Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurenca – Upravni postopek – Pravica do poštenega sojenja

2. Pritožba – Razlogi – Napačna presoja dejstev – Nedopustnost – Nadzor Sodišča nad presojo dokazov – Izključitev, razen v primeru izkrivljanja

(člen 225 ES; Statut Sodišča, člen 51)

3. Pritožba – Pristojnost Sodišča

(člen 81(1) ES; Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

4. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2); Obvestilo Komisije 96/C 207/04, naslov D, točka 2)

Summary

1. Načelo, da ima vsakdo pravico do poštenega sojenja, je splošno načelo prava Skupnosti.

To načelo ima svojo oporo v temeljnih pravicah, ki so sestavni del splošnih načel prava Skupnosti, katerih spoštovanje zagotavlja Sodišče ob navezovanju na skupno ustavno tradicijo držav članic in na usmeritve, ki jih posreduje zlasti Evropska konvencija o človekovih pravicah.

V zadevah konkurenčnega prava Skupnosti ima dokaz z zaslišanjem le drugotno vlogo, medtem ko imajo pisni dokumenti osrednjo vlogo.

Za presojo dokazov v zadevah konkurenčnega prava Skupnosti je značilno to, da preučeni dokumenti pogosto vsebujejo poslovne skrivnosti in druge informacije, ki se ne smejo razkriti ali se smejo razkriti z znatnimi omejitvami.

V posebnih okoliščinah preiskav protikonkurenčnih ravnanj s strani Komisije načela, da ima vsakdo pravico do poštenega sojenja, ni mogoče razlagati tako, da je treba dokumente, ki vsebujejo obremenilne dokaze, avtomatično izločiti kot dokaz, kadar morajo določene informacije ostati zaupne. Ta zaupnost se lahko nanaša tudi na identiteto avtorjev dokumentov in osebe, ki so jih posredovale Komisiji.

(Glej točke od 40 do 44.)

2. Sodišče v pritožbenem postopku ni pristojno za ugotavljanje dejstev niti načeloma za presojo dokazov, ki jih je Sodišče prve stopnje sprejelo v podporo tem dejstvom. Če so bili ti dokazi pravilno pridobljeni in če so bila glede dokaznega bremena in izvedbe dokazov spoštovana splošna pravna načela in upoštevna pravila postopka, samo Sodišče prve stopnje oceni dokazno vrednost predloženih dokazov. Ta presoja torej, z izjemo izkrivitve dokazov, predloženih Sodišču prve stopnje, ne pomeni pravnega vprašanja, ki bi bilo kot tako predmet nadzora Sodišča.

(Glej točko 55.)

3. Čeprav Sodišče v okviru pritožbe iz razlogov pravičnosti s svojo presojo ne sme nadomestiti presoje Sodišča prve stopnje, ki pri izvajanju svoje neomejene pristojnosti odloča o višini glob, naloženih podjetjem zaradi kršenja prava Skupnosti, pa izvajanje take pristojnosti ob določitvi višine glob ne sme povzročiti diskriminacije med podjetji, ki so sodelovala pri sporazumu ali usklajenemu ravnanju v nasprotju s členom 81(1) ES.

Vendar je treba v pritožbi navesti pravne trditve, ki na specifičen način utemeljujejo pritožbeni razlog kršitve načela enakega obravnavanja, pri čemer je v nasprotnem primeru ta razlog nedopusten.

(Glej točki 68, 69.)

4. Pri uporabi Obvestila o nenalaganju ali zmanjševanju glob v primeru kartelov je treba razlikovati med izrecnim priznanjem kršitve in golim neobstojem njenega ugovarjanja, ki ne prispeva k olajšanju naloge Komisije, da odkriva in odpravlja kršitve pravil Skupnosti o konkurenci, tako da različno obravnavanje dveh podjetij, ki sta sodelovali pri isti kršitvi, od katerih je eno podalo omenjeno priznanje, drugo pa tega ni storilo, ne pomeni diskriminacije.

(Glej točko 71.)