Keywords

Summary



Keywords

1. Lastna sredstva Evropske unije – Uredba o zaščiti finančnih interesov Unije – Upravni ukrepi – Določbe o odvzemu neupravičeno pridobljene koristi – Področje uporabe – Ukrepi za odvzem koristi, neupravičeno pridobljene na podlagi nepravilnosti – Razveljavitev odločbe o dodelitvi take koristi – Vključitev

(Uredba Sveta št. 2988/95, člena 1(1) in (2), in 4, od (1) do (3))

2. Lastna sredstva Evropske unije – Uredba o zaščiti finančnih interesov Unije – Nepravilnost – Pojem – Kršitev načela enakih možnosti in načela preglednosti – Tajni dogovor med prosilcem za finančno pomoč in uradnikom, ki je odgovoren za zadevo, na podlagi katere je bila pridobljena finančna pomoč Unije – Vključitev

(Uredbi Sveta št. 2988/95, člena 1(2) in 4(1) ter št. 1605/2002, člen 109(1))

3. Lastna sredstva Evropske unije – Uredba o zaščiti finančnih interesov Unije – Pregon nepravilnosti – Zastaralni rok

(Uredba Sveta št. 2988/95, člen 3(1), prvi odstavek)

4. Lastna sredstva Evropske unije – Uredba o zaščiti finančnih interesov Unije – Nadaljevana ali ponavljana nepravilnost – Merilo presoje

(Uredba Sveta št. 2988/95, člen 3(1), drugi odstavek)

Summary

1. Z obveznostjo vračila koristi, ki je bila z nepravilno prakso pridobljena neupravičeno, ni kršeno načelo zakonitosti. Ta obveznost namreč ne pomeni kazni, temveč je zgolj posledica ugotovitve, da so bili zahtevani pogoji za pridobitev koristi na podlagi ureditve Unije ustvarjeni umetno, zaradi česar je pridobljena korist neupravičena in je torej obveznost njenega vračila upravičena. Zato je treba v nasprotju z upravnimi kaznimi, za katere je potrebna posebna pravna podlaga, ki je drugačna od splošne ureditve, določene z Uredbo št. 2988/95 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti, določbe iz člena 4, od (1) do (3), v povezavi s členom 1(1) in (2) te uredbe šteti za primerno in zadostno pravno podlago za vsak ukrep, ki se nanaša na vračilo koristi, ki je bila neupravičeno pridobljena na podlagi nepravilnosti, in s tem tudi za razveljavitev odločbe, s katero je bila dodeljena ta korist.

Tudi če v zvezi s tem ne obstajajo posebne določbe, iz splošnih načel prava Unije vsekakor izhaja, da lahko načeloma uprava z retroaktivnim učinkom razveljavi nezakonito sprejet upravni akt, s katerim je bila podeljena ugodnost, ta splošna načela pa so med drugim s členom 4(1) Uredbe št. 2988/95 zgolj izvedena na ravni sekundarnega prava.

(Glej točki 117 in 118.)

2. V skladu s členom 109(1) Uredbe št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, veljajo za dodeljevanje donacij med drugim načela preglednosti in enakega obravnavanja, kar predpostavlja, da so glede omejenega proračuna, ki je razpoložljiv za financiranje takih donacij, potencialni prosilci za tako finančno podporo obravnavani enako, kar zadeva po eni strani posredovanje – v razpisih za zbiranje predlogov – upoštevnih informacij o merilih za izbiro predlaganih projektov in po drugi strani primerjalno oceno teh projektov, na podlagi katere so bili izbrani in jim je bila dodeljena donacija.

Na proračunskem področju je bistven namen obveznosti preglednosti, ki je posledica načela enakega obravnavanja, zagotoviti neobstoj tveganja favoriziranja in samovolje organa, ki ima proračunska pooblastila. Na podlagi tega se zahteva, da so vsi pogoji in načini postopka dodelitve zlasti v razpisu za zbiranje predlogov oblikovani jasno, natančno in enopomensko. Vse informacije, ki so pomembne za dobro razumevanje razpisa za zbiranje predlogov, morajo biti čim prej dane na voljo vsem subjektom, ki imajo potencialno interes za sodelovanje v postopku dodelitve donacij, da se tako po eni strani vsem razumno obveščenim in običajno prizadevnim prosilcem omogoči, da jih razumejo v pravilnem obsegu in jih razlagajo enako, in da se po drugi strani proračunskemu organu omogoči učinkovit preizkus, ali predlagani projekti ustrezajo vnaprej objavljenim merilom za izbor in dodelitev. Zato vsaka kršitev enakih možnosti in načela preglednosti pomeni nepravilnost, zaradi katere je postopek dodelitve napačen.

Pridobitev take finančne pomoči iz splošnega proračuna Skupnosti na podlagi tajnega dogovora – ki je v očitnem nasprotju z zavezujočimi določbami, ki urejajo dodelitev takih pomoči – med prosilcem za finančno pomoč in uradnikom, ki je odgovoren za pripravo razpisa za zbiranje predlogov ter za ocenitev in izbor projekta, ki bo financiran, je nepravilnost v smislu člena 4(1) Uredbe št. 2988/95 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti, ne da bi bilo v zvezi s tem treba preučiti, ali to ravnanje izpolnjuje tudi merila za opredelitev aktivne ali pasivne korupcije ali kršitve drugega kazenskopravnega pravila.

(Glej točke 122 in od 124 do 126.)

3. Zakonodajalec Skupnosti je s sprejetjem Uredbe št. 2988/95 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti in zlasti njenega člena 3(1), prvi pododstavek, nameraval določiti splošno pravilo o zastaranju, uporabno na tem področju, s katerim je nameraval po eni strani določiti najkrajši rok, ki se uporablja v vseh državah članicah, in po drugi strani odpraviti možnost povračila neupravičeno prejetih zneskov iz proračuna Skupnosti po preteku štirih let od nastanka nepravilnosti, ki je vplivala na sporna plačila. Iz tega izhaja, da lahko pristojni organi držav članic od dneva začetka veljavnosti navedene uredbe načeloma vsako ugodnost, neupravičeno prejeto iz proračuna Skupnosti, razen v sektorjih, za katere je zakonodajalec Skupnosti določil krajši rok, izterjajo v štirih letih. V zvezi z ugodnostmi, ki so bile zaradi nepravilnosti, storjenih pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 2988/95, neupravičeno prejete iz proračuna Skupnosti, je zakonodajalec Skupnosti s sprejetjem člena 3(1) te uredbe in brez poseganja v člen 3(3) opredelil splošno pravilo o zastaranju, s katerim je namenoma skrajšal rok, v katerem morajo ali bi morali organi držav članic, ki delujejo v imenu in za račun proračuna Skupnosti, izterjati neupravičeno prejete ugodnosti, na štiri leta.

Zato je treba na podlagi člena 3(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 2988/95 načeloma vsak znesek, ki ga zaradi nepravilnosti, storjene pred začetkom veljavnosti navedene uredbe, neupravičeno prejme gospodarski subjekt, šteti za zastaran, če se v štirih letih po storitvi take nepravilnosti ne opravi dejanje, ki zadrži zastaranje, pri čemer je v skladu s členom 3(1), tretji pododstavek, iste uredbe to dejanje povezano s preiskavo ali pregonom te nepravilnosti, o katerem je organ obvestil zadevno osebo.

Ta načela se mutatis mutandis uporabljajo, kadar je ukrep sprejela Komisija na podlagi člena 4, od (1) do (3), v povezavi s členom 1(1) in (2) Uredbe št. 2988/95, ker je ta uredba splošni predpis, ki velja za vsak organ – tako nacionalni organ kot organ Skupnosti – ki ima dolžnosti dobrega finančnega poslovodenja in nadzora nad namensko uporabo proračunskih sredstev Skupnosti, na kateri se nanašata tretja in trinajsta uvodna izjava navedene uredbe.

(Glej točke od 148 do 150.)

4. Gre za nadaljevano ali ponavljano nepravilnost v smislu člena 3(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 2988/95 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti, kadar jo stori gospodarski subjekt, ki ima gospodarske koristi iz vseh podobnih poslov, ki kršijo isto določbo prava Skupnosti.

(Glej točko 153.)