Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (drugi senat) 
z dne 30. januarja 2020 * 
„Predhodno odločanje – Javno zdravje – Obveščanje in varstvo potrošnikov – Uredba (ES)  
št. 1924 /2006 – Izvedbeni sklep 2013 /63/EU – Prehranske in zdravstvene trditve na živilih –  
Člen 10(3) – Sklicevanje na splošne, ne posebej opredeljene prednosti – Pojem ‚dodanosti‘ posebne  
zdravstvene trditve – Obveznost predložitve znanstvenih dokazov – Obseg“  
V zadevi C-524/18, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče, Nemčija) z odločbo z dne 12. julija 2018 , ki je prispela na 
Sodišče 10. avgusta 2018 , v postopku 
Dr. Willmar Sc hwabe GmbH & Co. KG 
proti 
Queisser Pharma GmbH & Co. KG, 
SODIŠČE (drugi senat), 
v sestavi A. Arabadjiev, predsednik senata, P. G. Xuereb (poročevalec), T. von Danwitz, C. Vajda in 
A. Kumin, sodniki,  
generalni pravobranilec: G. Hogan,  
sodna tajnica: M. Krausenböck, administratorka,  
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 12. junija 2019 ,  
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:  
– za Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co. KG C. Stallberg, Rechtsanwalt,  
– za Queisser Pharma GmbH & Co. KG A. Meisterernst, Rechtsanwalt,  
– za Evropsko komisijo K. Herbout-Borczak in C. Hödlmayr, agenta,  
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 12. septembra 2019  
izreka naslednjo  
* Jezik postopka: nemščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2020 :60 1 
SODBA Z DNE 30. 1. 2020 – ZADEVA C-524/18  
DR. W ILLMAR SCHWABE  
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 10(3) Uredbe (ES) št. 1924 /2006 
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na 
živilih (UL 2006 , L 404, str. 9), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 107/2008 Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 (UL 2008 , L 39, str. 8) (v nadaljevanju: Uredba 
št. 1924 /2006 ). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbama Dr. Willmar Schwabe GmbH & Co. KG (v 
nadaljevanju: Schwabe) in Queisser Pharma GmbH & Co. KG glede domnevno zavajajoče embalaže 
prehranskega dopolnila. 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
Uredba št. 1924 /2006 
3 V uvodnih izjavah 1, 9, 14, 16, 17, 23 in 29 Uredbe št. 1924 /2006 je navedeno: 
„(1) V Skupnosti obstaja vedno večje število živil, ki so označena in oglaševana s prehranskimi in 
zdravstvenimi trditvami. Da bi zagotovili visoko raven varstva potrošnikov in olajšali njihovo 
izbiro, bi morali biti izdelki, ki so dani v promet, vključno z uvoženimi izdelki, varni in ustrezno 
označeni. […] 
[…] 
(9) Obstajajo številna hranila in druge snovi, med drugim vitamini, minerali, vključno z elementi 
v sledovih, aminokisline, esencialne maščobne kisline, prehranske vlaknine, različne rastline in 
zeliščni izvlečki s hranljivim ali fiziološkim učinkom, ki so lahko prisotne v živilih in so lahko 
predmet trditve. Zato bi bilo treba določiti splošna načela, uporabna za vse trditve na živilih, da bi 
zagotovili visoko raven varstva potrošnikov, dali potrošnikom potrebne informacije za izbiro ob 
popolnem poznavanju dejstev, ter da bi oblikovali enake konkurenčne pogoje za prehrambeno 
industrijo. 
[…] 
(14) Obstajajo že številne trditve, ki se uporabljajo za označevanje živil in njihovo oglaševanje 
v nekaterih državah članicah ter se nanašajo na snovi, katerih pozitivno delovanje ni bilo 
dokazano ali zanje še ne obstaja enotno znanstveno stališče. Treba je zagotoviti, da je za snovi, 
na katere se nanaša trditev, dokazan pozitiven hranilni ali fiziološki učinek. 
[…] 
(16) Pomem bno je, da potrošnik razume trditve na živilih ter da se vse potrošnike primerno zaščiti 
pred zavajajočimi trditvami. Vendar se je Sodišču Evropskih skupnosti od uzakonitve Direktive 
[Sveta 84/450/EGS z dne 10. septembra 1984 o približevanju zakono v in drugih predpisov držav 
članic o zavajajočem oglaševanju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, 
str. 227)] pri razsojanju o primerih v zvezi z oglaševanjem, zdelo nujno, da preučiučinek na 
fiktivnega, tipičnega potrošnika. V skladu z načelom sorazmernosti se v tej uredbi zaradi 
učinkovite uporabe zaščitnih ukrepov, ki so v njej predvideni, kot merilo uporablja povprečni 
potrošnik, ki je razmeroma dobro obveščen in razmeroma dovolj pazljiv ter razsoden, obenem 
ECLI:EU:C:2020 :60 2 
SODBA Z DNE 30. 1. 2020 – ZADEVA C-524/18  
DR. W ILLMAR SCHWABE  
pa se upoštevajo družbeni, kulturni in jezikovni dejavniki v skladu z razlago Sodišča, vendar je 
poskrbljeno tudi za preprečevanje izkoriščanja tistih potrošnikov, ki so zaradi svojih značilnosti 
še posebno nezaščiteni pred zavajajočimi trditvami. […] 
(17) Znanstvena utemeljitev bi morala biti glavni vidik, ki se upošteva pri uporabi prehranskih in 
zdravstvenih trditev, nosilci živilske dejavnosti pa bi morali uporabo takšnih trditev utemeljiti. 
Trditev bi morala biti znanstveno utemeljena ob upoštevanju vseh razpoložljivih znanstvenih 
podatkov in tehtanju dokazov. 
[…] 
(23) Zdravstvene trditve bi morale biti za uporabo v Skupnosti odobrene samo na osnovi znanstvene 
ocene na najvišji ravni. […] 
[…] 
(29) Da se zagotovi, da so zdravstvene trditve resnične, jasne, zanesljive in koristne za potrošnika, ki se 
odloča za zdravju koristno prehrano, bi bilo treba pri mnenju Evropske agencije za varno hrano 
[EFSA] in pri postopkih, ki mu sledijo, upoštevati besedilo in predstavitev zdravstvene trditve.“ 
4 Člen 1 te uredbe, naslovljen „Predmet urejanja in področje uporabe“, v odstavku 1 določa: 
„Ta uredba usklajuje določbe zakono v ali drugih predpisov v državah članicah, ki se nanašajo na 
prehranske in zdravstvene trditve, da bi zagotovili učinkovito delovanje notranjega trga ob istočasnem 
zagotavljanju visoke ravni varstva potrošnikov.“ 
5 Člen 2(2), točka 5, navedene uredbe opredeljuje pojem „zdravstvena trditev“ kot „vsako trditev, ki 
navaja, domneva ali namiguje, da obstaja povezava med kategorijo živil, živilom ali eno od njegovih 
sestavin na eni strani in zdravjem na drugi strani“. 
6 Poglavje II te uredbe v zvezi s splošnimi načeli zajema njene člene od 3 do 7. 
7 Člen 3 Uredbe št. 1924 /2006 , naslovljen „Splošna načela za vse trditve“, določa: 
„Prehranske in zdravstvene trditve se lahko uporabljajo pri označevanju, predstavitvi in oglaševanju 
živil, danih v promet v Skupnosti le, če so skladne z določbami te uredbe. 
Brez poseganja [v Direktivo 2000 /13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 
o približevanju zakono daje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil (UL, 
posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 75) in v Direktivo 84/450] uporaba 
prehranskih in zdravstvenih trditev ne sme: 
(a) biti napačna, dvoumna ali zavajajoča; 
[…]“ 
8 Člen 5 te uredbe, naslovljen „Splošni pogoji“, v odstavkih 1 in 2 določa: 
„1. Uporaba prehranskih in zdravstvenih trditev je dovoljena le, če so izpolnjeni naslednji pogoji: 
(a) dokazan ugoden hranilni ali fiziološki učinek glede na splošno sprejete znanstvene dokaze v zvezi 
s prisotnostjo, odsotnostjo ali zmanjšano vsebnostjo hranila ali druge snovi v živilu ali kategoriji 
živil, na katero se trditve sklicujejo; 
ECLI:EU:C:2020 :60 3 
SODBA Z DNE 30. 1. 2020 – ZADEVA C-524/18  
DR. W ILLMAR SCHWABE  
[…] 
2. Uporaba prehranskih in zdravstvenih trditev je dovoljena samo, če se od povprečnega potrošnika 
lahko pričakuje, da bo razumel ugodne učinke, izražene v trditvi.“ 
9 Člen 6 navedene uredbe, naslovljen „Znanstvena utemeljitev trditev“, v odstavkih 1 in 2 določa: 
„1. Prehranske in zdravstvene trditve temeljijo na in so utemeljene s splošno sprejetimi znanstvenimi 
dokazi. 
2. Nosilec živilske dejavnosti, ki oblikuje prehransko ali zdravstveno trditev, utemelji uporabo te 
trditve.“ 
10 Poglavje IV te uredbe, ki se nanaša na zdravstvene trditve, zajema njene člene od 10 do 19. 
11 Člen 10 Uredbe št. 1924 /2006 , naslovljen „Posebni pogoji“, v odstavkih 1, 3 in 4 določa: 
„1. Prepovedane so zdravstvene trditve, ki niso v skladu s splošnimi zahtevami iz poglavja II in 
s posebnimi zahtevami iz tega poglavja ter niso odobrene v skladu s to uredbo in vključene v sezname 
dovoljenih trditev iz členov 13 in 14. 
[…] 
3. Na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali živilo za splošno dobro zdravje 
ali z zdravjem povezano dobro počutje, se lahko sklicuje le, če se doda posebna zdravstvena trditev, 
vključena v seznam iz členov 13 ali 14. 
4. Kjer je to primerno, se smernice o izvajanju tega člena sprejmejo v skladu s postopkom iz 
člena 25(2) in, po potrebi, po posvetovanju z interesnimi skupinami, zlasti nosilci živilskih dejavnosti 
in skupinami potrošnikov.“ 
12 Člen 13 te uredbe v odstavku 3 določa: 
„Komisija po posvetovanju z [EFSA] in v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 25(3) 
sprejme najpozneje do 31. januarja 2010 seznam Skupnosti, ki je namenjen spreminjanju nebistvenih 
določb te uredbe z njeno dopolnitvijo, z dopustnimi trditvami iz odstavka 1 in vse pogoje, potrebne za 
uporabo teh trditev.“ 
13 Člen 17(5) navedene uredbe določa: 
„Zdravstvene trditve, vključene v sezname iz členov 13 in 14, lahko v skladu s pogoji, ki zanje veljajo, 
uporabljajo vsi nosilci živilske dejavnosti, če uporaba teh trditev ni omejena v skladu z določbami iz 
člena 21.“ 
ECLI:EU:C:2020 :60 4 
SODBA Z DNE 30. 1. 2020 – ZADEVA C-524/18  
DR. W ILLMAR SCHWABE  
Izvedbeni sklep 2013 /63/EU 
14 Točka 3 Priloge k Izvedbenemu sklepu Komisije 2013 /63/EU z dne 24. januarja 2013 o sprejetju 
smernic za izvajanje posebnih pogojev za zdravstvene trditve iz člena 10 Uredbe (ES) št. 1924 /2006 
Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2013 , L 22, str. 25), naslovljena „Sklicevanja na splošne, ne 
posebej opredeljene prednosti za zdravje – člen 10(3)“, določa: 
„Člen 10(3) dovoljuje uporabo preprostih, privlačnih izjav, ki se sklicujejo na splošne, ne posebej 
opredeljene prednosti živila za splošno dobro zdravje ali z zdravjem povezano dobro počutje, brez 
predhodnega dovoljenja, če se upoštevajo posebni pogoji. Take izjave bi lahko bile koristne za 
potrošnike, saj bi bila njihova vsebina potrošnikom bolj prijazna. Vendar pa bi jih lahko potrošniki 
zlahka napačno razumeli in/ali si jih razlagali ter bi lahko živilu pripisali druge/boljše lastnosti za 
zdravje od dejanskih. Zato je pri sklicevanju na splošne, ne posebej opredeljene prednosti za zdravje 
takim sklicevanjem treba dodati posebne zdravstvene trditve s seznama dovoljenih zdravstvenih trditev 
v registru Unije. Za namene te uredbe se mora odobrena posebna zdravstvena trditev, ki je dodana 
izjavi s sklicevanjem na splošne, ne posebej opredeljene prednosti za zdravje, navesti zraven take izjave 
ali za njo. 
Posebne trditve s seznamov dovoljenih zdravstvenih trditev se morajo navezovati na splošna 
sklicevanja. […] Da se prepreči zavajanje potrošnikov, so nosilci živilskih dejavnosti odgovorni za to, 
da dokažejo povezavo med sklicevanji na splošne, ne posebej opredeljene prednosti živila in posebno 
dovoljeno zdravstveno trditvijo, ki spremlja živilo. 
Nekatere trditve, ki so bile v okviru znanstvene ocene predložene v odobritev, so bile ocenjene kot 
preveč splošne ali nespecifične za ocenjevanje. Teh trditev ni bilo mogoče odobriti, zato so na 
seznamu neodobrenih prehranskih in zdravstvenih trditev registra Unije. To pa ne pomeni, da zanje 
ne veljajo določbe iz člena 10(3), saj jih je mogoče zakonito uporabiti, če se jim v skladu z navedenim 
členom priloži posebna trditev s seznama dovoljenih zdravstvenih trditev.“ 
Nemško pravo 
15 Člen 3(1) Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb (zakon o preprečevanju nelojalne konkurence, 
BGBl. 2010 I, str. 254) v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari (v nadaljevanju: UWG), 
določa: 
„Nepoštene poslovne prakse so prepovedane, če lahko občutno posežejo v interese konkurentov, 
potrošnikov ali drugih udeležencev na trgu.“ 
16 Člen 5 UWG, naslovljen „Zavajajoče poslovne prakse“, v odstavku 1 določa: 
„Dejanje nelojalne konkurence pomeni vsako zavajajočo poslovno prakso. Poslovna praksa je 
zavajajoča, če zajema nepravilne ali druge zavajajoče trditve v zvezi z enim ali več od naslednjih 
elementov: 
1. bistvene značilnosti blaga ali storitve, kot so njegova razpoložljivost, narava, izvedba, prednosti, 
tveganja, sestava, dodatki, postopek in datum izdelave, dobave ali dostave, primernost za namen, 
možnosti uporabe, količina, specifikacije, poprodajne storitve in obravnavanje pritožb, geografsko 
ali tržno poreklo ali rezultati, ki se lahko pričakujejo od njegove uporabe, rezultati in značilnosti 
testov, opravljenih na blagu ali storitvi; 
[…]“ 
ECLI:EU:C:2020 :60 5 
SODBA Z DNE 30. 1. 2020 – ZADEVA C-524/18  
DR. W ILLMAR SCHWABE  
17 Člen 11 Lebensmittel-, Bedarfsgegenstände-und Futtermittelgesetzbuch (zakonik o živilih, 
potrošniškem blagu in krmi, BGBl. 2013 I, str. 1426 ) v različici, ki se uporablja v postopku v glavni 
stvari, naslovljen „Določbe o varstvu pred goljufijami“, v odstavku 1 določa: 
„V okviru poslovne dejavnosti je prepovedano trgovanje z živili pod zavajajočim imenom ali 
z zavajajočimi označbami ali pakiranjem, ali promoviranje na splošno, ali v posebnih primerih 
z zavajajočim pakiranjem ali drugimi zavajajočimi izjavami. Za zavajanje gre predvsem: 
1. česeza živilo uporabljajo imena, označbe, pakiranja, opisi ali druge izjave, ki bi lahko vodili 
v zmoto glede značilnosti, zlasti glede vrste, kakovosti, sestave, količine, roka trajanja, porekla, 
izvora ali načina izdelave ali pridelave; 
[…]“ 
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje 
18 Iz predložitvene odločbe je razvidno, da družba Queisser Pharma trži prehransko dopolnilo, imenovano 
Doppelherz® aktiv Ginkgo + B-Vitamine + Choline, ki vsebuje osem sestavin, med katerimi so med 
drugim cink in vitamini B1 (tiamin), B2, B5 (pantotenska kislina) in B12. 
19 Sprednja stran embalaže tega prehranskega dopolnila vsebuje nekatere elemente različnih velikosti, 
barv in pisav, med katerimi je tudi ta trditev, ki se obravnava v postopku v glavni stvari: „B–Vitamine 
und Zink für Gehirn, Nerven, Konzentration und Gedächtnis“ (vitamini B in cink za možgane, živce, 
koncentracijo in spomin). 
20 Na hrbtni strani embalaže so poleg posebnih trditev v zvezi z ginkom in holinom, naslednje navedbe: 
„Za spomin, koncentracijo in sposobnost reševanja vsakodnevnih nalog so pomem bni redni miselni 
izzivi in zdrava prehrana. Presnova možganov in živčevja je zato odvisna od dobre oskrbe s hranili. 
Kapsule Doppelherz vsebujejo 100 mg holina, vitamine B in mineral cink. Dodatno vsebujejo 100 mg 
izvlečka ginka. 
Vitamina B1 in B12 sta pomem bna za normalno sproščanje energije pri presnovi ter normalno 
delovanje živčevja in normalno psihološko delovanje. 
Vitamin B2 je, tako kot vitamin B1, pomem ben za normalno sproščanje energije pri presnovi in 
normalno delovanje živčevja. Poleg tega ščiti celice pred oksidativnim stresom. 
Folna kislina prispeva tudi k normalnem delovanju živčevja in ima vlogo v postopku delitve celice. 
Pantotenska kislina je pomem bna za normalno mentalno sposobnost in, tako kot folna kislina in 
vitamin B12, zmanjšuje utrujenost. 
Cink (mineral) je pomem ben za normalno kognitivno delovanje in celice ščiti pred oksidativnim 
stresom. 
[…]“ 
21 Po ugotovitvah predložitvenega sodišča družba Schwabe proizvaja in trži proizvode, ki so konkurenčni 
proizvodom družbe Queisser Pharma. Ker trditev iz postopka v glavni stvari, navedena v točki 19 te 
sodbe, pomeni kršitev člena 3, drugi odstavek, točka (a), člena 5(1)(a), člena 6(1) in člena 10(1) Uredbe 
št. 1924 /2006 , člena 5(1) UWG ter členov 11(1) zakonika o živilih, potrošniškem blagu in krmi, je 
ECLI:EU:C:2020 :60 6 
SODBA Z DNE 30. 1. 2020 – ZADEVA C-524/18  
DR. W ILLMAR SCHWABE  
družba Schwabe vložila tožbo pri Landgericht Düsseldorf (deželno sodišče v Düsseldorfu, Nemčija), 
med drugim za to, da se družbi Queisser Pharma naloži prenehanje oglaševanja prehranskega 
dopolnila, dokler je trditev iz postopka v glavni stvari navedena na sprednji strani embalaže tega 
proizvoda, sicer naj se ji naloži denarna kazen. 
22 Landgericht Düsseldorf (deželno sodišče v Düsseldorfu) je s sodbo z dne 28. avgusta 2014 to tožbo 
zavrnilo. 
23 Pritožba, ki jo je družba Schwabe vložila zoper to sodbo, je bila zavrnjena z odločbo Oberlandesgericht 
Düsseldorf (višje deželno sodišče v Düsseldorfu, Nemčija) z dne 30. junija 2016 . 
24 Družba Schwabe je zoper sodbo Oberlandesgericht Düsseldorf (višje deželno sodišče v Düsseldorfu) 
vložila revizijo pri Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče, Nemčija). 
25 Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče) dvomi o obsegu zahteve iz člena 10(3) Uredbe 
št. 1924 /2006 , v skladu s katero mora biti sklicevanju na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, 
dodana posebna zdravstvena trditev, in, natančneje, o tem, ali se s to določbo zahteva neposredna 
prostorska povezava med sklicevanjem in posebno zdravstveno trditvijo. V zvezi s tem navaja, prvič, 
da bi bilo mogoče to zahtevo po „dodanosti“ razumeti v tem smislu, da zahteva prostorsko bližino, 
tako da lahko potrošniki „nemudoma“ zaznajo odobreno posebno zdravstveno trditev. Predložitveno 
sodišče pa pojasnjuje, da bi po njegovem mnenju, če ta zahteva po neposredni bližini ne bi bila 
izpolnjena, napotitev na trditev z uporabo zvezdice prav tako lahko zadostovala. Drugič, to zahtevo bi 
bilo mogoče razlagati tudi na način, ki ga predlaga pritožbeno sodišče, v skladu s katerim povprečni 
potrošnik, ki se odloči za nakup nekega proizvoda ob upoštevanju sestave tega proizvoda, najprej 
prebere seznam sestavin tega proizvoda (sodba z dne 4. junija 2015 , Teekanne, C-195/14, 
EU:C:2015 :361). Glede na to, da je tak seznam pogosto na hrbtni strani embalaže, naj ne bi bilo malo 
verjetno, da bi se tak potrošnik v primeru proizvodov, kot je prehransko dopolnilo, ki se obravnava 
v postopku v glavni stvari, tako seznanil s posebnimi zdravstvenimi trditvami, ki so navedene na tej 
hrbtni strani. 
26 V teh okoliščinah je Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču 
v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji: 
„1. Ali so posebne zdravstvene trditve, vključene v seznam iz členov 13 ali 14 Uredbe št. 1924 /2006 , 
‚dodane‘ izjavi s sklicevanjem na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, povezane z zdravjem 
v smislu člena 10(3) te uredbe že v primeru, če je izjava s sklicevanjem na sprednji strani, 
dovoljene trditve pa na hrbtni strani zunanje ovojnine, in je v skladu z običajno tržno prakso sicer 
jasno, da se trditve z vsebinskega vidika nanašajo na izjavo s sklicevanjem, vendar izjava ne vsebuje 
jasnega napotila na trditve na hrbtni strani, na primer z uporabo oznake z zvezdico? 
2. Ali je treba tudi v primeru sklicevanja na splošne, ne posebej opredeljene prednosti v smislu 
člena 10(3) Uredbe št. 1924 /2006 predložiti dokaze v smislu členov 5(1)(a) in 6(1) te uredbe?“ 
Vprašanji za predhodno odločanje 
Uvodne ugotovitve 
27 Družba Schwabe meni, da vprašanja, ki jih je zastavilo predložitveno sodišče, temeljijo na napačni 
predpostavki, da trditev iz postopka v glavni stvari, navedena v točki 19 te sodbe, pomeni sklicevanje na 
splošne, ne posebej opredeljene prednosti v smislu člena 10(3) Uredbe št. 1924 /2006 , čeprav naj bi 
v resnici šlo za posebno zdravstveno trditev v smislu člena 10(1) te uredbe. 
ECLI:EU:C:2020 :60 7 
SODBA Z DNE 30. 1. 2020 – ZADEVA C-524/18  
DR. W ILLMAR SCHWABE  
28 V zvezi s tem je treba spomniti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso za vprašanja v zvezi z razlago 
prava Unije, ki jih nacionalna sodišča zastavijo v pravnem in dejanskem okviru, ki so ga pristojna 
opredeliti sama in katerega pravilnosti Sodišče ne preizkuša, velja domneva upoštevnosti (sodba z dne 
10. julija 2019 , Federal Express Corporation Deutsche Niederlassung, C-26/18, EU:C:2019 :579, 
točka 32 in navedena sodna praksa). 
29 Navedene domneve upoštevnosti ni mogoče zavrniti zgolj na podlagi okoliščine, da ena od strank 
v sporu o glavni stvari izpodbija posamezna dejstva, katerih pravilnosti Sodišče ne preverja in od 
katerih je odvisna opredelitev predmeta tega spora (sodba z dne 7. junija 2007 , van der Weerd in 
drugi, od C-222/05 do C-225/05, EU:C:2007 :318, točka 23). 
30 Poleg tega spremem ba vsebine vprašanj za predhodno odločanje ali odgovor na dopolnilna vprašanja 
strank ne bi bila v skladu z obveznostjo Sodišča, da vladam držav članic in zainteresiranim subjektom 
omogoči, da v skladu s členom 23 Statuta Sodišča Evropske unije predložijo izjave, glede na to, da so 
na podlagi te določbe zainteresirani subjekti obveščeni le o predložitvenih odločbah (sodba z dne 
16. oktobra 2014 , Welmory, C-605/12, EU:C:2014 :2298 , točka 34 in navedena sodna praksa). 
31 V teh okoliščinah je treba na zastavljeni vprašanji odgovoriti na podlagi predpostavke, na katero se 
opira to sodišče, in sicer, da je trditev iz postopka v glavni stvari sklicevanje na splošne, ne posebej 
opredeljene prednosti za zdravje, in da zato spada na področje uporabe člena 10(3) Uredbe 
št. 1924 /2006 . 
Prvo vprašanje 
32 Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 10(3) Uredbe št. 1924 /2006 
razlagati tako, da je zahteva, ki je določena v tem členu, da mora biti vsakem u sklicevanju na splošne, 
ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali živilo, dodana posebna zdravstvena trditev 
s seznama iz členov 13 in 14 te uredbe, izpolnjena, če je na sprednji strani embalaže prehranskega 
dopolnila navedeno sklicevanje na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali 
živilo za zdravje, medtem ko je posebna zdravstvena trditev, ki naj bi bila dodana temu sklicevanju, 
navedena le na hrbtni strani te embalaže, med obema pa ni nobene posebne napotitve, kakršna je 
zvezdica. 
33 V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je treba pri razlagi določbe prava Unije upoštevati ne le 
njeno besedilo, ampak tudi sobesedilo in cilje, ki se želijo doseči z ureditvijo, katere del je (glej v tem 
smislu sodbi z dne 17. aprila 2018 , Egenberger, C-414/16, EU:C:2018 :257, točka 44, in z dne 
30. januarja 2019 , Planta Tabak, C-220/17, EU:C:2019 :76, točka 60 in navedena sodna praksa). 
34 Najprej, v skladu z besedilom člena 10(3) Uredbe št. 1924 /2006 mora biti vsakem u sklicevanju na 
splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali živilo za zdravje, „dodana“ posebna 
zdravstvena trditev. 
35 Dalje, glede ciljev Uredbe št. 1924 /2006 je treba opozoriti, da je namen te uredbe, v skladu z njenim 
členom 1(1), zagotoviti učinkovito delovanje notranjega trga ob hkratnem zagotavljanju visoke ravni 
varstva potrošnikov. Varovanje zdravja je eden glavnih ciljev navedene uredbe. Za dosego tega cilja je 
treba potrošniku med drugim dati potrebne informacije, da lahko opravi izbiro ob poznavanju dejstev 
(sodba z dne 14. julija 2016 , Verband Sozialer Wettbewerb, C-19/15, EU:C:2016 :563, točka 39 in 
navedena sodna praksa). V zvezi s tem je treba poleg tega opozoriti, da je v uvodni izjavi 16 Uredbe 
št. 1924 /2006 navedeno, da je pomem bno, da potrošnik razume trditve na živilih ter da se vse 
potrošnike primerno zaščiti pred zavajajočimi trditvami, pri čemer je pojasnjeno, da se v tej uredbi kot 
merilo presoje med drugim uporablja povprečni potrošnik, ki je razmeroma dobro obveščen in 
razmeroma dovolj pazljiv ter razsoden, obenem pa se upoštevajo družbeni, kulturni in jezikovni 
dejavniki. 
ECLI:EU:C:2020 :60 8 
SODBA Z DNE 30. 1. 2020 – ZADEVA C-524/18  
DR. W ILLMAR SCHWABE  
36 Nazadnje, glede sobesedila, v katero je umeščen člen 10(3) Uredbe št. 1924 /2006 , je treba najprej 
poudariti, da je v členu 2(2), točka 5, te uredbe pojem „zdravstvena trditev“ v smislu navedene uredbe 
opredeljen kot „vsak[a] trditev, ki navaja, domneva ali namiguje, da obstaja povezava med kategorijo 
živil, živilom ali eno od njegovih sestavin na eni strani in zdravjem na drugi strani“. 
37 Poleg tega je treba poudariti, da člen 10 Uredbe št. 1924 /2006 , ki je v poglavju IV te uredbe, 
naslovljenem „Zdravstvene trditve“, v odstavku 1 določa, da so prepovedane zdravstvene trditve, ki niso 
v skladu s splošnimi zahtevami iz poglavja II in s posebnimi zahtevami iz poglavja IV ter niso odobrene 
v skladu s to uredbo in vključene v sezname dovoljenih trditev iz členov 13 in 14. Tako člen 10(1) 
Uredbe št. 1924 /2006 določanačelno prepoved zdravstvenih trditev, razen tistih, ki so na seznamih 
dovoljenih trditev iz člena 13 ali člena 14 te uredbe. 
38 Poleg tega iz sistematične razlage člena 10 Uredbe št. 1924 /2006 izhaja, da njegov odstavek 3 določa 
odstopanje od načela iz odstavka 1, tako da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča zahtevo 
po dodanosti iz odstavka 3 razlagati ozko (glej v tem smislu sodbo z dne 16. marca 2017 , AKM, 
C-138/16, EU:C:2017 :218, točka 37 in navedena sodna praksa). Člen 10(3) te uredbe tako uvaja 
razlikovanje med dvema vrstama zdravstvenih trditev, in sicer, na eni strani, posebno zdravstveno 
trditvijo, ki je na zadevnih seznamih v skladu z načelom iz člena 10(1) navedene uredbe, in na drugi 
„splošno“ zdravstveno trditvijo, ki je sklicevanje na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki mu 
mora biti dodana zdravstvena trditev s teh seznamov. 
39 Izvedbeni sklep 2013 /63, ki ga je Komisija sprejela v okviru izvedbenih pooblastil, ki ji jih je podelil 
zakono dajalec Unije v skladu s členom 10(4) in členom 25 Uredbe št. 1924 /2006 , v zvezi s tem 
vtočki 3 Priloge k temu sklepu določa, da člen 10(3) te uredbe dopušča, da se brez predhodnega 
dovoljenja uporabijo navadne in obvezujoče navedbe, ki se nanašajo na take učinke, ki bi jih potrošnik 
lahko slabo razumel ali jih slabo razlagal, zaradi česar je treba vsakem u sklicevanju na takšne učinke 
„dodati posebne zdravstvene trditve s seznama dovoljenih zdravstvenih trditev v registru Unije“. V isti 
točki je pojasnjeno, da se mora za to uredbo odobrena posebna zdravstvena trditev, ki je dodana izjavi 
s sklicevanjem na navedene prednosti za zdravje, navesti „zraven“ take izjave ali „za“ njo. 
40 Iz teh elementov je razvidno, da je treba zahtevo po „dodanosti“ v smislu člena 10(3) navedene uredbe 
razlagati tako, da se z njo ne zahteva le, da posebna zdravstvena trditev pojasnjuje vsebino splošne 
zdravstvene trditve, ampak tudi, da umestitev teh dveh navedb na embalaži proizvoda omogoči 
povprečnemu potrošniku, ki je razmeroma dobro obveščen in razmeroma dovolj pazljiv ter razsoden, 
da razume zvezo med navedenimi trditvami. Zato je treba šteti, da je treba pojem „dodanost“ v smislu 
te določbe razlagati tako, da zajema materialno in vidno razsežnost. 
41 Tako, po eni strani, če se upošteva njegova materialna razsežnost, ta pojem „dodanost“ zahteva 
vsebinsko ujemanje „splošne“ zdravstvene trditve in posebne zdravstvene trditve, kar v bistvu pomeni, 
da mora biti prva v celoti podprta z drugo. 
42 Po drugi strani v nasprotju s tem, kar trdi tožena stranka v postopku v glavni stvari, glede zahteve po 
„dodanosti“ iz člena 10(3) Uredbe št. 1924 /2006 ni mogoče šteti, da je veljavno izpolnjena zgolj s tem, 
da materialno obstaja očitna vsebinska povezava med „splošno“ zdravstveno trditvijo in posebno 
zdravstveno trditvijo, ki je namenjena potrditvi zadnjenavedene, ne glede na umestitev teh trditev na 
zadevni embalaži in torej na vizualno razsežnost te zahteve. 
43 V zvezi s tem je treba poudariti, da je v uvodni izjavi 29 Uredbe št. 1924 /2006 navedeno, da je treba za 
zagotovitev, da so zdravstvene trditve resnične, jasne, zanesljive in koristne za potrošnika, ki se odloča 
za zdravju koristno prehrano, upoštevati besedilo in predstavitev zdravstvenih trditev. Tako je 
umestitev, z vizualnega vidika, različnih elementov, ki so razporejeni po embalaži določenega 
proizvoda, dejavnik, ki ga je treba upoštevati pri presoji, ali je mogoče zahtevo po „dodanosti“ šteti za 
izpolnjeno. 
ECLI:EU:C:2020 :60 9 
SODBA Z DNE 30. 1. 2020 – ZADEVA C-524/18  
DR. W ILLMAR SCHWABE  
44 Poleg tega je iz uvodne izjave 17 in člena 6(2) te uredbe razvidno, da mora nosilec živilske dejavnosti, 
ki oblikuje prehransko ali zdravstveno trditev, utemeljiti uporabo te trditve. 
45 Vzvezi stem je vtočki 3 priloge k Izvedbenemu sklepu 2013 /63 poudarjeno, da so za to, da se 
prepreči zavajanje potrošnikov, nosilci živilskih dejavnosti odgovorni za to, da dokažejo povezavo med 
sklicevanji na splošne, ne posebej opredeljene prednosti živila in posebno dovoljeno zdravstveno 
trditvijo, ki spremlja živilo. 
46 Iz teh elementov izhaja, da morajo nosilci živilskih dejavnosti jasno in natančno predstaviti posebne 
zdravstvene trditve, ki jih uporabijo in ki podpirajo sklicevanja na splošne, ne posebej opredeljene 
prednosti. 
47 Zato je treba vizualno razsežnost zahteve po „dodanosti“ v smislu člena 10(3) Uredbe št. 1924 /2006 
razumeti tako, da napotuje na to, da mora potrošnik, ki je razmeroma dobro obveščen ter razmeroma 
dovolj pazljiv in razsoden, takoj dojeti neposredne vizualne povezave med sklicevanjem na splošne, ne 
posebej opredeljene prednosti živila za zdravje, in posebno zdravstveno trditvijo, kar načeloma zahteva 
prostorsko bližino ali neposredno sosedstvo med sklicevanjem in trditvijo. 
48 Vendar je treba v posebnih okoliščinah primera, v katerih posebne zdravstvene trditve ne morejo biti 
v celoti navedene na isti strani embalaže, kot je tista, na kateri je sklicevanje, ki ga morajo 
prvonavedene podpreti, zaradi njihovega velikega števila ali njihove dolžine, šteti, da je lahko zahteva 
po neposredni vizualni povezavi izjemoma izpolnjena z izrecno napotitvijo, kot je zvezdica, če ta jasno 
in potrošniku popolnoma razumljivo na prostorski ravni zagotovi povezovanje vsebine zdravstvenih 
trditev in sklicevanja. 
49 Nacionalna sodišča morajo zato glede na vse okoliščine obravnavanega primera preveriti in ugotoviti, 
ali je zahteva po vizualni bližini, ki izhaja iz člena 10(3) Uredbe št. 1924 /2006 , izpolnjena z uporabo 
zvezdice. 
50 Glede na zgoraj navedeno je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 10(3) Uredbe 
št. 1924 /2006 razlagati tako, da zahteva, ki je določena v tem členu, da mora biti vsakem u sklicevanju 
na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali živilo, dodana posebna zdravstvena 
trditev s seznama iz člena 13 ali 14 te uredbe, ni izpolnjena, če je na sprednji strani embalaže 
prehranskega dopolnila navedeno sklicevanje na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima 
hranilo ali živilo za zdravje, medtem ko je posebna zdravstvena trditev, ki naj bi bila dodana temu 
sklicevanju, navedena le na hrbtni strani te embalaže, med obema pa ni nobene posebne napotitve, 
kakršna je zvezdica. 
Drugo vprašanje 
51 Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali morajo biti sklicevanja na splošne, ne 
posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali živilo za splošno dobro zdravje ali z zdravjem 
povezano dobro počutje v smislu člena 10(3) Uredbe (ES) št. 1924 /2006 , utemeljena z znanstvenimi 
dokazi v smislu člena 5(1)(a) in člena 6(1) te uredbe. 
52 V zvezi s tem je treba najprej poudariti – kot navaja predložitveno sodišče – da besedilo člena 10(3) 
Uredbe št. 1924 /2006 drugače kakor besedilo člena 10(1) te uredbe ne vsebuje izrecne napotitve na 
splošne določbe poglavja II navedene uredbe, v katerem sta člena 5 in 6 te uredbe. 
53 Opozoriti pa je treba, da je v besedilu navedenih členov 5 in 6 jasno navedeno, da mora biti vsaka 
zdravstvena trditev v smislu te uredbe znanstveno utemeljena. 
ECLI:EU:C:2020 :60 10 
SODBA Z DNE 30. 1. 2020 – ZADEVA C-524/18  
DR. W ILLMAR SCHWABE  
54 V skladu s členom 5(1)(a) Uredbe št. 1924 /2006 je namreč uporaba prehranskih in zdravstvenih trditev 
dovoljena le, če je dokazan ugoden hranilni ali fiziološki učinek glede na splošno sprejete znanstvene 
podatke v zvezi s prisotnostjo, odsotnostjo ali zmanjšano vsebnostjo hranila ali druge snovi v živilu ali 
kategoriji živil, na katero se trditve nanašajo. Tudi člen 6 te uredbe vsebuje navedbo v tem smislu 
s tem, da v odstavku 1 določa, da „[p]rehranske in zdravstvene trditve temeljijo na in so utemeljene 
s splošno sprejetimi znanstvenimi dokazi“. 
55 Taka razlaga je podprta s cilji, ki jim sledi Uredba št. 1924 /2006 , katere namen je, kot je razvidno iz 
točke 35 te sodbe, zlasti zagotoviti varovanje zdravja in visoko raven varstva potrošnikov, tudi pred 
zavajajočimi trditvami. Poleg tega je v uvodni izjavi 14 te uredbe poudarjena potreba po zagotovitvi, 
da je za snovi, na katere se nanaša trditev, dokazan pozitiven hranilni ali fiziološki učinek. V uvodni 
izjavi 17 navedene uredbe je še pojasnjeno, da mora biti znanstvena utemeljitev glavni vidik, ki se 
upošteva pri uporabi prehranskih in zdravstvenih trditev, medtem ko je v uvodni izjavi 23 te uredbe 
navedeno, da bi morale biti zdravstvene trditve za uporabo v Uniji odobrene samo na podlagi 
znanstvene ocene na najvišji ravni. 
56 Nazadnje, člen 10(1) Uredbe št. 1924 /2006 izrecno določa, da mora zdravstvena trditev ustrezati 
splošnim zahtevam iz poglavja II te uredbe, v katerem sta člena 5 in 6. Kot pa izhaja iz točkod37 
do 39 te sodbe, člen 10(3) Uredbe št. 1924 /2006 s tem, da omogoča sklicevanje na „splošno“ 
zdravstveno trditev, ki ni navedena na seznamih dovoljenih trditev, na katere se nanaša ta uredba, čeji 
je dodana zdravstvena trditev, ki je vpisana skupaj z njo, uvaja odstopanje od načela iz člena 10(1) te 
uredbe, v skladu s katerim so zdravstvene trditve prepovedane, razen tistih, ki so na teh seznamih. 
Člen 10(3) navedene uredbe je zato treba razlagati ozko. 
57 Iz tega sledi, da je treba zadnjenavedeno določbo razlagati tako, da mora „splošna“ zdravstvena trditev 
v smislu te določbe, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, izpolnjevati zahteve glede dokazovanja, ki 
jih določa ta uredba. 
58 Vendar v ta namen zadostuje – kot je generalni pravobranilec poudaril v točkah 71 in 72 sklepnih 
predlogov – da so sklicevanjem na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali 
živilo za splošno dobro zdravje ali z zdravjem povezano dobro počutje, dodane posebne zdravstvene 
trditve, utemeljene s splošno sprejetimi znanstvenimi dokazi, ki so bile preverjene in odobrene, česo 
te zadnje trditve navedene na seznamih iz člena 13 ali 14 te uredbe. 
59 Ob upoštevanju zgoraj navedenih preudarkov je treba na drugo vprašanje odgovoriti, da je treba 
člen 10(3) Uredbe št. 1924 /2006 razlagati tako, da morajo biti sklicevanja na splošne, ne posebej 
opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali živilo za splošno dobro zdravje ali z zdravjem povezano 
dobro počutje, utemeljena z znanstvenimi dokazi v smislu člena 5(1)(a) in člena 6(1) te uredbe. V ta 
namen zadostuje, da so tem sklicevanjem dodane posebne zdravstvene trditve s seznama iz 
člena 13 ali člena 14 navedene uredbe. 
Stroški 
60 Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški 
omenjenih strank, se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo: 
1. Člen 1 0(3) Uredbe (ES) št. 1 9 2 4 / 2 0 0 6  E v ropskega parlamenta in Sveta z dne 2 0. decembra 
2 0 0 6 o preh ranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, kakor je bila spremenjena z Uredbo 
(ES) št. 1 0 7 / 2 0 0 8  E v ropskega parlamenta in Sveta z dne 1 5. januarja 2 0 0 8 , je treba razlagati 
tako, da zahteva, ki je določena v tem členu, da mora biti vsakemu sklicevanju na splošne, ne 
ECLI:EU:C:2020 :60 11 
SODBA Z DNE 30. 1. 2020 – ZADEVA C-524/18  
DR. W ILLMAR SCHWABE  
posebej opredeljene prednosti, ki jih ima h ranilo ali živilo, dodana posebna zdravstvena 
trditev s seznama iz člena 1 3 ali 1 4 te uredbe, ni izpolnjena, če je na sprednji strani 
embalaže preh ranskega dopolnila navedeno sklicevanje na splošne, ne posebej opredeljene 
prednosti, ki jih ima h ranilo ali živilo za zdravje, medte m ko je posebna zdravstvena trditev, 
ki naj bi bila dodana temu sklicevanju, navedena le na h rbtni strani te embalaže, med obema 
pa ni nobene posebne napotitve, kakršna je z vezdica. 
2. Člen 1 0(3) Uredbe št. 1 9 2 4 / 2 0 0 6 , kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1 0 7 / 2 0 0 8 , je treba 
razlagati tako, da morajo biti sklicevanja na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih 
ima h ranilo ali živilo za splošno dobro zdravje ali z zdravjem povezano dobro počutje, 
utemeljena z znanstvenimi dokazi v smislu člena 5(1)(a) in člena 6(1) te uredbe. V ta namen 
zadostuje, da so tem sklicevanjem dodane posebne zdravstvene trditve s seznama iz 
člena 1 3 ali člena 1 4 navedene uredbe. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2020 :60 12