Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurenca – Upravni postopek – Odločba Komisije o ugotovitvi kršitve – Uporaba notranje dokumentacije podjetja, ki je sodelovalo pri kršitvi, kot dokaz – Dopustnost

(člena 81 ES in 82 ES)

2. Konkurenca – Prevladujoč položaj – Zloraba – Pogodbe o izključni dobavi – Pogodba, sklenjena med podjetjem in nabavnim združenjem

(člen 82 ES)

3. Konkurenca – Prevladujoč položaj – Zloraba – Pojem – Objektiven pojem, ki se nanaša na ravnanja, ki lahko vplivajo na sestavo trga in s katerimi se lahko ovira ohranitev ali razvoj konkurence – Obveznosti podjetja s prevladujočim položajem – Izvajanje konkurence le na podlagi zaslug

(člen 82 ES)

4. Konkurenca – Prevladujoč položaj – Zloraba – Pogodbe o izključni dobavi – Rabat za zvestobo

(člen 82 ES)

5. Konkurenca – Prevladujoč položaj – Zloraba – Rabat s prekluzivnim učinkom na trg – Rabat za zvestobo – Opredelitev zlorabne prakse

(člen 82 ES)

6. Konkurenca – Prevladujoč položaj – Zloraba – Količinski rabat – Dopustnost – Pogoji – Zlorabna narava sistema rabatov – Merila za presojo

(člen 82 ES)

7. Konkurenca – Upravni postopek – Odločba o ugotovitvi kršitve – Obveznost obrazložitve – Obseg

(člena 82 ES in 253 ES)

8. Konkurenca – Prevladujoč položaj – Zloraba – Pojem – Blokiranje bistvenega dela trga s strani podjetja s prevladujočim položajem

(člen 82 ES)

9. Konkurenca – Prevladujoč položaj – Zloraba – Retroaktivni rabati – Zlorabna narava – Merila za presojo

(člen 82 ES)

10. Konkurenca – Prevladujoč položaj – Zloraba – Pojem – Ravnanja, katerih posledica ali cilj je oviranje ohranitve ali razvoja konkurence

(člen 82 ES)

11. Konkurenca – Prevladujoč položaj – Zloraba – Pogodbe o izključni dobavi – Zaveze o individualiziranih količinah, ki pomenijo zlorabo

(člen 82 ES)

12. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Elementi presoje – Dvig splošne ravni glob – Dopustnost – Pogoji

(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2))

13. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Upoštevanje skupnega ali upoštevnega prometa zadevnega podjetja – Meje

(uredbi Sveta št. 17, člen 15(2), in št. 1/2003, člen 23(2); Sporočilo Komisije 98/C 9/03)

Summary

1. Notranja dokumentacija podjetja lahko pomeni dokaz, da je to podjetje kršilo pravila o konkurenci. Na podlagi te dokumentacije družbe se lahko pokaže, ali je bila predvidena izključitev konkurence, ali pa se lahko predlaga drugačna razlaga preučenih praks. Komisija lahko na primer omogoči umestitev teh praks v kontekst in podkrepi svojo presojo teh praks.

Ko Komisija vrednoti to dokumentacijo za obrazložitev svoje odločbe, je povsem običajno, da brez prikrivanja obstoja dokumentov, ki dajejo drugačen vtis, najprej dokaže protikonkurenčno ravnanje podjetja, in ne njegova zakonita dejanja, ki so omenjena v nekaterih notranjih dokumentih, saj mora dokazati ravno to ravnanje.

(Glej točki 35 in 36.)

2. Ni nujno, da prakse podjetja s prevladujočim položajem zavezujejo kupce s formalno obveznostjo o izključnosti, da bi se dokazalo, da pomenijo zlorabo prevladujočega položaja v smislu člena 82 ES. Zadošča, da te prakse obsegajo spodbudo za stranke, da ne preidejo h konkurenčnim dobaviteljem in da v celoti ali v znatni meri nabavijo količino, ki jo potrebujejo, izključno pri navedenem podjetju, tako da ni treba preučiti izključnosti spornih pogodb na podlagi veljavne nacionalne zakonodaje.

Glede sporazumov, ki so sklenjeni med podjetjem in nabavnimi združenji ter so zavezujoči za stranke, vprašanje, ali ti sporazumi vplivajo tudi na odločitev njihovih članic o nakupu, ni odvisno od formalne preučitve. Če so namreč izpogajani pogoji odvisni od nakupa ciljne količine združenja kot celote, je s pogajanjem glede tovrstne pogodbe neločljivo povezano, da bo ta spodbudila članice združenja k nakupom, da bi dosegle določeni cilj.

(Glej točke 59, 61 in 62.)

3. Pojem zlorabe je objektiven pojem, ki se nanaša na ravnanje podjetja s prevladujočim položajem, ki lahko vpliva na sestavo trga, na katerem je prav zaradi prisotnosti zadevnega podjetja raven konkurence že oslabljena, in s katerim se lahko – zaradi uporabe drugačnih postopkov od tistih, s katerimi je urejena normalna konkurenca med proizvodi ali storitvami na podlagi storitev gospodarskih subjektov – ovira ohranitev ravni konkurence, ki še obstaja na trgu, ali razvoj te konkurence. Iz tega sledi, da člen 82 ES podjetju s prevladujočim položajem prepoveduje izključitev konkurenta in tako okrepitev svojega položaja z uporabo drugih sredstev, in ne sredstev, ki temeljijo na konkurenci na podlagi zaslug. Prepoved iz te določbe je utemeljena tudi z željo, da se ne povzroči škoda potrošnikom.

Zato čeprav ugotovitev obstoja prevladujočega položaja sama po sebi ne pomeni nobenega očitka zoper zadevno podjetje, ima to vseeno, ne glede na vzroke za tak položaj, posebno odgovornost, da s svojim ravnanjem ne ogroža učinkovite in neizkrivljene konkurence na skupnem trgu. Iz tega izhaja tudi, da čeprav se podjetju zaradi njegovega prevladujočega položaja ne more odreči pravica do ohranjanja njegovih poslovnih interesov, če so ti ogroženi, in mu je treba dati primerno možnost, da izvede dejanja, za katera meni, da so primerna za ohranitev teh interesov, pa takega ravnanja ni mogoče dopustiti, če je njegov namen zlasti okrepitev in zloraba tega prevladujočega položaja.

(Glej točke 38, 206 in 207.)

4. Podjetje s prevladujočim položajem na trgu, ki kupce – tudi če to stori na njihovo zahtevo – z zavezo ali obljubo obveže, da bodo celotno ali velik del količine, ki jo potrebujejo, nabavljali izključno pri navedenem podjetju, zlorablja svoj prevladujoči položaj v smislu člena 82 ES, tako če je zadevna obveznost določena brez podrobnejšega opisa kot tudi če se sprejme zaradi odobritve rabata. Enako velja, če navedeno podjetje, ne da bi kupce formalno obvezalo z izključnostjo, uporabi – bodisi v skladu s pogoji iz sporazumov, sklenjenih s temi kupci, bodisi enostransko – sistem rabatov za zvestobo, to je popuste, zaradi katerih mora stranka kupovati celotno količino, ki jo potrebuje, ali večino te količine od podjetja s prevladujočim položajem.

Namreč, zaveze o izključni nabavi te vrste – v zameno ali ne za rabat ali dodelitev rabata za zvestobo – katerih namen je kupca spodbuditi k izključni nabavi pri podjetju s prevladujočim položajem, so nezdružljive s ciljem neizkrivljene konkurence na skupnem trgu, ker ne temeljijo na gospodarski storitvi, zaradi katere bi bila ta obveznost ali ugodnost upravičena, temveč je njihov namen kupcu odvzeti ali omejiti možnost izbire oskrbovalnih virov in drugim proizvajalcem preprečiti dostop do trga.

(Glej točke 208, 209, 295 in 296.)

5. Rabat za zvestobo, dodeljen v zameno za zavezo stranke, da se bo oskrbovala izključno ali skoraj izključno pri podjetju s prevladujočim položajem, je v nasprotju s členom 82 ES zaradi prekluzivnega učinka, ki ga povzroča. Namen takega rabata je namreč z dodelitvijo finančnih ugodnosti preprečiti, da bi se stranke oskrbovale pri konkurenčnih proizvajalcih.

(Glej točki 210 in 211.)

6. Za sisteme količinskih rabatov, ki jih uporablja podjetje s prevladujočim položajem in ki so vezani izključno na obseg nabav pri tem podjetju, se običajno ne šteje, da nimajo prekluzivnega učinka na trgu, prepovedanega s členom 82 ES. Če povečanje količine, ki jo dobavi navedeno podjetje, pomeni nižji strošek za dobavitelja, ima ta namreč pravico, da to znižanje prenese na svojo stranko, tako da ji ponudi ugodnejšo ceno. Za količinske rabate se torej šteje, da kažejo na večjo učinkovitost in ekonomijo obsega, ki ju je doseglo podjetje s prevladujočim položajem.

Sistem količinskih rabatov, katerega stopnja odbitka se povečuje glede na obseg nabave pri podjetju s prevladujočim položajem, ni v nasprotju s členom 82 ES, razen če je iz meril in pravil za dodelitev rabatov razvidno, da sistem ne temelji na upravičeni gospodarski protivrednosti, temveč je njegov namen – po zgledu rabata za zvestobo in ciljnega rabata – preprečiti, da bi se stranke oskrbovale pri drugih konkurenčnih proizvajalcih.

Pri ugotavljanju, ali sistem količinskih rabatov pomeni zlorabo, je treba torej presoditi vse okoliščine, zlasti merila in pogoje za dodelitev rabatov, in preučiti, ali je namen teh rabatov, da se z dodelitvijo ugodnosti, ki ne temelji na nobeni gospodarski storitvi, zaradi katere bi bila upravičena, kupcu odvzame ali bistveno omeji možnost izbire oskrbovalnih virov, konkurentom se prepreči dostop do trga, uvedejo se neenaki pogoji za primerljive posle z drugimi trgovinskimi partnerji ali se z izkrivljanjem konkurence okrepi prevladujoči položaj.

(Glej točke od 212 do 214.)

7. Obrazložitev, zahtevana v členu 253 ES, mora biti prilagojena zadevnemu aktu, iz nje pa mora biti jasno in nedvoumno razvidna utemeljitev institucije, ki je avtorica akta, tako da se omogoči zainteresiranim osebam, da se seznanijo z razlogi za sprejeti ukrep in branijo svoje pravice, ter sodišču, da izvaja nadzor. Glede odločbe, ki je bila sprejeta ob uporabi člena 82 ES, se s tem načelom zahteva, da so v izpodbijani odločbi omenjena dejstva, od katerih so odvisni zakonska utemeljitev ukrepa in preudarki, na podlagi katerih je bila odločba sprejeta.

(Glej točko 227.)

8. Blokiranja bistvenega dela trga s strani podjetja s prevladujočim položajem ni mogoče upravičiti z dokazovanjem, da je nevezani del trga še zadosten za prisotnost omejenega števila konkurentov. Namreč, po eni strani bi stranke, ki so na blokiranem delu trga, morale imeti možnost izkoristiti vsako stopnjo konkurence, ki je mogoča na trgu, konkurenti pa bi morali imeti možnost konkurirati na podlagi zaslug za celotni trg, in ne zgolj za del tega trga. Po drugi strani vloga podjetja s prevladujočim položajem ni določiti, koliko donosnim konkurentom je dovoljeno konkurirati za nevezani delež povpraševanja.

Na podlagi preučitve okoliščin obravnavane zadeve je mogoče ugotoviti, ali se s praksami podjetja s prevladujočim položajem lahko izključi konkurenca, in bilo bi umetno vnaprej določiti, kolikšen je vezan tržni delež, prek katerega imajo lahko prakse podjetja s prevladujočim položajem učinek izključitve konkurentov.

(Glej točki 241 in 242.)

9. Mehanizem izključitve, kot so retroaktivni rabati, ne zahteva, da podjetje s prevladujočim položajem žrtvuje dobičke, saj se stroški rabata razdelijo na veliko število enot. Povprečna cena, ki jo nazadnje doseže podjetje s prevladujočim položajem, je z retroaktivno dodelitvijo rabata lahko dosti višja od stroškov in lahko zagotovi visoko povprečno stopnjo dobička. Vendar pa sistem retroaktivnih rabatov povzroči, da je dejanska cena zadnjih enot za stranko zelo nizka zaradi učinka prisesanja.

(Glej točko 267.)

10. Da bi se dokazala kršitev člena 82 ES, ni treba dokazati, da ima zloraba podjetja s prevladujočim položajem dejanski protikonkurenčni učinek na zadevnih trgih. V zvezi s tem zadostuje dokazati, da se s takim ravnanjem skuša omejiti konkurenca ali, povedano drugače, da bi ravnanje lahko imelo tak učinek.

(Glej točko 289.)

11. Zaveze o individualiziranih količinah, glede katerih je – ne le po preučitvi s čisto pravno-formalnega vidika, temveč tudi ob upoštevanju posebnega gospodarskega okvira, v katerega spadajo – ugotovljeno, da de facto zavezujejo in/ali spodbujajo kupca, da izključno ali velik del količine, ki jo potrebuje, nabavlja pri podjetju s prevladujočim položajem, in ki ne temeljijo na gospodarski storitvi, ki bi upravičevala ta strošek ali to ugodnost, ampak je njihov namen kupcu odvzeti oziroma omejiti možnost izbire oskrbovalnih virov in proizvajalcem preprečiti dostop do trga, in to celo s priznanjem, da ne zavezujejo kupca s formalno obveznostjo, pomenijo zlorabo prevladujočega položaja v smislu člena 82 ES.

(Glej točki 297 in 298.)

12. Niti obveznost spoštovanja enakega obravnavanja niti dejstvo, da je Komisija v preteklosti za določene vrste kršitev uporabila globe določene ravni, ji ne more odvzeti možnosti, da to raven zviša v okviru omejitev, določenih v Uredbi št. 1/2003 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe, če je to potrebno za zagotovitev izvajanja politike konkurence Skupnosti.

Teža kršitev se določi na podlagi številnih dejavnikov, med katerimi so zlasti posebne okoliščine zadeve, njen kontekst in odvračalni učinek glob, ne da bi obstajal zavezujoč ali izčrpen seznam meril, ki jih je treba obvezno upoštevati. V vsaki zadevi pa so pomembni različni podatki, kot so trgi, proizvodi, države, podjetja in zadevna obdobja. Iz tega izhaja, da Komisija podjetjem ni zavezana naložiti glob, ki so v vseh primerljivih primerih v enakem odstotnem sorazmerju s težo kršitve.

Ker so globe instrument konkurenčne politike Komisije, mora ta imeti diskrecijsko pravico pri določanju njihove višine, da bi ravnanje podjetij usmerila k spoštovanju pravil o konkurenci.

(Glej točke od 310 do 313.)

13. Kar zadeva določitev zneska globe za sankcioniranje kršitve pravil Skupnosti o konkurenci, je s pridržkom spoštovanja zgornje meje, ki jo določa člen 23(2) Uredbe št. 1/2003 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe in ki se sklicuje na skupni promet zadevnega podjetja, Komisiji dovoljeno, da upošteva promet zadevnega podjetja za to, da bi pri določitvi višine globe presodila težo kršitve, da pa temu prometu ni treba pripisati nesorazmerne pomembnosti glede na druge elemente presoje.

Metoda izračuna, ki je opredeljena v Smernicah o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člena 65(5) Pogodbe ESPJ, določa upoštevanje več elementov pri presoji teže kršitve za določitev zneska globe, med katerimi so zlasti narava kršitve, njen konkretni vpliv, če ga je mogoče izmeriti, geografski obseg zadevnega trga in potreben odvračalni učinek globe. Čeprav te smernice ne določajo, da se višina globe izračuna v skladu s skupnim ali upoštevnim prometom, ne nasprotujejo temu, da se tak promet upošteva pri določitvi višine globe, da bi se spoštovala splošna načela prava Skupnosti in če okoliščine to zahtevajo.

Iz tega je razvidno, da čeprav ni mogoče zanikati, da je promet od zadevnih proizvodov lahko ustrezna podlaga za presojo oviranja konkurence na trgu zadevnih proizvodov v Evropskem gospodarskem prostoru, pa ta element vseeno še zdaleč ni edino merilo, v skladu s katerim mora Komisija presoditi težo kršitve.

(Glej točke od 316 do 318.)