SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

(drugi senat)

z dne 3. julija 2014

Zadeva F‑5/12 DEP

Slawomir Bogusz

proti

Evropski agenciji za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (Frontex)

„Javni uslužbenci – Postopek – Odmera stroškov“

Predmet: Predlog za odmero povračljivih stroškov na podlagi člena 92(1) Poslovnika, ki ga je S. Bogusz vložil po sodbi Sodišča za uslužbence z dne 12. junija 2013, Bogusz/Frontex (F‑5/12, EU:F:2013:75).

Odločitev: Skupni znesek stroškov, ki jih mora Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije povrniti S. Boguszu iz naslova stroškov, ki se lahko povrnejo, v zadevi Bogusz proti Frontex (F‑5/12) znaša 2547,50 EUR.

Povzetek

1. Sodni postopek – Stroški – Odmera – Stroški, ki se povrnejo – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati – Honorarji, ki jih morajo stranke plačati svojim odvetnikom – Določitev honorarjev, ki jih je mogoče izterjati od stranke, ki ji je bilo naloženo plačilo stroškov

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 91(b))

2. Sodni postopek – Stroški – Odmera – Stroški, ki se povrnejo – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati – Nujni stroški, povezani s postopkom odmere – Vključitev

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 91(b))

1. Sodišče Unije ni pristojno za določitev honorarjev, ki jih morajo stranke plačati svojim odvetnikom, temveč je pristojno za določitev zneska, do višine katerega se ta plačila lahko izterjajo od stranke, ki ji je bilo naloženo plačilo stroškov.

Sodišču Unije pri odločanju o predlogu za odmero stroškov, prvič, ni treba upoštevati morebitnega dogovora, ki ga zadevna stranka v zvezi s tem sklene s svojimi zastopniki ali svetovalci. Drugič, čeprav se lahko s predložitvijo plačanega računa dokaže dejanski znesek stroškov, ki jih je tožeča stranka imela z zastopanjem v postopku pred Sodiščem za uslužbence, pa še vedno velja, da dokazilo o plačilu stroškov, katerih povračilo se zahteva, ni predhodni pogoj za to, da Sodišče za uslužbence odmeri stroške, ki se lahko povrnejo.

Ker tarifne določbe Unije ne obstajajo, mora sodišče Unije svobodno presoditi podatke zadeve ter pri tem upoštevati predmet in naravo spora, njegovo pomembnost z vidika prava Skupnosti in zahtevnosti primera, obseg dela, ki so ga zaradi sodnega postopka morali opraviti zastopniki ali svetovalci, ter ekonomske interese, ki jih je spor imel za stranke. Zaradi proste presoje lahko sodišče Skupnosti stroške, ki se povrnejo, določi v nižjem znesku od zneska, ki ga je bila stranka, ki mora plačati ta znesek, pripravljena plačati nasprotni stranki.

(Glej točke 30, 33 in 35.)

Napotitev na:

Sodišče: sklepi Leeuwarder Papierwarenfabriek/Komisija, 318/82‑DEPE, EU:C:1985:468, točka 2; Comunidad autónoma de La Rioja/Diputación Foral de Vizcaya in drugi, C‑465/09 P‑DEP, EU:C:2013:112, točki 26 in 27, in Kronofrance/Nemčija in drugi, C‑75/05 P‑DEP, EU:C:2013:458, točka 30;

Sodišče za uslužbence: sklepa X/Parlament, F‑14/08 DEP, EU:F:2009:149, točka 23 in navedena sodna praksa, in Cuallado Martorell/Komisija (F‑96/09 DEP, EU:F:2013:186, točka 28).

2. Čeprav uradno ni treba ločeno odločati o stroških in honorarjih, priglašenih v postopku odmere stroškov, pa mora sodišče Unije pri določanju stroškov, ki se lahko povrnejo, upoštevati vse okoliščine zadeve do sprejetja sklepa o odmeri stroškov.

V zvezi s tem je predlog za odmero stroškov precej standardiziran, zanj pa je načeloma značilno, da odvetniku, ki je že obravnaval vsebino zadeve, ne povzroča težav.

(Glej točki 45 in 47.)

Napotitev na:

Sodišče: sklepa Francija Télévisions/TF1, C‑451/10 P‑DEP, EU:C:2012:323, točka 32, in OCVV/Schräder (C‑38/09 P‑DEP, EU:C:2013:679, točka 42);

Sodišče za uslužbence: sklep Schönberger/Parlament (F‑7/08 DEP, EU:F:2010:32 točki 46 in 47).