ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 151/5

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. marca 2017 – Polynt SpA/New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Evropska agencija za kemikalije, Sitre Srl, Kraljevina Nizozemska, Evropska komisija

(Zadeva C-323/15 P) (1)

((Pritožba - Uredba (ES) št. 1907/2006 (Uredba REACH) - Člen 57(f) - Avtorizacija - Snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost - Identifikacija - Enakovredna stopnja zaskrbljenosti - Cikloheksan 1,2 dikarboksilni anhidrid, cis cikloheksan 1,2 dikarboksilni anhidrid in trans cikloheksan 1,2 dikarboksilni anhidrid))

(2017/C 151/06)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Polynt SpA (zastopnika: C. Mereu in M. Grunchard, odvetnika)

Druge stranke v postopku: New Japan Chemical (zastopnika: C. Mereu in M. Grunchard, odvetnika), REACh ChemAdvice GmbH, (zastopnika: C. Mereu in M. Grunchard, odvetnika), Sitre Srl (zastopnika: C. Mereu in M. Grunchard, odvetnika), Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki:M. Heikkilä in C. Buchanan, W. Broere, in T. Zbihlej, agenti, skupaj z J. Stuyckom, odvetnikom), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. Schillemans in M. Bulterman, agentki), Evropska komisija (zastopnika: D. Kukovec in K. Mifsud-Bonnici, agenta)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Polynt SpA se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, nastale Evropski agenciji za kemikalije (ECHA).

3. Kraljevina Nizozemska in Evropska Komisija nosita svoje stroške.

4. Družbi New Japan Chemical in REACh ChemAdvice nosita svoje stroške.

(1) UL C 311, 21.9.2015.
SL Uradni list Evropske unije C 121/5

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 2. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Stuttgart – Nemčija) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV comtech GmbH

(Zadeva C-568/15) (1)

((Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2011/83/EU - Člen 21 - Telefonsko komuniciranje - Telefonska linija, ki jo vzpostavi trgovec za namene komuniciranja s potrošnikom v zvezi s sklenjeno pogodbo - Prepoved zaračunavanja višje cene od osnovne - Pojem „osnovna cena“))

(2017/C 121/06)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Stuttgart

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

Tožena stranka: comtech GmbH

Izrek

Pojem „osnovna cena“ iz člena 21 Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da strošek klica v zvezi s sklenjeno pogodbo na telefonsko linijo za pomoč, ki jo je vzpostavil trgovec, ne sme preseči stroška klica na običajno geografsko številko v fiksnem ali mobilnem omrežju. Če je ta omejitev spoštovana, okoliščina, da zadevni trgovec prek te linije za pomoč ustvarja dobiček, ni upoštevna.

(1) UL C 38, 1.2.2016.
SL Uradni list Evropske unije C 104/19

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. februarja 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Paris – Francija) – Carrefour Hypermarchés SAS/ITM Alimentaire International SASU

(Zadeva C-562/15) (1)

((Predhodno odločanje - Primerjalno oglaševanje - Direktiva 2006/114/ES - Člen 4 - Direktiva 2005/29/ES - Člen 7 - Objektivna primerjava cen - Zavajajoča opustitev - Oglaševanje s primerjavo cen proizvodov, ki se prodajajo v trgovinah različnih velikosti ali formatov - Dovoljenost - Bistvena informacija - Obseg in nosilec informacije))

(2017/C 104/28)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour d'appel de Paris

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Carrefour Hypermarchés SAS

Tožena stranka: ITM Alimentaire International SASU

Izrek

Člen 4(a) in (c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2006/114/ES z dne 12. decembra 2006 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju v povezavi s členom 7, od (1) do (3), Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) je treba razlagati tako, da utegne biti v smislu prve od teh določb nedovoljeno oglaševanje, kot je to iz postopka v glavni stvari, s katerim se primerjajo cene proizvodov, ki se prodajajo v trgovinah različnih velikosti ali formatov, kadar te trgovine delujejo v okviru trgovcev na drobno, ki imajo razpon trgovin različnih velikosti ali formatov, in oglaševalec primerja cene, ki se zaračunavajo v trgovinah večjih velikosti ali formatov njegovega trgovca na drobno, s cenami, ki so bile zbrane v trgovinah manjših velikosti ali formatov konkurenčnih trgovcev na drobno, razen če so bili potrošniki jasno in v samem oglasnem sporočilu obveščeni o tem, da je bila primerjava opravljena med cenami, ki se zaračunavajo v trgovinah večjih velikosti ali formatov trgovca na drobno oglaševalca, in tistimi, ki so bile zbrane v trgovinah manjših velikosti ali formatov konkurenčnih trgovcev na drobno.

Predložitveno sodišče mora za presojo dovoljenosti takšnega oglaševanja preveriti, ali zadevni oglas v postopku v glavni stvari glede na okoliščine konkretnega primera ne izpolnjuje zahteve po objektivnosti primerjave in/ali je zavajajoč, tako da upošteva na eni strani dojemanje povprečnega potrošnika zadevnih proizvodov, ki je običajno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, in na drugi informacije iz navedenega oglasa, zlasti tiste, ki se nanašajo na trgovine trgovca na drobno oglaševalca in trgovine konkurenčnih trgovcev na drobno, katerih cene so se primerjale, in splošneje, vse njegove elemente.

(1) UL C 27, 25.1.2016.
SL Uradni list Evropske unije C 53/9

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. decembra 2016 – Evropska komisija/Aer Lingus Ltd, Ryanair Designated Activity Company, Irska

(Združeni zadevi C-164/15 P in C-165/15 P) (1)

((Pritožba - Državne pomoči - Nacionalna dajatev na zračni promet - Uporaba različnih stopenj - Nižja stopnja za lete v namembne kraje, ki so od nacionalnega letališča oddaljeni največ 300 km - Prednost - Selektivnost - Presoja primera, v katerem lahko davčni ukrep omejuje svobodo opravljanja storitev - Zagotovitev vračila - Trošarina))

(2017/C 053/11)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, D. Grespan, T. Maxian Rusche in B. Stromsky, agenti)

Druge stranke v postopku: Aer Lingus Ltd (zastopniki: K. Bacon in M. A. Robertson, QC, ter D. Bailey, barrister, po pooblastilu M. A. Burnsida, solicitor), Ryanair Designated Activity Company, nekdanja Ryanair Ltd (zastopniki: M. B. Kennelly, QC, I.-G. Metaxas-Maragkidis, in E. Vahida, odvetnika), Irska (zastopniki: E. Creedon, J. Quaney in A. Joyce, agenti, skupaj z E. Reganom, SC, in B. Dohertyem, BL)

Izrek

1. Sodbi Splošnega sodišča Evropske unije z dne 5. februarja 2015, Aer Lingus/Komisija (T-473/12, neobjavljena, EU:T:2015:78), in z dne 5. februarja 2015, Ryanair/Komisija (T-500/12, neobjavljena, EU:T:2015:73), se razveljavita v delu, v katerem je bila razglašena ničnost člena 4 Sklepa Komisije z dne 25. julija 2012 o državni pomoči SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Različne stopnje takse, ki se na Irskem uporabljajo za letalska potovanja (2013/199/EU), v delu, v katerem se s tem členom odreja, naj se zagotovi, da upravičenci vrnejo pomoč v višini v točki 70 obrazložitve navedenega sklepa določenega zneska 8 EUR na potnika.

2. Nasprotni pritožbi se zavrneta.

3. Ničnostni tožbi, ki sta ju vložili družbi Aer Lingus Ltd in Ryanair Designated Activity Company zoper Sklep 2013/199, se zavrneta.

4. Družbama Aer Lingus Ltd in Ryanair Designated Activity Company se poleg njunih stroškov naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Komisija pred Splošnim sodiščem Evropske unije in v postopku pred Sodiščem Evropske unije.

5. Irska nosi svoje stroške.

(1) UL C 205, 22.6.2015.
1.

Direktivo Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero lahko delodajalec, če ni dosežen sporazum s predstavniki delavcev o načrtovanem kolektivnem odpustu, ta odpust izvede le, če pristojni nacionalni organ javne oblasti, ki mora biti o tem načrtu obveščen, v roku, določenem z navedeno zakonodajo, in po preučitvi spisa ter oceni razmer na trgu dela, položaja podjetja in interesa nacionalnega gospodarstva ne sprejme obrazložene odločbe, da v celoti ali delno ne odobri načrtovanih odpustov. Drugače pa je, če se izkaže, kar mora po potrebi preveriti predložitveno sodišče, da je glede na tri merila za presojo, na katera napotuje ta zakonodaja, in glede na način, kako navedeni organ javne oblasti konkretno uporabi ta merila pod nadzorom pristojnih sodišč, posledica navedene zakonodaje ta, da je določbam te direktive odvzet polni učinek. Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je navedena v prvem stavku prvega odstavka te točke.
SL Uradni list Evropske unije C 30/11

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. novembra 2016 (The Labour Court, Ireland – Irska) – David L. Parris/Trinity College Dublin in drugi

(Zadeva C-443/15) (1)

((Predhodno odločanje - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Direktiva 2000/78/ES - Člen 2 - Prepoved diskriminacije zaradi spolne usmerjenosti in starosti - Nacionalna pokojninska shema - Izplačilo vdovske pokojnine registriranemu partnerju - Zahteva - Sklenitev partnerstva pred dopolnjenim 60. letom starosti zavarovanca navedene sheme - Partnerska skupnost - Nemožnost v zadevni državi članici pred letom 2010 - Dokazano trajno razmerje - Člen 6(2) - Upravičitev različnega obravnavanja zaradi starosti))

(2017/C 030/10)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

The Labour Court, Ireland

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Dr. David L. Parris

Tožene stranke: Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform in Department of Education and Skills

Izrek

1. Člen 2 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da nacionalna ureditev – ki v okviru poklicne pokojninske sheme pravico preživelih registriranih partnerjev zavarovancev do vdovske pokojnine pogojuje s tem, da je bila registrirana partnerska skupnost sklenjena pred dopolnjenim 60. letom starosti zavarovanca, pri čemer nacionalno pravo zadevnemu zavarovancu ni dopuščalo, da registrirano partnersko skupnost sklene pred dopolnitvijo te starostne meje – ne pomeni diskriminacije zaradi spolne usmerjenosti.

2. Člena 2 in 6(2) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da nacionalna ureditev, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari – ki v okviru poklicne pokojninske sheme pravico preživelih registriranih partnerjev zavarovancev do vdovske pokojnine pogojuje s tem, da je bila registrirana partnerska skupnost sklenjena pred dopolnjenim 60. letom starosti zavarovanca, pri čemer nacionalno pravo zadevnemu zavarovancu ni dopuščalo, da registrirano partnersko skupnost sklene pred dopolnitvijo te starostne meje – ne pomeni diskriminacije zaradi starosti.

3. Člena 2 in 6(2) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da nacionalna ureditev, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ne more vzpostaviti diskriminacije zaradi skupnega učinka razlogov zaradi spolne usmerjenosti in starosti, če navedena ureditev ne vzpostavlja diskriminacije niti zaradi spolne usmerjenosti niti zaradi starosti, ki se presojata ločeno.

(1) UL C 354, 26.10.2015.
2.

Člen 6(1) Direktive 2000/78 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje davčni ureditvi, kot je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki osebam, ki niso dopolnile 30 let, pod nekaterimi pogoji dopušča, da od svojih obdavčljivih prihodkov v celoti odbijejo izdatke za poklicno usposabljanje, medtem ko je ta pravica do odbitka za osebe, ki so to starost dopolnile, omejena, če je ta ureditev objektivno in razumno utemeljena z legitimnim ciljem politike zaposlovanja in trga dela ter so načini uresničevanja tega cilja primerni in nujni. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali je tako v zadevi v glavni stvari.
SL Uradni list Evropske unije C 14/13

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Avstrija) – Wolfgang Schmidt/Christiane Schmidt

(Zadeva C-417/15) (1)

((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Področje uporabe - Člen 24, točka 1, prvi odstavek - Izključna pristojnost v postopkih, katerih predmet so stvarne pravice na nepremičninah - Člen 7, točka 1(a) - Posebna pristojnost v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji - Tožba za razglasitev ničnosti darilne pogodbe o nepremičnini in za izbris vknjižbe lastninske pravice iz zemljiške knjige))

(2017/C 014/17)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Wolfgang Schmidt

Tožena stranka: Christiane Schmidt

Izrek

Določbe Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da tožba za razglasitev ničnosti darilne pogodbe o nepremičnini zaradi poslovne nesposobnosti darovalca ne spada na področje izključne pristojnosti države članice, v kateri je nepremičnina, določene v členu 24, točka 1, te uredbe, ampak na področje posebne pristojnosti iz člena 7, točka 1(a), navedene uredbe.

Tožba za izbris navedb o lastninski pravici obdarovanca iz zemljiške knjige spada na področje izključne pristojnosti iz člena 24, točka 1, iste uredbe.

(1) UL C 363, 3.11.2015.
SL Uradni list Evropske unije C 6/16

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. novembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Lesoochranárske zoskupenie VLK/Obvodný úrad Trenčín

(Zadeva C-243/15) (1)

((Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov - Člen 6(3) - Aarhuška konvencija - Udeležba javnosti v postopkih odločanja in dostop do pravnega varstva v okoljskih zadevah - Člena 6 in 9 - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Projekt ograditve - Zaščiteno območje Strážovské vrchy - Upravni postopek za izdajo dovoljenja - Organizacija za varstvo okolja - Vloga za priznanje statusa stranke v postopku - Zavrnitev - Sodni postopek))

(2017/C 006/20)

Jezik postopka: slovaščina

Predložitveno sodišče

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Lesoochranárske zoskupenie VLK

Nasprotna stranka: Obvodný úrad Trenčín

ob udeležbi: Biely potok a.s.

Izrek

Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 9(2) in (4) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila podpisana v Aarhusu 25. junija 1998 in v imenu Evropske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, v delu, v katerem določa pravico do učinkovitega sodnega varstva, v pogojih, ki zagotavljajo širok dostop do pravnega varstva, pravice, ki jih ima organizacija za varstvo okolja, ki izpolnjuje zahteve iz člena 2(5) te konvencije, na podlagi prava Unije, v tej zadevi člena 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/105/ES z dne 20. novembra 2006, v povezavi s členom 6(1)(b) navedene konvencije je treba razlagati tako, da v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, nasprotuje razlagi pravil nacionalnega procesnega prava, v skladu s katero pritožbe zoper odločbo, s katero je bil taki organizaciji zavrnjen status stranke v upravnem postopku v zvezi z izdajo dovoljenja za projekt, ki ga je treba opraviti na območju, zaščitenem na podlagi Direktive 92/43, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2006/105, ni treba nujno obravnavati med tem postopkom, ki pa se lahko dokončno konča pred izdajo pravnomočne sodne odločbe o statusu stranke, in se avtomatično zavrne, takoj ko je za ta projekt izdano dovoljenje, zaradi česar je ta organizacija tako zavezana vložiti drugo vrsto pravnega sredstva za priznanje tega statusa in sprožiti sodni nadzor glede tega, ali so pristojni nacionalni organi spoštovali svoje obveznosti, ki izhajajo iz člena 6(3) navedene direktive.

(1) UL C 279, 24.8.2015.
1.

Portugalska republika s tem, da ni uvedla nacionalnega elektronskega registra podjetij cestnega prevoza in s tem, da ni vzpostavila povezave z nacionalnimi elektronskimi registri drugih držav članic, ni izpolnila obveznosti iz člena 16(1) in (5) Uredbe (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in o razveljavitvi Direktive Sveta 96/26/ES.
SL Uradni list Evropske unije C 462/3

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija – Latvija) – kazenski postopek zoper Aleksandrsa Ranksa, Jurijsa Vasiļevičsa

(Zadeva C-166/15) (1)

((Predhodno odločanje - Intelektualna lastnina - Avtorska pravica in sorodne pravice - Direktiva 91/250/EGS - Člen 4(a) in (c) - Člen 5(1) in (2) - Direktiva 2009/24/ES - Člen 4(1) in (2) - Člen 5(1) in (2) - Pravno varstvo računalniških programov - Prodaja „rabljenih“ kopij računalniških programov na neoriginalnih materialnih nosilcih - Izčrpanje pravice do distribuiranja - Izključna pravica do reprodukcije))

(2016/C 462/04)

Jezik postopka: latvijščina

Predložitveno sodišče

Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija

Stranke v postopku v glavni stvari

Aleksandrs Ranks, Jurijs Vasiļevičs,

ob udeležbi: Finanšu un ekonomisko noziegumu izmeklēšanas prokuratūra, Microsoft Corp.

Izrek

Člena 4(a) in (c) ter 5(1) in (2) Direktive Sveta z dne 14. maja 1991 o pravnem varstvu računalniških programov (91/250/EGS) je treba razlagati tako, da lahko prvotni pridobitelj kopije računalniškega programa s pripadajočo licenco za neomejeno uporabo kopijo in svojo licenco proda kot rabljeni naslednjemu pridobitelju, če pa je bil originalni materialni nosilec, ki mu je bil sprva izročen, poškodovan, uničen ali založen, temu naslednjemu pridobitelju brez dovoljenja imetnika pravice ne sme dobaviti svoje varnostne kopije tega programa.

(1) UL C 205, 22.6.2015.
1.

Člen 4(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, v povezavi s členoma 8 in 13 Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140, je treba razlagati tako, da lahko nacionalno sodišče, ki odloča v sporu o zakonitosti cenovne obveznosti, ki jo nacionalni regulativni organ naloži za opravljanje storitev zaključevanja klicev v fiksnih in mobilnih omrežjih, odstopa od Priporočila Komisije z dne 7. maja 2009 o regulaciji cen zaključevanja klicev v fiksnih in mobilnih omrežjih EU (2009/396/ES), v katerem je tako imenovani model izračuna stroškov „Pure-Bulric“ (Bottom-Up Long-Run Incremental Costs) priporočen kot ustrezen cenovni ukrep na trgu zaključevanja govornih klicev, le če meni, da to zahtevajo razlogi, povezani z okoliščinami obravnavanega primera, zlasti s posebnimi značilnostmi trga zadevne države članice.
1.

Člene 167, 168, 178, 179, prvi odstavek, 180 in 182 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, s katero je določen prekluzivni rok za uveljavljanje pravice do odbitka, kakršen je ta iz zadeve v glavni stvari, če sta spoštovani načeli enakovrednosti in učinkovitosti, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
1.

Romunija s tem, da ni sprejela ustreznih ukrepov za preprečitev dviganja prahu s površine razširjenega bazena Boşneag, ni izpolnila obveznosti iz členov 4 in 13(2) Direktive 2006/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti ter o spremembi Direktive 2004/35/ES.
SL Uradni list Evropske unije C 335/25

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský soud v Ostravě – Češka republika) – Ivo Muladi/Krajský úřad Moravskoslezského kraje

(Zadeva C-447/15) (1)

((Predhodno odločanje - Promet - Direktiva 2003/59/ES - Zahteva glede pridobitve temeljnih kvalifikacij - Člen 4 - Pridobljene pravice - Imetniki vozniških dovoljenj, izdanih pred datumoma iz člena 4 - Izvzetje od zahteve glede pridobitve temeljnih kvalifikacij - Nacionalna ureditev, ki določa dodatno zahtevo predhodnega rednega 35-urnega usposabljanja, da se lahko uporabi navedeno izvzetje))

(2016/C 335/33)

Jezik postopka: češčina

Predložitveno sodišče

Krajský soud v Ostravě

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Ivo Muladi

Tožena stranka: Krajský úřad Moravskoslezského kraje

Izrek

Člen 4 Direktive 2003/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2003 o temeljnih kvalifikacijah in rednem usposabljanju voznikov nekaterih cestnih vozil za prevoz blaga ali potnikov, o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 in Direktive Sveta št. 91/439/EGS ter o razveljavitvi Direktive Sveta 76/914/EGS je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere zahteva po predhodnem rednem 35-urnem usposabljanju velja za upravičence do izvzetja od zahteve po pridobitvi temeljnih kvalifikacij voznikov nekaterih cestnih vozil, namenjenih prevozu blaga ali potnikov, določenega v tem členu, za opravljanje zadevne vožnje.

(1) UL C 389, 23.11.2015.
2.

Člen 24 Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da izkoriščanje objektov agromelioracije, kot so ti iz postopka v glavni stvari, zajema odplačno opravljanje storitev, ker so v neposredni zvezi s pristojbino, ki je bila prejeta ali ki bo prejeta, če je ta manjša pristojbina protivrednost opravljene storitve in čeprav to opravljanje storitev pomeni izpolnjevanje obveznosti, določene s pravnimi pravili. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali je znesek pristojbine, ki je bil prejet ali bo prejet, tak, da lahko kot plačilo vpliva na obstoj neposredne zveze med opravljenimi storitvami ali storitvami, ki bodo opravljene, in navedenim plačilom in zato na odplačnost opravljanja storitev. Zlasti se bo moralo prepričati, da se s pristojbino, ki sta jo določili tožeči stranki v postopku v glavni stvari, le delno plačajo storitve, ki so bile opravljene ali ki bodo opravljene, in da njena višina ni bila določena zaradi obstoja morebitnih drugih dejavnikov, ki bi lahko ogrozili neposredno zvezo med storitvami in plačilom zanje.