ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 14/24

Tožba, vložena 18. oktobra 2016 – Evropska komisija/Republika Poljska

(Zadeva C-530/16)

(2017/C 014/30)

Jezik postopka: poljščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Mölls in J. Hottiaux, agenta)

Tožena stranka: Republika Poljska

Predlogi tožeče stranke

— Ugotovi naj se, da Republika Poljska s tem, da: — ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotovitev neodvisnosti varnostnega organa od prevoznikov v železniškem prometu, upravljavcev železniške infrastrukture, prosilcev in oskrbovalne službe, in — ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotovitev neodvisnosti preiskovalnega organa od prevoznikov v železniškem prometu in upravljavcev železniške infrastrukture, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi določb členov 16 in 21 Direktive 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala. (1)

— Republiki Poljski naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija Republiki Poljski očita, da v svojo zakonodajo ni pravilno prenesla načela neodvisnosti preiskovalnega organa (in sicer Państwowa Komisja Badania Wypadków Kolejowych, v nadaljevanju: PKBWK) z organizacijskega in pravnega vidika ter z vidika odločanja, kot je določeno v členu 21(1) Direktive 2004/49/EU. PKBWK nima statusa, ki bi mu zagotavljal to neodvisnost. Komisija trdi, da je PKBWK sestavni del ministrstva za promet in da nima nobenih zagotovil glede neodvisnosti od ministrstva in upravljavcev infrastrukture. Poleg tega PKBWK ne deluje v lastnem imenu, saj minister za transport imenuje in razreši predsednika PKBWK, njegovega namestnika, tajnika ter stalne in nestalne člane. Nazadnje, minister za promet PKBWK ni dal – prek upoštevnega sistema – na voljo ustreznih sredstev, ki bi temu organu omogočala izvajanje njegovih funkcij.

Komisija Republiki Poljski očita tudi nepravilen prenos člena 16(1) Direktive 2004/49/EU, ker varnostnemu organu (in sicer Prezes Urzędu Transportu Kolejowego) ni zagotovila neodvisnosti z organizacijskega in pravnega vidika ter z vidika odločanja od vseh prevoznikov v železniškem prometu, upravljavcev železniške infrastrukture, prosilcev in oskrbovalne službe.

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 227.
3.

Ali je treba z vidika načela davčne nevtralnosti določbe členov 167 in 178(a) Direktive o DDV razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, in pod pogojem, da so izpolnjeni drugi vsebinski in postopkovni pogoji za uveljavljanje pravice do odbitka davka, nasprotujejo pristopu davčnih organov, s katerim je davčnemu zavezancu zavrnjena pravica za vračilo davka, uveljavljana v roku, določenem z Direktivo 2008/9, , če mu je davek obračunal dobavitelj na računu in ga je slednji plačal pred iztekom prekluzivnega roka, določenega v nacionalni zakonodaji?
1.

Ali je treba člene 1(3), 5 in 6(1) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) (1) razlagati tako, da mora izvršitvena država članica pri odločitvi o izročitvi zaradi kazenskega pregona dejansko nevarnost mučenja in nečloveškega ali ponižujočega ravnanja z obdolžencem v smislu člena 4 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah na podlagi razmer, v katerih je bil pridržan, izključiti samo v prvem zaporu, v katerega je bil obdolženec sprejet po njegovi predaji odreditveni državi članici?
1.

Ali je treba člen 17(2) Uredbe št. 1610/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 1996 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za fitofarmacevtska sredstva (1) razlagati tako, da je v prijavi za certifikat po tej uredbi ali Uredbi št. 469/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (2)„datum prvega dovoljenja za dajanje v promet v Evropski uniji“ naveden napačno, če je ta datum bil določen v nasprotju z razlago prava, ki jo je Sodišče Evropske unije podalo v sodbi C-471/14, in se je zato mogoče pritožiti, da se popravi datum poteka dodatnega varstvenega certifikata tudi, če je bil certifikat podeljen pred razglasitvijo te sodbe in je že potekel rok za pritožbo?
3.

Ali je treba določbe prava Unije, ki so navedene v prvem vprašanju, razlagati tako, da kršitev teh določb zaradi določitve dodatnih zahtev, ki so bile prej navedene (v prvem in drugem vprašanju), hkrati pomeni kršitev členov 20, 21 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2012, C 362, str. 2), glede na to, da je treba (deloma tudi pri prvem in drugem vprašanju) upoštevati tudi, da morajo v skladu s sodbama Sodišča z dne 5. decembra 2000, Guimont (C-448/98, EU:C:2000:663), točka 23 in z dne 10. maja 2012, Duomo Gpa in drugi (od C-357/10 do C-359/10, EU:C:2012:283), točka 28 ter sklepom z dne 3. julija 2014, Tudoran (C-92/14, EU:C:2014:2051), točka 39 sodišča držav članic uporabiti pravo Unije na področju varstva potrošnikov tudi v položajih, ki niso čezmejni, in ki so torej popolnoma notranji ali pa je treba zgolj zato, ker so kreditne pogodbe iz prvega vprašanja za predhodno odločanje „kreditne pogodbe z valutno klavzulo“, šteti, da gre za čezmejno zadevo?
1.

Ali je treba pravo Unije glede na njegovo trenutno stanje, predvsem njegovo splošno načelo enakega obravnavanja, splošno načelo prepovedi diskriminacije zaradi starosti v smislu člena 6(3) PEU in člena 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, prepoved diskriminacije pri prostem gibanju delavcev iz člena 45 PDEU in Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, s katero se z namenom odprave diskriminacije zaradi starosti, ki jo je ugotovilo Sodišče Evropske unije v sodbi v zadevi Gotthard Starjakob (2) (namreč neupoštevanje delovne dobe, ki so jo uslužbenci ÖBB [Österreichische Bundesbahnen, avstrijske železnice; v nadaljevanju: ÖBB]) dopolnili pred 18. letom starosti), sicer pri majhnem delu uslužbencev ÖBB, ki so bili na podlagi stare ureditve diskriminirani, upošteva delovna doba, dopolnjena pred 18. letom starosti (vendar le tista, ki je bila dejansko dosežena pri ÖBB in pri primerljivih javnih podjetjih, ki se ukvarjajo z železniško infrastrukturo in/ali železniškim prometom v EU, EGP in državah, s katerimi je EU sklenila sporazume o pridružitvi in/ali prostem pretoku oseb), pri pretežnem delu prvotno diskriminiranih uslužbencev ÖBB pa se vsakršna druga delovna doba, dopolnjena pred 18. letom starosti, ne upošteva, predvsem tudi ne tista, ki zadevnim uslužbencem ÖBB omogoča, da delo opravljajo bolje, kakor na primer delovna doba pri zasebnih in drugih javnih prometnih podjetjih in/ali infrastrukturnih podjetjih, ki proizvajajo, dobavljajo ali vzdržujejo infrastrukturo, ki jo uporablja delodajalec (tirna vozila, izgradnja tirov, izgradnja napeljave, električne in elektronske naprave, postavljalnice, gradnja železniških postaj in podobno), ali pri tem primerljivih podjetjih, s čimer se dejansko za pretežni del uslužbencev ÖBB, ki jih zadeva diskriminatorna stara ureditev, dokončno predpisuje različno obravnavanje zaradi starosti?
b.

Drugič, Splošno sodišče je napačno razlagalo pojem „dobavitelj“ iz člena 9(5) osnovne uredbe in člena 9.2 protidampinškega sporazuma. Iz logike in splošne strukture člena 9(5) izhaja, da je lahko dobavitelj le „vir, za katerega se ugotovi, da je pod ceno in povzroča škodo.“ Ker pa proizvajalci iz ZDA niso imeli izvozne cene, jih ni bilo mogoče obtožiti dampinga. Zato je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ko jih je opredelilo za „dobavitelje“ v smislu člena 9(5) osnovne uredbe in člena 9.2 protidampinškega sporazuma.
—

vrednotenje se mora opraviti na preudarni osnovi, še zlasti: vključijo se lahko le dobički na dan bilance stanja; upoštevane morajo biti vse predvidljive obveznosti in morebitne izgube, ki izhajajo iz poslovnega leta ali predhodnega leta, tudi če postanejo takšne obveznosti in izgube očitne šele med dnem bilance stanja in dnem, ko je bilanca sestavljena (člen 31(1)(c)(aa) in (bb) direktive);
1.

Ali je treba ob upoštevanju člena 5 Direktive Sveta 93/104/ES (1) z dne 23. novembra 1993 in Direktive 2003/88/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 ter člena 31 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v primeru delavcev, ki delajo v izmenah po krožnem sistemu obdobij za počitek in so zaposleni v pravnem subjektu, ki obratuje vse dni v tednu, vendar ne neprekinjeno 24 ur dnevno, obvezni dan za počitek, do katerega ima delavec pravico, nujno dodeliti v vsakem obdobju sedmih dni, torej vsaj na sedmi dan po šestih zaporednih delovnih dneh?
1.

Ali je treba člena 43 ES in 48 ES (zdaj 49 PDEU in 54 PDEU) razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, na podlagi katere matična družba s sedežem v eni državi članici glede zneska, ki ga je naložila v hčerinsko družbo s sedežem v drugi državi članici, ne more upoštevati negativne tečajne razlike, medtem ko bi to lahko storila, če bi bila navedena hčerinska družba vključena v davčno skupino – z značilnostmi nizozemske davčne skupine – z navedeno matično družbo s sedežem v prvonavedeni državi članici, kar je pripisati konsolidaciji znotraj davčne skupine?
SL Uradni list Evropske unije C 383/6

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 12. avgusta 2016 – MB/Secretary of State for Work and Pensions

(Zadeva C-451/16)

(2016/C 383/08)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court of the United Kingdom

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: MB

Nasprotna stranka: Secretary of State for Work and Pensions

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali Direktiva Sveta 79/7/EGS (1) nasprotuje naložitvi zahteve v nacionalnem pravu, da mora biti oseba, da bi bila upravičena do državne starostne pokojnine, poleg tega da izpolnjuje fizična, socialna in psihološka merila za priznanje spremembe spola, tudi neporočena?

(1) Direktiva Sveta z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 215.
1.

Sodišče naj odloči, ali pravo Evropske unije, zlasti člena [2](1) in (1a) in 6 Direktive 97/67/CE (1), kakor je bila pozneje dopolnjena in spremenjena z Direktivo 2008/6/ES (2), nasprotuje uporabi nacionalnih predpisov, zlasti člena 2(a) in (f) zakonske uredbe št. [261] iz leta 1999 in člena 1(1)(g) v povezavi z (r) ter odstavka (i) Ureditve na področju pooblastil za zagotavljanje javnih poštnih storitev iz Priloge A k sklepu AGCOM 129/15/CONS z dne 23. marca 2015 in s tem povezanega Pravilnika o postopkih za izdajo pooblastil za zagotavljanje javnih poštnih storitev iz uredbe ministrstva za gospodarski razvoj z dne 29. julija 2015, ker določajo, da v poštno storitev spadajo tudi storitve prevoznika, odpremnika in hitre pošte.
2.

Ali je z načelom „ne bis in idem“ iz člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma – glede na Okvirni sklep Sveta 2008/675/PNZ (1) z dne 24. julija 2008 – skladen postopek, urejen v državi članici Unije, konkretno tisti iz členov od 46 do 48 madžarskega zakona XXXVIII iz leta 1996 „za priznanje učinkov“ [tujih obsodilnih sodnih odločb] na Madžarskem, v zvezi s kazenskim postopkom, izpeljanim in končanim s pravnomočno sodno odločbo (glede iste osebe in istih dejanj) v drugi državi članici, tudi če dejanski cilj navedenega postopka ni izvršitev take odločbe, temveč postavitev temelja za upoštevanje te odločbe v bodočih kazenskih postopkih?
SL Uradni list Evropske unije C 343/35

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 12. julija 2016 – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Nidera B.V. in Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

(Zadeva C-387/16)

(2016/C 343/48)

Jezik postopka: litovščina

Predložitveno sodišče

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Drugi stranki: Nidera B.V., Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 183 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi z načelom davčne nevtralnosti razlagati tako, da nasprotuje znižanju obresti, ki se v skladu z nacionalnim pravom običajno plačajo zaradi preplačanega (presežnega) DDV, ki ni bil pravočasno vrnjen (pobotan), pri katerih znižanju se upoštevajo druge okoliščine kot tiste, ki so posledica dejanj samega davčnega zavezanca, kot so razmerje med obrestmi in preplačanim zneskom, ki ni bil pravočasno vrnjen, obdobje, v katerem preplačani znesek ni bil vrnjen, in temeljni razlogi za to, ter izgube, ki dejansko nastanejo davčnemu zavezancu?

(1) UL L 347, str. 1.
SL Uradni list Evropske unije C 326/14

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal de première instance de Liège (Belgija) 22. junija 2016 – Jean Jacob, Dominique Lennertz/Država Belgija

(Zadeva C-345/16)

(2016/C 326/25)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal de première instance de Liège

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Jean Jacob, Dominique Lennertz

Tožena stranka: Država Belgija

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 39 Pogodbe o Evropski uniji nasprotuje temu, da belgijski davčni sistem s členoma 155 CIR/92 ne glede na to, ali se upošteva okrožnica št. Ci.RH.331/575.420 z dne 12. marca 2008, povzroča, da se tožnikove luksemburške pokojnine, oproščene davka na podlagi člena 18 konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja med Belgijo in Luksemburgom, vključijo v izračun belgijskega davka in uporabijo kot osnova za odobritev davčnih ugodnosti iz CIR/92 ter da je korist od teh ugodnosti, kot je znesek, oproščen davka, olajšave iz naslova dolgoročnega varčevanja, stroškov, plačanih z boni za storitve, stroškov z namenom zmanjšanja porabe energije v stanovanjskem objektu, stroškov varovanja stanovanjskega objekta pred vlomom ali požarom in dobrodelnih prispevkov tožnika manjša ali se prizna v manjši meri, kakor če bi obe tožeči stranki imeli belgijske dohodke in bi namesto tožnika tožnica prejemala pokojnino, ki izvira izključno iz Belgije?
SL Uradni list Evropske unije C 335/31

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Aachen (Nemčija) 19. maja 2016 – Frank Sleutjes

(Zadeva C-278/16)

(2016/C 335/41)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Aachen

Stranki v postopku v glavni stvari

Frank Sleutjes

Druga stranka v postopku: Staatsanwaltschaft Aachen

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 3 Direktive 2010/64/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih – UL L 280 z dne 26. 10. 2010, str. 1-7 (Celex št. 32010L0064) razlagati tako, da pojem „sodba“ v členu 37(3) StPO [(Strafprozeßordnung, zakon o kazenskem postopku)] vključuje tudi kaznovalni nalog v smislu člena 407 in naslednjih StPO?

(1) UL L 280, str. 1.
3.

Tretji razlog: kršitev členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58, člena 22 Listine, člena 1d(1) in (6) Kadrovskih predpisov za uradnike ter člena 82 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev zaradi neupravičene omejitve izbire drugega jezika na zgolj tri jezike, ki so angleščina, francoščina in nemščina, in izključitve ostalih uradnih jezikov Evropske unije.
SL Uradni list Evropske unije C 326/14

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 16. junija 2016 – Hanssen Beleggingen BV/Tanja Prast-Knipping

(Zadeva C-341/16)

(2016/C 326/24)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in pritožnica: Hanssen Beleggingen BV

Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Tanja Prast-Knipping

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali izraz postopek v smislu člena 22, točka 4, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1), ki je „v zvezi z registracijo ali veljavnostjo […] znamk“, zajema tudi tožbo proti formalni imetnici beneluške znamke, vpisani v register beneluških znamk, s katero se zahteva podaja izjave Uradu Beneluksa za znamke, da tožena stranka glede zadevne znamke nima upravičenj in da se odpoveduje vpisu kot imetnica znamke?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42.
SL Uradni list Evropske unije C 305/19

Pritožba, ki jo je Aughinish Alumina Ltd vložil 6. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi razširjeni senat) z dne 22. aprila 2016 v združenih zadevah T-50/06 RENV II in T-69/06 RENV II, Irska in Aughinish Alumina Ltd/Evropska komisija

(Zadeva C-373/16 P)

(2016/C 305/28)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Aughinish Alumina Ltd („AAL“) (zastopnika: C. Little, C. Waterson, solicitors)

Drugi stranki v postopku: Irska, Evropska komisija

Predloga

Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 22. aprila 2016 v zadevi T-69/06 RENV II.

— Naloži Komisiji plačilo vseh stroškov, nastalih družbi AAL v teh postopkih.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Družba AAL uveljavlja dva pritožbena razloga zoper sodbo.

Prvi razlog: Napačna uporaba prava pri presoji izjemnih okoliščin; kršitev načela legitimnih pričakovanj; neobrazložitev.

Družba AAL trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri presoji legitimnih pričakovanj družbe AAL, zlasti pri presoji obstoja „izjemnih okoliščin“. Ta razlog je razdeljen na štiri dele:

Prvi del: Splošno sodišče je storilo napako pri ugotovitvi obsega in učinka sodbe Sodišča v zadevi C-272/12 P.

Drugi del: Splošno sodišče je storilo napako pri ugotovitvi, da je treba položaj družbe AAL razlikovati od položaja iz zadeve 223/85 RSV.

Tretji del: Splošno sodišče je storilo napako pri razlagi sodne prakse Demesa (Case C-183/02 P in C-187/02 P) kot da odpravlja legitimna pričakovanja družbe AAL glede nepovračila.

Četrti del: Splošno sodišče je napačno opustilo potrebno tehtanje javnih in zasebnih interesov. S tem je Splošno sodišče kršilo načelo varstva zaupanja v pravo in svojo napako podkrepilo z opustitvijo obrazložitve.

Drugi razlog: napačna uporaba prava glede razlage člena 1(b)(i) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (1).

Družba AAL trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo z navedbo in uporabo pogojev, na podlagi katerih bo pomoč opredeljena kot obstoječa pomoč. Družba AAL trdi zlasti, da je Splošno sodišče napačno razlagalo člen 1 (b)(i) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999.

(1) Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339).
SL Uradni list Evropske unije C 279/17

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Letrado de la Administración de Justicia del Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Španija) 13. maja 2016 – Elena Barba Giménez/Francisca Carrión Lozano

(Zadeva C-269/16)

(2016/C 279/23)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Elena Barba Giménez

Tožena stranka: Francisca Carrión Lozano

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali se člena 6(1)(d) in 7(2) Direktive 2005/29/ES (1) uporabita v primerih, v katerih so tarife strokovnjaka urejene v pravnem predpisu? Če je odgovor pritrdilen, ali je treba Direktivo 2005/29/ES razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, kakršna je člen 36 zakona 1/1996, v skladu s katero se zakonsko določena tarifna ureditev obvezno uporabi, čeprav podjetnik ravna opustitveno ali zavajajoče v zvezi z določitvijo cen svojih storitev?

2. Ali je treba člen 101 PDEU razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, kakršno določa člen 36 zakona 1/1996, v skladu s katero so odvetniki, ki izvajajo storitve v okviru sistema brezplačne pravne pomoči, plačani, če se zahtevku stranke ugodi, po odvetniški tarifi, ki so jo pred tem sprejeli ti odvetniki, ne da bi lahko organi države članice od nje odstopali? Ali ta ureditev izpolnjuje pogoja potrebe in sorazmernosti iz člena 15(3) Direktive 2006/123/ES (2)?

3. Ali je treba člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, kakršna je člen 36 zakona 1/1996, ki določa, da mora […] (ni prevedeno) [upravičenec] do brezplačne pravne pomoči v primeru ugoditve njegovemu zahtevku, vendar brez odločitve o stroških, plačati odvetniku njegove stroške v skladu z odvetniško tarifo, ki jo je sprejela poklicna zbornica, pri čemer ti stroški za več kot 50 % presegajo letni znesek dajatve socialne varnosti?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22).

(2) Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, str. 36).