Keywords

Summary



Keywords

1. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke, ki je registrirana za enako ali podobno blago ali storitve – Prejšnja znamka, ki je znamka Skupnosti – Zavrnitev registracije, čeprav se relativni razlog za zavrnitev nanaša samo na del Skupnosti

(Uredba Sveta št. 40/94, členi 1(2), 7(2) in 8(1)( b))

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke, ki je registrirana za enako ali podobno blago ali storitve – Prijavitelj znamke ima nacionalno znamko, ki je enaka prijavljeni znamki in je bila registrirana pred znamko Skupnosti, ki se uveljavlja z ugovorom – Neobstoj vpliva

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8)

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke, ki je registrirana za enako ali podobno blago ali storitve – Verjetnost zmede s prejšnjo znamko – Besedni znamki ENZO FUSCO in ANTONIO FUSCO

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b))

Summary

1. Če je v postopku z ugovorom zoper registracijo znamke Skupnosti na podlagi člena 42 in naslednjih Uredbe št. 40/94 prejšnja znamka znamka Skupnosti, je ozemlje, na katerem je varovana prejšnja znamka, ozemlje Evropske skupnosti. Vendar iz enotne narave znamke Skupnosti, ki jo določa člen 1(2) Uredbe št. 40/94, izhaja, da je prejšnja znamka Skupnosti v vseh državah članicah varovana enako. Prejšnje znamke Skupnosti lahko torej nasprotujejo vsaki poznejši prijavi, ki bi lahko ogrozila njihovo varstvo, pa čeprav le glede na zaznavo potrošnikov enega dela ozemlja Skupnosti. Iz tega izhaja, da se načelo, določeno v členu 7(2) Uredbe št. 40/94, v skladu s katerim za zavrnitev registracije znamke zadošča obstoj absolutnega razloga za zavrnitev samo v enem delu Skupnosti, analogno uporablja ravno tako v primeru relativnega razloga za zavrnitev v smislu člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94.

(Glej točko 33.)

2. V okviru postopka z ugovorom zoper registracijo znamke Skupnosti na podlagi členov 42 in naslednjih Uredbe št. 40/94, dejstvo, da ima prijavitelj nacionalno znamko, ki je registrirana pred znamko Skupnosti, ki se uveljavlja z ugovorom, in je identična prijavljeni znamki Skupnosti, ni upoštevno, dokler je prejšnja znamka Skupnosti, ki se uveljavlja z ugovorom, dejansko varovana. V tem primeru imetnik nacionalne znamke, če meni, da ima za to pravno podlago in če to želi, lahko zahteva varstvo svoje znamke v postopku z ugovorom ali v postopku zaradi razveljavitve ali, glede na okoliščine primera, pred nacionalnim sodiščem, pristojnim v okviru člena 106 Uredbe št. 40/94.

(Glej točki 62 in 63.)

3. Za povprečnega in ne strokovnega italijanskega potrošnika obstaja verjetnost zmede med besednim znakom ENZO FUSCO, katerega registracija kot znamke Skupnosti se zahteva za proizvode iz razredov 3, 9, 18, 24 in 25 v smislu Nicejskega aranžmaja in besedno znamko ANTONIO FUSCO, ki je bila prej kot znamka Skupnosti registrirana za enake proizvode, ker bo zadevni potrošnik zaradi dejstva, da na splošno pripisuje večji razlikovalni učinek priimku kot imenu, obdržal v spominu prej element „Fusco“ kot imeni „Antonio“ ali „Enzo“ in ker so proizvodi, označeni z zadevnima znamkama, enaki. V teh okoliščinah bi lahko potrošnik, ki se sreča s proizvodi, označenimi s prijavljeno znamko, to zamenjal s prejšnjo znamko.

(Glej točki 38 in 67.)