ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 297/16

Pritožba, ki jo je 1. aprila 2021 vložila Ryanair DAC zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 17. februarja 2021 v zadevi T-238/20, Ryanair/Komisija

(Zadeva C-209/21 P)

(2021/C 297/18)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Ryanair DAC (zastopniki: E. Vahida in F. C. Laprévote, avocats, S. Rating, abogado, I.-G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros, in V. Blanc, avocate)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Francoska republika, Kraljevina Švedska

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano sodbo razveljavi;

— na podlagi členov 263 in 264 PDEU ugotovi, da je Sklep Komisije C(2020) 2366 final z dne 11. aprila 2020 v zvezi z državno pomočjo SA.56812 Švedska – COVID-19: Shema jamstev za posojila letalskim družbam ničen; in

— Komisiji naloži plačilo svojih stroškov in stroškov družbe Ryanair, intervenientom na prvi stopnji in v okviru te pritožbe (če obstajajo) pa plačilo svojih stroškov;

podredno:

— izpodbijano sodbo razveljavi;

— zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču; in

— pridrži odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in v okviru pritožbe.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja pet razlogov.

Prvič, Splošno sodišče je kršilo pravo EU s tem, da je zavrnilo pritožničino trditev, da je bilo načelo prepovedi diskriminacije neupravičeno kršeno.

Drugič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in izkrivilo dejstva v zvezi s pritožničino trditvijo o prostem pretoku storitev.

Tretjič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo uporabo preskusa tehtanja.

Četrtič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in izkrivilo dejstva v zvezi z neobstojem obrazložitve Komisije.

Petič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo in izkrivilo dejstva v zvezi s tem, da Komisija ni začela formalnega postopka preiskave.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 6. aprila 2021 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale/Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza

(Zadeva C-214/21)

(2021/C 289/34)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka na prvi stopnji in pritožnica: Italy Emergenza Cooperativa Sociale

Tožena stranka: Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza

Ob udeležbi: ANPAS – Associazione Nazionale Pubbliche Assistenze Odv

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 10(h) Direktive 2014/24/EU (1) – skupaj z uvodno izjavo 28 te direktive – nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da se lahko storitve izredno nujnega in nujnega reševalnega prevoza prednostno oddajo s sklenitvijo pogodbe samo prostovoljskim organizacijam – če so te vsaj šest mesecev vpisane v enotni nacionalni register tretjega sektorja, so članice omrežnega združenja in so akreditirane v skladu s sektorsko deželno zakonodajo (če obstaja) in pod pogojem, da se s to oddajo zagotovi, da se storitve opravljajo v sistemu, ki učinkovito prispeva k družbenemu cilju in sledi ciljem solidarnosti, v pogojih ekonomske učinkovitosti in ustreznosti ter ob upoštevanju načel preglednosti in prepovedi diskriminacije – ne da bi bilo mogoče med možne ponudnike vključiti druge neprofitne organizacije, natančneje socialne zadruge kot neprofitna socialna podjetja, vključno s socialnimi zadrugami, ki svojim članom delijo ostanek presežka iz dejavnosti v splošnem interesu v skladu s členom 3(2)(b) decreto legislativo 112 del 2017 (zakonska uredba št. 112 iz leta 2017).

(1) Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).
Pritožba, ki jo je Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi vložila 30. marca 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2021 v zadevi T-328/17 RENV, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

(Zadeva C-201/21 P)

(2021/C 263/09)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (zastopniki: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), M. J. Dairies EOOD

Podpredsednica sodišča je s sklepom z dne 21. maja 2021 odločila, da se pritožba zavrže kot nedopustna in da Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi nosi svoje stroške.
1.

Ali pravica do učinkovitega pravnega sredstva iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zahteva, da člena 4 in 19 te Listine v primeru, kakršen je v postopku v glavni stvari, zagotavljata zaščito tudi pred tveganjem posrednega vračanja po predaji državi članici Unije, v kateri ne obstajajo sistemske pomanjkljivosti v skladu s členom 3(2) dublinske uredbe (1) (če ni drugih držav članic, pristojnih v skladu z merili iz poglavij III in IV) in ki je že preučila in zavrnila prvo prošnjo za mednarodno zaščito?
1.

Ali je treba člen 63 PDEU ob upoštevanju določb člena 65(1) PDEU razlagati tako, da nasprotuje davčnemu sistemu države članice glede neposrednega obdavčenja dohodkov fizičnih oseb, v katerem za davčne zavezance nerezidente v zvezi z dohodkom, ki je kapitalski dobiček od prodaje nepremičnin, ki so v tej državi članici, hkrati obstajata dve pravni ureditvi, pri čemer prva (i) določa uporabo posebne proporcionalne fiksne stopnje v višini 28 % celotnega kapitalskega dobička (Tax base), ki se ugotavlja v skladu s splošnimi pravili izračuna (količinska opredelitev, quantum) tega dobička, medtem ko druga (ii) določa uporabo ureditve za rezidente, pri čemer se po ugotovitvi kapitalskega dobička v skladu s temi splošnimi pravili upošteva le polovica (50 %) tega dobička (Tax base), nato pa se ta dobiček (teh 50 % kapitalskega dobička) obvezno kumulira (s seštevanjem, združevanjem) z drugim svetovnim dohodkom, ki ga je davčni zavezanec ustvaril v tem letu, da se tako ugotovi stopnja, ki velja za ves dohodek, v skladu s splošno lestvico, ki velja za rezidente (pri čemer stopnje, progresivne po razredih, znašajo od 14,5 % do 48 % in se lahko povišajo še za največ 5 %, če skupni znesek dohodkov presega določeno vrednost), kar je stopnja, ki se v primeru nerezidentov uporabi samo za ta dohodek – dohodek, ki je kapitalski dobiček od prodaje nepremičnin, ki se upošteva samo v polovičnem znesku (medtem ko se za rezidente tako ugotovljena stopnja uporabi za ta dohodek in za druge dohodke v letu)? — Poudariti je treba, da izbiro eno ali druge ureditve opravi davčni zavezanec nerezident v napovedi za odmero dohodnine, ki jo mora oddati v državi članici, na Portugalskem, kar je obveznost, ki zanj velja v obeh primerih, torej bodisi, da izbere obdavčitev v skladu s splošno ureditvijo za nerezidente (možnost pod točko (i) zgoraj), bodisi, da izbere obdavčitev v skladu z ureditvijo za rezidente (možnost pod točko (ii) zgoraj), in v tej napovedi mora označiti eno od teh dveh možnosti. Obveznost napovedi za nerezidente (vložitev napovedi za odmero dohodnine, obrazec 3) je obstajala, že preden je bila s spremembo zakonodaje v uradnem obrazcu za to napoved dodana možnost izbire ureditve za rezidente. — Poudariti je treba, da mora nerezident, če izbere obdavčitev v skladu z ureditvijo za rezidente, v tej davčni napovedi navesti celoten znesek vseh svojih svetovnih dohodkov v letu.
4.

Ali je nacionalni zakon – člen 68, od (1) do (3), zakona o notranjem ministrstvu –, ki kot splošno pravilo določa, da se vse osebe, obtožene naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, fotografirajo in da se jim odvzamejo prstni odtisi in vzorci za izdelavo profila DNK, združljiv s členom 10, s členom 4(1)(a) in (c) ter s členom 8(1) in (2) Direktive 2016/680?
—

posledično naj se ugodi predlogom, ki so jih pritožniki podali na prvi stopnji, in zato: — razglasi za nična sklep, vsebovan v plačilnih listih pritožnikov za februar 2018, in sklep, s katerim je bila določena letna prilagoditev osnovne plače, ki je bila omejena na 0,7 % za leto 2018, posledično naj se razglasi za nične podobne sklepe, vsebovane v poznejših plačnih listih; — toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za premoženjsko škodo iz naslova (i) zneska plače, ki ustreza uporabi letne prilagoditve za leto 2018, in sicer povišanje plače za 1,4 % za obdobje od 1. januarja 2018 do 31. decembra 2018; (ii) zneska plače, ki ustreza posledicam uporabe letne prilagoditve 0,7 % za leto 2018 od zneska plač, ki bodo izplačane od januarja 2018; (iii) zamudnih obresti od zneska plač, ki se dolgujejo vse do popolnega plačila dolgovanih zneskov, pri čemer se mora stopnja zamudnih obresti, ki se uporabi, izračunati na podlagi stopnje, ki jo Evropska centralna banka določi za operacije glavnega refinanciranja, ki se uporabljajo v zadevnem obdobju, povečane za tri točke;
Tožba, vložena 22. aprila 2021 – Evropski parlament/Svet Evropske unije

(Zadeva C-259/21)

(2021/C 217/46)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopnika: I. Liukkonen, I. Terwinghe, agenta)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predloga

— Razglasitev ničnosti členov od 15 do 17, 20 in 59(2) Uredbe Sveta (EU) 2021/92 z dne 28. januarja 2021 o določitvi ribolovnih možnosti za leto 2021 za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki se uporabljajo za vode Unije in za ribiška plovila Unije v nekaterih vodah zunaj Unije (1);

— naložitev plačila stroškov Svetu.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Parlament trdi, da zakonodajni akti, ki urejajo to področje, in sicer člen 10(4) in člen 15 Uredbe (EU) 2019/1241 (2) ter člen 9 Uredbe (EU) 2019/472 (3), določajo, da morajo biti ukrepi, kakršni so ti, na katre se nanaša ta tožba, sprejeti z delegiranimi akti iz člena 290 PDEU.

Parlament torej v utemeljitev tožbe navaja dva razloga. Prvi tožbeni razlog se nanaša na nepravilnost in izkrivljanje postopka, ker bi morali biti izpodbijani ukrepi uvedeni z delegiranimi akti iz člena 290 PDEU, ne pa z uporabo postopka iz člena 43(3) PDEU. Drugi tožbeni razlog se nanaša na prekinitev lojalnega sodelovanja, kar pomeni kršitev člena 13(2) PEU. Svet naj bi s tem, da je izpodbijane določbe sprejel na podlagi drugega postopka od tistega, ki je za to določen v aktih, katerih soavtor je, Parlamentu odvzel pravico do pregleda, ki bi jo ta imel, če bi bil uporabljen običajni postopek.

(1) UL 2021, L 31, str. 31.

(2) Uredba (EU) 2019/1241 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2019 o ohranjanju ribolovnih virov in varstvu morskih ekosistemov s tehničnimi ukrepi, o spremembi uredb Sveta (ES) št. 2019/2006, (ES) št. 1224/2009 ter uredb (EU) št. 1380/2013, (EU) 2016/1139, (EU) 2018/973, (EU) 2019/472 in (EU) 2019/1022 Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 894/97, (ES) št. 850/98, (ES) št. 2549/2000, (ES) št. 254/2002, (ES) št. 812/2004 in (ES) št. 2187/2005 (UL 2019, L 198, str. 105).

(3) Uredba (EU) 2019/472 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2019 o vzpostavitvi večletnega načrta za staleže, ki se lovijo v zahodnih vodah in sosednjih vodah, ter ribištvo, ki izkorišča te staleže, spremembi uredb (EU) 2016/1139 in (EU) 2018/973 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 811/2004, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007 in (ES) št. 1300/2008 (UL 2019, L 83, str. 1).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal du travail de Liège (Belgija) 4. marca 2021 – EV/Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

(Zadeva C-134/21)

(2021/C 217/31)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal du travail de Liège

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: EV

Tožena stranka: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

Sodišče (peti senat) je s sklepom z dne 26. marca 2021 odločilo:

Člen 27 Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica glede prosilca, ki je vložil pravno sredstvo zoper odločitev o predaji v drugo državo članico v smislu člena 26(1) te uredbe, sprejme pripravljalne ukrepe za to predajo, kot je dodelitev mesta v posebnem sprejemnem centru, v katerem imajo nastanjene osebe pravico do pomoči za pripravo svoje predaje.
1.

Ali je treba člen 1(2), člen 5 [in] člen 4(1) Direktive 93/13/EGS (1) razlagati tako, da pogodbeni pogoj v zvezi s tečajnim tveganjem – ki v odplačni pogodbi, temelječi na razmerjih moči, uveljavlja načelo, izraženo v dispozitivnem predpisu, ki se uporablja za neodplačne pogodbe, pri čemer je namen tega predpisa zagotovitev enakopravnosti pogodbenih strank in ta predpis ni bil predmet presoje zakonodajalca, na podlagi katere bi ta določil razumno ravnotežje med interesi prodajalca ali ponudnika in potrošnika – ni izključen iz nadzora, če je prodajalec ali ponudnik načelo uporabil, ne da bi potrošniku v fazi pred sklenitvijo pogodbe zagotovil obveščanje, svetovanje in opozorila glede posebnosti bančnega produkta z vidika značilnosti kreditne valute, da bi potrošnik lahko razumel ekonomske posledice sprejete obveznosti?
C 148/6

Pritožba, ki jo je 7. januarja 2021 vložila Republika Estonija zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 28. oktobra 2020 v zadevi T-594/18, Pharma Mar/Evropska komisija

(Zadeva C-16/21 P)

(2021/C 148/07)

Jezik postopka: estonščina

Stranke

Pritožnica: Republika Estonija (zastopnica: N. Grünberg)

Drugi stranki v postopku: Pharma Mar, SA (zastopnika: M. Merola in V. Salvatore), Evropska komisija (zastopnika: L. Haasbeek in A. Sipos)

Predloga

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— sodbo Splošnega sodišča z dne 28. oktobra 2020 razveljavi,

— vsaki od strank naloži, naj nosi svoje stroške, ki so nastali v postopku s pritožbo.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Republika Estonija zatrjuje:

1. Splošno sodišče je z ugotovitvijo, da pri strokovnjakih, ki so udeleženi pri delu znanstvene svetovalne skupine (scientific advisory group, v nadaljevanju: SAG), zgolj na podlagi okoliščine, da so v delovnem razmerju z univerzitetno kliniko, ni mogoče odpraviti vsakršnega razumnega dvoma glede morebitnih predsodkov, ki morda obstaja v zvezi z njihovo nepristranskostjo, napačno uporabilo zahtevo po nepristranskosti iz člena 63 Uredbe (ES) št. 726/2004. (1)

2. Prvič, Splošno sodišče je pri preizkusu načela nepristranskosti v smislu člena 63 Uredbe (ES) št. 726/2004 napačno ugotovilo, da se lahko univerzitetna klinika kot celota enači z izdelovalcem zdravila.

3. Drugič, Splošno sodišče je v okviru preizkusa načela nepristranskosti storilo očitno napako pri presoji v zvezi z vrednotenjem konkurenčnega zdravila ter povezavo med strokovnjakom in izdelavo „konkurenčnega zdravila“.

4. Tretjič, Splošno sodišče je storilo napako pri preizkusu načela nepristranskosti, ker ni pravilno ocenilo povezave med zadevnim strokovnjakom in zdravstvenim centrom za celično terapijo ter vpliva te povezave na odločitve SAG.

(1) Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229).
Tožba, vložena 5. marca 2021 – Evropski parlament/Evropska komisija

(Zadeva C-144/21)

(2021/C 163/27)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: L. Visaggio, C. Ionescu Dima, M. Menegatti, agenti)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

— člene 1(1) in (5), 2, 3, 4, 5, 7, 9 in 10 Izvedbenega sklepa Komisije C(2020) 8797 z dne 18. decembra 2020 o delni avtorizaciji za nekatere uporabe kromovega trioksida v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006 (1) Evropskega parlamenta in Sveta (Chemservice GmbH in drugi) razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na avtorizacije v zvezi z uporabami 2, 4 in 5 (in uporabo 1 v zvezi s formulacijo zmesi za uporabe 2, 4 in 5), ki so oštevilčene od REACH/20/18/0 do REACH/20/18/27;

— podredno, Izvedbeni sklep Komisije C(2020) 8797 z dne 18. decembra 2020 v celoti razglasi za ničen;

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja samo en tožbeni razlog, in sicer, da je izpodbijani sklep sprejet v nasprotju z zahtevami iz člena 60(4) in (7) Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta, zato bi ga bilo treba razglasiti za ničnega v delu, v katerem se nanaša na avtorizacije za uporabe 2, 4 in 5 (in uporabo 1 v zvezi s formulacijo zmesi za uporabe 2, 4 in 5), ki so oštevilčene od REACH/20/18/0 do REACH/20/18/27. Podredno, tožeča stranka meni, da je treba, če bi Sodišče ugotovilo, da so te avtorizacije v izpodbijanem sklepu za uporabo 6, ki so oštevilčene od REACH/20/18/28 do REACH/20/18/34, tako neločljivo povezane z avtorizacijami za druge uporabe, da avtorizacij, dodeljenih za uporabo 2, 4 in 5 (in uporabo 1 v zvezi s formulacijo zmesi za uporabo 2, 4 in 5), ni mogoče ločiti od izpodbijanega sklepa, ta sklep v celoti razglasiti za ničen.

(1) Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Bremen (Nemčija) 16. februarja 2021 – DM/CTS Eventim AG & Co. KGaA

(Zadeva C-96/21)

(2021/C 138/29)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Bremen

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: DM

Tožena stranka: CTS Eventim AG & Co. KGaA

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 16, točka (l), Direktive 2011/83/EU (1) razlagati tako, da za izključitev pravice potrošnika do odstopa od pogodbe zadostuje, da trgovec storitve v povezavi z dejavnostmi za prosti čas za potrošnika ne opravi neposredno, ampak potrošniku proda pravico do dostopa do take storitve?

(1) Direktiva 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2011, L 304, str. 64).
2.

Ali je razlaga člena 6(5)(a) in člena 6(9), Direktive nasprotuje nacionalni ureditvi, ki omejuje razkritje vseh informacij, ki so bile predložene med postopkom na zahtevo organa, pristojnega za konkurenco, vključno z informacijami, ki jih mora udeleženec postopka pripraviti in shraniti (ali jih pripravlja in shranjuje) v skladu z drugimi zakonskimi določbami, ne glede na postopek v zvezi s kršitvijo konkurenčnega prava?
1.

Ali je treba upoštevna pravila prava Evropske unije, ki izhajajo iz člena 13(1) […] (ni prevedeno) in člena 23(1) […] (ni prevedeno) Direktive 2008/50/ES z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (1) razlagati tako, da imajo posamezniki v primeru, da država članica Evropske unije dovolj resno krši obveznosti, ki izhajajo iz teh pravil, pravico, da od zadevne države članice prejmejo povračilo za škodo na njihovem zdravju, ki je v neposredni in gotovi vzročni zvezi s poslabšanjem kakovosti zraka?
C 128/13

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Miercurea Ciuc (Romunija) 4. januarja 2021 – Pricoforest SRL/Inspectoratul de Stat pentru Controlul în Transportul Rutier (ISCTR)

(Zadeva C-13/21)

(2021/C 128/18)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Judecătoria Miercurea Ciuc

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Pricoforest SRL

Tožena stranka: Inspectoratul de Stat pentru Controlul în Transportul Rutier (ISCTR)

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba pojem „območje s polmerom 100 km“ iz člena 13(1)(b) Uredbe št. 561/2006 (1) razlagati tako, da mora biti ravna črta, zarisana na zemljevidu od kraja, v katerem je podjetje, do namembnega kraja krajša od 100 km, ali tako, da mora biti razdalja, ki jo dejansko prevozi vozilo, krajša od 100 km?

2. Ali je treba določbe člena 13(1)(b) Uredbe št. 561/2006 razlagati tako, da opravljanje prevozov, ki so predvideni v zgoraj navedeni določbi, od katerih se nekateri opravljajo na območju s polmerom 100 km od kraja, v katerem je podjetje, drugi pa to območje presegajo, v obdobju enega meseca v okviru izvzetja okoliščin iz člena 13(1)(b) Uredbe št. 561/2006 iz uporabe obravnavane uredbe z nacionalno določbo zahteva, da se iz uporabe uredbe izvzamejo vsi zadevni prevozi, samo prevozi, pri opravi katerih [ni] bilo preseženo območje s polmerom 100 km, ali nobeden od teh?

(1) Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL 2006, L 102, str. 1).
1.

Ali je treba člena 36 in 39 Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 (1) o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter načeloma učinkovitosti in enakovrednosti (načelo lojalnega sodelovanja v skladu s členom 4(3) PEU) razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, ki zoper sklep o izvršbi, ki ga sodišče izda brez predhodnega kontradiktornega postopka in brez izvršilnega naslova, zgolj na podlagi trditev stranke, ki zahteva izvršbo, kot edino pravno sredstvo določa ugovor, ki ga je treba vložiti v osmih dneh v jeziku te države članice, tudi če se sklep o izvršbi v drugi državi članici vroči v jeziku, ki ga naslovnik ne razume, pri čemer se ugovor, če je vložen v dvanajstih dneh, že zavrže kot prepozen?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Okrazhen sad Razgrad (Bolgarija) 20. oktobra 2020 – BNP Paribas Personal Finance S.A., Bulgaria Branch/T.G.M.

(Zadeva C-535/20)

(2021/C 217/24)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Okrazhen sad Razgrad

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: BNP Paribas Personal Finance S.A., Bulgaria Branch

Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: T.G.M.

Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 14. aprila 2021 odločilo:

Člen 10(2) in člen 22(1) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (1) je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, s katero se zahteva, da so vsi sestavni deli potrošniške kreditne pogodbe napisani z isto pisavo, v istem formatu in v enaki velikosti, to je najmanj 12.

(1) UL 2008, L 133, str. 66.
3.

Ali je treba pogoj iz člena 4, točka 5, Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ, da je „kazen že prestana […] ali se po zakonodaji kaznujoče države ne more več izvršiti“, razlagati tako, da zajema položaj, v katerem je bila zahtevana oseba za ista dejanja pravnomočno obsojena na kazen zapora, ki jo je deloma prestala v državi, v kateri je bila obsojena, za preostali del pa ji je kazen odpustil organ v tej državi, ki ni sodišče, v okviru pomilostitve, ki velja tudi za obsojence, ki so tako kot zahtevana oseba storili huda kazniva dejanja, in ki ne temelji na racionalnih premislekih kaznovalne politike?