SL Uradni list Evropske unije C 96/21

Tožba, vložena 17. februarja 2006 — Francija proti Komisiji

(Zadeva T-56/06)

(2006/C 96/38)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Francoska republika (Pariz, Francija) (zastopnika: G. de Bergues, zastopnik, S. Ramet, zastopnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe v celoti;

— podredno, razglasitev ničnosti člena 5 te odločbe;

— naložitev plačila stroškov Komisiji.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Svet je z odločbo z dne 30. junija 1997, sprejeto na predlog Komisije in v skladu s postopkom iz Direktive 92/81/EGS (1), odobril državam članicam, da uporabljajo ali nadaljujejo z uporabo obstoječih znižanih stopenj trošarin ali oprostitev trošarin za določena mineralna olja za posebne namene,. Svet je s štirimi zaporednimi odločbami podaljšal veljavnost te odobritve, tako da se zadnje obdobje veljavnosti odobritve izteče 31. decembra 2006. Franciji je odobreno, da svoje znižane stopnje trošarine ali oprostitve trošarine uporablja za težko kurilno olje, ki se kot gorivo uporablja za proizvodnjo aluminijevega oksida v pokrajini Gardanne.

Komisija je z dopisom z dne 30. oktobra 2001 Franciji sporočila svojo odločitev, da začne postopek, določen v členu 88(2) Pogodbe ES, v zvezi z oprostitvijo trošarine za mineralna olja, ki se kot goriva uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida v pokrajini Gardanne (2). Komisija je po tem postopku 7. decembra 2005 sprejela sporno odločbo (3), s katero je ugotovila, da oprostitve trošarine za mineralna olja, ki se kot goriva uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida v pokrajini Gardanne, v pokrajini Shannon in na Sardiniji, ki jih izvajajo Francija, Irska in Italija, pomenijo državne pomoči v smislu člena 87(1) ES, delno nezdružljive s skupnim trgom, in s katero je tako zadevnim državam članicam odredila, da navedene pomoči izterjajo.

Francija s to tožbo zahteva razglasitev ničnosti dela te odločbe, kolikor se nanaša na oprostitev, ki jo je Francija dodelila pokrajini Gardanne.

V podporo svoji tožbi navaja več tožbenih razlogov, od katerih je prvi kršitev pojma državne pomoči v smislu člena 87(1) ES. Zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo s tem, ko je sklepala na obstoj državne pomoči, medtem ko naj ne bi bili izpolnjeni vsi pogoji, potrebni za opredelitev pomoči, kot jih je vzpostavila sodna praksa Altmark (4), in zlasti pogoj obstoja oviranja konkurence ali izkrivljanja v delovanju notranjega trga. Trdi, da Komisija ni mogla hkrati, po eni strani, predlagati Svetu, naj na podlagi Direktive 92/81/EGS sprejme odločbo, ki odobrava oprostitev trošarine, in ne nasprotovati njenemu podaljšanju veljavnosti, ter, po drugi strani ugotoviti, da navedena oprostitev pomeni državno pomoč, ki je nezdružljiva s skupnim trgom.

Drugi tožbeni razlog, ki ga navaja tožeča stranka, je neobrazložitev, ker naj bi izpodbijana odločba vsebovala protislovje v sklepanju Komisije v zvezi z ugotovitvijo oviranja konkurence.

Tožeča stranka v okviru tretjega, podredno uveljavljenega tožbenega razloga navaja, da naj bi zahteva po izterjavi, navedena v členu 5 izpodbijane odločbe, kršila načela zaupanja v pravo, pravne varnosti in spoštovanja razumnega roka. Zatrjuje, da naj bi imeli upravičenci do oprostitve pravico sklicevati se na načeli pravne varnosti in zaupanja v pravo do datuma sprejetja sporne odločbe, in ne, kot trdi Komisija, do datuma objave odločbe o začetku formalnega postopka preizkusa. Tožeča stranka tudi trdi, da nedejavnost Komisije v obdobju štirih let med odločbo o začetku postopka in končno odločbo tudi pomeni kršitev načel zaupanja v pravo, pravne varnosti in spoštovanja razumnega roka.

(1) Direktiva Sveta z dne 19 oktobra 1992 o usklajevanju struktur trošarin za mineralna olja.

(2) Objavljeno v UL C 30, 2. februar 2002.

(3) Odločba C [2005] 4436 končna, državne pomoči št. C 78-79-80/2001.

(4) Sodba Sodišča z dne 24. julija 2004 v zadevi Altmark Trans, C-280/00, Recueil, str. I-7747.