*
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
*
ECLI:EU:C:2014 :217 1SODBA SODIŠČA (prvi senat)
z dne 3. aprila 2014  
Jezik postopka: francoščina.„Pritožba — Državna pomoč — Pomoč v obliki neomejenega implicitnega poroštva za podjetje La 
Poste zaradi n jegovega statusa osebe javnega prava — Obstoj poroštva — Prisotnost javnih sredstev — 
Prednost — Dokazno b reme i n dokazni standard “
V zadevi C-559/12 P,
zaradi p ritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča Evropske u nije, vložene 3. decembra 2012 ,
F rancoska republika, ki j o zastopajo G. de Bergues, D. Colas in J. Gstalter, skupaj z J. Bousin, agenti,
tožeča stranka,
druga stranka v postopku je
E v ropska komisija, ki j o zastopata B. Stromsky in D. Grespan, agenta,
tožena stranka n a prvi stopnji,
SODIŠČE (prvi senat),
v sestavi A. Tizzano ( poročevalec), predsednik senata, A. Borg Barthet, E. Levits, sodnika, M. Berger, 
sodnica, in S. Rodin, sodnik,
generalni pravobranilec: N. Jääskinen,
sodni tajnik: V. Tourrès, administrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 11. septembra 2013 ,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 21. novembra 2013
izreka n aslednjo
Sodbo
1 Francoska r epublika s pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske u nije z dne 
20. septembra 2012 v zadevi Francija proti Komisiji (T-154/10, v nadaljevanju: izpodbijana sodba), 
s katero je to zavrnilo njeno t ožbo zoper Sklep K omisije z dne 26. januarja 2010 o državni pomoči 
C 56/07 ( ex E 15/05) Francije za La Poste (2010 /605/EU) (UL L 274, str. 1, v nadaljevanju: sporni 
sklep).
2 ECLI:EU:C:2014 :217SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
Dejansko stanje
Splošne oko liščine
2 Na podlagi francoskega zakona št. 90-568 z dne 2. julija 1990 o organizaciji javnih poštnih in 
telekomunikacijskih storitev (JORF z dne 8. julija 1990 , str. 8069 ) je bil nekdanji generalni dir ektorat 
za pošto in telekomunikacije, ki j e do tedaj spadal pod m inistrstvo za pošte in telekomunikacije, 
s 1. januarjem 1991 p reoblikovan v dve samostojni pravni osebi javnega prava, in sicer podjetji France 
Télécom in La Poste. S tem z akono m je bilo podjetje La Poste izrecno p ooblaščeno, da p oleg nalog 
javne službe razvije nekatere dejavnosti, odprte za kon kurenco.
3 V skladu s členom 1 uredbe z dne 31. decembra 1990 o odobritvi poroštva države za obvezna posojila 
PTT i n hranilne vloge PTT p red 31 . decembrom 1990 ( JORF z dne 18. januarja 1991 , str. 917) „za 
obresti, amortizacijo, premije, provizije, stroške in dodatke k obveznim posojilom in hranilnim vlogam 
PTT p red 31 . decembrom 1990 z aradi f inanciranja stroškov investiranja z dodatnim p roračunom za 
pošte in telekomunikacije na podlagi člena L. 127 z akonika o pošti in telekomunikacijah […], ki s o bili 
na podlagi člena 22 z akona z dne 2. julija 1990 [ …] preneseni na podjetje La Poste, brezpogojno jamči 
država“.
4 Poleg tega je Cour de cassation ( drugi civilni senat) v sodbi z dne 18. januarja 2001 u porabilo načelo, 
v skladu s katerim se podjetje La Poste šteje za enakovredno o sebi javnega prava industrijske in 
komercialne narave (v nadaljevanju: EPIC).
5 V francoskem u pravnem p ravu so EPIC pravne osebe javnega prava s pravno o sebnostjo, ločeno o d 
države, in finančno a vtonomijo ter posebnimi prenesenimi pristojnostmi, ki o bičajno z ajemajo 
izvajanje ene ali več nalog javne službe.
6 Status EPIC ima nekaj pravnih posledic, in sicer zlasti neuporabo občepravnih postopkov zaradi 
insolventnosti in stečaja ter uporabo zakona št. 80-39 z dne 16. julija 1980 o upravnih denarnih 
kaznih in izvrševanju sodb s strani pravnih oseb javnega prava (JORF z dne 17. julija 1980 , str. 1799 ).
Upravni postopek in sporni sklep
7 Evropska ko misija je z odločbo z dne 21. decembra 2005 o dobrila prenos bančnih in finančnih 
dejavnosti podjetja La Poste na njegovo odvisno p odjetje La Banque Postale. Komisija je v odločitvi 
pojasnila, da b o vp rašanje neomejenega dr žavnega poroštva za podjetje La Poste predmet ločenega 
postopka.
8 Komisija je 21. februarja 2006 v skladu s členom 17 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 
1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [88 ES] (UL, posebna izdaja v slovenščini, 
poglavje 8, zvezek 1, str. 339) francoske o rgane obvestila o svojih predhodnih ugotovitvah gl ede 
obstoja neomejenega dr žavnega poroštva, ki n aj bi izhajalo iz statusa podjetja La Poste in pomenilo 
državno p omoč v smislu člena 87(1) ES.
9 Ker je Komisija me nila, da j e to domnevno p oroštvo ve ljalo že pred 1. januarjem 1958 , ko j e začela 
v Franciji veljati Pogodba ES, je uporabila postopkovna pravila za obstoječe pomoči in Francosko 
republiko p ozvala, naj v skladu s členom 18 Uredbe št. 659/1999 n ajpozneje do 31. decembra 2008 
odpravi poroštvo, do ka terega je podjetje La Poste upravičeno.
ECLI:EU:C:2014 :217 3SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
10 Potem ko j e Komisija preučila pojasnila, ki s o jih francoski organi predložili glede projekta spremem be 
odloka št. 81-501 z dne 12. maja 1981 , sprejetega za uporabo zakona št. 80-539 ( JORF z dne 14. maja 
1981 , str. 1406 ), jih je z dopisom obvestila, da n amerava začeti formalni postopek preiskave. Z objavo 
te odločitve v Uradnem listu Evropske unije 3. junija 2008 ( UL C 135, str. 7) je Komisija zainteresirane 
stranke p ozvala, naj predložijo pripombe k spornemu ukrepu.
11 Francoski o rgani so s sporočilom z dne 31. julija 2009  Komisijo na njen predlog obvestili, da j e 
francoski svet ministrov 29. julija 2009 s prejel osnutek zakona, v skladu s katerim naj bi se podjetje La 
Poste s 1. januarjem 2010 p reoblikovalo v delniško dr užbo, za ka tero se uporabljata občepravna 
postopka p risilne poravnave in stečaja. Na podlagi tega osnutka je bil sprejet zakon š t. 2010 -123 z dne 
9. februarja 2010 o javnem p odjetju La Poste in poštnih dejavnostih (JORF z dne 10. februarja 2010 , 
str. 2321 ), ki j e začel veljati 1. marca 2010 .
12 Komisija je 27. februarja 2010 f rancoske o rgane uradno o bvestila o spornem s klepu.
13 Prvič, potem ko j e Komisija me d dr ugim opozorila na vsebino z adevnega ukrepa (točke o d 18 d o 37 
obrazložitve tega sklepa), je ugotovila, da o bstaja neomejeno p oroštvo francoske dr žave za podjetje La 
Poste zaradi n ekaterih značilnosti, ki s o tesno p ovezane z njegovim statusom o sebe javnega prava 
(točke o d 116 d o 255 o brazložitve n avedenega sklepa).
14 Glede tega je Komisija poudarila, najprej, da z a podjetje La Poste ne ve lja obče pravo s področja 
prisilne poravnave in stečaja podjetij v težavah (točke o d 116 d o 147 o brazložitve spornega sklepa).
15 Nato je dokazala, da j e upniku p odjetja La Poste zagotovljena poravnava njegove terjatve, če bi bilo to 
podjetje v finančnih težavah in ne bi moglo plačati svojih dolgov (točke o d 148 d o 229 o brazložitve 
tega sklepa).
16 Nazadnje je Komisija me nila, da j e upniku E PIC, tudi č e m u po uporabi posebnih postopkov za 
poravnavo, opisanih v točkah od 150 d o 229 o brazložitve spornega sklepa, ni uspelo doseči poravnave 
njegove terjatve, zagotovljeno, da t erjatev n e bo prenehala. Za zagotovitev n eprekinjenosti nalog javne 
službe se pravice in obveznosti podjetja La Poste vedno p renesejo na pravno o sebo javnega prava, ki n i 
država, sicer pa na državo (točke o d 230 d o 250 o brazložitve n avedenega sklepa).
17 V teh okoliščinah je Komisija potrdila, da j e neomejeno dr žavno p oroštvo, do ka terega je bilo 
upravičeno p odjetje La Poste, pomenilo prenos državnih sredstev v smislu točke 2.1 Obvestila Komisije 
o uporabi členov 87 [ES] in 88 [ES] za dr žavno p omoč v obliki poroštev (UL 2008 , C 155, str. 10, 
v nadaljevanju: Obvestilo iz leta 2008 ) (točka 254 o brazložitve spornega sklepa) in ga je treba pripisati 
državi (glej točko 255 o brazložitve tega sklepa).
18 Drugič, Komisija je ugotovila, da p o eni strani ugodnejši pogoji financiranja, ki j ih je pridobilo podjetje 
La Poste zaradi t ega neomejenega poroštva, pomenijo selektivno p rednost (točke o d 256 d o 300 
obrazložitve spornega sklepa), pri čemer je upoštevala nekaj analiz in me todologij bonitetnih agencij, 
iz ka terih je razvidno, da j e to poroštvo ko t bistveni element državne pomoči za podjetje La Poste 
pozitivno vp livalo na njegovo bonitetno o ceno in s tem n a pogoje financiranja, ki j ih je lahko p ridobilo 
(točke o d 258 d o 293 o brazložitve s pornega sklepa). Po dr ugi strani je Komisija me nila, da j e 
obravnavani ukrep l ahko i zkrivljal kon kurenco in vp lival na trgovino me d dr žavami članicami 
(točka 301 o brazložitve tega sklepa).
19 Nato je Komisija ugotovila, da z adevno p oroštvo pomeni državno p omoč v smislu člena 107(1) PD EU 
(točka 302 o brazložitve spornega sklepa) in da t o niti ob spremem bah, ki s o jih predlagali francoski 
organi, ne izpolnjuje no benega od pogojev, da b i ga bilo mogoče razglasiti za združljivega z notranjim 
trgom (točke o d 303 d o 315 o brazložitve n avedenega sklepa).
4 ECLI:EU:C:2014 :217SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
20 Komisija je zato v skladu s členom 1 spornega sklepa odločila, da „neomejeno p oroštvo, ki g a je 
Francija odobrila podjetju La Poste, pomeni državno p omoč, nezdružljivo z notranjim trgom[, in da 
mora] Francija […] to pomoč odpraviti najpozneje do 31. marca 2010 “.
Postopek p red S plošnim sodiščem in izpodbijana sodba
21 Francoska republika je 2. aprila 2010 v sodnem t ajništvu Splošnega sodišča vložila tožbo za razglasitev 
ničnosti spornega sklepa, v utemeljitev ka tere je navedla tri tožbene razloge.
22 Splošno s odišče je, potem ko j e v točkah od 35 d o 48 izpodbijane sodbe vsebinsko z avrnilo ugovor 
nedopustnosti te tožbe, v skladu s katerim se s sporno o dločbo ne posega v položaj, v točki 53 
navedene sodbe opozorilo, da s e navedeni tožbeni razlogi v bistvu nanašajo na ugotovitev o bstoja 
prednosti. Tako je v točkah od 54 d o 57 te sodbe ugotovilo, da t rditev v zvezi s kršitvijo pogoja, ki s e 
nanaša na prenos državnih sredstev, ni dopustna, ker je prepozna, saj je me nilo, da g re za no v tožbeni 
razlog, naveden v fazi replike.
23 V točkah od 61 d o 103 i zpodbijane sodbe je tako n ajprej zavrnilo dr ugi tožbeni razlog, povezan 
z napačno u gotovitvijo dejanskega stanja in napačno u porabo prava, ki n aj bi ju storila Komisija s tem, 
da je me nila, da s o EPIC po francoskem p ravu zaradi s vojega statusa upravičene do neomejenega in 
implicitnega državnega poroštva.
24 Splošno s odišče je nato v točkah od 104 d o 117 i zpodbijane sodbe proučilo tretji tožbeni razlog v zvezi 
s kršitvijo pojma prednosti v smislu člena 107(1) PD EU, ki i ma dva dela.
25 V točkah od 105 d o 112 t e sodbe je Splošno s odišče zavrnilo prvi del tega tožbenega razloga, ki s e 
nanaša na to, da n aj bi Komisija s tem, da s e je sklicevala tudi na stališča bonitetnih agencij, napačno 
ugotovila, da j e obstoj državnega poroštva lahko u stvarjal prednost za podjetje La Poste. V točkah 
od 113 d o 116 n avedene sodbe je zavrnilo dr ugi del navedenega tožbenega razloga, v skladu s katerim 
je Komisija napačno u gotovila, da d omnevno dr žavno p oroštvo lahko u stvarja prednost za podjetje La 
Poste zaradi p ozitivnega vp liva na njegovo bonitetno o ceno.
26 Nazadnje je Splošno s odišče v točkah od 118 d o 125 i zpodbijane sodbe ko t neutemeljen zavrnilo prvi 
tožbeni razlog v zvezi s tem, da n aj bi Komisija napačno u porabila pravo glede dokaznega bremena in 
dokaznega standarda , ki j u mora spoštovati na področju dr žavnih pomoči tako p ri dokazovanju obstoja 
implicitnega državnega poroštva za podjetje La Poste ko t pri preizkusu obstoja prednosti.
27 Splošno s odišče je glede tega, prvič, v točki 120 i zpodbijane sodbe ugotovilo, da „je narava dokazov, ki 
jih je morala zagotoviti Komisija, v veliki me ri odvisna od narave zadevnega državnega ukrepa“ in da j e 
o dokazu obstoja implicitnega dr žavnega poroštva „mogoče sklepati iz sklopa dovolj zanesljivih in 
povezanih sovpadajočih elementov, ki me d dr ugim izhajajo iz razlage upoštevnih določb nacionalnega 
prava, in zlasti na podlagi pravnih učinkov ko t posledice statusa upravičenega podjetja“.
28 V točki 121 t e sodbe je zato poudarilo, da j e Komisija „pozitivno p reučila obstoj implicitnega in 
neomejenega poroštva države za podjetje La Poste“, pri čemer je upoštevala več skladnih elementov, ki 
so bili zadostna podlaga za dokaz, da j e bilo podjetje La Poste zaradi s vojega statusa EPIC upravičeno 
do takega poroštva.
29 Drugič, v točki 123 n avedene sodbe je Splošno sodišče me nilo, da j e Komisija predložila dovolj dokazov 
za ugotovitev, da j e to poroštvo pomenilo prednost, saj ji glede že dodeljenih pomoči ni bilo treba 
prikazati dejanskih učinkov spornega ukrepa. Pojasnila je tudi, da gl ede tega nikakor ni bilo treba 
razlikovati me d obstoječimi in nezakonitimi pomočmi.
ECLI:EU:C:2014 :217 5SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
30 V utemeljitev n avedene analize je Splošno s odišče v točki 124 i zpodbijane sodbe ra zsodilo, da „je 
mogoče domnevati dejanski u činek prednosti, ki j e posledica poroštva dr žave“, in da j e „[z]aradi 
takega poroštva […] lahko p osojilojemalec upravičen do nižjih obresti ali ponudi m anjše zavarovanje.“
31 Glede na vse navedeno je Splošno s odišče tožbo v celoti zavrnilo.
Predlogi strank
32 Francoska republika s pritožbo Sodišču predlaga, naj:
— razveljavi izpodbijano s odbo;
— o sporu samo dokončno o dloči s tem, da s porni sklep ra zglasi za ničen ali da z adevo vrne 
Splošnemu sodišču v ponovno o dločanje;
— Komisiji naloži plačilo stroškov.
33 Komisija Sodišču predlaga, naj:
— pritožbo zavrne ko t deloma nedopustno in deloma neutemeljeno;
— Francoski republiki naloži plačilo stroškov postopka.
Pritožba
34 Francoska republika v utemeljitev p ritožbe navaja štiri pritožbene razloge.
Prvi pritožbeni razlog
Trditve strank
35 Francoska r epublika s prvim p ritožbenim ra zlogom t rdi, da j e S plošno s odišče k ršilo 
člena 44(1)(c) in 48(2) svojega poslovnika, ker je v točkah od 53 d o 57 izpodbijane sodbe ugotovilo, da 
se vsi tožbeni razlogi, navedeni v utemeljitev n ičnostne tožbe, nanašajo na ugotovitev obstoja prednosti 
in da z ato trditev v zvezi z neupoštevanjem p ogoja o prenosu dr žavnih sredstev n i dopustna, saj naj bi 
pomenila no v tožbeni razlog, naveden me d postopkom.
36 Glede tega trdi, da j e vp rašanje obstoja dr žavnega poroštva, ko t je jasno ra zvidno i z dela „4.1.1.“ 
spornega sklepa, naslovljenega „Obstoj neomejenega državnega poroštva: prisotnost državnih sredstev“, 
in točk 161, 166 , 183 in 254 t ega sklepa, neločljivo povezano s pogojem, ki s e nanaša na prenos 
državnih sredstev. Iz tega je ra zvidno, da b i z zanikanjem o bstoja neomejenega poroštva za EPIC 
v svoji tožbi pred Splošnim sodiščem v sekakor zanikala obstoj prenosa državnih sredstev.
37 Komisija odgovarja, da j e iz besedila točke 57 izpodbijane sodbe v povezavi z besedilom z apisnika 
o naroku ra zvidno, da n ičnostna tožba ni vsebovala no benega samostojnega tožbenega razloga v zvezi 
z neobstojem p renosa „državnih sredstev“. Trdi, da j e Splošno s odišče vsekakor dobro preverilo, ali so 
se za zadevno p oroštvo da la na voljo ali uporabila državna sredstva.
6 ECLI:EU:C:2014 :217SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
Presoja Sodišča
38 Najprej je treba poudariti, da s ta v skladu s členom 44(1)(c) Poslovnika S plošnega sodišča predmet 
postopka in kra tek povzetek tožbenih ra zlogov bistveni informaciji, ki m orata biti navedeni v začetni 
vlogi. Poleg tega v skladu s členom 48(2) navedenega poslovnika n avajanje no vih tožbenih ra zlogov 
med postopkom ni dovoljeno, razen če izhajajo iz pravnih in dejanskih okoliščin, ki s o se pojavile me d 
postopkom.
39 Opozoriti je treba tudi, da m orata biti v skladu z ustaljeno s odno p rakso v vsaki začetni vlogi predmet 
spora in kra tek povzetek tožbenih ra zlogov navedena dovolj jasno i n natančno, da j e toženi stranki 
omogočena priprava obrambe, sodišču U nije pa nadzor. Prav tako m orajo biti predlogi take t ožbe 
izraženi nedvoumno, da s e prepreči, da b i to sodišče odločilo ultra petita ali da o očitku n e bi odločilo 
(glej v tem s mislu sodbi z dne 20. novembra 2008 v zadevi Komisija proti Irski, C-66/06, točki 30 in 31, 
in z dne 12. februarja 2009 v zadevi Komisija proti Poljski, C-475/07, točka 43, ter sklep z dne 7. maja 
2013 v zadevi TME proti Komisiji, C-418/12 P, točka 33).
40 Čeprav v obravnavanem p rimeru začetna vloga ni vsebovala tožbenega ra zloga, ki b i se formalno 
nanašal na pogoj glede obstoja prenosa dr žavnih sredstev, pa so bili vseeno b istveni elementi, na 
katerih je temeljila trditev, da K omisija ni upoštevala takega pogoja, in kra tek povzetek te trditve 
dosledno in razumljivo razvidni iz samega besedila tožbe.
41 Iz besedila točk od 110 d o 123 in 181 t e tožbe, vključenih v tožbeni razlog v zvezi z napakami glede 
obstoja neomejenega dr žavnega poroštva za podjetje La Poste, je namreč jasno ra zvidno, da j e 
Francoska republika v tej fazi postopka že izpodbijala obstoj prenosa državnih sredstev.
42 Po eni strani je tako F rancoska republika v točkah 119 in 123 z ačetne vloge trdila, da u poraba zakona 
št. 80-539 „ne pomeni, da dr žava uporabi svoja sredstva v podporo“ osebi javnega prava, ki n e 
izpolnjuje obveznosti, saj ta zakon „ne povzroča no bene obveznosti države, da j amči za dolgove“ te 
osebe. Po dr ugi strani je v točki 181 t e tožbe v nasprotju s trditvami Komisije izrecno kri tizirala 
točko 254 s pornega sklepa s trditvijo, da „poroštvo o neprenehanju terjatve n e m ore pomeniti 
poroštva za njeno p oplačilo in povzročiti prenosa državnih sredstev“.
43 Sistematika n avedene tožbe je neposredna posledica sistematike spornega sklepa, ki o draža specifičnost 
analiziranega dr žavnega ukrepa. Poleg tega ni sporno, da j e bil naslov dela 4.1.1. tega sklepa „Obstoj 
neomejenega dr žavnega poroštva: prisotnost dr žavnih sredstev“ in da s e je ve č točk n jegove 
obrazložitve, zlasti točke 161, 165 , od 174 d o 179, 188 in 254, obravnavalo vp rašanje, ali je dejansko 
obstajalo implicitno dr žavno p oroštvo za podjetje La Poste, prek preizkusa, ali v francoskem p ravu 
obstaja neposredna ali posredna obveznost države, da u porabi svoja sredstva za pokrivanje izgub EPIC, 
ki ne izpolnjuje obveznosti.
44 Tako se v nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča v točkah od 53 d o 56 izpodbijane sodbe tožbeni 
razlogi, navedeni v začetni vlogi v utemeljitev n ičnostne tožbe, ne nanašajo samo na ugotovitev obstoja 
prednosti, trditve o prenosu dr žavnih sredstev p a ne pomenijo no vega tožbenega razloga, navedenega 
v fazi replike.
45 Vendar j e treba ugotoviti, kot je v pisnih stališčih poudarila tudi K omisija, da n apačna opredelitev za 
nov tožbeni razlog ne more povzročiti razveljavitve izpodbijane sodbe.
46 Poudariti je namreč treba, da j e Splošno s odišče v okviru odgovora n a drugi tožbeni razlog navedene 
tožbe zlasti v točkah od 85 d o 87 in od 92 d o 98 izpodbijane sodbe vsekakor popolnoma in v celoti 
preverilo utemeljenost trditve F rancoske republike v zvezi s kršitvijo pogoja, ki s e nanaša na prenos 
državnih sredstev.
47 Glede na navedeno je treba tako u gotoviti, da j e prvi pritožbeni razlog brezpredmeten.
ECLI:EU:C:2014 :217 7SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
Primarno podane trditve drugega pritožbenega razloga
Trditve strank
48 Francoska republika s trditvami, ki s o v okviru drugega pritožbenega razloga podane primarno, zatrjuje, 
da je Splošno s odišče s tem, da j e razsodilo, da j e Komisija pravno z adostno d okazala obstoj državnega 
poroštva, kršilo pravila glede dokaznega bremena in dokaznega standarda .
49 Prvič, me ni, da j e Splošno s odišče v točki 121 i zpodbijane sodbe napačno p otrdilo splošno ra zlogovanje 
Komisije v spornem s klepu. Ta institucija naj bi namreč uporabila ve č negativnih domnev in obrnila 
dokazno b reme s tem, da j e ugotovila, da b i morali francoski o rgani dokazati neobstoj poroštva 
v korist podjetja La Poste, ker za to EPIC ni veljalo obče pravo glede prisilne poravnave in stečaja 
podjetij v težavah.
50 Drugič, pritožnica trdi, da j e Splošno s odišče napačno u porabilo pravo, ko j e v točkah 73 in 74 
izpodbijane sodbe ra zsodilo, da j e Komisija smela uporabiti domneve i n obrniti dokazno b reme 
v točkah 126 in 131 o brazložitve spornega sklepa. Iz teh točk obrazložitve n aj bi bilo razvidno, da j e 
domnevala, da j e bilo podjetju La Poste odobreno p oroštvo, preden je ugotovila, ali je to poroštvo 
postalo brezpredmetno, ko j e s 1. januarjem 2005 z ačel veljati temeljni zakon z dne 1. avgusta 2001 
o finančnem z akonu (v nadaljevanju: LOLF).
51 Tretjič, Francoska r epublika p oudarja, da j e Splošno s odišče v točki 119 n apačno u porabilo načeli 
o dokaznem b remenu in dokaznem s tandard u, ki i zhajata iz sodbe z dne 17. septembra 2009 v zadevi 
Komisija proti MTU Friedrichshafen (C-520/07 P, ZOdl., str. I-8555 ). Ti načeli se namreč nanašata le 
na odločbe v smislu člena 13(1) Uredbe št. 659/1999 , ki j ih sprejme K omisija na podlagi razpoložljivih 
podatkov, če država članica ne izpolni odredbe o predložitvi podatkov.
52 Četrtič, pritožnica me ni, da j e Splošno s odišče v točki 120 i zpodbijane sodbe napačno ra zsodilo, da 
lahko i mplicitnost dr žavnega poroštva, ki j e bilo podeljeno p odjetju La Poste ko t EPIC, p ovzroči 
manjše zahteve n a področju dokazovanja in ne zahteva pozitivnega dokazovanja, ki b i temeljilo na 
objektivnih in skladnih elementih, s katerimi je m ogoče z gotovostjo dokazati, je dr žava pravno 
zavezana upnika p oplačati, če EPIC ne izpolnjuje svojih obveznosti.
53 Komisija najprej trdi, da t rditve o domnevni uporabi negativnih domnev ali predpostavk niso dopustne, 
ker naj ne bi opredeljevale no bene napačne uporabe prava, ki n aj bi jo storilo Splošno s odišče, temve č 
naj bi šlo za ponovitev trditev, podanih na prvi stopnji. Vsekakor trdi, da t e trditve n iso utemeljene.
Presoja Sodišča
54 Pritožnica s trditvami, ki s o v okviru dr ugega pritožbenega ra zloga podane primarno, Splošnemu 
sodišču očita, prvič, da j e ugotovilo, da j e Komisija smela obrniti dokazno b reme z a obstoj poroštva, 
ker za podjetje La Poste ni veljalo obče pravo glede prisilne poravnave in stečaja podjetij v težavah, in 
drugič, da n i upoštevalo pravil o dokaznem s tandard u, potrebnem z a dokazovanje obstoja takega 
poroštva.
55 Ugotoviti pa je treba, da t rditve izvirajo iz napačnega razumevanja izpodbijane sodbe.
56 Prvič, poudariti je namreč treba, da j e Splošno s odišče v točki 121 t e sodbe izrecno p riznalo, da j e 
Komisija „pozitivno p reučila obstoj neomejenega poroštva dr žave z a podjetje La Poste“, ke r je 
upoštevala ve č skladnih elementov – podrobno n avedenih v tej točki n avedene sodbe – „ki so bili 
zadostna podlaga za dokaz, da j e bilo podjetje La Poste zaradi s vojega statusa EPIC upravičeno d o
8 ECLI:EU:C:2014 :217SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
 implicitnega in neomejenega poroštva države“, in me d ka terimi je bila izključitev stečajnih postopkov 
ali postopkov zaradi i nsolventnosti za podjetje La Poste le izhodišče za popolno in obsežnejšo analizo 
zadevnega nacionalnega pravnega sistema.
57 Iz te točke je tako ra zvidno, da S plošno s odišče načeloma ni potrdilo no bene uporabe negativnih 
domnev in obrnitve d okaznega bremena s strani Komisije.
58 Drugič, trditve o napakah, ki n aj bi jih Splošno s odišče storilo v točkah 73 in 74 izpodbijane sodbe, ker 
naj bi potrdilo razlogovanje z domnevo in obrnitvijo dokaznega bremena, ki g a je uporabila Komisija 
v točkah 126 in 131 o brazložitve spornega sklepa, se prav tako n iso izkazale za utemeljene.
59 V teh točkah obrazložitve je namreč Komisija zgolj zavrnila nekatere trditve F rancoske republike gl ede 
tega, ali je zadevno p oroštvo, če obstaja, postalo brezpredmetno z začetkom ve ljavnosti temeljnega 
zakona z dne 1. avgusta 2001 o finančnem z akonu. S predpostavko o obstoju tega poroštva, ki j e 
navedena v spornem s klepu, Komisija zgolj ponavlja razlogovanje same p ritožnice. Splošno s odišče zato 
s tem, da j e v točkah 73 in 74 izpodbijane sodbe potrdilo utemeljenost ocen Komisije iz navedenih točk 
obrazložitve, ni očitno o dobrilo uporabe negativnih domnev a li obrnitve d okaznega bremena pri 
dokazovanju obstoja implicitnega in neomejenega državnega poroštva v korist podjetja La Poste.
60 Tretjič, zavrniti je treba tudi trditev, da j e Splošno s odišče v točki 119 i zpodbijane sodbe napačno 
razlagalo zgoraj navedeno s odbo Komisija proti MTU Friedrichshafen, saj naj bi se ta nanašala na to, 
da je Komisija sprejela kon čno o dločbo v zvezi z državnimi pomočmi na podlagi nepopolnih ali delnih 
informacij, v obravnavanem p rimeru pa ni bilo tako.
61 Po eni strani je namreč Splošno s odišče to sodbo navedlo zgolj za odgovor na trditve p ritožnice, 
s katerimi se je ta opirala nanjo v potrditev, da m ora K omisija ve dno p redložiti pozitiven dokaz za 
obstoj pomoči.
62 Po drugi strani je Splošno s odišče z opozarjanjem n a tako sodno p rakso, ki v obravnavanem p rimeru ni 
upoštevna, v točki 119 i zpodbijane sodbe vsekakor pravilno p resodilo, da K omisija „ne m ore 
domnevati, da j e bilo podjetje deležno p rednosti, ki p omeni državno p omoč, le na podlagi negativne 
domneve, utemeljene s pomanjkanjem i nformacij, ki b i omogočale nasproten sklep, če ne obstajajo 
drugi elementi, ki b i pozitivno d okazovali obstoj take p rednosti“.
63 Taka p resoja je skladna s sodno p rakso Sodišča v zvezi z načeli na področju dokazovanja na področju 
državnih pomoči, v skladu s katero je Komisija dolžna skrbno i n nepristransko v oditi postopek 
preučitve izpodbijanih ukrepov, tako da i ma v ta namen pri sprejetju kon čne odločbe o ugotovitvi 
obstoja pomoči in po potrebi njene nezakonitosti na voljo najzanesljivejše in najpopolnejše podatke 
(glej v tem s mislu sodbo z dne 2. septembra 2010 v zadevi Komisija proti Scott, C-290/07 P, ZOdl., 
str. I-7763 , točka 90).
64 Četrtič in nazadnje, ugotoviti je treba, da S plošno s odišče prav tako n i kršilo pravil o dokaznem 
standard u, potrebnem z a dokazovanje obstoja implicitnega in n eomejenega dr žavnega poroštva 
v korist osebe javnega prava, kot je EPIC, in tako z a dokazovanje, da j e bil v obravnavanem p rimeru 
izpolnjen pogoj v zvezi s prisotnostjo dr žavnih sredstev.
65 Kot je namreč poudaril generalni pravobranilec v točkah 35 in 36 s klepnih predlogov, se lahko 
Komisija, da b i dokazala obstoj takega poroštva, ki n e temelji izrecno n a no benem z akono dajnem a li 
pogodbenem b esedilu, opre na me todo skupka resnih, natančnih in skladnih indicev, da b i preverila, ali 
v notranjem p ravu obstaja dejanska o bveznost države, da u porabi svoja sredstva za kri tje izgub EPIC, ki 
ne izpolnjuje obveznosti, zaradi č esar torej v skladu z ustaljeno s odno p rakso obstaja dovolj kon kretno 
ekono msko t veganje za dr žavni proračun (glej sodbo z dne 19. marca 2013 v združenih zadevah 
Bouygues in Bouygues Télécom p roti Komisiji in dr ugim ter Komisija proti Franciji in dr ugim, 
C-399/10 P in C-401/10 P, točka 106 in navedena sodna praksa).
ECLI:EU:C:2014 :217 9SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
66 Iz tega je razvidno, da j e Splošno s odišče v točki 120 i zpodbijane sodbe pravilno p otrdilo, prvič, da „je 
narava dokazov, ki j ih je m orala zagotoviti Komisija, v veliki me ri odvisna od narave z adevnega 
državnega ukrepa“, in dr ugič, da j e o dokazu obstoja implicitnega dr žavnega poroštva „mogoče 
sklepati iz sklopa dovolj zanesljivih in povezanih sovpadajočih elementov, ki me d dr ugim izhajajo iz 
razlage upoštevnih določb nacionalnega prava“.
67 Glede na navedeno j e treba zavrniti vse trditve, ki s o bile v drugem p ritožbenem ra zlogu navedene 
primarno.
Podredno podane trditve drugega pritožbenega razloga in tretji pritožbeni razlog
Trditve strank
68 Francoska r epublika s trditvami, ki s o v okviru dr ugega pritožbenega razloga podane podredno, in 
s tretjim pritožbenim ra zlogom trdi, da j e Splošno s odišče izkrivilo dokaze, ki me d dr ugim izvirajo iz 
francoskega prava ter na katere se je sklicevala Komisija in so navedeni v točki 121 i zpodbijane sodbe, 
ker je ugotovilo, da d okazujejo obstoj neomejenega državnega poroštva v korist podjetja La Poste.
69 Tretji pritožbeni razlog je sestavljen iz treh delov.
70 Pritožnica s prvim delom tega pritožbenega razloga v točkah od 69 d o 77 izpodbijane sodbe trdi, da j e 
Splošno s odišče izkrivilo sodno p rakso Conseil constitutionnel (sklep št. 2001 -448 DC z dne 25. julija 
2001 ) in Conseil d’État (sodba z dne 1. aprila 1938 v zadevi Société de l’Hôtel d’Albe, Recueil des 
décisions du Conseil d’État, str. 341, in m nenje z dne 8. septembra 2005 , št. 371558 ) ter obvestilo 
francoskega ministra za gospodarstvo, finance in industrijo z dne 22. julija 2003 , ko j e ugotovilo, da j e 
Komisija pravilno u gotovila, da v francoskem p ravu ni izključena m ožnost, da dr žava EPIC odobri 
implicitno p oroštvo.
71 Francoska r epublika z drugim d elom n avedenega pritožbenega razloga me ni, da j e Splošno s odišče 
v točkah od 84 d o 87 izpodbijane sodbe izkrivilo francosko p ravo, ko j e potrdilo ugotovitve K omisije 
v zvezi s posledicami uporabe zakona št. 80-539.
72 Tretji del istega pritožbenega razloga se nanaša na izkrivljanje francoskega prava, ki n aj bi ga storilo 
Splošno s odišče v točkah od 92 d o 99 izpodbijane sodbe, ko j e razsodilo, da b i lahko K omisija pogoje 
za prevzem o dgovornosti države u pravičeno e načila z mehanizmom poroštva na podlagi sodbe Conseil 
d’État z dne 18. novembra 2005 v zadevi Société fermière de Campoloro in dr ugi (Recueil des dé cisions 
du Conseil d’État, str. 515), obvestila Conseil d’Etat iz leta 1995 in sodbe Evropskega sodišča za 
človekove p ravice z dne 26. septembra 2006 v zadevi Société de gestion d u port de Campoloro in 
Société fermière de Campoloro proti Franciji (št. 57516 /00, v nadaljevanju: Campoloro).
73 Poleg tega naj bi Splošno s odišče glede uporabe načel, ki i zvirajo iz te sodbe, prav tako kr šilo svojo 
obveznost obrazložitve, zlasti v točki 99 izpodbijane sodbe.
74 Francoska r epublika s četrtim d elom tretjega pritožbenega ra zloga Splošnemu sodišču očita, da j e 
v točki 102 n avedene sodbe ugotovilo, da p renos pravic in obveznosti v zvezi z nalogo javne službe 
načeloma zahteva prenos pravic in obveznosti osebe, zadolžene za navedeno n alogo.
75 Podredno, pritožnica se sklicuje na napako S plošnega sodišča pri pravni opredelitvi dejstev, ko j e 
menilo, da f rancosko p ravo podjetju La Poste podeljuje implicitno in neomejeno p oroštvo.
10 ECLI:EU:C:2014 :217SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
76 Komisija me ni, da t rditve, navedene v drugem d elu dr ugega pritožbenega ra zloga in v tretjem 
pritožbenem ra zlogu niso dopustne, saj naj ne bi opredeljevale no benega izkrivljanja dokazov ali 
napake p ri pravni opredelitvi dejstev, ker naj bi francoska v lada l e izpodbijala presojo francoskega 
prava, ki j o je opravilo Splošno s odišče.
Presoja Sodišča
77 Trditve, ki s o v okviru dr ugega pritožbenega ra zloga navedene podredno, in tiste iz tretjega 
pritožbenega ra zloga, ki j im v bistvu ustrezajo, se nanašajo po eni strani na napako p ri pravni 
opredelitvi francoskega prava, ki n aj bi jo storilo Splošno s odišče, po dr ugi pa na to, da n aj Splošno 
sodišče ne bi obrazložilo razlage sodbe Campoloro.
78 Glede, prvič, trditev v zvezi z napakami pri analizi francoskega prava je treba opozoriti, da j e Sodišče 
v skladu z ustaljeno s odno p rakso, če je Splošno s odišče ugotovilo ali presojalo dejstva, pristojno le za 
to, da n a podlagi člena 256 PD EU opravi nadzor nad p ravno o predelitvijo teh dejstev in pravnimi 
posledicami, ki s o iz tega izpeljane. Presoja dejstev – ra zen ob izkrivljenju dokazov, predloženih 
Splošnemu sodišču – torej ne pomeni pravnega vp rašanja, ki b i bilo predmet nadzora S odišča (glej 
zlasti sodbi z dne 6. aprila 2006 v zadevi General M otors proti Komisiji, C-551/03 P, ZOdl., 
str. I-3173 , točki 51 in 52, in z dne 29. marca 2011 v zadevi ThyssenKrupp N irosta Komisija, 
C-352/09 P, ZOdl., str. I-2359 , točki 179 in 180).
79 Sodišče je tako gl ede preizkusa presoje Splošnega sodišča v zvezi z nacionalnim p ravom v okviru 
pritožbe pristojno le za to, da p reveri, ali je prišlo do izkrivljanja tega prava (sodbi z dne 24. oktobra 
2002 v zadevi Aéroports de Paris proti Komisiji, C-82/01 P, Recueil, str. I-9297 , točka 63, in z dne 
21. decembra 2011 v zadevi A2A p roti Komisiji, C-318/09 P, točka 125).
80 Glede tega pa je treba opozoriti, da m ora biti izkrivljanje očitno ra zvidno iz listin v spisu, ne da b i bilo 
treba opraviti no vo presojo dejanskega stanja in dokazov (sodbi z dne 22. decembra 2008 v zadevi 
British Aggregates proti Komisiji, C-487/06 P, ZOdl., str. I-10515 , točka 98, in z dne 10. februarja 2011 
v zadevi Activision B lizzard G ermany proti Komisiji, C-260/09 P, ZOdl., str. I-419, točka 53, ter zgoraj 
navedena sodba A2A p roti Komisiji, točka 105).
81 V obravnavanem p rimeru pa francoska republika n i zatrjevala takega izkrivljanja, ker ni dokazala, da j e 
Splošno s odišče prišlo do ugotovitev, ki b i bile v očitnem n asprotju z vsebino z adevnih določb 
francoskega prava, ali da j e eni od njih pripisala obseg, ki g a očitno n ima glede na druge elemente iz 
spisa.
82 Nasprotno, Francoska republika je s trditvami, navedenimi v točkah od 68 d o 74 te sodbe, dejansko 
samo kri tizirala presojo, ki j o je Splošno s odišče opravilo v zvezi z dokazi, ki j ih pomenijo zadevne 
določbe francoskega prava ali z njimi povezana nacionalna sodna praksa, ki s o že podrobno a nalizirane 
v točkah od 62 d o 99 izpodbijane sodbe in povzete v točki 121 n avedene sodbe.
83 Glede napake p ri pravni opredelitvi dejstev, ki j e podredno o čitana v tretjem p ritožbenem ra zlogu, prav 
tako z adostuje poudariti, da F rancoska republika s to trditvijo dejansko n i zanikala posledic napačne 
opredelitve p ravne narave z adevnih določb francoskega prava, saj je zgolj izpodbijala presojo teh 
določb, ki j o je opravilo Splošno s odišče.
84 V teh okoliščinah je treba vse podredno p odane trditve dr ugega pritožbenega razloga in trditve tretjega 
pritožbenega razloga zavreči kot nedopustne.
ECLI:EU:C:2014 :217 11SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
85 Drugič, glede trditve v zvezi z neobstojem o brazložitve v točki 99 i zpodbijane sodbe glede trditve 
o obsegu sodbe Campoloro, da b i se ugotovil obstoj državnega poroštva za podjetje La Poste, je treba 
opozoriti, da j e okviru pritožbe cilj nadzora S odišča zlasti preveriti, ali je Splošno s odišče pravno 
zadostno o dgovorilo na vse trditve t ožeče stranke ( sodba z dne 2. aprila 2009 v zadevi France 
Télécom proti Komisiji, C-202/07 P, ZOdl., str. I-2369 , točka 41 in navedena sodna praksa).
86 Vendar v skladu z ustaljeno s odno p rakso Splošno s odišče z obveznostjo obrazložitve sodb na podlagi 
členov 36 in 53, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske u nije ni zavezano k natančni obrazložitvi, ki 
bi izčrpno i n dr ugemu za dr ugim sledila vsem ra zlogovanjem s trank v sporu. Obrazložitev je torej 
lahko implicitna, če zadevnim osebam omogoča, da s e seznanijo z razlogi, na katere se je oprlo Splošno 
sodišče, Sodišču pa, da i ma dovolj elementov za nadzor v okviru pritožbe (zgoraj navedena sodba A2A 
proti Komisiji, točka 97 in navedena sodna praksa).
87 V obravnavanem p rimeru je treba poudariti, da j e Splošno s odišče v točki 99 izpodbijane sodbe povzelo 
trditev p ritožnice o dokazni vrednosti sodbe Campoloro, na katero je bil sicer že podan jasen, izrecen 
in izčrpen odgovor v točkah 93, 94 in 97 n avedene sodbe, ki j e v analizi odlomkov spornega sklepa 
možnosti u porabe o dgovornosti dr žave v primeru n eizpolnjevanja o bveznosti E PIC e načil 
z mehanizmom avtomatičnega in neomejenega poroštva za njeno p asivo.
88 Ker lahko z ato obrazložitev te trditve Francoski republiki omogoči, da s e seznani z razlogi, iz katerih jo 
je Splošno s odišče zavrnilo, Sodišču pa, da i ma na voljo dovolj elementov za izvajanje nadzora, je treba 
trditev, da S plošno s odišče ni upoštevalo obveznosti obrazložitve, zavrniti kot neutemeljeno.
89 Iz tega je razvidno, da j e treba podredno n avedene trditve v okviru dr ugega pritožbenega razloga in 
tiste v okviru tretjega pritožbenega ra zloga zavrniti v celoti ko t delno n edopustne in d elno 
neutemeljene.
Četrti pritožbeni razlog
Trditve strank
90 Francoska r epublika s četrtim p ritožbenim ra zlogom t rdi, da j e Splošno s odišče s tem, da j e 
v točkah 106 in 108 t er 123 in 124 i zpodbijane sodbe v bistvu ugotovilo, da j e Komisija pravno 
zadostno d okazala obstoj prednosti, ki n aj bi izvirala iz državnega poroštva za podjetje La Poste, kršilo 
pravila, s katerimi se urejata dokazno b reme i n dokazni standard n a tem p odročju, in da j e zato 
napačno u porabilo pravo. Komisija naj namreč v nasprotju z vsebino n avedenih točk ne bi bila 
zavezana dokazati potencialnih učinkov obstoječe pomoči, temve č njene dejanske u činke, nikakor pa 
naj ne bi smela domnevati nikakršnih učinkov.
91 Podredno, Francoska republika trdi, da j e Splošno s odišče izkrivilo dokaze, ki s o mu bili predloženi, ko 
je po eni strani v točki 110 i zpodbijane sodbe me nilo, da s e je imela Komisija pravico sklicevati na 
metode bonitetnih agencij, da b i potrdila, ne pa tudi dokazala obstoj prednosti. Enako n aj bi po dr ugi 
strani veljalo, ko j e v točkah 111, 116 in 123 n avedene sodbe razsodilo, da j e Komisija tako p redložila 
dovolj dokazov, da j e poroštvo, odobreno p odjetju La Poste, pomenilo prednost, s čimer je poleg tega 
zavrnilo trditve francoske v lade, da b onitetne agencije niso bile „pozorne“ na pravni status podjetja La 
Poste.
92 Komisija me ni, da t a pritožbeni razlog ni utemeljen, ker nasprotuje analizi Splošnega sodišča v zvezi 
z naravo učinkov, ki j o mora K omisija dokazati glede obstoječih pomoči, in ni dopusten v delu, ki s e 
nanaša na izkrivljanje, saj dejansko p omeni zgolj predlog za ponovno p resojo dokazov.
12 ECLI:EU:C:2014 :217SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
Presoja Sodišča
93 Francoska republika s četrtim pritožbenim ra zlogom Splošnemu sodišču očita, da j e napačno u porabilo 
pravo, ker je razsodilo, da j e Komisija pravno z adostno d okazala obstoj prednosti, ki n aj bi izhajala iz 
domnevnega državnega poroštva za podjetje La Poste, in podredno, da j e izkrivilo dokaze.
94 Glede tega je treba opozoriti, da p ojem p omoči ne obsega le pozitivnih storitev, temve č tudi ukrepe, ki 
v različnih oblikah znižujejo stroške, ki o bičajno b remenijo proračun podjetja, in so zato, ne da b i bili 
subvencije v pravem p omenu besede, enake n arave in imajo enake u činke ( zgoraj navedena sodba 
Bouygues in Bouygues Télécom p roti Komisiji in dr ugim ter Komisija proti Franciji in dr ugim, 
točka 101 in navedena sodna praksa). Za državne pomoči se tako štejejo vsi državni ukrepi v katerikoli 
obliki, ki l ahko n eposredno a li posredno da jejo prednost podjetjem a li ki j ih je treba obravnavati kot 
gospodarsko ko rist, ki j e upravičeno p odjetje v normalnih tržnih ra zmerah ne bi dobilo (sodbi z dne 
24. julija 2003 v zadevi Altmark T rans in R egierungspräsidium M agdeburg, C-280/00, Recueil, 
str. I-7747 , točka 84, in z dne 8. septembra 2011 v zadevi Komisija proti Nizozemski, C-279/08 P, 
ZOdl., str. I-7671 , točka 87).
95 Ker pa imajo državni ukrepi različne oblike in jih je treba presojati glede na njihove u činke, ni mogoče 
izključiti, da dr žavno p oroštvo da je prednost, ki l ahko v ključuje dodatne stroške za državo (glej sodbo 
z dne 1. decembra 1998 v zadevi Ecotrade, C-200/97, Recueil, str. I-7907 , točka 43, ter zgoraj 
navedeno s odbo Bouygues in Bouygues Télécom proti Komisiji in dr ugim ter Komisija proti Franciji in 
drugim, točka 107).
96 Sodišče je namreč Sodišče že razsodilo, da p osojilojemalec, ki j e prejel posojilo, za katero jamčijo javni 
organi države članice, običajno p ridobi prednost, ke r so obresti, ki j ih dolguje, nižje od tistih, ki b i jih 
moral plačati, če bi moral tako financiranje in poroštvo pridobiti po tržnih cenah (glej sodbo z dne 
8. decembra 2011 v zadevi Residex Capital IV, C-275/10, ZOdl., str. I-13043 , točka 39).
97 S tega vidika je v preostalem v Obvestilu Komisije o uporabi členov 87 [ES] in 88 [ES] za dr žavno 
pomoč v obliki poroštev v njegovih točkah 1.2, 2.1 in 2.2 izrecno p oudarjeno, da n eomejeno dr žavno 
poroštvo v korist podjetja, katerega pravna oblika izključuje m ožnost stečaja ali drugega postopka 
zaradi i nsolventnosti, temu podjetju zagotavlja takojšnjo ugodnost in pomeni državno p omoč, ker je 
odobreno, ne da b i njegov prejemnik plačal primerno p remijo za prevzem t veganja, ki g a no si država, 
in tako o mogoča „pridobitev p osojila po finančno u godnejših pogojih od tistih, ki s e običajno o dobrijo 
na finančnih trgih“.
98 Iz navedenega je tako ra zvidno, kot je generalni pravobranilec poudaril v točki 58 sklepnih predlogov, 
da o bstaja izpodbojna pravna domneva, da o dobritev implicitnega in neomejenega državnega poroštva 
v korist podjetja, za katero se ne uporabljata običajna postopka p risilne poravnave in stečaja, povzroči 
izboljšanje njegovega finančnega položaja z zmanjšanjem s troškov, ki o bičajno b remenijo njegov 
proračun.
99 Zato v okviru postopka v zvezi s sistemi obstoječih pomoči za dokaz prednosti, zagotovljene podjetju 
prejemniku s takim p oroštvom, zadostuje, da K omisija dokaže sam o bstoj tega poroštva, ne da b i 
morala dokazati dejanske u činke, ki j ih to povzroča od trenutka svoje odobritve.
100 Glede na ta načela je treba ugotoviti, da v četrtem p ritožbenem ra zlogu no bena trditev F rancoske 
republike n i utemeljena.
101 Prvič, zavrniti je treba primarno n avedene trditve, ki s e nanašajo na kršitev pravil o dokaznem b remenu 
in dokaznem s tandard u pri dokazovanju obstoja prednosti, ki i zvira i z implicitnega in neomejenega 
državnega poroštva.
ECLI:EU:C:2014 :217 13SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
102 Glede tega je treba poudariti, da j e Splošno s odišče me nilo, da K omisija ni napačno u gotovila obstoja 
take p rednosti, ko j e v točkah 106 in 108 i zpodbijane sodbe pravilno ra zsodilo, da t ako p oroštvo „na 
splošno p omeni podelitev p rednosti“, saj je odobreno b rez protiplačila in prejemniku o mogoča, da 
pridobi ugodnejše pogoje financiranja od tistih, ki b i jih pridobil zgolj na podlagi svojih odlik, s čimer 
tako z manjšuje obremenitev n jegovega proračuna.
103 Ob upoštevanju teh ugotovitev je sicer Splošno s odišče, kot je poudarila pritožnica, sprejelo protislovno 
in nezadostno o brazložitev, ko j e v točki 123 i zpodbijane sodbe na podlagi neupoštevne sodne prakse 
Sodišča razsodilo, da d ejanskih učinkov obstoječih pomoči ni treba dokazati, in poleg tega v točki 124 
navedene sodbe trdilo, da j e „[p]oleg tega […] mogoče domnevati dejanski u činek prednosti, ki j e 
posledica poroštva države“.
104 Vendar t aka n apaka, kot je generalni pravobranilec poudaril v točki 69 s klepnih predlogov, ne more 
povzročiti razveljavitve izpodbijane sodbe. V navedenih točkah 123 in 124 j e namreč Splošno s odišče 
vseeno p ravilno u gotovilo, da j e Komisija spoštovala dokazno b reme i n dokazni standard , ki j o 
zavezuje pri dokazovanju, ali implicitno in neomejeno dr žavno p oroštvo pomeni prednost, pri čemer 
je spet pojasnilo, da j e lahko p osojilojemalec zaradi t akega poroštva „upravičen do nižjih obresti ali 
ponudi m anjše zavarovanje“.
105 Drugič, zavrniti je treba tudi p odredno p odane trditve, ki s e nanašajo na izkrivljanje dokazov in so 
navedene v točki 91 te sodbe.
106 Glede tega je treba najprej ugotoviti, da s o te trditve, ker Francoska republika d ejansko n i zatrjevala 
nobenega izkrivljanja dokazov, dopustne le v delu, v katerem s o navedene v utemeljitev n apačne 
uporabe prava, ki j o je domnevno s torilo Splošno s odišče, ko j e potrdilo popolnoma potrditveno 
analizo me tod bonitetnih agencij, ki j o je opravila Komisija.
107 Vseeno je treba, kot je generalni pravobranilec poudaril v točki 62 sklepnih predlogov, glede ugotovitve 
iz točk 98 in 99 te sodbe, da j e mogoče domnevati obstoj prednosti, ki j o implicitno i n neomejeno 
poroštvo pomeni za upravičenca do takega poroštva, navesti, da l ahko K omisija podatke, ki j ih 
zagotovijo bonitetne agencije, uporabi le za potrditev takega obstoja.
108 V teh okoliščinah je Splošno s odišče v točki 110 i zpodbijane sodbe pravilno p riznalo upoštevnost 
sklicevanja na me tode bonitetnih agencij v izpodbijanem s klepu.
109 Zato je treba zavrniti vse trditve, podane v okviru četrtega pritožbenega razloga.
110 Iz zgoraj navedenega je razvidno, da j e treba pritožbo v celoti zavrniti.
Stroški
111 V skladu s členom 184(2) Poslovnika S odišča, če pritožba ni utemeljena, o stroških odloči Sodišče. 
V skladu s členom 138(1) tega poslovnika, ki s e na podlagi odstavka 1 navedenega člena 184 u porablja 
za pritožbeni postopek, se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Ker je Komisija 
predlagala, naj se Francoski republiki naloži plačilo stroškov, in ke r ta s pritožbenimi razlogi ni uspela, 
se ji naloži plačilo stroškov.
Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:
1. Pritožba se zav rne.
2. F rancoski republiki se naloži plačilo stroškov.
14 ECLI:EU:C:2014 :217SODBAZDNE3.4.2014 –ZADEVAC-559/12P
FRANCIJAPROTIKOMISIJI
Podpisi