2

Dejansko stanje je navedeno v točkah od 1 do 19 izpodbijane sodbe: „1 Komisija Evropskih skupnosti je v skladu z Uredbo (ES) št. 2321/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o pravilih za udeležbo podjetij, raziskovalnih središč in univerz pri izvajanju šestega okvirnega programa Evropske skupnosti (2002–2006) ter za razširjanje rezultatov raziskav v okviru tega (2002–2006) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 31, str. 46) in v okviru, opredeljenem s Sklepom št. 1513/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o šestem okvirnem programu Evropske skupnosti na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti, ki prispeva k oblikovanju Evropskega raziskovalnega prostora in k inovacijam (2002–2006) (UL posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 576), sklenila tri pogodbe o nepovratnih sredstvih med drugim s tožečo stranko, [Ludwig-Bölkow-Systemtechnik], družbo za tehnološko in strateško svetovanje, ki je dejavna zlasti na področju energije, mobilnosti in trajnostnega razvoja. 2 Tožeča stranka je pri prvi pogodbi, ki se nanaša na projekt z naslovom ‚Development of a harmonised ‚European Hydrogen Energy RoAdmap‘ by a balanced group of partners from industry, European regions and technical and socio-economic scenario and modelling experts‘ (razvoj usklajenega ‚evropskega načrta vodikove energije‘ s strani uravnoteženo sestavljene skupine partnerjev iz industrije in evropskih regij ter strokovnjakov na področju tehničnega in socialno-ekonomskega planiranja in modeliranja) (v nadaljevanju: projekt HyWays), in pri drugi pogodbi, ki se nanaša na projekt z naslovom ‚Handbook for Approval of Hydrogen Refuelling Stations‘ (vodnik za odobritev vodikovih črpalk) (v nadaljevanju: projekt HyApproval), sodelovala kot koordinatorka. Pri tretji pogodbi, ki se nanaša na projekt ‚Harmonisation of Standards and Regulations for a sustainable Hydrogen and Fuel Cell Technology‘ (uskladitev normativov in pravil za trajnostno tehnologijo vodika in gorivnih celic) (v nadaljevanju: projekt HarmonHy), pa je bila le pogodbenica v konzorciju. 3 V skladu s členom 12 teh pogodb se zanje uporablja belgijsko pravo. 4 V členu 13 navedenih pogodb je določena arbitražna klavzula, v kateri je jasno navedeno, da je za spore med Komisijo in pogodbenimi strankami v zvezi z veljavnostjo, uporabo ali razlago navedenih pogodb izključno pristojno Splošno sodišče. 5 Splošni pogoji, ki so v skladu s členom 14 teh pogodb njihov sestavni del, zajemajo prvi del, ki se nanaša zlasti na izvedbo zadevnih projektov, prenehanje pogodb ter odgovornost (točke od II.2 do II.18), drugi del, ki se nanaša na finančne določbe ter nadzore, revizije, povračila in sankcije (točke od II.19 do II.31), in tretji del, ki se nanaša na pravice intelektualne lastnine (točke od II.32 do II.36). 6 Točka II.19(1) splošnih pogojev opredeljuje upravičene izdatke za financiranje s strani Evropske unije in določa: ,Upravičeni stroški, priglašeni za izvajanje projekta, morajo izpolnjevati te pogoje: a) biti morajo dejanski, ekonomsko učinkoviti in nujni za izvajanje projekta; b) določeni morajo biti v skladu z ustaljenimi računovodskimi načeli sopogodbenika; c) nastati morajo med trajanjem projekta, kakor je opredeljeno v členu 4(2) […]; d) vpisani morajo biti v računovodske evidence sopogodbenika, ki so mu nastali, najpozneje do dneva sestave revizijskega potrdila iz člena II.26. Pri računovodskih postopkih, ki se uporabijo za vpis izdatkov in prejemkov, je treba spoštovati računovodska pravila države sedeža sopogodbenika ter omogočiti neposredno povezavo med stroški in prejemki, nastalimi v zvezi z izvajanjem projekta, ter poročanjem o celotnih stroških v zvezi z vso dejavnostjo sopogodbenika […]‘ 7 V točki II.19(2), od (a) do (h), splošnih pogojev je navedenih osem kategorij neupravičenih stroškov. V točki II.19(2)(i) je še dodano, da so neupravičeni vsi stroški, ki ne izpolnjujejo pogojev, določenih v odstavku 1. 8 Točki II.20 in II.21 splošnih pogojev opredeljujeta dve vrsti upravičenih stroškov v pogojih, določenih s točko II.19, in sicer, prvič, neposredne stroške, ki so neposredno povezani projektom, in drugič, posredne stroške, ki niso neposredno povezani s projektom, vendar jih je mogoče opredeliti in upravičiti z računovodskim sistemom sopogodbenika, kot da so nastali v zvezi z neposrednimi stroški. 9 V točki II.22(1) splošnih pogojev so navedeni trije načini prijave stroškov, med njimi model skupnih stroškov, ki se uporablja za pokritje neposrednih in posrednih upravičenih stroškov pogodbenikov ter model skupnih stroškov‑pavšalna stopnja, ki se uporablja za pokritje neposrednih upravičenih stroškov in pavšalne stopnje posrednih stroškov pogodbenikov. Ta pavšalna stopnja znaša 20 % vseh neposrednih stroškov, od katerih se odštejejo stroški podizvajalskih pogodb, s čimer naj bi se pokrili vsi posredni stroški, ki pogodbeniku nastanejo pri projektu. 10 V točki II.24(2), drugi pododstavek, splošnih pogojev je določeno, da pogodbeniki od finančnega prispevka Unije ne smejo imeti dobička. 11 V skladu s točko II.29(1) splošnih pogojev lahko Komisija kadar koli med trajanjem pogodbe in do pet let po koncu projekta opravi revizije. Te revizije se lahko nanašajo na znanstvene, finančne, tehnološke in druge vidike, kot sta načeli računovodstva in poslovodenja, v zvezi s pravilnim izvajanjem projekta in pogodbe. 12 V točki II.30 splošnih pogojev je določeno: ,Brez poseganja v druge ukrepe iz te pogodbe se pogodbeniki strinjajo, da ima [Unija] za zaščito svojih finančnih interesov pravico zahtevati pavšalno odškodnino od pogodbenika, katerega izdatki se izkažejo za pretirane in ki je posledično prejel neupravičen finančni prispevek [Unije]. Pavšalna odškodnina se plača poleg neupravičenega finančnega prispevka, ki ga mora vrniti pogodbenik. 1. Višina pavšalne odškodnine mora biti sorazmerna s pretiranimi izdatki in neupravičenim delom prispevka [Unije]. Višina pavšalne odškodnine se izračuna po tej formuli: Pavšalna odškodnina = neupravičeni finančni prispevek × (pretirani izdatki/celoten zahtevani znesek) Pri izračunu vsake pavšalne odškodnine se upošteva le obdobje, ki se nanaša na prispevek [Unije], ki ga je pogodbenik zahteval za to obdobje. Odškodnina se ne izračuna glede na celoten prispevek [Unije]. 2. Komisija pošlje zahtevo za plačilo s priporočenim pismom s povratnico pogodbeniku, za katerega meni, da je dolžan plačati pavšalno odškodnino. Pogodbenik ima na voljo 30 dni, da odgovori na zahtevo [Unije] za plačilo odškodnine. 3. Postopek za povračilo neupravičenega finančnega prispevka in plačilo pavšalne odškodnine bo določen skladno z določbami člena II.31. 4. Komisija ima pravico zahtevati odškodnino za vse pretirane izdatke, ugotovljene po izteku pogodbe, skladno z določbami odstavkov od 1 do 6. 5. Določbe tega člena ne posegajo v upravne ali finančne kazni, ki jih lahko Komisija v skladu s finančno uredbo naloži kateremu koli pogodbeniku, ki ne izpolnjuje obveznosti, ali v katero koli civilnopravno sredstvo, ki bi ga [Unija] ali drug pogodbenik lahko uporabil. Poleg tega navedene določbe ne izključujejo kazenskega pregona s strani organov držav članic. 6. Po drugi strani bo lahko – kot je predvideno v finančni uredbi – vsakemu pogodbeniku, za katerega se ugotovi, da je resno kršil svoje pogodbene obveznosti, naložena finančna kazen v višini od 2 do 10 % finančnega prispevka, ki ga bo prejel od [Unije]. Stopnja kazni bo lahko znašala od 4 do 20 % v primeru ponovitve v petih letih po prvi kršitvi obveznosti. 13 Komisija je februarja 2008 v skladu s točko II.29 splošnih pogojev opravila revizijo nad izvajanjem spornih pogodb. 14 Komisija je 17. marca 2011 tožeči stranki posredovala osnutek revizijskega poročila. Tožeča stranka je z dopisoma z dne 21. in 22. aprila 2011 o tem osnutku podala svoje stališče. 15 Komisija je 25. julija 2011 tožeči stranki posredovala končno različico revizijskega poročila. V poročilu je bilo ugotovljeno, da je tožeča stranka določila previsoko stopnjo upravičenih stroškov za osebje. Poleg tega iz tega poročila izhaja, da naj bi bili stroški za raziskave napačno opredeljeni kot stroški upravljanja. Nazadnje, obresti na predujme v skupni višini 1.707,40 EUR naj ne bi bile prijavljene. 16 Komisija je za tri pogodbe, ki so takrat že prenehale in za katere je bil celotni znesek finančnega prispevka Unije izplačan, tožečo stranko obvestila, da ji bo poslala bremepise. 17 Komisija in tožeča stranka sta si med 10. avgustom 2011 in 11. novembrom 2013 posredovali več dopisov, v katerih sta izrazili nasprotovanje glede ugotovitev iz končnega revizijskega poročila. 18 Komisija je 9. decembra 2013 tožeči stranki posredovala več bremepisov. Iz njih je razvidno, da je bilo treba Komisiji vrniti zneske v višini 218.539,62 EUR za projekt HyWays, 75.407,06 EUR za projekt HyApproval in 47.128,39 EUR za projekt HarmonHy. Komisija je poleg tega od tožeče stranke v skladu s točko II.30 splošnih pogojev zahtevala plačilo pavšalnih odškodnin, in sicer 60.402,30 EUR za projekt HyWays, 11.019,61 EUR za projekt HyApproval in 10.002,17 EUR za projekt HarmonHy. 19 Komisija je po vložitvi tožbe za tožečo stranko izdala dobropise št. 3233 150004, 3233 150005 in 3233 150006 za zneske v višini 108.753,52 EUR, 10.875,35 EUR in 23.404,88 EUR.“