*
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
*
ECLI:EU:C:2013 :684 1SODBA SODIŠČA (tretji senat)
z dne 24. oktobra 2013  
Jezik postopka: nemščina.„Državljanstvo Unije — Člena 20 PD EU in 21 PD EU — Pravica do svobodnega gibanja in prebivanja — 
Državljan dr žave članice — Izobraževanje v drugi državi članici — Štipendija — Pogoji — Terciarno 
izobraževanje, ki t raja dve leti ali več — Pridobitev p oklicne kvalifikacije“
V zadevi C-275/12,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PD EU, ki g a je vložilo 
Verwaltungsgericht H annover (Nemčija) z odločbo z dne 22. maja 2012 , ki j e prispela na Sodišče 
4. junija 2012 , v postopku
Samantha Elrick
proti
Bezirksregierung Köln,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi M. Ilešič, predsednik senata, C. G. Fernlund, A. Ó Caoimh (poročevalec), sodnika, C. Toader, 
sodnica, in E. Jarašiūnas, sodnik,
generalna pravobranilka: E. Sharpston,
sodna tajnica: C. Strömholm, administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 21. marca 2013 ,
ob upoštevanju stališč, ki s o jih predložili:
— za nemško v lado T. Henze in J. Möller, agenta,
— za dansko v lado V. P. Jørgensen in C. Thorning, agenta,
— za avstrijsko v lado C. Pesendorfer, agentka,
— za Evropsko ko misijo V. Kreuschitz in D. Roussanov, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da b o v zadevi razsojeno b rez 
sklepnih predlogov,
izreka n aslednjo
2 ECLI:EU:C:2013 :684SODBAZDNE24.10.2013 –ZADEVAC-275/12
ELRICK
Sodbo
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 20 PD EU in 21 PD EU.
2 Predlog je bil vložen v okviru spora me d S. Elrick, nemško dr žavljanko, in Bezirksregierung Köln (vlada 
enote lokalne samouprave K öln), do ka terega je prišlo, ker ji Bezirksregierung Köln ni dodelil štipendije 
za izobraževanje v Združenem kra ljestvu.
Pravni okvir
3 Zvezni zakon o individualnem s podbujanju izobraževanja (Bundesgesetz über individuelle Förderung 
der Au sbildung (Bundesausbildungsförderungsgesetz)), kakor je bil 23. decembra 2007 s premenjen 
z zakono m o 22. spremem bi zakona o individualnem s podbujanju izobraževanja (BGB1. I, str. 3254 , 
v nadaljevanju: BAföG) v členu 1 z naslovom T emeljno n ačelo določa:
„Študent ali dijak ima na podlagi tega zakona pravico do štipendije, ki u streza njegovim interesom, 
sposobnostim in uspehu, če sicer nima sredstev za preživljanje in izobraževanje.“
4 Člen 2 BAföG z naslovom Izobraževalne ustanove d oloča:
„1.Štipendija se dodeli za obiskovanje
(1) nadaljevalnih splošnoizobraževalnih šol [weiterführende allgemeinbildende Schulen] in poklicnih 
strokovnih šol [Berufsfachschulen], kar z ajema vse vrste poklicnega temeljnega izobraževanja od 
10. razreda da lje [kar u streza desetemu letu šolanja], ter strokovnih in visokih strokovnih šol 
[Fach- und Fachoberschulklassen], ki j ih je m ogoče obiskovati brez kon čanega poklicnega 
izobraževanja, če študent ali dijak izpolnjuje me rila iz odstavka 1a,
(2) poklicnih strokovnih in strokovnih šol [Berufsfachschulklassen und Fachschulklassen], ki j ih je 
mogoče obiskovati brez kon čanega poklicnega izobraževanja, če se z njimi po kon cu vsaj 
dveletnega programa pridobi poklicna kvalifikacija,
[…]
Za u vrstitev s ta odločilnega pomena vrsta in v sebina izobraževanja. Štipendija se dodeli za 
izobraževanja v javnih izobraževalnih ustanovah – ra zen če gre za zasebno v isokošolsko izobraževalno 
ustanovo – ali v nadomestnih zasebnih ustanovah [Ersatzschule].
[…]
1a. Za obiskovanje v odstavku 1, točka 1, opisanih ustanov se štipendija dodeli le, če študent ali dijak 
ne prebiva pri starših in
(1) v razumni razdalji od prebivališča staršev n i enakovredne izobraževalne ustanove;
[…]
5. Štipendija se dodeli le, če traja izobraževalno o bdobje vsaj polovico šolskega ali študijskega leta in se 
mora študent ali dijak v tem č asu načeloma popolnoma posvetiti izobraževanju. […]“
5 V skladu s členom 4 BAföG se štipendija dodeli za izobraževanje v Nemčiji, razen če so izpolnjeni 
pogoji iz členov 5 in 6 tega zakona.
ECLI:EU:C:2013 :684 3SODBAZDNE24.10.2013 –ZADEVAC-275/12
ELRICK
6 Člen 5 BAföG z naslovom Izobraževanje v tujini določa:
„1.Stalno p rebivališče v smislu tega zakona je kra j, kjer je središče življenjskih interesov, ki n i le 
začasno, pri čemer se ne zahteva namen stalne nastanitve; če se nekdo na nekem kra ju zadržuje le 
zaradi i zobraževanja, tam nima stalnega prebivališča.
2. Študentom ali dijakom, ki i majo stalno p rebivališče v Nemčiji, se dodeli štipendija za obiskovanje 
izobraževalne ustanove v tujini, za
[…]
(3) izobraževanje ali nadaljevanje izobraževanja na izobraževalni ustanovi v državi članici Evropske 
unije ali Švici […].
[…]
4. Odstavek 2, točka 3, velja le za obiskovanje izobraževalnih ustanov, ki s o enakovredne poklicnim 
strokovnim šolam [Berufsfachschulklassen] iz člena 2(1), točka 2, visokim strokovnim šolam [höhere 
Fachschulen], akademijam [ Akademien] ali visokim š olam [ Hochschulen] v Nemčiji. Preizkus 
enakovrednosti opravi urad v okviru postopka d odelitve [štipendije].“
Dejansko stanje in vprašanje za predhodno odločanje
7 Iz predložitvene odločbe je ra zvidno, da S . Elrick, n emška dr žavljanka, ki j e bila v Nemčiji rojena 
1. junija 1989 i n ima stalno p rebivališče v smislu člena 5(1) BAföG p ri svojih starših v tej državi 
članici, od leta 1998 p retežno p rebiva v Združenem kra ljestvu.
8 Potem ko j e v grofiji Devon ( Združeno kra ljestvo) kon čala sekundarno i zobraževanje, je bila od 
8. septembra 2009 ko t redna študentka vp isana na South D evon C ollege, na izobraževalni program, 
s katerim se pridobi „First Diploma in Travel, Level 2“. Za ta enoletni izobraževalni program se ni 
zahtevalo predhodno d okončanje ka kega dr ugega poklicnega izobraževanja. S. Elrick je imela me d 
sekundarnim izobraževanjem i n v času, ko j e bila vp isana na South D evon C ollege, stalno p rebivališče 
pri starših v Nemčiji.
9 S. Elrick je 5. julija 2008 v ložila prošnjo, naj se ji za obiskovanje South D evon C ollege s septembrom 
2008 d odeli štipendija.
10 Bezirksregierung Köln je s sklepom z dne 13. avgusta 2008 t o prošnjo zavrnila, ker se z izobraževanjem, 
ki ga je izbrala S. Elrick, ne pridobi poklicna kv alifikacija v skladu z merili iz člena 2(1), točka 2, prvi 
stavek, B AföG, ke r je primerljivo z enoletnim izobraževanjem n a ka teri o d nemških poklicnih 
strokovnih šol (Berufsfachschule), ki j e namenjeno p oklicni usmeritvi, in ke r se za tako izobraževanje 
štipendija za izobraževanje v tujini ne dodeljuje.
11 S. Elrick je 11. septembra 2008 z oper ta sklep v ložila tožbo, ki j o je utemeljila s trditvijo, da s ta bila 
z njeno izključitvijo iz sistema štipendij, ki g a določa BAföG, kršena člena 20 PD EU in 21 PD EU. Če 
bi se na primerljivo izobraževanje vp isala v Nemčiji, bi ji bila za to izobraževanje dodeljena štipendija, 
tudi če bi trajalo le eno leto. Nacionalno p ravo naj bi ji torej dalo možnost izbire me d tem, da s e pri 
izbiri izobraževalne ustanove o dreče pravici do svobode gibanja v Evropski uniji, in tem, da s e odreče 
štipendiji, ki s e dodeljuje na podlagi prava njene izvorne dr žave. Tako n aj bi bila njena pravica do 
svobode gibanja neupravičeno o mejena iz razlogov, ki n iso objektivno u temeljeni.
4 ECLI:EU:C:2013 :684SODBAZDNE24.10.2013 –ZADEVAC-275/12
ELRICK
12 Verwaltungsgericht H annover se sprašuje, ali je nacionalna ureditev u sklajena s členoma 20 PD EU 
in 21 PD EU. Najprej navaja, da s e v skladu s členom 5(2), točka 3, BAföG, štipendija za izobraževanje, 
ki se v celoti izvaja v tujini, na izobraževalni ustanovi, katere program je enakovreden programu 
poklicne strokovne šole v Nemčiji, lahko d odeli le, če so izpolnjeni pogoji iz člena 2(1), točka 2, 
BAföG. V skladu s to določbo mora zadevno izobraževanje omogočati pridobitev p oklicne kvalifikacije 
po kon cu vsaj dvoletnega programa. V zvezi z izobraževanjem S . Elrick v Združenem kra ljestvu pa naj 
ta pogoj ne bi bil izpolnjen.
13 Predložitveno s odišče navaja, da b i bila S. Elrick, če bi v Nemčiji opravila program, ki j e primerljiv 
z izobraževanjem, ki g a je opravila v Združenem kra ljestvu, na podlagi členov 1, 2(1), točka 1, in 4 
v povezavi s členom 2(1a), točka 1, BAföG do štipendije načeloma upravičena.
14 Po navedbah tega sodišča bi bilo namreč za obiskovanje ustanove s takim p rogramom v bližini 
prebivališča njenih staršev v Nemčiji treba v vsako smer opraviti pot, ki b i trajala več ko t eno u ro, kar 
po izvedbenih predpisih BAföG (Verwaltungsvorschriften zum BAföG) p resega razumno trajanje. Če bi 
se S. Elrick tako p reselila v kraj s primerljivo nemško i zobraževalno u stanovo, bi načeloma imela 
pravico do štipendije za ta izobraževalni program.
15 Predložitveno s odišče izraža dvom o skladnost zadevne nacionalne ureditve s pravom U nije. Tako n aj 
S. Elrick – ke r se v skladu z BAföG za izobraževanje v Združenem kra ljestvu štipendija ne m ore 
dodeliti, me dtem ko b i se za primerljivo izobraževanje v Nemčiji lahko – ne bi imela druge možnosti, 
kot da s e odpove bodisi izvajanju pravice do prostega gibanja bodisi pravici do štipendije.
16 V teh okoliščinah je Ve rwaltungsgericht H annover prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno 
odločanje predložilo to vp rašanje:
„Ali člena 20 PD EU in 21 PD EU nasprotujeta določbi nacionalnega prava, v skladu s katero nemški 
državljan, ki i ma stalno p rebivališče v Nemčiji in obiskuje izobraževalno u stanovo v drugi državi 
članici Evropske u nije, nima pravice do štipendije, ki j e urejena v [BAföG], za obiskovanje te tuje 
izobraževalne ustanove, ker traja izobraževalni program samo eno l eto, čeprav bi lahko n a podlagi 
BAföG dobil štipendijo za primerljivo izobraževanje v Nemčiji, ki b i prav tako trajalo le eno leto?“
Vprašanje za predhodno odločanje
17 Predložitveno s odišče s tem vp rašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člena 20 PD EU in 21 PD EU 
razlagati tako, da n asprotujeta ureditvi države članice, kakršna je zadevna ureditev v postopku v  glavni 
stvari, ki z a to, da s e dr žavljanki s stalnim p rebivališčem v tej državi članici dodeli štipendija za 
izobraževanje v drugi državi članici, določa pogoj, da s e s tem i zobraževanjem p oklicna kvalifikacija, ki 
je enakovredna poklicnim kv alifikacijam, ki j ih izdajajo poklicne strokovne šole v državi dodelitve 
štipendije, pridobi po kon cu najmanj dveletnega programa, čeprav bi bila zadevni osebi štipendija 
zaradi n jenega posebnega položaja dodeljena, če bi se odločila, da b o v tej dr žavi obiskovala 
izobraževanje, ki j e enakovredno izobraževanju, ki g a je želela obiskovati v drugi državi članici, in bi 
trajalo manj kot dve leti.
18 Najprej je treba spomniti, da i ma S. Elrick ko t nemška dr žavljanka v skladu s členom 20(1) PD EU 
status državljanke U nije in se torej lahko, po potrebi tudi proti državi članici svojega izvora, sklicuje na 
pravice, povezane s tem s tatusom (glej sodbe z dne 26. oktobra 2006 v zadevi Tas-Hagen in Tas, 
C-192/05, ZOdl., str. I-10451 , točka 19; z dne 23. oktobra 2007 v združenih zadevah M organ in 
Bucher, C-11/06 in C-12/06, ZOdl., str. I-9161 , točka 22, in z dne 18. julija 2013 v združenih zadevah 
Prinz in Seeberger, C-523/11 in C-585/11, točka 23 in navedena sodna praksa).
ECLI:EU:C:2013 :684 5SODBAZDNE24.10.2013 –ZADEVAC-275/12
ELRICK
19 Kot je Sodišče že ve čkrat razsodilo, je namen statusa dr žavljana Unije ta, da p ostane temeljni status 
državljanov dr žav članic, ki t em dr žavljanom, ki s o v enakem p oložaju, omogoča, da s o na področju 
uporabe ratione m ateriae PD EU, neodvisno o d dr žavljanstva in brez poseganja v izjeme, ki s o 
v povezavi s tem i zrecno d oločene, enako p ravno o bravnavani (sodbi z dne 11. julija 2002 v zadevi 
D’Hoop, C-224/98, Recueil; str. I-6191 , točka 28; z dne 21. februarja 2013 v zadevi N. C-46/12, 
točka 27, in zgoraj navedena sodba Prinz in Seeberger, točka 24).
20 Na področje ve ljavnosti prava Skupnosti spadajo me d dr ugim p rimeri, ki s e nanašajo na izvajanje 
temeljnih svoboščin, zagotovljenih v Pogodbi, zlasti pravica do prostega gibanja in prebivanja na 
ozemlju dr žav članic na podlagi člena 21 PD EU (zgoraj navedeni sodbi Morgan in Bucher, točka 23, 
ter Prinz in Seeberger, točka 25 in navedena sodna praksa).
21 V zvezi s tem, čeprav so dr žave članice v skladu s členom 165(1) PD EU pristojne za določanje vsebine 
poučevanja in organizacijo svojih izobraževalnih sistemov, pa m orajo pri izvajanju te pristojnosti 
spoštovati pravo U nije in zlasti določbe Pogodbe o pravici do prostega gibanja in prebivanja na 
ozemlju dr žav članic, kot jo določa člen 21(1) PD EU (glej zgoraj navedeni sodbi Morgan in Bucher, 
točka 24, ter Prinz in Seeberger, točka 26, in navedena sodna praksa).
22 Opozoriti je treba tudi, da n acionalna zakonska u reditev, ki j e za nekatere državljane manj ugodna zgolj 
zato, ker so uporabili svojo pravico do prostega gibanja in začasnega bivanja v drugi državi članici, 
pomeni omejitev p ravic, ki j ih člen 21(1) PD EU p riznava vsakem u dr žavljanu U nije (sodba z dne 
18. julija 2006 v zadevi De Cuyper, C-406/04, ZOdl., str. I-6947 , točka 39, ter zgoraj navedeni sodbi 
Morgan in Bucher, točka 25, ter Prinz in Seeberger, točka 27). V zvezi s tem dr žavljan dr žave članice, 
ki gre v drugo dr žavo članico, kjer nadaljuje srednješolsko izobraževanje, uresničuje pravico prostega 
gibanja, ki j o zagotavlja člen 20 PD EU (glej v tem s mislu zgoraj navedeno s odbo D’Hoop, točke o d 29 
do 34, in sodbo z dne 15. marca 2005 v zadevi Bidar, C-209/03, ZOdl., str. I-2119 , točka 35).
23 Ugodnosti, ki j ih Pogodba ponuja na področju gibanja državljanov Unije, namreč ne bi dosegle polnega 
učinka, če bi državljana neke dr žave č lanice od njihove u porabe lahko o dvrnile ovire, ki z aradi 
njegovega prebivanja v drugi državi članici izhajajo iz ureditve n jegove dr žave izvora, ki g a ka znuje 
zgolj zato, ker je uporabil navedene ugodnosti (glej zgoraj navedene sodbe D’Hoop, točka 31; Morgan 
in Bucher, točka 26, ter Prinz in Seeberger, točka 28).
24 Ta preudarek je ob upoštevanju ciljev, ki j im sledita člena 6(e) PD EU in 165(2), druga alinea, PD EU, 
med drugim spodbujanja mobilnosti študentov in učiteljev, zlasti pomem ben na področju izobraževanja 
(glej zgoraj navedeno s odbo D’Hoop, točka 32; sodbo z dne 7. julija 2005 v zadevi Komisija proti 
Avstriji, C-147/03, ZOdl., str. I-5969 , točka 44, in zgoraj navedeni sodbi Morgan in Bucher, točka 27, 
ter Prinz in Seeberger, točka 29).
25 Poleg tega je treba spomniti, da p ravo U nije dr žavam č lanicam n e nalaga no bene obveznosti, naj 
zagotovijo sistem š tipendiranja za študij v drugi državi članici. Vendar č e država članica uvede sistem 
štipendiranja, ki da je študentom pravico do štipendij, mora poskrbeti za to, da p ravila dodeljevanja teh 
štipendij ne omejujejo neupravičeno z adevne pravice do gibanja in prebivanja na ozemlju dr žav članic 
(glej v tem s mislu zgoraj navedeni sodbi M organ in Bucher, točka 28, ter Prinz in Seeberger, 
točka 30).
26 V obravnavanem p rimeru ni sporno, da b i bila tožeča stranka, če bi v Nemčiji opravila izobraževanje, ki 
je primerljivo s tistim, ki g a je opravila v Združenem kra ljestvu, upravičena do štipendije, glede na to, 
da v razumni oddaljenosti od prebivališča njenih staršev v Nemčiji ni bilo no bene ustanove, ki b i 
ponujala enakovredno izobraževanje.
27 Nemška vlada n avaja, da u reditev v postopku v glavni stvari n e omejuje svobode gibanja in prebivanja, 
ker je odločitev n emškega zakono dajalca, da n e bo uvedel pravice do štipendije za vrsto programa, 
kakršnega obiskuje S. Elrick, legitimna in ke r ga k temu no ben ukrep p rava Unije ne zavezuje. Po
6 ECLI:EU:C:2013 :684SODBAZDNE24.10.2013 –ZADEVAC-275/12
ELRICK
 navedbah te vlade je namen BAföG kv alitativna selekcija vrste izobraževanj, ki j ih bo Zvezna republika 
Nemčija subvencionirala. Taka u reditev n aj ne bi pomenila omejitve t emeljnih svobod gibanja in 
prebivanja.
28 Vendar u reditev, kakršna je v postopku v glavni stvari, ki d odelitev štipendije za izobraževanje v tujini 
pogojuje z enakovrednostjo tega izobraževanja z izobraževanjem, ki g a ponujajo poklicne strokovne 
šole (Berufsfachschulklasse), s katerim s e po kon cu vsaj dvoletnega programa pridobi poklicna 
kvalifikacija, pomeni omejitev v smislu člena 21 PD EU, ker bi bila štipendija prosilcu, ki j e v enakem 
osebnem p oložaju ko t S. Elrick, za izobraževanje v Nemčiji, ki j e enakovredno p rogramu, ki g a je 
S. Elrick obiskovala v drugi državi članici, odobrena.
29 Ob upoštevanju vp liva, ki g a lahko ima izvrševanje pravice do prostega gibanja in prebivanja v drugi 
državi članici na pravico do štipendije, lahko tak pogoj državljane Unije, kot je S. Elrick, od izvrševanja 
navedene pravice odvrne (glej zgoraj navedeno s odbo Prinz in Seeberger, točka 32). Poleg tega ni 
mogoče šteti, da s o omejevalni učinki, ki j ih povzroča ta pogoj, tako n egotovi in nepomem bni, da n e 
bi pomenili omejitve p rostega gibanja in prebivanja (glej v tem s mislu zgoraj navedeno s odbo M organ 
in Bucher, točka 32).
30 V skladu z ustaljeno s odno p rakso je lahko u reditev, ki o mejuje temeljno s voboščino, ki j e zagotovljena 
s Pogodbo, s stališča prava Unije utemeljena le, če temelji na objektivnih preudarkih v splošnem 
interesu, ki n iso odvisni od dr žavljanstva zadevnih oseb, in če je sorazmerna s ciljem, ki m u legitimno 
sledi nacionalno p ravo (glej zgoraj navedene sodbe De Cuyper, točka 40; Tas-Hagen in Tas, točka 33, 
ter M organ in Bucher, točka 33). Iz sodne prakse Sodišča izhaja, da j e ukrep s orazmeren, če je 
primeren za uresničenje želenega cilja in se z njim ne prekorači tega, kar j e nujno z a njegovo doseganje 
(zgoraj navedene sodbe De Cuyper, točka 42, Morgan in Bucher, točka 33, in Prinz in Seeberger, 
točka 33).
31 Nemška vlada n avaja, da j e nacionalna ureditev v postopku v glavni stvari u pravičena z izbiro nemškega 
zakono dajalca, da š tipendijo za študij v tujini dodeli glede na povprečno p ričakovano ko ristnost 
izobraževanja in glede na razmerje me d bivanjem v tujini in celotnim trajanjem t ega izobraževanja. Po 
mnenju te vlade je splošni cilj ureditve v postopku v glavni stvari t orej ta, da s e štipendije za 
izobraževanje v tujini dodeli le za izobraževanja, ki š tudentu da jejo največje možnosti na trgu dela. 
Tako n aj bi izobraževanje, s katerim s e doseže le nizka s topnja kv alifikacije, kakršno j e zadevno 
izobraževanje v postopku v glavni stvari, sicer da jalo splošno p oklicno u smeritev, vendar p a naj bi 
možnosti takega študenta na trgu dela le m alo povečalo. Zato naj dodelitev š tipendije za tako 
izobraževanje v tujini ne bi bila upravičena.
32 Iz argumentov, ki j ih je navedla nemška vlada, pa ni jasno ra zvidno, kako n aj bi se z zadevno u reditvijo 
iz postopka v glavni stvari, posebej pa s pogojem, določenim v členu 2(2) BAföG, da m ora nameravano 
izobraževanje trajati vsaj dve l eti, in to ne gl ede na njegovo vrsto in vsebino, me dtem ko s e 
izobraževanje, ki t ega pogoja ne izpolnjuje, vendar s e izvaja v Nemčiji, v nekaterih okoliščinah – 
v kakršnih je me d dr ugim tudi tožeča stranka – subvencionira, doseglo cilj subvencioniranja le tistih 
izobraževanj v tujini, ki p ovečujejo m ožnosti študentov na trgu dela. Ugotoviti je torej treba, da 
zahteva po trajanju dveh let nima nikakršne povezave z ravnijo izbrane izobrazbe.
33 Tako je treba ugotoviti, da j e naložitev p ogoja trajanja, kakršen je v postopku v glavni stvari, neskladna 
z navedenim ciljem i n zato neprimerna za njegovo izpolnitev (glej po analogiji zgoraj navedeno s odbo 
Morgan in Bucher, točka 36).
34 Glede na navedeno je treba na postavljeno vp rašanje odgovoriti, da j e treba člena 20 PD EU in 21 PD EU 
razlagati tako, da n asprotujeta ureditvi države članice, kakršna je ureditev v postopku v glavni stvari, ki 
za to, da s e dr žavljanki s stalnim p rebivališčem v tej državi članici dodeli štipendija za izobraževanje 
v drugi dr žavi članici, določa pogoj, da s e s tem i zobraževanjem p oklicna kv alifikacija, ki j e 
enakovredna poklicnim kv alifikacijam, ki j ih izdajajo poklicne strokovne šole v državi dodelitve
ECLI:EU:C:2013 :684 7SODBAZDNE24.10.2013 –ZADEVAC-275/12
ELRICK
 štipendije, pridobi po kon cu najmanj dvoletnega programa, čeprav bi bila zadevni osebi štipendija 
zaradi n jenega posebnega položaja dodeljena, če bi se odločila, da b o v tej dr žavi obiskovala 
izobraževanje, ki j e enakovredno izobraževanju, ki g a je želela obiskovati v drugi državi članici, in bi 
trajalo manj kot dve leti.
Stroški
35 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari e na od stopenj v postopku p red predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. S troški, priglašeni za predložitev s tališč Sodišču, ki n iso stroški 
omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
Člena 2 0 P DEU in 2 1 P DEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, 
kakršna je ureditev v postopku v glavni stvari, ki za to, da se državljanki s stalnim p rebivališčem 
v tej državi članici dodeli štipendija za izobraževanje v drugi d ržavi članici, določa pogoj, da se 
s tem izobraževanjem p oklicna kvalifikacija, ki je enakov redna poklicnim k valifikacijam, k i jih 
izdajajo p oklicne strokovne šole v državi dodelitve štipendije, pridobi po k oncu n ajmanj 
dvoletnega p rograma, čeprav bi bila zadevni osebi štipendija zaradi njenega p osebnega p oložaja 
dodeljena, če bi se odločila, da bo v tej državi obiskovala izobraževanje, ki je enakov redno 
izobraževanju, ki ga j e želela obiskovati v drugi d ržavi članici, in bi trajalo m anj kot dve leti.
Podpisi