SL Uradni list Evropske unije C 140/26

Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Toshiba proti Komisiji

(Zadeva T-113/07)

(2007/C 140/47)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Toshiba Corp. (Tokio, Japonska) (zastopniki: J. MacLennan, Solicitor, A. Schulz in J. Borum, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

Tožeča stranka predlaga Sodišču naj:

— Odločbo Komisije z dne 24. januarja 2007 – Zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave razglasi za nično; ali

— odločbo razglasi za nično v delu, ki se nanaša na Toshiba; ali

— spremeni člena 1 in 2 odločbe tako, da se prekliče ali bistveno znižajo globe, ki so bile naložene Toshiba; in

— Komisiji naloži plačilo stroškov postopka, skupaj s stroški, ki so nastali v povezavi z bančno garancijo.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka je na podlagi člena 230 ES vložila ničnostno tožbo zoper Odločbo Komisije z dne 24. januarja 2007 (zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave – C(2006) 6762 konč.), v kateri je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka, skupaj z drugimi podjetji, kršila člen 81 ES in od 1. januarja 1994 tudi člen 53 EGS na področju plinsko izoliranih stikalnih naprav ( v nadaljevanju: „PISN“) s skupino sporazumov in usklajenih ravnanj, ki so obsegala (a) delitev trga, (b) dodelitev kvot in ohranjanje posameznih tržnih deležev (c) dodelitev posamičnih projektov PISN (prikrajanje razpisnih ponudb) določenim proizvajalcem in manipulacijo v okviru razpisnih postopkov za te projekte, (d) določanje cen, (e) sporazume o odpovedi licenčnih sporazumov s tistimi, ki niso člani kartela in f) izmenjavo občutljivih informacij o trgu. Podredno tožeča stranka predlaga preklic ali znižanje glob, ki so ji bile naložene.

Po mnenju tožeče stranke, izgleda, da je Komisija utemeljila svojo presojo na treh sporazumih, zaradi katerih je ugotovila obstoj svetovnega kartelnega sporazuma. Četudi bi to bilo tako, tožeča stranka trdi, da Komisija nima pristojnosti nad ravnanjem, ki bi lahko omejevalo konkurenco zunaj EGS.

Tožeča stranka navaja, da Komisija ni zadovoljila zahtevanega dokaznega standarda o sodelovanju tožeče stranke pri kakršnem koli sporazumu ali usklajenem ravnanju, da se ne prodaja v Evropi, ali o plačilu nadomestila japonskim podjetjem s strani evropskih dobaviteljev PISN za to, da ne vstopijo v Evropo, s tem da so evropski projekti zapolnjevali Evropsko GQ kvoto. Dalje tožeča stranka trdi, da se je v podkrepitev Komisija zanesla na prav tako posredne, nejasne in neutemeljene dokaze, ki v glavnem obsegajo ustne izjave prosilca za ugodno obravnavo, in, se poleg tega domnevno ni ozirala na dokaze, predložene za izpodbijanje obremenilnih dokazov.

Poleg tega, medtem ko, tožeča stranka ne zanika, da je bila del „GQ sporazuma“, pa zatrjuje, da je bil zadevni sporazum svetovni sporazum, ki ni zajemal Evrope, in nad katerim Komisija nima pristojnosti. Tožeča stranka trdi, da je v poizkusu uveljavitve pristojnosti nad tožečo stranko, Komisija popolnoma preusmerila osredotočenost v pravni presoji na to, ali je obstajal „splošni dogovor“(da se bodo Japonci vzdržali vstopa na evropski trg in da se bodo evropska podjetja enako vzdržala konkurenčnih dejanj na Japonskem), in ali se je določene evropske projekte sistematično sporočalo japonskim podjetjem in se z njim „zapolnjevalo“ evropsko „GQ“ kot del tega „splošnega dogovora“. Zato se trdi, da Komisija ni dokazala, da bi tožeča stranka morala biti odgovorna za vrsto kršitev na evropski ravni, in naj bi storila očitno napako pri presoji.

Nadalje se trdi, da je bil v zvezi z izpodbijano odločbo kršen postopek. V tem pogledu tožeča stranka meni, da so bile njene pravice obrambe ogrožene, zaradi tega ker Komisija ni podala primerne obrazložitve, ni odobrila dostopa do dokazov in je izkrivljala dokaze.

Podredno, tožeča stranka trdi, da je bila metoda, uporabljena pri odmeri glob naslovnikom odločbe, zato ker Komisija ni ustrezno porazdelila odgovornosti med evropskimi in japonskimi podjetji, napačna. V tem pogledu tožeča stranka meni, da Komisija ni pravilno presodila niti resnosti niti trajanja kršitev in tako tožečo stranko nepošteno diskriminirala.