Začasna izdaja

SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA

ANTHONYJA MICHAELA COLLINSA,

predstavljeni 8. decembra 2022( )

Zadeva C‑692/20

Evropska komisija

proti

Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

„Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 95/60/ES – Davčno označevanje plinskega olja – Neizvršitev sodbe – Člen 260(1) PDEU – Naložitev plačila pavšalnega zneska – Člen 260(2) PDEU – Teža kršitve – Sporazum o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo – Protokol o Irski/Severni Irski – Nadaljevanje kršitve po koncu prehodnega obdobja v zvezi s Severno Irsko – Posledice za izračun pavšalnega zneska“





I. Uvod

1. V sodbi z dne 17. oktobra 2018, Komisija/Združeno kraljestvo (C‑503/17, neobjavljena, EU:C:2018:831; v nadaljevanju: sodba v zadevi C‑503/17), je Sodišče ugotovilo,( ) da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da je dovolilo uporabo označenega goriva( ) za zasebno rekreacijsko plovbo, celo kljub temu, da za to gorivo ne velja nobena oprostitev ali znižanje trošarine, ni izpolnilo obveznosti, ki jih ima na podlagi Direktive Sveta 95/60/ES z dne 27. novembra 1995 o davčnem označevanju plinskega olja in kerozina( ).

2. Evropska komisija je 21. decembra 2020 zoper Združeno kraljestvo vložila to tožbo na podlagi člena 260 PDEU, s katero je predlagala, naj se ugotovi, da Združeno kraljestvo ni izvršilo sodbe v zadevi C‑503/17, in Sodišču predlagala naložitev denarne kazni.

3. Obravnavana tožba vsebuje vsaj tri nove elemente. Prvič, je edina te vrste, ki je bila vložena proti Združenemu kraljestvu med njegovim članstvom v Evropski uniji. Drugič, vložena je bila v prehodnem obdobju, določenem v Sporazumu o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo (v nadaljevanju: Sporazum o izstopu)( ). Tretjič, ob izteku navedenega prehodnega obdobja je bilo Združeno kraljestvo dolžno izvršiti sodbo v zadevi C‑503/17 samo v zvezi s Severno Irsko.( ) Sodišče mora tako pri odločanju o tej tožbi ugotoviti, ali zadnji od teh treh elementov (a) zmanjšuje resnost kršitve in/ali (b) povzroči, da je treba za izračun pavšalnega zneska uporabiti bruto domači proizvod (BDP) Severne Irske, in ne BDP Združenega kraljestva.

II. Predhodni postopek

4. Komisija je z dopisom z dne 22. oktobra 2018 Združeno kraljestvo pozvala, naj v dveh mesecih predstavi ukrepe, ki jih namerava sprejeti za izvršitev sodbe v zadevi C‑503/17 z dne 17. oktobra 2018. Združeno kraljestvo je odgovorilo z dopisom z dne 19. decembra 2018. Pojasnilo je praktične težave, s katerimi se srečuje pri izvrševanju.( ) Navedlo je, da namerava uporabo označenega goriva za zasebno rekreacijsko plovbo prepovedati s sprejetjem primarne zakonodaje v letu 2019 in predložitvijo potrebne sekundarne zakonodaje Parlamentu v letu 2020.

5. Ker Komisija ni prejela nobenih drugih informacij, je 15. maja 2020 Združenemu kraljestvu poslala pisni opomin, v katerem je navedla, da še ni sprejelo ukrepov za izvršitev sodbe v zadevi C‑503/17. V tem opominu je Združeno kraljestvo pozvala, naj predloži pripombe v štirih mesecih po njegovem prejemu, po izteku tega roka pa bi Komisija zadevo lahko predložila Sodišču na podlagi člena 260(2) PDEU.

6. Združeno kraljestvo je med telefonsko konferenco 12. avgusta 2020 službam Komisije pojasnilo, da je bila, medtem ko je še vedno potekalo nadaljnje posvetovanje z deležniki o uporabi označenega goriva, sprejeta ustrezna primarna zakonodaja, v nadaljevanju pa naj bi bila sprejeta še potrebna sekundarna zakonodaja.

7. Združeno kraljestvo je na pisni opomin odgovorilo 11. septembra 2020. Obrazložilo je, da zaradi splošnih volitev, ki so potekale decembra 2019, tisto leto ni bil sprejet noben predlog zakona o financah. Odzivi na zgoraj navedeno posvetovanje naj bi razkrili tudi številne praktične izzive, povezane z izvajanjem ukrepov za izvršitev sodbe v zadevi C‑503/17. Združeno kraljestvo je navedlo, da se bo nadaljnje javno posvetovanje končalo 1. oktobra 2020 in da se bo nato odločilo, kdaj bo odpravilo pravico do uporabe označenega goriva za zasebno rekreacijsko plovbo.

III. Postopek pred Sodiščem

8. Ker Komisija od Združenega kraljestva ni prejela nobenega dodatnega sporočila, je 21. decembra 2020 vložila to tožbo.( ) Sodišču predlaga, naj:

– ugotovi, da Združeno kraljestvo s tem, da ni sprejelo potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča v zadevi C‑503/17, ni izpolnilo svojih obveznosti iz člena 260(1) PDEU v povezavi s členoma 127 in 131 Sporazuma o izstopu;

– Združenemu kraljestvu naloži, naj Komisiji v skladu s členom 260(2) PDEU v povezavi s členoma 127 in 131 Sporazuma o izstopu plača pavšalni znesek v višini 35.873,20 EUR, pomnožen s številom dni, ki pretečejo med datumom izdaje sodbe v zadevi C‑503/17 in bodisi datumom, ko Združeno kraljestvo navedeno sodbo izvrši, bodisi datumom izdaje sodbe v obravnavanem postopku, in sicer glede na to, kateri bo prvi, pri čemer naj bo najmanjši pavšalni znesek 8.901.000 EUR;

– Združenemu kraljestvu naloži plačilo stroškov tega postopka.

9. Združeno kraljestvo je pozneje Komisijo obvestilo, da so s sprejetjem sekundarne zakonodaje 28. junija 2021 začele veljati določbe zakona o financah iz leta 2020,( ) prepovedana pa je bila tudi uporaba označenega goriva za zasebno rekreacijsko plovbo na Severnem Irskem, in sicer s 1. oktobrom 2021.( ) Komisija je v dopisu z dne 11. februarja 2022, naslovljenem na Sodišče, navedla, da zato tožbeni predlog za naložitev periodične denarne kazni umika. Vseeno pa je ohranila tožbeni predlog za naložitev pavšalnega zneska zaradi neizpolnitve obveznosti med 17. oktobrom 2018, to je datumom izdaje sodbe v zadevi C‑503/17, in 30. septembrom 2021, to je datumom, ko je Združeno kraljestvo izvršilo to sodbo.

10. Komisija in Združeno kraljestvo sta na obravnavi 28. septembra 2022 ustno podala navedbe in odgovorila na vprašanja Sodišča.

IV. Analiza

A. Ali je Komisija Združenemu kraljestvu dala na voljo dovolj časa za izvršitev sodbe v zadevi C‑503/17?

1. Trditve strank

11. Komisija je v pisnem opominu z dne 14. maja 2020 od Združenega kraljestva zahtevala predložitev pripomb v štirih mesecih od njegovega prejema, to je do 15. septembra 2020 (v nadaljevanju: datum presoje). Komisija meni, da je obravnavana tožba upravičena, ker Združeno kraljestvo s tem, da do datuma presoje ni izvršilo sodbe v zadevi C‑503/17, ni izpolnilo obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 260(1) PDEU. Po njenem mnenju se država članica pri utemeljevanju neizvršitve sodbe Sodišča ne more sklicevati na praktične težave. Vsekakor pa naj težave, ki jih opisuje Združeno kraljestvo, ne bi upravičevale njegove zamude pri izvršitvi sodbe.

12. Združeno kraljestvo trdi, da sta bila tako pisni opomin Komisije kot njen začetek postopka na podlagi člena 260 PDEU prezgodnja. V sodni praksi naj bi zahteva, da država članica čim prej izvrši sodbo Sodišča, pomenila, da mora Komisija pri presoji, ali je imela država članica dovolj časa za izvršitev sodbe, ustrezno upoštevati morebitne praktične ovire za dosego tega rezultata.

13. Združeno kraljestvo trdi, da je Komisija pomešala pravne ali politične težave z nekaterimi konkretnimi praktičnimi težavami, s katerimi se je spopadalo. Med njimi je opredelilo dolžino obale Združenega kraljestva, veliko število pristanišč različnih velikosti, sposobnost preživetja manjših pristanišč, ki dobavljajo neoznačeno gorivo zasebnim rekreacijskim plovilom in označeno gorivo komercialnim plovilom, ter težave pri pridobivanju gradbenih dovoljenj za namestitev dodatnih rezervoarjev v občutljivih morskih okoljih. Pojavile naj bi se težave v zvezi s slabšanjem kakovosti goriva zaradi dolgotrajnejšega skladiščenja, ki bi bilo posledica prodaje v manjših količinah. Uporabniki zasebnih rekreacijskih plovil naj bi zaradi nerazpoložljivosti neoznačenega goriva lahko tako gorivo skladiščili na krovu svojih plovil ali kupovali označeno gorivo, ne da bi plačali ustrezen znesek trošarine.( ) Čolni, ki nimajo dveh rezervoarjev, v katerih je lažje ločeno skladiščiti pogonsko gorivo ter gorivo za kuhanje in gretje, naj bi se znašli v težavah, tako kot tudi plovila, ki se del leta uporabljajo za komercialne namene, drugi del pa za rekreacijske namene.

14. Komisija naj bi morala vsaj razložiti, zakaj meni, da Združeno kraljestvo zaradi navedenih praktičnih težav ni upravičeno do dodatnega časa za izvršitev sodbe v zadevi C‑503/17.

15. Združeno kraljestvo opozarja tudi, da so v sedmih mesecih neposredno pred datumom presoje zaradi pandemije covida‑19, ki je Združeno kraljestvo prizadela bolj kot večino drugih evropskih držav, nastali dodatni izzivi pri izvršitvi sodbe.

16. V dupliki je navedlo, da če nesprejetje ustreznih ukrepov do datuma presoje, ki je naveden v pisnem opominu, samodejno pomeni kršitev člena 260 PDEU, ima Komisija prevelika pooblastila pri določitvi datuma, do katerega je treba tako obveznost izpolniti. Poleg tega naj bi Komisija občasno različnim državam članicam v ta namen odobrila različne roke. Napotuje na več primerov, v katerih je bil rok za izpolnitev obveznosti, ki je bil določen v pisnem opominu, daljši kot v obravnavani zadevi in v katerih je bilo dopuščeno, da je med izdajo pisnega opomina in začetkom postopka iz člena 260 PDEU preteklo dodatno daljše časovno obdobje. Po navedbah Združenega kraljestva so take razlike v pristopu nedopustne kršitve načela enakega obravnavanja.

2. Presoja

17. Člen 260 PDEU ne določa roka, v katerem je treba izvršiti sodbo Sodišča, s katero je bilo ugotovljeno, da država članica ni izpolnila svojih obveznosti. Iz ustaljene sodne prakse izhaja, da se zaradi interesa takojšnje in enotne uporabe prava Unije zahteva, da se postopek izvršitve začne takoj in se čim prej konča.( ) Zdi se nesporno, da je treba državam članicam zagotoviti razumno obdobje, v katerem bodo lahko sprejele ukrepe, potrebne za izvršitev sodbe.( ) Stranki se strinjata, da je 15. september 2020 datum za presojo obstoja kršitve v smislu člena 260 PDEU.( ) Iz tega izhaja, da je Komisija Združenemu kraljestvu odobrila štiri mesece za odgovor na pisni opomin in 23 mesecev za izvršitev sodbe v zadevi C‑503/17. Obravnavana tožba je bila vložena 21. decembra 2020, torej tri mesece po datumu presoje.

18. V skladu z ustaljeno sodno prakso postopek zaradi neizpolnitve obveznosti temelji na objektivni ugotovitvi, da država članica ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi prava Unije. Država članica se torej ne more sklicevati na določbe, prakso ali položaje svojega notranjega pravnega reda, da bi upravičila neizpolnjevanje teh obveznosti.( ) Poleg tega v sodni praksi Sodišča ni mogoče najti utemeljitve za ločevanje, ki ga poskuša vzpostaviti Združeno kraljestvo, med pravnimi in političnimi težavami, za katere priznava, da ne morejo upravičiti nepotrebne zamude pri izvršitvi sodbe Sodišča, ter praktičnimi težavami ali ovirami, za katere meni, da to zamudo lahko upravičijo.

19. Sodišče je zavrnilo trditev države članice, da je bila zaradi višje sile in težav s financiranjem v zvezi z gradbenim projektom ovirana njena zmožnost izvršitve sodbe Sodišča, ki se je nanašala na čiščenje komunalne odpadne vode.( ) Sodišče je prav tako zavrnilo trditve, da bi bilo neizvršitev mogoče upravičiti z zapleti in stroški, povezanimi z izdelavo in izvajanjem programa za zaprtje nezakonitih odlagališč.( ) V okviru državnih pomoči ne težave pri določanju prejemnikov nezakonite pomoči( ) ne težave s količinsko opredelitvijo zneskov, ki jih je treba vrniti,( ) niso bile sprejete kot legitimni razlogi za neizvršitev sodbe Sodišča. Sodišče prav tako ni sprejelo trditve, da bi lahko ostra nasprotovanja upravičila zamudo pri izvršitvi sodbe Sodišča, s katero je bilo ugotovljeno, da država članica ni prenesla direktive Unije.( )

20. V skladu z navedeno sodno prakso je treba težave, ki jih opisuje Združeno kraljestvo, enačiti s stanjem notranjega pravnega reda te države, ki ne upravičuje neizpolnjevanja obveznosti, ki izhajajo iz prava Unije.

21. Združeno kraljestvo je sodbo nedvomno nameravalo izvršiti s sprejetjem zakonodaje, ki sama po sebi ni zapletena ali težavna. Praktične težave, na katere se sklicuje in na katere se je sklicevalo tudi v zadevi C‑503/17, se namreč nanašajo pretežno na stroške, ki bi lahko nastali dobaviteljem goriva v pristaniščih zaradi upoštevanja zakonodaje, s katero je bila pravilno prenesena Direktiva 95/60. V zvezi s tem Združeno kraljestvo ne pojasni, kako so bili ti stroški z zakasnjeno izvršitvijo sodbe v zadevi C‑503/17 zmanjšani, ne pa samo odloženi.

22. Pandemija covida‑19 je druga praktična težava, na katero se v tem okviru sklicuje Združeno kraljestvo. V dopisih med Združenim kraljestvom in Komisijo iz istega obdobja pandemija covida‑19 ni omenjena. Ker podrobnosti o tem, kako se je zaradi pandemije covida‑19 zakasnila izvršitev sodbe v zadevi C‑503/17, niso navedene, je to pandemijo težko sprejeti kot upravičen razlog za to zamudo.

23. V obravnavani zadevi je pomembno tudi, da je kršitev Direktive 95/60 s strani Združenega kraljestva tako ali drugače predmet razprav s Komisijo od izteka veljavnosti odstopanja od te direktive v letu 2006.( ) Poleg tega, kot opozarja Komisija, je Irska izvršila sodbo v zadevi Komisija/Irska,( ) v kateri je bil obravnavan podoben primer kršitve Direktive 95/60, tako da je sprejela zakonodajo, ki je začela veljati 1. januarja 2020.

24. Zato menim, da okoliščine, na katere se sklicuje Združeno kraljestvo, ne pravno ne dejansko ne utemeljujejo njegove trditve, da sodbe v zadevi C‑503/17 ni moglo izvršiti do datuma presoje.

25. Trditev Združenega kraljestva, da Komisija v predhodnem postopku ni pojasnila, zakaj meni, da okoliščine, na katere se je sklicevalo, niso upravičeni razlogi za neizvršitev sodbe v zadevi C‑503/17, se zdi nekoliko nepoštena. Prvič, Združeno kraljestvo je v dopisu z dne 19. decembra 2018 opisalo razne ovire za izvršitev sodbe in navedlo, da namerava v letih 2019 ali 2020 uvesti zakonodajne spremembe. Združeno kraljestvo je torej v predlaganem časovnem razporedu priznalo obstoj teh praktičnih težav in ga upoštevalo. Ker Komisija ni prejela nadaljnjih sporočil, je Združenemu kraljestvu maja 2020 poslala pisni opomin, na katerega je moralo odgovoriti v štirih mesecih. Združeno kraljestvo v svojem odgovoru ne navaja nobenih dvomov, ki bi jih lahko imelo glede vpliva praktičnih težav na predlagani časovni okvir izvršitve sodbe. Drugič, Združeno kraljestvo je, kot poudarja Komisija, iste praktične težave navedlo kot razlog za neskladnost z Direktivo 95/60 v postopku, v katerem je bila izdana sodba v zadevi C‑503/17.( ) Nazadnje, Komisija v postopku na podlagi člena 260(2) PDEU predlaga plačilo denarnih kazni in/ali pavšalnih zneskov, ki so po njenem mnenju primerni, pri čemer njihovo naložitev prepušča Sodišču. Obe stranki imata obilo možnosti, da Sodišču predložita vse upoštevne zadeve. Zato je trditev Združenega kraljestva, da je Komisija kršila katero koli obveznost, ki jo je lahko imela, neutemeljena.

26. Prav tako nisem prepričan o utemeljenosti trditve, navedene v dupliki, da je Komisija ravnala nezakonito, ker je v nekaterih primerih državam članicam za izvršitev sodbe Sodišča odobrila daljši rok. Pri tožbah zaradi neizpolnitve obveznosti je časovni potek težko vedno enak. Dejansko stanje se razlikuje od primera do primera, in preden je mogoče določiti časovni razpored in obliko primernih izvršilnih ukrepov, je morda treba upoštevati vrsto različnih okoliščin. Komisija ima torej diskrecijsko pravico pri odločanju glede smiselnosti ukrepanja proti državi članici in pri tem, kdaj bo proti njej začela postopek zaradi neizpolnitve obveznosti.( ) Izvajanje tega pooblastila je predmet sodnega nadzora v okviru tožbe na podlagi člena 260 PDEU. Toda trditve, v okviru katere se opozarja na številne primere, v katerih so imele druge države članice v drugačnih okoliščinah več časa za izvršitev sodb Sodišča, ni mogoče sprejeti.

27. Združeno kraljestvo ne zanika, da so uporabniki zasebnih rekreacijskih plovil v Združenem kraljestvu tudi po datumu presoje lahko za pogon svojih plovil uporabljali označeno gorivo. Sodbe Sodišča v zadevi C‑503/17 torej ni izvršilo do navedenega datuma, s čimer ni izpolnilo obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 260(1) PDEU.

28. Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj ugotovi, da predhodni postopek ni bil nezakonit glede nobenega vidika, ki ga je Združeno kraljestvo izpostavilo v svojih pisnih stališčih in ustnih navedbah.

B. Pavšalni znesek

1. Uvod

29. Komisija predlaga, naj Sodišče Združenemu kraljestvu naloži plačilo pavšalnega zneska v višini 35.873,20 EUR na dan, ki ga je treba pomnožiti s številom dni, ki pretečejo med datumom izdaje sodbe v zadevi C‑503/17 (17. oktober 2018) in datumom, ko je Združeno kraljestvo izvršilo to sodbo (30. september 2021), kar skupaj znaša 38.743.056 EUR.

30. Komisija je za določitev dnevnega pavšalnega zneska uporabila metodo iz sporočila iz leta 2005( ), kakor je bilo posodobljeno v letih 2019 in 2020( ). Ta izračun naj bi privedel do pavšalnega zneska, ki ima ustrezen odvračilni učinek, pri njem pa sta upoštevani načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja.( ) Dnevni pavšalni znesek, ki ga predlaga Komisija, temelji na enotni pavšalni osnovi 1052 EUR,( ) pomnoženi s koeficientom resnosti 10 na lestvici do 20.( ) Ta rezultat se nato pomnoži z zneskom, ki naj bi odražal plačilno zmožnost države članice, imenovanim posebni faktor „n“, ki v primeru Združenega kraljestva znaša 3,41.( )

31. Združeno kraljestvo ne izpodbija, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso v teh okoliščinah mogoče naložiti plačilo pavšalnega zneska.( ) Trdi pa, da glede na praktične težave, s katerimi se je spopadalo med prizadevanjem za izvršitev sodbe v zadevi C‑503/17, zelo majhen vpliv neizvršitve sodbe in izstop Združenega kraljestva iz Evropske unije pavšalni znesek ne sme biti višji od 250.000 EUR.

32. Člen 260(2) PDEU podeljuje Sodišču široko polje proste presoje pri odmeri pavšalnih zneskov. V skladu z ustaljeno sodno prakso mora naložitev plačila pavšalnega zneska v vsakem posameznem primeru temeljiti na upoštevanju vseh bistvenih elementov, ki se nanašajo na značilnosti neizpolnitve obveznosti in na ravnanje države članice. Zahteva se presoja resnosti kršitve, vključno z njenimi posledicami za zasebne in javne interese, in njenega trajanja od datuma izdaje zadevne sodbe do datuma njene izvršitve.( )

2. Resnost kršitve

a) Trditve strank

33. Komisija pri utemeljevanju predlaganega koeficienta resnosti v višini 10 na lestvici od 1 do 20, ki je določena v sporočilu iz leta 2005, navaja tri dejavnike. Prvič, poudarja jasnost obveznosti, ki je izpostavljena tudi v sodbi v zadevi C‑503/17.( ) O naravi izvedbenih ukrepov, ki bi jih moralo Združeno kraljestvo sprejeti, da bi izvršilo to sodbo, naj ne bi moglo biti nobenega dvoma.

34. Drugič, Komisija ugotavlja, da Direktiva 95/60 dopolnjuje Direktivo Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije( ), da bi spodbudila dokončno vzpostavitev in delovanje notranjega trga s tem, da bi omogočila enostavno in hitro identifikacijo plinskega olja, ki ni obdavčeno po polni stopnji. V prvi uvodni izjavi Direktive 95/60 naj bi bilo tudi navedeno, da države članice ne morejo posamezno doseči njenih ciljev. Komisija zato meni, da je kršitev načeloma resna.

35. Komisija opozarja, da je Odbor za trošarine leta 2011 menil, da države članice s tem, da ne odredijo uporabe neoznačenega plinskega olja kot pogonskega goriva, spodkopavajo celoten sistem skupnega davčnega označevanja. Komisija trdi, da je Združeno kraljestvo organom drugih držav članic, ki pregledujejo plovila, otežilo ugotavljanje, ali določeno plovilo vsebuje gorivo, ki je bilo v Združenem kraljestvu zakonito obdavčeno po polni stopnji trošarine. Neodprava pravice do uporabe označenega goriva za pogon v Združenem kraljestvu naj bi verjetno imela posledice za precejšnje število uporabnikov zasebnih rekreacijskih plovil, čeprav natančne številke niso znane. Komisija navaja tudi primere, ko so organi države članice uporabnikom zasebnih rekreacijskih plovil iz Združenega kraljestva naložili plačilo denarne kazni zaradi uporabe označenega goriva za pogon.

36. Tretjič, Komisija je upoštevala dejstvo, da je zdaj prvič ukrepala zoper Združeno kraljestvo zaradi neizvršitve sodbe Sodišča.

37. Združeno kraljestvo opozarja, da je cilj Direktive 95/60 dodaten cilj h končnemu cilju, ki se uresničuje z Direktivo 2003/96 in ki je zagotoviti, da države članice za energente pobirajo najnižje ravni davka. S tega vidika naj bi bil učinek morebitne kršitve omejen z zakonodajnimi ukrepi, ki jih je sprejelo v letih 2008 in 2012.

38. Leta 2008 naj bi vzpostavilo sistem, v okviru katerega je bilo uporabnikom zasebnih rekreacijskih plovil dano na razpolago davka oproščeno gorivo, označeno z rdečim barvilom, pod pogoji, opisanimi v nadaljevanju. Uporabniki zasebnih rekreacijskih plovil naj bi morali za gorivo, kupljeno za pogon svojih plovil, plačati standardno trošarinsko stopnjo in izjaviti, da se gorivo uporablja za ta namen. Ob nakupu takega goriva naj bi bil izdan račun, registrirani dobavitelj goriva pa naj bi davčnim organom nakazal trošarino. Kupcem, ki so označeno gorivo kupili za pogon zasebnih rekreacijskih plovil, naj bi bil torej v skladu s končnim ciljem zgoraj navedenih direktiv zaračunan celoten znesek trošarine. Davčni organi naj bi lahko plačilo ustrezne trošarinske ravni preverili tako, da so od uporabnikov zasebnih rekreacijskih plovil zahtevali račune in, po potrebi, potrdilo o prodaji od registriranega dobavitelja goriva.( ) Leta 2012 naj bi uvedlo dodatno zahtevo, da morajo kupci označenega goriva potrditi, da lahko druge države članice ukrepajo, če ugotovijo, da se je za pogon zasebnega rekreacijskega plovila uporabljalo označeno gorivo.( )

39. Združeno kraljestvo, dalje, poudarja, da se Direktiva 95/60 po koncu prehodnega obdobja, to je po 31. decembru 2020, uporablja samo na Severnem Irskem. Na Severnem Irskem je približno 1500 zasebnih rekreacijskih plovil, ki porabijo le majhen delež označenega goriva, ki se porabi v Združenem kraljestvu. Po tem datumu se je torej učinek neizvršitve sodbe, ki je bil že tako majhen, še dodatno zmanjšal.

40. Združeno kraljestvo ugotavlja, da bi resnosti kršitve ustrezal koeficient 3 na lestvici do 20.

b) Presoja

1) Sodelovanje in predhodno ravnanje

41. Pri presoji resnosti kršitve je pomemben preudarek, ki ga je treba upoštevati, sodelovanje države članice s Komisijo, zlasti v predhodnem postopku.( )

42. Združeno kraljestvo je 19. decembra 2018 odgovorilo na prvo sporočilo Komisije po razglasitvi sodbe v zadevi C‑503/17, pri čemer je predstavilo svoje načrte za zagotovitev njene izvršitve. Vendar pozneje ni ravnalo v skladu s svojimi načrti. Združeno kraljestvo je v odgovoru na pisni opomin Komisije pojasnilo, da je bila njegova zamuda v zvezi s tem posledica splošnih volitev, ki so potekale decembra 2019, in nadaljevanja širšega posvetovanja glede uporabe označenega goriva v različnih sektorjih. Po koncu navedenega posvetovanja naj bi se odločilo, kdaj bo odpravilo pravico uporabnikov zasebnih rekreacijskih plovil do uporabe označenega goriva kot pogonskega goriva, kasneje tega leta pa naj bi bili sprejeti še dodatni ukrepi. Združeno kraljestvo je potrebno izvedbeno zakonodajo sprejelo julija 2020, sodbo pa je v celoti izvršilo šele oktobra 2021, pri čemer odstopanja od načrtov, ki jih je prvotno predložilo Komisiji, v veliki meri ni pojasnilo.

43. Združeno kraljestvo Komisiji zlasti ni pojasnilo, zakaj sta bili za izvršitev sodbe v zadevi C‑503/17 potrebni dve posvetovanji, med drugim eno s širšo tematiko. Taka izvršitev sodbe namreč nikakor ni stvar proste presoje, kot je Združeno kraljestvo implicitno priznalo v odgovoru na pisni opomin, v katerem je navedlo, da bo sodbo izvršilo po zaključenem posvetovanju.( ) Če je bil cilj navedenih posvetovanj deležnike vnaprej seznaniti z ukrepi, ki so potrebni za dosego skladnosti z nacionalno zakonodajo, bi bilo to mogoče izvesti veliko prej in učinkoviteje. Poleg tega, kot je razloženo v točki 21 teh sklepnih predlogov, nisem prepričan, da praktične težave, na katere se je Združeno kraljestvo dolgo časa sklicevalo, odražajo kakršno koli resnično nezmožnost te države za izvršitev sodbe.

44. Da bi se sodelovanje pri presoji resnosti kršitve štelo za olajševalno okoliščino, je potrebno še kaj več kot samo običajna interakcija s Komisijo. Pričakoval bi resnično pripravljenost za sodelovanje,( ) izkazano s samoiniciativnim, odkritim in konstruktivnim dialogom s Komisijo ter resnim namenom čimprejšnje izvršitve sodbe. Iz razlogov, predstavljenih v prejšnji točki teh sklepnih predlogov, menim, da Združeno kraljestvo s svojim ravnanjem ni doseglo tega praga.

45. Čeprav naj bi bila vrlina že sama po sebi nagrada, pravni red Unije v tem primeru ponuja vsaj neko otipljivo nadomestilo. Da Združeno kraljestvo predhodno še ni bilo tožena stranka v tožbi na podlagi člena 260 PDEU, je dokazana olajševalna okoliščina, ki jo je treba upoštevati, kakor je priznano v tožbi.( )

2) Zastavljeni cilj

46. Vzpostavitev notranjega trga v skladu s členom 3(3) PEU je ena od bistvenih nalog Unije.( ) Cilj Direktive 2003/96 je olajšati pravilno delovanje notranjega trga z določitvijo najnižjih ravni obdavčitve za večino energentov. Direktiva 95/60, ki določa skupna pravila za davčno označevanje plinskega olja in kerozina, za katera ni veljala polna stopnja trošarine – ki velja za tista goriva, ki se uporabljajo za pogon – dopolnjuje Direktivo 2003/96. Direktiva 95/60 torej spodbuja dokončno vzpostavitev in delovanje notranjega trga,( ) tako da omogoča hitro in enostavno identifikacijo plinskega olja, ki ni obdavčeno po polni stopnji.( )

47. Pravičnost, legitimnost in učinkovitost notranjega trga Evropske unije so nedvomno odvisne od tega, da vse države članice solidarno v celoti in pravilno prenesejo vse zadevne direktive. Neizpolnitev obveznosti, povezanih s pravilnim delovanjem notranjega trga, s strani države članice je načeloma resna kršitev. To drži še toliko bolj, kadar so navedene obveznosti jasno določene v veljavni zakonodaji, tako kot v obravnavani zadevi.

48. V točkah 33 in 34 teh sklepnih predlogov so predstavljene trditve Komisije v zvezi s tem. Vseeno naj navedem, da je Komisija v ocenjevalni študiji iz leta 2018 o izvajanju Direktive 95/60, ki jo je pripravila, ugotovila, da ima davčno označevanje z vidika notranjega trga relativno majhen pomen za odpravo ovir za trgovino znotraj Unije. V ocenjevalni študiji iz leta 2018 je navedeno, da večji del trgovine znotraj Unije predstavlja neoznačeno gorivo z odloženim plačilom trošarine, ki že po naravi odpravlja ovire, povezane z davčnim statusom izdelkov. Približno 80 % označenega goriva se uporablja v dejavnostih, ki so same po sebi lokalnega značaja, kot so ogrevanje, kmetovanje, proizvodnja električne energije in gradnja, ter v zvezi s katerimi se ne postavlja nobeno vprašanje zakonite rabe znotraj Evropske unije.( ) Komisija se je na obravnavi strinjala, da se postopek nanaša samo na del 20 % označenega goriva, ki se uporablja v čezmejnih dejavnostih. Poudarila pa je, da je namen Direktive 95/60 izvajati učinkovit sistem nadzora znotraj Evropske unije, ki ga Združeno kraljestvo ni izvajalo.

49. Ocenjevalna študija iz leta 2018 zagotavlja koristen in verodostojen pogled na pomen davčnega označevanja pri odpravi ovir za trgovino znotraj Unije. Sodišče jo tako lahko upošteva pri presoji resnosti kršitve.

3) Posledice za javne in zasebne interese

50. Združeno kraljestvo trdi, da so ukrepi, ki so opisani v točki 38 teh sklepnih predlogov, ublažili učinek neizvršitve sodbe, saj so zagotovili, kolikor je bilo to izvedljivo, pobiranje in vračilo pravilne ravni davka. Komisija trdi, da ta ugotovitev ni pomembna za presojo resnosti kršitve, ker Direktiva 95/60 od Združenega kraljestva zahteva, da zagotovi, da se označeno gorivo ne uporablja za pogon zasebnih rekreacijskih plovil.

51. Nisem prepričan, da je ustrezno slediti ozkemu pristopu, ki ga zagovarja Komisija. Kot je razvidno iz točke 46 teh sklepnih predlogov, cilj Direktive 95/60 dopolnjuje cilj Direktive 2003/96. Odbor za trošarine je tako leta 2011 ugotovil, da morajo vse države članice predpisati uporabo neoznačenega plinskega olja in uporabljati polno stopnjo, ki velja za plinsko olje, ki se uporablja za pogon.

52. Čeprav ukrepi iz točke 38 teh sklepnih predlogov niso zagotovili skladnosti z Direktivo 95/60, to ne pomeni, da z njimi ni bilo mogoče ublažiti resnosti kršitve, če se upoštevajo širši cilji, ki se uresničujejo z ukrepi, ki jih Združeno kraljestvo ni sprejelo.( ) Ti ukrepi, če bi bili pravilno izvedeni in bi se zagotovilo njihovo ustrezno spoštovanje, bi lahko zagotovili, da bi se v Združenem kraljestvu dejansko pobirala in vračala ustrezna raven trošarine.

53. Vendar Združeno kraljestvo ni predložilo informacij o učinkovitosti ukrepov, ki jih je izvajalo. Taki ukrepi so bili lahko predmet zlorabe, saj uporabnikom zasebnih rekreacijskih plovil verjetno ni bilo privlačno kupovati označenega goriva po višji ceni neoznačenega goriva.( ) Jasno je, da v nasprotju s tem, kar določa Direktiva 95/60, organi niso mogli izvajati pregledov na kraju samem, da bi zagotovili, da se je za gorivo, ki se je uporabljalo za pogon zasebnih rekreacijskih plovil, plačevala pravilna trošarinske stopnja. Namesto tega so morali preverjati račune za gorivo in ladijske dnevnike, če so bili na voljo, da so ugotovili, ali je gorivo v rezervoarju gorivo, na katero se je nanašal dani račun. Organi Združenega kraljestva so teoretično lahko preverjali nakupe pri registriranem dobavitelju goriva, ki je izdal račun, vendar Sodišče ni bilo obveščeno o tem, da bi bil uveden kakršen koli sistem, ki bi olajšal preverjanje takih nakupov organom drugih držav članic.

54. Kar zadeva učinek na zasebne interese, je pomembno, kot priznava Združeno kraljestvo, da je uporabnikom zasebnih rekreacijskih plovil iz te države grozila nevarnost pregona v drugih državah članicah, kljub temu, da so spoštovali pravo Združenega kraljestva.( ) Komisija je predložila dokaze, da so bili nekateri kazensko preganjani, drugi pa se morda preprosto niso odločili zapustiti voda Združenega kraljestva. Poleg tega so tisti, ki so se želeli izogniti težavam z organi drugih držav članic zaradi uporabe označenega goriva za zasebno rekreacijsko plovbo, težje dobili neoznačeno gorivo. Dobavitelji goriva v pristaniščih v Združenem kraljestvu so bili namreč manj motivirani za zagotavljanje neoznačenega goriva, kot bi bili, če bi Združeno kraljestvo preneslo Direktivo 95/60 in izvršilo sodbo v zadevi C‑503/17. Ta okoliščina bi vplivala tudi na uporabnike zasebnih rekreacijskih plovil iz drugih držav članic, ki so želeli svoje plovilo oskrbeti z gorivom v Združenem kraljestvu.

55. Ukrepi iz leta 2008 so morda nekoliko omilili učinek na javne interese v Združenem kraljestvu; v kolikšnem obsegu se je to zgodilo, je odvisno od stopnje spoštovanja teh ukrepov s strani uporabnikov zasebnih rekreacijskih plovil in dobaviteljev goriva. Poleg tega ti ukrepi organom drugih držav članic niso bistveno olajšali preverjanja, ali je bila za gorivo, ki se je uporabljalo za pogon zasebnega rekreacijskega plovila iz Združenega kraljestva, plačana pravilna trošarina. Učinek kršitve na zasebne interese, povezane s čezmejnim gibanjem zasebnega rekreacijskega plovila, je bil torej malo ali nič omiljen. Zato se zdi, da blažilni učinek ukrepov iz let 2008 in 2012 nima velikega pomena pri presoji resnosti kršitve ukrepov.

4) Severna Irska

56. Sporazum o izstopu je bil sprejet 17. oktobra 2019 in je začel veljati 1. februarja 2020. Člen 126 tega sporazuma določa, da se prehodno obdobje začne na dan začetka njegove veljavnosti in konča 31. decembra 2020. V skladu z njegovima členom 127(1) in členom 131 se pravo Unije v prehodnem obdobju uporablja za Združeno kraljestvo in v njem.

57. Komisija in Združeno kraljestvo se strinjata, da je bilo Združeno kraljestvo po koncu prehodnega obdobja v skladu s Protokolom o Irski/Severni Irski, zlasti z njegovim členom 8, ki se nanaša na pobiranje DDV in trošarine, in Prilogo 3 k temu protokolu v povezavi s členom 185 Sporazuma o izstopu, dolžno zagotoviti skladnost z Direktivo 95/60 in torej izvršiti sodbo v zadevi C‑503/17 samo v zvezi s Severno Irsko.( )

58. Bistvena pomanjkljivost trditve Združenega kraljestva, da bi bilo zato upravičeno plačilo nižjega pavšalnega zneska, je to, da je to trditev mogoče razlagati tako, da je kršitev „majhne“ države članice že po naravi manj resna kot kršitev „velike“ države članice.( ) Sodna praksa Sodišča te trditve ne podpira.

59. Kljub vsemu ni sporno, da je bil učinek neizvršitve sodbe, ki je bil obravnavan v točkah od 50 do 55 teh sklepnih predlogov, v obdobju od 31. decembra 2020 do datuma izvršitve sodbe manjši kot v predhodnem obdobju, saj se je bil njegov vpliv omejen na uporabnike zasebnih rekreacijskih plovil na Severnem Irskem.( ) Geografski obseg posledic neizvršitve sodbe je bil tako v drugem obdobju manjši kot v prvem.

60. Upoštevanje tega elementa je v skladu s sporočilom iz leta 2005( ) in sodno prakso Sodišča. Tako je Sodišče na primer v sodbi Komisija/Slovenija v okviru uporabe člena 260(3) PDEU razsodilo, da so praktične posledice prepoznega prenosa Direktive 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov ter spremembi Direktive 2002/92/ES in Direktive 2011/61/EU( )v slovensko pravo za slovenski finančni trg in za druge finančne trge Unije ter za zaščito vlagateljev ob upoštevanju obsega finančnega trga te države članice relativno majhne.( )

61. Prav tako menim, da ta pristop ni v nasprotju s sodbo Komisija/Španija( ), v kateri je bila obravnavana neizterjava nezakonite državne pomoči. Sodišče je poudarilo, da ob upoštevanju zneska zadevnih pomoči, števila prejemnikov in večsektorskega značaja zadevnih sistemov pomoči teža neizterjave pomoči s strani te države članice ni bila zmanjšana, ker se je kršitev nanašala samo na eno avtonomno skupnost, in ne na njeno celotno ozemlje.( ) Ta ugotovitev izhaja iz dejstva, da nezakonita državna pomoč po definiciji vpliva na meddržavno trgovino, ne glede na lokacijo prejemnikov pomoči. Iz teh razlogov ni mogoče izpeljati smiselne analogije med okoliščinami, v katerih je bila razglašena navedena sodba, in tistimi v obravnavani zadevi, kot so opisane v točki 59 teh sklepnih predlogov.

62. Naj zaradi popolnosti dodam, da Združeno kraljestvo ne trdi, da pristojnost za vodenje izvršitve sodbe v zadevi C‑503/17 spada med zadeve, ki so bile prenesene na Severno Irsko. Tudi če bi bilo tako, je treba upoštevati, da je Sodišče razsodilo, da porazdelitev centralnih in regionalnih pristojnosti znotraj države ne vpliva na uporabo člena 260 PDEU, ker zadevna država članica še vedno sama odgovarja Evropski uniji za spoštovanje obveznosti, ki izhajajo iz prava Unije.( )

63. Na splošno menim, da je treba zaradi okoliščine, da je bilo Združeno kraljestvo po koncu prehodnega obdobja, to je po 31. decembru 2020, dolžno zagotoviti skladnost z Direktivo 95/60 in izvršiti sodbo v zadevi C‑503/17 samo v zvezi s Severno Irsko, zmanjšati koeficient resnosti za obdobje med 1. januarjem 2021 in 30. septembrom 2021.

c) Splošna presoja resnosti kršitve

64. Glede na ugotovljene olajševalne okoliščine, in sicer: (i) Združeno kraljestvo mora prvič odgovarjati za neizvršitev sodbe Sodišča; (ii) relativno majhen obseg škode za dosego ciljev Direktive 95/60, kot razkrivajo ugotovitve iz ocenjevalne študije iz leta 2018; in (iii) učinek ukrepov, ki jih je Združeno kraljestvo uvedlo leta 2008, Sodišču predlagam, naj določi koeficient resnosti 8 na lestvici do 20.( )

65. Da bi se upoštevala okoliščina, da je bila obveznost Združenega kraljestva, da zagotovi skladnost z Direktivo 95/60 in izvrši sodbo v zadevi C‑503/17, med 1. januarjem 2021 in 30. septembrom 2021 omejena na ozemlje Severne Irske, predlagam, da se koeficient resnosti za to obdobje še dodatno zmanjša na 4 na lestvici do 20.

3. Posebni faktor „n“: plačilna zmožnost

a) Trditve strank

66. Komisija meni, da je posebni faktor „n“, ki se izračuna na osnovi BDP držav članic( ) in njihove institucionalne teže, kot se odraža v številu sedežev, dodeljenih njihovi nacionalni delegaciji v Evropskem parlamentu,( ) primeren množitelj, ker zagotavlja, da ima pavšalni znesek zadosten odvračilni učinek, je sorazmeren s plačilno zmožnostjo držav članic in je v skladu z načelom enakega obravnavanja.

67. Združeno kraljestvo trdi, da je posebni faktor „n“ v višini 3,41, ki ga predlaga Komisija, previsok. Dalje, ker se je v letu 2020 spopadalo z velikimi gospodarskimi izzivi, naj bi bilo treba namesto podatkov o BDP za leto 2018, navedenih v tožbi, uporabiti najnovejše podatke o BDP. Opozarja tudi, da od 1. februarja 2020 nima sedežev v Evropskem parlamentu, zato mora posebni faktor „n“ to odražati.

68. Komisija trdi, da to, da Združeno kraljestvo nima več sedežev v Evropskem parlamentu, ni upoštevno. Poudarja, da je bil v formuli za posebni faktor „n“, ki se uporablja za izračun denarnih kazni, ki bi se lahko naložile Združenemu kraljestvu po njegovem izstopu iz Evropske unije, element izračuna, povezan s številom sedežev v Evropskem parlamentu, nadomeščen s fiksnim numeričnim faktorjem 2,8. Ta faktor naj bi ustrezal deležu sedežev Združenega kraljestva v Evropskem parlamentu v letu 2018 glede na povprečje Unije in privedel do vrednosti posebnega faktorja „n“, ki je 3,7.( ) S temi dejstvi naj bi se izpodbijala trditev Združenega kraljestva, da je Komisija v obravnavani zadevi predlagala previsok posebni faktor „n“.

69. Združeno kraljestvo ponovno poudarja, da je bila od konca prehodnega obdobja dalje njegova obveznost, da izvrši sodbo v zadevi C‑503/17, omejena na Severno Irsko. Glede na nedavno objavljene podatke naj bi Severna Irska v letu 2020 predstavljala 2,25 % BDP Združenega kraljestva, kar naj bi se moralo odražati v posebnem faktorju „n“.

70. Združeno kraljestvo je na obravnavi poudarilo, da je obseg njegovih obveznosti v skladu s pravom Unije po njegovem izstopu iz Evropske Unije močno zmanjšan. Zato naj bi bilo v drugačnem položaju v primerjavi z državami članicami, zlasti glede odvračanja, ki bi v tem pogledu upravičil drugačno obravnavo. Ker naj bi bilo odvračanje manj pomembno, naj bi ga bilo mogoče enako doseči z naložitvijo nižjega pavšalnega zneska. Komisija se s to trditvijo ne strinja.

b) Presoja

71. V skladu z ustaljeno sodno prakso je treba pri določanju pavšalnega zneska upoštevati zadnje podatke o BDP.( ) Predstavnik Združenega kraljestva je na obravnavi navedel, da je nominalni BDP Združenega kraljestva za leto 2020, kot ga je objavil urad za nacionalno statistiko v modri knjigi iz leta 2021, znašal 2.156.073 milijonov. Kot razumem, je to znesek v britanskih funtih (GBP). Glede na povprečen menjalni tečaj za menjavo britanskih funtov (GBP) v eure (EUR) v letu 2020 v vrednosti 1,1248 znaša BDP Združenega kraljestva za leto 2020 2.425.151 milijonov EUR.

72. Stranki se strinjata, da je Združeno kraljestvo prevzelo obveznosti iz Sporazuma o izstopu, katerega del je Protokol o Irski/Severni Irski. Med temi obveznostmi sta tudi uskladitev z Direktivo 95/60 in izvršitev sodbe v zadevi C‑503/17. Cilj naložitve plačila pavšalnega zneska je kaznovati preteklo neizpolnjevanje obveznosti in odvrniti od prihodnjega. Združeno kraljestvo ni izvršilo sodbe do datuma presoje, prav tako pa je ta država, in ne Severna Irska, načeloma odgovorna za to, da se to ne ponovi.( ) Zato ne bi bilo primerno upoštevati BDP Severne Irske namesto BDP celotnega Združenega kraljestva v zvezi s kakršnim koli neizpolnjevanjem obveznosti po izteku prehodnega obdobja.

73. Trditev Združenega kraljestva, da je treba pavšalni znesek znižati, da bi ta odražal zmanjšani obseg obveznosti, ki so mu naložene s pravom Unije, po njegovem izstopu iz Evropske unije, ni logična. Prepričljiva bi bila samo, če Združeno kraljestvo ne bi imelo več nobenih obveznosti do Evropske unije, kar pa ne drži. Združeno kraljestvo po izstopu iz Evropske unije ni več enako motivirano za prispevanje k ohranjanju njene integritete in legitimnosti ter za solidarno sodelovanje z njenimi državami članicami, pri čemer bi izpolnjevalo vse obveznosti, ki jih ima v skladu s pravom Unije, kot je bilo, ko je bilo še država članica. Ti preudarki so privedli do ugotovitve, da bi bilo treba pavšalni znesek kvečjemu zvišati, in ne znižati, da bi dosegli zadosten odvračilni učinek. Dejstvo, da Združeno kraljestvo po izstopu iz Evropske unije ni več v enakem položaju kot države članice, po mojem mnenju torej ne zmanjša pomena odvračilnega elementa pri izračunu pavšalnega zneska. To je namreč element, ki govori v prid kvečjemu temu, da Sodišče v ustreznem primeru uporabi strožji pristop k izračunu pavšalnega zneska.

74. V točkah od 56 do 63 teh sklepnih predlogov predlagam, da bi bilo dejstvo, da je bila obveznost Združenega kraljestva, da zagotovi skladnost z Direktivo 95/60 in izvrši sodbo v zadevi C‑503/17, od 1. januarja 2021 omejena na ozemlje Severne Irske, primerno upoštevati kot olajševalno okoliščino pri presoji resnosti kršitve.( ) Upoštevanje BDP Severne Irske namesto BDP Združenega kraljestva v enakem obdobju bi imelo nedopustno posledico, da bi se učinek navedene olajševalne okoliščine podvojil.

75. Sodišče je prav tako nedavno ponovno potrdilo, da je BDP prevladujoč dejavnik za presojo plačilne zmožnosti ter da za določitev dovolj odvračilnih in sorazmernih kazni ni treba upoštevati institucionalne teže, kot je izražena s številom glasov, ki jih imajo predstavniki držav članic v Evropskem parlamentu.( ) Ne vidim razloga, zakaj se ta pristop ne bi smel uporabiti tudi v obravnavani zadevi.

4. Trajanje

76. Trditve strank o trajanju so se nanašale predvsem na naložitev dnevne (ali periodične) denarne kazni za morebitno obdobje zamude po datumu razglasitve sodbe v obravnavani tožbi. Ker je Združeno kraljestvo sodbo v zadevi C‑503/17 v zvezi s Severno Irsko izvršilo 1. oktobra 2021, v zvezi z Veliko Britanijo pa je po koncu prehodnega obdobja ni bilo več dolžno izvršiti, Komisija tega tožbenega predloga ne ohranja. Teh trditev zato ne bom obravnaval.

77. Naj zgolj navedem, da je trajanje kršitve v skladu s sporočili Komisije objektivni parameter pri izračunu pavšalnega zneska. Dnevni pavšalni znesek se pomnoži s številom dni od 17. oktobra 2018, to je datuma sodbe v zadevi C‑503/17, do 30. septembra 2021, to je zadnjega dneva neizpolnitve obveznosti. Navedeni pristop bi bilo treba uporabiti v obravnavani zadevi ob upoštevanju, da če Sodišče sprejme moje predloge iz točk 64 in 65 teh sklepnih predlogov, bo dnevni pavšalni znesek za obdobje od 17. oktobra 2018 (datum sodbe v zadevi C‑503/17) do 31. decembra 2020 (konec prehodnega obdobja) višji od dnevnega pavšalnega zneska za obdobje od 1. januarja 2021 (prvi dan po koncu prehodnega obdobja) do 30. septembra 2021 (zadnji dan neizvršitve sodbe v zadevi C‑503/17).

5. Presoja in izračun pavšalnega zneska

78. Sodišče v sodbah, ko izvaja prosto presojo pri naložitvi plačila pavšalnega zneska, ne navaja veliko podrobnosti glede izračuna ali ponderiranja različnih faktorjev, ki jih upošteva. Menim, da bi bilo zaradi preglednosti v te sklepne predloge primerno vključiti izračun, ki izhaja iz presoje, za katero Sodišču predlagam, naj jo sprejme, in sicer:

– za obdobje od 17. oktobra 2018 do vključno 31. decembra 2020, v katerem: (i) znaša koeficient resnosti osem; in (ii) je posebni faktor „n“ kvadratni koren razmerja BDP( ) (nominalni BDP Združenega kraljestva za leto 2020, deljen s povprečnim BDP 27 držav članic v letu 2020( )):

– ((1052 x 8) x 2,2) x 807 dni = 14.941.766 EUR

– za obdobje od 1. januarja 2021 do vključno 30. septembra 2021, v katerem: (i) znaša koeficient resnosti štiri; in (ii) je posebni faktor „n“ enak tistemu, ki je naveden zgoraj:

– ((1052 x 4) x 2,2) x 273 dni = 2.527.324 EUR.

79. To je skupaj 17.469.090 EUR, ki bi jih Sodišče lahko zaokrožilo navzdol na 17 milijonov EUR.

V. Stroški

80. V skladu s členom 138(1) Poslovnika Sodišča se neuspeli stranki na predlog naloži plačilo stroškov.

81. Komisija je priglasila stroške. Ker Združeno kraljestvo ni izpolnilo obveznosti iz člena 260(1) PDEU, mu je treba naložiti plačilo stroškov, čeprav Komisija s svojimi predlogi ni uspela, saj je njena tožba določala naložitev višjega pavšalnega zneska.

VI. Predlog

82. Sodišču predlagam, naj:

– ugotovi, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ni izpolnilo obveznosti iz člena 260(1) PDEU v povezavi s členi 127, 131 in 185 Sporazuma o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo, ker ni izvršilo sodbe z dne 17. oktobra 2018, Komisija/Združeno kraljestvo (C‑503/17, neobjavljena, EU:C:2018:831);

– Združenemu kraljestvu naloži, naj Evropski komisiji v skladu s členom 260(2) PDEU v povezavi s členi 127, 131 in 185 Sporazuma o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo plača pavšalni znesek v višini 17 milijonov EUR;

– Združenemu kraljestvu naloži plačilo stroškov tega postopka.