Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (drugi senat) 
z dne 12. novembra 2015 * 
„Ničnostna tožba — Uredba (EU) št. 1316 /2013 o vzpostavitvi Instrumenta za povezovanje Evrope — 
Projekti skupnega interesa, ki se nanašajo na ozemlje ene od držav članic — Odobritev navedene 
države — Podaljšanje železniškega tovornega koridorja — Pravna podlaga — Člena 171 PDEU in 172, 
drugi odstavek, PDEU“ 
V zadevi C-121/14, 
zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 263 PDEU, vložene 12. marca 2014 ,  
Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, ki ga zastopata M. Holt in L. Christie, agenta,  
skupaj z D. J. Rhee, barrister,  
tožeča stranka, 
proti 
E v ropskemu parlamentu, ki ga zastopata A. Troupiotis in M. Sammut, agenta, 
Svetu E v ropske unije, ki ga zastopata Z. Kupčová in E. Chatziioakeimidou, agentki, 
toženi stranki, 
ob intervenciji 
E v ropske komisije, ki jo zastopata J. Samnadda in J. Hottiaux, agentki, 
intervenientka, 
SODIŠČE (drugi senat), 
v sestavi R. Silva de Lapuerta (poročevalka), predsednica prvega senata v funkciji predsednice drugega  
senata, J. L. da Cruz Vilaça, A. Arabadžiev, K. Likurgos in J.–C. Bonichot, sodniki,  
generalni pravobranilec: Y. Bot,  
sodni tajnik: A. Calot Escobar,  
na podlagi pisnega postopka,  
* Jezik postopka: angleščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2015 :749 1 
SODBA Z DNE 12. 11. 2015 – ZADEVA C-121/14  
ZDRU ŽENO KRALJESTVO/PARLAMENT IN SVET  
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 3. septembra 2015 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tožbo predlaga razglasitev ničnosti člena 29 in 
Priloge II k Uredbi (EU) št. 1316 /2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 
o vzpostavitvi Instrumenta za povezovanje Evrope, spremem bi Uredbe (EU) št. 913/2010 in 
razveljavitvi uredb (ES) št. 680/2007 in (ES) št. 67/2010 (UL L 348, str. 129, v nadaljevanju: izpodbijani 
določbi). 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
Uredba (EU) št. 913/2010 
2 Uredba (EU) št. 913/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2010 o evropskem 
železniškem omrežju za konkurenčen tovorni promet (UL L 276, str. 22), ki temelji na členu 91 
PDEU, določa pravila za vzpostavitev in organizacijo mednarodnih železniških koridorjev za 
konkurenčen tovorni promet. Določa tudi pravila za izbor, organizacijo in upravljanje tovornih 
koridorjev ter okvirno načrtovanje naložb, povezanih z njimi. 
3 V skladu s členom 2(2)(a) Uredbe št. 913/2010 je „tovorni koridor“ opredeljen kot „vsak[a] določen[a] 
železnišk[a] prog[a], vključno s progami za železniške trajekte, na ozemlju držav članic ali med njimi in 
po potrebi v evropskih tretjih državah, ki povezujejo dva ali več terminalov vzdolž glavne prevozne 
smeri ter, kadar je to potrebno, obvozne poti in povezovalne odseke, vključno z železniško 
infrastrukturo in njeno opremo ter ustreznimi storitvami železniškega prometa […]“. 
4 Poglavje II v Uredbi št. 913/2010 zajema pravila za določitev in upravljanje dveh skupin mednarodnih 
železniških tovornih koridorjev, začetnih in nadaljnjih koridorjev. V skladu s členom 3 te uredbe države 
članice, navedene v Prilogi, do v njej določenih datumov usposobijo za delovanje začetne tovorne 
koridorje, določene v tej prilogi, in o njihovi vzpostavitvi obvestijo Evropsko komisijo. 
5 V Prilogi k navedeni uredbi, v različici pred spremem bami, uvedenimi z Uredbo št. 1316 /2013 , je bil 
koridor št. 2 na seznamu začetnih tovornih koridorjev prikazan tako: 
2. NL, BE, LU, FR Rotterdam– Do 10. novembra 2013 
Antwerpen– 
Luxembourg–Metz– 
Dijon–Lyon/[Basel] 
Uredba (EU) št. 1315 /2013 , kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo (EU) št. 473/2014 
Z Uredbo (EU) št. 1315 /2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o smernicah 
Unije za razvoj vseevropskega prometnega omrežja in razveljavitvi Sklepa št. 661/2010 /EU (UL L 348, 
str. 1), ki temelji na členu 172 PDEU in kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo Komisije (EU) 
št. 473/2014 z dne 17. januarja 2014 (UL L 136, str. 10, v nadaljevanju: Uredba št. 1315 /2013 ), so 
uvedene smernice za razvoj vseevropskega prometnega omrežja z dvoplastno strukturo, ki jo 
ECLI:EU:C:2015 :749 6 
2 
SODBA Z DNE 12. 11. 2015 – ZADEVA C-121/14  
ZDRU ŽENO KRALJESTVO/PARLAMENT IN SVET  
sestavljata celovito omrežje in jedrno omrežje, vzpostavljeno na podlagi celovitega omrežja. Ta uredba 
opredeljuje projekte skupnega interesa in določa zahteve, ki morajo biti izpolnjene pri upravljanju 
vseevropskega prometnega omrežja. 
7 Člen 2 Uredbe št. 1315 /2013 določa: 
„1. Ta uredba se uporablja za vseevropsko prometno omrežje, kot je prikazano na zemljevidih 
v Prilogi I. Vseevropsko prometno omrežje obsega prometno infrastrukturo in telematske aplikacije, 
pa tudi ukrepe za spodbujanje učinkovitega upravljanja in uporabe te infrastrukture ter za omogočanje 
vzpostavitve in delovanja trajnostnih in učinkovitih prevoznih storitev. 
2. Infrastrukturo vseevropskega prometnega omrežja sestavljajo infrastruktura za železniški promet, za 
promet po celinskih plovnih poteh, za cestni promet, za pomorski promet, za zračni promet in 
infrastruktura za multimodalni promet, kot je opredeljena v ustreznih oddelkih poglavja II.“ 
8 V skladu s členom 3(a) te uredbe „projekt skupnega interesa“ pomeni „vsak projekt, izveden v skladu 
z zahtevami in ob upoštevanju določb te uredbe“.Vtočki (d) navedenega člena je pojem „evropska 
dodana vrednost“ opredeljen kot vrednost projekta, ki poleg možne vrednosti, ki jo ima za samo 
zadevno državo članico, prispeva tudi k znatnemu izboljšanju prometnih povezav ali prometnih tokov 
med državami članicami, kar se kaže v ve čji učinkovitosti, trajnosti, konkurenčnosti ali koheziji. 
9 Člen 7 navedene uredbe določa: 
„1. Projekti skupnega interesa prispevajo k razvoju vseevropskega prometnega omrežja z vzpostavitvijo 
nove prometne infrastrukture, obnovo in nadgradnjo obstoječe prometne infrastrukture ter z ukrepi za 
spodbujanje z viri gospodarne uporabe omrežja. 
2. Projekt skupnega interesa: 
(a) prispeva k ciljem, ki izhajajo iz najmanj dveh od štirih kategorij iz člena 4; 
(b) izpolnjuje zahteve iz poglavja II, če se nanaša na jedrno omrežje, pa tudi iz poglavja III; 
(c) je ekono msko izvedljiv na podlagi socialno-ekono mske analize stroškov in koristi; 
(d) izkazuje evropsko dodano vrednost. 
3. Projekt skupnega interesa lahko obsega celotni cikel, vključno s študijami izvedljivosti in postopki 
pridobivanja dovoljenj, izvajanjem in ocenjevanjem. 
[…]“ 
10 V skladu s členom 32(a) Uredbe št. 1315 /2013 , ki je v Poglavju II k tej uredbi, so države članice zlasti 
pozorne na projekte skupnega interesa, ki zagotavljajo učinkovite storitve tovornega prometa, ki 
uporabljajo infrastrukturo celovitega omrežja in hkrati prispevajo k zmanjšanju emisij ogljikovega 
dioksida in drugih negativnih vplivov na okolje ter katerih cilj je izboljšanje trajnostne uporabe 
prometne infrastrukture, vključno z njenim učinkovitim upravljanjem. 
Uredba št. 1316 /2013 
11 Uredba št. 1316 /2013 , ki temelji na členu 172 PDEU, določa pogoje, metode in postopke za 
zagotavljanje finančne pomoči Unije za vseevropska omrežja, da se podprejo projekti skupnega interesa 
v sektorjih prometne, telekomunikacijske in energetske infrastrukture. 
ECLI:EU:C:2015 :749 3 
SODBA Z DNE 12. 11. 2015 – ZADEVA C-121/14  
ZDRU ŽENO KRALJESTVO/PARLAMENT IN SVET  
12 V skladu s členom 2, točka 1, te uredbe „projekt skupnega interesa“ pomeni med drugim projekt, 
opredeljen v Uredbi št. 1315 /2013 . 
13 Člen 29 navedene uredbe določa: 
„Uredba (EU) št. 913/2010 se spremeni: 
Priloga k Uredbi (EU) št. 913/2010 se nadomesti z besedilom Priloge II k tej uredbi. Posledičnose za 
revidira ne koridorje za železniški tovorni promet še naprej uporabljajo določbe Uredbe (EU) 
št. 913/2010 .“ 
14 V navedeni prilogi II, naslovljeni „Seznam začetnih tovornih koridorjev“,je železniški tovorni koridor 
Severno morje–Sredozemlje opisan tako: 
Države članice Glavne poti Vzpostavitev tovornih 
koridorjev 
„Severno NL, BE, LU, FR, UK(+) Glasgow(*)/Edinburgh(* do 10. novembra 2013 
morje–Sredozemlje“ )/ Southampton(* 
)/Felixstowe (*)–London 
(+)/Dunkerque 
(+)/Lille(+)/Liège 
(+)/Paris/Amsterdam 
(+)–Rotterdam– 
Zeebrugge 
(+)/Antwerpen– 
[Luxembourg]–Metz– 
Dijon–Lyon/[Basel]– 
Marseille (+) 
Predlogi strank in postopek pred Sodiščem 
15 Združeno kraljestvo Sodišču predlaga, naj: 
— izpodbijani določbi razglasi za nični v delu, v katerem koridor št. 2 iz Priloge k Uredbi št. 913/2010 , 
ki je v Uredbi št. 1316 /2013 postal koridor Severno morje–Sredozemlje, razširjata naprej od 
Londona, ter 
— Evropskem u parlamentu in Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov. 
16 Parlament in Svet Sodišču predlagata, naj: 
— tožbo zavrne in 
— Združenemu kraljestvu naloži plačilo stroškov. 
17 Komisiji je bila s sklepom predsednika Sodišča z dne 24. julija 2014 dovoljena intervencija v podporo 
predlogom Parlamenta in Sveta. 
Tožba 
Dopustnost 
18 Združeno kraljestvo meni, da se izpodbijani določbi razlikujeta od preostalega dela Uredbe 
št. 1316 /2013 in ju je mogoče od njega ločiti. 
ECLI:EU:C:2015 :749 4 
SODBA Z DNE 12. 11. 2015 – ZADEVA C-121/14  
ZDRU ŽENO KRALJESTVO/PARLAMENT IN SVET  
19 Parlament, Svet in Komisija se strinjajo, da je predlog za razglasitev delne ničnosti, ki ga je vložilo 
Združeno kraljestvo, dopusten. 
20 Iz ustaljene sodne prakse Sodišča je razvidno, da je razglasitev delne ničnosti akta Unije mogoča samo 
takrat, kadar je elemente, katerih ničnost se zahteva, mogočeločiti od preostalega akta (glej sodbi 
Komisija/Svet, C–29/99, EU:C:2002 :734, točka 45, in Nemčija/Komisija, C–239/01, EU:C:2003 :514, 
točka 33). V zvezi s tem je Sodišče že ve čkrat presodilo, da tej zahtevi po ločljivosti ne bi bilo 
zadoščeno, če bi bila posledica delne ničnosti akta ta, da bi bilo spremenjeno njegovo bistvo (glej sodbo 
Komisija/Parlament in Svet, C–427/12, EU:C:2014 :170, točka 16 in navedena sodna praksa). 
21 Za preverjanje ločljivosti elementov akta Unije je potrebna preučitev obsega navedenih elementov, da 
bi bilo mogoče presoditi, ali bi razglasitev njihove ničnosti spremenila smisel in vsebino tega akta (glej 
sodbo Komisija/Estonija, C–505/09 P, EU:C:2012 :179, točka 112 in navedena sodna praksa). 
22 V obravnavanem primeru je treba ugotoviti, da se cilja izpodbijanih določb razlikujeta od cilja, ki se mu 
sledi s preostalimi določbami Uredbe št. 1316 /2013 in njene priloge. 
23 Zakono dajalec Unije namreč z Uredbo št. 1316 /2013 želi z vzpostavitvijo mehanizma povezovanja 
olajšati in pospešiti povezovanje omrežij v Evropi tako v prometnem kot tudi v telekomunikacijskem 
in energetskem sektorju. Cilj vzpostavljenega mehanizma je spodbujanje naložb na področju 
vseevropskih omrežij. Za to določa zlasti pogoje, metode in postopke za dodelitev finančne pomoči 
Unije za navedena omrežja. 
24 Izpodbijani določbi pa sta drugačni, ker se nanašata le na razmejitev začetnih železniških tovornih 
koridorjev, določenih z Uredbo št. 913/2010 . Torej ju je mogočeločiti od preostalega dela Uredbe 
št. 1316 /2013 , čeprav je njuno zakonitost mogoče preučiti ločeno. 
25 V teh okoliščinah, ker se z razglasitvijo ničnosti teh določbvničemer ne spremeni vsebina Uredbe 
št. 1316 /2013 , je tožba Združenega kraljestva za razglasitev delne ničnosti teh določb dopustna. 
Vsebinska presoja 
Trditve strank 
26 Združeno kraljestvo s tožbenima razlogoma, ki ju je treba preučiti skupaj, trdi, da: 
— je namen razširitev začetnih tovornih koridorjev, kot izhaja iz člena 29 Uredbe št. 1316 /2013 , 
uresničitev ciljev iz člena 170 PDEU, v povezavi z vseevropsko prometno politiko. Ker so členi od 
170 PDEU do 172 PDEU za take ukrepe posebne določbe, se lahko sprejmejo le na podlagi teh 
določb; 
— so razširitve začetnih tovornih koridorjev, kot izhaja iz člena 29 Uredbe št. 1316 /2013 , „projekti 
skupnega interesa“ v smislu člena 171(1) PDEU in se nanašajo na ozemlje vsake države članice, 
katere sodelovanje pri njihovi vzpostavitvi je potrebno. Zato so bile razširitve v delu, v katerem se 
nanašajo na Združeno kraljestvo, sprejete v nasprotju z zahtevo po odobritvi zadevne države 
članice na podlagi člena 172, drugi odstavek, PDEU. 
27 Združeno kraljestvo na začetku meni, da se v tej zadevi postavlja vprašanje, ali izpodbijani določbi, 
gledano v celoti, pomenita pretežno ukrepe „omrežij“, drugače od ukrepa „skupne politike 
omrežij/enotnega trga“. Namen Uredbe št. 913/2010 naj bi bil prispevati k razvoju konkurenčnega 
sistema železniškega tovornega prometa in slediti ciljem, določenim v členu 91 PDEU. Spremem ba 
seznama začetnih železniških tovornih koridorjev, ki je v Prilogi k tej uredbi, pa naj bi temeljila le na 
politiki Unije v zvezi z vseevropskimi prometnimi omrežji. 
ECLI:EU:C:2015 :749 5 
SODBA Z DNE 12. 11. 2015 – ZADEVA C-121/14  
ZDRU ŽENO KRALJESTVO/PARLAMENT IN SVET  
28 Združeno kraljestvo navaja, da so razširitve začetnih železniških tovornih koridorjev, kot izhaja iz 
člena 29 Uredbe št. 1316 /2013 , bistvene za vzpostavitev navedenih omrežij. Te razširitve naj bi bile 
torej namenjene uresničitvi ciljev iz člena 170 PDEU, katerega namen je vzpostavitev in razvoj 
vseevropskih omrežij, na primer v prometnem sektorju, za spodbujanje medsebojnega povezovanja in 
interoperabilnosti nacionalnih omrežij ter dostopa do njih. Razširitve železniških tovornih koridorjev 
naj bi bile del teh ciljev. Zato naj bi bilo treba izpodbijani določbi sprejeti na podlagi členov 171 PDEU 
in 172 PDEU. 
29 Združeno kraljestvo meni, da ker je s tema določbama koridor Severno morje–Sredozemlje označen 
kot eden od začetnih tovornih koridorjev, njegova razširitev pomeni „projekt skupnega interesa“ 
v smislu členov 171 PDEU in 172 PDEU. Tak projekt naj bi namreč temeljil na socialno-ekono mski 
analizi stroškov in koristi, kot je določeno v členu 7(2)(c) Uredbe št. 1315 /2016 . 
30 Združeno kraljestvo podrobno navaja, da postopek, ki ga Uredba št. 913/2010 določa v zvezi z izborom 
dodatnih tovornih koridorjev, upošteva vprašanje, ali je z vzpostavitvijo takih koridorjev zadevni državi 
članici naloženo nesorazmerno breme s tem, ko prizna, da država članica ni zavezana sodelovati, če 
ima železniško omrežje, pri katerem se tirna širina razlikuje od tiste v glavnem železniškem omrežju 
Unije. 
31 Združeno kraljestvo navaja, da to, da so koridorji jedrnega omrežja instrument, ki omogočalažje 
usklajeno vzpostavljanje jedrnega omrežja, v skladu s členom 42 Uredbe št. 1315 /2013 in da ne 
zahtevajo uvedbe nove infrastrukture, ne izključuje njihove opredelitve kot „projekti skupnega 
interesa“. 
32 Združeno kraljestvo meni, da so razširitve začetnih tovornih koridorjev, določenih v izpodbijanih 
določbah, vsekakor „projekti skupnega interesa“ v smislu členov 171(1) PDEU in 172, drugi odstavek, 
PDEU, ki se nanašajo na ozemlje države članice, ki je zavezana sodelovati pri njihovem vzpostavljanju. 
Iz tega naj bi sledilo, da so bile razširitve teh koridorjev v delu, v katerem se nanašajo na Združeno 
kraljestvo, sprejete v nasprotju z zahtevo po odobritvi zadevne države članice, ki je določena 
v členu 172, drugi odstavek, PDEU. 
33 Parlament navaja, da so cilj ter glavni in prevladujoči sestavni del Uredbe št. 1316 /2013 zagotavljanje 
finančne pomoči Unije za vseevropska omrežja, kot je navedeno v členu 1 te uredbe. Z izpodbijanima 
določbama naj bi se sledilo le cilju, ki je pomožen temu cilju, to je spremem bi Uredbe št. 913/2010 , 
da bi se seznam začetnih tovornih koridorjev uskladil s koridorji jedrnega omrežja. Zato naj bi Uredba 
št. 1316 /2013 pravilno temeljila zgolj na členu 172 PDEU, čeprav določa spremem bo Uredbe 
št. 913/2010 , ki bi – če bi bila predmet ločenega akta – temeljila na členu 91 PDEU. 
34 Parlament meni, da vsakega ukrepa, s katerim se olajša uporaba obstoječe infrastrukture, ni mogoče 
opredeliti kot „projekt skupnega interesa“. V kontekstu člena 172 PDEU naj izraza „projekt“ ne bi bilo 
mogoče razumeti, kot da zajema čista orodja za usklajevanje, da bi se zagotovili hitri odgovori 
kandida tom, ki želijo uporabljati neko vlakovno pot. 
35 Parlament na podlagi tega sklepa, da zakono dajalec Unije, ker v obravnavanem primeru ne gre za 
„projekt skupnega interesa“ v smislu členov 171 PDEU in 172 PDEU, ni bil zavezan pridobiti 
odobritve Združenega kraljestva na podlagi drugega odstavka člena 172 PDEU. 
36 Svet trdi, da Združeno kraljestvo ni dokazalo, da je namen razširitev začetnih železniških tovornih 
koridorjev uresničitev ciljev Uredbe št. 1315 /2013 . Razširitve železniških tovornih koridorjev Severno 
morje–Sredozemlje prek Londona naj ne bi pomenile „projektov skupnega interesa“ v smislu 
členov 171 PDEU in 172 PDEU. Zato naj ne bi bilo treba sprejeti soglasja Združenega kraljestva 
v skladu z drugim odstavkom člena 172 PDEU. 
ECLI:EU:C:2015 :749 6 
SODBA Z DNE 12. 11. 2015 – ZADEVA C-121/14  
ZDRU ŽENO KRALJESTVO/PARLAMENT IN SVET  
37 Svet trdi, da lahko zakono dajalec Unije spremeni seznam začetnih železniških tovornih koridorjev 
s tem, da uporabi enak postopek, kot je ta, ki je bil uporabljen pred tem, četo šteje za primerno ali 
celo nujno za zagotovitev usklajenosti železniških tovornih koridorjev s koridorji jedrnega omrežja. 
Zakono dajalec Unije naj bi v okviru spremem be seznama začetnih železniških tovornih koridorjev 
v opombah (+) in (*) v Prilogi II k Uredbi št. 1316 /2013 nameraval za uvedbo začetnih železniških 
tovornih koridorjev uporabiti postopek, uporabljen za uvedbo nadaljnjih železniških tovornih 
koridorjev s tem, da je za spremem be začetnih železniških tovornih koridorjev predpisal tržne študije 
in za njihovo vzpostavitev določil prehodno obdobje. 
38 Svet opozarja, da v Uredbi št. 913/2010 ni niti smernic v zvezi z vseevropskimi omrežji niti opredelitve 
projektov skupnega interesa. Ta uredba naj bi se v celoti uvrščala v okvir prometne politike in z njo naj 
bi bili železniški tovorni koridorji opredeljeni kot orodje za usklajevanje in upravljanje obstoječih 
železniških prog. 
39 Komisija meni, da izpodbijani določbi ne spadata na stvarno področje uporabe Uredbe št. 1316 /2013 . 
Ti določbi naj bi pomenili spremem bo Uredbe št. 913/2010 , katere pravna podlaga je člen 91 PDEU. 
Kot taki naj bi izpodbijani določbi še naprej urejala Uredba št. 913/2010 . 
40 Komisija navaja, da se z začetnimi železniškimi tovornimi koridorji iz izpodbijanih določb ne sledi 
ciljem iz člena 170 PDEU in jih tudi ni mogoče šteti za „projekte skupnega interesa“ v smislu tega 
člena. Glavni cilj in vsebina Uredbe št. 1316 /2013 naj bi se nanašala na podporo projektom skupnega 
interesa, določenim v Uredbi št. 1315 /2013 . 
41 Komisija poudarja, da je glavni namen Uredbe št. 913/2010 izvajanje prometne politike. V njej naj bi 
bila opredeljena podrobna pravila za vzpostavitev in organizacijo železniških tovornih koridorjev ter 
pravila za izbor, organizacijo in upravljanje železniških tovornih koridorjev ter okvirno načrtovanje 
naložb za te koridorje. Določbe v zvezi z železniškimi tovornimi koridorji naj bi bile torej v glavnem 
orodja za usklajevanje in upravljanje, da bi železniške tovorne storitve delovale učinkovito in bile 
konkurenčnejše. 
Presoja Sodišča 
42 Združeno kraljestvo z argumentacijo, ki jo navaja v podporo tožbenima razlogoma, v bistvu trdi, da 
zadevna razširitev železniškega tovornega koridorja, predvidena z izpodbijanima določbama, pomeni 
projekt skupnega interesa v smislu členov 171(1), tretja alinea, PDEU in 172, drugi odstavek, PDEU, 
v povezavi s členom 170 PDEU. Ker se ta razširitev nanaša na ozemlje navedene države članice, bi 
morala biti sprejeta z odobritvijo te države v skladu s členom 172, drugi odstavek, PDEU. 
43 Poudariti je treba, da pojem „projekt skupnega interesa“, ki je v navedenih določbah, v Pogodbi DEU ni 
opredeljen. 
44 Prvič,iz člena 171(1), prva in tretja alinea, PDEU je namreč razvidno, da Unija, da bi dosegli cilje iz 
člena 170 PDEU, pripravi smernice, v katerih se opredelijo projekti skupnega interesa, Unija pa lahko 
te projekte podpira. Drugič, v skladu s členom 172, prvi odstavek, PDEU navedene smernice sprejmeta 
Parlament in Svet po rednem zakono dajnem postopku ter po posvetovanju z Evropskim 
ekono msko-socialnim odborom in Odborom regij Evropske unije. 
45 Iz tega sledi, da morata ti instituciji Unije sprejeti smernice in torej določiti projekte skupnega interesa 
v zvezi z vzpostavitvijo in razvojem vseevropskih omrežij v sektorjih prometne, telekomunikacijske in 
energetske infrastrukture iz člena 170(1) PDEU. 
ECLI:EU:C:2015 :749 7 
SODBA Z DNE 12. 11. 2015 – ZADEVA C-121/14  
ZDRU ŽENO KRALJESTVO/PARLAMENT IN SVET  
46 Ker gre v obravnavanem primeru za prometne infrastrukture, je treba ugotoviti, da sta Parlament in 
Svet s tem, da sta sprejela Uredbo št. 1315 /2013 , s katero so uvedene smernice za razvoj 
vseevropskega prometnega omrežja z dvoplastno strukturo, ki jo sestavljata celovito omrežje in jedrno 
omrežje, izvajala pristojnost, ki jima je podeljena s temi določbami. Ta uredba za ta namen opredeljuje 
projekte skupnega interesa kot glavni instrument za izvedbo tega vseevropskega omrežja. 
47 V skladu s členom 3(a) Uredbe št. 1315 /2013 je treba „projekt skupnega interesa“ razumeti kot vsak 
projekt, izveden v skladu z zahtevami in ob upoštevanju določb te uredbe. Ta pojem je podrobneje 
razložen v členu 7 te uredbe ter izrecno omenjen v uvodnih izjavah 9 in od 19 do 33 te uredbe. 
48 V zvezi s tem je iz teh elementov razvidno, da „[p]rojekti skupnega interesa prispevajo k razvoju 
vseevropskega prometnega omrežja z vzpostavitvijo nove prometne infrastrukture, obnovo in 
nadgradnjo obstoječe prometne infrastrukture“. V njih je natančno določeno, da morajo biti taki 
projekti zlasti ekono msko izvedljivi na podlagi socialno-ekono mske analize stroškov in koristi ter 
izkazovati „evropsko dodano vrednost“. 
49 Poleg tega je navedeni pojem „evropska dodana vrednost“ v členu 3(d) Uredbe št. 1315 /2013 opredeljen 
kot „vrednost projekta, ki poleg možne vrednosti, ki jo ima za samo zadevno državo članico, prispeva 
tudi k znatnemu izboljšanju prometnih povezav ali prometnih tokov med državami članicami, kar se 
kaže v ve čji učinkovitosti, trajnosti, konkurenčnosti ali koheziji“. 
50 Inovativnost in horizontalnost projektov skupnega interesa sta potrjeni v členu 32(a) Uredbe 
št. 1315 /2013 , ki se nanaša na prispevanje takih projektov k zmanjšanju emisij ogljikovega dioksida in 
drugih negativnih vplivov na okolje ter izboljšanje trajnostne uporabe prometne infrastrukture, kar je 
njihov cilj. 
51 Poleg tega je v skladu s ciljem prispevanja k vzpostavitvi in razvoju vseevropskih omrežij v sektorju 
prometnih infrastruktur, določenem v členu 170(1) PDEU, iz uvodne izjave 8 te uredbe razvidno, da je 
treba z vseevropskim prometnim omrežjem vzpostaviti novo prometno infrastrukturo, obnoviti in 
nadgraditi obstoječo infrastrukturo ter sprejeti ukrepe za spodbujanje z viri gospodarne uporabe 
infrastrukture. 
52 Čeprav je res, da priznanje ukrepa kot projekta skupnega interesa ne zahteva uvedbe nove prometne 
infrastrukture, pa mora tak projekt vključevati naložbo, katere namen je vsaj obnoviti in nadgraditi 
obstoječo infrastrukturo, da bi postala učinkovitejša in boljša, kot je razvidno med drugim iz člena 7 
Uredbe št. 1315 /2013 . 
53 Nazadnje, iz člena 48(1) Uredbe št. 1315 /2013 , ki določale „ustrezno usklajevanje med koridorji 
jedrnega omrežja in tovornimi koridorji“, je razvidno, da sta Parlament in Svet ob izvajanju 
pooblastila, ki jima je podeljeno s členoma 171(1) PDEU in 172, prvi odstavek, PDEU, menila, da 
železniški tovorni koridorji ne spadajo pod projekte skupnega interesa, ki so opredeljeni s to uredbo. 
54 V teh okoliščinah Združeno kraljestvo torej ni moglo zatrjevati, da je bil z izpodbijanima določbama 
vzpostavljen projekt skupnega interesa. 
55 Uredba št. 913/2010 zlasti ne določa – niti za obstoječe železniške tovorne koridorje – da jih je treba 
razviti kot infrastrukturne projekte. Gospodarski subjekti imajo namreč na voljo številna orodja za 
upravljanje teh koridorjev, da bi lahko učinkoviteje uporabili zadevne tire in s tem izboljšali delovanje 
železniškega prometa. Namen vzpostavitve teh koridorjev je tako zagotavljanje boljše koordinacije 
prometa na nekaterih železniških progah v skladu z načeli za upravljanje, določenimi v Uredbi 
št. 913/2010 . 
ECLI:EU:C:2015 :749 8 
SODBA Z DNE 12. 11. 2015 – ZADEVA C-121/14  
ZDRU ŽENO KRALJESTVO/PARLAMENT IN SVET  
56 V zvezi s tem je namen člena 8 te uredbe in določb Poglavja IV s koordinacijo upravljavcev omrežij 
vzpostaviti poenostavljeno dodelitev železniških tovornih koridorjev s sistemom „vse na enem mestu“, 
ki gospodarskim subjektom zagotavlja odgovore na njihove prošnje za uporabo navedenih koridorjev, 
pri tem pa se zmanjša s tem povezano upravno breme. 
57 Ta cilj racionalizacije dodelitve prometnih zmogljivosti teh koridorjev je potrjen z uvedbo organov za 
upravljanje, ki so pristojni za usklajevanje upravljanja železniškega prometa na vsakem tovornem 
koridorju. 
58 Nasprotno, pojem „projekt skupnega interesa“ v smislu členov 171(1) PDEU in 172, drugi odstavek, 
PDEU zajema projekte, ki presegajo fazo zgolj mehanizma za usklajevanje prometa in ki zajemajo 
strukturno kakovostno izboljšanje začetnega železniškega tovornega koridorja. 
59 Tako ni v primeru izpodbijanih določb, ki določata le prilagoditev zadevnega železniškega tovornega 
koridorja koridorju jedrnega omrežja, saj je njegovo vzpostavitev z Uredbo št. 913/2010 poleg tega 
odobrilo Združeno kraljestvo. Ne spadata torej pod pojem „projekt skupnega interesa“ v smislu 
členov 171(1) PDEU in 172, drugi odstavek, PDEU. 
60 Iz vseh zgoraj navedenih elementov sledi, da je treba pojem „projekt skupnega interesa“ v smislu 
navedenih določb Pogodbe DEU razlagati tako, da se ne uporablja za projekt, s katerim se zgolj 
podaljšuje obstoječi železniški tovorni koridor. 
61 Zato prvi pogoj v zvezi z obstojem projekta skupnega interesa, določen v členu 172, drugi odstavek, 
PDEU, ni izpolnjen. 
62 Ker sta pogoja kumulativna, ni treba preučiti drugega, ki je določen v členu 172, drugi odstavek, PDEU, 
v skladu s katerim projekt skupnega interesa, ki se nanaša na ozemlje države članice, zahteva odobritev 
zadevne države članice. 
63 Zato je treba oba tožbena razloga, ki ju navaja Združeno kraljestvo, zavrniti. 
64 Na podlagi vsega navedenega je treba tožbo zavrniti. 
Stroški 
65 V skladu s členom 138(1) Poslovnika Sodišča se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. 
Parlament in Svet sta predlagala, naj se Združenemu kraljestvu naloži plačilo stroškov, in ker to 
stožbenimi razlogi ni uspelo, se mu naloži plačilo stroškov. V skladu s členom 140(1) tega poslovnika 
Komisija nosi svoje stroške. 
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo: 
1. Tožba se zav rne. 
2. Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se poleg plačila svojih stroškov 
naloži plačilo stroškov E v ropskega parlamenta in Sveta E v ropske unije. 
3. E v ropska komisija nosi svoje stroške. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2015 :749 9