Zbi rka odločb sodne pr akse  
Zadeva C-1 7 / 1 7  
Grenville Hampshire  
proti  
T he Board of the Pension Protection Fund  
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil 
Division)) 
„Predhodno odločanje – Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca – Direktiva 
2008 /94/ES – Člen 8 – Pokojninski načrti dodatnega zavarovanja – Varstvo pravic do dajatev za 
starost – Raven zajamčenega minimalnega varstva“ 
Povzetek – Sodba Sodišča(četrti senat) z dne 6. septembra 2018 
1. Socialna politika – Približevanje zakonodaj – Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti 
delodajalca – Direktiva 2008 /94 – Poklicni pokojninski načrti dodatnega zavarovanja – 
Varstvo pravic do dajatev za starost – Minimalna zahtevana raven varstva – Nadomestilo 
v višini najmanj 50 % vrednosti pravic vsakega posameznega zaposlenega 
(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2008 /94, člena 8 in 12) 
2. Socialna politika – Približevanje zakonodaj – Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti 
delodajalca – Direktiva 2008 /94 – Poklicni pokojninski načrti dodatnega zavarovanja – 
Varstvo pravic do dajatev za starost – Vzpostavitev s strani države članice organa, ki zagotavlja 
plačilo nadomestil – Možnost zaposlene osebe, da se zoper ta organ sklicuje na člen 8 te direktive 
z neposrednim učinkom 
(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2008 /94, člen 8) 
1. Člen 8 Direktive 2008 /94/ES 2008 /94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 
o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca, je treba razlagati tako, da mora biti 
vsak posamezen delavec v primeru plačilne nesposobnosti njegovega delodajalca upravičen do dajatev 
za starost, ki ustrezajo vsaj 50 % vrednosti pridobljenih pravic tega delavca iz naslova poklicnega 
pokojninskega načrta dodatnega zavarovanja. 
Cilj te direktive, ki je vsakem u delavcu zagotoviti vsaj minimalno varstvo na podlagi prava Skupnosti 
v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca, bi bil namreč resno ogrožen, če bi ob neobstoju kakršne 
koli delavčeve zlorabe pravice v smislu člena 12 te direktive države članice lahko izpolnile svoje 
obveznosti na podlagi člena 8 iste direktive, ne da bi zagotavljale tako minimalno varstvo vsakem u 
posameznemu delavcu. 
Poleg tega, kot je v bistvu poudarila generalna pravobranilka v točkah od 48 do 53 sklepnih predlogov, 
da se zagotovi polni učinek minimalnega varstva delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega 
delodajalca, določenega s členom 8 Direktive 2008 /94, ki zahteva, da se to varstvo razširi na celotno 
SL 
ECLI:EU:C:2018 :674 1 
POVZETEK – ZADEVA C-17/17  
HAMPSHIRE  
trajanje prejemanja pokojnine, se mora nadomestilo, ki ustreza vsaj 50 % vrednosti pridobljenih pravic, 
izračunati z upoštevanjem predvidene spremem be pokojnine za celotno trajanje tega nadomestila, da bi 
se preprečilo, da zaradi poteka časa zavarovani znesek ne postane nižji od 50% začetne vrednosti, 
pridobljene za eno leto pokojnine. 
(Glej točke 47, 51, 52 in točko 1 izreka.) 
2. Člen 8 Direktive 2008 /94 ima v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, neposreden učinek, 
tako da se posamezni delavec nanj lahko sklicuje pred nacionalnim sodiščem za izpodbijanje odločbe 
organa, kot je Board of the Pension Protection Fund (uprava sklada za varstvo pokojnin, Združeno 
kraljestvo). 
Glede upravičencev do varstva, določenega v členu 8 Direktive 2008 /94, iz besedila tega člena jasno 
izhaja, da je namen te direktive zavarovati delavce, ki jih zadeva plačilna nesposobnost njihovega 
delodajalca. Zato ta člen, kar zadeva določitev upravičencev do jamstva, izpolnjuje pogoja natančnosti 
in nepogojnosti, potrebna za neposredni učinek določbe direktive. 
Glede vsebine varstva, predpisanega v členu 8 Direktive 2008 /94, je treba poudariti, da je v sodbi z dne 
25. januarja 2007 , Robins in drugi, (C-278/05, EU:C:2007 :56), Sodišče ugotovilo, da ta člen 8 zahteva, 
da delavec v primeru plačilne nesposobnosti svojega delodajalca prejme vsaj polovico dajatev za 
starost, ki izhajajo iz pridobljenih pokojninskih pravic, za katere je vplačeval prispevke v okviru 
poklicnega pokojninskega načrta dodatnega zavarovanja (sodba z dne 25. aprila 2013 , Hogan in drugi, 
C-398/11, EU:C:2013 :272, točka 51). 
Ta razlaga navedene določbe pojasnjuje in natančneje določa njen pomen in obseg, kot ga je treba 
oziroma bi ga bilo treba razumeti in uporabljati od dneva, ko je stopila v veljavo (glej v tem smislu 
sodbi z dne 19. aprila 2016 , DI, C-441/14, EU:C:2016 :278, točka 40, in z dne 22. novembra 2017 , 
Cussens in drugi, C-251/16, EU:C:2017 :881, točka 41). 
Tako člen 8 Direktive 2008 /94 vsebuje jasno in natančno obveznost držav članic, katere predmet je 
podelitev pravic posameznikom. Dodati je treba, da za to obveznost ne velja noben poseben pogoj. 
Glede vprašanja, ali je sklad PPF subjekt, ki pripada državi ali ki se lahko enačiz državo, v smislu sodne 
prakse, navedene v točkah 54 in 55 te sodbe, je treba poudariti, da sklad PPF opravlja naloge v javnem 
interesu in ima posebne pristojnosti za opravljanje teh nalog, saj prejema prispevke od odobrenih 
poklicnih pokojninskih načrtov dodatnega zavarovanja in je pooblaščen za izdajo potrebnih navodil 
v okviru likvidacije teh načrtov. Poleg tega uprava sklada PPF s potrditvijo ocene zavarovanih 
obveznosti poklicnega pokojninskega načrta dodatnega zavarovanja določa raven varstva za vsakega 
delavca glede njegovih pridobljenih pravic do dajatev za starost, tako v primeru prevzema 
odgovornosti za načrt s strani sklada PPF kot tudi v primeru morebitne likvidacije izven sklada PPF. 
(Glej točke od 57 do 60, 66, 70 in točko 2 izreka.) 
ECLI:EU:C:2018 :674 2