Zadeva C‑433/16

Bayerische Motoren Werke AG

proti

Acacia Srl

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,

ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione)

„Predhodno odločanje – Sodna pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba (ES) št. 44/2001 – Intelektualna lastnina – Modeli Skupnosti – Uredba (ES) št. 6/2002 – Člena 81 in 82 – Tožba za ugotovitev nekršitev – Pristojnost sodišč držav članic za modele Skupnosti na ozemlju, na katerem ima tožena stranka stalno prebivališče“

Povzetek – Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. julija 2017

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah–Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah–Uredba št. 44/2001–Posebne pristojnosti–Pristojnost v zvezi z delikti ali kvazidelikti–Področje uporabe–Predloga za ugotovitev zlorabe prevladujočega položaja in nelojalne konkurence, povezana s tožbo za ugotovitev nekršitev modela Skupnosti–Izključitev–Pogoji

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah–Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah–Uredba št. 44/2001–Posebne pristojnosti–Pristojnost v zvezi z delikti ali kvazidelikti–Področje uporabe–Tožba za ugotovitev nekršitev iz člena 81(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 o modelih Skupnosti–Izključitev

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah–Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah–Uredba št. 44/2001–Področje uporabe–Tožba za ugotovitev nekršitev iz člena 81(b) Uredbe (ES) št. 6/2002 o modelih Skupnosti–Izključitev–Uporaba Uredbe št. 6/2002–Pristojnost sodišč države članice, v kateri ima tožena stranka stalno prebivališče–Izjeme

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah–Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah–Uredba št. 44/2001–Dogovor o pristojnosti–Spustitev tožene stranke v postopek pred sodiščem, ki mu je bila zadeva predložena–Podredno izpodbijanje pristojnosti glede na druge procesne ugovore, navedene v prvem obrambnem aktu–Spustitev v postopek, ki ne utemeljuje pristojnosti

Člen 24 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da ugovora, ki se nanaša na nepristojnost sodišča, ki odloča o sporu, in ki je v prvem obrambnem aktu naveden podredno glede na druge procesne ugovore, navedene v istem aktu, ni mogoče šteti za priznanje pristojnosti sodišča, ki odloča o sporu, in zato ne nastane dogovor o pristojnosti na podlagi tega člena. Sodišče je ob sklicevanju na sodno prakso v zvezi s členom 18 Bruseljske konvencije, to je določbe, ki je v bistvu enaka členu 24 Uredbe št. 44/2001, že razsodilo, da ugovor nepristojnosti sodišča, ki odloča o sporu, preprečuje dogovor o pristojnosti, če se lahko tožeča stranka in sodišče, ki odloča o sporu, že ob prvi obrambni navedbi seznanita s tem, da se z njo želi ugovarjati pristojnosti. Tako velja tudi v primeru, v katerem prvi obrambni akt poleg ugovora nepristojnosti sodišča, ki odloča o sporu, vključuje predloge o vsebini spora (sodba z dne 27. februarja 2014, Cartier parfums-lunettes in Axa Corporate Solutions assurances, C‑1/13, EU:C:2014:109, točka 37 in navedena sodna praksa). Iz tega sledi, da se s tem, da tožena stranka v prvem obrambnem aktu nedvoumno izpodbija pristojnost sodišča, ki odloča o sporu, preprečuje dogovor o pristojnosti iz člena 24, prvi stavek, Uredbe št. 44/2001, ne da bi bilo pomembno, ali je to izpodbijanje edini predmet tega prvega obrambnega akta. (Glej točke 33, 34 in 36 ter točko 1 izreka.)

Člen 82 Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti je treba razlagati tako, da je treba tožbe za ugotovitev nekršitev iz člena 81(b) te uredbe, če ima tožena stranka stalno prebivališče v državi članici Evropske unije, vložiti pri sodiščih za modele Skupnosti te države članice, razen če obstaja dogovor o pristojnosti v smislu člena 23 ali člena 24 Uredbe št. 44/2001 ter z izjemo primerov litispendence in sorodnih pravd iz navedenih uredb. V zvezi s tem je treba najprej navesti, da je kljub načelu uporabe Uredbe št. 44/2001 za sodne postopke v zvezi z modelom Skupnosti uporaba nekaterih določb te uredbe za postopke, ki se začnejo na podlagi tožb iz člena 81 Uredbe št. 6/2002, na podlagi člena 79(3) zadnjenavedene uredbe izključena. Zaradi te izključitve pristojnost sodišč za modele Skupnosti, določenih v členu 80(1) Uredbe št. 6/2002, za odločanje o tožbah in zahtevkih iz člena 81 te uredbe izhaja iz pravil, ki so določena neposredno v tej uredbi in ki so lex specialis glede na pravila, določena v Uredbi št. 44/2001 (glej po analogiji sodbi z dne 5. junija 2014, Coty Germany, C‑360/12, EU:C:2014:1318, točka 27, in z dne 18. maja 2017, Hummel Holding, C‑617/15, EU:C:2017:390, točka 26). Nato iz besedila člena 82 Uredbe št. 6/2002 izhaja, da je treba tožbe za ugotovitev nekršitev iz člena 81(b) te uredbe, če ima tožena stranka stalno prebivališče v državi članici Evropske unije, vložiti pri sodiščih za modele Skupnosti te države članice, razen če obstaja dogovor o pristojnosti v smislu člena 23 ali člena 24 Uredbe št. 44/2001, pri čemer sta zadnjenavedena člena nadomestila člena 17 in 18 Bruseljske konvencije. (Glej točke od 38 do 40 in 42 ter točko 2 izreka.)

Pravilo o pristojnosti iz člena 5, točka 3, Uredbe št. 44/2001 se ne uporablja za tožbe za ugotovitev nekršitev iz člena 81(b) Uredbe št. 6/2002. V zvezi s tem zadošča navesti, da je člen 5, točka 3, Uredbe št. 44/2001 nadomestil člen 5, točka 3, Bruseljske konvencije in da je uporaba te določbe za postopke v zvezi s tožbami iz člena 81 Uredbe št. 6/2002 izključena na podlagi člena 79(3)(a) te uredbe. (Glej točki 44 in 46 ter točko 3 izreka.)