SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
MANUELA CAMPOSA SANCHEZ-BORDONE,
predstavljeni 18. novembra 20211
Združeni zadevi C-339/20 in C-397/20
VD (C-339/20),
SR (C-397/20)
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (kasacijsko sodišče,  
Francija))
„Predlog za sprejetje predhodne odločbe  –  Trgovanje z notranjimi informacijami in tržna 
manipulacija  –  Direktiva 2003/6/ES  –  Člen 12(2)(a) in (d)  –  Uredba (EU) št. 596/2014  –  
Člen 23(2)(g) in (h)  –  Direktiva 2002/58/ES  –  Člen 15(1)  –  Nadzorna in preiskovalna 
pooblastila pristojnih organov  –  Pravica pristojnih organov, da zahtevajo obstoječe zapise  
o telefonskih pogovorih in izmenjanih podatkih  –  Nacionalna zakonodaja, ki ponudnikom 
elektronskih komunikacij nalaga začasno, a splošno shranjevanje podatkov o povezavi “
1.Predloga za sprejetje predhodne odločbe, združena v tem postopku, sta tesno povezana 
s predlogi iz zadev C-793/19, SpaceNet, C-794/19, Telekom Deutschland, in C-140/20, 
Commissioner of the Garda Síochána in drugi, v zvezi s katerimi prav tako predstavljam sklepne 
predloge na isti datum.2
2.V sklepnih predlogih v zadevah SpaceNet in Telekom Deutschland ter Commissioner of the 
Garda Síochána predstavljam razloge, iz katerih Sodišču predlagam, naj 
Bundesverwaltungsgericht (zvezno upravno sodišče, Nemčija) in Supreme Court (vrhovno 
sodišče, Irska) odgovori v skladu s sodno prakso, ki se nanaša na Direktivo 2002/58/ES3in ki jo je 
povzelo v sodbi La Quadrature du Net.4
3.Res pa je, da se predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ju je vložilo Cour de cassation 
(kasacijsko sodišče, Francija), ne nanašata neposredno na Direktivo 2002/58, temveč na Direktivo 
2003/6/ES5in Uredbo (EU) št. 596/2014.6
SLZbirka odločb sodne prakse
1 Jezik izvirnika: španščina.
2 V nadaljevanju: sklepni predlogi v zadevah SpaceNet in Telekom Deutschland oziroma sklepni predlogi v zadevi Commissioner of the 
Garda Síochána.
3 Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju 
elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, 
zvezek 29, str. 514).
4 Sodba z dne 6. oktobra 2020, La Quadrature du Net in drugi (C-511/18, C-512/18 in C-520/18, EU:C:2020:791); v nadaljevanju: sodba La 
Quadrature du Net.
5 Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba 
trga) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 367).
6 Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o zlorabi trga (uredba o zlorabi trga) ter razveljavitvi Direktive 2003/6/ES 
Evropskega parlamenta in Sveta ter direktiv Komisije 2003/124/ES, 2003/125/ES in 2004/72/ES (UL 2014, L 173, str. 1).
ECLI:EU:C:2021:940                                                                                                          1
4.Vendar se v teh dveh postopkih v bistvu pretresa enako vprašanje kot v drugih predlogih za 
sprejetje predhodne odločbe, in sicer, ali lahko države članice naložijo obveznost splošne in 
neselektivne hrambe podatkov o prometu elektronskih komunikacij.7
5.Čeprav sta za ta primer upoštevni Direktiva 2003/6 in Uredba št. 596/2014 (katerih namen je 
boj proti poslom, ki jih je mogoče opredeliti kot zlorabo trga),8menim, da je v tem okviru vseeno 
mogoče uporabiti sodno prakso Sodišča, ki je povzeta v sodbi La Quadrature du Net.
I.Pravni okvir
A.Pravo Unije
1.Direktiva 2002/58
6.Člen 1, naslovljen „Področje in cilj“, določa:
„1. Ta direktiva določa uskladitev določb držav članic, ki je potrebna za zagotovitev enakovredne 
ravni varstva temeljnih pravic in svoboščin ter zlasti pravice do zasebnosti in zaupnosti v zvezi 
z obdelavo osebnih podatkov na področju elektronskih komunikacij in za zagotovitev prostega 
pretoka takih podatkov ter elektronske komunikacijske opreme in storitev v [Uniji].
2.Določbe te direktive podrobno opredeljujejo in dopolnjujejo Direktivo [Evropskega 
parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi 
osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, 
poglavje 13, zvezek 15, str. 355)] za namene, navedene v odstavku 1. Razen tega predvidevajo 
varstvo zakonitih interesov naročnikov, ki so pravne osebe.
3.Ta direktiva se ne uporablja za dejavnosti, ki so zunaj obsega [PDEU], kot na primer tiste, 
zajete v Oddelkih V in VI Pogodbe o Evropski uniji in v vsakem primeru za dejavnosti v zvezi 
z javno varnostjo, obrambo, državno varnostjo (vključno gospodarsko blaginjo države, kadar se 
dejavnosti nanašajo na zadeve v zvezi z državno varnostjo) ter dejavnosti države na področju 
kazenskega prava.“
7.Člen 2, naslovljen „Opredelitve“, določa:
„Razen če je drugače določeno, se uporabijo opredelitve pojmov iz Direktive 95/46/ES in Direktive 
2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru 
za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva) [UL, posebna izdaja 
v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 349].
Uporabijo se tudi naslednje opredelitve pojmov:
[…]
7 V tem primeru se zdi, da so podatki o lokaciji izključeni, tudi če meja med enimi in drugimi ni povsem jasna.
8 V širšem pomenu, ki ga bom zagovarjal v teh sklepnih predlogih, zloraba trga zajema „protipravno ravnanje na finančnih trgih ter se za 
namene te uredbe razume, da zajema trgovanje z notranjimi informacijami, njihovo protipravno razkritje in tržno manipulacijo“ (uvodna 
izjava 7 Uredbe št. 596/2014).
2                                                                                                                  ECLI:EU:C:2021:940SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
(b)‚podatki o prometu‘ pomenijo katere koli podatke, obdelane za namen prenosa sporočila po 
elektronskem komunikacijskem omrežju ali zaradi zaračunavanja tega sporočila;
(c)‚podatki o lokaciji‘ pomenijo vsakršne podatke, obdelane v elektronskem komunikacijskem 
omrežju ali v okviru elektronske komunikacijske storitve, ki razkrivajo zemljepisni položaj 
terminalske opreme uporabnika javno razpoložljive elektronske komunikacijske storitve;
[…]“
8.Člen 15(1) določa:
„Države članice lahko sprejmejo zakonske ukrepe, s katerimi omejijo obseg pravic in obveznosti, 
določenih v členu 5, členu 6, členu 8(1), (2), (3) in (4) ter členu 9 te direktive, kadar takšna 
omejitev pomeni potreben, primeren in ustrezen ukrep znotraj demokratične družbe za zaščito 
državne [nacionalne] varnosti (to je Državne varnosti), obrambe, javne varnosti in preprečevanje, 
preiskovanje, odkrivanje in pregon kriminalnih dejanj ali nedovoljene uporabe elektronskega 
komunikacijskega sistema iz člena 13(1) Direktive 95/46/ES. V ta namen lahko države članice 
med drugim sprejmejo zakonske ukrepe, ki določajo zadrževanje podatkov za določeno obdobje, 
upravičeno iz razlogov iz tega odstavka. Vsi ukrepi iz tega odstavka so v skladu s splošnimi načeli 
zakonodaje Skupnosti, vključno s tistimi iz člena 6(1) in (2) Pogodbe o Evropski uniji.“
2.Direktiva 2003/6
9.Člen 11 določa:
„Vsaka država članica brez poseganja v pristojnosti sodnih organov določi en sam upravni organ, 
ki je pristojen zagotoviti uporabljanje določb, sprejetih na podlagi te direktive.
[…]“
10.Člen 12 določa:
„1. Pristojni organ dobi vsa pooblastila za nadzor in preiskave, ki jih potrebuje za izvajanje svojih 
nalog. […]
2.Pooblastila iz prvega odstavka tega člena se brez poseganja v člen 6(7) izvajajo v skladu 
z nacionalnim pravom in vključujejo najmanj pravico:
(a)do dostopa do kakršnega koli dokumenta v kakršnikoli obliki, in do prejema njegove kopije;
[…]
(d)zahtevati obstoječe zapise telefonskih pogovorov in zapise podatkov o klicanih številkah ter 
prejetih klicih [o telefonskih pogovorih in podatkovnem prometu];
[…]“
ECLI:EU:C:2021:940                                                                                                                  3SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
3.Uredba št. 596/2014
11.V Uredbi so te uvodne izjave:
„(1) Pravi notranji trg finančnih storitev je bistven za gospodarsko rast in ustvarjanje delovnih 
mest v Uniji.
(2)Za povezan, učinkovit in pregleden finančni trg je potrebna celovitost trga. Nemoteno 
delovanje trgov vrednostnih papirjev in zaupanje javnosti v trge sta predpogoj za 
gospodarsko rast in blaginjo. Zloraba trga škoduje celovitosti finančnih trgov in zaupanju 
javnosti v vrednostne papirje in izvedene finančne instrumente.
[…]
(62) Sklop učinkovitih orodij in pooblastil ter sredstev pristojnega organa posamezne države 
članice zagotavlja učinkovitost nadzora. Ta uredba zato zlasti določa minimalni sklop 
nadzornih in preiskovalnih pooblastil, ki bi se morala podeliti pristojnim organom držav 
članic v skladu z nacionalnim pravom. Kadar to zahteva nacionalno pravo, bi bilo treba ta 
pooblastila izvajati z zahtevkom na pristojne sodne organe.
[…]
(65) Obstoječi zapisi telefonskih pogovorov in zapisi podatkov o klicanih številkah ter prejetih 
klicih pri investicijskih podjetjih, kreditnih institucijah in finančnih institucijah, ki izvajajo 
posle in njihovo izvedbo beležijo, pa tudi obstoječi zapisi telefonskih pogovorov in zapisi 
podatkov o klicanih številkah ter prejetih klicih [podatkovnem prometu] pri 
telekomunikacijskih operaterjih so ključni in včasih edini dokazi pri odkrivanju in 
dokazovanju trgovanja z notranjimi informacijami in tržne manipulacije. Na podlagi zapisov 
telefonskih pogovorov in zapisov podatkov o klicanih številkah ter prejetih klicih 
[podatkovnem prometu] se lahko ugotovi identiteta osebe, odgovorne za razširjanje 
napačnih ali zavajajočih informacij, ali to, da so bile osebe v določenem trenutku v stiku in 
da med dvema ali več osebami obstaja povezava. Zato bi morali pristojni organi imeti 
možnost zahtevati zapise telefonskih pogovorov, elektronskih komunikacij in podatkov 
o klicanih številkah ter prejetih klicih [podatkovnem prometu], ki jih hrani investicijsko 
podjetje, kreditna institucija ali finančna institucija v skladu z Direktivo 2014/65/EU. 
Dostop do podatkov in zapisov telefonskih pogovorov je potreben za pridobitev dokazov in 
sledi v preiskavah o morebitnem trgovanju z notranjimi informacijami ali tržni manipulaciji 
ter posledično za odkrivanje in sankcioniranje zlorabe trga.
(66) Ta uredba določa minimalen sklop pooblastil, ki bi jih morali imeti pristojni organi, pri 
čemer se morajo ta pooblastila izvajati v okviru celotnega sistema nacionalnega prava, ki 
zagotavlja spoštovanje temeljnih pravic, vključno s pravico do zasebnosti. Za izvajanje teh 
pooblastil, ki lahko resno posežejo v pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega 
življenja, stanovanja ter komunikacij, bi države članice morale imeti na vzpostavljene 
primerne in učinkovite varnostne ukrepe proti zlorabam, na primer zahtevo, da se pridobi 
predhodno dovoljenje sodnega organa zadevne države članice, kadar je ustrezno. Države 
članice bi morale pristojnim organom omogočiti izvajanje pooblastil, ki pomenijo grob poseg 
v zasebnost, kolikor je to potrebno za ustrezno preiskavo resnih primerov, za katere ni 
enakovrednih načinov za učinkovito doseganje enakih rezultatov.
4                                                                                                                  ECLI:EU:C:2021:940SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
[…]
(77) Ta uredba spoštuje temeljne pravice in načela, priznane v Listini Evropske unije o temeljnih 
pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina). Zato bi bilo treba to uredbo razlagati in uporabljati 
v skladu s temi pravicami in načeli. […]“
[…]“
12.Člen 1, naslovljen „Predmet urejanja“, določa:
„Ta uredba vzpostavlja skupen regulativni okvir za trgovanje z notranjimi informacijami, njihovo 
protipravno razkritje in tržno manipulacijo (zloraba trga), kot tudi ukrepe za preprečitev zlorabe 
trga, da bi se zagotovila celovitost finančnih trgov v Uniji ter povečala zaščita vlagateljev in 
zaupanja v te trge.“
13.Člen 3, naslovljen „Opredelitve pojmov“, v točki 27 določa, da v tej uredbi „zapisi podatkov 
o prometu“ pomenijo „zapise podatkov o prometu, kot so opredeljeni v točki (b) drugega […] 
odstavka člena 2 Direktive 2002/58/ES […]“.
14.Člen 22, naslovljen „Pristojni organi“, določa:
„Brez poseganja v pristojnosti sodnih organov vsaka država članica določi en pristojni upravni 
organ za namen te uredbe.“
15.Člen 23, naslovljen „Pooblastila pristojnih organov“, določa:
„[…]
2.Da lahko pristojni organi izpolnjujejo svoje obveznosti na podlagi te uredbe, imajo v skladu 
z nacionalnim pravom vsaj naslednja nadzorna in preiskovalna pooblastila:
(a)imajo dostop do kakršnega koli dokumenta in podatkov v kakršni koli obliki in prejmejo ali 
dobijo njegove kopije;
[…]
(g)zahtevajo obstoječe zapise telefonskih pogovorov, elektronskih sporočil ali zapise podatkov 
o telefonskem in podatkovnem prometu, ki jih imajo investicijska podjetja, kreditne 
institucije ali finančne institucije;
(h)zahtevajo, kolikor to dovoljuje nacionalno pravo, obstoječe zapise podatkov o telefonskem in 
podatkovnem prometu, ki jih ima telekomunikacijski operater, kadar obstaja utemeljen sum 
o kršitvi in kadar so lahko taki zapisi pomembni za preiskovanje kršitev iz 
točk (a) ali (b) člena 14 ali člena 15;
[…]
3.Države članice zagotovijo vzpostavitev ustreznih ukrepov, da imajo pristojni organi vsa 
nadzorna in preiskovalna pooblastila, ki jih potrebujejo za opravljanje svojih nalog.
ECLI:EU:C:2021:940                                                                                                                  5SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
[…]
4.Za osebo, ki v skladu s to uredbo daje na razpolago informacije pristojnemu organu, ne šteje, da 
so kršile kakršne koli omejitve o razkritju informacij, uvedene s pogodbo ali z zakonom ali drugim 
predpisom, in te osebe, ki poroča, ne zavezuje k nobeni odgovornosti, povezani s takim 
poročanjem.“
16.Člen 28, naslovljen „Varstvo podatkov“, določa:
„Pri obdelavi osebnih podatkov v okviru te uredbe pristojni organi opravljajo svoje naloge za 
namene te uredbe v skladu z nacionalnimi zakoni in drugimi predpisi za prenos Direktive 
95/46/ES. [Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA) ] pri obdelavi osebnih podatkov 
v okviru te uredbe upošteva določbe Uredbe (ES) št. 45/2001 [Evropskega parlamenta in Sveta 
z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in 
organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, 
poglavje 13, zvezek 26, str. 102)].
Osebni podatki se hranijo največ pet let.“
B.Nacionalno pravo
1.Code monétaire et financier (monetarni in finančni zakonik; v nadaljevanju: CMF)
17.Člen L. 621-10, prvi odstavek, CMF v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja, določa:
„Preiskovalci in nadzorniki lahko za potrebe preiskave ali nadzora zahtevajo predložitev vseh 
dokumentov, ne glede na nosilec. Preiskovalci lahko zahtevajo tudi predložitev podatkov, ki jih 
telekomunikacijski operaterji hranijo in obdelujejo v okviru člena L. 34-1 code des postes et des 
communications électroniques [zakonik o pošti in elektronskih komunikacijah, v nadaljevanju: 
CPCE], in ponudniki iz člena 6(I), točki (1) in (2), loi n.o 2004-575 du 21 juin 2004 pour la 
confiance dans l’économie numérique [zakon št. 2004-575 z dne 21. junija 2004 za zaupanje 
v digitalno gospodarstvo, v nadaljevanju zakon št. 2004-575], in pridobijo njihovo kopijo.“
18.Člen L. 621-10-2 CMF, ki se uporablja za zadevo, določa:
„Za preiskavo zlorabe trga […] lahko preiskovalci zahtevajo podatke, ki jih shranjujejo in 
obdelujejo telekomunikacijski operaterji, pod pogoji in v mejah, določenih v členu L. 34-1 
[CPCE], in ponudniki, omenjeni v točkah 1 in 2 odstavka I člena 6 [zakona št. 2004-575].
Razkritje podatkov, omenjenih v prvem odstavku tega člena, mora predhodno dovoliti kontrolor 
zahtev za podatke o povezavi.
[…]“
6                                                                                                                  ECLI:EU:C:2021:940SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
2.CPCE
19.Člen L. 34-1 CPCE v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja, določa:
„[…]
II. Operaterji elektronskih komunikacij […] ob upoštevanju določb iz odstavkov III […] izbrišejo 
ali anonimizirajo podatke o prometu.
[…]
III. Za odkrivanje, preiskovanje in pregon kaznivih dejanj […] se lahko dejanja izbrisa ali 
anonimiziranja nekaterih kategorij tehničnih podatkov odložijo največ za eno leto. […]
[…]
VI. Podatki, ki se hranijo in obdelujejo pod pogoji, določenimi v odstavkih III, IV in V, se nanašajo 
izključno na identifikacijo uporabnikov storitev, ki jih opravljajo operaterji, tehnične značilnosti 
komunikacij, ki jih ti zagotavljajo, in lokacijo terminalske opreme.
V nobenem primeru se ne morejo nanašati na vsebino izmenjane korespondence ali informacije, 
ki so bile v kakršni koli obliki pregledane v okviru teh komunikacij.
[…]“
20.Člen R. 10-13 CPCE je določal:
„I. Operaterji elektronskih komunikacij na podlagi odstavka III člena L. 34-1 za potrebe 
preiskovanja, ugotavljanja in pregona kaznivih dejanj hranijo:
(a)podatke, ki omogočajo identifikacijo uporabnika;
(b)podatke o uporabljeni komunikacijski terminalski opremi;
(c)tehnične značilnosti ter datum, čas in trajanje vsake komunikacije;
(d)podatke o zahtevanih ali uporabljenih dodatnih storitvah in izvajalcih teh storitev;
(e)podatke, na podlagi katerih je mogoče identificirati namembnega(-e) prejemnika(-e) 
komunikacije.
II. Operater pri dejavnosti telefonije hrani podatke iz odstavka II in tudi podatke, ki omogočajo 
določitev izvora in lokacije komunikacije.
III. Podatki iz tega člena se hranijo eno leto od datuma njihove shranitve.
[…]“
ECLI:EU:C:2021:940                                                                                                                  7SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
21.Predložitveno sodišče pojasnjuje, da so navedeni podatki o povezavi, pridobljeni ali obdelani 
pri komunikaciji, tisti, ki se nanašajo na njene okoliščine in na uporabnike storitve, brez navedbe 
vsebine sporočil.
II.Dejansko stanje, spora in vprašanja za predhodno odločanje
22.Dejstva, na katerih temeljita ta predloga za sprejetje predhodne odločbe, se v bistvenem 
ujemajo.
23.Z obtožnico z dne 22. maja 2014 se je začela preiskava v zvezi z ravnanji, opredeljenimi kot 
kaznivi dejanji zlorabe notranjih informacij in prikrivanja.
24.Autorité des marchés financiers (organ za finančne trge; v nadaljevanju: AMF) je 23. in 
25. septembra 2015 državnemu tožilstvu poslal dopis, ki mu je priložil listine iz preiskave, ki so 
med drugim vsebovale osebne podatke o uporabi telefonskih linij.
25.Uslužbenci organa AMF so se pri zbiranju podatkov o uporabi teh telefonskih linij oprli na 
člen L. 621-10 CMF.
26.Zaradi tega obvestila je bil s tremi dopolnilnimi obtožnicami z dne 29. septembra in 
22. decembra 2015 ter 23. novembra 2016 predmet preiskave razširjen na določene vrednostne 
papirje in druge finančne instrumente, ki bi bili povezani z njimi, za ista kazniva dejanja in za 
dejanja, opredeljena kot sostorilstvo, jemanje in dajanje podkupnine ter pranje denarja.
27.Osebi VD in SR, ki sta bili obdolženi kaznivih dejanj zlorabe notranjih informacij in pranja 
denarja v zvezi s temi vrednostnimi papirji, sta vložili zahtevo za ugotovitev ničnosti, v kateri sta 
predlagali izključitev procesnih dokumentov zaradi kršitve, med drugim, členov 7, 8, 11 in 52 
Listine in člena 15 Direktive 2002/58.
28.Ker je chambre de l’instruction de la cour d’appel de Paris, 2e section (preiskovalni senat 
višjega sodišča v Parizu, drugi oddelek, Francija) zavrnilo predloga obdolžencev s sodbama z dne 
20. decembra 2018 in 7. marca 2019 , sta navedena obdolženca ti sodbi izpodbijala pred Cour de 
cassation (kasacijsko sodišče), ki je Sodišču postavilo ta vprašanja:
„1.Ali člen 12(2)(a) in (d) Direktive 2003/6 ter člen 23(2)(g) in (h) Uredbe št. 596/2014 v povezavi 
z uvodno izjavo 65 te uredbe ne zahtevata, da ima nacionalni zakonodajalec ob upoštevanju 
prikritosti izmenjanih informacij in glede na to, da so lahko številne osebe predmet preiskave, 
možnost, da operaterjem elektronskih komunikacij naloži začasno, vendar splošno hrambo 
podatkov o povezavi, da se upravnemu organu iz člena 11 navedene direktive in člena 22 
navedene uredbe omogoči – kadar obstajajo razlogi za sum, da so določene osebe vpletene 
v zlorabo notranjih informacij ali tržno manipulacijo – da od operaterja zahteva obstoječe 
zapise podatkov o prometu v primerih, v katerih obstajajo utemeljeni razlogi za sum, da se 
lahko ti zapisi, povezani s predmetom preiskave, izkažejo za upoštevne za dokaz resničnosti 
kršitve, zlasti ker omogočajo izsleditev stikov, ki so jih zadevne osebe navezale pred pojavom 
sumov?
8                                                                                                                  ECLI:EU:C:2021:940SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
2.Če bi bil odgovor Sodišča tak, da bi moralo Cour de cassation (kasacijsko sodišče) ugotoviti, da 
francoska zakonodaja o hrambi podatkov o povezavi ni v skladu s pravom Unije, ali bi se lahko 
učinki te zakonodaje začasno ohranili, da bi se preprečila pravna negotovost in omogočilo, da 
se predhodno zbrani in hranjeni podatki uporabijo za enega od ciljev te zakonodaje?
3.Ali lahko nacionalno sodišče začasno ohrani učinke zakonodaje, ki uslužbencem neodvisnega 
upravnega organa, pristojnega za preiskovanje zlorab trga, omogoča, da brez predhodnega 
nadzora sodišča ali drugega neodvisnega upravnega organa pridobijo podatke o povezavi?“
III. Postopek pred Sodiščem
29.Predloga za sprejetje predhodne odločbe sta prispela v tajništvo Sodišča 24. julija 2020
oziroma 20. avgusta 2020 .
30.Osebi VD in SR, španska, estonska, francoska, irska, poljska in portugalska vlada ter Evropska 
komisija so predložile pisna stališča.
31.Osebi VD in SR, francoska, danska, estonska, španska in irska vlada, Evropska komisija in 
Evropski nadzornik za varstvo podatkov so se udeležili javne obravnave 14. septembra 2021 .
IV. Analiza
A.Uvodni premisleki
32.Upoštevna nacionalna zakonodaja v teh dveh postopkih je bila predmet nekaterih nacionalnih 
sodnih odločb, ki jih je treba omeniti.
1.Sodba Conseil constitutionnel (ustavni svet, Francija) z dne 21. julija 2017
33.Predložitveno sodišče je poudarilo, da je Conseil constitutionnel (ustavni svet) s sodbo z dne 
21. julija 2017 razglasil prvi odstavek člena L. 621-10 CMF za neustaven.9
34.Vendar je Conseil constitutionnel (ustavni svet) učinke ugotovitve neustavnosti odložil 
na 31. december 2018 .
35.Nacionalni zakonodajalec je medtem v CMF dodal člen L. 621-10-2, s katerim je za dostop do 
podatkov o povezavi uvedel sistem predhodnega dovoljenja, ki ga izda neodvisen upravni organ.
36.Predložitveno sodišče je navedlo:
– Glede na odložitev učinkov ugotovitve neustavnosti prvega odstavka člena L. 621-10 CMF – ki 
je veljal v času nastanka spornega dejanskega stanja v postopkih v glavni stvari – ni treba 
presojati ničnosti navedene določbe;10
9 Conseil constitutionnel (ustavni svet) naj bi ugotovil nezdružljivost postopka dostopa AMF do podatkov o povezavi s pravico do 
spoštovanja zasebnega življenja, varovano s členom 2 Deklaracije o pravicah človeka in državljana.
10 Točka 28 predložitvene odločbe v zadevi C-339/20 in točka 43 predloga za sprejetje predhodne odločbe v zadevi C-397/20.
ECLI:EU:C:2021:940                                                                                                                  9SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
– kljub temu taka določba v delu, v katerem dostopa do podatkov ni pogojevala s predhodnim 
preizkusa sodišča ali neodvisnega upravnega organa, „ni skladna z zahtevami iz 
členov 7, 8 in 11 Listine, kakor jo razlaga [Sodišče]“.11
37.Cour de cassation (kasacijsko sodišče) v teh okoliščinah ugotavlja, da se „edino vprašanje, ki se 
postavlja, nanaša na možnost časovnega odloga posledic neskladnosti člena L. 621-10 [CMF]“.12
38.Predložitveno sodišče se torej ne sprašuje o skladnosti člena L. 621-10 CMF s pravom Unije, 
temveč se zaradi njegove neskladnosti z več določbami Listine sprašuje le, ali je mogoče tako, kot 
se je zgodilo v nacionalnem pravu z učinki razglasitve neustavnosti te določbe, odložiti tudi pravne 
učinke, ki izhajajo iz neskladnosti te določbe s pravom Unije. To je predmet tretjega vprašanja za 
predhodno odločanje.
2.Sodba Conseil d’État (državni svet, Francija) z dne 21. aprila 2021
39.Conseil d’État (državni svet) je po vložitvi teh dveh predlogov za sprejetje predhodne odločbe 
21. aprila 2021 izdal sodbo13v postopku, v katerem je bil vložen predlog za sprejetje predhodne 
odločbe, ki je bil povod za sodbo La Quadrature du Net.
40.V tej sodbi je Conseil d’État (državni svet) odločil, da ne uporabi člena L. 34-1 CPCE in da 
vladi naloži, naj v šestih mesecih razveljavi člen R. 10-13 CPCE, ker naj ne bi ustrezno omejeval 
ciljev obveznosti splošne in neselektivne hrambe podatkov o prometu in o lokaciji.14
41.Conseil d’État (državni svet) se je skliceval na to, da je treba tu sporna nacionalna pravila 
uskladiti z Direktivo 2002/58. Po njegovem mnenju iz odgovora Sodišča v sodbi La Quadrature 
du Net izhaja, da se bodisi ne smejo uporabiti (écarter) v postopku v glavni stvari (tako 
člen L. 34-1 CPCE)15bodisi jih je treba razveljaviti (tako člen R. 10-13 CPCE).16
42.Pomembnost sodbe La Quadrature du Net za odgovor na prvo vprašanje za predhodno 
odločanje v teh dveh predlogih je toliko bolj izrazita, saj se je v njej že upošteval, med drugim, 
člen R. 10-13 CPCE,17ki je skupaj s členom L. 34-I CPCE ključen za uporabo člena L. 621-10 CMF.
43.Naj spomnim, da so se uslužbenci upravnega organa pri zbiranju podatkov o uporabi 
telefonskih linij, ki so jih uporabili osumljenci kaznivih ravnanj, na katere se je nanašala preiskava 
o morebitni zlorabi trga, oprli ravno na člen L. 621-10 CMF.
11 Prav tam.
12 Točki 29 in 44 zadevnih predložitvenih odločb.
13 Sodba št. 393099 (ECLI:FR:CEASS:2021:393099.20210421). Logično je, da se v okviru te zadeve ne morem izreči o vsebini te sodbe 
v zvezi s tem, ali je kateri od njenih delov ali odločitev (zlasti odločitev v zvezi z dostopom (z drugimi cilji) do shranjenih podatkov iz 
razloga nacionalne varnosti) v skladu s pravom Unije, ali v zvezi z razlago, ki jo izpelje iz sodbe La Quadrature du Net. Komisija je na 
obravnavi izjavila, da je preučila, ali bi se bilo treba kakor koli odzvati na to sodbo, ne da bi sprejela kakršno koli odločitev v zvezi s tem.
14 Stranke so imele na predlog Sodišča priložnost, da se o tej sodbi izjavijo na obravnavi.
15 Točka 58 sodbe Conseil d’État (državni svet).
16 Člen 2 izreka sodbe Conseil d’État (državni svet).
17 Sodba La Quadrature du Net, točka 70: „Kar zadeva člen R. 10-13 CPCE ter v njem določeno obveznost splošne in neselektivne hrambe 
podatkov v zvezi s komunikacijami, predložitveno sodišče[…] meni, da taka hramba pravosodnemu organu omogoča dostop do podatkov 
v zvezi s komunikacijami, ki jih je posameznik opravil, preden je bil osumljen storitve kaznivega dejanja, zato ta hramba pomeni korist za 
preiskovanje, ugotavljanje in pregon kaznivih dejanj, ki je ni mogoče z ničimer nadomestiti“.
10                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:940SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
3.Ali sta predloga za sprejetje predhodne odločbe brezpredmetna?
44.Kot sem že navedel, želi predložitveno sodišče izvedeti, ali je sporna nacionalna zakonodaja 
združljiva z Direktivo 2003/6 in Uredbo št. 596/2014, ker obe lahko pomenita posebno podlago 
za obveznost hrambe podatkov, ki se razlikuje od tiste v Direktivi 2002/58.
45.Če je tako, menim, da predloga za sprejetje predhodne odločbe nista postala brezpredmetna 
kljub vplivu, ki bi ga zgoraj navedeni sodbi francoskih sodišč lahko imeli na to zakonodajo:
– Po eni strani ni mogoče izključiti, da bi člen R. 10-13 CPCE v skladu z nacionalnim pravom 
lahko imel neki učinek v postopkih v glavni stvari, kar mora ugotoviti predložitveno sodišče.
– Po drugi strani je Conseil d’État vladi poleg obveznosti formalne razveljavitve te določbe naložil 
tudi vrsto smernic glede pogojev, ki jih mora izpolnjevati zakonodaja, s katero se bo 
nadomestila tista, ki jo je treba razveljaviti.18
46.Conseil d’État (državni svet) se namreč ni omejil na to, da vladi naloži obveznost, da 
člen R. 10-13 CPCE razveljavi v roku šestih mesecev, ampak ji je izrecno odredil, naj „omeji cilje, 
ki se uresničujejo s temi členi, in prilagodi regulativni okvir za shranjevanje podatkov 
o povezavi“.19
47.Vsebinska odločitev Sodišča je zato lahko koristna za predložitveno sodišče, ker:
– bi shranjevanje podatkov o prometu teoretično lahko imelo samostojno podlago v Direktivi 
2003/6 in Uredbi št. 596/2014, ki se razlikuje od tiste, ki jo ponuja Direktiva 2002/58.
– bi iz Direktive 2003/6 in Uredbe št. 596/2014 lahko izhajali posamezni in posebni pogoji v zvezi 
z nameni shranjevanja podatkov.
B.Prvo vprašanje za predhodno odločanje
48.Prvo vprašanje se nanaša na člen 12(2)(a) in (d) Direktive 2003/6 ter na člen 23(2)(g) in (h) 
Uredbe št. 596/2014.
49.Te določbe pristojnim upravnim organom omogočajo, da od operaterjev elektronskih 
komunikacij (in po potrebi od investicijskih podjetij, kreditnih institucij ali finančnih institucij) 
zahtevajo obstoječe zapise podatkov20o prometu in o podatkih o klicanih številkah in prejetih 
klicih, kadar obstaja utemeljen sum kršitve zlorabe trga in so lahko ti zapisi pomembni za njihovo 
preiskavo.
18 Francoska vlada je na obravnavi povedala, da je bil sprejet Loi no 2021-998 du 30 juillet 2021 relative à la prévention d’actes de terrorisme 
et au renseignement (zakon št. 2021-998 z dne 30. julija 2021 o preprečevanju terorističnih dejanj in o obveščevalni službi) (JORF št. 176, 
z dne 31. julija 2021). Njegov člen 17 spreminja člen L. 34-1 CPCE. Z dekretom, ki bo sprejet, je treba določiti „glede na dejavnost 
operaterjev in naravo komunikacij informacije in kategorije podatkov, ki se shranjujejo na podlagi [odstavkov] IIa in III, kakor sta bila 
spremenjena, člena L. 34 CPCE.
19 Točka 59 sodbe Conseil d’État (državni svet). Zlasti in kot izhaja iz člena 1 izreka te sodbe, mora zahtevana prilagoditev vključevati 
„periodično preverjanje, ali obstaja resna, resnična in sedanja ali predvidljiva grožnja nacionalni varnosti“.
20 V skladu s členom 3 Uredbe št. 596/2004 „zapisi podatkov o prometu“ pomenijo zapise podatkov o prometu, kot so opredeljeni 
v točki (b) drugega odstavka člena 2 Direktive 2002/58, in sicer „katere koli podatke, obdelane za namen prenosa sporočila po 
elektronskem komunikacijskem omrežju ali zaradi zaračunavanja tega sporočila“.
ECLI:EU:C:2021:940                                                                                                                11SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
50.Predpostavka, iz katere izhaja predložitveno sodišče, je, da se za dostop do teh zapisov 
predpostavlja, da „nacionalni zakonodajalec operaterjem elektronskih komunikacij naloži 
začasno, vendar splošno hrambo podatkov o povezavah, da se upravnemu organu […] omogoči, da 
[…] od operaterja zahteva obstoječe zapise podatkov o prometu […], zlasti ker omogočajo 
izsleditev stikov, ki so jih zadevne osebe navezale pred pojavom sumov“.
51.Glede obveznosti splošne in neselektivne hrambe podatkov o povezavi na področjih, ki se ne 
nanašajo na nacionalno varnost (kolikor je tu pomembno, na področju boja proti zlorabi trga), 
torej v celoti velja sodna praksa Sodišča, ki je bila povzeta v sodbi La Quadrature du Net.
1.Ali v Direktivi 2003/6 in Uredbi št. 596/2014 obstaja samostojna pravna podlaga za obveznost 
hrambe podatkov?
52.Res je, da je bila sodna praksa iz sodbe La Quadrature du Net razvita v zvezi 
z Direktivo 2002/58, medtem ko sta predpisa, ki ju zdaj omenja Cour de cassation (kasacijsko 
sodišče), Direktiva 2003/6 in Uredba št. 596/2014.
53.Vendar je Direktiva 2002/58, kot je navedeno v njenem naslovu, referenčni predpis v zvezi 
z „obdelavo osebnih podatkov in varstvom zasebnosti na področju elektronskih komunikacij“.
54.Tako Direktiva 2003/6 (katere predmet je trgovanje z notranjimi informacijami in tržna 
manipulacija) kot tudi Uredba št. 596/2014 (ki ureja zlorabo trga) vsebujeta določbe, ki se – tako 
kot določbe, navedene v prvem vprašanju iz teh predlogov za sprejetje predhodne odločbe – 
nanašajo na obdelavo zapisov podatkov o prometu.
55.Gre torej za pravila, ki jih je treba s tega posebnega vidika, ki je povsem instrumentalen glede 
na njihov namen in predmet, razlagati v okviru ureditve, vzpostavljene z Direktivo 2002/58.
56.To po mojem mnenju izhaja iz člena 12(2)(d) Direktive 2003/6 in člena 23(2)(g) in (h) Uredbe 
št. 596/2014:
– Prva od teh določb se nanaša na pravico „zahtevati obstoječe zapise o podatkovnem prometu“;21
– člen 23(2)(g) Uredbe št. 596/2014 se nanaša na „obstoječe zapise telefonskih pogovorov, 
elektronskih sporočil ali zapise podatkov o telefonskem in podatkovnem prometu, ki jih imajo 
investicijska podjetja, kreditne institucije ali finančne institucije“;22
– nazadnje, točka (h) istega člena 23 govori tudi o „obstoječ[ih] zapis[ih] podatkov o telefonskem 
in podatkovnem prometu, ki jih ima telekomunikacijski operater […]“.23
57.Po mojem mnenju nobena od teh določb ne daje posebnih pooblastil – ki bi se razlikovala od 
tistih iz Direktive 2002/58 – za shranjevanje podatkov. Pristojnim upravam zgolj dovolijo dostop 
do (obstoječih) shranjenih podatkov v skladu z zakonodajo, ki na splošno ureja obdelavo teh 
osebnih podatkov v sektorju elektronskih komunikacij, in sicer Direktivo 2002/58.
21 Moj poudarek.
22 Moj poudarek.
23 Moj poudarek.
12                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:940SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
58.Niti člena 28 Uredbe št. 596/2014 (za razlago katerega predložitveno sodišče sicer ne prosi) ni 
mogoče navesti kot domnevno samostojno pravno podlago za naložitev obveznosti hrambe 
podatkov na tem področju.
59.Ta člen, ki je pod naslovom „Varstvo podatkov“ in ponovno v zvezi z „obdelavo osebnih 
podatkov“:
– potrjuje pravico pa tudi obveznost pristojnih organov, da „opravljajo svoje naloge za namene te 
uredbe v skladu z nacionalnimi zakoni in drugimi predpisi za prenos Direktive 95/46/ES“.
– ne omenja obveznosti hrambe podatkov,24ki se zahteva od operaterjev elektronskih 
komunikacij, ampak se v zvezi z njihovim varstvom zgolj sklicuje na Direktivo 95/46.25
60.Molk Direktive 2003/6 in Uredbe št. 596/2014 na področju shranjevanja podatkov, naloženega 
operaterjem elektronskih komunikacij, je razumljiv glede na to, kako sta si z Direktivo 2002/58 
časovno blizu. Evropski zakonodajalec je že imel na voljo to zadnjo kot izčrpen referenčni okvir 
za začrtanje obrisov (in izjem) te obveznosti, zaradi česar je posebna ureditev hrambe za boj proti 
zlorabam trga postala nepotrebna.
61.Tako bi bilo treba razlago Direktive 2002/58, ki jo je podalo Sodišče, naravno razširiti na 
hrambo podatkov, ki jih imajo operaterji elektronskih komunikacij in jih preiskovalni organi 
lahko uporabijo v okviru boja proti zlorabam trga.
62.„Obstoječi zapisi“, ki jih omenjata Direktiva 2003/6 in Uredba št. 596/2014, so lahko le 
„zakoniti obstoječi zapisi“, torej zapisi, ki so v skladu z Direktivo 2002/58. Ta direktiva v pravu 
Unije „med drugim določa harmonizacijo nacionalnih določb, ki so potrebne za zagotovitev 
enakovredne ravni varstva temeljnih pravic in svoboščin ter zlasti pravice do zasebnosti in 
zaupnosti v zvezi z obdelavo osebnih podatkov na področju elektronskih komunikacij“.26
63.Zakonitost „obstoječih zapisov“ je mogoče utemeljiti le, če je njihov obstoj na koncu zajet 
z določbami Direktive 2002/58.
64.Francoska vlada nasprotuje temu pristopu. Trdi, da mora biti odgovor Sodišča omejen na 
razlago Direktive 2003/6 in Uredbe št. 596/2014. Obe naj bi implicitno dovoljevali državam 
članicam, da uvedejo obveznost splošne in neselektivne hrambe. V nasprotnem primeru bi bil 
njen polni učinek resno ogrožen.
65.Ne strinjam se s trditvami francoske vlade, vendar tudi če bi jih sprejel, bi za to domnevno 
„implicitno pooblastilo“ kljub temu zagotovo veljali pogoji, ki v skladu s sodno prakso Sodišča 
veljajo za države članice, ko uporabijo možnost, da naložijo obveznost splošne in neselektivne 
hrambe podatkov na podlagi Direktive 2002/58.
24 Za njihovo hrambo podatkov pa določa obdobje petih let.
25 Direktiva, razveljavljena z Uredbo (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri 
obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu 
podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1). Spomniti je treba, da je Sodišče v sodbi La Quadrature du Net, točka 210, odločilo, da „[…] po zgledu 
tistega, kar velja za člen 15(1) Direktive 2002/58, pristojnost, ki je s členom 23(1) Uredbe 2016/679 podeljena državam članicam, izvajati 
le ob upoštevanju zahteve po sorazmernosti, v skladu s katero je treba odstopanja od varstva osebnih podatkov in njihove omejitve 
določiti v mejah tega, kar je nujno potrebno (glej po analogiji glede Direktive 95/46 sodbo z dne 7. novembra 2013, IPI, C-473/12, 
EU:C:2013:715, točka 39 in navedena sodna praksa).
26 Sodba La Quadrature du Net, točka 91.
ECLI:EU:C:2021:940                                                                                                                13SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
66.Drugače povedano, če bi se v teoriji sprejelo, da sta Direktiva 2003/6 in Uredba št. 596/2014 
samostojni podlagi za hrambo podatkov (quod non), bi za to hrambo veljali enaki pogoji, ki bi jih 
morala upoštevati, če bi imela podlago v katerem koli drugem predpisu Unije.
67.Ti pogoji namreč na koncu izhajajo iz varstva temeljnih pravic, zagotovljenih z Listino, na 
katere spoštovanje napotujeta Direktiva 2003/6 in Uredba št. 596/2014. Ravno te pravice je 
Sodišče poudarilo v sodni praksi, ki izhaja iz sodbe La Quadrature du Net.
68.Francoska vlada – in intervenienti v teh postopkih – se niso mogli izogniti sklicevanju na 
sodno prakso, predstavljeno v zadnjenavedeni sodbi. V nekaterih primerih (kot na primer 
portugalska vlada ali Komisija) tako, da so poudarili, da ponuja smernico za odgovor na ta 
vprašanja za predhodno odločanje, v drugih (kot na primer zlasti irska vlada) pa tako, da se je 
izrecno prosilo za njeno ponovno preučitev.
69.Razprava, ki jo je sprožil ta postopek, se je torej nanašala na vprašanje, ali je treba potrditi ali 
ponovno preučiti sodno prakso Sodišča v zvezi z zakonitostjo splošne in neselektivne hrambe 
podatkov o prometu in o lokaciji na področju elektronskih komunikacij.
2.Prepoved splošne in neselektivne hrambe podatkov o prometu in zakonodajni ukrepi za zaščito 
nacionalne varnosti ali boj proti hudemu kriminalu
70.Kot sem zagovarjal v sklepnih predlogih v zadevah Commissioner of the Garda Síochána ter 
SpaceNet in Telekom Deutschland, predstavljenih na isti datum, se mi ponovna preučitev sodne 
prakse Sodišča v zvezi s členom 15(1) Direktive 2002/58 ne zdi potrebna.
71.V teh okoliščinah je po mojem mnenju elemente, potrebne za odgovor predložitvenemu 
sodišču, mogoče razbrati neposredno iz sodne prakse Sodišča, ki je bila povzeta v sodbi La 
Quadrature du Net.
72.Torej moram opozoriti predvsem na sodno prakso Sodišča v tej sodbi, ki je v točki 168 povzeta 
tako:
„[Č]len 15(1) Direktive 2002/58 v povezavi s členi 7, 8 in 11 ter členom 52(1) Listine [je treba] 
razlagati tako, da nasprotuje zakonskim ukrepom, s katerimi je za namene iz tega člena 15(1) 
preventivno določena splošna in neselektivna hramba podatkov o prometu in podatkov o lokaciji. 
Navedeni člen 15(1) v povezavi s členi 7, 8 in 11 ter členom 52(1) Listine pa ne nasprotuje 
zakonskim ukrepom, s katerimi je
– v položajih, ko se zadevna država članica spopada z resno grožnjo nacionalni varnosti, ki se 
izkaže za resnično in sedanjo ali predvidljivo, za zaščito nacionalne varnosti omogočena 
uporaba odredbe, s katero se ponudnikom elektronskih komunikacijskih storitev naloži 
splošna in neselektivna hramba podatkov o prometu in podatkov o lokaciji, pri čemer je sklep 
o tej odredbi lahko predmet učinkovitega nadzora s strani sodišča ali neodvisnega upravnega 
organa, katerega odločitev je zavezujoča, da se preveri obstoj enega od teh položajev ter 
spoštovanje pogojev in jamstev, ki morajo biti določeni, in je navedeni sklep mogoče izdati le za 
obdobje, katerega trajanje je omejeno na to, kar je nujno potrebno, vendar ga je v primeru 
nadaljnjega obstoja te grožnje mogoče podaljšati;
– za zaščito nacionalne varnosti, boj proti hudemu kriminalu in preprečevanje resnih groženj 
javni varnosti za obdobje, katerega trajanje je omejeno na to, kar je nujno potrebno, vendar ga 
14                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:940SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
je mogoče podaljšati, določena ciljna hramba podatkov o prometu in podatkov o lokaciji, ki je 
na podlagi objektivnih in nediskriminatornih elementov omejena glede na kategorije zadevnih 
oseb ali z geografskim merilom;
– za zaščito nacionalne varnosti, boj proti hudemu kriminalu in preprečevanje resnih groženj 
javni varnosti za obdobje, katerega trajanje je omejeno na to, kar je nujno potrebno, določena 
splošna in neselektivna hramba naslovov IP, dodeljenih viru povezave;
– ki zaradi zaščite nacionalne varnosti določa splošno in neselektivno hrambo podatkov o civilni 
identiteti uporabnikov elektronskih komunikacijskih sredstev, in
– za boj proti hudemu kriminalu in a fortiori za zaščito nacionalne varnosti omogočena uporaba 
odredbe, s katero je ponudnikom elektronskih komunikacijskih storitev prek sklepa pristojnega 
organa, ki je predmet učinkovitega sodnega nadzora, za določeno obdobje naložena takojšnja 
hramba podatkov o prometu in podatkov o lokaciji, s katerimi ti ponudniki storitev razpolagajo,
če je s temi ukrepi z jasnimi in natančnimi pravili zagotovljeno, da je hramba zadevnih podatkov 
pogojena s spoštovanjem zadevnih materialnih in postopkovnih pogojev ter da imajo zadevne 
osebe na voljo učinkovita jamstva proti tveganjem zlorabe“.
73.Temeljna ideja sodne prakse Sodišča v zvezi z Direktivo 2002/58 je, da so uporabniki 
elektronskih komunikacijskih sredstev načeloma upravičeni pričakovati, da bodo njihova 
sporočila in z njimi povezani podatki ostali anonimni in jih ne bo mogoče shraniti, če ne privolijo 
v nasprotno.27
74.Člen 15(1) Direktive 2002/58 dopušča izjeme od obveznosti zagotavljanja zaupnosti. Sodba La 
Quadrature du Net podrobno obravnava uskladitev teh izjem s temeljnimi pravicami, katerih 
uresničevanje bi bilo lahko prizadeto.28
75.Po mnenju Sodišča je splošno in neselektivno hrambo podatkov o prometu mogoče utemeljiti 
le s ciljem zaščite nacionalne varnosti, ki je pomembnejši „od drugih ciljev, navedenih 
v členu 15(1) Direktive 2002/58“.29
76.V tem primeru (nacionalna varnost) je Sodišče razglasilo, da ta določba v povezavi s členi 7, 
8, 11 in 52(1) Listine „načeloma ne nasprotuje zakonskemu ukrepu, s katerim je pristojnim 
organom dovoljeno, da ponudnikom elektronskih komunikacijskih storitev za omejen čas naložijo 
hrambo podatkov o prometu in podatkov o lokaciji vseh uporabnikov elektronskih 
komunikacijskih sredstev, če obstajajo dovolj konkretne okoliščine, zaradi katerih je mogoče 
šteti, da se zadevna država članica spopada z resno grožnjo nacionalni varnosti, […] ki se izkaže 
za resnično in sedanjo ali predvidljivo“.30
27 Sodba La Quadrature du Net, točka 109.
28 Ibidem, točke od 111 do 133.
29 Prav tam, točka 136.
30 Prav tam, točka 137 (moj poudarek). Sodišče dalje navede, da je tako, „[č]eprav se tak ukrep brez razlikovanja nanaša na vse uporabnike 
elektronskih komunikacijskih sredstev, ne da bi se na prvi pogled zdelo, da so […] povezani z grožnjo nacionalni varnosti te države 
članice“, zato je treba „šteti, da se že zaradi obstoja take grožnje same po sebi vzpostavi ta povezava“ (loc. ult. cit.).
ECLI:EU:C:2021:940                                                                                                                15SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
77.Sodišče zlasti meni, da „cilj zaščite nacionalne varnosti“ „vključuje preprečevanje in 
kaznovanje dejavnosti, ki lahko resno destabilizirajo temeljne ustavne, politične, gospodarske ali 
družbene strukture države ter zlasti neposredno ogrozijo družbo, prebivalstvo ali državo kot 
tako, kot so zlasti teroristična dejanja“.31
78.Vendar se smisel sodbe La Quadrature du Net ne bi spoštoval, če bi bilo mogoče pojasnila 
glede nacionalne varnosti iz te sodbe prenesti na kazniva dejanja, celo huda kazniva dejanja, ki ne 
ogrožajo nacionalne varnosti, temveč ogrožajo javno varnost ali druge pravno varovane interese.
79.Tako je Sodišče skrbno razlikovalo med nacionalnimi zakonodajnimi ukrepi, ki določajo 
preventivno, splošno in neselektivno hrambo podatkov o prometu in podatkov o lokaciji za 
zaščito nacionalne varnosti (točke od 134 do 139 sodbe La Quadrature du Net), in tistimi, ki se 
nanašajo na boj proti kriminalu in zaščito javne varnosti (točke od 140 do 151 iste sodbe). Ne eni 
ne drugi ne morejo imeti enakega obsega, saj bi bilo tako razlikovanje sicer brez vsakršnega smisla.
80.Orodja za shranjevanje podatkov o prometu in o lokaciji zaradi boja proti hudemu kriminalu 
so predstavljena, naj ponovim, v točkah od 140 do 151 sodbe La Quadrature du Net. Zaradi 
enakega namena jim je treba dodati tiste, ki dovoljujejo preventivno shranjevanje naslovov IP in 
podatkov v zvezi s civilno identiteto osebe (točke od 152 do 159 navedene sodbe) ter „takojšnjo 
hrambo“ podatkov o prometu in o lokaciji (točke od 160 do 166 omenjene sodbe).
81.Zlorabe trga so nedvomno vredne graje, saj škodujejo „celovitosti finančnih trgov in zaupanju 
javnosti v vrednostne papirje in izvedene finančne instrumente“. V istem obsegu jih je mogoče, 
odvisno od primera, opredeliti kot kršitve, v najresnejših primerih pa kot huda kazniva dejanja.32
82.Zato Priloga I k Uredbi (EU) 2016/79433z omembo medsebojnega sodelovanja pristojnih 
organov držav članic pri preprečevanju hudih kaznivih dejanj, ki prizadenejo dve ali več držav 
članic ali vplivajo na skupni interes v okviru politike Unije, v ta pojem skupaj z drugimi kaznivimi 
ravnanji zajame „trgovanje z notranjimi informacijami in tržno manipulacijo“.
83.Vendar je njihova narava kaznivega dejanja, vključno s hudim kaznivim dejanjem, kadar je 
podano, enaka naravi, ki bi jo lahko imele številne druge kršitve, ki vplivajo na upoštevne javne 
interese in politike Unije. V Prilogi I k Uredbi 2016/794 so med drugimi primeri hudega 
kaznivega dejanja našteti trgovina s prepovedanimi drogami; dejavnosti pranja denarja; 
tihotapljenje priseljencev; trgovina z ljudmi; ugrabitev, protipraven odvzem prostosti in jemanje 
talcev; kaznivo dejanje, ki škodi finančnim interesom Unije; ponarejanje in piratstvo izdelkov; 
računalniška kriminaliteta; korupcija in kazniva dejanja zoper okolje, vključno z onesnaževanjem 
morja z ladij.
31 Sodba La Quadrature du Net, točka 135. Res je, kot sem poudaril v točki 39 sklepnih predlogov SpaceNet in Telekom Deutschland, da iz 
teh zahtev izhaja rigoroznejša in strožja ureditev od tiste, ki izhaja iz sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice (ESČP) 
v zvezi s členom 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin. To seveda dopušča člen 52(3), in fine, Listine. 
Brez poseganja v to, da – kot sem navedel v točki 40 teh sklepnih predlogov – se sodna praksa ESČP iz sodb z dne 25. maja 2021, Big 
Brother Watch in drugi proti Združenemu kraljestvu (CE:ECHR:2021:0525JUD005817013), Centrum for Râttvisa proti Švedski 
(CE:ECHR:2021:0525JUD003525208), in z dne 4. decembra 2015, Zakharov proti Rusiji (CE:ECHR:2015:1204JUD004714306), nanaša na 
primere, ki niso primerljivi s primeri, obravnavanimi v teh predlogih za sprejetje predhodne odločbe. Nazadnje je rešitev treba najti, tako 
da se uporabijo nacionalni predpisi, ki se štejejo za skladne z izčrpno ureditvijo Direktive 2002/58, kot jo razlaga Sodišče.
32 Direktiva 2014/57/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o kazenskih sankcijah za zlorabo trga (direktiva o zlorabi 
trga) (UL 2014, L 173, str. 179).
33 Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, 
odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) ter nadomestitvi in razveljavitvi sklepov Sveta 2009/371/PNZ, 2009/934/PNZ, 
2009/935/PNZ, 2009/936/PNZ in 2009/968/PNZ (UL 2016, L 135, str. 53).
16                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:940SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
84.Javni interesi, zaščiteni z opredelitvijo nekaterih od teh ravnanj kot kaznivih, so lahko toliko 
ali bolj pomembni kot tisti, ki se jih zagovarja pri preprečevanju zlorabe trga. Vendar to ne 
pomeni, da taka ravnanja pomenijo grožnjo nacionalni varnosti v smislu sodbe La Quadrature du 
Net.34
85.Kot je trdila Komisija na obravnavi, sta cilja Direktive 2003/6 in Uredbe št. 596/2014 
vzpostavitev notranjega trga (zlasti v sektorju finančnih trgov), ne pa zaščita nacionalne varnosti.35
86.Če bi se pojem „grožnja nacionalni varnosti“ razširil na kazniva dejanja zlorabe trga, bi se 
odprla vrata tudi za mnoge druge kršitve javnega interesa, ki niso manj pomembne, vendar bi jih 
kazensko sodišče težko uvrstilo v ta, veliko bolj omejujoč pojem. Če bi se Sodišče strinjalo 
z odprtjem teh vrat, bi bilo skrbno ravnovesje, na katerem temelji sodba La Quadrature Net, brez 
vrednosti.
87.Nazadnje, „obstoječi“ zapisi iz člena 12(2)(d) Direktive 2003/6 ter člena 23(2)(g) in (h) Uredbe 
št. 596/2914 so lahko le tisti, za katere Direktiva 2002/58, kot jo razlaga Sodišče, dovoli 
shranjevanje zaradi boja proti hudemu kriminalu in varovanja javne varnosti. Nikakor jih ni 
mogoče enačiti s tistimi, ki se shranjujejo preventivno, splošno in neselektivno z namenom 
zaščite nacionalne varnosti.
C.Drugo vprašanje za predhodno odločanje
88.Predložitveno sodišče želi z drugim vprašanjem za predhodno odločanje izvedeti, ali bi bilo 
mogoče, če francoska zakonodaja v zvezi s hrambo podatkov o povezavi ne bi bila združljiva 
s pravom Unije, začasno ohraniti njene učinke.
89.Predložitveno sodišče je glede na datum njegovih predlogov za sprejetje predhodne odločbe 
lahko upoštevalo odgovor na njegove dvome, ki ga je mogoče najti v sodbi (z dne 6. oktobra 2020 ) 
La Quadrature du Net (zlasti v točkah od 213 do 228 te sodbe), ki se je s tega vidika držala 
tradicionalne sodne prakse.
90.Po navedbah Sodišča, če se ugotovi kršitev člena 15(1) Direktive 2002/58 v povezavi 
s členi 7, 8, 11 in 52(1) Listine, „predložitveno sodišče ne sme uporabiti določbe svojega 
nacionalnega prava, na podlagi katere lahko časovno omeji učinke ugotovitve nezakonitosti, ki jo 
mora sprejeti na podlagi tega prava v zvezi z nacionalno ureditvijo iz postopka v glavni stvari“.36
91.Razlog je, da lahko „[l]e Sodišče […] izjemoma in iz nujnih razlogov pravne varnosti prizna 
začasno odloži[…] učin[ek] izrinjenja, ki ga ima pravilo prava Unije v razmerju do nacionalnega 
prava, ki je v nasprotju z njim“.37„[Č]asovno omejitev učinkov razlage tega prava, ki jo je podalo 
Sodišče, je mogoče priznati le v sodbi, s katero se odloči o zahtevani razlagi“,38kar pa ne velja za 
sodbo z dne 8. aprila 2014 , Digital Rights Ireland in drugi.39
34 V zvezi z možnostjo določitve tertium genus kaznivih dejanj, vmes med nacionalno varnostjo in hudim kriminalom, napotujem na 
točki 52 in 53 sklepnih predlogov v zadevi Commissioner of the Garda Síochána.
35 Z bolj kritičnega vidika je obramba osebe VD na obravnavi opozorila, kako se je nacionalna varnost povezala s številnimi kategorijami 
kaznivih dejanj v totalitarnih političnih sistemih, ki povsod najdejo grožnje državni varnosti.
36 Sodba La Quadrature du Net, točka 220.
37 Prav tam, točka 216.
38 Prav tam.
39 Zadevi C 293/12 in C 594/12 (EU:C:2014:238).
ECLI:EU:C:2021:940                                                                                                                17SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
92.Če je Sodišče presodilo, da časovna omejitev učinkov njegove razlage Direktive 2002/58 ni 
primerna, predložitveno sodišče ne more odločiti, da se podaljša veljavnost nacionalne 
zakonodaje, ki ni združljiva z določbami prava Unije, ki jih je treba tako kot Direktivo 2003/6 in 
Uredbo št. 596/2014 razlagati ob upoštevanju te prvoomenjene direktive.
D.Tretje vprašanje za predhodno odločanje
93.V istem smislu kot prej želi Cour de cassation (kasacijsko sodišče) s tretjim vprašanjem za 
predhodno odločanje izvedeti, ali lahko nacionalno sodišče začasno ohrani učinke zakonodaje, 
„ki uslužbencem neodvisnega upravnega organa, pristojnega za preiskovanje zlorab trga, 
omogoča, da brez predhodnega nadzora sodišča ali drugega neodvisnega upravnega organa 
pridobijo podatke o povezavah“.
94.Domneva, na kateri temelji to vprašanje, je ponovno, da ta zakonodaja sama po sebi ni 
združljiva s pravom Unije.40In to izjavi samo predložitveno sodišče: čeprav je AMF neodvisen 
upravni organ, „pooblastilo, podeljeno njegovim preiskovalcem, da pridobijo podatke o povezavi 
brez predhodnega preizkusa sodišča ali drugega neodvisnega organa, ni bilo v skladu z zahtevami 
iz členov 7, 8 in 11 Listine, kakor jih razlaga Sodišče“.41
95.Do iste rešitve pripelje sodba Sodišča z dne 2. marca 2021 , Prokuratuur (Pogoji za dostop do 
podatkov o elektronskih komunikacijah),42katere točka 51 in naslednje poudarijo, da mora biti 
dostop pristojnih nacionalnih organov do shranjenih podatkov podvržen predhodnemu 
preizkusu bodisi s strani sodišča bodisi s strani neodvisnega upravnega organa, ki ima status 
„tretje osebe“ v razmerju do tistega, ki prosi za dostop do teh podatkov.
96.V teh okoliščinah mora biti odgovor na tretje vprašanje za predhodno odločanje enak 
odgovoru na drugo vprašanje.
V.Predlog
97.Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj Cour de cassation (kasacijsko sodišče) odgovori:
1.Člen 12(2)(a) in (d) Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 
28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) ter 
člen 23(2)(g) in (h) Uredbe (EU) št. 596/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 
16. aprila 2014 o zlorabi trga (uredba o zlorabi trga) ter razveljavitvi Direktive 2003/6/ES 
Evropskega parlamenta in Sveta ter direktiv Komisije 2003/124/ES, 2003/125/ES 
in 2004/72/ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki operaterjem 
elektronskih komunikacij nalaga obveznost splošne in neselektivne hrambe podatkov 
o prometu v okviru preiskave trgovanja z notranjimi informacijami ali manipulacijo in zlorabo 
trga.
40 Kot sem že opozoril, je Conseil constitutionnel (ustavni svet) člen L. 621-10 CMF razveljavil. V sodbi Conseil d’État (državni svet) z dne 
21. aprila 2021 je bilo v več odlomkih priznano, da mora biti pred dostopom do podatkov izveden preizkus sodišča ali neodvisnega 
organa z zavezujočim pooblastilom.
41 Točki 28 in 48 zadevnih predložitvenih odločb. Sodna praksa, ki jo omenja, izhaja iz sodbe z dne 21. decembra 2016, Tele2 Sverige ter 
Watson in drugi (C-203/15 in C-698/15, EU:C:2016:970, točka 120).
42 C-746/18, EU:C:2021:152.
18                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:940SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR
2.Nacionalno sodišče ne more časovno omejiti učinkov neskladnosti nacionalne zakonodaje 
s pravom Unije, če ta nacionalna zakonodaja ponudnikom elektronskih komunikacijskih 
storitev nalaga obveznost splošne in neselektivne hrambe podatkov o prometu, ki ni združljiva 
s členom 15(1) Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002
o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij 
(Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) v povezavi s členi 7, 8, 11 in 52(1) 
Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in upravnemu organu, ki je pristojen za 
preiskovanje na področju zlorabe trga, omogoča, da pridobi podatke o povezavi brez 
predhodnega preizkusa s strani sodišča ali neodvisnega upravnega organa.
ECLI:EU:C:2021:940                                                                                                                19SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZDRUŽENI ZADEVI C-339/20 IN C-397/20 
VD IN SR