SODBA SPLOŠNEGA SODIŠČA (pritožbeni senat)

z dne 21. maja 2014

Dana Mocová

proti

Evropski komisiji

„Pritožba — Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Pogodba za določen čas — Odločba o nepodaljšanju — Zavrnitev pritožbe — Obveznost obrazložitve — Razlog, naveden v odločbi o zavrnitvi pritožbe“

Predmet:

Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 13. junija 2012 v zadevi Mocová proti Komisiji (F‑41/11), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.

Odločitev:

Pritožba se zavrne. Dana Mocová nosi svoje stroške in stroške, ki jih je Evropska komisija priglasila na tej stopnji.

Povzetek

Tožbe uradnikov – Presoja zakonitosti izpodbijanega akta glede na dejanske in pravne elemente, ki so obstajali ob njegovem sprejetju

Tožbe uradnikov – Predhodna upravna pritožba – Skladnost med pritožbo in tožbo – Istovetnost predmeta in vzroka – Razlogi in trditve, ki v pritožbi niso navedeni, vendar se z njimi izpodbija utemeljenost obrazložitve, navedene v odgovoru na pritožbo – Dopustnost

Tožbe uradnikov – Predhodna upravna pritožba – Skladnost med pritožbo in tožbo – Istovetnost predmeta in podlage – Cilj – Mirna rešitev spora

Upravna pritožba in njena zavrnitev, z odločbo ali zaradi molka organa, sta sestavni del večstopenjskega postopka in sta le pogoj, ki mora biti izpolnjen pred predložitvijo spora sodišču. V teh okoliščinah tožba, čeprav je formalno usmerjena zoper zavrnitev pritožbe, učinkuje, kot da je bil sodišču predložen akt, ki posega v položaj, zoper katerega je bila ta pritožba vložena, razen kadar ima zavrnitev pritožbe različno vsebino od akta, zoper katerega je bila ta pritožba vložena. Lahko se namreč zgodi, da izrecna odločba o zavrnitvi pritožbe glede na njeno vsebino ne potrjuje nujno akta, ki ga izpodbija tožeča stranka. To velja, če odločba o zavrnitvi pritožbe vsebuje ponovno preučitev položaja tožeče stranke na novi pravni podlagi ali ob upoštevanju novih dejstev ali če spreminja ali dopolnjuje prvotno odločbo. V teh primerih je zavrnitev pritožbe akt, ki je podvržen sodnemu nadzoru, sodišče pa ga upošteva pri presoji zakonitosti izpodbijanega akta ali pa ga upošteva celo kot akt, ki posega v položaj in ki izpodbijani akt nadomešča. (Glej točko 34.) Napotitev na: Splošno sodišče, 21. september 2011, Adjemian in drugi proti Komisiji, T-325/09 P, ZOdl., str. II-6515, točka 32 in navedena sodna praksa.

Namen pravila skladnosti med tožbo in pritožbo je preprečiti, da bi uradnik ali uslužbenec nekatere očitke, celo vse očitke, uveljavljal le v sodnem postopku, zaradi česar bi se bistveno zmanjšala vsaka možnost zunajsodne rešitve spora. V teh okoliščinah namreč uprava, ki se ne more dovolj natančno seznaniti z očitki ali željami zadevne osebe, ne bo imela možnosti eventualno ugoditi njenim zahtevam ali predlagati mirno rešitev spora, tako da spor ne bi bil neposredno predložen v odločanje sodišču. Cilj omogočiti zadevni osebi in upravi, da spor rešita v predhodnem postopku, vseeno ne pomeni, da ima uradnik v vseh okoliščinah pravico v predhodnem postopku izpodbijati vsak nov razlog, ki ga uprava navede v okviru upravnega postopka. (Glej točki 39 in 40.) Napotitev na: Sodišče: 23. oktober 1986, Schwiering proti Računskemu sodišču, 142/85, Recueil, str. 3177, točka 11; Splošno sodišče: 12. marec 1996, Weir proti Komisiji, T-361/94, RecFP, str. I-A-121 in II-381, točka 27.

V okviru spoštovanja pravice do učinkovitega sodnega varstva in v primeru, v katerem se vlagatelj pritožbe seznani z obrazložitvijo akta, ki posega v njegov položaj, prek odgovora na pritožbo, ali v primeru, v katerem navedena obrazložitev spreminja ali bistveno dopolnjuje obrazložitev v navedenem aktu, je treba vsak razlog, ki je prvič podan v fazi tožbe in katerega namen je izpodbijati utemeljenost razlogov, navedenih v odgovoru na pritožbo, šteti za dopusten. V takih primerih se zadevna oseba namreč ni mogla natančno in dokončno seznaniti z razlogi, navedenimi v utemeljitev akta, ki posega v njen položaj. (Glej točko 44.)