Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Tožbe uradnikov – Pogodbeni uslužbenci – Tožbeni razlogi – Tožbeni razlog, ki se nanaša na zlorabo pooblastil in ki je naveden v utemeljitev tožbe zoper odločbo o nepodaljšanju pogodbe, sprejeto po posredovanju informacij

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 22a)

2. Tožbe uradnikov – Akt ki posega v položaj – Odločba o nepodaljšanju pogodbe za določen čas – Pravica zadevne osebe do izjave

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90(2) in 91(1); odločba Agencije Evropske unije za temeljne pravice 2009/13)

3. Uradniki – Odločba, ki posega v položaj – Obveznost obrazložitve – Obseg

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 25)

4. Uradniki – Organizacija služb – Zaposlovanje osebja – Diskrecijska pravica uprave – Meje – Interes službe – Spoštovanje enakovrednosti delovnih mest

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 7(1))

5. Uradniki – Organizacija služb – Zaposlovanje osebja – Prerazporeditev uradnika v interesu službe zaradi težav v odnosih – Kršitev interesa službe – Neobstoj

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 7(1))

6. Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Formalne zahteve – Jasen in natančen povzetek navedenih tožbenih razlogov – Tožbeni razlog, naveden v okviru enega predloga – Upoštevanje v okviru drugega predloga – Nedopustnost

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 35(1))

1. Člen 22a(3) Kadrovskih predpisov določa, da uradnik, ki je v skladu z odstavkom 1 tega člena posredoval informacije o dejstvih, na podlagi katerih je mogoča domneva o obstoju možne nezakonite dejavnosti, ali o ravnanju, ki lahko pomeni hudo kršenje obveznosti uradnikov Unije, ne utrpi nobenih škodljivih posledic, pod pogojem, da je ravnal razumno in pošteno. Zato mora sodišče Unije – kadar odloča o tožbi, vloženi zoper zadevno odločbo in podprti z razlogom v zvezi z zlorabo pooblastil – zaradi okoliščine, da je bila odločba v škodo uradnika kronološko sprejeta po tem, ko je ta uradnik predložil informacije v okviru člena 22a Kadrovskih predpisov, navedeni razlog posebno pozorno preučiti. Vendar uslužbenec, ki je v skladu s členom 22a(1) Kadrovskih predpisov predložil informacijo o dejstvih, iz katerih je mogoče domnevati o nezakonitem delovanju, na podlagi navedenih določb nima zagotovljenega varstva pred vsako odločbo, ki bi lahko posegala v njegov položaj, temveč samo pred odločbami, ki bi bile sprejete zaradi take predložitve informacij.

(Glej točke od 87 do 89.)

Napotitev na:

Sodišče za uslužbence: 24. februar 2010, Menghi proti ENISA, F‑2/09, točka 138.

2. Kadar je pogodbo o zaposlitvi uslužbenca mogoče podaljšati, je odločba o nepodaljšanju pogodbe začasnega uslužbenca ali pogodbe pogodbenega uslužbenca odločba, ki posega v položaj zadevne osebe.

V odločbi 2009/13 Agencije Evropske unije za temeljne pravice, ki se nanaša na postopek za podaljšanje pogodb pogodbenih uslužbencev, je zaslišanje zadevne osebe predvideno dvakrat: najprej na razgovoru z vodjo oddelka, nato pa prek motivacijskega pisma, ki ga pošlje direktorju navedene agencije sedem mesecev pred iztekom pogodbe. Zadevna oseba se v motivacijskem pismu lahko opredeli in navede vse razloge, ki govorijo v prid zanj ugodni odločbi.

Mnenje vodje oddelka, katerega izvod prejme zadevna oseba in o katerem želi izraziti stališče, je pripravljalni akt odločbe o nepodaljšanju pogodbe. Ker ne gre za akt, ki posega v položaj zadevne osebe v smislu členov 90(2) in 91(1) Kadrovskih predpisov, ta ne more veljavno zahtevati pravice do izražanja stališč glede njegove vsebine.

(Glej točke 103 in od 106 do 108.)

Napotitev na:

Splošno sodišče Evropske unije: 14. september 2011, Marcuccio proti Komisiji, T‑236/02, točka 133, predmet pritožbenega postopka, ki teče pred Sodiščem, zadeva C‑617/11 P.

3. Namen s členom 25, drugi pododstavek, Kadrovskih predpisov določene obveznosti obrazložitve, ki povzema splošno obveznost iz člena 296 PDEU, je zadevni osebi posredovati zadostne podatke, da presodi utemeljenost akta, ki posega v njen položaj, in ji omogočiti, da vloži tožbo pri Sodišču za uslužbence, temu pa omogočiti, da opravi nadzor nad zakonitostjo akta. Pri presoji obsega obveznosti obrazložitve je v vsakem primeru treba upoštevati ne le izpodbijano odločbo, ampak tudi konkretne okoliščine, v katerih je bila navedena odločba sprejeta.

Odločba je zadostno obrazložena, kadar je sprejeta v okoliščinah, ki so zadevni osebi znane in ji omogočajo, da razume obseg ukrepa, ki je bil zanj sprejet. To velja, kadar je bila odločba sprejeta po pogovorih z nadrejenimi o zadevnem položaju. Poleg tega je obveznost obrazložitve izpolnjena z odločbo, ki napotuje na dokument, ki ga zadevna oseba že ima in v katerem so podatki, na katere se je institucija oprla pri odločbi.

(Glej točki 124 in 125.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 17. maj 2006, Kallianos proti Komisiji, T‑93/04, točki 100 in 101;

Sodišče za uslužbence: 2. julij 2009, Giannini proti Komisiji, F‑49/08, točka 117; 30. november 2010, Taillard proti Parlamentu, F‑97/09, točka 33.

4. Institucije imajo široko diskrecijsko pravico pri organizaciji svojih služb glede na naloge, ki so jim zaupane, in, ob upoštevanju teh nalog, pri zaposlovanju osebja, ki jim je na voljo, pod pogojem, da to zaposlovanje poteka v interesu službe in ob spoštovanju enakovrednosti delovnih mest.

Za prerazporeditev uradnika ni potrebno njegovo soglasje. Če bi to bilo potrebno, bi bila s tem omejena svoboda institucij pri organiziranju njihovih služb in odzivanju spreminjajočim se potrebam pri tem organiziranju.

(Glej točki 132 in 133.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 22. januar 1998, Costacurta proti Komisiji, T‑98/96, točki 36 in 40 ter navedena sodna praksa.

5. Pojem interes službe se nanaša na dobro delovanje institucije na splošno, zlasti pa na posebne zahteve prostega delovnega mesta. Šteti je treba, da je bila prerazporeditev uradnika zaradi odprave upravnega položaja, ki je postal nevzdržen, sprejeta v interesu službe. Kadar težave z odnosi povzročajo napetosti, ki lahko škodujejo dobremu delovanju službe, lahko upravičijo premestitev uradnika prav v interesu službe, pri čemer ni potrebno določiti identitete osebe, odgovorne za zadevne dogodke, ali stopnje resničnosti očitkov, ki jih izrazijo obe strani.

(Glej točke od 140 do 142.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 18. april 1996, Kyrpitsis proti CES, T‑13/95, točka 51; zgoraj navedena Costacurta proti Komisiji, točka 39 in navedena sodna praksa;

Sodišče za uslužbence: 5. december 2012, Z proti Sodišču, F‑88/09 in F‑48/10, točka 123, predmet pritožbenega postopka, ki teče pred Splošnim sodiščem Evropske unije, zadeva T‑88/13 P.

6. Očitek, naveden v okviru neustreznega predloga, je nedopusten, prvič, ker sodišču Unije trditev, očitkov in tožbenih razlogov v tožbi ni treba razporejati v ustrezen del predloga, in drugič, ker lahko način predložitve tega očitka vpliva na pravico tožene stranke do obrambe.

(Glej točki 148 in 149.)