SL Uradni list Evropske unije C 285/29

Tožba, vložena 16. septembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

(Zadeva C-400/08)

(2008/C 285/48)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: E. Traversa in R. Vidal Puig, zastopnika, skupaj s C. Fernández Vicién in I. Moreno-Tapia Rivas, odvetnici)

Tožena stranka: Kraljevina Španija

Predlogi tožeče stranke:

— Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija, s tem da je določila omejitve ustanavljanja trgovskih prostorov, ki izhajajo iz zakona 7/1996 o trgovini na drobno in ureditve avtonomne skupnosti Katalonija o istem predmetu (zakon 18/2005 o trgovskih objektih, uredba 378/2006 o izvajanju zakona 18/2005 in uredba 379/2006, s katero je bil odobren nov prostorsko sektorski načrt o trgovskih objektih), ni izpolnila obveznosti iz člena 43 ES.

— Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna španska in katalonska ureditev (zakon 7/1996, katalonski zakon 18/2005, katalonski uredbi 378/2006 in 379/2006) določa, da morajo vsi gospodarski subjekti, ki želijo odpreti, povečati, zamenjati dejavnost, prenesti ali spremeniti lokacijo velikega trgovskega centra, pridobiti dovoljenje Generalidada, ki se ga priloži k obveznemu občinskemu dovoljenju za opravljanje dejavnosti, namenjenemu dokazovanju skladnosti ustanovitve z veljavnimi določbami o prostorskem načrtovanju. Podelitev dovoljenj za opravljanje dejavnosti je podvrženo vrsti ocenjevalnih elementov, med katere spada prilagoditev projekta prostorskemu sektorskemu načrtu o trgovskih objektih tako, da se ne odobri nobene ustanovitve, ki ne ustreza vsem določbam načrta, lokaciji projekta na zazidljivih urbanih površinah in stopnjo prisotnosti podjetja, ki je vložilo zahtevek, na upoštevnem področju.

Komisija meni, da zadevna španska in katalonska ureditev določata neupravičene omejitve pravice do ustanavljanja, v smislu členom 43 Pogodbe ES, ker:

(1) Zahteva dovoljenja za opravljanje trgovske dejavnosti – ki se priloži občinskemu dovoljenju – dodeljenega v skladu z določenimi merili, ki niso upoštevna samo glede ureditve prostora in okolja, ampak tudi glede možnega ekonomskega vpliva novih postavitev določenih vrst velikih trgovskih prostorov v konkurenčni strukturi trga distribucije in glede preverjanja obstoja za „potrebe trga“, otežuje postavitev določenih vrst velikih trgovskih prostorov.

(2) Nacionalna zakonodaja ima diskriminatorni učinek, s tem da daje prednost ustanavljanju manjših trgovskih centrov (ki ustrezajo strukturi tradicionalne trgovske distribucije v Kataloniji in tako lokalni trgovski dejavnosti) napram velikim trgovskim centrom (ki ustrezajo obliki trgovske distribucije, ki jih uporabljajo podjetja iz drugih držav Skupnosti).

Komisija meni, da te ureditve ni mogoče upravičiti na podlagi razlogov določenih v členu 46 Pogodbe ES (javni red ali javna varnost ali zdravje), ki pa jih niso navedli nacionalni organi.

Komisija meni, da utemeljitve, ki so jih navedli španski in katalonski organi –varstvo potrošnikov (varstvo malih trgovcev, da se zagotovi obstoj konkurenčne ponudbe na vsakem trgu, varstvo okolja in urbanih območjih) – ne morejo biti sprejete ker:

(1) Merila, ki jih vsebuje zadevna ureditev, dejansko ne varujejo potrošnikov, kot navajajo nacionalni organi, ampak dajejo prednost malim trgovcem v škodo velikih podjetij komercialne distribucije. Zaradi tega ukrepi niso ustrezni za dosego zatrjevanega cilja, ker dejansko zasledujejo gospodarske cilje.