ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 63/13

Pritožba, ki jo je Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater, vložila 24. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 25. oktobra 2012 v zadevi T-161/06, Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater, proti Evropski komisiji

(Zadeva C-615/12 P)

2013/C 63/21

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater (zastopnik: H. Karl, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predloga

Pritožnica Sodišču predlaga:

— naj sodbo Splošnega sodišča z dne 25. oktobra 2012 v zadevi T-161/06 v celoti razveljavi in v zadevi samo odloči;

— podredno, naj zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožba pritožnice temelji na kršitvi postopkovnih pravil, zaradi protipravne uporabe katerih naj bi bila tožba zavržena kot nedopustna, s čimer naj bi se škodovalo interesom pritožnice, in na tem, da naj bi Splošno sodišče kršilo pravo Unije;

Splošno sodišče naj bi tožbo zavrglo kot nedopustno, ker naj ta ne bi temeljila na zadostni pravni podlagi in naj zato ne bi izpolnjevala zahtev iz člena 44(1)(c) Poslovnika. To naj ne bi ustrezalo podatkom iz spisa. Zahteve iz člena 44(1)(c) Poslovnika naj bi se uporabile samovoljno in v nasprotju z namenom te določbe.

Splošno sodišče naj poleg tega pri vprašanju utemeljenosti v skladu s členom 44(1)(c) sploh ne bi upoštevalo drugih navedb iz odgovora pritožnice kot tudi ne trditev iz njenega stališča glede ugovora nedopustnosti oziroma jih je upoštevalo le, da bi utemeljilo njihovo pomanjkljivost, in naj bi tako ob kršitvi Poslovnika in neupoštevanju vseh trditev dopustnost tožbe zavrnilo.

Splošno sodišče naj bi z odločitvijo, da tožbo zaradi nedopustnosti zavrže, sprejelo odločitev, ki naj bi se v tej obliki lahko sprejela in izpodbijala že v letu 2007, in naj bi s tem kršilo vsakršno predvidljivost, preglednost in učinkovitost postopka. Tako naj ne bi bilo poštenega in uravnoteženega postopka.
SL Uradni list Evropske unije C 38/15

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance d'Orléans (Francija) 6. decembra 2012 – LCL Le Crédit Lyonnais, SA proti Fesihu Kalhanu

(Zadeva C-565/12)

2013/C 38/20

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal d'instance d'Orléans

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: LCL Le Crédit Lyonnais, SA

Tožena stranka: Fesih Kalhan

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali zahteva po učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih kaznih, ki jo določa člen 23 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah (1) za kršitve obveznosti, ki jih direktiva določa za dajalce kreditov, nasprotuje obveznosti obstoja pravil, ki dajalcu kreditov, ki mu je bila v skladu s francoskimi predpisi naložena kazen izgube pravice do obresti, omogočajo, da je po izreku kazni upravičen do obresti, ki se po zakonski obrestni stopnji, povečani za pet odstotnih točk dva meseca po izvršilni sodni odločbi, samodejno naložijo na zneske, ki jih potrošnik še dolguje?

(1) Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66).
SL Uradni list Evropske unije C 32/12

Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 4. decembra 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 21. septembra 2012 v zadevi T-278/10, Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

(Zadeva C-558/12 P)

2013/C 32/17

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Pohlmann, agent)

Drugi stranki v postopku: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG, Lidl Stiftung & Co. KG

Predlog

Pritožnik Sodišču predlaga:

— naj izpodbijano sodbo razveljavi;

— naj tožeči stranki na prvi stopnji naloži stroške postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 21. septembra 2012 v zadevi T-278/10, s katero je to razveljavilo odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. marca 2010 (zadeva R 770/2009-1).

Pritožnik v pritožbi navaja tri pritožbene razloge:

Prvič, sklicuje se na kršitev člena 8(1)(b) Uredbe o znamki Skupnosti (1), ker je Splošno sodišče odločbo odbora za pritožbe razveljavilo zaradi odsotnosti preizkusa povečanega razlikovalnega učinka, čeprav je Splošno sodišče samo ugotovilo, da so zadevne znamke na splošno različne, tako da že zaradi tega ne more obstajati verjetnost zmede.

Drugič, pritožnik se sklicuje na kršitev člena 76(1) v povezavi s členom 64(1) Uredbe o znamki Skupnosti, ker ti določbi določata, da se mora družba Wesergold Getränkeindustrie sklicevati na povečan razlikovalni učinek, kar pa se očitno ni zgodilo. Družba Wesergold Getränkeindustrie razloga, da se je z uporabo povečal razlikovalni učinek, ni navedla v postopku z ugovorom, kot tudi ne najkasneje v postopku s tožbo. Nasprotna ugotovitev Splošnega sodišča, da naj bi družba Wesergold Getränkeindustrie še v postopku s tožbo navedla razlikovalni učinek, ki se je povečal z uporabo, naj bi pomenila očitno izkrivljenje dejstev, za katero naj ne bi bilo treba predložiti novih dokazov.

Tretjič, sodba naj bi kršila ustaljeno sodno prakso, v skladu s katero napaka ne bi smela povzročiti razveljavitve odločbe takrat, kadar očitno ne vpliva na odločitev. Vprašanje povečanega razlikovalnega učinka za odločitev naj ne bi bilo neupoštevno samo zaradi različnosti znakov, ki jo je ugotovilo Splošno sodišče, ampak tudi zato, ker družba Wesergold Getränkeindustrie že z dokumenti, ki jih je predložila v postopku z ugovorom, prima facie naj ne bi predložila nobenega dokaza za razlikovalni učinek, ki se je z uporabo povečal. Splošno sodišče bi moralo utemeljenost teh očitno nezadostnih dokazov, ki so bili predloženi 10. marca 2008, na hitro preizkusiti, da bi preprečilo nepotrebno zavlačevanje in podražitev postopka.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 55/3

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 19. novembra 2012 – T. C. Briels in drugi proti Minister van Infrastructuur en Milieu

(Zadeva C-521/12)

2013/C 55/04

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: T. C. te. Briels, M. Briels-Loermans, R. L. P. Buchholtz, Stichting A2 Platform Boxtel e. o. in drugi, H. W. G. Cox, G. P. A. Damman, P. A. M. Goevaers in drugi, J. H. van Haaren in L. S. P. Dijkman, R. A. H. M. Janssen, M. M. van Lanschot, J. E. A. M. Lelijveld in drugi, A. Mes in drugi, A. J. J. Michels, VOF Isphording in drugi, M. Peijnenborg in S. Peijnenborg-van Oers, G. Oude Elferink, W. Punte in P. M. Punte Cammaert, Stichting Reinier van Arkel, E. de Ridder, W. C. M. A. J. G. van Rijckevorsel in M. van Rijckevorsel-van Asch van Wijck, Vereniging tot Behoud van het Groene Hart van Brabant in Stichting Boom en Bosch, Stichting Overlast A2 Vught e. o., Streekraad Het Groene Woud en De Meijerij, A. C. M. W. Teulings in Stichting Bleijendijk, M. Tilman, Vereniging van Eigenaars Appartementengebouw De Heun I in drugi, M. C. T. Veroude, E. J. A. M. Widlak, Van Roosmalen Sales BV in drugi, M. A. A. van Kessel, Bricorama BV in drugi

Tožena stranka: Minister van Infrastructuur en Milieu

Druga udeleženca v postopku: Burgemeester en Wethouders van Best, Burgemeester en Wethouders van Boxtel

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba del stavka „ne bo škodoval celovitosti zadevnega območja“ v členu 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS (1) z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst razlagati tako, da kadar projekt škoduje področju zaščitenega habitatnega tipa, ki je na tem območju, ne škoduje celovitosti zadevnega območja, če se v okviru projekta na območju ustvari enako velika ali večja površina tega habitatnega tipa?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje, da je treba del stavka „ne bo škodoval celovitosti zadevnega območja“ razlagati tako, da se škoduje celovitosti območja Natura 2000, ali je treba ustvaritev nove površine habitatnega tipa v tem primeru opredeliti kot izravnalni ukrep v smislu člena 6(4) Direktive 92/43?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102.
—

ugotovi, da Republika Slovenija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2009/81/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju postopkov za oddajo nekaterih naročil gradenj, blaga in storitev, ki jih oddajo naročniki na področju obrambe in varnosti, ter spremembi direktiv 2004/17/ES (2) in 2004/18/ES (3) ali ker v vsakem primeru o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 72(1) navedene direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 63/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht Salzburg (Avstrija) 14. novembra 2012 – Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH proti Land Salzburg

(Zadeva C-514/12)

2013/C 63/11

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landesgericht Salzburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH

Tožena stranka: Land Salzburg

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člena 45 PDEU in 7(1) Uredbe št. 492/2011 (1) nasprotujeta nacionalnemu predpisu (v tem primeru členoma 53 in 54 Salzburger Landesvertragsbedienstetengesetz), v skladu s katerim delodajalec v javnem sektorju za namene določitve referenčnega datuma za napredovanje v celoti upošteva neprekinjeno delovno dobo, ki so jo njegovi delavci pridobili pri njem, vendar pa delovno dobo, ki so jo njegovi delavci pridobili pri drugih javnih ali zasebnih delodajalcih, bodisi v Avstriji bodisi v drugi državi članici EU oziroma EGP, za napredovanje v višji plačilni razred od določene starosti upošteva zgolj pavšalno?

(1) Uredba (EU) št 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji, (UL L 141, str. 1).
(b)

Ali so merila drugačna, če izdelek ni kombiniran izdelek, in če je tako, kakšna so merila?
1.

Ali je treba pojem ‚drugi vrednostni papirji‘ iz člena 13(B)(d)(5) Šeste direktive 77/388/EGS (1) (od 1. januarja 2007 člen 135(1)(f) Osme direktive 2006/112/ES (2), kakor je bila spremenjena) razlagati tako, da zajema kartico Granton, ki je prenosljiva in ki se uporablja za (delno) plačilo blaga in storitev, in če da, ali sta izdaja in prodaja take kartice oproščeni davka na dodano vrednost?
1.

Ali je člen 2(c) Okvirne direktive, in sicer Direktive 2002/21/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, treba razlagati tako, da je treba storitev, s katero ponudnik storitve proti plačilu zagotavlja pogojni dostop do programskega paketa, ki vsebuje hkrati radijske in televizijske programske storitve in ki se prenaša po satelitu, šteti za elektronsko komunikacijsko storitev?
1.

Ali je treba člene 4, 12, 114 in 169 Pogodbe in člen 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ob upoštevanju Direktive 93/13 (1) in sodne prakse Sodišča v zvezi z visoko ravnjo varstva interesov potrošnikov ter polnega učinka direktiv in načel enakovrednosti in učinkovitosti razlagati tako, da omogočajo Audiencia Provincial kot nacionalnemu pritožbenemu sodišču, da odloča o pritožbi zoper sklep prvostopenjskega sodišča, s katerim je določeno, da je sodišče, na območju katerega je stalno prebivališče tožene stranke, krajevno pristojno za odločanje o odškodninski tožbi, ker naj tožeča stranka ne bi izpolnila obveznosti iz pogodbe, sklenjene po internetu, čeprav ni pravne podlage za to?
—

odločbo Evropske komisije z dne 20. aprila 2011, s katero je bila izključena nujnost začetka postopka zoper Romunijo zaradi kršitve načel in direktiv Skupnosti na področju oddaje javnih naročil ter „Practical Guide to contract procedures financed from the General Budget of the European Communities in the context of external actions“, razglasi za nično;
Pritožba, ki jo je 28. avgusta 2012 vložila Transports Schiocchet - Excursions zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 18. junija 2012 v zadevi T-203/11, Schiocchet proti Svetu in Komisiji

(Zadeva C-397/12 P)

(2012/C 331/22)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnica: Transports Schiocchet - Excursions (zastopnik: E Deshoulières, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

Predlogi

— Sklep o nedopustnosti Splošnega sodišča Evropske unije z dne 18. junija 2012 v zadevi T-203/11 naj se v celoti razveljavi;

— zahtevkom, ki jih je pritožnica postavila na prvi stopnji naj se ugodi, in sicer: — Svetu Evropske unije in Evropski komisiji naj se solidarno naloži, naj plačata družbi SARL Transport Schiocchet – Excursions odškodnino v višini 8 372 483 EUR za škodo, ki jo je ta utrpela; — razsodi naj se, da se tako naloženi znesek zviša za zakonite obresti, ki tečejo od predhodne vročitve odškodninske tožbe Evropski komisiji;

— na podlagi člena 69 Poslovnika Sodišča naj se Svetu Evropske unije in Evropski komisiji naložijo stroški, ki jih je imela pritožnica.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica je navedla štiri očitke proti sklepu Splošnega sodišča, s katerim je bil kot očitno in pravno povsem neutemeljen zavrnjen njen zahtevek za povračilo domnevno nastale škode.

Najprej, pritožnica Splošnemu sodišču očita, da se je opredelilo do resnosti napake, ki so jo storili organi Unije, čeprav naj bi kršitev hierarhično višje norme s strani institucije Unije zadoščala za ugotovitev napake institucije Unije, in da se Splošno sodišče v okviru preizkusa dopustnosti tožbe lahko opredeli le do očitnega neobstoja napake, ne pa do resnosti napake.

Drugič, pritožnica navaja, da Splošno sodišče ni odgovorilo na vse njene trditve. Splošno sodišče še zlasti ni upoštevalo, da Uredba št. 684/92 (1) ni uvedla nikakršnih sankcij proti državam članicam, ki ne spoštujejo postopka za izdajo dovoljenja, ki ga je uvedla.

Tretjič, pritožnica izpodbija odločitev Splošnega sodišča, s katero je Splošno sodišče presodilo, da je bila pravica pritožnice do učinkovitega pravnega sredstva ustrezno varovana v okviru sistema, ki ga je uvedla Uredba št. 684/92.

Nazadnje, pritožnica Splošnemu sodišču očita, da v svoji odločbi ni priznalo odgovornosti Komisije in upoštevalo njenih krivdnih opustitev. Tožeča stranka meni, da Komisija ni napisala poročila o spremljanju na podlagi Uredbe št. 684/92 niti ni upoštevala položaja gospodarskih subjektov, s čimer je kršila člen 94 PDEU.

(1) Uredba Sveta (EGS) št. 684/92 z dne 16. marca 1992 o skupnih pravilih za mednarodni avtobusni prevoz potnikov (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 1, str. 306).
C 331/16

Pritožba, ki jo je medi GmbH & Co. KG vložila 7. septembra 2012 zoper sodbo Sodišča (šesti senat) z dne 12. julija 2012 v zadevi T-470/09, medi GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

(Zadeva C-410/12 P)

(2012/C 331/26)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: medi GmbH & Co. KG (zastopnik: D. Terheggen, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predloga

Pritožnica predlaga

1. izpodbijana odločba Splošnega sodišča (zadeva T-470/09, sodba z dne 12. julija 2012), naj se v celoti razveljavi;

2. v celoti naj se ugodi predlogom, podanim v okviru prve stopnje v skladu z vlogo, predloženo Splošnemu sodišču Evropske unije, ki so bili spremenjeni v okviru ustne obravnave z dne 2. maja 2012, kot je navedeno v zapisniku.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 12. julija 2012 v zadevi T-470/09, s katero je to zavrnilo tožbo družbe medi GmbH & Co. KG zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 1. oktobra 2009 (zadeva R 692/2008-4) o prijavi besednega znaka „medi“ kot znamke Skupnosti.

Pritožnica v utemeljitev pritožbe v bistvu navaja ta razlog:

Splošno sodišče je s tem, da je izhajalo iz dejstva, da besedni znak „medi“ nima potrebnega minimalnega razlikovalnega učinka, napačno uporabilo člen 7(1)(b) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (1). To naj ne bi bilo res, saj naj ta besedni znak za upoštevnega angleško govorečega povprečnega potrošnika ne bi predstavljal običajne okrajšave za besedo „medicine“.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, UL, L 78, str. 1.
Prvič, oporeka nepriznavanju vizualne, fonetične in konceptualne podobnosti med italijansko nacionalno figurativno znamko „H SILVIAN HEACH“ ter mednarodno figurativno znamko „H SILVIAN HEACH“ na eni strani in med znamko „H.EICH“ na drugi strani. Splošno sodišče naj bi napačno določilo element, ki je bistvo znamke, to je priimek, ne pa ime. Poleg tega naj bi Splošno sodišče ravnalo napačno, ker ni upoštevalo šibke vrednosti uporabe pike, ki je zanemarljiva v primerjavi s črkami, in „močnega“ značaja predhodne znamke.
SL Uradni list Evropske unije C 355/9

Pritožba, ki jo je Fruit of the Loom, Inc. vložila 22. avgusta 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 21. junija 2012 v zadevi T-514/10, Fruit of the Loom, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

(Zadeva C-392/12 P)

2012/C 355/14

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Fruit of the Loom, Inc. (zastopnika: S. Malynicz, barrister, V. Marsland, solicitor)

Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predloga

Pritožnica predlaga, naj:

— se sodba Splošnega sodišča z dne 21. junija 2012 v zadevi T-541/10 razveljavi;

— Urad in intervenientka nosita svoje stroške in stroške pritožnice.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Splošno sodišče ni upoštevalo, da v skladu s členom 15(1)(a) UZS (1) dejansko obstajajo tri stopnje preizkusa. Prvič, presoditi je treba razlikovalni učinek znamke, kot je bila registrirana. Drugič, presoditi je treba razlikovalni učinek znamke pri uporabi. Tretjič, presoditi je treba, ali se je razlikovalni učinek znamke, kot je bila registrirana, spremenil. Če bi Splošno sodišče pravilno uporabilo ta pristop, bi glede na dokaze o uporabi ugotovilo, da ti izpolnjujejo zahteve iz člena 15(1)(a) UZS.

Splošno sodišče je uveljavilo napačno pravilo za razlago znamke Skupnosti v skladu s katerim je treba, če potrošniki v državi članici ne razumejo besednega elementa znamke (ker je to nejasna beseda iz drugega jezika Skupnosti ali ker ni podoben besedi v njihovem jeziku), vseeno šteti, da ima ta enak razlikovalni učinek kot besedni element, ki ga ti razumejo in ki je razlikovalen kot tak.

Splošno sodišče ni upoštevalo ali po analogiji uporabilo sodne prakse Sodišča v zvezi s pridobljenim razlikovalnim učinkom v smislu člena 7 UZS, v skladu s katero lahko znamka pridobi razlikovalni učinek z uporabo te znamke kot dela registrirane znamke ali v kombinaciji z njo (glej sodbo z dne 7. julija 2005 v zadevi C-353/03, Nestlé, ZOdl., str. I-6135, točka 30).

Splošno sodišče je izkrivilo dejstva v zvezi z uporabo besede FRUIT s strani pritožnice v neformalnih stikih s strankami. V nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča taka uporaba ni bila izključno notranja in je pomenila resno in dejansko uporabo znamke.

Splošno sodišče je izkrivilo dejstva v zvezi z uporabo besede FRUIT s strani pritožnice na svojem spletnem mestu www.fruit.com. V nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča je bila ta uporaba namenjena oglaševanju proizvodov ter je bila resna in dejanska.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, (UL L 78, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 311/4

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 30. julija 2012 – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici proti Comune di Milano

(Zadeva C-358/12)

2012/C 311/04

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

Tožena stranka: Comune di Milano

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali načelo sorazmernosti, ki izhaja iz svobode ustanavljanja ter načel prepovedi diskriminacije in varstva konkurence na podlagi členov 49 PDEU, 56 PDEU in 101 PDEU, in načelo razumnosti, ki je zajeto v njem, nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki pri javnih naročilih nad pragom in tistih pod pragom Skupnosti kot dokončno ugotovljeno težjo kršitev plačila prispevkov opredeljuje tisto, pri kateri je znesek višji od 100,00 EUR in hkrati presega 5-odstotno odstopanje med dolgovanimi in plačanimi zneski v vsakem plačnem ali prispevnem obdobju, kar naročniku posledično nalaga obveznost, da iz razpisnega postopka izloči ponudnika, ki je odgovoren za tovrstno kršitev, brez ocenjevanja drugih vidikov, ki objektivno izražajo zanesljivost ponudnika kot pogodbene stranke?
SL Uradni list Evropske unije C 295/20

Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 16. julija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. maja 2012 v zadevi T-416/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

(Zadeva C-340/12 P)

2012/C 295/36

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

Druge stranke v postopku: Yoshida Metal Industry Co. Ltd, Pi-Design AG, Bodum France in Bodum Logistics A/S Y

Predlogi

Pritožnik zahteva, naj Sodišče:

— pritožbi v celoti ugodi,

— izpodbijano sodbo razveljavi,

— družbi Yoshida Metal Industry Co. Ltd naloži plačilo stroškov, ki so nastali Uradu.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

— Pritožnik navaja, da Splošno sodišče ni obrazložilo izpodbijane sodbe, ker ni obravnavalo argumenta Urada, omenjenega v točki 18 izpodbijane sodbe.
3.

Ali je treba prehodne ukrepe iz člena 28(2) Uredbe (ES) št. 1924/2006 z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 116/2010 z dne 9. februarja 2010, razlagati tako, da se nanašajo na (vsa) živila, ki so obstajala pred 1. januarjem 2005, ali tako, da se nanašajo na živila, ki so bila označena z znamko ali trgovskim imenom in so kot taka obstajala že pred tem datumom?
—

ugotovi naj se, da Slovaška republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev nacionalnega prava z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (1), oziroma vsekakor s tem, da o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 40 navedene direktive;
SL Uradni list Evropske unije C 250/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts Hannover (Nemčija) 4. junija 2012 – Samantha Elrick proti Bezirksregierung Köln

(Zadeva C-275/12)

2012/C 250/16

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht Hannover

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Samantha Elrick

Tožena stranka: Bezirksregierung Köln

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člena 20 PDEU in 21 PDEU nasprotujeta določbi nacionalnega prava, v skladu s katero nemški državljan, ki ima stalno prebivališče v Nemčiji in obiskuje izobraževalno ustanovo v drugi državi članici Evropske unije, nima pravice do štipendije, ki je urejena v Bundesausbildungsförderungsgesetz (BAföG, zvezni zakon o štipendiranju), za obiskovanje te tuje izobraževalne ustanove, ker traja izobraževalni program samo eno leto, čeprav bi lahko na podlagi BAföG dobil štipendijo za primerljivo izobraževanje v Nemčiji, ki bi prav tako trajalo le eno leto?