Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (peti senat) 
z dne 17. decembra 2020 * 
„Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Zaščita geografskih označb in označb porekla za kme tijske 
proizvode in živila – Uredba (ES) št. 510/2006 – Uredba (EU) št. 1151 /2012 – Člen 13(1)(d) – Praksa, 
ki lahko potrošnike zavede glede pravega porekla proizvoda – Posnemanje značilne oblike ali videza 
proizvoda z zaščitenim imenom – Zaščitena označba porekla (ZOP) ‚Morbier‘“ 
V zadevi C-490/19, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Cour de cassation (kasacijsko sodišče, Francija) z odločbo z dne 19. junija 2019 , ki je na Sodišče 
prispela 26. junija 2019 , v postopku 
Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier 
proti 
Société F romagère du Liv radois SAS, 
SODIŠČE (peti senat), 
v sestavi E. Regan, predsednik senata, K. Lenaerts, predsednik Sodišča v funkciji sodnika petega senata, 
M. Ilešič, C. Lycourgos in I. Jarukaitis (poročevalec), sodniki,  
generalni pravobranilec: G. Pitruzzella,  
sodna tajnica: M. Krausenböck, administratorka,  
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 18. junija 2020 ,  
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:  
– za Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier J.-J. Gatineau, avocat,  
– za Société Fromagère du Livradois SAS E. Piwnica, avocat,  
– za francosko vlado C. Mosser in A.-L. Desjonquères, agentki,  
– za grško vlado G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou in I.-E. Krompa, agenti,  
– za Evropsko komisijo D. Bianchi in I. Naglis, agenta,  
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 17. septembra 2020  
* Jezik postopka: francoščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2020 :1043 1 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZADEVA C-490/19  
SYND ICAT INTERPR OFESSIONNEL DE DÉFENSE DU FROMAGE MORBIER  
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 13(1) Uredbe Sveta (ES) 
št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kme tijske 
proizvode in živila (UL 2006 , L 93, str. 12) in člena 13(1) Uredbe (EU) št. 1151 /2012 Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kme tijskih proizvodov in živil (UL 
2012 , L 343, str. 1). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Syndicat interprofessionnel de défense du fromage 
Morbier (panožni sindikat za zaščito sira Morbier, v nadaljevanju: sindikat) in družbo Société 
Fromagère du Livradois SAS zaradi posega v zaščiteno označbo porekla (ZOP) „Morbier“ ter dejanj 
nelojalne in škodljive konkurence, ki se očitajo zadnjenavedeni družbi. 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
3 V uvodnih izjavah 4 in 6 Uredbe št. 510/2006 , ki je bila razveljavljena z Uredbo št. 1151 /2012 , je bilo 
navedeno: 
„(4) Zaradi raznolikosti proizvodov na trgu in množice informacij o njih bi morale biti potrošniku na 
voljo jasne in jedrnate informacije o poreklu proizvoda, ki mu omogočajo najboljšo izbiro. 
[…] 
(6) Za označbe porekla in geografske označbe bi bilo treba oblikovati koncepte Skupnosti. Okvir pravil 
Skupnosti o sistemu zaščite omogoča razvoj geografskih označb in označb porekla, ker 
s poenotenim pristopom zagotavlja enake konkurenčne pogoje za proizvajalce proizvodov, ki 
nosijo takšne označbe, in povečuje zaupanje potrošnikov v te proizvode.“ 
4 Člen 13(1) te uredbe je določal: 
„Registrirana imena so zaščitena pred: 
(a) vsako neposredno ali posredno komercialno rabo registriranega imena za proizvode, ki jih 
registracija ne zajema, če so ti proizvodi primerljivi s proizvodi, registriranimi pod tem imenom, 
ali če bi raba imena izkoriščala sloves zaščitenega imena; 
(b) vsako zlorabo, posnemanjem ali omem bo, tudi če je resnično poreklo proizvoda navedeno, čeje 
zaščiteno ime prevedeno ali če mu je dodan izraz, kot so ‚slog‘, ‚tip‘, ‚metoda‘, ‚kot se proizvaja v‘, 
‚imitacija‘ ali kakšen podoben izraz; 
(c) vsako drugo napačno ali zavajajočo označbo izvora, porekla, vrste ali bistvenih lastnosti proizvoda 
na notranji ali zunanji embalaži, v reklamnem gradivu ali dokumentih, ki se nanašajo na zadevni 
proizvod, in pred pakiranjem proizvoda v embalažo, ki lahko ustvari napačen vtis o poreklu 
proizvoda; 
(d) vsemi drugimi praksami, ki lahko potrošnika zavajajo glede resničnega porekla proizvoda. 
[…]“. 
ECLI:EU:C:2020 :1043 2 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZADEVA C-490/19  
SYND ICAT INTERPR OFESSIONNEL DE DÉFENSE DU FROMAGE MORBIER  
5 V uvodnih izjavah 18 in 29 Uredbe št. 1151 /2012 je navedeno: 
„(18) Posebni cilji v zvezi z zaščito označb porekla in geografskih označb so namenjeni zagotavljanju 
pravičnega plačila kme tom in proizvajalcem za kakovost in značilnosti določenega proizvoda ali 
njegovega načina proizvodnje ter zagotavljanju jasnih informacij o proizvodih s posebnimi 
značilnostmi, povezanimi z geografskim poreklom, da bi lahko potrošniki sprejemali bolj 
ozaveščene odločitve o nakupu. 
[…] 
(29) Imena v registru bi bilo treba zaščititi, da bi zagotovili njihovo pošteno uporabo in preprečili 
prakse, ki bi lahko zavajale potrošnike […]“. 
6 Člen 4 te uredbe, naslovljen „Cilj“, določa: 
„Vzpostavi se shema za zaščitene označbe porekla in zaščitene geografske označbe, katere namen je 
pomagati proizvajalcem proizvodov, povezanih z geografskim območjem, tako da: 
(a) zagotavlja pravičen dohodek za kakovost njihovih proizvodov; 
(b) zagotavlja enotno zaščito imen kot pravico intelektualne lastnine na ozemlju Unije; 
(c) daje jasne informacije o lastnostih dodane vrednosti proizvoda potrošnikom.“ 
7 Člen 5(1)(a) in (b) navedene uredbe, ki v bistvu povzema besedilo člena 2(1)(a) in (b) Uredbe 
št. 510/2006 , določa: 
„Za namen te uredbe je ‚označba porekla‘ ime, ki opredeljuje proizvod: 
(a) s poreklom iz specifičnega kraja, regije ali izjemoma države; 
(b) katerega kakovost ali značilnosti so pretežno ali izključno posledica določenega geografskega 
okolja z njegovimi lastnimi naravnimi in človeškimi dejavniki […]“. 
8 Besedilo člena 13(1) te uredbe je v bistvu povzeto v besedilu člena 13(1) Uredbe št. 510/2006 . Na 
koncu točk (a) in (b) člena 13(1) Uredbe št. 1151 /2012 je bil dodan samo izraz „tudi kadar so ti 
proizvodi uporabljeni kot sestavine“. 
9 Na podlagi Uredbe Komisije (ES) št. 2400 /96 z dne 17. decembra 1996 o vnosu nekaterih imen 
v „Register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih oznak“, določen v Uredbi Sveta (EGS) 
2081 /92 o zaščiti geografskih oznak in označb porekla za kme tijske pridelke in živila (UL, posebna 
izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 20, str. 143), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) 
št. 1241 /2002 z dne 10. julija 2002 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 36, str. 177), je 
bilo ime „Morbier“ kot ZOP vpisano v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih 
označb iz Priloge k tej uredbi. 
10 Opis proizvoda, ki je na podlagi Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1128 /2013 z dne 7. novembra 2013 
o odobritvi manjše spremem be specifikacije za ime, registrirano v registru zaščitenih označb porekla in 
zaščitenih geografskih označb (Morbier (ZOP)) (UL 2013 , L 302, str. 7) vsebovan v specifikaciji, je 
naslednje: 
„‚Morbier‘ je sir iz surovega kravjega mleka, katerega testo je stiskano in ni kuhano, v obliki 
sploščenega valja s premerom od 30 do 40 cm, višino od 5 do 8 cm in težo od 5 do 8 kg, z ravnima 
osnovnima ploskvama in rahlo izbočenim obodom. 
ECLI:EU:C:2020 :1043 3 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZADEVA C-490/19  
SYND ICAT INTERPR OFESSIONNEL DE DÉFENSE DU FROMAGE MORBIER  
Sir ima po sredini črno vodoravno progo, ki lepi skupaj spodnji in zgornji polhlebec ter teče 
neprekinjeno po celotni rezini. 
Skorja je naravna, zdrgnjena, pravilne oblike in oprana s slano vodo (‚morgé‘), poleg tega pa je na njej 
odtis okvirja oblikovala. Barva je med bež in oranžno z rjavo-, rdeče-in roza-oranžnimi odtenki. Testo 
je homogeno, barva je med slonokoščeno in bledo rumeno, poleg tega pa so pogoste posamezne 
luknjice velikosti ribeza ali majhnih sploščenih mehurčkov. Testo je prožno na dotik, oljnato in 
topljivo, se ne lepi v ustih ter ima nežno in gladko teksturo. Je izrazitega okusa, ki se mu pridružujejo 
mlečne, kara melne, vaniljine in sadne note. Arome se s staranjem obogatijo s priokusi po praženju, 
začimbah in rastlinah. Okusi so uravnoteženi. Po celotnem sušenju sir vsebuje najmanj 45 g maščobe 
na 100 g sira. Brezmasten sir mora vsebovati med 58 % in 67 % vlage. Zorenje traja neprekinjeno vsaj 
45 dni od dneva proizvodnje.“ 
Francosko pravo 
11 Člen L. 722-1 code de la propriété intellectuelle (zakonik o intelektualni lastnini) v različici, ki se 
uporablja za spor o glavni stvari, določa: 
„Oseba, ki posega v geografsko označbo, je odškodninsko odgovorna. 
V tem poglavju ‚geografska označba‘ pomeni: 
[…] 
(b) zaščitene označbe porekla in zaščitene geografske označbe, določene v predpisih Skupnosti 
ozaščiti geografskih označb in označb porekla za kme tijske proizvode in živila; 
[…]“. 
12 Sir Morbier ima kontrolirano označbo porekla (KOP) od sprejetja décret du 22 décembre 2000 relatif 
àl’appellation d’origine contrôlée „Morbier“ (odlok z dne 22. decembra 2000 o kontrolirani označbi 
porekla „Morbier“) (JORF št. 302 z dne 30. decembra 2000 , str. 20944 ), ki je bil kasneje razveljavljen in 
s katerim so bili opredeljeni referenčno geografsko območje in pogoji, potrebni za priznanje te označbe 
porekla, v členu 8 pa je ta odlok za podjetja zunaj tega geografskega območja, ki so neprekinjeno 
proizvajala in prodajala sire pod imenom „Morbier“, določil prehodno obdobje, da bi se jim omogočila 
nadaljnja uporaba tega imena brez navedbe „KOP“ do izteka roka petih let od datuma objave 
registracije označbe porekla „Morbier“ kot ZOP. 
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje 
13 V skladu z odlokom z dne 22. decembra 2000 je bilo družbi Société Fromagère du Livradois, ki je sir 
morbier proizvajala od leta 1979 , dovoljeno uporabljati ime „Morbier“ brez navedbe KOP do 11. julija 
2007 , ko je to ime nadomestila z imenom „Montboissié du Haut Livradois“. Družba Société Fromagère 
du Livradois je poleg tega 5. oktobra 2001 v Združenih državah prijavila ameriško znamko „Morbier du 
Haut Livradois“, ki jo je leta 2008 podaljšala za deset let, 5. novembra 2004 pa še francosko znamko 
„Montboissier“. 
14 Sindikat, ki družbi Société Fromagère du Livradois očita poseg v zaščiteno označbo ter nelojalno in 
škodljivo konkurenco, ker ta družba proizvaja in prodaja sir, ki je vizualno podoben proizvodu, 
zaščitenemu z ZOP „Morbier“, da bi povzročila zmedo med tema proizvodoma in izkoristila ugled 
podobe, ki se povezuje s to označbo, ne da bi morala izpolnjevati zahteve iz specifikacije označbe 
porekla, je zoper to družbo 22. avgusta 2013 vložil tožbo pri tribunal de grande instance de Paris 
ECLI:EU:C:2020 :1043 4 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZADEVA C-490/19  
SYND ICAT INTERPR OFESSIONNEL DE DÉFENSE DU FROMAGE MORBIER  
(okrožno sodišče v Parizu, Francija) s predlogom, naj se navedeni družbi naloži prenehanje vsake 
neposredne ali posredne komercialne rabe imena ZOP „Morbier“ za proizvode, ki jih ta označba ne 
pokriva, vsake zlorabe, posnemanja ali navajanja ZOP „Morbier“, vsake druge napačne ali zavajajoče 
označbe izvora, porekla, značaja ali bistvenih lastnosti proizvoda na kateri koli način, ki lahko ustvari 
napačen vtis o poreklu proizvoda, vsake druge prakse, ki lahko potrošnike zavede glede pravega porekla 
proizvoda, in zlasti vsake uporabe črne proge, ki ločuje dva dela sira, ter povrnitev škode. 
15 Ti predlogi so bili zavrnjeni s sodbo z dne 14. aprila 2016 , ki jo je Cour d’appel de Paris (višje sodišče 
v Parizu, Francija) potrdilo s sodbo z dne 16. junija 2017 . Cour d’appel de Paris (višje sodišče v Parizu) 
je razsodilo, da prodaja sira, ki ima eno ali več značilnosti, navedenih v specifikaciji sira Morbier in je 
torej podoben temu siru, ni nezakonita. 
16 Potem ko je Cour d’appel de Paris (višje sodišče v Parizu) v tej sodbi navedlo, da namen predpisov 
o ZOP ni zaščititi videza proizvoda ali njegove značilnosti, opisane v specifikaciji proizvoda, temve č 
zaščititi njegovo ime, tako da ti predpisi ne prepovedujejo proizvodnje proizvoda po enakih tehnikah, 
kot so opredeljene v standardi h, ki veljajo za geografsko označbo, in potem ko je štelo, da je 
v primeru, ko ne obstaja izključna pravica, prevzemanje videza proizvoda del svobode trgovine in 
industrije, je odločilo, da značilnosti, na katere se sklicuje sindikat, zlasti vodoravna modra črta, 
izhajajo iz zgodovinske tradicije, to je stare tehnike, poznane pri drugih sirih, ki niso Morbier, ter da 
jih je družba Société Fromagère du Livradois uporabljala še pred pridobitvijo ZOP „Morbier“ in niso 
odvisne od naložb, ki naj bi jih izvedli sindikat ali njegovi člani. Cour d’appel de Paris (višje sodišče 
v Parizu) je ugotovilo, da čeprav je pravica do uporabe rastlinskega oglja priznana samo za sir, zaščiten 
s to ZOP, je morala družba Société Fromagère du Livradois zaradi uskladitve z ameriško zakono dajo to 
oglje nadomestiti z grozdnim polifenolom, tako da si sira nista podobna po tej značilnosti. Ker je Cour 
d’appel de Paris (višje sodišče v Parizu) ugotovilo, da je družba Société Fromagère du Livradois navedla 
še druge razlike med sirom Montboissié in sirom Morbier, ki so med drugim povezane z uporabo 
pasteriziranega mleka pri prvem in surovega mleka pri drugem, je štelo, da sta sira različna in da 
poskuša sindikat razširiti zaščito ZOP „Morbier“ na podlagi nezakonitega poslovnega interesa, ki je 
v nasprotju z načelom svobodne konkurence. 
17 Sindikat je zoper navedeno sodbo Cour d’appel de Paris (višje sodišče v Parizu) pri Cour de cassation 
(kasacijsko sodišče, Francija) vložil kasacijsko pritožbo. V utemeljitev pritožbe sindikat najprej navaja, 
da je označba porekla zaščitena pred vsako prakso, ki lahko potrošnike zavede glede pravega porekla 
proizvoda, in da je Cour d’appel de Paris (višje sodišče v Parizu) s tem, da je vseeno razsodilo, da je 
prepovedana samo uporaba imena ZOP, kršilo člen 13 Uredbe št. 510/2006 in člen 13 Uredbe 
št. 1151 /2012 . Sindikat dalje trdi, da odločba Cour d’appel de Paris (višje sodišče v Parizu) s tem, da je 
Cour d’appel de Paris (višje sodišče v Parizu) zgolj ugotovilo, da na eni strani značilnosti, na katere se 
sindikat sklicuje, izhajajo iz zgodovinske tradicije in niso odvisne od naložb, ki so jih izvedli sindikat in 
njegovi člani, ter da se na drugi strani sir Montboissié, ki ga družba Société Fromagère du Livradois 
prodaja od leta 2007 , razlikuje od sira Morbier, ne da bi raziskalo, kot mu je bilo predlagano, ali 
prakse družbe Société Fromagère du Livradois, zlasti kopiranje „pepe lnate proge“, značilne za sir 
Morbier, ne morejo potrošnikov zavesti glede pravega porekla proizvoda, glede na zgoraj navedeni 
določbi nima pravne podlage. 
18 Družba Société Fromagère du Livradois pa trdi, da so z ZOP zaščiteni proizvodi z opredeljenega 
območja, za katere se edino lahko uporablja zaščiteno ime, vendar z ZOP drugim proizvajalcem ni 
prepovedana proizvodnja in prodaja podobnih proizvodov, če ne vzbujajo vtisa, da so zaščiteni 
z zadevno označbo. Iz nacionalnega prava naj bi izhajalo, da je prepovedana vsaka uporaba znaka, ki 
pomeni ZOP, za označevanje podobnih proizvodov, ki za tako uporabo nimajo pravice, bodisi ker ne 
izvirajo z opredeljenega območja bodisi ker izvirajo iz opredeljenega območja, ne da bi imeli zahtevane 
lastnosti, vendar naj ne bi bila prepovedana prodaja podobnih proizvodov, če ob tej prodaji ne 
povzročajo zmede, zlasti z zlorabo ali navajanjem te ZOP. Družba Société Fromagère du Livradois tudi 
trdi, da se mora „praksa, ki lahko potrošnike zavede glede pravega porekla proizvoda“, v smislu 
člena 13(1)(d) Uredbe št. 510/2006 in člena 13(1)(d) Uredbe št. 1151 /2012 nujno nanašati na 
ECLI:EU:C:2020 :1043 5 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZADEVA C-490/19  
SYND ICAT INTERPR OFESSIONNEL DE DÉFENSE DU FROMAGE MORBIER  
„poreklo“ proizvoda in da mora biti torej to praksa, zaradi katere potrošnik meni, da gre za proizvod 
z zadevno ZOP. Družba Société Fromagère du Livradois meni, da ta „praksa“ ne more biti posledica 
samega videza proizvoda kot takega, ne da bi bilo na njegovi embalaži navedeno kakršno koli 
sklicevanje na zaščiteno poreklo. 
19 Predložitveno sodišče navaja, da se s pritožbo, o kateri odloča, postavlja novo vprašanje, in sicer ali je 
treba člen 13(1) Uredbe št. 510/2006 in člen 13(1) Uredbe št. 1151 /2012 razlagati tako, da 
prepovedujeta zgolj to, da tretja oseba uporablja registrirano ime, ali pa ju je treba razlagati tako, da 
prepovedujeta tudi vsako predstavitev proizvoda, ki lahko potrošnike zavede glede njegovega pravega 
porekla, tudi če tretja oseba registriranega imena ni uporabljala. Predložitveno sodišče med drugim 
navaja, da se Sodišče o tem vprašanju ni nikoli izreklo, in meni, da obstaja dvom glede razlage izraza 
„druga praksa“ iz teh členov, ki pomeni posebno obliko posega v zaščiteno označbo, če lahko 
potrošnike zavede glede pravega porekla proizvoda. 
20 Po mnenju predložitvenega sodišča se torej postavlja vprašanje, ali lahko prevzemanje fizičnih 
značilnosti proizvoda, zaščitenega z ZOP, pomeni prakso, ki lahko potrošnike zavede glede pravega 
porekla proizvoda in je prepovedana s členom 13(1) vsake od teh uredb. S tem vprašanjem naj bi se 
želelo ugotoviti, ali lahko predstavitev proizvoda, zaščitenega z označbo porekla, zlasti s posnemanjem 
zanj značilne oblike ali videza, pomeni poseg v to označbo ne glede na to, da ime ni prevzeto. 
21 V teh okoliščinah je Cour de cassation (kasacijsko sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno 
odločanje predložilo to vprašanje: 
„Ali je treba člen 13(1) Uredbe [št. 510/2006 ] oziroma člen 13(1) Uredbe [št. 1151 /2012 ] razlagati tako, 
da prepovedujeta samo uporabo registriranega imena s strani tretje osebe, ali pa ju je treba razlagati 
tako, da prepovedujeta predstavitev proizvoda, zaščitenega z označbo porekla, zlasti posnemanje zanj 
značilne oblike ali videza, ki lahko potrošnika zavaja glede resničnega porekla proizvoda, tudi če 
registrirano ime ni uporabljeno?“ 
Vprašanje za predhodno odločanje 
Prvi del vprašanja 
22 Predložitveno sodišče s prvim delom vprašanja sprašuje, ali je treba člen 13(1) Uredbe št. 510/2006 
oziroma člen 13(1) Uredbe št. 1151 /2012 razlagati tako, da prepovedujeta zgolj to, da tretja oseba 
uporablja registrirano ime. 
23 Iz besedila teh določb izhaja, da so registrirana imena zaščitena pred različnimi ravnanji, in sicer, prvič, 
neposredno ali posredno komercialno uporabo registriranega imena, drugič, zlorabo, posnemanjem ali 
navajanjem, tretjič, napačno ali zavajajočo označbo glede izvora, porekla, značaja ali bistvenih lastnosti 
proizvoda, ki se uporablja na notranji ali zunanji strani embalaže, v reklamnem gradivu ali dokumentih 
v zvezi z zadevnim proizvodom in uporabo embalaže, ki lahko ustvari napačen vtis o njegovem poreklu, 
in četrtič, vsako drugo prakso, ki lahko potrošnike zavede glede pravega porekla proizvoda. 
24 Navedene določbe tako vsebujejo stopnjevan seznam prepovedanih ravnanj (glej v tem smislu sodbo 
z dne 2. maja 2019 , Fundación Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida Queso 
Manchego, C-614/17, EU:C:2019 :344, točka 27). Medtem ko člen 13(1)(a) Uredbe št. 510/2006 oziroma 
člen 13(1)(a) Uredbe št. 1151 /2012 prepovedujeta neposredno ali posredno komercialno rabo 
registriranega imena za proizvode, ki jih registracija ne zajema, v obliki, ki je enaka temu imenu ali 
fonetično/vizualno podobna (glej po analogiji sodbo z dne 7. junija 2018 , Scotch Whisky Association, 
ECLI:EU:C:2020 :1043 6 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZADEVA C-490/19  
SYND ICAT INTERPR OFESSIONNEL DE DÉFENSE DU FROMAGE MORBIER  
C-44/17, EU:C:2018 :415, točke 29, 31 in 39), pa člen 13(1), od (b) do (d), teh uredb prepoveduje druge 
oblike ravnanj, zoper katere so registrirana imena zaščitena in s katerimi sama imena niti neposredno 
niti posredno niso uporabljena. 
25 Tako se mora področje uporabe člena 13(1)(a) Uredbe št. 510/2006 oziroma člena 13(1)(a) 
št. 1151 /2012 nujno razlikovati od področja uporabe drugih pravil za zaščito registriranih imen iz 
člena 13(1), od (b) do (d), teh uredb. Natančneje, s členom 13(1)(b) Uredbe št. 510/2006 oziroma 
členom 13(1)(b) Uredbe št. 1151 /2012 so prepovedana ravnanja, s katerimi se v nasprotju s tistimi iz 
člena 13(1)(a) teh uredb samega zaščitenega imena ne uporablja niti neposredno niti posredno, ampak 
se z njimi na zaščiteno ime napeljuje tako, da potrošnik ustvari dovolj tesno povezavo s tem imenom 
(glej po analogiji v zvezi s členom 16 Uredbe (ES) št. 110/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 
15. januarja 2008 o opredelitvi, opisu, predstavitvi, označevanju in zaščiti geografskih označb žganih 
pijač ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 1576 /89 (UL 2008 , L 39, str. 16) sodbo z dne 7. junija 
2018 , Scotch Whisky Association, C-44/17, EU:C:2018 :415, točka 33). 
26 Natančneje, glede pojma „navajanje“ je ključno merilo to, ali potrošnik, ko se sreča s spornim imenom, 
takoj pomisli na proizvod, ki ga zajema ZOP, kar mora preveriti nacionalno sodišče, pri čemer mora po 
potrebi upoštevati tudi delno vključitev ZOP v sporno ime, fonetično in/ali vizualno podobnost med 
tem imenom in to ZOP ter konceptualno bližino med navedenim imenom in navedeno ZOP (glej po 
analogiji sodbo z dne 7. junija 2018 , Scotch Whisky Association, C-44/17, EU:C:2018 :415, točka 51). 
27 Poleg tega je Sodišče v sodbi z dne 2. maja 2019 , Fundación Consejo Regulador de la Denominación de 
Origen Protegida Queso Manchego (C-614/17, EU:C:2019 :344), razsodilo, da je treba člen 13(1)(b) 
Uredbe št. 510/2006 razlagati tako, da je omem ba registriranega imena lahko posledica uporabe 
figurativnih znakov. Da bi tako odločilo, je Sodišče v točki 18 navedene sodbe med drugim menilo, da 
se besedilo te določbe lahko razume tako, da se ne nanaša samo na besede, s katerimi se lahko omeni 
registrirano ime, ampak tudi na vsak figurativni znak, ki lahko potrošnika spominja na proizvode, 
katerih ime je zaščiteno. Sodiščeje vtočki 22 navedene sodbe navedlo, da zato načeloma ni mogoče 
izključiti, da lahko potrošnik ob figurativnih znakih takoj pomisli na proizvode z registriranim imenom 
zaradi njihove pojmovne bližine s takim imenom. 
28 Glede ravnanj iz člena 13(1)(c) Uredbe št. 510/2006 oziroma člena 13(1)(c) Uredbe št. 1151 /2012 je 
treba navesti, da je s tema določbama glede na točki (a) in (b) teh členov zaščiteno področje 
razširjeno, saj je vanj vključena „vsaka druga […] označba“, torej informacije za potrošnike, ki so 
navedene na notranji ali zunanji strani embalaže zadevnega proizvoda, v reklamnem gradivu ali 
dokumentih v zvezi s tem proizvodom, in ki so, čeprav v resnici ne namigujejo na zaščiteno geografsko 
označbo, opredeljene kot napačne ali zavajajoče z vidika povezovanja proizvoda s to označbo. Izraz 
„vsaka druga […] označba“ vključuje informacije, ki so lahko v kakršni koli obliki navedene na notranji 
ali zunanji strani embalaže zadevnega proizvoda, v reklamnem gradivu ali dokumentih v zvezi s tem 
proizvodom, zlasti v obliki besedila, slike ali vsebine, s katero se lahko podajo informacije o izvoru, 
poreklu, značaju ali bistvenih lastnostih tega proizvoda (glej po analogiji sodbo z dne 7. junija 2018 , 
Scotch Whisky Association, C-44/17, EU:C:2018 :415, točki 65 in 66). 
29 Glede ravnanj iz člena 13(1)(d) Uredbe št. 510/2006 oziroma člena 13(1)(d) Uredbe št. 1151 /2012 , kot 
je generalni pravobranilec navedel v točki 49 sklepnih predlogov, je iz izraza „vsaka druga praksa“,kije 
uporabljen v teh določbah, razvidno, da je namen teh določb zajeti vsako ravnanje, ki še ni zajeto 
z drugimi določbami teh členov, in s tem zaključiti sistem zaščite registriranih imen. 
30 Tako iz zgornjih preudarkov izhaja, da člen 13(1) Uredbe št. 510/2006 oziroma člen 13(1) Uredbe 
št. 1151 /2012 nista omejena na prepoved uporabe samega registriranega imena, ampak da je njuno 
področje uporabe širše. 
ECLI:EU:C:2020 :1043 7 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZADEVA C-490/19  
SYND ICAT INTERPR OFESSIONNEL DE DÉFENSE DU FROMAGE MORBIER  
31 Zato je treba na prvi del postavljenega vprašanja odgovoriti, da je treba člen 13(1) Uredbe št. 510/2006 
oziroma člen 13(1) Uredbe št. 1151 /2012 razlagati tako, da ne prepovedujeta zgolj tega, da tretja oseba 
uporablja registrirano ime. 
Drugi del vprašanja 
32 Predložitveno sodišče z drugim delom vprašanja v bistvu sprašuje, ali je treba člen 13(1)(d) Uredbe 
št. 510/2006 oziroma člen 13(1)(d) Uredbe št. 1151 /2012 razlagati tako, da prepovedujeta posnemanje 
značilne oblike ali videza proizvoda, zaščitenega z registriranim imenom, kadar lahko to posnemanje 
potrošnike zavede glede pravega porekla proizvoda. 
33 Člen 13(1)(d) Uredbe št. 510/2006 oziroma člen 13(1)(d) Uredbe1151 /2012 s tem, da določata, da so 
registrirana imena zaščitena pred „vsako drugo prakso, ki lahko potrošnike zavede glede pravega 
porekla proizvoda“, ne določata ravnanj, ki so prepovedana s tema določbama, ampak se širše 
nanašata na vsa ravnanja – razen tistih, ki so prepovedana s členom 13(1), od (a) do (c), teh uredb – 
ki lahko potrošnike zavedejo glede pravega porekla zadevnega proizvoda. 
34 Člen 13(1)(d) Uredbe št. 510/2006 oziroma člen 13(1)(d) Uredbe št. 1151 /2012 ustrezata ciljem, 
navedenim v uvodnih izjavah 4 in 6 Uredbe št. 510/2006 ter uvodnih izjavah 18 in 29 ter členu 4 
Uredbe št. 1151 /2012 , iz katerih izhaja, da je sistem zaščite ZOP in zaščitenih geografskih označb 
(ZGO) namenjen med drugim temu, da se potrošnikom zagotovijo jasne informacije o poreklu in 
lastnostih proizvoda, da bi lahko sprejemali bolj ozaveščene odločitve o nakupu, ter da se preprečijo 
prakse, ki bi lahko zavajale potrošnike. 
35 Splošneje, iz sodne prakse Sodišča izhaja, da je sistem zaščite ZOP in ZGO namenjen predvsem temu, 
da se potrošnikom zagotavlja, da imajo kme tijski proizvodi z registriranim imenom zaradi svojega 
izvora z določenega geografskega območja nekatere posebne značilnosti in zato zaradi svojega 
geografskega izvora jamčijo kakovost s ciljem, da bi kme tijska gospodarstva, ki so vložila resničen trud 
v izboljšanje kakovosti, zato ustvarila višji dohodek in da se prepreči, da bi tretje osebe zlorabljale 
ugled, ki je posledica kakovosti teh proizvodov (glej po analogiji sodbe z dne 14. septembra 2017 , 
EUIPO/Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, C-56/16 P, EU:C:2017 :693, točka 82; z dne 
20. decembra 2017 , Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne, C-393/16, EU:C:2017 :991, 
točka 38, in z dne 7. junija 2018 , Scotch Whisky Association, C-44/17, EU:C:2018 :415, točki 38 in 69). 
36 Glede vprašanja, ali lahko posnemanje oblike ali videza proizvoda, zaščitenega z registriranim imenom, 
pomeni ravnanje, prepovedano s členom 13(1)(d) Uredbe št. 510/2006 oziroma členom 13(1)(d) Uredbe 
št. 1151 /2012 , je treba ugotoviti, da je sicer, kot sta trdili družba Société Fromagère du Livradois in 
Evropska komisija, predmet zaščite iz teh določb glede na njuno besedilo registrirano ime in ne 
proizvod, ki je zaščiten z registriranim imenom. Iz tega izhaja, da namen te zaščite ni prepovedati med 
drugim uporabe tehnik izdelave ali posnemanja ene ali več značilnosti, navedenih v specifikaciji 
proizvoda, zaščitenega z registriranim imenom, ker so te značilnosti navedene v tej specifikaciji za 
izdelavo drugega proizvoda, ki ga registracija ne zajema. 
37 Vendar je ZOP, kot je generalni pravobranilec navedel v točki 27 sklepnih predlogov, v skladu 
s členom 5(1)(a) in (b) Uredbe št. 1151 /2012 , ki v bistvu povzema besedilo člena 2(1)(a) in (b) Uredbe 
št. 510/2006 , ime, ki opredeljuje proizvod s poreklom iz specifičnega kraja, regije ali izjemoma države, 
katerega kakovost ali značilnosti so pretežno ali izključno posledica določenega geografskega okolja 
z njegovimi lastnimi naravnimi in človeškimi dejavniki. ZOP so torej zaščitene, ker označujejo proizvod 
z določenimi lastnostmi ali značilnostmi. ZOP in proizvod, ki ga zajema, sta tako tesno povezana. 
ECLI:EU:C:2020 :1043 8 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZADEVA C-490/19  
SYND ICAT INTERPR OFESSIONNEL DE DÉFENSE DU FROMAGE MORBIER  
38 Zato ob upoštevanju tega, da izraz „vsaka druga praksa“ iz člena 13(1)(d) Uredbe št. 510/2006 oziroma 
člena 13(1)(d) Uredbe št. 1151 /2012 ni izčrpen, ni mogoče izključiti, da lahko posnemanje oblike ali 
videza proizvoda, zaščitenega z registriranim imenom, ne da bi bilo to ime navedeno niti na zadevnem 
proizvodu niti na njegovi embalaži, spada na področje uporabe teh določb. To velja, če lahko to 
posnemanje potrošnike zavede glede pravega porekla zadevnega proizvoda. 
39 Za presojo, ali je tako, se je treba, kot je generalni pravobranilec v bistvu navedel v točkah 55 in od 57 
do 59 sklepnih predlogov, po eni strani sklicevati na zaznavo običajno obveščenega ter razumno 
pozornega in preudarnega povprečnega evropskega potrošnika (glej po analogiji sodbi z dne 
21. januarja 2016 , Viiniverla, C-75/15, EU:C:2016 :35, točki 25 in 28, in z dne 7. junija 2018 , Scotch 
Whisky Association, C-44/17, EU:C:2018 :415, točka 47) in po drugi strani upoštevati vse upoštevne 
dejavnike obravnavane zadeve, vključno z načini predstavitve javnosti in prodaje zadevnih proizvodov 
ter dejanskim stanjem (glej v tem smislu sodbo z dne 4. decembra 2019 , Consorzio Tutela Aceto 
Balsamico di Modena, C-432/18, EU:C:2019 :1045 , točka 25). 
40 Natančneje, glede elementa videza proizvoda, zaščitenega z registriranim imenom – kot v postopku 
v glavni stvari – je treba zlasti presoditi, ali je ta element referenčna in posebej razlikovalna značilnost 
tega proizvoda, da lahko potrošnik zaradi posnemanja tega proizvoda skupaj z vsemi upoštevnimi 
dejavniki obravnavane zadeve meni, da je proizvod, ki vsebuje to posnemanje, proizvod, ki je zaščiten 
s tem registriranim imenom. 
41 Glede na vse navedene preudarke je treba na drugi del postavljenega vprašanja odgovoriti, da je treba 
člen 13(1)(d) Uredbe št. 510/2006 oziroma člen 13(1)(d) Uredbe št. 1151 /2012 razlagati tako, da 
prepovedujeta posnemanje značilne oblike ali videza proizvoda, zaščitenega z registriranim imenom, 
kadar lahko potrošnik zaradi tega posnemanja meni, da je zadevni proizvod zaščiten s tem 
registriranim imenom. Presoditi je treba, ali lahko navedeno posnemanje evropskega potrošnika, ki je 
običajno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov 
obravnavane zadeve zavede. 
Stroški 
42 Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo: 
Člen 1 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 5 1 0 / 2 0 0 6  z dne 2 0. mar ca 2 0 0 6 o zaščiti geografskih označbin 
označb porekla za kmetijske proiz vode in živila oziroma člen 1 3(1) Uredbe (EU) št. 1 1 5 1 / 2 0 1 2  
E v ropskega parlamenta in Sveta z dne 2 1. novembra 2 0 1 2 o shemah kakovosti kmetijskih 
proiz vodov in živil je treba razlagati tako, da ne prepovedujeta zgolj tega, da tretja oseba 
uporablja registrirano ime. 
Člen 1 3(1)(d) Uredbe št. 5 1 0 / 2 0 0 6  oziroma člen 1 3(1)(d) Uredbe št. 1 1 5 1 / 2 0 1 2  je treba razlagati 
tako, da prepovedujeta posnemanje značilne oblike ali videza proiz voda, zaščitenega 
z registriranim imenom, kadar lahko potrošnik zaradi tega posnemanja meni, da je zadevni 
proiz vod zaščiten s tem registriranim imenom. Presoditi je treba, ali lahko navedeno 
posnemanje ev ropskega potrošnika, ki je običajno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, 
ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov obravnavane zadeve zavede. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2020 :1043 9