22

Komisija je v zbirnem poročilu, ki je bilo priloženo spornemu sklepu, navedenemu v točki 41 izpodbijane sodbe, naložitev pavšalnih popravkov utemeljila z naslednjimi razlogi: – Glede LPIS-GIS: službe Komisije so menile, da ta ni bil v skladu z zahtevami iz člena 20 Uredbe št. 1782/2003. Zlasti: – Ugotovljene so bile napake v zvezi z mejami referenčnih enot rabe in njihove največje upravičene površine, saj so bili ti podatki po večini nenatančni. Zlasti so bile te napake ugotovljene v zvezi s površinami, ki se uporabljajo kot pašniki, ki jih – kot izhaja iz preverjanj – ni vedno mogoče šteti za upravičene do pomoči na podlagi člena 2, prvi odstavek, točki 2 in 2a, Uredbe št. 796/2004. Zato kmetje niso bili pravilno obveščeni o upravičenosti enot rabe, ki so jih želeli prijaviti. Poleg tega navzkrižno preverjanje, namenjeno preprečitvi, da bi bila ista pomoč neupravičeno dodeljena večkrat v zvezi z isto enoto rabe, ni bilo prepričljivo, razen v primeru izvedbe pregledov na kraju samem, s katerimi je bila ugotovljena nepravilna določitev kraja enot rabe in njihova upravičenost. – Od leta 2009 je bil nov podatek v LPIS-GIS uporabljen za prijave in navzkrižno preverjanje. Vendar pa rezultatov navzkrižnega preverjanja ni bilo mogoče uporabiti za oceno tveganja za sklad za leto 2008. Tega leta so namreč kmetje prijavili svoje enote rabe na podlagi starih LPIS-GIS. Vendar pa bi bil, če bi sistem leta 2008 pravilno deloval, del teh enot rabe zavrnjen kot neupravičen, pri čemer se velik del nanaša na trajne pašnike, za katere so grški organi šteli, da so upravičeni, in za katere je Komisija že v prejšnji izmenjavi dopisov navedla, da niso upravičeni, ker niso spoštovane upoštevne zakonske določbe. – Pregledi na kraju samem za leto zahtevka 2008 niso ustrezali zahtevam iz členov 23 in 30 Uredbe št. 796/2004. Natančneje: – Glede pašnikov: neobstoj izmer pašnikov se je štel za posebej zaskrbljujoč. V več primerih so bile upravičene površine pokrite z olesenelimi rastlinami in druge enote rabe so bile delno pokrite z zelnato krmo, tako da niso izpolnjevale meril „trajnih pašnikov“ iz člena 2, prvi odstavek, točka 2, Uredbe št. 796/2004. Prijavljene površine so bile pogosto na oddaljenih območjih, brez vidnih mej in so bile težko dostopne. Ugotovljeno je bilo, da naj inšpektorji ne bi izmerili površin v skladu z zahtevami iz člena 30 Uredbe št. 796/2004. Medtem ko je Helenska republika večkrat navedla, da so se sporne površine vedno uporabljale kot pašniki, ne da bi Komisija izpodbijala njihovo upravičenost, so bile te površine poleg tega neupravičene na podlagi pravil, ki so veljala pred letom 2006, in generalni direktorat (GD) za kmetijstvo naj bi prav tako kritiziral njihovo upravičenost (preiskava AP/2001/06). – Glede pregledov na kraju samem z daljinskim zaznavanjem: uporabljeni postopek ni bil v skladu z zahtevami. Posledično so bile pomoči izplačane v korist neupravičenih enot rabe v skladu s členom 44(2) Uredbe št. 1782/2003 in členom 2 Uredbe št. 796/2004. – Glede običajnih pregledov na kraju samem: „ponovna izmera“ je pokazala razlike, vendar pa v izvajanju tovrstnih pregledov niso bile ugotovljene sistemske napake, razen v zvezi s pašniki. Helenska republika leta 2008 za uvedbo novega LPIS-GIS v navedeni sistem ni vnesla podatkov enot rabe, v zvezi s katerimi se opravljajo običajni pregledi na kraju samem. Posledično ni bilo nobene grafične predstavitve, ki bi omogočala ugotovitev večkratnih prijav. – Ugotovljene pomanjkljivosti so pomenile trajne napake v delovanju ključnih pregledov in sekundarnih pregledov ter so ustvarjale tveganje za sklad v zvezi s pomočmi na površino. Poleg tega so se te ugotovitve ponavljale. – Ugotovljene pomanjkljivosti so se prenašale na dodatne pomoči, „vezane“ na površino.