ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 26/78

Tožba, vložena 28. novembra 2012 – ZZ proti Komisiji

(Zadeva F-146/12)

2013/C 26/164

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal in D. Abreu Caldas, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predmet in opis spora

Razglasitev ničnosti odločbe o prenosu pravic tožeče stranke do starostne pokojnine v pokojninski sistem Unije, v kateri so uporabljene nove SID v zvezi s členoma 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.

Predlogi tožeče stranke

— Člen 9 Splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom naj se razglasi za nezakonitega;

— Odločba z dne 3. februarja 2012 o uporabi meril, ki jih vsebujejo določbe Splošnih določb za izvajanje člena 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom z dne 3. marca 2011, za prenos pravic do starostne pokojnine tožeče stranke, naj se razglasi za nično;
SL Uradni list Evropske unije C 26/74

Tožba, vložena 9. novembra 2012 – ZZ proti Svetu

(Zadeva F-134/12)

2013/C 26/153

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: ZZ (zastopniki: A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, D. Abreu Caldas in S. Orlandi, odvetniki)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predmet in opis spora

Razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2011/866/UE z dne 19. decembra 2011 o nesprejetju predloga Komisije za uredbo o letni prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije in, drugič, plačilnih listov tožeče stranke za mesece januar, februar in marec 2012, ki so bili sestavljeni na podlagi navedenega sklepa.

Predlogi tožeče stranke

— Sklep Sveta 2011/866/EU z dne 19. decembra 2011 o predlogu Komisije za uredbo Sveta o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011, naj se razglasi za nezakonitega;

— Zavrnitev pritožbe z dne 30. julija 2012, ki je bila vložena zoper plačilne liste za mesece januar, februar in marec 2012, ki so bili sestavljeni na podlagi Sklepa Sveta 2011/866/EU z dne 19. decembra 2011, naj se razglasi za nično;

— Svetu naj se naloži plačilo neizplačanih plač in pokojnin, do katerih je tožeča stranka upravičena od 1. julija 2011, povečanih za zamudne obresti, izračunane od datuma zapadlosti neizplačanih prejemkov po obrestni meri ECB za glavne transakcije refinanciranja, povišani za dve točki;

— Svetu naj se naloži plačilo simboličnega 1 EUR tožeči stranki za nepremoženjsko škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi nepravilnega ravnanja organa, nastalega s sprejetjem Sklepa Sveta 2011/866/EU z dne 19. decembra 2011;
—

podredno, Komisiji naj se naloži, naj tožeči stranki povrne škodo v vrednosti 172 236,42 EUR, ali podpodredno, v vrednosti zneskov, ki so bili neupravičeno izplačani do dneva, ko je bila nepravilnost odkrita, vendar ni bila odpravljena, ali še bolj podredno, v vrednosti zneskov, ki so bili neupravičeno izplačani do novembra 2010, ko je bil popravljen samo njen množitelj;
—

naj se toženi stranki naloži plačilo razlike med plačilom, ki izhaja iz sklepa z dne 14. decembra 2010 upravnega odbora ter sklepov z dne 9. novembra 2010 in 16. novembra 2011 in tistim, izplačanim na podlagi prejšnjega sistema bonusov; ta razlika v plačilu mora povečati tekoče zamudne obresti od 22. aprila 2012 do popolnega poplačila, pri čemer so te obresti določene po stopnji EIB, povečane za 3 odstotne točke;
—

Odločbe z dne 20. julija 2011 pomočnika generalnega sekretarja pristojnega za splošne in kadrovske zadeve, vodi direkcijo za kadrovske in interne zadeve, v delu, v katerem je množitelj v zvezi z napredovanjem tožečih strank v naziv AST6/1 z učinkom od 1. aprila 2011, množitelj, ki je bil zanje določen 1. aprila 2009, in ne tisti, ki je bil zanje določen 24. marca 2011, z učinkom od 1. aprila 2011, naj se razglasijo za nične;
—

naj odločbe ECB o zavrnitvi prošenj tožeče stranke za dostop do dokumentov, in sicer odločbo z dne 21. junija 2011, s katero je bila prošnja tožeče stranke za dostop do dokumentov zavrnjena, in odločbo generalnega direktorja z dne 12. avgusta 2011 ter odločbo predsednika Evropske centralne banke z dne 12. decembra 2011, razglasi za nične;
—

tožeči stranki do dne, ko bo sprejeta pravilna odločba o njeni uvrstitvi v naziv, ki ustreza njenim poklicnim izkušnjam in njeni dobi službovanja, za nastalo premoženjsko škodo prisodi znesek v višini skupne razlike (3 051,43 EUR na mesec in/ali znesek, ki naj ga določijo izvedenci) med zneski, ki ustrezajo njeni uvrstitvi, navedeni v odločbi o zaposlitvi, in uvrstitvi, do katere bi bila upravičena, skupaj z zamudnimi obrestmi do dne, ko bo sprejeta odločba o njeni pravilni uvrstitvi v naziv, po obrestni meri, ki jo določi Evropska centralna banka;
—

Odločba z dne 28. oktobra 2011, s katero je OLAF, ki ga je zastopal generalni direktor, tožečo stranko povabil na zaslišanje, ki bo potekalo v prostorih OLAF v Bruslju 1. in 2. decembra 2011 ob osmi uri zjutraj, v okviru „notranje“ preiskave, katere referenčna številka je „OF/2010/0207“, in v kateri je bila obveščena, da bo sklepno poročilo preiskave sestavljeno, ne da bi bila predhodno zaslišana, če se ne odzove na to vabilo, naj se razglasi za nično, ker ni bilo spoštovano načelo kontradiktornosti in ker niso bile spoštovane njene temeljne pravice;
—

Sklepa, ki sta razvidna iz plačilnega lista tožeče stranke za mesec marec 2011, s katerima je bila ta stranka oškodovana, to sta, prvič, sklep o odbitju finančnih pomoči, ki jih je izplačal Centre de Documentation et d'Information sur l'Enseignement Supérieur de Luxembourg, od dodatka za šolanje, ki ga je prejela tožeča stranka, in, drugič, sklep o povračilu neupravičeno plačanih dodatkov za šolanje, prejetih od oktobra 2010 do februarja 2011, naj se razglasita za nična;
—

podredno, naložitev toženi stranki plačila ustreznega zneska plače, ki bi ga tožeča stranka prejela od datuma začetka učinkovanja odločbe o odstranitvi z delovnega mesta, to je avgusta 2010, do meseca, v katerem bo dosegla upokojitveno starost, to je julija 2040;
—

naloži Komisiji, naj tožeči stranki plača odškodnino za škodo, ki jo je utrpela zaradi kršitve njenih temeljnih pravic, zaradi česar je prišlo do posega v njeno čast in ugled, v znesku, za katerega Sodišče za uslužbence ex aequo et bono oceni, da je primeren in ki je v skladu s sodno prakso, vendar ne manj kot enoletni neto dohodek tožeče stranke v času njenega rednega službovanja pri toženi stranki tik pred dogodkom v letu 2000;
—

za nično naj se razglasi odločbo OPI z dne 25. marca 2010, s katero je bila tožeča stranka s silo odstranjena, brez utemeljitve in pisnega ali ustnega obvestila ter brez opozorila, in s katero ji je bila odvzeta službena izkaznica, ter akte, ki so sledili tej odločbi;
—

odločbe o zavrnitvi zahtev za ponovno preučitev in pritožb, ki jih je vložila tožeča stranka, to je odločb z dne 11. maja 2010 in 9. septembra 2010, naj se, če je to potrebno, razglasijo za nične;
—

na podlagi te razglasitve ničnosti naj se opravi nova primerjalna ocena uspešnosti tožeče stranke in uspešnosti drugih kandidatov za napredovalno obdobje 2009 in odredi naj se napredovanje tožeče stranke v naziv AST4 z retroaktivnim učinkom od 1. januarja 2009 in plačilo obresti za neizplačan del osebnih prejemkov za obdobje od 1. januarja 2009 po obrestni meri, ki jo Evropska centralna banka določa za operacije glavnega refinanciranja, povečani za dve točki;
—

podredno, če bi Splošno sodišče menilo, da lahko AHCC na podlagi člena 1(2) Priloge VII h Kadrovskim predpisom tožeči stranki zavrne dodelitev gospodinjskega dodatka, čeprav se par ne more poročiti zaradi spolne usmerjenosti, ker to prepoveduje nacionalna zakonodaja njegovega partnerja, naj se ugotovi nezakonitost člena 1(2)(c)(iv) Priloge VII h Kadrovskim predpisom v delu, v katerem je določeno, da se za presojo o tem, ali obstaja možnost za poroko, uporabi zakonodaja ene od držav članic, in posledično naj se ta pogoj v obravnavanem primeru ne uporabi;
—

Odločba zaradi molka organa, za katero se domneva, da jo je organ, pristojen za imenovanja, izdal 7. aprila 2009 in tako zavrnil zahtevo tožeče stranke z dne 57. decembra 2008, naj se ji v skladu s členom 73 Kadrovskih predpisov v celoti povrne plačilo treh zdravstvenih storitev, in sicer obisk pri psihiatru 6. oktobra 2008, zdravila, ki jih je predpisal ta psihiater in so bila tožeči stranki dostavljena 21. oktobra 2008, in obisk pri zdravniku 1. decembra 2008, naj se razglasi za nično;
—

Komisiji naj se naloži vračilo materialne in nematerialne škode, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi nerazumnega trajanja zadevnega postopka, in plačilo 10 000 EUR oz. višjega ali nižjega zneska, ki ga Sodišče za uslužbence šteje za pravičen in primeren;
—

zato naj se toženi stranki naloži (i) iz naslova odškodnine izplačilo plač z obrestmi za obdobje med odpovedjo njihovih pogodb o zaposlitvi in njihovo ponovno zaposlitvijo zaradi ničnosti sprejetih odločb in (ii) obnovitev delovnih razmerij z vsemi tožečimi strankami, ki so s sprejetjem odločbo o odpovedi njihovih pogodb o zaposlitvi nepravilno prenehala; če bi zaradi ponovne zaposlitve tožečih strank v praksi prišlo do večjih težav ali če bi se zaradi tega nesorazmerno poseglo v položaj tretjih, naj se toženi stranki naloži plačilo pravičnega denarnega nadomestila zaradi nezakonite odpovedi pogodb o zaposlitvi tožečih strank. Pri nadomestilu mora biti poleg izplačila plač za nazaj med drugim upoštevana tudi velika verjetnost, da bi tožeče stranke na podlagi pogodbe o zaposlitvi za (popolnoma) nedoločen čas ostale zaposlene pri UUNT do upokojitvene starosti in da bi v svojem poklicu napredovale;
—

Za nično naj se razglasi odločba Odbora regij z dne 19. decembra 2008, in sicer v delu, v katerem so določeni zaposlitveni pogoji tožeče stranke kot pogodbene uslužbenke na podlagi člena 3a Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev (PZZ) in, natančneje v delu, v katerem je trajanje pogodbe omejeno na 3 mesece;
—

ugotovi naj se, da so uslužbenci Komisije vstopili v službeno stanovanje tožeče stranke, ga fotografirali in zabeležili nekatera dejstva in naj se ugotovi nedopustnost tega dejanja;
—

organ, pristojen za imenovanja (OPI), naj se obvesti o učinkih razglasitve ničnosti izpodbijane odločbe in zlasti o priznanju pravice tožeče stranke do pavšalnega zneska v primeru smrti, nadomestila za primer smrti in pokojnine po starših (izračunane na podlagi pokojnine po starših za prvega otroka);
—

za nični naj se razglasita odločbi Komisije z dne 23. avgusta in 31. oktobra 2007, s katerima so bili zavrnjeni ugovori R/263/07, R/492/07 in R/390/07 zoper odločbe Komisije o sklenitvi pogodbe ali o obnovitvi pogodbe o zaposlitvi tožečih strank kot pogodbenih uslužbencev samo za določen čas;
—

Generalnemu direktoratu za kadrovske zadeve in administracijo – Direktorat A – Kadrovske zadeve in kariere naj se naloži plačilo dolgovanega zneska, skupaj z obrestmi in dodatki, ki ustreza razliki v plači med nazivom 13 in 16;
SL Uradni list Evropske unije C 8/32

Tožba, vložena 31. oktobra 2007 – Menidiatis proti Komisiji

(Zadeva F-128/07)

(2008/C 8/56)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Andreas Menidiatis (Sint-Genesius-Rode, Belgija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— Za nično naj se razglasi Odločba Komisije z dne 21. decembra 2006 o zavrnitvi prijave tožeče stranke za prosto delovno mesto vodje predstavništva Komisije v Grčiji in o imenovanju drugega kandidata na to delovno mesto;

— Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja več tožbenih razlogov zoper odločbo o zavrnitvi njegove prijave za prosto delovno mesto vodje predstavništva Komisije v Grčiji: najprej navaja nezakonitost in nespoštovanje postopka izbire. Nato navaja nezakonitost in nespoštovanje objave prostega delovnega mesta.

Drug tožbeni razlog je kršitev člena 11a Kadrovskih predpisov. Poleg tega tožeča stranka navaja nezakonitost znižanja ravni delovnega mesta vodje predstavništva v Atenah in nezakonitost Odločbe z dne 7. julija 2004 o podrobnih pravilih za zapolnitev delovnih mest vodij predstavništev.

Tožeča stranka poleg tega navaja prepozno objavo prostega delovnega mesta in neobrazložitev zavrnitve dostopa do dokumentov, ki jih je zahtevala v ugovoru. Nazadnje navaja kršitev pravil o rotaciji osebja na tako imenovanih pomembnih delovnih mestih in poudarja, da več dokazov priča o zlorabi pooblastil.
SL Uradni list Evropske unije C 69/31

Tožba, vložena 5. februarja 2007 — Angé Serrano proti Parlamentu

(Zadeva F-9/07)

(2007/C 69/62)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Pilar Angé Serrano (Luxembourg, Luksemburg) (zastopnik: E. Boigelot, avocat)

Tožena stranka: Evropski parlament

Predlogi tožeče stranke

— za nično naj se razglasi odločba Evropskega parlamenta z dne 20. marca 2006 o prerazvrstitvi tožeče stranke v naziv B*6, plačilni razred 8, s 1. majem 2004;

— toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko in premoženjsko škodo ter za ogrožanje kariere tožeče stranke v znesku 25.000 evrov s pridržkom zvišanja in/ali znižanja med postopkom;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka, uradnica Evropskega parlamenta, ki je uspešno opravila javni natečaj za prehod iz kategorije (iz kategorije C v kategorijo B), je že preden je začela s 1. majem 2004 veljati reforma Kadrovskih predpisov na Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo zoper odločbo o njeni prerazvrstitvi v naziv B*5 (1).

Tožeča stranka v obravnavani zadevi izpodbija odločbo z dne 20. marca 2006, s katero jo je Evropski parlament prerazvrstil v naziv B*6, plačilni razred 8. Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja tožbene razloge, ki so zelo podobni tistim v zadevi T-47/05. Poleg tega zatrjuje, da naj bi kljub novi razvrstitvi, ki ji je bila dodeljena, sistem na podlagi reforme Kadrovskih predpisov postavljal pod vprašaj polni učinek njenega prehoda iz kategorije C v kategorijo B, saj nova razvrstitev tožeči stranki ne daje nobene prednosti v primerjavi s položajem, v katerem so njeni sodelavci, ki niso uspešno opravili javnega natečaja za prehod iz kategorije.

(1) Sodba v zadevi Angé Serrano in drugi proti Parlamentu, T-47/05, UL C 93, 14.4.2005, str. 36.
SL Uradni list Evropske unije C 178/43

Tožba, vložena 16. junija 2006 — Kyriazi proti Komisiji

(Zadeva F-66/06)

(2006/C 178/80)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Kalliopi Kyriazi (Clabecq, Belgija) (zastopnik: E. Boigelot, avocat)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— razglasitev ničnosti odločbe z dne 12. septembra 2005 o imenovanju tožeče stranke za uradnika na poskusnem delu z razvrstitvijo v naziv C*1, plačilni razred 2, in vsakega nadaljnjega akta in/ali s to odločbo povezanega akta, kot je odločba o ukinitvi dodatka za pisarniško pomoč in o tem, da se po njegovi titularizaciji ne bo ponovno uvedel;

— razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 6. marca 2006, o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, katere namen je razglasitev ničnosti zgoraj navedene odločbe;

— naložitev plačila stroškov Komisiji Evropskih skupnosti.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka, izbrana udeleženka notranjega natečaja za prehod iz kategorije COM/PC/04, je bila v trenutku njenega vpisa na seznam primernih kandidatov navedenega natečaja in do 31. julija 2004 začasni uslužbenec Komisije naziva C*2 (prejšnji naziv C5). Nato je na isti instituciji začasno delala do 1. novembra 2004, datuma, ko je bila ponovno zaposlena kot začasni uslužbenec in razvrščena v naziv C*1 ne da bi bila upravičena do dodatka za pisarniško pomoč, ki ga je prejemala na podlagi prejšnje pogodbe. 16. aprila 2005 je bila imenovana za uradnika na poskusnem delu z enako razvrstitvijo.

V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka zatrjuje, da naj bi uprava kršila člena 31(1) in 25, pododstavek 2, Kadrovskih predpisov ter člena 5 in 18 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom. Prav tako se sklicuje na bistvene kršitve postopka in določb glede objave javnega natečaja ter na nespoštovanje več splošnih pravnih načel, zlasti načela legitimnega pričakovanja, načela pravna varnosti, načela dobre uprave in načela enakega obravnavanja.

Tožeča stranka poleg tega meni, da je Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev (1), v delu, ki uvaja člen 5(4) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, nezakonita, ker OPI to določbo razlaga tako, da dovoljuje razvrstitev tožeče stranke v naziv C*1, plačilni razred 2, v nasprotju z določbo člena Kadrovskih predpisov 31 in več pravnih načel.

(1) UL EU L 124, 27.4.2004, str. 1.
Pogodbe o zaposlitvi, ki se nanašajo na delovna mesta iz člena 2(a) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev, je v skladu s členom 8, prvi odstavek, navedenih pogojev mogoče skleniti za nedoločen čas. To pa ne velja za pogodbe, ki se nanašajo na delovna mesta iz člena 2(b) teh pogojev, ker je njihovo trajanje obvezno omejeno na podlagi člena 8, drugi odstavek, navedenih pogojev.

Dalje, ob upoštevanju nalog, ki jih uslužbenec opravlja, in dejstev ni nobene ovire za to, da sodišče kot pogodbo o zaposlitvi začasnega uslužbenca pravno opredeli pogodbo, ki je bila uradno predstavljena kot pogodba o zaposlitvi pogodbenega uslužbenca, v okviru katere je uslužbenec dejansko opravljal naloge, ki ustrezajo delovnemu mestu s seznama delovnih mest, priloženega delu proračuna za posamezno institucijo, in sta ga proračunska organa opredelila kot začasno.

V zvezi s tem mora zadevni uslužbenec dokazati, prvič, da so bila delovna mesta, na katerih so se opravljale naloge, ki jih je dejansko opravljal, v upoštevnem času navedena na seznamu delovnih mest, ki je priložen delu proračuna za posamezno institucijo, in da so bila ta delovna mesta prosta ter, drugič, da so naloge, ki jih je opravljal kot pogodbeni uslužbenec, stalne naloge, za katere je določeno, da jih opravlja javna služba. Ker v Pogojih za zaposlitev drugih uslužbencev ni določb, v katerih bi bila določena posebna dokazna pravila, lahko zadevni uslužbenec to, da je opravljal stalne naloge, za katere je določeno, da jih opravlja javna služba, dokaže s kakršnimikoli primernimi dokazili.

(Glej točke od 47 do 49.)

Splošno sodišče Evropske unije: sodba z dne 21. septembra 2011, Adjemian in drugi/Komisija, T‑325/09 P, EU:T:2011:506, točke 81, 87 in 88.
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

EVROPSKE UNIJE (drugi senat)

z dne 5. februarja 2016

Ingrid Fedtke

proti

Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru (EESO)

„Javni uslužbenci — Uradniki — Samodejna upokojitev — Upokojitvena starost — Zahteva za nadaljevanje dela po mejni starosti — Člen 52, drugi odstavek, Kadrovskih predpisov — Interes službe — Člen 82 Poslovnika — Absolutna procesna predpostavka — Nepravilnost predhodnega postopka“

Predmet:

Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, ki se za Pogodbo ESAE uporablja na podlagi njenega člena 106a, s katero I. Fedtke v bistvu predlaga razglasitev ničnosti odločbe, s katero je Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) zavrnil njeno zahtevo za nadaljevanje zaposlitve do starosti 66 let.

Odločitev:

Tožba se zavrže kot nedopustna. I. Fedtke nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Evropski ekonomsko-socialni odbor.

Povzetek

Tožbe uradnikov — Predhodna upravna pritožba — Roki — Narava javnega reda — Ponovno odprtje — Pogoj — Novo in bistveno dejstvo

(Člen 270 PDEU; Kadrovski predpisi, člena 90 in 91)

Dopustnost tožbe na podlagi člena 270 PDEU in člena 91 Kadrovskih predpisov, ki je vložena pri Sodišču za uslužbence, je odvisna od pravilne izvedbe predhodnega postopka in od upoštevanja njegovih rokov.

V zvezi s tem je namen rokov za vložitev pritožbe in tožbe, ki so del javnega reda ter o njih ne morejo odločati niti stranke niti sodišče, v institucijah Unije zagotoviti pravno varnost, nujno potrebno za njihovo pravilno delovanje, tako da se preprečita neskončno izpodbijanje aktov Unije, ki imajo pravne učinke, in vsakršna diskriminacija ali samovoljno ravnanje pri izvajanju sodne oblasti. Možnost vložiti zahtevo v smislu člena 90(1) Kadrovskih predpisov uradniku tako ne sme omogočiti, da obide roka za vložitev pritožbe in tožbe, določena v členih 90 in 91 Kadrovskih predpisov, tako da s tako poznejšo zahtevo posredno izpodbija prejšnjo odločbo, ki ni bila pravočasno izpodbijana.

Vložitev zahteve za ponovni pregled prejšnje odločbe, ki ni bila pravočasno izpodbijana, kot je določeno v členih 90 in 91 Kadrovskih predpisov, je mogoče upravičiti samo z obstojem novih in bistvenih dejstev.

Za obstoj te „novosti“ je potrebno, da niti tožeča stranka niti uprava nista vedeli ali nista mogli vedeti za zadevno dejstvo ob sprejetju prejšnje odločbe, ki je postala dokončna. Za „pomembnost“ pa je potrebno, da zadevno dejstvo lahko bistveno spremeni položaj tožeče stranke, zaradi katerega je bila vložena prvotna zahteva, na podlagi katere je bila sprejeta prejšnja odločba, ki je postala dokončna.

(Glej točke od 18 do 21.)

Napotitev na:

Splošno sodišče Evropske unije: sodba z dne 25. februarja 2015, Walton/Komisija,T‑261/14 P, EU:T:2015:110, točka 37;

Sodišče prve stopnje: sodba z dne 6. julija 2004, Huygens/Komisija,T‑281/01, EU:T:2004:207, točka 126;

Sodišče za uslužbence: sodba z dne 12. marca 2009, Lafleur Tighe/Komisija,F‑24/07, EU:F:2009:24, točki 56 in 57; sklepa z dne 22. aprila 2015, ED/ENISA,F‑105/14, EU:F:2015:33, točka 27, in z dne 22. junija 2015, van Oudenaarden/Parlament,F‑139/14, EU:F:2015:64, točki 24 in 25 ter navedena sodna praksa.
Izdaja odloga izvršitve nekega akta ali druge začasne odredbe, ki je povezana s tem aktom, je utemeljena le z obstojem vzročne povezave med zadevnim aktom ter zatrjevano resno in nepopravljivo škodo, in natančneje, z dejstvom, da je ta akt odločilni razlog za nastanek navedene škode. Predlagani ukrepi za izdajo začasne odredbe morajo biti nujni v tem smislu, da jih je treba sprejeti zaradi preprečitve resne in nepopravljive škode za interese tožeče stranke. To pa naj ne bi držalo v primeru ukrepa, ki naj bi preprečeval škodo, ki ne izhaja iz spornega akta.

Uradnik Evropske unije ima lastnosti delavca migranta, ker državljan Unije, ki dela v državi članici, ki ni matična država, ne izgubi lastnosti delavca v smislu člena 45(1) PDEU, zaradi dejstva, da je zaposlen pri mednarodni organizaciji, čeprav so pogoji njegovega vstopa in bivanja v državi zaposlitve posebej urejeni z mednarodno konvencijo.

Iz tega sledi, da bo imel uradnik, ki ima lastnost delavca v smislu PDEU, po upokojitvi pravico ostati in prebivati na ozemlju Unije v skladu s členom 45(3)(d) PDEU in členom 17 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38 z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS.

(Glej točki 24 in 25.)

Napotitev na:

Sodišče: 16. december 2004, My, C‑293/03, točka 37 in navedena sodna praksa;

Sodišče prve stopnje: 26. februar 2003, Drouvis/Komisija, T‑184/00, točka 70.