Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA(šesti senat) 
z dne 8. oktobra 2020 * 
„Predhodno odločanje – Člena 49 in 63 PDEU – Svoboda ustanavljanja – Prosti pretok kapitala – 
Določitev obdavčljivega dohodka družb – Povezane osebe – Izjemna ugodnost, ki jo podružnica 
rezidentka dodeli družbi nerezidentki – Popravek obdavčljivega dohodka podružnice družbe 
nerezidentke – Neobstoj popravka obdavčljivega dohodka v primeru enake ugodnosti, ki jo podružnica 
dodeli družbi rezidentki – Načelo proste konkurence – Omejitev svobode ustanavljanja – 
Upravičenost – Enakomerna porazdelitev davčne pristojnosti med državami članicami – Sorazmernost“ 
V zadevi C-558/19, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Tribunalul Cluj (okrožno sodišče v Cluju, Romunija) z odločbo z dne 3. julija 2019 , ki je na Sodišče 
prispela 23. julija 2019 , v postopku 
Impresa Piz zarotti sp. C SPA Italia Sucursala Cluj 
proti 
Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor 
Contribuabili, 
SODIŠČE(šesti senat), 
v sestavi, L. Bay Larsen, predsednik senata, M. Safjan in N. Jääskinen (poročevalec), sodnika, 
generalna pravobranilka: J. Kokott, 
sodni tajnik: A. Calot Escobar, 
na podlagi pisnega postopka, 
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili: 
– za Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj L. I. Buduşan, avocată, 
– za romunsko vlado sprva C.-R. Canțăr, E. Gane in A. Rotăreanu, nato E. Gane et A. Rotăreanu, 
agenti, 
– za češko vlado M. Smolek, J. Vláčil in J. Očková, agenti, 
– za nemško vlado J. Möller in R. Kanitz, agenta, 
* Jezik postopka: romunščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2020 :806 1 
SODBA Z DNE 8. 10. 2020 – ZADEVA C-558/19  
IMPR ESA PIZZAROTT I (IZJEMNA UGODNOST, ODOBRENA DRU ŽBI NEREZIDENTKI)  
– za grško vlado M. Tassopoulou in A. Magrippi, agentki, 
– za italijansko vlado G. Palmieri, agentka, skupaj z E. De Bonisom, avvocato dello Stato, 
– za poljsko vlado B. Majczyna, agent, 
– za Evropsko komisijo W. Roels in A. Armenia, agenta, 
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez 
sklepnih predlogov, 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 49 in 63 PDEU. 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj (družba 
Impresa Pizzarotti & C SPA Italia, podružnica v Cluju, v nadaljevanju: Impresa Pizzarotti) in Agenția 
Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili 
(nacionalna agencija davčne uprave – generalna direkcija za velike davčne zavezance, Romunija, 
v nadaljevanju: davčni organ) zaradi odprave upravnega akta, ki ga je sprejel ta organ, in odmerne 
odločbe, ki je bila sprejeta na njegovi podlagi. 
Romunsko pravo 
3 Člen 7 Legea nr. 571 privind Codul fiscal (zakon št. 571 o davčnem zakoniku) z dne 22. decembra 2003 
(Monitorul Oficial al României, del I, št. 927 z dne 23. decembra 2003 ) v različici, ki je veljala v času 
dejanskega stanja v postopku v glavni stvari (v nadaljevanju: davčni zakonik), določa: 
„Za namene tega zakonika, razen naslova VI, imajo pojmi in izrazi v nadaljevanju ta pomen: 
[...] 
20. oseba – vsaka fizična ali pravna oseba; 
21. povezani osebi – oseba je povezana z drugo osebo, če je razmerje med njima opredeljeno z vsaj 
enim od naslednjih primerov: 
[...] 
(c) pravna oseba je povezana z drugo pravno osebo, če ima vsaj: 
(i) prva pravna oseba neposredno ali posredno, vključno z deleži povezanih oseb, vsaj 25 % 
vrednosti ali števila kapitalskih deležev ali glasovalnih pravic druge pravne osebe ali če tako 
pravno osebo obvladuje; 
(ii) druga pravna oseba neposredno ali posredno, vključno z deleži povezanih oseb, vsaj 25 % 
vrednosti ali števila kapitalskih deležev ali glasovalnih pravic prve pravne osebe; 
(iii) tretja pravna oseba neposredno ali posredno, vključno z deleži povezanih oseb, vsaj 25 % 
vrednosti ali števila kapitalskih deležev ali glasovalnih pravic prve in druge pravne osebe. 
[...] 
ECLI:EU:C:2020 :806 2 
SODBA Z DNE 8. 10. 2020 – ZADEVA C-558/19  
IMPR ESA PIZZAROTT I (IZJEMNA UGODNOST, ODOBRENA DRU ŽBI NEREZIDENTKI)  
32. prenos – vsaka prodaja, cesija ali odtujitev lastninske pravice, menjava lastninske pravice za storitve 
ali za drugo lastninsko pravico in prenos premoženja na podlagi fiduciarnega pravnega posla v skladu 
s civilnim zakonikom.“ 
4 Člen 11(2) tega zakonika določa: 
„V okviru transakcije med romunskimi osebami in povezanimi osebami, ki niso rezidentke Romunije, 
in med povezanimi romunskimi osebami lahko davčni organi prilagodijo znesek prihodkov ali 
odhodkov vsake osebe, v delu, v katerem je to potrebno, tako da se odražatržna cena blaga ali 
storitev, ki je bilo dobavljeno oziroma ki so bile opravljene v okviru transakcije. Pri določanju tržne 
cene transakcij med povezanimi osebami se uporablja najprimernejša od naslednjih metod: [...]“. 
5 Člen 29(3) tega zakonika določa: 
„Obdavčljivi dobiček stalne poslovne enote se določi tako, da se zadnja šteje za ločeno osebo, ter 
z uporabo pravil o transfernih cenah, ki se uporabljajo za določitev tržne cene prenosa med tujo 
pravno osebo in njeno stalno poslovno enoto. Če stalna poslovna enota nima računa za stroške, ki ji 
jih je pripisal glavni sedež, mora druga dokazna dokumentacija vsebovati elemente, ki dokazujejo, da 
je dejansko imela stroške in da so bili ti stroški razumno pripisani stalni poslovni enoti ob uporabi 
pravil o transfernih cenah.“ 
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje 
6 Impresa Pizzarotti je romunska podružnica družbe SC Impresa Pizzarotti & C SPA Italia (v 
nadaljevanju: Pizzarotti Italia) s sedežem v Italiji. 
7 Inšpekcijska služba davčnega organa je med 29. julijem 2016 in 11. septembrom 2017 pri podružnici 
Impresa Pizzarotti, kot zavezanki za plačilo davka od dohodkov pravnih oseb, opravljala inšpekcijski 
davčni nadzor, v katerem je ugotovila, da je ta podružnica kot posojilodajalka sklenila dve posojilni 
pogodbi s svojo matično družbo Pizzarotti Italia: pogodbo z dne 6. februarja 2012 , ki se nanašana 
znesek 11.400.000 EUR, in pogodbo z dne 9. marca 2012 , ki se nanaša na znesek 2.300.000 EUR. 
8 Iz predložitvene odločbe je razvidno, da sta bila ta zneska izposojena za začetno obdobje enega leta, ki 
ga je bilo mogoče podaljšati z aneksom, da posojilni pogodbi nista vsebovali nobene določbe glede 
obresti, ki bi jih prejemala podružnica Impresa Pizzarotti, in da je 1. januarja 2013 preostali znesek za 
vračilo znašal 11.250.000 EUR, vendar sta bili ti posojili do 9. aprila 2014 v celoti odplačani. 
9 Tako je davčni organ ob upoštevanju člena 11(2) davčnega zakonika, ki določa, da se za transakcije, ki 
se opravijo med romunskimi osebami in povezanimi osebami nerezidentkami, uporabljajo pravila 
o transfernih cenah, in člena 29(3) tega zakonika, v skladu s katerim pojem „romunske osebe“ zajema 
podružnico, ki je stalna poslovna enota osebe nerezidentke, menil, da je treba podružnico Impresa 
Pizzarotti, ki je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, šteti za osebo, ki je povezana z družbo 
Pizzarotti Italia, in da bi bilo treba navedeni posojili v skladu s pravili o transfernih cenah obrestovati 
po tržni obrestni meri, kot da sta bili dani pod običajnimi tržnimi pogoji. 
10 Zato je davčni organ 20. septembra 2017 na podlagi poročila o davčnem nadzoru z istega dne izdal 
odmerno odločbo, s katero je podružnici Impresa Pizzarotti naložil plačilo dodatnega davka v višini 
297.141,92 romunskih levov (RON) (približno 72.400 EUR) in ji davčno osnovo povišal za 1.857.137 
RON (približno 452.595 EUR). 
11 Davčni organ je z odločbo z dne 23. novembra 2017 pritožbo podružnice Impresa Pizzarotti zoper to 
odmerno odločbo zavrnil kot neutemeljeno. 
ECLI:EU:C:2020 :806 3 
SODBA Z DNE 8. 10. 2020 – ZADEVA C-558/19  
IMPR ESA PIZZAROTT I (IZJEMNA UGODNOST, ODOBRENA DRU ŽBI NEREZIDENTKI)  
12 Ta je nato pri predložitvenem sodišču, Tribunalul Cluj (okrožno sodišče v Cluju, Romunija), predlagala 
odpravo odločbe z dne 23. novembra 2017 in odmerne odločbe z dne 20. septembra 2017 . 
13 V okviru spora o glavni stvari podružnica Impresa Pizzarotti v bistvu trdi, da nacionalne zakonske 
določbe, na katere se sklicuje davčni organ, kršijo člen 49 in člen 63 PDEU, ker določajo, da so 
denarna nakazila med podružnico s sedežem v eni državi članici in matično družbo s sedežem v drugi 
državi članici transakcije, za katere se lahko uporabljajo pravila o transfernih cenah, če sta podružnica 
in matična družba na ozemlju iste države članice, pa se ta pravila ne uporabljajo. 
14 V teh okoliščinah je Tribunalul Cluj (okrožno sodišče v Cluju) prekinilo odločanje in Sodišču 
v predhodno odločanje predložilo to vprašanje: 
„Ali člen 49 in člen 63 [PDEU] nasprotujeta nacionalni zakono daji, kakršna je ta v postopku v glavni 
stvari [iz člena 11(2) in člena 29(3) davčnega zakonika], ki določamožnost, da se bančno nakazilo 
denarja iz podružnice, rezidentke ene države članice, v matično družbo, rezidentko druge države 
članice, obravnava kot „transakcija, ki ustvarja dohodke“, kar posledično zahteva uporabo pravil 
o transfernih cenah, medtem ko se ista transakcija, opravljena med podružnico in matično družbo, ki 
sta rezidentki iste države članice, ne bi mogla obravnavati enako in se zanjo ta pravila ne bi 
uporabljala?“ 
Vprašanje za predhodno odločanje 
15 Predložitveno sodišče z vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člena 49 in 63 PDEU razlagati tako, da 
nasprotujeta ureditvi države članice, v skladu s katero je mogoče prenos sredstev, ki ga podružnica 
rezidentka opravi v korist svoje matične družbe s sedežem v drugi državi članici, opredeliti kot 
„transakcijo, ki ustvarja dohodke“, zaradi česar je treba uporabiti pravila o transfernih cenah, za enako 
transakcijo med podružnico in matično družbo, ki imata sedeža v isti državi članici, pa take opredelitve 
ne bi bilo mogoče uporabiti in se ta pravila ne bi uporabila. 
16 V zvezi s tem je iz spisa, predloženega Sodišču, razvidno, da davčni zakonik določa pravila za popravek 
davčne osnove v zvezi s „transfernimi cenami“, katerih namen je preprečiti, da bi družbe rezidentke 
družbam nerezidentkam dobavljale proizvode ali opravljale storitve po prenizki ceni ali brezplačno, kar 
bi zmanjšalo njihov obdavčljivi dohodek v Romuniji. 
17 Ker se predložitveno sodišče v postavljenem vprašanju hkrati sklicuje na svobodo ustanavljanja in na 
prosti pretok kapitala, ki sta določena v členih 49 PDEU oziroma 63 PDEU, je treba najprej opozoriti, 
da položaj, ko fizična ali pravna oseba, ki ima stalno prebivališče ali sedež v eni državi članici, ustanovi 
in v celoti obvladuje stalno poslovno enoto, kot je podružnica, ki se nahaja v drugi državi članici, spada 
na stvarno področje uporabe člena 49 PDEU (glej v tem smislu sodbi z dne 15. maja 2008 , Lidl 
Belgium, C-414/06, EU:C:2008 :278, točka 15, in z dne 15. septembra 2011 , Dickinger in Ömer, 
C-347/09, EU:C:2011 :582, točka 35). 
18 V obravnavanem primeru se spor o glavni stvari nanaša na vpliv nacionalne ureditve na davčno 
obravnavanje prenosa sredstev med podružnico s sedežem v Romuniji in njeno matično družbo 
s sedežem v drugi državi članici. 
19 Tudi če bi imela zadevna davčna ureditev iz postopka v glavni stvari omejevalne učinke na prosti 
pretok kapitala, bi bili taki učinki nujna posledica morebitne ovire za svobodo ustanavljanja in ne bi 
upravičevali preučitve te davčne ureditve z vidika člena 63 PDEU (glej po analogiji sodbo z dne 
15. maja 2008 , Lidl Belgium, C-414/06, EU:C:2008 :278, točka 16 in navedena sodna praksa). 
20 V teh okoliščinah je treba nacionalno ureditev iz postopka v glavni stvari preučiti le glede na določbe, 
ki se nanašajo na svobodo ustanavljanja iz Pogodbe DEU. 
ECLI:EU:C:2020 :806 4 
SODBA Z DNE 8. 10. 2020 – ZADEVA C-558/19  
IMPR ESA PIZZAROTT I (IZJEMNA UGODNOST, ODOBRENA DRU ŽBI NEREZIDENTKI)  
21 Tako je treba spomniti, da svoboda ustanavljanja, ki je s členom 49 PDEU priznana državljanom 
Evropske unije, v skladu s členom 54 PDEU za družbe, ustanovljene v skladu z zakono dajo posamezne 
države članice, ki imajo registrirani sedež, glavno upravo ali glavni kraj poslovanja v Uniji, vključuje 
pravico opravljanja dejavnosti v drugi državi članici prek hčerinske družbe, podružnice ali zastopstva 
(sodbi z dne 14. decembra 2006 , Denkavit Internationaal in Denkavit France, C-170/05, 
EU:C:2006 :783, točka 20, in z dne 21. decembra 2016 , Masco Denmark in Damixa, C-593/14, 
EU:C:2016 :984, točka 23 in navedena sodna praksa). 
22 Odprava omejitev svobode ustanavljanja zajema omejitve pri ustanavljanju zastopstva, podružnic ali 
hčerinskih družbdržavljanov neke države članice s sedežem na ozemlju druge države članice (sodba 
z dne 14. decembra 2006 , Denkavit Internationaal in Denkavit France, C-170/05, EU:C:2006 :783, 
točka 21). 
23 Glede družb je treba poleg tega poudariti, da je njihov sedež v smislu člena 54 PDEU namenjen temu, 
da se po zgledu državljanstva pri fizičnih osebah določi njihova zveza s pravnim redom države članice. 
Če bi se dopustilo, da lahko država članica ustanovitve podružnice rezidentke svobodno različno 
obravnava to podružnico zgolj zato, ker je sedež matične družbe v drugi državi članici, bi se členu 49 
PDEU odvzel njegov pomen. Svoboda ustanavljanja tako želi zagotoviti korist nacionalnega 
obravnavanja v sprejemni državi članici podružnice, s tem da prepoveduje vsakršno diskriminacijo, 
četudi majhno, ki bi temeljila na kraju, kjer imajo družbe sedež (glej v tem smislu sodbo z dne 
14. decembra 2006 , Denkavit Internationaal in Denkavit France, C-170/05, EU:C:2006 :783, točka 22 in 
navedena sodna praksa). 
24 V tem okviru je treba tudi opozoriti, da je Sodišče že razsodilo, da nacionalna zakono daja, v skladu 
s katero se izjemne ali neodplačne ugodnosti, ki jih družba rezidentka dodeli družbi, ki je z njo 
povezana, prištejejo k lastnemu dobičku prve družbe le, če ima družba, ki so ji bile ugodnosti 
dodeljene, sedež v drugi državi članici, pomeni omejitev svobode ustanavljanja (glej v tem smislu sodbo 
z dne 21. januarja 2010 , SGI, C-311/08, EU:C:2010 :26, točke od 42 do 45). 
25 V obravnavanem primeru, kot je navedlo predložitveno sodišče, davčni zakonik podružnice obravnava 
kot ločene osebe le, če gre za stalno poslovno enoto nerezidenčne pravne osebe, tako da se dohodki 
podružnice v skladu s pravili o transfernih cenah popravijo le, če ima matična družba sedež v drugi 
državi članici. Če pa imata podružnica in matična družba sedež v Romuniji, se dohodki ne popravijo. 
26 Iz tega izhaja, da je podružnica družbe nerezidentke, kot je Impresa Pizzarotti, manj ugodno 
obravnavana kot podružnica družbe rezidentke, ki opravlja podobne transakcije z matično družbo. 
27 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da tako različno davčno obravnavanje podružnic glede na kraj 
sedeža njihovih matičnih družb, s katerimi so bile sklenjene transakcije s pogoji, ki med tretjimi 
osebami niso običajni, lahko pomeni omejitev svobode ustanavljanja v smislu člena 49 PDEU. Matično 
družbo bi namreč lahko odvrnilo od pridobitve, ustanovitve ali ohranitve podružnice v državi članici, ki 
ni država članica, katere rezidentka je, in sicer zaradi davčnega bremena, ki je v čezmejnem položaju 
povezano z dodelitvijo pogojev, ki med tretjimi osebami niso običajni (glej v tem smislu sodbo z dne 
31. maja 2018 , Hornbach-Baumarkt, C-382/16, EU:C:2018 :366, točka 35). 
28 V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je davčni ukrep, ki lahko ovira svobodo ustanavljanja iz 
člena 49 PDEU, dopusten le, če se nanaša na položaje, ki niso objektivno primerljivi med seboj, ali če 
je upravičen z nujnimi razlogi v splošnem interesu, ki so priznani v pravu Unije. V tem primeru je 
potrebno tudi, da je omejitev primerna za zagotovitev uresničitve zadevnega cilja in da ne presega 
tega, kar je potrebno za dosego tega cilja (sodba z dne 31. maja 2018 , Hornbach-Baumarkt, C-382/16, 
EU:C:2018 :366 točka 43). 
ECLI:EU:C:2020 :806 5 
SODBA Z DNE 8. 10. 2020 – ZADEVA C-558/19  
IMPR ESA PIZZAROTT I (IZJEMNA UGODNOST, ODOBRENA DRU ŽBI NEREZIDENTKI)  
29 Iz spisa, predloženega Sodišču, je razvidno, da je cilj pravil o transfernih cenah, določenih v davčnem 
zakoniku, preprečiti, da bi bila davčna osnova v državi rezidentstva stalne poslovne enote družbe 
nerezidentke zmanjšana zaradi transakcij, ki jih ta stalna poslovna enota pod netržnimi pogoji opravi 
z matično družbo. 
30 V zvezi s tem je Sodišče presodilo, da je mogoče s potrebo po ohranitvi enakomerne porazdelitve 
davčne pristojnosti med državami članicami utemeljiti različno obravnavanje, kadar se želi z zadevno 
ureditvijo preprečiti ravnanje, ki bi lahko ogrozilo pravico države članice, da izvaja davčno pristojnost 
glede dejavnosti, ki se opravljajo na njenem ozemlju (sodba z dne 31. maja 2018 , Hornbach-Baumarkt, 
C-382/16, EU:C:2018 :366 točka 43). 
31 V obravnavanem primeru so vse stranke, ki so Sodišču predložile stališča, razen podružnice Impresa 
Pizzarotti, menile, da je omejitev svobode ustanavljanja, ki jo povzroča romunska zakono daja iz 
postopka v glavni stvari, utemeljena s potrebo po zagotovitvi enakomerne porazdelitve davčne 
pristojnosti med državami članicami, kar je, kot je razvidno iz prejšnje točke, nujni razlog v splošnem 
interesu. 
32 Ugotoviti je namreč treba, da bi dopustitev podružnicam družb nerezidentk, da svoj dobiček v obliki 
izjemnih ali neodplačnih ugodnosti prenesejo na matične družbe, lahko ogrozila enakomerno 
porazdelitev davčne pristojnosti med državami članicami. To bi lahko ogrozilo sam sistem 
porazdelitve davčne pristojnosti med državami članicami, ker bi se bila država članica, v kateri je 
podružnica, ki je odobrila izjemne ali neodplačne ugodnosti, prisiljena odpovedati pravici, da kot 
država rezidentstva te stalne poslovne enote obdavči njene dohodke, v korist, odvisno od primera, 
države članice, v kateri ima matična družba, ki je deležna ugodnosti, sedež (glej v tem smislu sodbo 
z dne 21. januarja 2010 , SGI, C-311/08, EU:C:2010 :26, točka 63). 
33 Ureditev iz postopka v glavni stvari s tem, da določa, da mora stalna poslovna enota plačati davek od 
domnevnega zneska plačila za ugodnost, ki naj bi bila matični družbi dodeljena brez protidajatve – 
z namenom upoštevanja zneska, ki bi ga morala ta stalna poslovna enota prijaviti iz naslova svojega 
dobička, če bi bila transakcija sklenjena pod tržnimi pogoji – Romuniji omogoča, da izvaja svojo 
davčno pristojnost v zvezi z dejavnostmi, ki se opravljajo na njenem ozemlju. 
34 Zato je treba ugotoviti, da nacionalna ureditev, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, katere namen 
je preprečiti, da bi se dobički, ustvarjeni v zadevni državi članici, prenesli iz davčne jurisdikcije te 
države s transakcijami, ki ne bi bile v skladu s tržnimi pogoji, ne da bi bili ti dobički obdavčeni, lahko 
zagotavlja ohranitev porazdelitve davčne pristojnosti med državami članicami. 
35 V teh okoliščinah je treba preveriti, ali ureditev, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ne presega 
tega, kar je nujno za dosego zastavljenega cilja. 
36 V zvezi s tem je treba ugotoviti, da nacionalna zakono daja, ki temelji na presoji objektivnih in 
preverljivih dokazov za določitev, ali ima transakcija naravo povsem umetnega konstrukta za davčne 
namene, ne presega tistega, kar je potrebno za uresničitev ciljev v zvezi z nujnostjo ohranitve 
enakomerne porazdelitve davčnih pristojnosti med državami članicami in preprečitve davčnega 
izogibanja, kadar , prvič, vsakič, ko obstaja sum, da neka transakcija presega to, za kar bi se zadevne 
družbe dogovorile pod običajnimi tržnimi pogoji, davčnemu zavezancu omogoča, in to brez pretiranih 
upravnih zahtev, da predloži dokaze v zvezi z morebitnimi poslovnimi razlogi, iz katerih je bila ta 
transakcija sklenjena. Drugič, kadar preverjanje teh elementov vodi do sklepa, da zadevna transakcija 
presega to, za kar bi se zadevne družbe dogovorile pod običajnimi tržnimi pogoji, se mora izravnalni 
davčni ukrep omejiti na del, ki presega to, kar bi bilo sklenjeno, če družbe ne bi bile povezane (sodba 
z dne 21. januarja 2010 , SGI, C-311/08, EU:C:2010 :26, točki 71 in 72). 
ECLI:EU:C:2020 :806 6 
SODBA Z DNE 8. 10. 2020 – ZADEVA C-558/19  
IMPR ESA PIZZAROTT I (IZJEMNA UGODNOST, ODOBRENA DRU ŽBI NEREZIDENTKI)  
37 V obravnavanem primeru se zdi, da iz spisa, predloženega Sodišču, izhaja, da se v skladu 
z nacionalnimi določbami, ki se uporabljajo za spor o glavni stvari, prilagoditev dohodka, urejena 
v členu 29(3) davčnega zakonika, nanaša le na razliko med tržno ceno zadevne transakcije, ki bi 
prevladala pod običajnimi tržnimi pogoji, in ceno, ki sta jo dejansko uporabili stranki. Prav tako naj bi 
imel davčni zavezanec vedno možnost dokazati, da so obstajali objektivni razlogi za to, da je bila 
transakcija izvedena po ceni, ki ne odražatržne cene. 
38 Tako je razvidno, kar mora preveriti predložitveno sodišče, da romunska ureditev iz postopka v glavni 
stvari ne presega tega, kar je potrebno za uresničitev legitimnega cilja, ki se ga želi z njo doseči. 
39 Glede na vse zgornje preudarke je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 49 PDEU 
razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero je mogoče prenos 
sredstev, ki ga podružnica rezidentka opravi v korist svoje matične družbe s sedežem v drugi državi 
članici, opredeliti kot „transakcijo, ki ustvarja dohodke“, zaradi česar je treba uporabiti pravila 
o transfernih cenah, za enako transakcijo med podružnico in matično družbo, ki imata sedeža v isti 
državi članici, pa take opredelitve ne bi bilo mogoče uporabiti in se ta pravila ne bi uporabila. 
Stroški 
40 Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče(šesti senat) razsodilo: 
Člen 4 9 PDEU je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje ureditvi države članice, 
v skladu s katero je mogoče prenos sredstev, ki ga podružnica rezidentka opravi v korist svoje 
matične družbe s sedežem v drugi državi članici, opredeliti kot „transakcijo, ki ustvarja 
dohodke“, zaradi česar je treba uporabiti pravila o transfernih cenah, za enako transakcijo med 
podružnico in matično družbo, ki imata sedeža v isti državi članici, pa take opredelitve ne bi 
bilo mogoče uporabiti in se ta pravila ne bi uporabila. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2020 :806 7