ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 139/2

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – Deutsche Lufthansa AG proti Gertraud Kumpan

(Zadeva C-109/09) (1)

(Pogodba o zaposlitvi za določen čas - Direktiva 1999/70/ES - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Vloga nacionalnega sodišča)

2011/C 139/02

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesarbeitsgericht

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Deutsche Lufthansa AG

Tožena stranka: Gertraud Kumpan

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesarbeitsgericht – Razlaga členov 1, 2(1) in 6(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16) in določbe 5, točka 1, Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43) – Prepoved diskriminacije na podlagi starosti – Nacionalna zakonodaja, ki kot edini pogoj za sklepanje pogodb o zaposlitvi za določen čas določa dejstvo, da je delavec presegel 58 let starosti – Skladnost te zakonodaje z navedenimi določbami – Pravne posledice morebitne neskladnosti

Izrek

Določbo 5, točka 1, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je bil sklenjen 18. marca 1999, iz Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP je treba razlagati tako, da se pojem „tesna objektivna zveza s predhodno pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas, ki je bila sklenjena z istim delodajalcem“ iz člena 14(3) zakona o delu s krajšim delovnim časom in o pogodbah o zaposlitvi za določen čas (Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge) z dne 21. decembra 2000 nanaša na primere, ko pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas ni neposredno nasledila pogodba o zaposlitvi za določen čas, ki je bila sklenjena z istim delodajalcem, in ti pogodbi loči obdobje več let, če se je v tem celotnem obdobju prvotno delovno razmerje, ki se je nanašalo na isto dejavnost, z istim delodajalcem neprekinjeno nadaljevalo z veriženjem pogodb o zaposlitvi za določen čas. Naloga predložitvenega sodišča je, da upoštevne določbe nacionalnega prava razlaga tako, da bodo kar najbolj skladne z omenjeno določbo 5, točka 1.

(1) UL C 141, 20.6.2009.
—

je treba načeloma in prednostno upoštevati cene in stroške zadevnega podjetja na maloprodajnem trgu storitev. Samo če se ob upoštevanju okoliščin ni mogoče opreti na te cene in stroške, je treba preučiti cene in stroške konkurentov na istem trgu; in
1.

Imetnik naziva, ki ga je izdala država članica gostiteljica in ki potrjuje, da je uspešno končal vsaj triletni posrednješolski izobraževalni program, in enakovrednega naziva, ki je bil v drugi državi članici izdan po opravljenem dodatnem izobraževanju, ki je trajalo manj kot tri leta, in na podlagi katerega ima v tej državi članici dostop do reguliranega poklica odvetnika, ki ga je v tej državi dejansko opravljal ob vložitvi prošnje za odobritev pristopa k preizkusu poklicne usposobljenosti, se zaradi dostopa – če uspešno opravi preizkus poklicne usposobljenosti – do reguliranega poklica odvetnika v državi članici gostiteljici lahko sklicuje na določbe Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (89/48/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2001/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001.
1.

Helenska republika s tem, da: — je v členu 1(1) in (3), prvi odstavek, zakona 1078/1980 plačila davka na promet z nepremičninami oprostila le osebe s stalnim prebivališčem na nacionalnem ozemlju, ne pa nerezidentov, ki se nameravajo naseliti na tem ozemlju v prihodnosti, in — da je pod določenimi pogoji oprostila plačila istega davka le grške državljane ali osebe grškega rodu, ko pridobijo prvi stanovanjski objekt na nacionalnem ozemlju, ni izpolnila obveznosti iz členov 12 ES, 18 ES, 39 ES in 43 ES ter členov 4, 28 in 31 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992.
1.

Italijanska republika s tem, da je omogočila, da se imenom izdelkov iz čokolade, ki ne vsebujejo drugih rastlinskih maščob kot kakavovo maslo, doda pridevnik „čista“, ni izpolnila obveznosti iz, po eni strani, člena 3(5) Direktive 2000/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2000 o izdelkih iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi in, po drugi strani, iz določb člena 3(1) navedene direktive v povezavi s členom 2(1)(a) Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil.
SL Uradni list Evropske unije C 346/16

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. oktobra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour constitutionnelle – Belgija) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, ki je bil izdan zoper I. B.

(Zadeva C-306/09) (1)

(Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami - Člen 4 - Razlog za fakultativno neizvršitev - Člen 4, točka 6 - Nalog za prijetje zaradi izvršitve kazni - Člen 5 - Jamstva, ki jih mora dati odreditvena država članica - Člen 5, točka 1 - Obsodba v odsotnosti - Člen 5, točka 3 - Nalog za prijetje z namenom uvedbe kazenskega postopka - Predaja, ki je pogojena s tem, da se zahtevano osebo vrne v izvršitveno državo članico - Skupna uporaba točk 1 in 3 člena 5 - Združljivost)

2010/C 346/27

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour constitutionnelle

Stranka v postopku v glavni stvari

I.B

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour constitutionnelle (Belgija) – Razlaga členov 4, točka 6, in 5, točka 3, Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) (UL L 190, str. 1) in člena 6(2) PEU – Razlogi za fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje in jamstva, ki jih mora dati odreditvena država članica – Možnost, da izvršitvena država članica za predajo osebe, ki prebiva na njenem ozemlju, pravosodnim organom odreditvene države določi pogoj, da se oseba po obravnavi v odreditveni državi članici vrne v izvršitveno državo članico, da bi v njej prestajala zaporno kazen ali ukrep, vezan na odvzem prostosti, ki bi ji bila lahko izrečena v odreditveni državi članici – Posebni položaj osebe, ki je bila v odreditveni državi članici že obsojena, vendar s sodno odločbo, ki ji je bila izrečena v odsotnosti, zoper katero ima možnost pritožbe – Možnost, da izvršitvena država članica pri sprejetju odločitve upošteva tveganje za kršitev temeljnih človekovih pravic, zlasti tveganje za kršitev zasebnega in družinskega življenja

Izrek

Člena 4, točka 6, in 5, točka 3, Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) je treba razlagati tako, da je v primeru, ko je zadevna izvršitvena država članica člen 5, točki 1 in 3, tega okvirnega sklepa prenesla v nacionalni pravni red, izvršitev evropskega naloga za prijetje, ki je bil izdan zaradi izvršitve kazni, ki je bila izrečena v odsotnosti v smislu člena 5, točka 1, tega okvirnega sklepa, možno pogojevati s tem, da se zadevna oseba, ki je državljan izvršitvene države članice ali v njej prebiva, vanjo, odvisno od primera, vrne na prestajanje kazni, izrečene v novem sodnem postopku, ki bi v odreditveni državi članici potekal v njeni prisotnosti.

(1) UL C 233, 26.09.2009, str. 11.
SL Uradni list Evropske unije C 13/13

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 18. novembra 2010 – Architecture, microclimat, énergies douces – Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) proti Evropski komisiji

(Zadeva C-317/09 P) (1)

(Pritožba - Pobot terjatev, ki jih urejajo različni pravni redi - Zahteva za vračilo predplačil - Načelo litis denuntiatio - Pravica do obrambe in pravica do poštenega sojenja)

2011/C 13/21

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Architecture, microclimat, énergies douces - Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) (zastopnik: P.-P. Van Gehuchten, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in S. Delaude, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (peti senat) z dne 10. junija 2009 v zadevi ArchiMEDES proti Komisiji (združeni zadevi T-396/05 in T-397/05), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo pritožnice, s katero je ta predlagala, prvič, naj se razglasi ničnost odločbe Komisije o vračilu predplačil, izplačanih v okviru pogodbe s pritožnico, in o pobotu vzajemnih terjatev, ter drugič, naj se Komisiji naloži plačilo zneska subvencije, določene v tej pogodbi – Neuporabnost načela litis denuntiatio – Zavrnitev predloga za ugotovitev solidarne odgovornosti sopogodbenic – Kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Architecture, microclimat, énergies douces - Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 267, 7.11.09.
—

če se ob tem, da na seznamu zdravstvenih storitev, ki jih predvideva nacionalna zakonodaja, ni izrecno in natančno določena metoda izvedenega zdravljenja, temveč so navedene vrste zdravljenja, katerega stroške krije pristojni nosilec, ob uporabi običajnih načel za razlago in na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril ter ob upoštevanju vseh relevantnih medicinskih informacij in dostopnih znanstvenih podatkov ugotovi, da ta metoda zdravljenja ustreza vrstam zdravljenja, ki so navedene na tem seznamu, in
1.

Prvo direktivo Sveta z dne 9. marca 1968 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (68/151/EGS) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen 4(3) zakona št. 2328/1995 „Pravna ureditev zasebne televizije in lokalnega radia, ureditev vprašanj v zvezi s trgom radiotelevizije in druge določbe“, kakor je bil spremenjen z zakonom št. 2644/1998 „o opravljanju plačljivih radijskih in televizijskih storitev“, v skladu s katerim se globe, predvidene v predhodnih odstavkih tega člena za kršitve zakonodaje in stanovskih pravil, ki urejajo delovanje televizijskih postaj, ne naložijo le družbi, ki je pridobila dovoljenje za ustanovitev in poslovanje televizijske postaje, temveč skupno in nerazdelno tudi vsem njenim delničarjem, ki imajo več kot 2,5 % delnic.
1.

Skupni sistem davka na dodano vrednost, kot je opredeljen v členu 2, prvi in drugi odstavek, Prve direktive Sveta z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (67/227/EGS) in v členih 2, 10(1) in (2) ter 17(1) in (2) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2004/7/ES z dne 20. januarja 2004, ne nasprotuje temu, da država članica začasno omeji pravico do odbitka vstopnega davka za davčne zavezance, ki niso spoštovali formalnosti knjigovodskega evidentiranja svojih prodaj, če je taka sankcija v skladu z načelom sorazmernosti.
SL Uradni list Evropske unije C 317/9

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 30. septembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Stadt Graz proti Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

(Zadeva C-314/09) (1)

(Direktiva 89/665/EGS - Javna naročila - Revizijski postopki - Odškodninska tožba - Nezakonita oddaja javnega naročila - Nacionalno pravilo o odgovornosti, ki temelji na domnevi krivde naročnika)

2010/C 317/17

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Stadt Graz

Tožene stranke: Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

Ob udeležbi: Land Steiermark

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 1(1) in člena 2(1)(c) in (7) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS) (UL L 395, str. 33) – Dodelitev javnega naročila v skladu z odločbo organa, ki je odgovoren za revizijske postopke, ki je zavezujoča za naročnika – Nezakonitost dodelitve javnega naročila zaradi kršitve nacionalnih predpisov – Pogoji, ki se zahtevajo za odškodninsko tožbo – Načelo učinkovitosti

Izrek

Direktivo Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim predpisom, ki določajo, da je pravica do povrnitve škode, ki je nastala, ker je naročnik kršil pravo na področju javnega naročanja, odvisna od tega, ali gre pri tej kršitvi za krivdno ravnanje, tudi če uporaba teh predpisov temelji na domnevi krivde naročnika in na tem, da se zadnji ne more sklicevati na neobstoj individualnih sposobnosti in s tem na neobstoj subjektivne odgovornosti za domnevno kršitev.

(1) UL C 267, 7.11.2009.
1.

Člena 4(1)(c) in 5(1)(a) Direktive Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 85/303/EGS z dne 10. junija 1985, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica registracijo akta o povečanju osnovnega kapitala družbe določi kot trenutek nastanka glavnega razloga za dajatev na kapital pod pogojem, da se ohrani zveza med prejetjem te dajatve in dejanskim vplačilom vložka sredstev v družbo vpisnico povečanja kapitala. Če med sprejetjem navedenega akta dejanski vložek sredstev še ni bil vplačan in če ni gotovo, da bo vplačan, zadevna država članica ne more zahtevati plačila dajatve na kapital, dokler vplačilo tega vložka ne postane nesporno. Načelo učinkovitosti je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dokaze glede neobstoja dejanskega vložka za zadevno povečanje osnovnega kapitala družbe pred davčnimi sodišči omejuje na predložitev pravnomočne civilne sodbe, s katero je bila registracija razglašena za nično ali razveljavljena, tako da je dajatev na kapital vsekakor treba plačati, povrne pa se lahko samo ob predložitvi take civilne sodbe.
1.

Portugalska republika, ker ni sprejela ustreznih ukrepov v okviru ravnanja z odpadki, ki so bili nezakonito odloženi v starih kamnolomih Limas in Linos v občini Lourosa, ni izpolnila obveznosti iz členov 4 in 8 Direktive 2006/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006 o odpadkih, ki je kodificirala Direktivo 75/442/EGS o odpadkih, in členov 3(b) in 5 Direktive Sveta z dne 17. decembra 1979 o varstvu podzemne vode pred onesnaževanjem z določenimi nevarnimi snovmi (80/68/EGS).
2.

Ali so člena 1 in 9 D.P.R. št. 641 iz leta 1972 ter člen 21 tarife, priložene k temu dekretu, v nasprotju s pravilom o naložitvi več različnih dajatev ob upoštevanju enega samega dovoljenja, kot izhaja iz razlage členov 12 in 13 Direktive 2002/20/ES?
SL Uradni list Evropske unije C 80/5

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Graphic Procédé proti Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique

(Zadeva C-88/09) (1)

(Obdavčenje - Šesta direktiva o DDV - Reprografija - Pojma „dobava blaga“ in „opravljanje storitev“ - Merila razlikovanja)

2010/C 80/09

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Graphic Procédé

Tožena stranka: Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État – Razlaga členov 2(1), 5(1) in 6(1) Šeste direktive sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1) – Reprografija – Merila, ki jih je treba uporabiti za razlikovanje med dobavo blaga in opravljanjem storitev v smislu Šeste direktive

Izrek

Člen 5(1) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da reprografija ustreza značilnostim dobave blaga, če je omejena na preprosto razmnoževanje dokumentov na nosilcih, pri čemer se pravica razpolaganja z njimi prenese z reprografa na stranko, ki je naročila kopije izvirnika. Vendar pa je tako dejavnost treba opredeliti za „opravljanje storitev“ v smislu člena 6(1) Šeste direktive, kadar jo spremlja tudi opravljanje dodatnih storitev, ki so lahko glede na pomembnost, ki jo imajo za naročnika, čas, ki je potreben za njihovo izvedbo, obdelavo, ki jo zahtevajo izvirni dokumenti, in del celotnih stroškov, ki ga predstavljajo te storitve, prevladujoče glede na transakcijo dobave blaga, tako da so za naročnika same sebi namen.

(1) UL C 113, 16.5.2009.
1.

Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, ni izpolnila obveznosti iz navedene direktive.
1.

Republika Poljska je s tem, da: — da je ohranila v veljavi odločbe ministra za zdravje v zvezi z dovoljenjem za promet z generičnimi zdravili referenčnega zdravila Plavix, in — je po 1. maju 2004 dala v promet zdravila, za katera dovoljenje za promet ni bilo izdano v skladu s členom 6(1) Direktive 2001/83 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, oziroma je promet z njimi še naprej dovolila, v zvezi s prvo alineo zgoraj ni izpolnila obveznosti iz člena 6(1) Direktive 2001/83 v povezavi s členom 13(4) Uredbe Sveta (EGS) št. 2309/93 z dne 22. julija 1993, ki določa postopke Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za uporabo v humani medicini in za uporabo v veterini ter ustanavlja Evropsko agencijo za vrednotenje zdravil ter s členoma 89 in 90 Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila, in v zvezi z drugo alineo zgoraj ni izpolnila obveznosti iz člena 6(1) Direktive 2001/83.
SL Uradni list Evropske unije C 204/5

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. maja 2011 – Evropska komisija proti Helenski republiki

(Zadeva C-61/08) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Člen 43 ES - Svoboda ustanavljanja - Notarji - Pogoj državljanstva - Člen 45 ES - Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti - Direktiva 89/48/EGS)

2011/C 204/08

Jezik postopka: grščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Zavvos in H. Støvlbæk, zastopnika)

Intervenient v podporo tožeči stranki: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnik: S. Ossowski, zastopnik)

Tožena stranka: Helenska republika (zastopniki: V. Christianos, E.-M. Mamouna in A. Samoni-Rantou, zastopniki)

Intervenientke v podporo tožene strank: Češka republika (zastopnik: M. Smolek, zastopnik), Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in B. Messmer, zastopnika), Republika Litva (zastopnika: D. Kriaučiūnas in E. Matulionytė, zastopnika), Republika Slovenija (zastopnika: V. Klemenc in Ž. Cilenšek Bončina, zastopnika), Slovaška republika (zastopnika: J. Čorba in B. Ricziová, zastopnika)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 43 in 45 ES Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (89/48/EGS) (UL L 19, str. 16) – Nacionalna ureditev, ki za opravljanje notarskega poklica uvaja pogoj državljanstva

Izrek

1. Helenska republika s tem, da dostop do notarskega poklica pogojuje z državljanstvom, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 43 ES.

2. V preostalem se tožba zavrne.

3. Evropska komisija, Helenska republika, Češka republika, Francoska republika, Republika Litva, Republika Slovenija, Slovaška republika in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 92, 12.4.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 346/4

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. oktobra 2010 – Deutsche Telekom AG proti Evropski komisiji, Vodafone D2 GmbH, nekdanja Vodafone AG & Co. KG, nekdanji Arcor AG & Co. KG in drugim

(Zadeva C-280/08 P) (1)

(Pritožba - Konkurenca - Člen 82 ES - Trgi telekomunikacijskih storitev - Dostop do fiksnega omrežja prvotnega operaterja - Veleprodajne cene za posredniške storitve dostopa do krajevne zanke, ki se zagotavljajo konkurentom - Maloprodajne cene za storitve dostopa za naročnike - Praksa oblikovanja cen podjetja s prevladujočim položajem - Zbijanje marž konkurentov - Cene, ki jih odobri nacionalni regulativni organ - Manevrski prostor podjetja s prevladujočim položajem - Pripisovanje kršitve - Pojem „zloraba“ - Merilo enako učinkovitega konkurenta - Izračun zbijanja marž - Učinki zlorabe - Znesek globe)

2010/C 346/06

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: Deutsche Telekom AG (zastopniki: U. Quack, S. Ohlhoff in M. Hutschneider, odvetniki)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: K. Mojzesowicz, W. Mölls in O. Weber, zastopniki), Vodafone D2 GmbH, nekdanja Vodafone AG & Co. KG, nekdanji Arcor AG & Co. KG (zastopnik: M. Klusmann, zastopnik), Versatel NRW GmbH, nekdanja Tropolys NRW GmbH, nekdanji CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice, EWE TEL GmbH, HanseNet Telekommunikation GmbH, Versatel Nord GmbH, nekdanja Versatel Nord-Deutschland GmbH, nekdanja KomTel Gesellschaft für Kommunikations- und Informationsdienste mbH, NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, Versatel Süd GmbH, nekdanja Versatel Süd-Deutschland GmbH, nakdanja tesion Telekommunikation GmbH, Verstel West GmbH, nekdanja Versatel West-Deutschland GmbH, nekdanja Versatel Deutschland GmbH & Co. KG (zastopnik:N. Nolte, odvetnik)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat) z dne 10. aprila 2008 v zadevi Deutsche Telekom proti Komisiji (T-271/03), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2003/707/ES z dne 21. maja 2003 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 ES (Zadeve COMP/C 1/37.451, 37.578, 37.579 – Deutsche Telekom AG) (UL L 263, str. 9), in podredno, za zmanjšanje globe, naložene tožeči stranki – Zloraba prevladujočega položaja – Cena dostopa do fiksnega telekomunikacijskega omrežja v Nemčiji – Praksa oblikovanja cen, ki pomeni zlorabo s strani prevladujočega podjetja, ki svojim konkurentom zaračunava cene za posredniške storitve dostopa do krajevne zanke, ki so višje od maloprodajnih cen, ki jih zaračuna svojim naročnikom

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Deutsche Telekom AG se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 223, 30.8.2008.