Zbi rkaodločbsodne pr akse 
SODBA SODIŠČA(velikisenat) 
zdne6.oktobra2020 * 
Kazalo 
I. Pravniokvir. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  5  
A. Pravo STO. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  5  
1. SporazumoustanovitviSTO. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  5  
2. GATS. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  5  
3. Dogovor oreševanjusporov. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  7  
B. Pravo Unije . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  8  
C. Madžarskopravo. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  9  
II. Predhodni postopek . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  10  
III.Tožba . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  11  
A. Dopustnost . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  11  
1. Trditvestrank . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  11  
2. PresojaSodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  12  
B. Pristojnost Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  13  
1. Trditvestrank . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  13  
2. PresojaSodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  14  
C. Utemeljenost. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  17  
1. Zahtevapopredhodnimednarodnipogodbi. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  17  
a) Učinki, ki jih je treba pripisati obvezam Madžarske v zvezi s storitvijo visokošolskega  
izobraževanjagledenapravilo nacionalneobravnaveizčlenaXVIIGATS. . . . . . . . . . . . . . .  17  
* Jezikpostopka:madžarščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2020 :792 1 
SODBA Z DNE 6.10.2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
1) Trditve strank . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  17  
2) Presoja Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  18  
b) Spremem ba konkurenčnihpogojev v pridenakihnacionalnih ponudnikov . . . . . . . . . . . . . .  19  
1) Trditve strank . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  19  
2) Presoja Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  20  
c) Utemeljitevnapodlagi členaXIV GATS . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  20  
1) Trditve strank . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  20  
2) Presoja Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  21  
2. Zahteva poizvajanjuizobraževanjavdržavi, vkateri imazadevnizavodsedež . . . . . . . . . . . . . .  22  
a) ČlenXVIIGATS . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  22  
1) Spremem bakonkurenčnihpogojev v p rid enakihnacionalnihponudnikov . . . . . . . . . .  22  
i) Trditve strank. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  22  
ii) Presoja Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  23  
2) Obstoj utemeljitve . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  23  
i) Trditve strank. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  23  
ii) Presoja Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  23  
b) Člen49PDEU. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  24  
1) Uporabačlena 49PDEU. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  24  
i) Trditve strank. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  24  
ii) Presoja Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  24  
2) Obstojomejitve. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  25  
i) Trditve strank. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  25  
ii) Presoja Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  25  
3) Obstoj utemeljitve . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  25  
i) Trditve strank. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  25  
ii) Presoja Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  26  
c) Člen16Direktive2006 /123 in,podredno, člen56PDEU. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  27  
1) UporabaDirektive 2006 /123. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  27  
i) Trditve strank. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  27  
ECLI:EU:C:2020 :792 2 
SODBA Z DNE 6.10.2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
ii) Presoja Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  28  
2) Obstojomejitve. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  28  
i) Trditve strank. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  28  
ii) Presoja Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  28  
3) Obstoj utemeljitve . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  28  
i) Trditve strank. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  28  
ii) Presoja Sodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  29  
3. Člen13,člen14(3)inčlen 16Listine . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  29  
a) UporabaListine. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  29  
1) Trditve strank . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  29  
2) PresojaSodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  30  
b) Obstojomejitev zadevnih temeljnihpravic . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  30  
1) Trditve strank . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  30  
2) PresojaSodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  30  
c) Obstojutemeljitve . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  32  
1) Trditve strank . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  32  
2) PresojaSodišča . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  32  
Stroški . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  33  
„Neizpolnitevobveznosti države– Dopustnost– PristojnostSodišča– Splošnisporazumotrgovini 
s storitvami– ČlenXVI– Dostopnatrg– Listaspecifičnihobvez– Pogojvzvezizobstojem 
dovoljenja– ČlenXX(2)– ČlenXVII–Nacionalnaobravnava– Ponudnikstoritevs sedežem v tretji 
državi– Nacionalnaureditevdržavečlanice, ki določapogojeza izvajanje storitev visokošolskega 
izobraževanjananjenemozemlju– Zahteva,dasesklene me dnarodnapogodbazdržavo,vkateri ima 
ponudnikstoritevsedež – Zahteva,daseizobraževanjeizvajavdržavi,vkateri imaponudniksedež – 
Spremem bakonkurenčnihpogojev v p ridnacionalnih ponudnikov– Upravičenost– Javni red– 
Preprečevanjezavajajočihpraks– Člen49PDEU– Svobodaustanavljanja– Direktiva2006 /123/ES– 
Storitvenanotranjemtrgu– Člen16– Člen56PDEU– Svobodaopravljanjastoritev– 
Obstojomejitve – Upravičenost – Razlogvsplošneminteresu– Javni red– Preprečevanjezavajajočih 
praks– Visoka ra venkakovosti izobraževanja– ListinaEvropskeunijeotemeljnihpravicah– 
Člen13– Akademskasvoboda– Člen14(3)– Svobodaustanavljanja izobraževalnih zavodov– 
Člen16– Svobodagospodarske p obude– Člen52(1)“ 
VzadeviC-66/18, 
ECLI:EU:C:2020 :792 3 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 258 PDEU, vložene 1. februarja 2018 , 
E v ropska komisija, ki jo zastopajo V. Di Bucci, L. Malferrari , B. De Meester in K. Talabér-Ritz, agenti, 
tožeča stranka, 
proti 
Madžarski, ki jo zastopata M. Z. Fehér in G. Koós, agenta, 
tožena stranka, 
SODIŠČE (veliki senat), 
v sestavi K. Lenaerts, predsednik, R. Silva de Lapuerta, podpredsednica, A. Arabadjiev, predsednik 
senata, A. Prechal, predsednica senata, M. Vilaras, M. Safjan in S. Rodin, predsedniki senatov, 
E. Juhász, J. Malenovský (poročevalec), L. Bay Larsen, T. von Danwitz, sodniki, C. Toader, sodnica, in 
C. Lycourgos, sodnik, 
generalna pravobranilka: J. Kokott, 
sodna tajnica: R. Șereș, administratorka, 
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 24. junija 2019 , 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke na obravnavi 5. marca 2020 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Evropska komisija s tožbo Sodišču predlaga, naj: 
– ugotovi, da Madžarska s tem, da v skladu s členom 76(1)(a) Nemzeti felsőoktatásl szóló 2011 . évi 
CCIV. törvény (zakon št. CCIV iz leta 2011 o nacionalnem visokem šolstvu) (Magyar Közlöny 
2011 /165), kakor je bil spremenjen z Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011 . évi CCIV. törvény 
módosításáról szóló 2017 . évi XXV. törvény (zakon št. XXV iz leta 2017 o spremem bi zakona 
št. CCIV iz leta 2011 o nacionalnem visokem šolstvu), ki ga je sprejel madžarski parlament 
4. aprila 2017 (Magyar Közlöny 2017 /53) (v nadaljevanju: zakon o visokem šolstvu) za tuje 
izobraževalne zavode, ki so zunaj Evropskega gospodarskega prostora (EGP), izvajanje 
izobraževalnih storitev pogojuje s sklenitvijo mednarodne pogodbe, ni izpolnila obveznosti, ki jih 
ima na podlagi člena XVII Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami (v nadaljevanju: GATS) iz 
Priloge 1 B k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije (STO) , ki je bil podpisan 
v Marakešu in odobren s Sklepom Sveta 94/800/ES z dne 22. decembra 1994 o sklenitvi 
sporazumov, doseženih v Urugvajskem krogu večstranskih pogajanj (1986 –1994 ), v imenu Evropske 
skupnosti, v zvezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, 
poglavje 11, zvezek 21, str. 80) (v nadaljevanju: Sporazum o ustanovitvi STO) ; 
– ugotovi, da Madžarska s tem, da v skladu s členom 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu od tujih 
visokošolskih zavodov zahteva, da izvajajo visokošolsko izobraževanje v svoji državi izvora, ni 
izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 16 Direktive 2006 /123/ES Evropskega parlamenta 
in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL 2006 , L 376, str. 36) in 
vsekakor na podlagi členov 49 in 56 PDEU ter člena XVII GATS; 
ECLI:EU:C:2020 :792 4 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
– ugotovi, da Madžarska s tem, da je v skladu s členom 76(1)(a) in (b) zakona o visokem šolstvu 
naložila zgoraj navedena ukrepa (v nadaljevanju: sporna ukrepa), ni izpolnila obveznosti, ki jih ima 
na podlagi člena 13, člena 14(3) in člena 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v 
nadaljevanju: Listina), ter 
– Madžarski naloži plačilo stroškov. 
I. Pravni okvir 
A. Pravo STO 
1. Sporazum o ustanovitvi STO 
2 Člen XVI(4) Sporazuma o ustanovitvi STO določa: 
„Vsaka članica zagotavlja usklajenost svojih zakono v, predpisov in upravnih postopkov s svojimi 
obveznostmi, kot so določene v priloženih sporazumih.“ 
2. GATS 
3 Člen I, od (1) do (3), GATS določa: 
„1. Ta sporazum se uporablja za ukrepe članic, ki vplivajo na trgovino s storitvami. 
2. Za namene tega sporazuma je trgovina s storitvami opredeljena kot ponudba storitev:  
[…]  
(c) ponudnika storitev iz ene članice s tržno prisotnostjo na ozemlju druge članice;  
[…]  
3. Za namene tega sporazuma: 
(a) ‚Ukrepi članic‘ pomenijo ukrepe, ki jih sprejmejo: 
(i) centralne, regionalne ali lokalne vlade in organi oblasti; 
(ii) nevladne organizacije pri izvajanju pooblastil, ki jim jih podelijo centralne, regionalne ali 
lokalne vlade ali organi oblasti. 
Pri izpolnjevanju svojih obvez po tem sporazumu sprejema vsaka članica vse ukrepe, ki so ji na 
razpolago, da zagotovi, da jih regionalne in lokalne vlade in organi oblasti ter nevladne organizacije 
upoštevajo na svojem ozemlju. 
[…]“ 
ECLI:EU:C:2020 :792 5 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
4 Člen XIV GATS določa: 
„V skladu z zahtevo, da se tovrstni ukrepi ne uporabljajo na način, ki bi pomenil samovoljno ali 
neupravičeno diskriminacijo med državami, v katerih prevladujejo enake razmere[,] ali prikrito 
omejevanje trgovine s storitvami, se nič v tem sporazumu ne razlaga, da članici preprečuje 
sprejemanje ali izvajanje ukrepov: 
(a) potrebnih za varovanje javne morale ali ohranjanje javnega reda in miru […]; 
[…] 
(c) potrebnih za zagotovitev skladnosti z zakoni ali predpisi, ki niso v neskladju z določbami tega 
sporazuma, vključno s tistimi, ki se nanašajo na: 
(i) preprečevanje prevar in goljufij ali zaradi odprave posledic neizpolnitve storitvenih pogodb; 
[…]“ 
5 Členi od XVI do XVIII GATS spadajo v del III tega sporazuma, naslovljen „Specifične obveze“. 
6 Člen XVI GATS, naslovljen „Dostop na trg“, določa: 
„1. Glede dostopa na trg pri oblikah ponudbe, navedenih v členu I, vsaka članica uveljavlja za storitve 
in ponudnike storitev iz drugih članic obravnavo, ki ni manj ugodna od določil, omejitev in pogojev, ki 
so dogovorjeni in navedeni v njeni listi obvez […]. 
2. V sektorjih, kjer se prevzemajo obveze glede dostopa na trg, so ukrepi, ki jih članica ne ohranja ali 
sprejema na regionalni podlagi ali na podlagi celotnega ozemlja, razen če v njeni listi obvez ni drugače 
določeno, definirani takole: 
(a) omejitve števila ponudnikov storitev v obliki številčnih kvot, monopolov, izključnih ponudnikov 
storitev ali zahtev po preverjanju gospodarskih potreb; 
(b) omejitve skupne vrednosti storitvenih transakcij ali premoženja v obliki številčnih kvot ali zahtev 
po preverjanju gospodarskih potreb; 
(c) omejitve skupnega števila opravljenih storitev ali celotne količine storitvenega proizvoda, 
izraženega v obliki števila enot, kvot ali zahtev po preverjanju gospodarskih potreb […]; 
(d) omejitve skupnega števila fizičnih oseb, ki so lahko zaposlene v posameznem storitvenem sektorju 
ali jih lahko zaposli posamezen ponudnik storitev in so nujno potrebne za opravljanje določene 
storitve ali z njo neposredno povezane, v obliki številčnih kvot ali zahtev po preverjanju 
gospodarskih potreb; 
(e) ukrepi, ki omejujejo ali zahtevajo posebne vrste pravnih oseb ali skupnih naložb, s pomočjo katerih 
lahko ponudnik storitev opravi storitev; in 
(f) omejitve udeležbe tujega kapitala v obliki določanja najvišjega dovoljenega odstotka tujega deleža 
v skupni vrednosti posameznega ali skupnega tujega vlaganja.“ 
7 Člen XVII GATS, naslovljen „Nacionalna obravnava“, določa: 
„1. V sektorjih v njeni listi obvez in po tam navedenih pogojih ter kvalifikacijah vsaka članica pri vseh 
ukrepih, ki vplivajo na ponudbo storitev, storitev in ponudnikov storitev iz katerih koli drugih članic ne 
obravnava manj ugodno kot enake domače storitve ali ponudnike storitev […]. 
ECLI:EU:C:2020 :792 6 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
2. Članica lahko izpolni zahteve odstavka 1 tega člena tako, da obravnava storitve ali ponudnike 
storitev iz katere koli druge članice tako, da je bodisi formalno enaka obravnavi enakih domačih 
storitev in ponudnikov storitev ali od nje formalno različna. 
3. Formalno enaka ali formalno različna obravnava velja za manj ugodno, če spreminja konkurenčne 
pogoje v prid storitev ali ponudnikov storitev članice v primerjavi z enakimi storitvami ali ponudniki 
storitev katere koli druge članice.“ 
8 Člen XX(1) in (2) GATS določa: 
„1. Vsaka članica v listi navede vse specifične obveze, ki jih prevzema po delu III tega sporazuma. 
Glede na sektorje, za katere prevzema te obveze, vsaka lista vsebuje: 
(a) določila, omejitve in pogoje dostopa na trg; 
(b) pogoje in kvalifikacije nacionalne obravnave; 
[…] 
2. Ukrepi, ki niso v skladu s členoma XVI in XVII, se vpišejo v stolpec, ki se nanašana člen XVI. 
V tem primeru velja, da pomeni ta vpis pogoj oziroma kvalifikacijo tudi za člen XVII. 
3. Dogovor o reševanju sporov 
9 Dogovor o pravilih in postopkih za reševanje sporov iz Priloge 2 k Sporazumu o ustanovitvi STO (v 
nadaljevanju: Dogovor o reševanju sporov) v členu 1(1) določa, da se pravila in postopki, ki jih določa, 
uporabljajo za spore v zvezi z določbami o posvetovanju in reševanju sporov v sporazumih, navedenih 
v Prilogi 1 k Sporazumu o ustanovitvi STO, med katerimi je GATS. 
10 Člen 3(2) tega dogovora določa: 
„Sistem za reševanje sporov v WTO je osrednja prvina pri zagotavljanju varnosti in napovedljivosti 
večstranskega trgovinskega sistema. Članice priznavajo, da je namenjen ohranjanju pravic in 
obveznosti članic po zajetih sporazumih ter pojasnjevanju obstoječih določb teh sporazumov v skladu 
z običajnimi pravili razlage mednarodnega javnega prava. Priporočila in sklepi [Organa za reševanje 
sporov] ne morejo povečati ali zmanjšati pravic in obveznosti, določenih v zajetih sporazumih.“ 
11 Člen 11 navedenega dogovora določa: 
„Naloga ugotovitvenih svetov je pomagati [Organu za reševanje sporov] pri opravljanju njegovih 
dolžnosti po tem dogovoru in zajetih sporazumih. Skladno s tem naj bi ugotovitveni svet objektivno 
presodil predloženo zadevo, vključno z objektivno presojo dejstev primera, uporabnost in skladnost 
z ustreznimi zajetimi sporazumi ter sprejme take ugotovitve, ki bodo [Organu za reševanje sporov] 
pomagale pri pripravi priporočil ali sklepov, predvidenih v zajetih sporazumih. Ugotovitveni sveti naj 
se redno posvetujejo s strankami v sporu ter jim dajejo enake priložnosti, da pridejo do skupno 
zadovoljive rešitve.“ 
12 Člen 17 istega dogovora, naslovljen „Pritožbeni preizkus“, med drugim določa: 
„6. Pritožba se omeji na pravna vprašanja, zajeta v poročilu ugotovitvenega sveta, in pravne razlage, ki 
jih je pripravil ugotovitveni svet. 
[…] 
ECLI:EU:C:2020 :792 7 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
13. Pritožbeni organ lahko potrdi, spremeni ali razveljavi pravne ugotovitve in sklepe ugotovitvenega  
sveta.  
[…]“  
13 Člen 19(1) Dogovora o reševanju sporov določa: 
„Kadar ugotovitveni svet ali pritožbeni organ ugotovi, da ukrep ni v skladu z zajetim sporazumom, 
določeni članici […] priporoči, da ukrep uskladi s sporazumom […]. Poleg svojih priporočil 
ugotovitveni svet ali pritožbeni organ določeni članici lahko predlaga načine izvajanja priporočil.“ 
14 Člen 21 tega dogovora, naslovljen „Nadzorovanje izvajanja priporočil in sklepov“, določa: 
„1. Takojšnje ravnanje v skladu s priporočili ali sklepi [Organa za reševanje sporov] je bistveno za  
zagotovitev učinkovitega reševanja sporov v korist vseh članic.  
[…]  
3. Na zasedanju [Organa za reševanje sporov], v 30 dneh […] po potrditvi poročila ugotovitvenega 
sveta ali pritožbenega organa določena članica obvesti [Organ za reševanje sporov] o svojih namenih 
v zvezi z izvajanjem priporočil in sklepov [Organa za reševanje sporov]. Če pravočasno izpolnjevanje 
priporočil in sklepov ni izvedljivo, se članici določi razumno obdobje, v katerem jih izvede. […] 
[…] 
6. [Organ za reševanje sporov] stalno nadzoruje izvajanje sprejetih priporočil ali sklepov. […] 
[…]“ 
15 Člen 22(1) navedenega dogovora določa: 
„Kompe nzacija in prekinitev koncesij ali drugih obveznosti sta začasna ukrepa, ki sta na voljo, če 
priporočila in sklepi niso uresničeni v razumnem obdobju. […]“ 
16 Člen 23(1) istega dogovora določa: 
„Česi članice prizadevajo odpraviti kršitve obveznosti ali drugo izničenje ali zmanjšanje koristi po 
zajetih sporazumih ali oviranje doseganja katerega koli cilja zajetih sporazumov, imajo možnost zateči 
se k pravilom in postopkom tega dogovora in se po njih ravnati.“ 
B. Pravo Unije 
17 V uvodni izjavi 41 Direktive 2006 /123 je navedeno: 
„Pojem ‚javnega reda‘, kakor ga razlaga Sodišče [Evropske unije], zajema zaščito pred dejansko in dovolj 
resno grožnjo kateremu izmed temeljnih interesov družbe in lahko vključuje zlasti zadeve v zvezi 
s človekovim dostojanstvom, varstvom mladoletnikov in ranljivih odraslih ter dobrim počutjem živali. 
[…]“ 
18 V skladu s členom 2(1) Direktive 2006 /123 se ta uporablja za storitve, ki jih opravljajo ponudniki 
s sedežem v državi članici. 
ECLI:EU:C:2020 :792 8 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
19 V členu 4, točka 1, Direktive 2006 /123 „storitev“ pomeni „vsako pridobitno dejavnost samozaposlene 
osebe, ki se praviloma opravlja za plačilo, kakor je navedeno v členu [57 PDEU]“. 
20 Člen 16 Direktive 2006 /123, naslovljen „Svoboda opravljanja storitev“, v odstavku 1 in 3 določa: 
„1. Države članice spoštujejo pravico ponudnikov, da storitev opravljajo v državi članici, v kateri sicer 
nimajo sedeža. 
Država članica, v kateri se storitev opravlja, na svojem ozemlju zagotovi svobodo začetka opravljanja in 
svobodo opravljanja. 
Države članice ne pogojujejo začetka opravljanja ali opravljanja storitev na svojem ozemlju 
z upoštevanjem katerih koli zahtev, ki ne spoštujejo naslednji načel: 
(a) nediskriminacije: zahteva ne sme biti niti neposredno niti posredno diskriminatorna glede 
državljanstva ali v primeru pravnih oseb glede države članice, v kateri imajo sedež; 
(b) potrebe: zahteva mora biti utemeljena z razlogi javnega reda, javne varnosti, javnega zdravja ali 
varstva okolja; 
(c) sorazmernosti: zahteva mora biti ustrezna za izpolnitev zastavljenega cilja in ne sme presegati tega, 
kar je potrebno za doseganje tega cilja. 
[…] 
3. Državi članici, v katero se odpravi ponudnik, ni preprečeno, da uveljavi zahteve glede opravljanja 
storitvenih dejavnosti, kadar so te v skladu z odstavkom 1 in utemeljene iz razlogov javnega reda, javne 
varnosti, javnega zdravja ali varstva okolja. […]“ 
C. Madžarsko pravo 
21 V skladu s členom 76(1)(a) zakona o visokem šolstvu lahko tuji visokošolski zavodi na ozemlju 
Madžarske izvajajo dejavnost izobraževanja za pridobitev diplome, samo če „sta se madžarska vlada in 
vlada države sedeža tujega visokošolskega zavoda dogovorili, da ju zavezuje mednarodna pogodba 
o načelni podpori dejavnosti zavoda na Madžarskem , pri čemer mora navedena pogodba v primeru 
federalne države, v kateri za priznanje zavezujočega učinka mednarodne pogodbe ni pristojna centralna 
vlada, temeljiti na predhodnem sporazumu s centralno vlado te države“ (v nadaljevanju: zahteva po 
predhodni mednarodni pogodbi). 
22 V skladu s členom 77(2) zakona o visokem šolstvu se člen 76(1)(a) tega zakona ne uporablja za tuje 
visokošolske zavode s sedežem v drugi državi članici EGP. 
23 Člen 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu določa, da poleg tega, da morajo biti tuji visokošolski zavodi, ki 
opravljajo dejavnost na Madžarskem , visokošolski zavodi, akreditirani v državi, kjer imajo sedež, morajo 
v zadevni državi tudi „dejansko izvajati visokošolsko izobraževanje“ (v nadaljevanju: zahteva po 
izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež). 
24 V skladu s členom 77(3) zakona o visokem šolstvu se določbe člena 76(1)(b) tega zakona uporabljajo 
tudi za visokošolske zavode s sedežem v državi članici EGP. 
25 Člen 115(7) zakona o visokem šolstvu je tujim visokošolskim zavodom določil 1. januar 2018 kot rok, 
do katerega morajo izpolniti pogoje iz člena 76(1)(a) tega zakona, razen v primeru federalnih držav, za 
katere je bilo treba predhodni sporazum skleniti s centralno vlado v šestih mesecih od objave zakona 
ECLI:EU:C:2020 :792 9 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
št. XXV iz leta 2017 , to je pred 11. oktobrom 2017 . Poleg tega se v skladu s to določbo tujim 
visokošolskim zavodom, ki ne izpolnjujejo pogojev iz navedenega zakona, odvzame dovoljenje, ti tuji 
visokošolski zavodi pa od 1. januarja 2018 v študijske programe na Madžarskem niso smeli več 
vpisovati študentov v prvi letnik, medtem ko so se lahko študijski programi, ki so bili na Madžarskem 
v teku 1. januarja 2018 , pod nespremenjenimi pogoji zaključili najpozneje v študijskem letu 2020 /2021 
po sistemu postopnega prenehanja. 
II. Predhodni postopek 
26 Ker je Komisija menila, da Madžarska s tem, da je sprejela zakon št. XXV iz leta 2017 , ni izpolnila 
obveznosti iz členov 9, 10 in 13, člena 14, točka 3, in člena 16 Direktive 2006 /123 ter, podredno, 
členov 49 in 56 PDEU, člena XVII GATS in člena 13, člena 14(3) in člena 16 Listine, je 27. aprila 
2017 na to državo članico naslovila uradni opomin, s katerim jo je pozvala, naj v roku enega meseca 
predloži svoje pripombe. Madžarska je nanj odgovorila z dopisom z dne 25. maja 2017 , v katerem je 
neizpolnitve obveznosti, ki so ji bile tako očitane, prerekala. 
27 Komisija je 14. julija 2017 izdala obrazloženo mnenje, v katerem je zlasti ugotovila, da: 
– Madžarska s tem, da v skladu s členom 76(1)(a) zakona o visokem šolstvu za tuje visokošolske 
zavode, ki so zunaj EGP, izvajanje izobraževalnih storitev pogojuje s sklenitvijo mednarodne 
pogodbe, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena XVII GATS; 
– Madžarska s tem, da v skladu s členom 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu od tujih visokošolskih 
zavodov zahteva, da izvajajo visokošolsko izobraževanje v svoji državi izvora, ni izpolnila 
obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 16 Direktive 2006 /123 in vsekakor na podlagi 
členov 49 in 56 PDEU, ter 
– Madžarska s tem, da je naložila sporna ukrepa, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi 
člena 13, člena 14(3) in člena 16 Listine. 
28 Komisija je Madžarski določila enomesečni rok za sprejetje ukrepov, potrebnih za uskladitev 
z obrazloženim mnenjem, ali za predložitev pripomb. 
29 Madžarska je z dopisom z dne 17. julija 2017 zaprosila za podaljšanje tega roka, kar pa ji je Komisija 
zavrnila. 
30 Madžarska je na obrazloženo mnenje odgovorila z dopisom z dne 14. avgusta 2017 , v katerem je 
zatrjevala, da tako zatrjevane neizpolnitve obveznosti ne obstajajo. 
31 Ta dr žava članica je z dopisom z dne 11. septembra 2017 Komisiji poslala nove pripombe, katerih 
namen je bil zlasti opraviti primerjavo med njenim položajem in položajem drugih držav članic ter 
predložiti dodatne informacije o več državah članicah. 
32 Predstavniki Komisije in Madžarske so se sestali na sestanku strokovnjakov 26. septembra 2017 . 
33 Komisija je 5. oktobra 2017 Madžarski poslala dodatno obrazloženo mnenje, v katerem je trdila, da 
Madžarska s tem, da v skladu s členom 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu od tujih visokošolskih 
zavodov zahteva, da izvajajo visokošolsko izobraževanje v svoji državi izvora, prav tako ni izpolnila 
obveznosti, ki jih ima na podlagi člena XVII GATS. 
ECLI:EU:C:2020 :792 10 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
34 Madžarska je z dopisom z dne 6. oktobra 2017 Komisiji poslala dodatne informacije, v katerih je 
pojasnila, da so bile Združene države Amerike edina federalna država, ki ni članica EGP, s katero je 
bilo treba skleniti predhodni sporazum, kot je določen v členu 76(1)(a) zakona o visokem šolstvu. Po 
informacijah, ki so jih pozneje predložili madžarski organi, naj bi bil tak predhodni sporazum sklenjen 
v roku, ki je bil prvotno določen v členu 115(7) tega zakona, v katerem je bil rok 11. oktober 2017 . 
35 Madžarska je na dodatno obrazloženo mnenje odgovorila z dopisom z dne 18. oktobra 2017 , v katerem 
je Komisijo obvestila, da je madžarski parlament 17. oktobra 2017 sprejel predlog zakona o spremem bi 
zakona o visokem šolstvu, ki je med drugim vplival na to, da je bil rok iz člena 115(7) tega zakona za 
izpolnitev pogojev iz člena 76(1) tega zakona preložen na 1. januar 2019 . 
36 Poleg tega je Madžarska v tem dopisu navedla, da je bil v Magyar Közlöny (uradni list Madžarske) 
objavljen zakon o razglasitvi sporazuma o sodelovanju na področju visokošolskega izobraževanja, 
sklenjenega med madžarsko vlado in državo Maryland (Združene države), v zvezi z opravljanjem 
dejavnosti zavoda McD aniel College na Madžarskem . 
37 Nazadnje, Madžarska je z dopisom z dne 13. novembra 2017 Komisiji poslala nove dodatne 
informacije, v katerih je pojasnila, da je bil mednarodni sporazum, potreben za nadaljevanje dejavnosti 
medicinske univerze iz Heilongjiang Daxueja (Kitajska) na Madžarskem , podpisan 30. oktobra 2017 . 
38 V teh okoliščinah je Komisija 1. februarja 2018 vložila to tožbo zaradi neizpolnitve obveznosti, ki se 
nanaša na sporna ukrepa. 
39 Predsednik Sodišča je s sklepom z dne 25. julija 2018 odločil, da se zadeva v skladu s členom 53(3) 
Poslovnika Sodišča obravnava prednostno. 
III. Tožba 
A. Dopustnost 
1. Trditve strank 
40 Madžarska v odgovoru na tožbo trdi, da je treba tožbo zavreči kot nedopustno zaradi ravnanja 
Komisije med predhodnim postopkom in nezakonitosti, ki naj bi iz tega izhajale. Ta država članica 
najprej navaja, da ji je Komisija, ne da bi predložila kakršno koli utemeljitev, naložila, naj predloži 
pripombe na uradni opomin in nato na obrazloženo mnenje v roku enega meseca, namesto v roku 
dveh mesecev, ki se običajno uporablja v predhodnih postopkih, in to čeprav se je morala Madžarska 
ukvarjati z dvema drugima postopkoma zaradi neizpolnitve obveznosti, ki sta bila začeta vzporedno in 
v katerih so veljali podobni roki. Dalje, Komisija naj bi zavrnila njene predloge za podaljšanje tega roka, 
ne da bi podala ustrezno obrazložitev. 
41 Tako ravnanje naj bi dokazovalo, da Komisija ni skušala ustrezno zaslišati Madžarske, s čimer je kršila 
načelo lojalnega sodelovanja in pravico do dobrega upravljanja. To ravnanje naj bi pomenilo tudi 
kršitev pravice Madžarske, da učinkovito uveljavlja svoja sredstva obrambe. 
42 Madžarska v dupliki poleg tega navaja, da želi Komisija svoje ravnanje utemeljiti s sklicevanjem na 
okoliščino, da madžarski organi niso bili pripravljeni razveljaviti spornih določb zakona o visokem 
šolstvu. Na takšno okoliščino pa naj se ne bi bilo mogoče sklicevati za utemeljitev skrajšanja rokov, ki 
veljajo za predhodni postopek, saj bi bili sicer kršeni njegovi cilji. 
ECLI:EU:C:2020 :792 11 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
43 Madžarska poleg tega trdi, da je Komisija s tem, da je jasno dala vedeti, da je začela ta postopek zaradi 
neizpolnitve obveznosti izključno v interesu zavoda Central European University (CEU) in izključno iz 
političnih razlogov, resno kršila pravico do dobrega upravljanja iz člena 41(1) Listine. 
44 Komisija prereka utemeljenost teh trditev. 
2. Presoja Sodišča 
45 Na prvem mestu je treba v zvezi s trditvami, ki se nanašajo na domnevno prekratke roke za odgovor, ki 
jih je Komisija naložila Madžarski, opozoriti, da je cilj predhodnega postopka zadevni državi članici 
omogočiti, da se uskladi z obveznostmi, ki izhajajo iz prava Unije, ali da učinkovito uveljavlja svoja 
sredstva obrambe zoper očitke Komisije (sodba z dne 26. oktobra 2006 , Komisija/Italija, C-371/04, 
EU:C:2006 :668, točka 9). Pravilnost tega postopka pomeni bistveno jamstvo, ki ga želi zagotoviti 
Pogodba PEU, ne le za varstvo pravic zadevne države članice, temve č tudi za to, da se zagotovi, da bo 
v morebitnem sodnem postopku predmet spora jasno opredeljen (sodba z dne 2. aprila 2020 , 
Komisija/Poljska, Madžarska in Češka republika (Začasni mehanizem za premestitev prosilcev za 
mednarodno zaščito), C-715/17, C-718/17 in C-719/17, EU:C:2020 :257, točka 91 in navedena sodna 
praksa). 
46 Ti cilji Komisiji nalagajo, da zadevnim državam članicam odobri razumen rok za odgovor na uradni 
opomin in za uskladitev z obrazloženim mnenjem ali po potrebi za pripravo obrambe. Za presojo 
razumnosti določenega roka je treba upoštevati vse okoliščine obravnavane zadeve (glej v tem smislu 
sodbo z dne 2. aprila 2020 , Komisija/Poljska, Madžarska in Češka republika (Začasni mehanizem za 
premestitev prosilcev za mednarodno zaščito), C-715/17, C-718/17 in C-719/17, EU:C:2020 :257, 
točka 92 in navedena sodna praksa). 
47 Sodišče je tako razsodilo, da je kratek rok mogoče upravičiti v posebnih okoliščinah, zlasti kadar je 
treba nujno odpraviti neizpolnitev obveznosti ali kadar je zadevna država članica s stališčem Komisije 
v celoti seznanjena precej pred začetkom postopka (sodba z dne 2. aprila 2020 , Komisija/Poljska, 
Madžarska in Češka republika (Začasni mehanizem za premestitev prosilcev za mednarodno zaščito), 
C-715/17, C-718/17 in C-719/17, EU:C:2020 :257, točka 92). 
48 V obravnavani zadevi je madžarski parlament 4. aprila 2017 sprejel zakon št. XXV, na podlagi katerega 
bi se visokošolskim zavodom, ki ne izpolnjujejo pogojev, ki so od takrat našteti v členu 76(1) zakona 
o visokem šolstvu, odvzelo dovoljenje za opravljanje njihove dejavnosti, od 1. januarja 2018 pa ti 
visokošolski zavodi niso bili več upravičeni sprejeti novih študentov v prvi letnik, pri čemer so se 
morali študijski programi v teku zaključiti najpozneje v študijskem letu 2020 /2021 . 
49 Komisija je 27. aprila 2017 Madžarski poslala uradni opomin in ji določila rok enega meseca za 
predložitev pripomb. Ta institucija je 14. julija 2017 izdala obrazloženo mnenje, v katerem je tej državi 
članici določila rok enega meseca za sprejetje ukrepov, potrebnih za uskladitev z njim, ali za predložitev 
pripomb. 
50 Glede na zgoraj navedene okoliščine, iz katerih izhaja, da je bil rok določen Madžarski zaradi nujnosti, 
da se po mnenju Komisije odpravi neizpolnitev obveznosti, ki se očita tej državi članici, rok enega 
meseca ni nerazumen. 
51 Poleg tega v nasprotju s trditvami madžarske vlade te presoje ni mogoče ovreči z dejstvom, da je 
Komisija to tožbo zaradi neizpolnitve obveznosti vložila šele 1. februarja 2018 . Komisija je bila namreč 
z dopisom z dne 18. oktobra 2017 predhodno obveščena, da je bil datum, od katerega visokošolski 
zavodi, ki ne izpolnjujejo pogojev iz člena 76(1) zakona o visokem šolstvu, ne bi bili več upravičeni 
sprejeti novih študentov v prvi letnik, preložen na 1. januar 2019 . 
ECLI:EU:C:2020 :792 12 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
52 Vsekakor, kot izhaja iz sodne prakse Sodišča, dejstvo, da Komisija za predhodni postopek določi kratke 
roke, samo po sebi ne more povzročiti nedopustnosti poznejšetožbe zaradi neizpolnitve obveznosti. Do 
takšne nedopustnosti namreč pride le, če je ravnanje Komisije zadevni državi članici preprečilo, da bi 
učinkovito uveljavljala svoja sredstva obrambe zoper očitke Komisije, in je bila tako kršena pravica do 
obrambe, kar mora dokazati ta država članica (glej v tem smislu sodbo z dne 18. junija 2020 , 
Komisija/Madžarska (Preglednost društev), C-78/18, EU:C:2020 :476, točka 30 in navedena sodna 
praksa). 
53 V obravnavani zadevi pa Madžarska takega dokaza ni predložila. 
54 Nasprotno, iz preučitve poteka predhodnega postopka, kot je bilo opozorjeno v točkah od 26 do 37 te 
sodbe, je najprej razvidno, da je Madžarska v roku enega meseca, ki ji ga je določila Komisija, 
predložila podrobne pripombe v zvezi z uradnim opominom in nato obrazloženim mnenjem. Dalje, ta 
država članica je v zvezi s tem predložila nove pripombe v treh dopisih z dne 11. septembra, 6. oktobra 
in 13. novembra 2017 , ki jih je Komisija vse sprejela. Nazadnje, iz analize dokumentov, izmenjanih 
v predhodnem postopku, in iz začetne vloge je razvidno, da je Komisija ustrezno upoštevala vse 
pripombe Madžarske v različnih fazah tega postopka, vključno s pripombami, ki so bile predložene po 
izteku določenih rokov. 
55 V teh okoliščinah ni upoštevno, da so bili Madžarski v istem obdobju določeni podobni roki v dveh 
drugih postopkih zaradi neizpolnitve obveznosti, ki sta se nanašala nanjo. 
56 Na drugem mestu, glede trditve Madžarske, da naj bi Komisija ta postopek zaradi neizpolnitve 
obveznosti domnevno začela zgolj zato, da bi zaščitila interese zavoda CEU, in to izključno iz političnih 
razlogov, je treba opozoriti, da je cilj, ki se uresničuje s postopkom iz člena 258 PDEU, objektivna 
ugotovitev, da država članica ni spoštovala obveznosti, ki jih nalaga pravo Unije (sodba z dne 
27. marca 2019 , Komisija/Nemčija, C-620/16, EU:C:2019 :256, točka 40 in navedena sodna praksa). 
V skladu z ustaljeno sodno prakso pa ima Komisija v okviru takega postopka v zvezi z možnostjo 
začetka takega postopka diskrecijsko pravico, nad katero Sodišče ne more izvajati sodnega nadzora 
(glej v tem smislu sodbo z dne 16. julija 2020 , Komisija/Romunija (Preprečevanja pranja denarja), 
C-549/18, EU:C:2020 :563, točka 49 in navedena sodna praksa). 
57 Iz zgornjih preudarkov je zato razvidno, da je ta tožba zaradi neizpolnitve obveznosti dopustna. 
B. Pristojnost Sodišča 
1. Trditve strank 
58 Madžarska trdi, da Sodišče ni pristojno za odločanje o tej tožbi zaradi neizpolnitve obveznosti v zvezi 
zočitki Komisije glede kršitev GATS. 
59 Na prvem mestu, ta država članica trdi, da v skladu s členom 6(e) PDEU področje visokošolskega 
izobraževanja ne spada v pristojnost Evropske unije in da so zato zadevne države članice tiste, ki na 
tem področju posamično odgovarjajo za morebitno nespoštovanje svojih obveznosti na podlagi GATS. 
60 Na drugem mestu, v skladu s splošnimi pravili mednarodnega prava naj bi izključno ugotovitveni sveti 
in pritožbeni organ STO (v nadaljevanju: pritožbeni organ), ki jih je ustanovil Organ za reševanje 
sporov (v nadaljevanju: DSB), presojali, ali je zakon o visokem šolstvu združljiv z obvezami Madžarske 
na podlagi GATS. 
ECLI:EU:C:2020 :792 13 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
61 Kot naj bi namreč izhajalo iz sodne prakse Sodišča (sodba z dne 10. septembra 1996 , 
Komisija/Nemčija, C-61/94, EU:C:1996 :313, točki 15 in 16), naj bi bila Komisija pristojna za preučitev 
izvajanja sporazuma STO, ki je postal sestavni del prava Unije v okviru razmerij med državami 
članicami in institucijami Unije, ne pa tudi v okviru razmerij med državo članico in tretjo državo. 
62 Poleg tega naj bi Sodišče, če bi ugodilo predlogu Komisije v delu, v katerem ta temelji na kršitvi GATS, 
s svojo avtonomno razlago členov GATS in liste specifičnih obvez Madžarske poseglo v izključno 
pristojnost članic STO in organov, ki so del sistema za reševanje sporov v STO, za razlago sporazumov 
STO, in to v nasprotju s členom 216(2) PDEU, s čimer naj bi tako ogrozilo enotno razlago GATS. 
63 Ko namreč Sodišče ugotovi, da država članica ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz GATS, tretje države 
naj ne bi imele več nobenega razloga za začetek postopka v okviru sistema za reševanje sporov v STO. 
64 Komisija na prvem mestu odgovarja, da je v skladu s členom 207(4) PDEU trgovina s storitvami 
izobraževanja v izključni pristojnosti Unije, ker spada na področje uporabe skupne trgovinske politike. 
Zato naj bi države članice z zagotavljanjem izpolnjevanja obvez, ki izhajajo iz GATS, izpolnile 
obveznost v razmerju do Unije, saj naj bi ta prevzela odgovornost za pravilno izvajanje tega 
sporazuma. 
65 Na drugem mestu, v skladu s členom 216(2) PDEU naj bi bili mednarodni sporazumi, ki jih sklene 
Unija, za države članice zavezujoči. Zato, kot naj bi izhajalo iz sodne prakse Sodišča (sodba z dne 
10. septembra 1996 , Komisija/Nemčija, C-61/94, EU:C:1996 :313, točka 15), naj bi to, da države 
članice, ne spoštujejo teh sporazumov, spadalo v pravo Unije in naj bi pomenilo neizpolnitev 
obveznosti, ki je lahko predmet tožbe na podlagi člena 258 PDEU. 
66 V obravnavani zadevi naj bi morala Komisija, ker je GATS mednarodni sporazum, ki ga je sklenila 
Unija, zagotoviti, da države članice izpolnjujejo mednarodne obveznosti, ki izhajajo iz tega sporazuma 
za Unijo, kar naj bi med drugim omogočilo, da se prepreči morebitno uveljavljanje mednarodne 
odgovornosti Unije v položaju, v katerem obstaja tveganje, da se spor predloži STO. 
67 Obstoj sistema za reševanje sporov v STO naj v zvezi s tem ne bi bil upošteven. Po eni strani naj bi 
namreč Unija kot članica STO morala zagotoviti izpolnjevanje obveznosti, ki jih ima na podlagi 
sporazumov STO, na svojem ozemlju. Po drugi strani naj tretjih držav ne bi zavezovalo niti reševanje 
sporov v Uniji v zvezi z mednarodnimi obveznostmi, ki so zavezujoče za Unijo in njene države članice, 
niti razlaga teh mednarodnih obveznosti, ki jo poda Sodišče. 
2. Presoja Sodišča 
68 Najprej je treba opozoriti, da je v skladu s členom 258 PDEU predmet tožbe zaradi neizpolnitve 
obveznosti zgolj ugotovitev nespoštovanja obveznosti, ki izhajajo iz prava Unije (glej v tem smislu 
sodbo z dne 19. marca 2002 , Komisija/Irska, C-13/00, EU:C:2002 :184, točka 13). 
69 Sodišče paje ve čkrat razsodilo, da je mednarodni sporazum, ki ga sklene Unija, od začetka njegove 
veljavnosti sestavni del njenega prava (glej zlasti sodbi z dne 30. aprila 1974 , Haegeman, 181/73, 
EU:C:1974 :41, točki 5 in 6; z dne 21. decembra 2011 , Air Transport Association of America in drugi, 
C-366/10, EU:C:2011 :864, točka 73, in mnenje 1/17 (Sporazum CGT EU-Kanada) z dne 30. aprila 
2019 , EU:C:2019 :341, točka 117). 
70 V obravnavani zadevi je Unija Sporazum o ustanovitvi STO, katerega del je GATS, podpisala in nato 
odobrila 22. decembra 1994 s Sklepom 94/800. Sporazum o ustanovitvi STO je začel veljati 1. januarja 
1995 . 
71 Iz tega sledi, da je GATS del prava Unije. 
ECLI:EU:C:2020 :792 14 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
72 Na prvem mestu, v zvezi z ugovorom Madžarske, navedenim v točki 59 te sodbe, je treba opozoriti, da 
ima Unija v skladu s členom 3(1)(e) PDEU izključno pristojnost na področju skupne trgovinske 
politike. 
73 Sodišče paje že razsodilo, da obveze, sprejete v okviru GATS, spadajo v skupno trgovinsko politiko 
(glej v tem smislu mnenje 2/15 (Prostotrgovinski sporazum s Singapurjem) z dne 16. maja 2017 , 
EU:C:2017 :376, točki 36 in 54). 
74 Iz tega sledi, da iz člena 6(e) PDEU sicer izhaja, da imajo države članice široko pristojnost na področju 
izobraževanja, Unija pa je na tem področju pristojna le „za podporo, uskladitev ali dopolnitev ukrepov 
držav članic“, vendar obveze, sprejete v okviru GATS, vključno s tistimi, ki se nanašajo na liberalizacijo 
trgovine z zasebnimi izobraževalnimi storitvami, spadajo v izključno pristojnost Unije. 
75 Tako Madžarska napačno trdi, da zadevne države članice na področju trgovine z izobraževalnimi 
storitvami posamično odgovarjajo za morebitno neizpolnjevanje svojih obveznosti na podlagi GATS. 
76 Na drugem mestu, glede ugovora Madžarske, navedenega v točkah od 60 do 63 te sodbe, je treba 
poudariti, da ta država članica na splošno ne izpodbija pristojnosti Sodišča za odločanje na podlagi 
člena 258 PDEU o tožbi za ugotovitev neizpolnitve obveznosti države članice, ki izhaja iz 
mednarodnega sporazuma, ki zavezuje Unijo. Vendar Madžarska trdi, da posebnost, ki se nanašana 
obstoj sistema za reševanje sporov v STO, ki se uporablja med drugim za obveznosti članic STO, ki 
izhajajo iz GATS, nasprotuje temu, da Sodišče izvaja to pristojnost. 
77 Navesti pa je treba, da Sodišče tega vprašanja ni obravnavalo v sodni praksi v zvezi z razmerji prava 
Unije s pravom STO. 
78 Do zdaj se je namreč Sodišče izreklo bodisi v okviru presoje veljavnosti akta sekundarne zakono daje 
Unije iz razlogov, ki se nanašajo na njegovo nezdružljivost s pravom STO (glej zlasti sodbo z dne 
1. marca 2005 , Van Parys, C-377/02, EU:C:2005 :121, točki 1 in 39 ter navedena sodna praksa), bodisi 
v okviru morebitnega uveljavljanja nepogodbene odgovornosti Unije in izvajanja pravice do povračila 
nastale škode (glej zlasti sodbo z dne 9. septembra 2008 , FIAMM in drugi/Svet in Komisija, 
C-120/06 P in C-121/06 P, EU:C:2008 :476, točki 1 in 107). 
79 Zlasti v zadevah, v katerih sta bili izdani sodbi, navedeni v prejšnji točki te sodbe, so bili Sodišču 
predloženi za Unijo neugodni sklepi STO in se je moralo izreči o različnih vidikih njihovega 
izvrševanja, med drugim glede možnosti zadevnih posameznikov, da se sklicujejo na pravo STO. 
80 V obravnavani zadevi pa Komisija po eni strani trdi, da nekatere zakonske določbe, ki jih je sprejela 
država članica, niso združljive z GATS, zaradi česar naj bi ta država članica kršila pravo Unije, 
katerega sestavni del je ta mednarodni sporazum. Po drugi strani, ker DSB s sklepom ni ugotovil, da 
ravnanje Unije ali države članice ni združljivo s pravom STO, se vprašanje morebitne izvršitve tega 
sklepa ne postavlja. 
81 Ob tem, kot je razvidno iz točke 66 te sodbe, Komisija trdi, da je cilj tega postopka zaradi neizpolnitve 
obveznosti preprečiti vsakršno uveljavljanje mednarodne odgovornosti Unije v položaju, v katerem 
obstaja tveganje, da se spor predloži STO. 
82 V zvezi s tem člen 3(2) Dogovor o reševanju sporov določa, da je sistem za reševanje sporov v STO 
osrednja prvina pri zagotavljanju varnosti in napovedljivosti večstranskega trgovinskega sistema, ki je 
namenjen ohranjanju pravic in obveznosti članic STO ter pojasnjevanju določb teh sporazumov 
v skladu z običajnimi pravili razlage mednarodnega javnega prava. 
ECLI:EU:C:2020 :792 15 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
83 Natančneje, ugotovitveni svet je na podlagi člena 11 Dogovora o reševanju sporov pristojen za 
objektivno presojo predložene zadeve, vključno z objektivno presojo dejstev primera, uporabo določb 
ustreznih zajetih sporazumov in skladnosti z njimi. V skladu s členom 17(13) tega dogovora lahko 
pritožbeni organ potrdi, spremeni ali razveljavi ugotovitve in sklepe tega ugotovitvenega sveta, pri 
čemer je njegova pristojnost v skladu s členom 17(6) navedenega dogovora omejena na pravna 
vprašanja, zajeta v poročilu navedenega ugotovitvenega sveta, in na njegove pravne razlage. Članice 
STO morajo načeloma nemudoma ravnati v skladu s priporočili in sklepi DSB, kot to izhaja iz 
člena 21(1) in (3) tega dogovora. 
84 Iz teh elementov izhaja, da lahko v nekaterih okoliščinah nadzor, ki se izvaja v okviru sistema za 
reševanje sporov v STO, privede do ugotovitev, da ukrepi, ki jih je sprejela članica STO, niso v skladu 
s pravom te organizacije, in lahko navsezadnje pomeni podlago za mednarodno odgovornost Unije, ki 
je članica STO, zaradi protipravnega dejanja. 
85 Poleg tega je treba opozoriti, da ima na podlagi člena XVI(4) Sporazuma o ustanovitvi STO vsaka 
članica STO v okviru svojega notranjega pravnega reda obveznost, da zagotovi izpolnjevanje svojih 
obveznosti, ki izhajajo iz prava STO, na različnih delih svojega ozemlja. Podobna obveznost je ravno 
tako določena v členu I(3)(a) GATS. 
86 V teh okoliščinah ne le to, da posebnost, ki se nanaša na obstoj sistema za reševanje sporov v STO, ne 
vpliva na pristojnost, ki je Sodišču podeljena na podlagi člena 258 PDEU, temve č je poleg tega izvajanje 
te pristojnosti popolnoma v skladu z obveznostjo vsake članice STO, da zagotovi izpolnjevanje svojih 
obveznosti, ki izhajajo iz prava te organizacije. 
87 Spomniti je treba tudi, da mora Unija v skladu z ustaljeno sodno prakso svoje pristojnosti izvajati ob 
spoštovanju mednarodnega prava kot celote, v katero niso vključene le določbe mednarodnih 
konvencij, ki jo zavezujejo, ampak tudi pravila in načela splošnega običajnega mednarodnega prava 
(glej v tem smislu sodbo z dne 27. februarja 2018 , Western Sahara Campaign UK, C-266/16, 
EU:C:2018 :118, točka 47 in navedena sodna praksa). 
88 Najprej, kot izhaja iz člena 3 Členov o odgovornosti držav za mednarodno protipravna dejanja – ki jih 
je pripravila Komisija Organizacije združenih narodov za mednarodno pravo in jih je Generalna 
skupščina te organizacije zapisala v Resoluciji 56/83 z dne 12. decembra 2001 ter s katerimi je bilo 
kodificirano običajno mednarodno pravo in se uporabljajo za Unijo – opredelitev dejanja države kot 
„mednarodno protipravnega“ spada samo na področje mednarodnega prava. Zato na to opredelitev ne 
more vplivati opredelitev istega dejanja, ki bi se po potrebi opravila na podlagi prava Unije. 
89 Komisija v zvezi s tem upravičeno sicer poudarja, da presoja ravnanja, ki se očita zadevni državi članici 
in jo Sodišče opravi na podlagi člena 258 PDEU, ne zavezuje ostalih članic STO, vendar je treba 
ugotoviti, da taka presoja prav tako ne vpliva na morebitno presojo DSB. 
90 Dalje, iz člena 32 Členov o odgovornosti držav za mednarodno protipravna dejanja izhaja, da se 
odgovorna država ne more sklicevati na določbe svojega nacionalnega prava, da bi upravičila 
neizpolnitev obveznosti, ki jih ima na podlagi mednarodnega prava. 
91 Iz tega zlasti izhaja, da se niti Unija niti zadevna država članica ne moreta sklicevati na presojo 
ravnanja te države članice z vidika prava STO, ki jo je Sodišče opravilo v okviru postopka zaradi 
neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 258 PDEU, kot razlog za to, da se ne bi ravnali v skladu 
s pravnimi posledicami, določenimi s pravom STO, če bi DSB ugotovil, da to ravnanje ni v skladu 
s tem pravom. 
92 Nazadnje, brez poseganja v omejitve možnosti sklicevanja na pravo STO pri nadzoru nad zakonitostjo 
aktov institucij Unije pred sodiščem Unije, na katere je bilo opozorjeno v sodni praksi, navedeni 
vtočki 78 te sodbe, je treba navesti, da načelo splošnega mednarodnega prava o spoštovanju 
ECLI:EU:C:2020 :792 16 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
pogodbenih obveznosti (pacta sunt servanda), določeno v členu 26 Dunajske konvencije o pravu 
mednarodnih pogodb z dne 23. maja 1969 (Recueil des traités des Nations unies, zv. 1155 , str. 331), 
pomeni, da mora Sodišče pri razlagi in uporabi GATS upoštevati razlago različnih določb tega 
sporazuma, ki jo je podal DSB. Poleg tega mora Sodišče, če DSB še ni razlagal zadevnih določb, te 
določbe razlagati v skladu z običajnimi pravili razlage mednarodnega prava, ki Unijo zavezujejo, ob 
spoštovanju načela iz člena 26 te konvencije, da je treba ta mednarodni sporazumi izvajati v dobri 
veri. 
93 Iz zgornjih preudarkov izhaja, da je treba trditve Madžarske, ki se nanašajo na nepristojnost Sodiščaza 
odločanje o tej tožbi zaradi neizpolnitve obveznosti v zvezi z očitkom, ki se nanašanakršitev GATS, 
zavrniti v celoti. 
C. Utemeljenost 
1. Zahteva po predhodni mednarodni pogodbi 
94 Za odločitev o prvem očitku je treba najprej pojasniti obseg obvez Madžarske na področju storitev 
visokošolskega izobraževanja glede na pravilo nacionalne obravnave iz člena XVII GATS, nato je treba 
preučiti, ali zahteva po predhodni mednarodni pogodbi spreminja konkurenčne pogoje v prid 
nacionalnih ponudnikov takih storitev ali storitev, ki jih zagotavljajo, v nasprotju s to določbo, in 
nazadnje, če je odgovor pritrdilen, preučiti trditve Madžarske, s katerimi želi utemeljiti to spremem bo 
na podlagi ene od izjem iz člena XIV GATS. 
a) Učinki, ki jih je treba pripisati obvezam Madžarske v zvezi s storitvijo visokošolskega 
izobraževanja glede na pravilo nacionalne obravnave iz člena XVII GATS 
1) Trditve strank 
95 Komisija na prvem mestu trdi, da vpis zasebno financiranih visokošolskih storitev na listo specifičnih 
obvez Madžarske in – v zvezi z vzpostavitvijo tržne prisotnosti iz člena I(2)(c) GATS (v nadaljevanju: 
oblika ponudbe 3) – navedba „Ni omejitev“ v stolpcu, ki se nanašana „omejitve nacionalne 
obravnave“ iz člena XVII tega sporazuma, pomenita, da za to obvezo ni kvalifikacij in da je zato ta 
država članica v zvezi s tem v celoti zavezana. 
96 Na drugem mestu, ta institucija trdi, da ni mogoče šteti, da se pogoj, ki ga je Madžarska navedla 
v stolpcu v zvezi z „omejitvami dostopa na trg“,iz člena XVI GATS in v skladu s katerim je „[z]a 
ustanovitev zavodov […] potrebno dovoljenje centralnih organov“, nanaša tudi na pravilo nacionalne 
obravnave na podlagi člena XX(2) GATS. 
97 Komisija v zvezi s tem najprej trdi, da je ta pogoj zapisan tako nejasno in tako splošno, da omogoča, da 
se za pridobitev tega dovoljenja določi kateri koli poseben pogoj, kar je v nasprotju z besedilom 
člena XX(1)(a) in (b) GATS. Tak pogoj, ki se nanaša na pridobitev predhodnega dovoljenja, naj bi 
poleg tega lahko ogrozil cilj sprejema obvez na podlagi členov XVI in XVII GATS, kot je naveden 
v drugem odstavku preambule GATS in ki je „širjenje [trgovine s storitvami] ob preglednosti in 
progresivni liberalizaciji“. Poleg tega tudi ob predpostavki, da se ta pogoj, naveden v stolpcu v zvezi 
z „omejitvami dostopa na trg“, dejansko uporablja za nacionalno obravnavo, ta pogoj, kot je zapisan, 
naj ne bi mogel zajemati posebne zahteve iz člena 76(1)(a) zakona o visokem šolstvu, ki se nanašana 
to, da se morata madžarska vlada in vlada države sedeža tega zavoda dogovoriti, da ju zavezuje 
pogodba o načelni podpori tujemu visokošolskem u zavodu, da lahko ta zavod opravlja morebitne 
dejavnosti na Madžarskem . 
ECLI:EU:C:2020 :792 17 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
98 Dalje, Komisija trdi, da v skladu s Smernicami za pripravo list specifičnih obvez na podlagi Splošnega 
sporazuma o trgovini s storitvami (GATS), ki jih je sprejel Svet STO za trgovino s storitvami 
23. marca 2001 (S/L/92), zahtev za izdajo dovoljenja ni mogoče šteti za omejitve dostopa na trg na 
podlagi člena XVI GATS. Zato naj se Madžarska ne bi mogla zateči k zahtevi po izdaji predhodnega 
dovoljenja, da bi izključila obstoj kršitve načela nacionalne obravnave. 
99 Nazadnje Komisija trdi, da ta zahteva ni ukrep, ki spada na področje uporabe člena XVI GATS. 
V členu XVI(2) tega sporazuma naj bi bile namreč izčrpno naštete omejitve, ki spadajo na področje 
uporabe tega člena. Navedena zahteva pa naj ne bi bila niti navedena na tem seznamu niti naj ne bi 
bila podobna nobenemu od ukrepov, ki so našteti na tem seznamu. 
100 Komisija iz tega sklepa, da se je Madžarska glede oblike ponudbe 3 zavezala, da ponudnike storitev iz 
tretjih držav, ki so članice STO, ne bo obravnavala manj ugodno, kot ta država članica obravnava 
svoje nacionalne ponudnike. 
101 Madžarska trdi, da v skladu s členom XX(2) GATS tudi pogoj, ki ga je navedla v stolpcu v zvezi 
z „omejitvami dostopa na trg“ in je naveden v točki 96 te sodbe, učinkuje na obveznost nacionalne 
obravnave. 
102 Ta država članica poleg tega trdi, da ji splošna formulacija tega pogoja dovoljuje, da ohrani „diskrecijski 
sistem izdaje dovoljenja“, katerega podrobna pravila lahko po potrebi prosto prilagaja tako, da omeji 
ustanavljanje tujih ponudnikov, vključno z zahtevo po predhodni sklenitvi mednarodne pogodbe. 
2) Presoja Sodišča 
103 Najprej, v skladu s členom XVII(1) GATS vsaka članica STO v sektorjih v njeni listi specifičnih obvez 
in po tam navedenih pogojih ter kvalifikacijah ne sme obravnavati storitev in ponudnikov iz katerih 
koli drugih članic STO manj ugodno kot enake domače storitve ali ponudnike storitev. 
104 Dalje, v skladu s členom XVI(1) GATS glede dostopa na trg pri oblikah ponudbe, navedenih 
v členu I GATS, mora vsaka članica STO uveljaviti za storitve in ponudnike storitev iz drugih članic 
STO obravnavo, ki ni manj ugodna od določil, omejitev in pogojev, ki so dogovorjeni in navedeni 
v njeni listi obvez specifičnih obvez. 
105 Nazadnje, člen XX(1) GATS določa, da mora vsaka članica STO v listi navesti vse specifične obveze, ki 
jih prevzema po delu III GATS, v katerega med drugim spadata člena XVI in XVII. V zvezi s sektorji, 
za katere so prevzete te obveze, morajo biti na vsaki listi navedeni določila, omejitve in pogoji za 
dostop na trg ter pogoji in kvalifikacije glede nacionalne obravnave. Te liste specifičnih obvez so 
sestavni del GATS. 
106 Zato iz členov XVI, XVII in XX GATS izhaja, da so na listi specifičnih obvez za članico STO natančno 
določene obveze, ki jih je ta sprejela po sektorjih in oblikah ponudbe. Na takšni listi so navedena zlasti 
določila, omejitve in pogoji v zvezi z „omejitvami dostopa na trg“ ter pogoji in kvalifikacije v zvezi 
z „omejitvami nacionalne obravnave“. Ta pojasnila so navedena v dveh ločenih stolpcih. 
107 Poleg tega je treba v skladu s členom XX(2) GATS ukrepe, ki niso v skladu s členom XVI in 
členom XVII GATS, zaradi poenostavitve vpisati le v stolpec, ki se nanašana „omejitve dostopa na 
trg“ na listi specifičnih obvez zadevne članice, pri čemer se torej šteje, da ta enotni vpis implicitno 
uvaja tudi pogoj ali kvalifikacijo glede nacionalne obravnave (glej poročilo ugotovitvenega sveta STO 
z dne 16. julija 2012 , naslovljenega „Kitajska – Nekateri ukrepi, ki vplivajo na elektronske plačilne 
storitve“ (WT/DS 413/R), ki ga je DSB sprejel 31. avgusta 2012 , točka 7658 ). 
ECLI:EU:C:2020 :792 18 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
108 Iz tega sledi, da pogoj, ki je formalno naveden le na podlagi člena XVI GATS, omogoča odstopanje od 
obveznosti nacionalne obravnave iz člena XVII le, če je vrsta ukrepov, ki jih ta pogoj uvaja, hkrati 
v nasprotju z obveznostjo iz člena XVI in obveznostjo iz člena XVII GATS (glej poročilo 
ugotovitvenega sveta STO z dne 16. julija 2012 , naslovljenega „Kitajska – Nekateri ukrepi, ki vplivajo 
na elektronske plačilne storitve“ (WT/DS 413/R), ki ga je DSB sprejel 31. avgusta 2012 , točka 7658 ). 
109 V obravnavani zadevi lista specifičnih obvez, ki jo je sprejela Madžarska (GATS/SC/40 z dne 15. aprila 
1994 ), v stolpcu, ki se nanašana „omejitve dostopa na trg“, za storitve visokošolskega izobraževanja, ki 
se zagotavljajo s tržno prisotnostjo, vsebuje pogoj, da je za ustanovitev šol potrebno predhodno 
dovoljenje centralnih organov. 
110 Stolpec, ki se nanašana „omejitve nacionalne obravnave“, vsebuje navedbo „Ni omejitev“ glede 
podsektorja storitev visokošolskega izobraževanja. 
111 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, ali se pogoj v zvezi z obstojem predhodnega dovoljenja, 
navedenega v točki 109 te sodbe, ki je naveden v stolpcu, ki se nanašana „omejitve dostopa na trg“, 
uporablja tudi za obveznost nacionalne obravnave iz člena XVII GATS ali ne. 
112 V zvezi s tem iz področja uporabe pravila o poenostavitvi iz člena XX(2) GATS, kot je pojasnjen 
vtočki 108 te sodbe, izhaja, da se za pogoj lahko uporablja to pravilo in da se zato ta pogoj uporablja 
tudi za člen XVII GATS, vendar le če je ta diskriminatoren. 
113 Vendar je treba navesti, da naj bi se, kot je razvidno iz samega besedila pogoja v zvezi z obstojem 
predhodnega dovoljenja, ta pogoj nanašal na vse izobraževalne zavode, ne glede na njihov izvor, in 
zato ne vsebuje nobenega diskriminatornega vidika. Zato pravila iz člena XX(2) GATS v obravnavani 
zadevi ni mogoče uporabiti. Iz tega sledi, da navedeni pogoj Madžarski ne omogoča uveljavljanja 
odstopanja od obveznosti nacionalne obravnave iz člena XVII GATS. 
114 Glede na zgoraj navedene preudarke je treba ugotoviti, da Komisija pravilno trdi, da to, da je 
Madžarska na svojo listo specifičnih obvez vpisala zasebno financirane storitve visokošolskega 
izobraževanja in da je v zvezi z obliko ponudbe 3 v stolpec, ki se nanašana „omejitve nacionalne 
obravnave“, vpisana navedba „Ni omejitev“, pomeni, da za obveze te države članice v zvezi s temi 
storitvami na podlagi člena XVII GATS ni kvalifikacij. 
b) Sprememba konkurenčnih pogojev v prid enakih nacionalnih ponudnikov 
1) Trditve strank 
115 Komisija trdi, da ker lahko visokošolski zavodi s sedežem v državi članici STO, ki ni članica EGP, 
opravljajo storitve visokošolskega izobraževanja na Madžarskem le, čejedržava njihovega sedeža 
predhodno z madžarsko vlado sklenila mednarodno pogodbo, madžarska ureditev tem ponudnikom 
storitev zagotavlja manj ugodno obravnavo kot enakim madžarskim ponudnikom in ponudnikom 
s sedežem v državi EGP, s čimer je kršena obveznost nacionalne obravnave iz člena XVII GATS. 
116 Komisija ob sklicevanju na besedilo zakona o visokem šolstvu dodaja, da ima madžarska vlada 
diskrecijsko pravico glede vsebine te pogodbe in odločitve o začetku pogajanj za njeno sklenitev. Zato 
naj bi lahko ta vlada zavrnila sklenitev takšne pogodbe, tudi iz samovoljnih razlogov, tudi če bi bila 
država, v kateri je sedež ponudnika storitev, pripravljena to storiti. 
117 Madžarska trdi, da je glavni cilj zahteve po predhodni mednarodni pogodbi okrepiti diplomatska 
prizadevanja na področju kulturne politike. Madžarska vlada naj bi večkrat izrazila pripravljenost za 
začetek pogajanj, in naj bi storila vse, kar je v njeni moči, da se ta pogajanja lahko zaključijo. Podpis 
ECLI:EU:C:2020 :792 19 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
dveh pogodb, ena z državo Maryland (Združene države) in druga z Ljudsko republiko Kitajsko, do 
katerih je prišlo po spremem bi zakona o visokem šolstvu, naj bi dokazoval, da sprejeti ukrep ni pogoj, 
ki ga ni mogoče izpolniti. 
2) Presoja Sodišča 
118 Najprej je treba navesti, da zahteva po predhodni mednarodni pogodbi, na podlagi katere se zahteva 
sklenitev sporazuma med Madžarsko in drugo državo, ki ni članica EGP, vsekakor lahko vpliva le na 
nekatere tuje ponudnike. Ker ta zahteva tem tujim ponudnikom nalaga dodaten pogoj za opravljanje 
storitev visokošolskega izobraževanja na Madžarskem v primerjavi s tistimi pogoji, ki veljajo za 
ponudnike enakih storitev s sedežem v tej državi članici ali v drugi državi članici EGP, navedena 
zahteva uvaja formalno različno obravnavo teh skupin ponudnikov v smislu člena XVII(3) GATS. 
119 V skladu s to določbo je zato treba ugotoviti, ali zahteva po predhodni mednarodni pogodbi, s katero 
se uvaja formalno različno obravnavo, spreminja konkurenčne pogoje v prid ponudnikov storitev 
visokošolskega izobraževanja s sedežem na Madžarskem ali za storitve, ki jih ti opravljajo. 
120 V zvezi s tem je treba navesti, da ta zahteva, kot je določena v členu 76(1)(a) zakona o visokem šolstvu, 
pomeni, da ima Madžarska diskrecijsko pravico tako glede smotrnosti sklenitve take pogodbe kot glede 
njene vsebine. V teh okoliščinah je možnost, da visokošolski zavodi s sedežem v državi članici STO, ki 
ni članica EGP, opravljajo svojo dejavnost na madžarskem ozemlju, v celoti odvisna od diskrecijske 
pravice madžarskih organov. 
121 Iz tega izhaja slabši konkurenčni položaj za ponudnike storitev s sedežem v državi članici STO, ki ni 
članica EGP, zato zahteva po predhodni mednarodni pogodbi spreminja konkurenčne pogoje v prid 
madžarskih ponudnikov, kar je v nasprotju s členom XVII GATS. 
c) Utemeljitev na podlagi člena XIV GATS 
1) Trditve strank 
122 Madžarska trdi, da je zahteva po predhodni mednarodni pogodbi nujna za ohranjanje javnega reda in 
preprečevanje zavajajočih praks. Ta zahteva naj bi namreč omogočala, da se zagotovi, da država, 
v kateri je sedež zadevnega zavoda, šteje, da je ta ponudnik „vreden zaupanja“, in podpira prihodnjo 
dejavnost tega zavoda na Madžarskem . Navedena zahteva naj bi poleg tega omogočala, da se zagotovi, 
da zadevni zavod spoštuje ureditev države, v kateri ima sedež in ki po potrebi nalaga izpolnjevanje 
nekaterih pogojev za opravljanje dejavnosti na Madžarskem . 
123 Ta država članica poleg tega trdi, da ni nadomestne rešitve, ki bi bila združljiva s pravili STO in bi 
omogočala uresničitev ciljev madžarskega zakono dajalca. 
124 Natančneje, v nasprotju s tem, kar zagovarja Komisija, naj ne bi bilo realno, da se upoštevna nacionalna 
zakono daja za zadevne tuje visokošolske zavode uporablja enako kot za madžarske zavode. 
125 Komisija trdi, da zahteve po predhodni mednarodni pogodbi ni mogoče upravičiti z nobeno od izjem, 
ki jih dovoljuje GATS, zlasti tistih iz člena XIV(a) in (c)(i) in (ii) GATS. 
126 V zvezi s tem naj Madžarska, natančneje, ne bi predložila nobenega dokaza, s katerim bi bilo mogoče 
podpreti njeno trditev, da ta zahteva prispeva k ohranjanju javnega reda, niti naj v tem okviru ne bi 
pojasnila, v čem naj bi bila resnična in dovolj resna grožnja kateremu izmed temeljnih interesov 
ECLI:EU:C:2020 :792 20 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
madžarske družbe, ravno tako naj ne bi pojasnila, zakaj naj bi se navedena zahteva lahko izkazala za 
nujno za uresničitev cilja ohranjanja javnega reda, če bi bil ta cilj dokazan, in zakaj naj v tem primeru 
ne bi bilo manj omejujoče nadomestne rešitve. 
127 Poleg tega Komisija trdi, da zaradi diskrecijske pravice, ki jo ima Madžarska za začetek pogajanj 
zdržavo, v kateri ima tuji visokošolski zavod sedež, ta zahteva nikakor ne izpolnjuje pogoja iz 
člena XIV GATS, v skladu s katerim se morebitni upravičeni ukrepi glede tega člena ne smejo 
„uporab[iti] na način, ki bi pomenil samovoljno ali neupravičeno diskriminacijo med državami, 
v katerih prevladujejo enake razmere[,] ali prikrito omejevanje trgovine s storitvami“. 
2) Presoja Sodišča 
128 Na prvem mestu je treba navesti, da člen XIV GATS zlasti v točkah (a) in (c)(i) določa, da se nič v tem 
sporazumu ne šteje, kot da preprečuje sprejetje ali izvajanje ukrepov potrebnih za varovanje javne 
morale ali ohranjanje javnega reda in miru na eni strani in potrebnih za zagotovitev skladnosti 
z zakoni ali predpisi, ki niso v neskladju z določbami navedenega sporazuma, vključno s tistimi, ki se 
nanašajo na preprečevanje prevar in goljufij ali zaradi odprave posledic neizpolnitve storitvenih 
pogodb na drugi strani. 
129 V teh okoliščinah je treba navesti, da sta cilja, na katera se sklicuje Madžarska, in sicer cilj ohranjanja 
javnega reda na eni strani in cilj preprečevanja zavajajočih praks na drugi strani, dejansko zajeta 
v GATS. 
130 Na drugem mestu, v zvezi s preizkusom upravičenosti zahteve po predhodni mednarodni pogodbi 
glede na cilj ohranjanja javnega reda je v opombi št. 5 k členu XIV(a) GATS pojasnjeno, da je 
„[m]ožna […] izjema od javnega reda le, če obstaja resnična in dovolj resna grožnja enemu od 
temeljnih interesov družbe“. 
131 Madžarska pa ni navedla nobene utemeljitve, s katero bi lahko konkretno in podrobno dokazala, kako 
bi to, da bi zavodi s sedežem v državi, ki ni članica EGP, na njenem ozemlju izvajali visokošolsko 
izobraževanje, če take pogodbe ne bi bilo, pomenilo resnično in dovolj resno grožnjo kateremu izmed 
temeljnih interesov madžarske družbe. 
132 Zato je treba ugotoviti, da zahteve po predhodni mednarodni pogodbi ni mogoče upravičiti 
z utemeljitvijo Madžarske, ki se nanaša na ohranjanje javnega reda. 
133 Na tretjem mestu, v zvezi s ciljem preprečevanja zavajajočih praks je iz utemeljitve Madžarske v zvezi 
s tem, povzete v točki 122 te sodbe, razvidno, da se zdi, da Madžarska meni, da je predhodna 
sklenitev mednarodne pogodbe nujna za to, da se od zadevne tretje države pridobi zagotovilo, da je 
zadevni tuji visokošolski zavod zanesljiv, in da se tako prepreči nastanek tveganj v zvezi s tem. 
134 Vendar ta utemeljitev ne more upravičiti zahteve po predhodni mednarodni pogodbi. 
135 Člen XIV GATS namreč določa, da izjem, ki jih našteva, ni mogoče uporabiti na način, ki bi pomenil 
samovoljno ali neupravičeno diskriminacijo med državami, v katerih prevladujejo enake razmere, ali 
prikrito omejevanje trgovine s storitvami. 
136 Po eni strani pa je treba navesti, kot je to v bistvu storila generalna pravobranilka v točkah 119 in 120 
sklepnih predlogov, da zahteva po predhodni mednarodni pogodbi Madžarski omogoča, da samovoljno 
prepreči, da zavod vstopi na njen trg ali opravlja izobraževalne dejavnosti na tem trgu, ker sta sklenitev 
take pogodbe in s tem izpolnitev te zahteve navsezadnje odvisna zgolj od politične volje te države 
ECLI:EU:C:2020 :792 21 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
članice. Navedena zahteva se v tem bistveno razlikuje od pogoja, v skladu s katerim bi morala biti 
zanesljivost tujega izobraževalnega zavoda potrjena z enostransko izjavo vlade tretje države, v kateri 
ima ta zavod sedež. 
137 Po drugi strani, kolikor se zahteva po predhodni mednarodni pogodbi uporablja za tuje visokošolske 
zavode, ki so že prisotni na madžarskem trgu, ta zahteva nikakor ni sorazmerna, saj bi bilo mogoče 
cilj preprečevanja zavajajočih praks učinkoviteje doseči z nadzorom dejavnosti takih zavodov na 
Madžarskem in po potrebi s prepovedjo nadaljevanja teh dejavnosti samo za tiste zavode, glede 
katerih bi bilo mogoče dokazati, da so takšno prakso izvajali. 
138 V teh okoliščinah zahteve po predhodni mednarodni pogodbi ni mogoče upravičiti z utemeljitvijo 
Madžarske, ki temelji na preprečevanju zavajajočih praks. 
139 Glede na zgoraj navedene preudarke je treba ugotoviti, da Madžarska s tem, da je sprejela ukrep iz 
člena 76(1)(a) zakona o visokem šolstvu, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena XVII 
GATS. 
2. Zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež 
a) Člen XVII GATS 
140 Najprej je treba po eni strani navesti, da člen 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu, na katerega se nanaša 
očitek Komisije, tujemu visokošolskem u zavodu, ki želi opravljati dejavnost na Madžarskem , nalaga, da 
izvaja izobraževanje v državi, v kateri ima sedež, ne glede na to, ali je ta država država članica ali tretja 
država, in po drugi strani, da se trditve, ki jih Komisija navaja v utemeljitev tega očitka, nanašajo na 
zahtevo po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež, ne glede na to, ali se ta 
zahteva uporablja za tuje visokošolske zavode s sedežem v državi članici ali v tretji državi. Glede na to, 
kot izhaja iz tega, kar je bilo navedeno v točki 73 te sodbe, da člen XVII GATS spada v skupno 
trgovinsko politiko, pa je ta določba za preučitev tega očitka upoštevna le, kolikor se navedena zahteva 
uporablja za visokošolske zavode s sedežem v tretji državi članici STO. 
141 Ker je bil obseg obvez Madžarske na podlagi člena XVII GATS v zvezi s storitvami visokošolskega 
izobraževanja pojasnjen v točki 114 te sodbe, je treba preučiti, ali zahteva po izvajanju izobraževanja 
vdržavi, v kateri ima zadevni zavod sedež, če gre za tretjo državo članico STO, spreminja 
konkurenčne pogoje v prid enakih nacionalnih ponudnikov ali storitev, ki jih zagotavljajo, v nasprotju 
s to določbo, in – če je tako – preučiti trditve Madžarske, s katerimi želi upravičiti to spremem bo na 
podlagi ene od izjem iz člena XIV GATS. 
1) Sprememba konkurenčnih pogojev v prid enakih nacionalnih ponudnikov 
i) Trditve strank 
142 Komisija trdi, da zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež, 
spreminja konkurenčne pogoje v prid nacionalnih ponudnikov in da je zato v nasprotju z obveznostjo 
nacionalne obravnave, ki jo mora Madžarska v celoti spoštovati na podlagi člena XVII GATS. 
143 Natančneje, Komisija trdi, da GATS ne zahteva, da mora ponudnik, da se šteje za ponudnika storitev, 
ki uživa pravice, zagotovljene s tem sporazumom, opravljati storitve v državi izvora. Zato naj bi bila ta 
zahteva, ker naj bi tujim ponudnikom storitev preprečevala, da najprej ustanovijo zavod na 
Madžarskem , v razmerju do njih diskriminatorna. 
ECLI:EU:C:2020 :792 22 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
144 Madžarska se mutatis mutandis sklicuje na utemeljitev, ki jo je navedla v zvezi z zahtevo po predhodni 
mednarodni pogodbi. 
ii) Presoja Sodišča 
145 Najprej je treba opozoriti, da se je Madžarska, kot je razvidno iz točke 114 te sodbe, na podlagi 
člena XVII GATS zavezala, da bo zagotovila popolno nacionalno obravnavo v zvezi s tržno 
prisotnostjo ponudnikov storitev visokošolskega izobraževanja. 
146 Navesti pa je treba, da se zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež, 
posebej nanaša na ponudnike s sedežem v tujini. 
147 Zato je treba ugotoviti, ali zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod 
sedež, z uvedbo take formalno različne obravnave spreminja konkurenčne pogoje v prid madžarskih 
ponudnikov storitev ali storitev, ki jih opravljajo, v primerjavi s ponudniki enakih storitev, ki imajo 
sedež v kateri koli tretji državi članici STO, ali storitvami, ki jih ti opravljajo. 
148 V zvezi s tem je treba navesti, da morajo ponudniki visokošolskih storitev s sedežem v tretji državi 
članici STO, ki želijo imeti sedež na Madžarskem , predhodno ustanoviti zavod v tej tretji državi in 
v njej dejansko izvajati visokošolsko izobraževanje. 
149 Posledica tega je slabši konkurenčni položaj za zadevne tuje ponudnike storitev, zato zahteva po 
izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež, spreminja konkurenčne pogoje 
v prid enakih madžarskih ponudnikov. 
2) Obstoj utemeljitve 
i) Trditve strank 
150 Madžarska se, da bi upravičila takšno spremem bo konkurenčnih pogojev, sklicuje, po eni strani, na cilj 
ohranjanja javnega reda in, po drugi strani, na cilj preprečevanja zavajajočih praks. 
151 Komisija trdi, da zahteve po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež,ni 
mogoče upravičiti z nobenim od teh ciljev. Natančneje, Komisija trdi, da Madžarska ni predložila 
nobenega dokaza, s katerim bi bilo mogoče podpreti njeno trditev, da ta zahteva prispeva k ohranjanju 
javnega reda, niti ni pojasnila, v čem je resnična in dovolj resna grožnja kateremu izmed temeljnih 
interesov madžarske družbe, ravno tako ni pojasnila, zakaj bi se navedena zahteva lahko izkazala za 
nujno za uresničitev cilja ohranjanja javnega reda, če bi bil ta cilj dokazan, in zakaj v tem primeru ni 
manj omejujoče nadomestne rešitve. 
ii) Presoja Sodišča 
152 Kot je razvidno iz točk 128 in 129 te sodbe, sta cilja, na katera se sklicuje Madžarska, in sicer cilj 
ohranjanja javnega reda in cilj preprečevanja zavajajočih ravnanj, dejansko navedena v členu XIV(a) 
oziroma v členu XIV(c)(i) GATS. 
153 Madžarska se v zvezi s tem sklicuje na svojo utemeljitev v zvezi z zahtevo po predhodni mednarodni 
pogodbi, ne da bi jo dodatno podprla. 
154 Tako je treba navesti, da Madžarska s tem ni predložila nobene utemeljitve, s katero bi lahko 
konkretno in podrobno dokazala, kako bi to, da bi zavodi s sedežem v državi, ki ni članica EGP, na 
njenem ozemlju izvajali visokošolsko izobraževanje, če ti zavodi ne bi izvajali izobraževanja v državi 
ECLI:EU:C:2020 :792 23 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
njihovega sedeža, pomenilo resnično in dovolj resno grožnjo kateremu izmed temeljnih interesov 
madžarske družbe, na podlagi katere bi se lahko ta država članica sklicevala na utemeljitev v zvezi 
z ohranjanjem javnega reda. 
155 Prav tako Madžarska s tem, da se je omejila na sklicevanje na svojo utemeljitev v zvezi z zahtevo po 
predhodni mednarodni pogodbi, ni predložila nobenega konkretnega elementa, s katerim bi bilo 
mogoče dokazati, zakaj naj bi bila zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni 
zavod sedež, nujna za preprečevanje zavajajočih praks. 
156 Zato je treba ugotoviti, da Madžarska s tem, da je sprejela ukrep iz člena 76(1)(b) zakona o visokem 
šolstvu, kolikor se ta določba uporablja za visokošolske zavode s sedežem v tretji državi članici STO, 
ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena XVII GATS. 
b) Člen 49 PDEU 
1) Uporaba člena 49 PDEU 
i) Trditve strank 
157 Madžarska primarno trdi, da izobraževanja, ki ga izvajajo izobraževalni zavodi, ki se pretežno 
financirajo iz zasebnih sredstev, kadar – tako kot pri zavodu CEU – izobraževalno dejavnost financira 
ponudnik storitev sam, ni mogoče opredeliti za „gospodarsko dejavnost“ v smislu Pogodbe DEU. Iz 
tega naj bi sledilo, da se v obravnavani zadevi člen 49 PDEU ne uporablja. 
158 Komisija nasprotno trdi, da so storitve visokošolskega izobraževanja, ki jih odplačno opravljajo zasebni 
zavodi, „storitve“ v smislu Pogodbe DEU. Zato naj bi se zasebni zavodi, ki na Madžarskem stalno in 
neprekinjeno opravljajo dejavnost izobraževanja in znanstvenega raziskovanja, lahko upravičeno 
sklicevali na pravico do ustanavljanja na podlagi člena 49 PDEU. 
ii) Presoja Sodišča 
159 Člen 49(1) PDEU določa, da se v okviru določb iz poglavja 2 naslova IV tretjega dela Pogodbe DEU 
omejitve glede pravice do ustanavljanja za državljane ene države članice na ozemlju druge države 
članice prepovejo. 
160 V zvezi s tem je treba najprej navesti, da je Sodišče razsodilo, da je organiziranje visokošolskega 
izobraževanja proti plačilu gospodarska dejavnost, ki spada v to poglavje 2, čejodržavljan ene države 
članice v drugi državi članici opravlja stalno in neprekinjeno iz glavnega ali sekundarnega sedeža v tej 
drugi državi članici (sodba z dne 13. novembra 2003 , Neri, C-153/02, EU:C:2003 :614, točka 39). 
161 V obravnavani zadevi se člen 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu uporablja za visokošolske zavode, ne 
glede na to, ali ti zavodi izvajajo izobraževanja za pridobitev diplome odplačno ali ne. 
162 Dalje, Sodišče je presodilo, da se za položaj, v katerem želi družba, ustanovljena v skladu z zakono dajo 
ene države članice, v kateri ima statutarni sedež, ustanoviti podružnico v drugi državi članici, uporablja 
svoboda ustanavljanja, čeprav je bila družba v prvi državi članici ustanovljena samo z namenom, da se 
ustanovi v drugi državi, v kateri bi opravljala pretežno ali celo vso svojo gospodarsko dejavnost (sodba 
z dne 25. oktobra 2017 v zadevi Polbud – Wykonawstwo, C-106/16, EU:C:2017 :804, točka 38). 
163 Zato zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež, spada na področje 
uporabe člena 49 PDEU, kolikor se ta zahteva uporablja za visokošolski zavod s sedežem v državi 
članici, ki ni Madžarska, in na Madžarskem izvaja izobraževanje odplačno. 
ECLI:EU:C:2020 :792 24 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
2) Obstoj omejitve 
i) Trditve strank 
164 Po mnenju Komisije zahteva, da morajo zadevni visokošolski zavodi na podlagi člena 76(1)(b) zakona 
o visokem šolstvu izpolnjevati posebne pogoje v državi članici svojega sedeža, da bi lahko ustanovili 
drugi zavod na Madžarskem , pomeni omejitev svobode ustanavljanja v smislu člena 49 PDEU. 
165 Zlasti naj država članica pravnemu subjektu ne bi mogla zavrniti prednosti, povezanih s svobodo 
ustanavljanja, ker ta ne opravlja nobene gospodarske dejavnosti v državi članici, v kateri je bila 
ustanovljena. 
166 Madžarska podredno trdi, da zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod 
sedež, ne omejuje svobode ustanavljanja. Ta zahteva naj bi bila namreč povezana z opravljanjem 
dejavnosti in ne z ustanavljanjem družb. Zlasti naj ta zahteva tujemu visokošolskem u zavodu ne bi 
preprečevala, da na primer v okviru sekundarnega sedeža ustanovi podružnico na Madžarskem . Prav 
tako naj ta zahteva ne bi omejevala izbire pravne oblike zavoda in naj bi za ponudnike storitev, ki že 
imajo sedež na Madžarskem prek sekundarnega sedeža, določala le pogoj, ki se nanaša na opravljanje 
dejavnosti visokošolskega izobraževanja. 
ii) Presoja Sodišča 
167 V skladu s sodno prakso Sodišča je treba za omejitev svobode ustanavljanja šteti vsak ukrep, ki 
prepoveduje, ovira ali zmanjšuje privlačnost izvrševanja te svoboščine (sodba z dne 6. septembra 2012 , 
Komisija/Portugalska, C-38/10, EU:C:2012 :521, točka 26). 
168 V obravnavani zadevi se na podlagi člena 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu zahteva, da zadevni 
ponudniki storitev, ki želijo na Madžarskem izvajati storitve visokošolskega izobraževanja prek stalne 
poslovne enote, dejansko izvajajo visokošolsko izobraževanje v državi, v kateri imajo sedež. 
169 Taka zahteva pa lahko povzroči, da je izvrševanje svobode ustanavljanja na Madžarskem manj privlačno 
za državljane druge države članice, ki bi želeli imeti sedež na Madžarskem , da bi tam izvajali storitve 
visokošolskega izobraževanja. 
170 Zato zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež, pomeni omejitev 
svobode ustanavljanja v smislu člena 49 PDEU. 
3) Obstoj utemeljitve 
i) Trditve strank 
171 Madžarska najprej trdi, da je zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod 
sedež, nujna za ohranjanje javnega reda in preprečevanje zavajajočih praks. Ta zahteva naj bi bila 
poleg tega nujna za zagotovitev kakovosti izobraževanja, ki ga ponujajo zadevni zavodi na 
Madžarskem , zlasti ker so diplome, ki jih ti zavodi izdajo, javne listine, ki imajo pravne učinke. 
172 Ta država članica dalje trdi, da je navedena zahteva sredstvo, ki omogoča ustrezno zagotavljanje 
spoštovanja teh ciljev, saj naj bi se pristojni organ tako lahko prepričal, da v državi sedeža ponudnika 
storitev obstaja resnična in zakonita dejavnost, da bi se zagotovilo visoko kakovostno univerzitetno 
izobraževanje na Madžarskem . 
ECLI:EU:C:2020 :792 25 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
173 Ob tem Madžarska opozarja, da se njeni organi v praksi omejijo na preverjanje dejavnosti 
visokošolskega izobraževanja, že izdanih diplom, izobraževanja, na podlagi katerega so bile izdane te 
diplome, in sicer pogojev za izobraževanje in izobraževalnega programa, ter usposobljenosti 
profesorjev, ki to izobraževanje zagotavljajo. 
174 Nazadnje, manj omejujočega ukrepa naj ne bi bilo, saj je cilj zagotavljanja visokošolskega izobraževanja 
na visoki ravni mogoče uresničiti le s preverjanjem dejavnosti, ki se izvaja v državi, v kateri ima zavod 
sedež. Vsekakor naj bi imele države članice v zvezi s tem velik manevrski prostor, ker visokošolsko 
izobraževanje na ravni Unije ni bilo harmonizirano. 
175 Komisija najprej trdi, da zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež, 
ne more ustrezati nobenemu od ciljev, ki jih navaja Madžarska. Madžarska naj namreč ne bi navedla 
nobene prepričljive utemeljitve v zvezi z razlogi, iz katerih naj bi bila ta zahteva upravičena in 
sorazmerna glede na takšne cilje, niti naj ne bi navedla, kakšne naj bi bile zlorabe, ki bi jih bilo mogoče 
s to zahtevo preprečiti. 
176 Komisija zlasti trdi, da navedena zahteva ni primerna, ker raven kakovosti izobraževanja, ki se izvaja 
vdržavi, v kateri ima zadevni zavod sedež, ne nakazuje kakovosti storitve, izvajane na Madžarskem . 
Poleg tega bi morala Madžarska, če je bil cilj te zahteve resnično preprečiti goljufije in zlorabe, v zvezi 
s tem sprejeti posebna pravila. 
177 Nazadnje, zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež, naj ne bi bila 
sorazmerna. Izmenjava informacij z agencijami za zagotavljanje kakovosti in/ali za podelitev 
akreditacije države sedeža zadevnega izobraževalnega zavoda, kot naj bi bilo priporočeno v Sklepih 
Sveta z dne 20. maja 2014 o zagotavljanju kakovosti pri podpiranju izobraževanja in usposabljanja (UL 
2014 , C 183, str. 30), in okrepljeno sodelovanje v EGP med visokošolskimi organi naj bi namreč bili 
manj omejujoči nadomestni rešitvi. 
ii) Presoja Sodišča 
178 Kot izhaja iz ustaljene sodne prakse Sodišča, je omejitev svobode ustanavljanja dopustna le, če jo je, 
prvič, mogoče upravičiti z nujnim razlogom v splošnem interesu, in drugič, če spoštuje načelo 
sorazmernosti, kar pomeni, da je primerna za dosledno in sistematično zagotavljanje uresničitve 
zastavljenega cilja in ne presega tega, kar je nujno za njegovo uresničitev (sodba z dne 23. februarja 
2016 , Komisija/Madžarska, C-179/14, EU:C:2016 :108, točka 166). 
179 Poleg tega mora zadevna država članica dokazati, da sta ta kumulativna pogoja izpolnjena (sodba z dne 
18. junija 2020 , Komisija/Madžarska (Preglednost društev), C-78/18, EU:C:2020 :476, točka 77). 
180 V obravnavani zadevi se Madžarska na prvem mestu sklicuje na nujnost ohranjanja javnega reda. 
181 V zvezi s tem je treba najprej opozoriti, da se je v okviru temeljnih svoboščin, zagotovljenih 
s Pogodbama, na razloge javnega reda mogoče sklicevati le, če obstaja resnična, sedanja in dovolj 
resna grožnja kateremu izmed temeljnih interesov družbe (sodba z dne 19. junija 2008 , 
Komisija/Luksemburg, C-319/06, EU:C:2008 :350, točka 50). 
182 Madžarska pa zgolj trdi, da zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod 
sedež, pristojnemu organu omogoča, da se prepriča, da v državi, v kateri ima zadevni izvajalec storitev 
sedež, obstaja dejanska in zakonita dejavnost. Tako Madžarska, kot je bilo navedeno v točki 154 te 
sodbe, ni predložila nobene utemeljitve, s katero bi lahko konkretno in podrobno dokazala, kako bi to, 
da bi ti zavodi na njenem ozemlju izvajali visokošolsko izobraževanje, če ta zahteva ne bi bila 
izpolnjena, pomenilo resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo kateremu izmed temeljnih interesov 
madžarske družbe. 
ECLI:EU:C:2020 :792 26 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
183 Zato je treba ugotoviti, da obstoj take grožnje v obravnavani zadevi ni dokazan. 
184 Madžarska se na drugem mestu sklicuje na cilj preprečevanja zavajajočih praks. Zdi se, da ta država 
članica, ne da bi svojo utemeljitev dodatno podprla, meni, da dostop tujih visokošolskih zavodov na 
madžarski trg vključuje tveganje, da se bodo take prakse razvile. 
185 Madžarska pa z opiranjem na splošno domnevo – kljub dokaznemu bremenu, ki ga nosi in na katerega 
je bilo opozorjeno v točki 179 te sodbe – ni dokazala, kaj konkretno zajema tako tveganje, niti kako bi 
lahko zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež, to tveganje 
odpravila. 
186 Vsekakor in kot je generalna pravobranilka v bistvu navedla v točki 185 sklepnih predlogov, Madžarska 
ni pojasnila, zakaj cilja preprečevanja zavajajočih praks ne bi bilo mogoče doseči, če bi bilo ponudniku, 
ki predhodno še ni izvajal visokošolskega izobraževanja v državi članici, v kateri ima sedež, dovoljeno, 
da na kakršen koli drug način dokaže, da spoštuje ureditev te države in je poleg tega zanesljiv. 
187 Na tretjem mestu, s ciljem zagotavljanja visoke ravni kakovosti visokošolskega izobraževanja, na 
katerega se sklicuje Madžarska, se sicer lahko upravičijo omejitve svobode ustanavljanja (glej v tem 
smislu sodbo z dne 13. novembra 2003 , Neri, C-153/02, EU:C:2003 :614, točka 46). 
188 Vendar je treba navesti, da zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod 
sedež, ne vsebuje nobenih podrobnosti glede zahtevane ravni kakovosti izobraževanja, ki ga tuji zavod 
izvaja v državi članici sedeža, in da poleg tega nikakor ne vpliva na kakovost izobraževanja, ki se bo 
izvajalo na Madžarskem , tako da ta zahteva nikakor ne more zagotoviti uresničitve tega cilja. 
189 Iz zgornjih preudarkov izhaja, da zahteve po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni 
zavod sedež, ni mogoče upravičiti niti z utemeljitvijo Madžarske, ki temelji na ohranjanju javnega 
reda, niti z utemeljitvijo, ki temelji na nujnih razlogih v splošnem interesu, ki se nanašajo na 
preprečevanje zavajajočih praks in na nujnost zagotavljanja visoke ravni kakovosti visokošolskega 
izobraževanja. 
190 Zato je treba ugotoviti, da Madžarska s tem, da je sprejela ukrep iz člena 76(1)(b) zakona o visokem 
šolstvu, kolikor se ta določba uporablja za visokošolske zavode s sedežem v drugi državi članici, ni 
izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 49 PDEU. 
c) Člen 16 Direktive 2006 /123 in, podredno, člen 56 PDEU 
1) Uporaba Direktive 2006 /123 
i) Trditve strank 
191 Madžarska trdi, da izobraževanja, ki ga izvajajo izobraževalni zavodi, ki se pretežno financirajo iz 
zasebnih sredstev, kadar – tako kot pri zavodu CEU – izobraževalno dejavnost financira ponudnik 
storitev sam, ni mogoče opredeliti za „pridobitno dejavnost“ v smislu člena 4, točka 1, Direktive 
2006 /123. Zato naj se ta direktiva v obravnavani zadevi ne bi uporabljala. 
192 Komisija trdi, da v skladu s členom 2 Direktive 2006 /123 in členom 4, točka 1, te direktive, ki napotuje 
na opredelitev storitev, navedeno v Pogodbi DEU, področje uporabe te direktive vključuje 
izobraževalno dejavnost in usposabljanja, ki se pretežno financirajo z zasebnimi finančnimi prispevki. 
Zato naj bi se zasebni zavodi, ki na Madžarskem začasno opravljajo dejavnost izobraževanja in 
znanstvenega raziskovanja, lahko upravičeno sklicevali na svobodo opravljanja storitev na podlagi 
navedene direktive. 
ECLI:EU:C:2020 :792 27 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
ii) Presoja Sodišča 
193 V skladu s členom 2(1) Direktive 2006 /123 se ta uporablja za storitve, ki jih opravljajo ponudniki 
s sedežem v državi članici. 
194 V skladu s členom 4, točka 1, te direktive „storitev“ pomeni vsako pridobitno dejavnost samozaposlene 
osebe, ki se praviloma opravlja za plačilo, kakor je navedeno v členu 57 PDEU. 
195 V obravnavani zadevi se člen 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu na splošno nanaša na izobraževalne 
storitve, ki jih tuji visokošolski zavodi lahko izvajajo na Madžarskem , in zato tudi na izvajanje 
izobraževanja za plačilo. To izvajanje pa pomeni „pridobitno dejavnost“ v smislu člena 4, točka 1, 
Direktive 2006 /123. Zato se v obravnavani zadevi ta direktiva uporablja. 
2) Obstoj omejitve 
i) Trditve strank 
196 Komisija trdi, da zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež, ker se 
nanaša tudi na visokošolske zavode, ki nameravajo na Madžarskem opravljati čezmejne storitve, 
pomeni omejitev svobode opravljanja storitev, ki jo zagotavlja člen 16 Direktive 2006 /123. Komisija 
podredno trdi, da je s to zahtevo kršen člen 56 PDEU. 
197 Madžarska te trditve izpodbija. 
ii) Presoja Sodišča 
198 Najprej je treba opozoriti, da v skladu s členom 16(1), drugi pododstavek, Direktive 2006 /123 država 
članica, v kateri se storitev opravlja, na svojem ozemlju med drugim zagotovi svobodno opravljanje 
storitvenih dejavnosti. 
199 V obravnavani zadevi člen 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu od zadevnih zavodov zahteva, da 
visokošolsko izobraževanje izvajajo v državi, v kateri imajo sedež. 
200 Ob upoštevanju Direktive 2006 /123 taka zahteva, ker ponudnikom storitev s sedežem v drugi državi 
članici nalaga dodaten pogoj, lahko omejuje njihovo pravico do svobodnega opravljanja dejavnosti 
visokošolskega izobraževanja na Madžarskem , čebi želeli svojo dejavnost opravljati najprej na 
Madžarskem in ne v državi članici svojega sedeža, kot tudi če bi nameravali opravljati tako dejavnost 
izključno na Madžarskem . 
3) Obstoj utemeljitve 
i) Trditve strank 
201 Madžarska trdi, da je zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, v kateri ima zadevni zavod sedež, 
nujna za ohranjanje javnega reda. Madžarska v zvezi s tem mutatis mutandis napotuje na svojo 
utemeljitev v zvezi s tožbenim razlogom, ki se nanašanakršitev člena 49 PDEU. 
202 Komisija meni, da Madžarska ni dokazala, da storitve izobraževanja, ki jih začasno opravljajo 
visokošolski zavodi s sedežem v državi članici, vplivajo na javni red na Madžarskem , kot to sicer 
zahteva člen 16(3) Direktive 2006 /123. 
ECLI:EU:C:2020 :792 28 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
ii) Presoja Sodišča 
203 V skladu s členom 16(3) Direktive 2006 /123 lahko država članica, v katero se odpravi ponudnik, 
uveljavi zahteve glede opravljanja storitvenih dejavnosti, kadar so te v skladu 
z odstavkom 1 člena 16 in utemeljene med drugim iz razlogov javnega reda in javne varnosti. 
204 Vendar je treba spomniti, kot izhaja iz sodne prakse, navedene v točki 181 te sodbe, na katero napotuje 
uvodna izjava 41 Direktive 2006 /123, da se za razloge javnega reda in javne varnosti zahteva zlasti 
obstoj resnične, sedanje in dovolj resne grožnje kateremu izmed temeljnih interesov družbe. Kot pa je 
bilo navedeno v točkah 154 in 182 te sodbe, Madžarska ni navedla nobene utemeljitve, s katero bi 
lahko konkretno in podrobno dokazala, kako bi to, da bi zavodi s sedežem v drugi državi članici na 
njenem ozemlju izvajali visokošolsko izobraževanje – če zahteva po izvajanju izobraževanja v državi, 
v kateri ima zadevni zavod sedež, ne bi bila izpolnjena – pomenilo resnično, sedanjo in dovolj resno 
grožnjo kateremu izmed temeljnih interesov madžarske družbe. 
205 Zato je treba ugotoviti, da te zahteve glede na člen 16(3) Direktive 2006 /123 ni mogoče upravičiti. 
206 Iz navedenega izhaja, da Madžarska s tem, da je sprejela ukrep iz člena 76(1)(b) zakona o visokem 
šolstvu, kolikor se ta določba uporablja za visokošolske zavode s sedežem v drugi državi članici, ni 
izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 16 Direktive 2006 /123. Zato ni treba preučiti, ali je ta 
država članica kršila člen 56 PDEU, saj se je Komisija na tako kršitev sklicevala le podredno. 
207 Glede na zgoraj navedene preudarke je treba ugotoviti, da Madžarska s tem, da je sprejela ukrep iz 
člena 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu, kolikor se ta določba uporablja za visokošolske zavode 
s sedežem v tretji državi članici STO, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena XVII GATS, 
in kolikor se uporablja za visokošolske zavode s sedežem v drugi državi članici, obveznosti, ki jih ima 
na podlagi člena 49 PDEU in člena 16 Direktive 2003 /123. 
3. Člen 13, člen 14(3) in člen 16 Listine 
a) Uporaba Listine 
1) Trditve strank 
208 Komisija trdi, da kadar države članice izvajajo obveznosti iz mednarodnih sporazumov, ki jih sklene 
Unija, kot je GATS, te države članice „izvajajo pravo Unije“ v smislu člena 51(1) Listine, tako da 
morajo spoštovati določbe Listine. 
209 Poleg tega, ker člen 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu omejuje temeljne svoboščine, zagotovljene 
s Pogodbo DEU, Direktivo 2006 /123 in GATS, naj bi morala biti ta določba združljiva z Listino. 
210 Madžarska trdi, da po eni strani za nacionalni ukrep, s katerim se kršijo obveze, ki so jih države članice 
sprejele v okviru GATS, ni mogoče šteti, da je del izvajanja prava Unije v smislu člena 51(1) Listine. 
211 Po drugi strani, ker se po mnenju te države članice v obravnavani zadevi ne uporabljajo niti določbe 
Pogodbe DEU v zvezi s svobodo opravljanja storitev niti določbe Direktive 2006 /123 in ker naj zato 
sporna ukrepa ne bi pomenila omejitve, ki bi kršila temeljne svoboščine, določene s Pogodbo DEU ali 
Direktivo 2006 /123, naj ta ukrepa ne bi spadala na področje uporabe prava Unije, tako da naj Listina 
ne bi bila upoštevna. 
ECLI:EU:C:2020 :792 29 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
2) Presoja Sodišča 
212 Področje uporabe Listine je glede ukrepov držav članic namreč opredeljeno v njenem členu 51(1), 
v skladu s katerim se določbe te listine uporabljajo za države članice samo, „ko izvajajo pravo Unije“. 
213 V obravnavani zadevi je na eni strani GATS, kot je bilo navedeno v točki 71 te sodbe, del prava Unije. 
Iz tega sledi, da je treba za države članice, kadar izpolnjujejo obveznosti, ki izhajajo iz tega sporazuma, 
vključno z obveznostjo iz člena XVII(1) tega sporazuma, šteti, da izvajajo pravo Unije v smislu 
člena 51(1) Listine. 
214 Na drugi strani, čedržava članica trdi, da je ukrep, katerega avtor je in s katerim se omejuje temeljna 
svoboščina, zagotovljena s Pogodbo DEU, utemeljen z nujnim razlogom v splošnem interesu, 
priznanim s pravom Unije, je treba za tak ukrep šteti, da se z njim izvaja pravo Unije v smislu 
člena 51(1) Listine, tako da mora biti v skladu s temeljnimi pravicami, ki jih priznava Listina (sodba 
z dne 18. junija 2020 , Komisija/Madžarska (Preglednost društev), C-78/18, EU:C:2020 :476, točka 101 
in navedena sodna praksa). Enako velja v zvezi s členom 16 Direktive 2006 /123. 
215 Zato morata biti sporna ukrepa v skladu s temeljnimi pravicami, ki jih priznava Listina. 
216 V teh okoliščinah je treba preučiti, ali ta ukrepa omejujeta temeljne pravice, na katere se sklicuje 
Komisija, in če je tako, ali sta kljub temu upravičena, kot trdi Madžarska. 
b) Obstoj omejitev zadevnih temeljnih pravic 
1) Trditve strank 
217 Po mnenju Komisije sporna ukrepa vplivata, na prvem mestu, na akademsko svobodo, zagotovljeno 
s členom 13 Listine, in na drugem mestu, na svobodo ustanavljanja izobraževalnih zavodov in svobodo 
gospodarske pobude iz člena 14(3) Listine oziroma njenega člena 16. 
218 Glede akademske svobode ta institucija meni, da ta ukrepa vplivata na možnost zadevnih tujih 
visokošolskih zavodov, da prosto opravljajo raziskovalna dela na Madžarskem in razširjajo znanstvena 
znanja in dognanja. 
219 Glede svobode ustanavljanja izobraževalnih zavodov in svobode gospodarske pobude Komisija meni, da 
sporna ukrepa omejujeta pravico posameznikov do opravljanja gospodarske dejavnosti in pravico 
podjetij do določene stabilnosti glede svoje dejavnosti. 
220 Madžarska glede akademske svobode trdi, da dejstvo, da mora visokošolski zavod izpolniti nekatere 
pravne obveznosti, ne vpliva niti na akademsko svobodo zadevnega zavoda niti na akademsko svobodo 
njenega osebja. Take obveznosti naj namreč ne bi neizogibno vplivale na možnost opravljanja 
znanstvenih dejavnosti, naj bo to z institucionalnega vidika ali vidika osebja. 
221 Glede svobode ustanavljanja izobraževalnih zavodov in svobode gospodarske pobude, Madžarska 
v bistvu ne izpodbija dejstva, da sporna ukrepa omejujeta uresničevanje prvo navedene svobode. 
2) Presoja Sodišča 
222 Na prvem mestu, glede akademske svobode je ta na splošno določena v členu 13, drugi stavek, Listine, 
v skladu s katerim se „[s]poštuje […] akademska svoboda“. 
ECLI:EU:C:2020 :792 30 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
223 V skladu s členom 52(3) Listine je treba pravicam iz te listine, ki ustrezajo pravicam, zagotovljenim 
z Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisano 4. novembra 1950 
v Rimu (v nadaljevanju: EKČP), pripisati enako vsebino in vsaj enak obseg, kot ju določa ta konvencija. 
224 Besedilo EKČP se sicer ne sklicuje na akademsko svobodo. Vendar iz sodne prakse Evropskega sodišča 
za človekove pravice izhaja, da je ta svoboščina povezana zlasti s pravico do svobode izražanja, 
določeno v členu 10 EKČP (sodbi ESČP z dne 15. aprila 2014 , Hasan Yazıcı proti Turčiji, 
CE:ECHR:2014 :0415 JUD004087707 , točki 55 in 69, in z dne 27. maja 2014 , Mustafa Erdoğan in drugi 
proti Turčiji, CE:ECHR:2014 :0527 JUD000034604 , točki 40 in 46), kar potrjuje tudi komentar v zvezi 
s členom 13 Listine, ki je vsebovan v Pojasnilih k Listini o temeljnih pravicah (UL 2007 , C 303, 
str. 17). 
225 S tega posebnega vidika mora akademska svoboda pri raziskovanju in izobraževanju zagotavljati 
svobodo izražanja in delovanja, svobodo sporočanja obvestil ter svobodo raziskovanja in širjenja znanja 
in resnice brez omejitev, pri čemer je treba pojasniti, da ta svoboda ni omejena na akademske ali 
znanstvene raziskave, ampak zajema tudi svobodo akademikov, da svobodno izrazijo svoja stališča in 
mnenja (sodba ESČP z dne 27. maja 2014 , Mustafa Erdoğan in drugi proti Turčiji, 
CE:ECHR:2014 :0527 JUD000034604 , točka 40). 
226 Ob tem, kot je generalna pravobranilka navedla v točkah 145 in 146 sklepnih predlogov, je treba pojem 
„akademska svoboda“ razumeti širše. 
227 V zvezi s tem Sodišče meni, da je za razjasnitev različnih elementov akademske svobode in za 
ugotovitev, ali sporna ukrepa omejujeta to svobodo, koristno upoštevati vsebino Priporočila 1762 
(2006 ), ki ga je parlamentarna skupščina Sveta Evrope sprejela 30. junija 2006 in je naslovljeno 
„Akademska svoboda in avtonomija univerz“, iz katerega izhaja, da akademska svoboda vključuje tudi 
institucionalno in organizacijsko razsežnost, pri čemer je povezava z infrastrukturo bistven pogoj za 
izvajanje izobraževalnih in raziskovalnih dejavnosti. Upoštevna je tudi točka 18 Priporočila o statusu 
visokošolskega učnega osebja, ki ga je 11. novembra 1997 sprejela generalna konferenca Organizacije 
združenih narodov za izobraževanje, znanost in kulturo (Unesco), ki se je sestala v Parizu od 
21. oktobra do 12. novembra 1997 na 29. zasedanju, v skladu s katero je „[a]vtonomija […] 
institucionalni izraz akademskih svoboščin in nujni pogoj, da lahko učitelji in visokošolski zavodi 
opravljajo svoje naloge“.Vtočki 19 tega priporočila je določeno, da „[d]ržave članice morajo zaščititi 
avtonomijo visokošolskih zavodov pred vsakršno grožnjo katere koli strani“. 
228 Glede na navedeno je treba ugotoviti, da lahko sporna ukrepa ogrozita akademsko dejavnost zadevnih 
tujih visokošolskih zavodov na madžarskem ozemlju in tako zadevnim akademikom odvzameta 
avtonomno infrastrukturo, nujno za izvajanje njihovih znanstvenih raziskav in pedagoških dejavnosti. 
Zato ta ukrepa omejujeta akademsko svobodo, varovano s členom 13 Listine. 
229 Na drugem mestu, glede svobode ustanavljanja izobraževalnih zavodov in svobode gospodarske pobude 
je treba navesti, da sta ti določeni v členu 14(3) Listine oziroma njenem členu 16. 
230 V skladu s členom 14(3) Listine je treba svobodo ustanavljanja izobraževalnih zavodov ob spoštovanju 
demokratičnih načel spoštovati v skladu z nacionalnimi zakoni, ki urejajo njeno uresničevanje. 
231 Člen 16 Listine poleg tega določa, da je svoboda gospodarske pobude priznana v skladu s pravom Unije 
ter nacionalnimi zakono dajami in običaji. 
232 Najprej je treba navesti, da je, kot izhaja iz Pojasnil k Listini o temeljnih pravicah, pravica ustanavljanja 
javnih ali zasebnih izobraževalnih ustanov zagotovljena kot eden od vidikov pravice do gospodarske 
pobude, tako da ju je treba preučiti skupaj. 
ECLI:EU:C:2020 :792 31 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
233 V zvezi s tem je treba navesti, da sta sporna ukrepa, odvisno od primera, taka, da povzročita negotovost 
ali izključujeta celo možnost ustanovitve visokošolskega zavoda na Madžarskem ali nadaljnjega 
delovanja obstoječega visokošolskega zavoda na Madžarskem . 
234 Zato je treba za ta ukrepa šteti, da omejujeta svobodo ustanavljanja izobraževalnih zavodov, ki je 
zagotovljena s členom 14(3) Listine, in svobodo gospodarske pobude, določeno v členu 16 Listine. 
c) Obstoj utemeljitve 
1) Trditve strank 
235 Madžarska trdi, da sta sporna ukrepa upravičena glede na zahteve iz člena 52(1) Listine. 
236 Natančneje, glede svobode ustanavljanja izobraževalnih zavodov in svobode gospodarske pobude ta 
država članica trdi, da ju je treba izvrševati ob spoštovanju demokratičnih načel in v okviru nacionalnih 
določb, ki urejajo njihovo uresničevanje. Tako naj državi članici ne bi bilo mogočeočitati nobene 
nezakonite omejitve, kadar ta ureja gospodarsko dejavnost, da bi drugim pravnim subjektom 
omogočila uresničevanje teh svoboščin. 
237 Komisija trdi, da omejitve svoboščin, določenih v členu 13, členu 14(3) oziroma členu 16 Listine, 
nastale zaradi spornih ukrepov, niso upravičene glede na zahteve iz člena 52(1) Listine. 
238 Madžarska naj namreč v obravnavani zadevi ne bi dokazala, da omejitve akademske svobode in 
svobode ustanavljanja izobraževalnih zavodov, nastale zaradi spornih ukrepov, ustrezajo ciljem 
splošnega interesa, ki jih priznava Unija, ali da so potrebne zaradi zaščite pravic in svoboščin drugih, 
niti naj ne bi dokazala, da so te omejitve sorazmerne. 
2) Presoja Sodišča 
239 Na podlagi člena 52(1) Listine mora biti kakršno koli omejevanje uresničevanja pravic in svoboščin, ki 
jih priznava Listina, predpisano z zakono m in mora spoštovati bistveno vsebino teh pravic in svoboščin. 
Ob upoštevanju načela sorazmernosti so omejitve dovoljene samo, če so potrebne in če dejansko 
ustrezajo ciljem splošnega interesa, ki jih priznava Unija, ali če so potrebne zaradi zaščite pravic in 
svoboščin drugih. 
240 V obravnavani zadevi je Sodišče vtočkah 132, 138, 154, 155 in 189 te sodbe menilo, da sporna ukrepa 
nista utemeljena z nobenim od ciljev splošnega interesa, ki jih priznava Unija in na katere se je 
sklicevala Madžarska. 
241 Iz tega izhaja, da ta ukrepa, ki omejujeta pravice, določene v členu 13, členu 14(3) oziroma členu 16 
Listine, kot je Sodišče razsodilo v točkah 228 in 234 te sodbe, nikakor ne ustrezata tem ciljem 
splošnega interesa. 
242 Glede na zgoraj navedene preudarke je treba ugotoviti, da Madžarska s tem, da je sprejela sporna 
ukrepa ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 13, člena 14(3) in člena 16 Listine. 
243 Glede na vse zgoraj navedene preudarke je treba ugotoviti, da Madžarska 
– s tem, da je sprejela ukrep iz člena 76(1)(a) zakona o visokem šolstvu, ni izpolnila obveznosti, ki jih 
ima na podlagi člena XVII GATS; 
ECLI:EU:C:2020 :792 32 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
– s tem, da je sprejela ukrep iz člena 76(1)(b) zakona o visokem šolstvu, kolikor se ta določba 
uporablja za visokošolske zavode s sedežem v tretji državi članici STO, ni izpolnila obveznosti, ki 
jih ima na podlagi člena XVII GATS, in kolikor se uporablja za visokošolske zavode s sedežem 
v drugi državi članici, obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 49 PDEU in člena 16 Direktive 
2003 /123, in 
– s tem, da je sprejela sporna ukrepa, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 13, 
člena 14(3) in člena 16 Listine. 
Stroški 
244 V skladu s členom 138(1) Poslovnika Sodišča se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. 
Madžarska v obravnavani zadevi ni uspela, zato se ji v skladu s predlogom Komisije naloži plačilo 
stroškov postopka. 
Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo: 
1. Madžarska s tem, da je sprejela ukrep iz člena 7 6(1)(a) Nemzeti felsőoktatásl szóló 2 0 1 1 . évi 
CCIV. tör vény (zakon št. CCIV iz leta 2 0 1 1 o nacionalnem visokem šolstvu), kakor je bil 
spremenjen z Nemzeti felsőoktatásról szóló 2 0 1 1 . évi CCIV. tör vény módosításáról szóló 
2 0 1 7 . évi X XV. tör vény (zakon št. X XV iz leta 2 0 1 7 o spremembi zakona št. CCIV iz 
leta 2 0 1 1 o nacionalnem visokem šolstvu), ki za tuje visokošolske zavode, ki so zunaj 
E v ropskega gospodarskega prostora, iz vajanje dejavnosti izobraževanja za pridobitev diplome 
na Madžarskem pogojuje s tem, da sta se madžarska vlada in vlada države sedeža zadevnega 
zavoda dogovorili, da ju zavezuje mednarodna pogodba, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na 
podlagi člena XVII Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami iz Priloge 1 B k Sporazumu 
o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije, ki je bil podpisan v Marakešu in odobren 
s Sklepom Sveta 9 4 / 8 0 0 / E S z dne 2 2. decembra 1 9 9 4 o sklenitvi sporazumov, doseženih 
v Urugvajskem krogu večstranskih pogajanj (1 9 8 6 –1 9 9 4 ), v imenu E v ropske skupnosti, 
v z vezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti. 
2. Madžarska s tem, da je sprejela ukrep iz člena 7 6(1)(b) Nemzeti felsőoktatásl szóló 2 0 1 1 . évi 
CCIV. tör vény (zakon št. CCIV iz leta 2 0 1 1 o nacionalnem visokem šolstvu), kakor je bil 
spremenjen z Nemzeti felsőoktatásról szóló 2 0 1 1 . évi CCIV. tör vény módosításáról szóló 
2 0 1 7 . évi X XV. tör vény (zakon št. X XV iz leta 2 0 1 7 o spremembi zakona št. CCIV iz 
leta 2 0 1 1 o nacionalnem visokem šolstvu), ki za tuje visokošolske zavode opravljanje 
dejavnosti na Madžarskem pogojuje s tem, da morajo iz vajati visokošolsko izobraževanje 
vdržavi, v kateri imajo sedež, ni izpolnila, kolikor se ta določba uporablja za visokošolske 
zavode s sedežem v tretji državi članici Svetovne trgovinske organizacije, obveznosti, ki jih 
ima na podlagi člena XVII Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami iz Priloge 1 B k 
Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije, ki je bil podpisan v Marakešuin 
odobren s Sklepom Sveta 9 4 / 8 0 0 , in kolikor se ta določba uporablja za visokošolske zavode 
s sedežem v drugi državi članici, obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 4 9 PDEU in člena 1 6 
Direktive 2 0 0 6 / 1 2 3 / E S E v ropskega parlamenta in Sveta z dne 1 2. decembra 2 0 0 6 o storitvah 
na notranjem trgu. 
3. Madžarska s tem, da je sprejela ukrepa iz člena 7 6(1)(a) in (b) Nemzeti felsőoktatásl szóló 
2 0 1 1 . évi CCIV. tör vény (zakon št. CCIV iz leta 2 0 1 1 o nacionalnem visokem šolstvu), kakor 
je bil spremenjen z Nemzeti felsőoktatásról szóló 2 0 1 1 . évi CCIV. tör vény módosításáról szóló 
2 0 1 7 . évi X XV. tör vény (zakon št. X XV iz leta 2 0 1 7 o spremembi zakona št. CCIV iz leta 2 0 1 1 
o nacionalnem visokem šolstvu), ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 1 3, 
člena 1 4(3) in člena 1 6 Listine E v ropske unije o temeljnih pravicah. 
ECLI:EU:C:2020 :792 33 
SODBA Z DNE 6. 10. 2020 – ZADEVA C-66/18  
KOMISIJA/MADŽARSKA (VISOKOŠOLSKO IZOBRAŽEVANJE)  
4. Madžarski se naloži plačilo stroškov. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2020 :792 34