SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE

JULIANE KOKOTT,

predstavljeni 16. januarja 2020 ( 1 )

Zadeva C‑456/18 P

Madžarska

proti

Evropski komisiji

„Pritožba – Državna pomoč – Sklep o začetku postopka na podlagi člena 108(2) PDEU – Uredba (ES) št. 659/1999 – Člen 11(1) – Odredba o začasnem odlogu – Izpodbojnost odredbe o začasnem odlogu – Pravni interes kljub prenehanju učinka akta – Izvajanje diskrecijske pravice Komisije pri sprejetju odredbe o začasnem odlogu – Sorazmernost – Obveznost obrazložitve“

I. Uvod

1. Pri obravnavani pritožbi zoper izpodbijano sodbo Splošnega sodišča ( 2 ) ima Sodišče možnost, da obravnava samostojno pravno varstvo zoper začasno odredbo o odlogu v postopku v zvezi z državnimi pomočmi. Z njo je bilo Madžarski do konca postopka preiskave izrecno prepovedano nadaljnje izvajanje dveh ukrepov pomoči.

2. Sicer je že s členom 108(3) PDEU določeno, da v primeru sprožitve postopka preiskave države članice zadevnega ukrepa pomoči ne smejo izvajati. Vendar pa, če država članica to kljub temu stori, začasna odredba o odlogu Komisiji omogoča, da izvede poenostavljen postopek zaradi neizpolnitve obveznosti. Madžarska je bila Komisiji očitno posebej sumljiva, zato je začasno odredbo izdala hkrati s sklepom o začetku postopka. Vendar Komisija to v bistvu utemeljuje zgolj z obstojem in obsegom pomoči.

3. Pri tem je treba poudariti, da se preiskava Komisije nanaša na dva davčna zakona (v širšem smislu), katerih lastnost pomoči izhaja predvsem iz progresivne davčne stopnje. Ali se lahko to dejansko šteje za pomoč v smislu člena 107 PDEU, še ni pojasnjeno in je sporno. ( 3 ) Vendar pa Madžarska končne odločbe Komisije v tej zadevi (o tem, ali omenjena zakona pomenita pomoč) nato ni izpodbijala, ampak še naprej zgolj ločeno izpodbija začasni odredbi. Madžarska meni, da je pri sprejemanju teh začasnih odredb prišlo do napak v presoji in da nista bili zadostno utemeljeni.

4. Vendar je Splošno sodišče na prvi stopnji o tem presodilo drugače, zato mora zdaj Sodišče v zadevi o pritožbi odločiti, ali Splošno sodišče začasnih odredb o odlogu, ki zdaj učinka že nimata več, upravičeno ni grajalo.

II. Pravni okvir

5. Postopek v zvezi z nezakonito pomočjo je določen v poglavju III Uredbe (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 PDEU ( 4 ) (v nadaljevanju: Uredba št. 659/1999).

6. V členu 11 ( 5 ) te uredbe je določeno: „1. Komisija lahko, potem ko zadevni državi članici omogoči, da predloži svoje pripombe, sprejme odločbo, ki od države članice zahteva, da začasno odloži vso nezakonito pomoč, dokler Komisija ne odloči o združljivosti pomoči s skupnim trgom (v nadaljnjem besedilu ‚odredba o začasnem odlogu‘). 2. Komisija lahko, potem ko zadevni državi članici omogoči, da predloži svoje pripombe, sprejme odločbo, ki od države članice zahteva, da se začasno vrne vsa nezakonita pomoč, dokler Komisija ne odloči o združljivosti pomoči s skupnim trgom (v nadaljnjem besedilu ‚odredba o vračilu‘), če so izpolnjena naslednja merila: – skladno z ustaljeno prakso ni dvoma o naravi pomoči zadevnega ukrepa in – je treba nujno ukrepati, in – obstaja resna nevarnost znatne in nepopravljive škode konkurentu. […]“

7. Komisija lahko na podlagi člena 12 Uredbe št. 659/1999 v primeru kršitev odredb o začasnem odlogu brez predhodnega postopka sproži postopek zaradi neizpolnitve obveznosti v smislu člena 258 PDEU: „Če država članica ne izpolni odredbe o začasnem odlogu ali odredbe o vračilu, je Komisija upravičena, medtem ko opravlja vsebinski pregled zadeve na podlagi razpoložljivih podatkov, zadevo predložiti neposredno Sodišču Evropske unije in zaprositi za izjavo, da je neizpolnjevanje kršitev Pogodbe.“

8. Komisija formalni postopek preiskave v zvezi z neprijavljeno pomočjo zaključi z odločbo v skladu s členom 13(1) v povezavi s členom 7 Uredbe št. 659/1999. V členu 7(5) je določena prepoved pomoči, tako imenovana negativna odločba: „Če Komisija ugotovi, da je prijavljena pomoč nezdružljiva s skupnim trgom, sklene, da se pomoč ne sme izvajati […].“

III. Ozadje spora

9. Prvič, Madžarska je leta 2014 sprejela zakon XCIV o zdravstvenem prispevku podjetij iz tobačne industrije. Drugič, Madžarska je spremenila zakon XLVI iz leta 2008 o prehranski verigi in uradnem nadzoru v njej.

10. Z obema ukrepoma je Madžarska za zadevna podjetja uvedla progresivni strukturi prispevkov, ki sta začeli veljati z začetkom leta 2015.

11. O teh ukrepih Madžarska Komisije ni obvestila. Zato je Komisija Madžarsko obvestila, da lahko po mnenju Komisije ureditev iz zakonov XLVI in XCIV pomeni državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom. V obeh dopisih je Komisija zagrozila z odredbo o začasnem odlogu v smislu člena 11(1) Uredbe št. 659/1999 in Madžarsko pozvala, naj predloži pripombe. Madžarska se na ta poziv ni odzvala.

12. Komisija je 15. julija 2015 sprožila dva formalna postopka preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU. ( 6 )

13. Komisija je ravno tako v obeh postopkih sprejela odredbo o začasnem odlogu. Kot obrazložitev je navedla, prvič, da Madžarska k zagroženim odredbam o začasnem odlogu ni predložila pripomb in je trdila, da ukrepa ne pomenita pomoči. Drugič, Madžarska naj bi nezakonito pomoč še naprej dajala. Tretjič, strmo progresivna narava dajatev, ki temeljijo na prometu, naj bi potencialno znatno vplivala na položaj konkurence na trgu. ( 7 )

14. Madžarska je zoper odredbi o začasnem odlogu pravočasno vložila tožbi.

15. Komisija je 4. julija 2016 v skladu s členom 13(1) v povezavi s členom 7(5) Uredbe št. 659/1999 sklenila, da pomenita sporna ukrepa državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(1) PDEU in jo je Madžarska nezakonito začela izvajati v nasprotju s členom 108(3) PDEU. ( 8 ) Obe negativni odločbi sta postali pravnomočni.

16. Splošno sodišče je tožbi Madžarske zoper odredbi o začasnem odlogu z izpodbijano sodbo z dne 25. aprila 2018 zavrnilo. Sodba je bila Madžarski vročena 2. maja 2018.

IV. Postopek pred Sodiščem

17. Madžarska je zoper to sodbo 12. julija 2018 pred Splošnim sodiščem vložila obravnavano pritožbo. Madžarska Sodišču predlaga, naj: – izpodbijano sodbo razveljavi; – Sklep C(2015) 4805 final razglasi za ničen v delu, v katerem se izdaja odredba o začasnem odlogu; – Sklep C(2015) 4808 final razglasi za ničen v delu, v katerem se izdaja odredba o začasnem odlogu; – Komisiji naloži plačilo stroškov.

18. Predsednik Sodišča je Republiki Poljski s sklepom z dne 15. oktobra 2018 dovolil intervencijo v podporo Madžarski. ( 9 )

19. Komisija Sodišču predlaga, naj: – pritožbo zavrže kot nedopustno in/ali zavrne kot neutemeljeno; – Madžarski naloži plačilo stroškov.

20. Madžarska, Poljska in Komisija so Sodišču predložile pisna stališča in se 26. septembra 2019 udeležile ustne obravnave v zvezi s pritožbo.

V. Pritožba

A. Dopustnost pritožbe

21. Komisija meni, da je pritožba nedopustna, ker vloga ni jasna. Iz nje zlasti ne izhaja, katere točke sodbe Madžarska izpodbija. Poleg tega je Madžarska po mnenju Komisije v bistvu ponovila razloge in trditve iz postopka na prvi stopnji in večkrat izpodbijala sporna sklepa Komisije, ne pa izpodbijane sodbe.

22. V skladu z ustaljeno sodno prakso pritožba ne ustreza zahtevam po obrazložitvi iz člena 168(1)(d) in člena 169(2) Poslovnika Sodišča, če so v njej samo ponovljeni razlogi in trditve, ki so že bili navedeni pred Splošnim sodiščem. Kadar pa pritožnik izpodbija to, kako je Splošno sodišče razlagalo ali uporabilo pravo Unije, se pravna vprašanja, obravnavana na prvi stopnji, lahko ponovno obravnavajo v pritožbenem postopku. ( 10 )

23. V obravnavanem primeru v pritožbi v nasprotju s trditvami Komisije ne gre zgolj za ponavljanje elementov, ki so bili predstavljeni že na prvi stopnji. Madžarska namreč izpodbija obrazložitev izpodbijane sodbe, ki jo graja predvsem glede izvajanja diskrecijske pravice Komisije pri izdaji odredb o začasnem odlogu in njene obveznosti obrazložitve. To zadostuje za to, da se pritožba še lahko šteje za dopustno.

B. Utemeljenost pritožbe

24. Kadar Sodišče odloča o pritožbi, po uradni dolžnosti preizkusi dopustnost tožb, vloženih pri Splošnem sodišču. ( 11 )

25. Zato se bom, preden bom pritožbo vsebinsko preučila, posvetila dopustnosti tožb, ki ju je Madžarska vložila pred Splošnim sodiščem. Kajti če bi bili tožbi že nedopustni, pri odločitvi Splošnega sodišča, da ju zavrne, ni prišlo do napačne uporabe prava in bi bila pritožba Madžarske neutemeljena.

1. Dopustnost tožb zoper odredbi o začasnem odlogu

26. Tožbi zoper začasni odredbi o odlogu bi lahko postali nedopustni, ker sta negativni odločbi zdaj že pravnomočni.

27. Vendar Splošno sodišče meni, da sta tožbi dopustni. V poštev ne bi prišla niti ustavitev postopka v zvezi s tožbama (o tem v točki (a)) niti ne bi bilo mogoče šteti, da je prenehal pravni interes (o tem v točki (b)). Splošno sodišče to utemeljuje v točki 49 izpodbijane sodbe s tem, da se vprašanje ustavitve tožbenega postopka dejansko ne razlikuje od vprašanja prenehanja pravnega interesa.

28. Z ugotovitvijo Splošnega sodišča, da sta tožbi dopustni, se je treba strinjati, ne pa tudi z njegovo utemeljitvijo.

a) Prenehanje predmeta tožbe

29. V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča mora predmet spora obstajati do razglasitve sodne odločbe, sicer se postopek ustavi. ( 12 )

30. Ta sodna praksa se sicer – kolikor je razvidno – nanaša izključno na zasebne tožbe iz člena 263, četrti odstavek, PDEU, v obravnavanem primeru pa je Madžarska podala pritožbo v skladu s členom 263, drugi odstavek, PDEU. Splošnemu sodišču je pri tem sicer treba pritrditi, da državam članicam kot privilegiranim tožečim strankam v smislu člena 263, drugi odstavek, PDEU ni treba dokazati pravnega interesa. Vendar iz tega ne izhaja, da lahko država članica tožbo per se vloži zoper akte, ki nimajo več pravnega učinka. V nasprotju z mnenjem Splošnega sodišča prenehanje pravnega interesa ni identično prenehanju predmeta tožbe. Dejstvo, da privilegirani tožeči stranki ni treba izpolnjevati posebnih pogojev tožbe v skladu s členom 263, četrti odstavek, PDEU, ne pomeni, da lahko pred Sodiščem vlaga tožbe, ki so morda zgolj hipotetične. ( 13 )

31. Prepoved izvajanja ukrepov, ki izhaja iz odredb o začasnem odlogu, je s pravnomočno negativno odločbo prenehala veljati. Od izdaje negativne odločbe namreč Madžarska ukrepov ne sme izvajati, ne glede na odredbi o začasnem odlogu.

32. Tudi vložitev tožbe v poenostavljenem postopku, ki jo lahko Komisija v zvezi z odredbo o začasnem odlogu vloži v skladu s členom 12 Uredbe št. 659/1999, ni več mogoča. Kajti s pravnomočnostjo negativne odločbe je bila nadomeščena s poenostavljenim postopkom zaradi neizpolnitve obveznosti, ki je enake vrste in je določen v členu 108(2), drugi pododstavek, PDEU. ( 14 )

33. Torej je imela odredba o začasnem odlogu v skladu s členom 11(1) Uredbe št. 659/1999 samostojen učinek samo do izdaje negativne odločbe (tukaj leta 2016). Od takrat odredba o začasnem odlogu samostojnih pravnih učinkov nima več. Zato se je po vložitvi tožbe leta 2015 postopek v sporu o glavni stvari ustavil.

b) Nadaljnji obstoj interesa Madžarske za razglasitev ničnosti izpodbijanih odredb o začasnem odlogu

34. Vendar pa interes Madžarske za razglasitev izpodbijanih odredb o začasnem odlogu za nične tu izjemoma še naprej obstaja.

35. Dejstvo, da Madžarska pravnomočnosti negativnih odločb ni poskusila preprečiti, pri tem ne spremeni ničesar. Čeprav sta odredba o začasnem odlogu in negativna odločba tesno povezani, izpodbijanje negativne odločbe ni pogoj za interes za razglasitev ničnosti odredbe o začasnem odlogu, katere učinek je prenehal. Odločbi Komisije se nanašata na različna predmeta.

36. V zvezi s pravnim sredstvom zoper negativno odločbo Splošno sodišče preizkusi, ali je ukrep države članice v skladu s členom 107(1) PDEU prepovedana pomoč. V obravnavani zadevi pa gre za začasno pristojnost Komisije pred izdajo dokončnih odločb. Zanje veljajo drugi pogoji. Madžarska glede tega, da negativne odločbe ni izpodbijala, ni ravnala protislovno. Interes Madžarske za samostojen preizkus odredbe o začasnem odlogu, potem ko je izgubila učinek, s tem ni prenehal.

37. V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča tožeča stranka v nekaterih primerih ohrani interes za razglasitev ničnosti izpodbijanega akta. To ji omogoča, da avtorju akta prepreči ponovitev nezakonitega akta. Nadaljnji obstoj tega interesa predpostavlja, da se lahko ta nezakonitost v prihodnje ponovi, ne glede na posebne okoliščine posameznega primera. ( 15 )

38. Sicer je na ustni obravnavi Komisija priznala, da odredbe o začasnem odlogu izdaja relativno redko, Madžarska pa ni trdila, da je Komisija z odredbami o začasnem odlogu zagrozila v konkretnih drugih postopkih v zvezi z državno pomočjo.

39. Vendar pa je nadzor nad pomočmi zastavljen zelo široko in vodi do velikega števila postopkov pred Komisijo. Dalje, ni videti, da bi se Komisija pri svoji praksi na področju odredb o začasnem odlogu omejevala glede na določene smernice. Zato je težko predvideti, kdaj, kako in v katerih okoliščinah bo Komisija to pristojnost uporabila.

40. Poleg tega imajo države članice kot privilegirane tožeče stranke načeloma večji upravičen interes za sodni nadzor glede zakonitosti ravnanja institucij. Temu novi sklep Sodišča ( 16 ), naveden v opombi 13, ne nasprotuje. V njem je Sodišče nadaljnji obstoj interesa Madžarske sicer zanikalo. Vendar pa se je postopek v tistem primeru ustavil, ker je Madžarska spremenila ukrep, ki ga je Komisija prepovedala kot pomoč. To je položaj, ki ni enak obravnavanemu. V obravnavani zadevi pa je sporna pristojnost Komisije v formalnem postopku preiskave. Državam članicam bi se pravno varstvo zoper odredbe o začasnem odlogu kot začasne ukrepe sicer zavrnilo.

41. Nazadnje pa so Madžarska, Poljska in Komisija soglasno zatrdile, da imajo iz razlogov v zvezi s pravno varnostjo interes za preizkus odredb o začasnem odlogu. ( 17 )

42. Zato v obravnavanem primeru ne gre za hipotetičen spor. Nasprotno, obstaja zadostna nevarnost ponovitve, ki upravičuje nadaljnji interes za preizkus odredb o začasnem odlogu, katerih učinek je prenehal.

c) Vmesni predlog

43. Tožbi, vloženi pri Splošnem sodišču, sta bili zato dopustni.

2. Pritožbeni razlogi

44. Madžarska v utemeljitev svoje pritožbe navaja tri razloge. S prvim pritožbenim razlogom Madžarska trdi, da je Splošno sodišče, prvič, pogoje za izdajo odredb o začasnem odlogu iz člena 11(1) Uredbe št. 659/1999 napačno razložilo in, drugič, izvajanja diskrecijske pravice Komisije ni zadostno preizkusilo. Z drugim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče s tem, da je zavrnilo njeno trditev, napačno uporabilo pravo. Tretji pritožbeni razlog se nanaša na obveznost obrazložitve Komisije.

45. Drugi pritožbeni razlog se lahko takoj zavrne kot očitno neutemeljen. Z njim Madžarska Splošnemu sodišču očita, da je njeno trditev na ustni obravnavi, da je Komisija referenčni okvir spornih ukrepov Madžarske napačno določila, v točkah od 53 do 57 izpodbijane sodbe spoznalo za prepozno in zato v skladu s členom 84 Poslovnika Splošnega sodišča zavrnilo kot nedopustno. Vendar je Splošno sodišče pravilno ugotovilo, da je bil očitek, da je Komisija kršila člen 107(1) PDEU, nedopusten nov tožbeni razlog, saj so se trditve Madžarske v vloženi tožbi nanašale samo na izpodbijani odredbi.

a) Pogoji za izdajo odredb o začasnem odlogu v skladu s členom 11(1) Uredbe št. 659/1999 (prvi del prvega pritožbenega razloga)

46. S prvim delom prvega pritožbenega razloga Madžarska trdi, da je Splošno sodišče pri razlagi pogojev za izdajo odredb o začasnem odlogu iz člena 11(1) Uredbe št. 659/1999 napačno uporabilo pravo.

1) Upoštevanje člena 108(3) PDEU v okviru člena 11(1) Uredbe št. 659/1999

47. Madžarska meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo sodno prakso v zvezi s členom 108(3) PDEU glede razdelitve pristojnosti med sodišči držav članic in Komisijo.

48. To temelji na napačnem razumevanju izpodbijane sodbe. Nasprotno, Splošno sodišče je v točki 68 izpodbijane sodbe pravilno podalo sodno prakso v zvezi s členom 108(3) PDEU ( 18 ), v skladu s katero je pristojnost nacionalnih sodišč omejena že, kadar Komisija domneva, da gre za kršitev obveznosti obveščanja, in začne formalni postopek preiskave.

49. Poleg tega navedbe Splošnega sodišča, ki jih je grajala Madžarska, o „temeljnem pravnem učinku“ (točka 33 izpodbijane sodbe) oziroma „v bistvu enakem pravnem učinku“ (točka 99 izpodbijane sodbe) začetka formalnega postopka preiskave in odredbe o začasnem odlogu nimajo nikakršnega vpliva na rešitev spora. Na obstoj teh pravnih posledic namreč ta opisa ne vplivata. Zato te navedbe za rešitev spora niso upoštevne, saj Madžarska na podlagi njih ne more imeti nikakršne prednosti. ( 19 ) Navedbe Madžarske so torej brezpredmetne.

50. Zato Splošno sodišče pravnih posledic člena 108(3) PDEU v okviru člena 11(1) Uredbe št. 659/1999 ni prezrlo.

2) Razlaga člena 11(1) Uredbe št. 659/1999

51. Madžarska v zvezi z razlago člena 11 Uredbe št. 659/1999 graja točko 73 izpodbijane sodbe. V njej je Splošno sodišče ugotovilo, da bi bila učinkovitost nadzora nad pomočjo oslabljena, če bi se za izdajo odredbe o začasnem odlogu zahtevala izpolnitev dodatnih vsebinskih pogojev. Madžarska meni, da je to zelo težko združljivo s sodno prakso. V skladu z njo Komisija ni samodejno zavezana k izdaji odredb o začasnem odlogu, kadar pomoč ni bila priglašena v skladu s členom 108(3), prvi stavek, PDEU. ( 20 )

52. Da bi bila Komisija k izdaji odredbe o začasnem odlogu samodejno zavezana, iz navedb Splošnega sodišča v točkah 73 in 112 izpodbijane sodbe ni mogoče razbrati. Nasprotno, Komisija je za izdajo odredb o začasnem odlogu pooblaščena („lahko“). Ali bo Komisija to pooblastilo tudi uporabila, je prepuščeno njeni presoji.

53. Splošno sodišče je člen 11(1) Uredbe št. 659/1999 tudi v preostalem delu pravilno razložilo. V točki 70 izpodbijane sodbe je ugotovilo, da je med pogojema, ki sta določena v členu 11(1) Uredbe št. 659/1999, zgolj en vsebinski pogoj in en postopkovni pogoj. Postopkovni pogoj je, da mora Komisija državi članici omogočiti, da predloži svoje pripombe. Materialni pogoj je, da mora Komisija zadevni nacionalni ukrep začasno opredeliti za nezakonito pomoč.

54. Poleg tega je Splošno sodišče v točki 72 izpodbijane sodbe pravilno poudarilo, da dodatni pogoji za izdajo odredbe o vračilu v smislu člena 11(2) Uredbe št. 659/1999 ne veljajo za izdajo odredbe o začasnem odlogu v smislu člena 11(1) Uredbe št. 659/1999.

55. To izhaja iz razlage a contrario odstavka 2 v primerjavi z odstavkom 1, v katerem dodatni pogoji niso zahtevani. V nasprotnem primeru ne bi bila učinkovita odločitev zakonodajalca, da dodatne pogoje določi le za izdajo odredbe o vračilu iz člena 11(2) Uredbe št. 659/1999.

56. Tudi smisel in namen člena 11 Uredbe št. 659/1999 govorita v prid temu, da morajo biti dodatni pogoji izpolnjeni samo za to, da Komisija izda začasno odredbo o vračilu. Začasne odredbe o vračilu imajo učinke za preteklost. Nasprotno pa ima odredba o začasnem odlogu učinek za prihodnost. Glede v vsakem primeru obstoječe prepovedi izvajanja ukrepa, ki je določena v členu 108(3), tretji stavek, PDEU, je pravna posledica člena 11(1) Uredbe št. 659/1999 zlasti poenostavljena možnost vložitve tožbe, ki jo lahko Komisija zoper državo članico vloži v skladu s členom 12. Ta tožba je posebna oblika tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti. ( 21 ) Zadnjenavedena Komisiji omogoča poenostavljen postopek zaradi neizpolnitve obveznosti, da lahko hitro in učinkovito prepreči povečano tveganje neizpolnitve obveznosti s strani države članice.

57. Madžarska sicer trdi, da je Splošno sodišče napačno predpostavljalo, da so ti pogoji tudi dejansko izpolnjeni, tako da je v točkah od 59 do 87 izpodbijane sodbe izkrivilo dejansko stanje oziroma dokaze. Pri tem se Madžarska sklicuje predvsem abstraktno na pojma prednosti in selektivnosti. Pri tem pa ne poda nobene konkretne trditve, v katerem delu naj bi šlo za izkrivljanje, ki naj bi ga storilo Splošno sodišče. Zato ta trditev Madžarske ni upoštevna.

3) Vmesni predlog

58. Splošno sodišče je torej pri presoji pogojev iz člena 11(1) Uredbe št. 659/1999 pravilno uporabilo pravo, zato je prvi del prvega pritožbenega razloga treba zavrniti.

b) Diskrecijska pravica Komisije (drugi del prvega pritožbenega razloga)

59. Madžarska in Poljska z drugim delom prvega pritožbenega razloga grajata preizkus diskrecijske pravice Komisije, ki ga je opravilo Splošno sodišče.

60. Madžarska napačno meni, da je Splošno sodišče Komisiji priznalo neomejeno diskrecijsko pravico. Vendar pa je Splošno sodišče v točkah 86 in 94 izpodbijane sodbe pravilno ugotovilo, da se nadzoruje skladnost aktov institucij Unije, s tem pa tudi izdajanje odredb o začasnem odlogu, s pogodbami in splošnimi pravnimi načeli. ( 22 )

61. Madžarska in Poljska dalje navajata, da je Splošno sodišče diskrecijsko pravico Komisije vsekakor napačno preizkusilo, ker je ugotovilo, da sta odredbi o začasnem odlogu ustrezali splošnemu načelu sorazmernosti.

1) Nujnost odredb o začasnem odlogu

62. V zvezi s tem Madžarska in Poljska očitata, da je bilo mogoče začeti formalni postopek preiskave Komisije, ki naj bi bil milejši ukrep od odredb o začasnem odlogu iz člena 11(1) Uredbe št. 659/1999, Splošno sodišče pa tega ni upoštevalo.

63. Toda Splošno sodišče je v točki 29 izpodbijane sodbe pravilno ugotovilo, da morajo države članice same izpeljati posledice sklepa o začetku formalnega postopka preiskave, in sicer obveznost odložitve izvajanja nacionalnega ukrepa, medtem ko so odredbe o začasnem odlogu iz člena 11(1) Uredbe št. 659/1999 neposredno – in nedvoumno – zavezujoče. ( 23 )

64. V zvezi s tem se omejitev na sklep o začetku formalnega postopka preiskave sicer lahko šteje za ukrep, ki je milejši od izdaje odredbe o začasnem odlogu. Vendar Komisija ne bi imela možnosti, da v nujnem primeru vloži tožbo neposredno pred Sodiščem in tako uveljavi prepoved izvajanja. Tako torej ne bi ravnala enako učinkovito. Poleg tega pa bi bile odredbe o začasnem odlogu v skladu s trditvami Madžarske in Poljske nesorazmerne vedno, kadar bi jih Komisija izdala hkrati z začetkom formalnega postopka preiskave.

65. Zato je bilo nujno izdati odredbi o začasnem odlogu kljub začetku formalnega postopka preiskave.

2) Sorazmernost odredb o začasnem odlogu v davčnem pravu

66. Poljska poleg tega meni, da Splošno sodišče ni upoštevalo dejstva, da bi v obravnavanih primerih morale obstajati posebne okoliščine za to, da se na področju davčnega prava izdaja odredb o začasnem odlogu lahko šteje za primerno.

67. Vendar v nasprotju z mnenjem Poljske za izdajo odredbe o začasnem odlogu tudi na področju davčnega prava ni treba, da obstajajo kakšne posebne okoliščine.

68. Komisija mora sicer, kadar preizkuša, ali obstaja pomoč zaradi splošne davčne ureditve, upoštevati davčno avtonomijo držav članic. Po mojem mnenju to vodi do spremenjenega preizkusa selektivne prednosti. ( 24 ) Če pa pride Komisija na podlagi tega spremenjenega preizkusa do začasne ugotovitve, da nezakonita pomoč morda obstaja, je tudi pristojna za izdajanje začasnih odredb o odlogu iz člena 11(1) Uredbe št. 659/1999.

69. To velja ne glede na to, ali pri spornem ukrepu navsezadnje res gre za pomoč. ( 25 ) Komisija odredbe o začasnem odlogu ne sme izdati samo, kadar očitno ne gre za pomoč. Čeprav še ni razjasnjeno, ali lahko progresivna tarifna struktura predstavlja selektivno prednost, ( 26 ) ni očitno izključeno, da gre za pomoč. Poleg tega Madžarska negativnih odločb Komisije ni izpodbijala, ti odločbi pa sta zdaj postali pravnomočni. Zato je v obravnavanem primeru celo dokončno ugotovljeno, da sporna ukrepa pomenita pomoč, ki z notranjim trgom ni združljiva.

70. Vendar mora Komisija pri izvajanju svoje diskrecijske pravice za izdajanje odredb o začasnem odlogu upoštevati njihov poseben smisel in namen. Tega predstavlja – kot je Splošno sodišče ustrezno ugotovilo v točki 32 izpodbijane sodbe – poenostavljena možnost vložitve tožbe, ki jo ima Komisija v skladu s členom 12 Uredbe št. 659/1999. Z njo lahko Komisija učinkovito preprečuje povečano tveganje neizpolnitev obveznosti (kot sem navedla že v točki 56).

3) Izvajanje diskrecijske pravice Komisije

71. Madžarska in Poljska Splošnemu sodišču očitata zlasti, da pri preizkusu sorazmernosti odredb o začasnem odlogu ni ustrezno upoštevalo predhodne prakse Komisije.

72. Splošno sodišče je v točki 113 izpodbijane sodbe navedlo, da zgolj to, da je Komisija začela formalne postopke preiskave v zvezi z davčnimi ukrepi, ki obstajajo v nekaterih državah članicah, ne da bi izdala odredbo o začasnem odlogu, medtem ko je z začetkom podobnih postopkov, ki obstajajo v drugih državah članicah, takšne odredbe izdala, ne more zadostovati, da bi se dokazala kršitev načel prepovedi diskriminacije in enakega obravnavanja. Madžarska naj zlasti ne bi dokazala, da so omenjeni postopki primerljivi (točka 111 izpodbijane sodbe).

73. V okviru ustnega dela postopka pred Sodiščem je Komisija potrdila, da je od leta 1990 izdala šele približno 20 odredb o začasnem odlogu. Madžarska in Poljska sta to postavili v okvir več sto postopkov v zvezi z državno pomočjo, ki so bili izvedeni od takrat.

74. Komisija je v zadevnih primerih pri svoji diskrecijski pravici torej morala upoštevati, da je v svoji dotedanji praksi pristojnost za izdajanje odredb o začasnem odlogu redko uveljavljala. Treba je razumeti, zakaj je v zadevnih primerih odredbi o začasnem odlogu vendarle izdala.

75. Kadar Komisija odredbo o začasnem odlogu izda po tem, ko je začela formalni postopek preiskave, lahko v okviru svoje diskrecijske pravice upošteva, da bo država članica načrtovani ukrep izvedla kljub sklepu o začetku postopka.

76. Kadar pa Komisija, kakor je storila v obravnavanih primerih, odredbo o začasnem odlogu izda skupaj z začetkom formalnega postopka preiskave, svojo diskrecijsko pravico pravilno izvaja, če se boji, da bo država članica zaradi okoliščin posameznega primera ukrepe pomoči izvajala kljub začetku formalnega postopka preiskave. Na to se je med drugim v okviru preizkusa obrazložitve Komisije v točki 136 izpodbijane sodbe oprlo tudi Splošno sodišče.

77. Kot izhaja iz točke 81 izpodbijane sodbe, je Splošno sodišče v zvezi s tem upoštevalo, da je Komisija štiri mesece pred sprejetjem spornih sklepov začela formalni postopek preiskave v zvezi z davkom, ki ga je Madžarska uvedla v oglaševalskem sektorju in za katerega je značilna progresivna obdavčitev, ki se uporabi za promet medijskih podjetij iz oglaševalskih storitev. ( 27 ) Podoben je bil zdravstvenemu prispevku in spremenjeni pristojbini za inšpekcijski nadzor v prehranski verigi. Pred sprejetjem navedenega sklepa in po njem je med Komisijo in madžarskimi organi potekala korespondenca.

78. Splošno sodišče je v točkah 136 in 137 izpodbijane sodbe poleg tega upoštevalo, da Madžarska izvajanja teh davčnih ukrepov, kot je razvidno iz spisa, kljub začetku navedenega postopka ni odložila. Glede na to je Splošno sodišče ugotovilo, da je bilo upravičeno meniti, da obstaja nevarnost, da bi Madžarska zadevna ukrepa izvedla kljub začetku formalnega postopka preiskave.

79. Na podlagi tega je lahko Splošno sodišče sklenilo, da je Komisija prejšnjo prakso v okviru izvajanja diskrecijske pravice upoštevala. Zato preizkusa izvajanja diskrecijske pravice Komisije, ki ga je izvedlo Splošno sodišče, tudi glede tega ni mogoče grajati.

4) Vmesni predlog

80. Splošno sodišče je torej pravilno ugotovilo, da Komisija pri izvajanju svoje diskrecijske pravice ni storila nobene napake.

c) Obveznost obrazložitve Komisije (tretji pritožbeni razlog)

81. Madžarska s tretjim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče prezrlo, da je Komisija kršila svojo obveznost obrazložitve iz člena 296, drugi odstavek, prvi stavek, PDEU ter iz člena 41(1) in (2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).

82. Najprej je treba razjasniti, na kaj se nanaša obrazložitev Komisije pri izdajanju odredb o začasnem odlogu (v podpoglavju 1). Nato bom preučila, ali je Splošno sodišče obrazložitev Komisije preizkusilo brez napačne uporabe prava (v podpoglavju 2).

1) Predmet obveznosti obrazložitve Komisije pri izdajanju odredb o začasnem odlogu

83. Obveznost obrazložitve za pravne akte institucij je izrecno določena v členu 296, drugi odstavek, PDEU. Tudi pravica do dobrega upravljanja v skladu s členom 41(2)(c) Listine vključuje obveznost uprave, da svoje odločitve obrazloži. V členu 41 Listine se odraža splošno načelo prava Unije, na katero se lahko sklicujejo države članice. ( 28 )

84. V obravnavani zadevi je Splošno sodišče po mojem mnenju brez napačne uporabe prava ugotovilo, da se mora obrazložitev Komisije nanašati na oba pogoja iz člena 11(1) Uredbe št. 659/1999 ter – v nasprotju z mnenjem Komisije – na njeno izvajanje diskrecijske pravice.

85. V skladu z ustaljeno sodno prakso mora namreč obrazložitev aktov institucij Unije, ki je določena s členom 296, drugi odstavek, PDEU, jasno in nedvoumno izražati preudarke institucije, ki je akt izdala, tako da lahko zadevne osebe razberejo razloge za sprejeti ukrep in pristojno sodišče opravi nadzor. Obveznost obrazložitve je treba presojati glede na okoliščine posameznega primera, zlasti glede na vsebino akta, lastnosti podanih razlogov in interes za pojasnitev, ki ga lahko imajo naslovnice akta ali druge osebe, ki jih ta akt neposredno in posamično zadeva. Ni treba, da so v obrazložitvi navedene vse upoštevne dejanske in pravne okoliščine, saj vprašanja, ali obrazložitev izpolnjuje zahteve iz člena 296, drugi odstavek, PDEU, ni treba presojati le glede na njeno besedilo, ampak tudi glede na njeno sobesedilo in vsa pravna pravila, ki urejajo zadevno področje. ( 29 )

86. Prvič, v zvezi z opredelitvijo zadevnega ukrepa za nezakonito pomoč je Splošno sodišče v točki 129 izpodbijane sodbe pravilno ugotovilo, da mora standard obrazložitve odredbe o začasnem odlogu ustrezati standardu, ki se s sodno prakso zahteva za sklep o začetku formalnega postopka preiskave.

87. Drugič, Splošno sodišče je v točki 133 izpodbijane sodbe ugotovilo, da je iz spornih sklepov razvidno, da je Komisija Madžarski predstavitev pripomb omogočila. V zvezi s tem obrazložitve ni mogoče grajati.

88. Tretjič, Splošno sodišče je v točki 135 izpodbijane sodbe pravilno ocenilo, da se mora obrazložitev Komisije nanašati tudi na izvajanje njene diskrecijske pravice. V zvezi s tem je Splošno sodišče ugotovilo, da mora Komisija upoštevati poseben pravni učinek odredbe o začasnem odlogu v skladu s členom 12 Uredbe št. 659/1999, kadar je odredba o začasnem odlogu vključena v sklep o začetku formalnega postopka preiskave.

89. Kot sem pojasnila v točki 85, smisel in namen obveznosti obrazložitve zahtevata, da mora biti na podlagi sklepa o izdaji odredbe o začasnem odlogu jasno, zakaj po mnenju Komisije zadevna država članica ne bo spoštovala obveznosti iz člena 108(3) PDEU in ne bo odložila izvajanja preučevanih ukrepov. To pomeni, da se posebna narava odredbe o začasnem odlogu upošteva tudi v obrazložitvi. Kot sem navedla zgoraj v točkah 1 in 70, mora imeti Komisija možnost poenostavljenega postopka zaradi neizpolnitve obveznosti iz člena 12 Uredbe št. 659/1999, kadar obstaja tveganje, da bo država članica sporni ukrep še naprej izvajala. Posebna obveznost obrazložitve velja zlasti, če so se v dosedanji praksi odredbe o začasnem odlogu – ob upoštevanju njihove narave – izdajale redko.

2) Preizkus obrazložitve Komisije, ki ga je opravilo Splošno sodišče

90. Madžarska in Poljska menita, da je Splošno sodišče prezrlo, da Komisija ni obrazložila svoje bojazni, da bi Madžarska zadevna nacionalna ukrepa uporabljala kljub začetku formalnega postopka preiskave.

91. V zvezi s tem je Splošno sodišče v točki 136 izpodbijane sodbe za zadostno razlago odločitve Komisije, da izda odredbi o začasnem odlogu, štelo dva elementa. Prvič, Komisija naj bi se lahko oprla na zatrjevanje Madžarske, da ukrepa ne pomenita pomoči. Drugič, Madžarska naj o načrtovanih odredbah o začasnem odlogu ne bi predložila pripomb.

92. Vendar ta dva elementa ne predstavljata zadostne obrazložitve, zakaj je Komisija menila, da obstaja nevarnost, da bo Madžarska zadevna nacionalna ukrepa kljub začetku formalnega postopka preiskave pred koncem tega postopka še naprej uporabljala. Torej iz spornih sklepov ne izhaja, da bi poenostavljeni postopek zaradi neizpolnitve obveznosti lahko postal nujen.

93. Vsaka država članica ima namreč pravico, da se brani v smislu, da ukrep ni pomoč. Da obstaja povečana nevarnost za to, da država članica ne bo ravnala v skladu s posledicami iz člena 108(3) PDEU, na podlagi tega ni mogoče sklepati. To velja zlasti, kadar gre za sporno pravno vprašanje, za kakršno gre v obravnavani zadevi.

94. Poleg tega imajo države zgolj možnost, da predložijo pripombe o izdaji odredb o začasnem odlogu, niso pa k temu zavezane. V skladu s členom 4(3), tretji pododstavek, PEU sicer države članice Unijo podpirajo pri izvajanju njenih nalog in se vzdržijo vseh ukrepov, ki bi lahko ogrozili uresničevanje ciljev Unije. Če v zvezi s tem država članica ne sodeluje s Komisijo, lahko ta to vsekakor šteje za neugoden pokazatelj. Vendar pa to samo po sebi brez drugih okoliščin ne bi zadostovalo za obrazložitev bojazni Komisije, da država članica svojih obveznosti iz člena 108(3) PDEU ne bo izpolnila.

95. Tudi na podlagi drugih razlogov sodba ni pravilna. Poleg vidikov, ki jih je navedlo Splošno sodišče, je Komisija odredbi o začasnem odlogu v uvodnih izjavah 47 in 48 sklepa o zdravstvenem prispevku oziroma v uvodnih izjavah 56 in 57 sklepa o spremembi pristojbine za inšpekcijski nadzor v prehranski verigi sicer obrazložila s tem, da je Madžarska pomoč ob izdaji odredb o začasnem odlogu še naprej dodeljevala, zaradi česar je obstajala nevarnost, da bo znatno vplivala na konkurenco.

96. Vendar tudi iz teh dveh vidikov Komisija ni mogla sklepati, da Madžarska svoje obveznosti iz člena 108(3), tretji stavek, PDEU ne bo izpolnila. Prvič, prepoved izvajanja ukrepa, ki izhaja iz začetka formalnega postopka preiskave, pred izdajo odredbe o začasnem odlogu še ni obstajala, saj je Komisija odredbo o začasnem odlogu izdala hkrati z začetkom formalnega postopka preiskave. Drugič, prepoved izvajanja obstaja neodvisno od tega, koliko bi ukrep vplival na konkurenco. V členu 108(3) PDEU se ne razlikuje glede obsega pomoči. Zato obseg pomoči tudi pri začasnem ukrepu načeloma ne more biti edini pogoj za poenostavljeni postopek zaradi neizpolnitve obveznosti.

97. Nasprotno – kot grajata Madžarska in Poljska – iz obrazložitve spornih sklepov Komisije bi moralo biti razvidno, zaradi katerih okoliščin je Komisija menila, da obstaja nevarnost, da bo Madžarska ukrepa izvajala kljub začetku formalnega postopka preiskave.

98. Kot sem navedla v točki 78, je iz spisa Komisije v tem primeru razvidno, da Madžarska nekaj mesecev pred tem zadevnih ukrepov v zvezi z davkom na oglaševanje kljub začetku formalnega postopka preiskave ni odložila. Vse kaže, da je najverjetneje to bil razlog, da je Komisija izdala odredbo o začasnem odlogu. Tega samega po sebi ne bi bilo mogoče grajati. Vendar je ta vidik diskrecijske pravice tako bistven, da bi ga Komisija v obrazložitev morala vključiti.

99. V nasprotju z mnenjem Splošnega sodišča v točki 137 izpodbijane sodbe ta element tudi ni le del okvira, v katerem sta bili sprejeti izpodbijani odredbi, ki ga Madžarska ne bi mogla prezreti. Če je predhodno ravnanje Madžarske dejansko bilo odločilni pokazatelj za bojazen Komisije, da bo Madžarska ukrep izvajala kljub začetku formalnega postopka preiskave, morajo biti ti preudarki Komisije razvidni iz same objavljene obrazložitve odredbe o začasnem odlogu. V tej zadevi pa ni tako.

100. Samo to omogoča, prvič, naslovniku sklepa, drugič, drugim morebitnim tožečim strankam in, tretjič, Splošnemu sodišču, da razumejo in preizkusijo, kako Komisija izvaja svojo diskrecijsko pravico. Iz vsega tega izhaja, da je bila obrazložitev Komisije nezadostna in da je Splošno sodišče v točki 137 in naslednjih izpodbijane sodbe napačno uporabilo pravo pri ugotovitvi, da je Komisija svojo obveznost obrazložitve izpolnila.

3) Vmesni predlog

101. Splošno sodišče je pri preizkusu obrazložitve Komisije napačno uporabilo pravo. Obrazložitev izpodbijanih odredb o začasnem odlogu ne izpolnjuje zakonskih zahtev.

d) Predlog

102. Pritožba Madžarske je zato utemeljena.

VI. Postopek pred Splošnim sodiščem

103. Če je pritožba utemeljena, Sodišče v skladu s členom 61, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije razveljavi odločitev Splošnega sodišča in lahko, če stanje postopka to dovoljuje, samo dokončno odloči o zadevi.

104. Ker je obrazložitev odredb o začasnem odlogu nezakonita, je treba izpodbijano sodbo razveljaviti in ugotoviti, da sta bila sporna sklepa nična v delih, v katerih sta bili izdani odredbi o začasnem odlogu.

105. Sodišče je sicer doslej za nične razglasilo tudi akte, ki učinka niso imeli več. ( 30 ) Vendar si, kadar iz aktov pravni učinki ne izhajajo več, če smo bolj natančni, težko predstavljamo, da bi se ti razglasili za nične. Pravzaprav v takšnih primerih preostane zgolj ugotovitev ničnosti. Kadar, kakor v tem primeru, interes za razglasitev ničnosti še naprej obstaja, predlagam, da se ugotovi, da sta bila akta nična.

VII. Stroški

106. V skladu s členom 184(2) Poslovnika Sodišča, če je pritožba utemeljena in Sodišče samo dokončno odloči v sporu, o stroških odloči Sodišče. V skladu s členom 138(1), ki se v skladu s členom 184(1) uporablja v pritožbenem postopku, se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Ker Komisija ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov.

107. V skladu s členom 184(1) v povezavi s členom 140(1) Poljska kot intervenientka nosi svoje stroške.

VIII. Predlog

108. Glede na zgoraj navedeno Sodišču predlagam, naj odloči: 1. Sodba Splošnega sodišča z dne 25. aprila 2018, Madžarska/Komisija (T‑554/15 in T‑555/15), se razveljavi. 2. Ugotovi se, da sta bila sklepa C(2015) 4805 final in C(2015) 4808 final nična v delih, v katerih sta bili izdani odredbi o začasnem odlogu. 3. Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov postopka. 4. Republika Poljska nosi svoje stroške.

( 1 ) Jezik izvirnika: nemščina.

( 2 ) Sodba z dne 25. aprila 2018, Madžarska/Komisija (T‑554/15 in T‑555/15, EU:T:2018:220)

( 3 ) Vodafone Magyarország (C‑75/18), Tesco-Global Áruházak (C‑323/18), Komisija/Poljska (C‑562/19 P), in Komisija/Madžarska in Poljska (C‑596/19 P). Glej tudi moje sklepne predloge v zadevi Vodafone Magyarország (C‑75/18, EU:C:2019:492, točka 136 in naslednje) in moje sklepne predloge v zadevi Tesco-Global Áruházak (C‑323/18, EU:C:2019:567, točka 128 in naslednje).

( 4 ) Uredba Sveta z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 734/2013 z dne 22. julija 2013 (UL 2013, L 204, str. 15).

Uredba št. 659/1999 je bila 14. oktobra 2015 nadomeščena z Uredbo Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9).

( 5 ) Zdaj skoraj enak členu 13 Uredbe 2015/1589.

( 6 ) Odločbi Komisije z dne 15. julija 2015 (Državna pomoč SA. 40018 (ex 2014/NN), C(2015) 4808 final, in Državna pomoč SA.41187 (2015/NN), C(2015) 4805 final), UL 2015, C 277, str. 12 in 24.

( 7 ) „In that context, the Commission underlines that the steeply progressive character of the turnover fee is capable of having a significant impact on the competitive situation in the market“ (uvodna izjava 47 oziroma uvodna izjava 56 odločb Komisije z dne 15. julija 2015).

( 8 ) Sklep Komisije (EU) 2016/1846 z dne 4. julija 2016 o ukrepu SA.41187 (2015/C) (ex 2015/NN), ki ga je Madžarska izvedla v zvezi z zdravstvenim prispevkom podjetij iz tobačne industrije (notificirano pod dokumentarno številko C(2016) 4049) (UL 2016, L 282, str. 43) in Sklep Komisije (EU) 2016/1848 z dne 4. julija 2016 o ukrepu SA.40018 (2015/C) (ex 2015/NN), ki ga je Madžarska izvedla v zvezi s spremembo pristojbine za inšpekcijski nadzor v prehranski verigi na Madžarskem iz leta 2014 (notificirano pod dokumentarno številko C(2016) 4056) (UL 2016, L 282, str. 63).

( 9 ) Iz intervencijske vloge Poljske, ki v nasprotju s členom 132(2), točka 1, Poslovnika Sodišča ne vsebuje predlogov, jasno izhaja, da Poljska pritožbene razloge Madžarske in s tem njene predloge podpira.

( 10 ) Glej sodbo z dne 4. aprila 2019, OZ/EIB (C‑558/17 P, EU:C:2019:289, točki 33 in 34 ter navedena sodna praksa).

( 11 ) Glej sklep z dne 15. februarja 2012, Internationaler Hilfsfonds/Komisija (C‑208/11 P, neobjavljen, EU:C:2012:76, točka 34 in navedena sodna praksa), in moje sklepne predloge v zadevi HX/Svet (C‑423/16 P, EU:C:2017:493, točka 48).

( 12 ) Sodbe z dne 7. junija 2007, Wunenburger/Komisija (C‑362/05 P, EU:C:2007:322, točka 42); z dne 28. maja 2013, Abdulrahim/Svet in Komisija (C‑239/12 P, EU:C:2013:331, točka 61), in z dne 4. septembra 2018, ClientEarth/Komisija (C‑57/16 P, EU:C:2018:660, točka 43).

( 13 ) Glej sklep z dne 11. oktobra 2017, Madžarska/Komisija (C‑204/17 P(R), neobjavljen, EU:C:2017:751, točka 18).

( 14 ) Glej sodbi z dne 14. februarja 1990, Francija/Komisija (C‑301/87, EU:C:1990:67, točka 23), in z dne 3. julija 2001, Komisija/Belgija (C‑378/98, EU:C:2001:370, točka 24), ter sklepne predloge generalnega pravobranilca N. Wahla v zadevi Komisija/Nemčija (C‑527/12, EU:C:2014:90, točka 25) in generalne pravobranilke C. Stix-Hackl v zadevi Italija/Komisija (C‑400/99, EU:C:2001:191, točka 64).

( 15 ) Glej sodbo z dne 4. septembra 2018, ClientEarth/Komisija (C‑57/16 P, EU:C:2018:660, točka 48 in navedena sodna praksa).

( 16 ) Sklep z dne 11. oktobra 2017, Madžarska/Komisija (C‑204/17 P(R), neobjavljen, EU:C:2017:751, točka 18).

( 17 ) Glej v zvezi s tem že točko 46 izpodbijane sodbe.

( 18 ) Sodba z dne 21. novembra 2013, Deutsche Lufthansa (C‑284/12, EU:C:2013:755, točki 41 in 42).

( 19 ) Glej sodbi z dne 6. oktobra 2009, GlaxoSmithKline Services/Komisija (C‑501/06 P, C‑513/06 P, C‑515/06 P in C‑519/06 P, EU:C:2009:610, točka 23 in navedena sodna praksa), in z dne 21. decembra 2011, Iride/Komisija (C‑329/09 P, neobjavljena, EU:C:2011:859, točka 50).

( 20 ) Glej sodbo z dne 17. junija 1999, Belgija/Komisija (C‑75/97, EU:C:1999:311, točka 74 in navedena sodna praksa).

( 21 ) Sodba z dne 14. februarja 1990, Francija/Komisija (C‑301/87, EU:C:1990:67, točka 23), ter sklepni predlogi generalnega pravobranilca P. Mengozzija v zadevi Deutsche Lufthansa (C‑284/12, EU:C:2013:442, opomba 56 in točka 33) in generalne pravobranilke C. Stix-Hackl v zadevi Italija/Komisija (C‑400/99, EU:C:2001:191, točka 65).

( 22 ) Sodbe z dne 29. junija 2010, E in F (C‑550/09, EU:C:2010:382, točka 44); z dne 26. junija 2012, Poljska/Komisija (C‑335/09 P, EU:C:2012:385, točka 48); z dne 3. oktobra 2013, Inuit Tapiriit Kanatami in drugi/Parlament in Svet (C‑583/11 P, EU:C:2013:625, točka 91), in z dne 30. maja 2017, Safa Nicu Sepahan/Svet (C‑45/15 P, EU:C:2017:402, točka 35).

( 23 ) Glej sodbo z dne 9. oktobra 2001, Italija/Komisija (C‑400/99, EU:C:2001:528, točka 60).

( 24 ) Glej moje sklepne predloge v zadevi Vodafone Magyarország (C‑75/18, EU:C:2019:492, točka 163 in naslednje) in v zadevi Tesco-Global Áruházak (C‑323/18, EU:C:2019:567, točka 150 in naslednje).

( 25 ) Glej sklepne predloge generalnega pravobranilca P. Mengozzija v zadevi Deutsche Lufthansa (C‑284/12, EU:C:2013:442, točka 27).

( 26 ) Glej dokaze v opombi 3.

( 27 ) Sklep C(2015) 1520 z dne 12. marca 2015 v zvezi z ukrepom SA.39235 (2015/C) (ex 2015/NN) – Madžarska – Davek na oglaševanje (UL 2015, C 136, str. 7).

( 28 ) Glej sodbo z dne 20. decembra 2017, Španija/Svet (C‑521/15, EU:C:2017:982, točka 89), in moje sklepne predloge v tej zadevi (EU:C:2017:420, točka 97 in navedena sodna praksa).

( 29 ) Sodba z dne 10. marca 2016, HeidelbergCement/Komisija (C‑247/14 P, EU:C:2016:149, točka 16 in navedena sodna praksa); posebej o področju državne pomoči, vendar še o členu 253 ES, sodba z dne 21. julija 2011, Alcoa Trasformazioni/Komisija (C‑194/09 P, EU:C:2011:497, točka 96 in navedena sodna praksa).

( 30 ) Glej na primer sodbo z dne 4. septembra 2018, ClientEarth/Komisija (C‑57/16 P, EU:C:2018:660, točki 2 in 3).