Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (veliki senat) 
z dne 17. decembra 2020 * 
„Predhodno odločanje –Nujni postopek predhodnega odločanja –Policijsko in pravosodno  
sodelovanje v kazenskih zadevah –Evropski nalog za prijetje –Okvirni sklep 2002 /584/PNZ –  
Člen 1(3) –Člen 6(1) –Postopki predaje med državami članicami –Pogoji izvršitve –Listina Evropske  
unije o temeljnih pravicah –Člen 47, drugi odstavek –Pravica do dostopa do neodvisnega in  
nepristranskega sodišča –Sistemske ali splošne pomanjkljivosti –Pojem ‚odreditveni pravosodni  
organ‘–Upoštevanje dogodkov, nastalih po izdaji zadevnega evropskega naloga za prijetje –  
Obveznost izvršitvenega pravosodnega organa, da konkretno in natančno presodi, ali obstajajo resni in  
utemeljeni razlogi za prepričanje, da bo za zadevno osebo v primeru njene predaje obstajala resnična  
nevarnost za kršitev njene pravice do poštenega sojenja“  
V združenih zadevah C-354/20 PPU in C-412/20 PPU , 
katerih predmet sta predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ju je 
vložilo Rechtbank Amsterdam (sodišče prve stopnje v Amsterdamu, Nizozemska) z odločbama z dne 
31. julija in 3. septembra 2020 , ki sta na Sodišče prispeli 31. julija in 3. septembra 2020 , v postopkih 
v zvezi z izvršitvijo evropskih nalogov za prijetje, izdanih proti 
L (C-354/20 PPU ), 
P (C-412/20 PPU ), 
SODIŠČE (veliki senat), 
v sestavi K. Lenaerts, predsednik, R. Silva de Lapuerta, podpredsednica, J.-C. Bonichot, M. Vilaras 
(poročevalec), E. Regan, L. Bay Larsen, N. Piçarra in A. Kumin, predsedniki senata, T. von Danwitz, 
D. Šváby, S. Rodin, sodniki, K. Jürimäe, L. S. Rossi, sodnici, I. Jarukaitis in N. Jääskinen, sodnika, 
generalni pravobranilec: M. Campos Sánchez-Bordona, 
sodna tajnica: M. Ferreira, glavna administratorka, 
na podlagi predlogov Rechtbank Amsterdam (sodišče prve stopnje v Amsterdamu) z dne 31. julija in 
3. septembra 2020 , naj se predloga za sprejetje predhodne odločbe obravnavata po nujnem postopku 
v skladu s členom 107 Poslovnika Sodišča, 
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 12. oktobra 2020 , 
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili: 
– za osebo L M. A. C. de Bruijn in H. A. F. C. Tack, advocaten, 
* Jezik postopka: nizozemščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2020 :1033 1 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
– za osebo P T. E. Korff in T. Mustafazade, advocaten, 
– za Openbaar Ministerie K. van der Schaft in C. L. E. McGivern, 
– za nizozemsko vlado M. K. Bulterman in J. Langer, agenta, 
– za belgijsko vlado (C-354/20 PPU ) M. Van Regemorter in M. Jacobs, agentki, 
– za Irsko J. Quaney, agentka, skupaj s C. Donnellyjem, BL, 
– za poljsko vlado B. Majczyna, A. Dalkowska, J. Sawicka in S. Żyrek, agenti, 
– za Evropsko komisijo P. Van Nuffel, J. Tomkin, K. Herrmann in S. Grünheid, agenti, 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 12. novembra 2020 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Predloga za sprejetje predhodne odločbe se nanašata na razlago člena 19(1) PEU, člena 47, drugi 
odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) in Okvirnega sklepa 
Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami 
članicami (2002 /584/PNZ) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34), kakor je 
bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009 /299/PNZ z dne 26. februarja 2009 (UL 2009 , L 81, 
str. 24) (v nadaljevanju: Okvirni sklep 2002 /584). 
2 Ta predloga sta bila vložena v okviru izvršitve dveh evropskih nalogov za prijetje na Nizozemskem , pri 
čemer je v zadevi C-354/20 PPU nalog izdalo Sąd Okręgow y w Poznaniu (regionalno sodišče 
v Poznanju, Poljska) 31. avgusta 2015 za namene kazenskega pregona zoper osebo L, v zadevi 
C-412/20 PPU pa Sąd Okręgow y w Sieradzu (regionalno sodišče v Sieradzu, Poljska) 26. maja 2020 za 
namene izvršitve zaporne kazni, na katero je bila obsojena oseba P. 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
3 V uvodnih izjavah 5, 6 in 10 Okvirnega sklepa 2002 /584 je navedeno: 
„(5) Zastavljeni cilj [Evropske] [u]nije, da postane območje svobode, varnosti in pravice, prinaša 
odpravo postopka izročitve med državami članicami in njegovo nadomestitev s sistemom predaje 
oseb med pravosodnimi organi. Nadalje uvedba novega poenostavljenega sistema predaje 
osumljenih ali obsojenih oseb zaradi kazenskega pregona ali izvršitve kazni omogoča, dase 
odpravijo sedaj zapleteni in zamudni postopki izročitve. Tradicionalno sodelovanje, ki je doslej 
vladalo med državami članicami, bi moralo, v območju svobode, varnosti in pravice, 
v kazenskopravnih zadevah nadomestiti sistem prostega pretoka pravosodnih odločitev, ki 
obsegajo odločitve pred izrekom kazni in pravnomočne odločbe. 
(6) Evropski nalog za prijetje, kot ga predvideva ta okvirni sklep, je na področju kazenskega prava prvi 
konkretni ukrep izvajanja načela medsebojnega priznavanja, o katerem je Evropski svet navedel, da 
je ‚temeljni kamen‘ pravosodnega sodelovanja. 
ECLI:EU:C:2020 :1033 2 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
[…] 
(10) Mehanizem evropskega naloga za prijetje temelji na visoki stopnji zaupanja med državami 
članicami. Njegovo izvajanje se lahko zaustavi samo v primeru resnih in nenehnih kršitev načel iz 
člena 6(1) [PEU] ene od držav članic, ki jih ugotovi Svet [Evropske unije] na podlagi člena 7(1) 
[PEU] s posledicami, navedenimi v členu 7(2) te pogodbe.“ 
4 Člen 1 tega okvirnega sklepa, naslovljen „Opredelitev evropskega naloga za prijetje in obveznost 
njegove izvršitve“, določa: 
„1. Evropski nalog za prijetje je sodna odločba, ki jo izda država članica z namenom prijetja in predaje 
zahtevane osebe s strani druge države članice z namenom uvesti kazenski postopek ali izvršiti kazen 
zapora ali ukrep, vezan na odvzem prostosti. 
2. Države članice izvršijo vsak evropski nalog za prijetje na osnovi načela medsebojnega priznavanja in 
v skladu z določbami tega okvirnega sklepa. 
3. Ta okvirni sklep ne spreminja obveznosti, ki izhajajo iz spoštovanja temeljnih pravic in temeljnih 
pravnih načel iz člena 6 [PEU].“ 
5V členih 3, 4 in 4a navedenega okvirnega sklepa so našteti razlogi za obvezno in fakultativno 
neizvršitev evropskega naloga za prijetje. 
6 Člen 6 istega okvirnega sklepa, naslovljen „Opredelitev pristojnih pravosodnih organov“ določa: 
„1. Odreditveni pravosodni organ je pravosodni organ odreditvene države članice, ki je po pravu te 
države pristojen za odreditev evropskega naloga za prijetje. 
2. Izvršitveni pravosodni organ je pravosodni organ izvršitvene države članice, ki je po pravu te države 
pristojen za izvršitev evropskega naloga za prijetje. 
3. Vsaka država članica obvesti Generalni sekretariat Sveta, kateri sodni organ je pristojen po njenem 
pravu.“ 
7 Člen 15 Okvirnega sklepa 2002 /584, naslovljen „Odločitev o predaji“, določa: 
„1. Izvršitveni pravosodni organ odloči, v časovnih rokih in pod pogoji, opredeljenimi v tem okvirnem 
sklepu, ali bo predal prijeto osebo. 
2. Če izvršitveni pravosodni organ ugotovi, da podatki, ki mu jih je poslala odreditvena država članica, 
ne zadostujejo za odločitev o predaji, zahteva, da se mu nujno pošljejo potrebne dodatne informacije, 
zlasti v zvezi s členi 3do 5in členom 8, in lahko določi rok za njihovo sprejetje, pri tem pa mora 
upoštevati časovne roke, določene v členu 17. 
3. Odreditveni pravosodni organ lahko izvršitvenemu pravosodnemu organu kadar koli pošlje 
kakršenkoli dodaten koristen podatek.“ 
Nizozemsko pravo 
8 Okvirni sklep 2002 /584 je bil v nizozemsko pravo prenesen z Wet tot implementatie van het 
kaderbesluit van de Raad van de Europese Unie betreffende het Europees aanhoudingsbevel en de 
procedures van overlevering tussen de lidstaten van de Europese Unie (zakon o izvajanju Okvirnega 
ECLI:EU:C:2020 :1033 3 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
sklepa Sveta Evropske unije o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami 
članicami) z dne 29. aprila 2004 (Stb. 2004 , št. 195), kakor je bil nazadnje spremenjen z zakono m 
z dne 22. februarja 2017 (Stb. 2017 , št. 82). 
Spora o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje 
Zadeva C-354/20 PPU 
9 Officier van justitie (predstavnik državnega tožilstva, Nizozemska) je 7. februarja 2020 pri Rechtbank 
Amsterdam (sodišče prve stopnje v Amsterdamu, Nizozemska) vložil predlog za izvršitev evropskega 
naloga za prijetje, ki ga je 31. avgusta 2015 izdalo Sąd Okręgow y w Poznaniu (regionalno sodišče 
v Poznanju). 
10 Ta evropski nalog za prijetje se nanaša na prijetje in predajo osebe L, poljskega državljana, brez 
običajnega ali stalnega prebivališča na Nizozemskem , zaradi uvedbe kazenskega postopka zaradi 
trgovine s prepovedanimi drogami in posedovanja ponarejenih osebnih dokumentov. 
11 Predložitveno sodišče je predlog za izvršitev navedenega evropskega naloga za prijetje preučilo na javni 
obravnavi 10. marca 2020 . 24. marca 2020 je izreklo vmesno sodbo, s katero je prekinilo postopek, da 
bi lahko oseba L in državno tožilstvo predložila svoja pisna stališča o nedavnih dogodkih v zvezi 
s pravno državo na Poljskem ter njihovih posledicah v zvezi z obveznostmi tega sodišča, ki izhajajo iz 
sodbe z dne 25. julija 2018 , Minister for Justice and Equality (Pomanjkljivosti v pravosodnem sistemu) 
(C-216/18 PPU , EU:C:2018 :586). 
12 Predložitveno sodišče je na javni obravnavi 12. junija 2020 po predložitvi stališč osebe L in državnega 
tožilstva izreklo novo vmesno sodbo, s katero je državnemu tožilstvu predlagalo, naj pravosodnemu 
organu, ki je izdal zadevni evropski nalog za prijetje, postavi nekatera vprašanja. Zadnjenavedeni je na 
postavljena vprašanja odgovoril 25. junija in 7. julija 2020 , razen na vprašanja, ki se nanašajo na Sąd 
Najw yższy (Izba Dyscyplinarna) (vrhovno sodišče, disciplinski senat, Poljska), v zvezi s katerimi je 
navedel, da se mora predložitveno sodišče obrniti neposredno na Sąd Najw yższy (vrhovno sodišče). 
13 Državno tožilstvo je na predlog predložitvenega sodišča pravosodnemu organu, ki je izdal zadevni 
evropski nalog za prijetje, ponovno postavilo vprašanje v zvezi z Sąd Najw yższy (vrhovno sodišče), 
prek Eurojusta pa tudi samem u Sąd Najw yższy (vrhovno sodišče), vendar odgovora nanj ni dobilo. 
14 Predložitveno sodišče se sklicuje na več nedavnih dogodkov, zaradi katerih dvomi o neodvisnosti sodne 
oblasti na Poljskem , med katerimi so: 
– sodbi z dne 19. novembra 2019 , A. K. in drugi (Neodvisnost disciplinskega senata vrhovnega 
sodišča) (C-585/18, C-624/18 in C-625/18, EU:C:2019 :982), in z dne 26. marca 2020 , Miasto 
Łowicz in Prokurator Generalny (C-558/18 in C-563/18, EU:C:2020 :234); 
– sodba Sąd Najw yższy (Izba Pracy i Ubezpieczeń Społecznych) (vrhovno sodišče, senat za delovno 
pravo in pravo socialne varnosti) z dne 5. decembra 2019 , v kateri je to sodišče, ki je odločalo 
o sporu, v katerem je bil vložen predlog za sprejetje predhodne odločbe v zadevi C-585/18, 
razsodilo, da Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet, Poljska) v sedanji sestavi ni organ, 
ki je nepristranski in neodvisen od zakono dajne in izvršilne oblasti; 
– tožba zaradi neizpolnitve obveznosti, ki jo je Evropska komisija vložila proti Republiki Poljski 
(zadeva C-791/19), in sklep Sodišča z dne 8. aprila 2020 , Komisija/Poljska (C-791/19 R, 
EU:C:2020 :277); 
ECLI:EU:C:2020 :1033 4 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
– nov zakon o pravosodnem sistemu, ki ga je Republika Poljska sprejela 20. decembra 2019 in je začel 
veljati 14. februarja 2020 , na podlagi katerega je Komisija 29. aprila 2020 začela postopek za 
ugotavljanje kršitev in je tej državi članici poslala pisni opomin glede tega novega zakona, in 
– izvedba obravnave 9. junija 2020 pred Sąd Najw yższy (Izba Dyscyplinarna) (vrhovno sodišče, 
disciplinski senat) v zvezi z odvzemom kazenske imunitete poljskem u sodniku in izrek sodbe istega 
dne. 
15 Predložitveno sodišče na podlagi zlasti teh novih elementov meni, da neodvisnost poljskih sodišč, 
vključno s sodiščem, ki je izdalo evropski nalog za prijetje iz postopka v glavni stvari, ni zajamčena. Po 
mnenju predložitvenega sodišča namreč obstaja nevarnost, da bo zoper poljske sodnike uveden 
disciplinski postopek pred organom, katerega neodvisnost ni zajamčena, zlasti če bi ti sodniki 
presojali, ali sodnik ali sodišče ponuja jamstva neodvisnosti, ki jih zahteva pravo Unije. 
16 Po mnenju predložitvenega sodišča se, na prvem mestu, postavlja vprašanje, ali pravo Unije nasprotuje 
temu, da izvršitveni pravosodni organ izvrši evropski nalog za prijetje, ki ga je izdal odreditveni 
pravosodni organ, katerega neodvisnost glede na dogodke, ki so nastali po izdaji tega naloga za 
prijetje, ni več zajamčena. 
17 Predložitveno sodišče v zvezi s tem meni, da iz sodbe z dne 27. maja 2019 , OG in PI (Državni tožilstvi 
v Lübecku in Zwickauu) (C-508/18 in C-82/19 PPU , EU:C:2019 :456, točka 74) izhaja, da čeprav je 
organ, ki je izdal evropski nalog za prijetje, sodnik ali sodišče, mora biti ta organ sposoben 
izvršitvenemu pravosodnemu organu zagotoviti, da pri opravljanju svojih funkcij v zvezi z izdajo 
takega naloga za prijetje deluje neodvisno. Poleg tega predložitveno sodišče meni, da mora sodišče, ki 
je izdalo evropski nalog za prijetje, to zahtevo izpolnjevati tudi po izdaji tega naloga za prijetje, ker je 
lahko pozvano k izpolnitvi nalog, ki so neločljivo povezane z izdajo evropskega naloga za prijetje, kot 
je zagotovitev dodatnih informacij v smislu člena 15(2) in (3) Okvirnega sklepa 2002 /584 ali jamstva 
glede pogojev pripora ali sprejema predane osebe. Vendar naj Sodišče še ne bi odločalo o vprašanju, 
ali mora izvršitveni pravosodni organ izvršiti evropski nalog za prijetje, ki ga je izdal odreditveni 
pravosodni organ, ki naj ne bi več izpolnjeval zahtev po učinkovitem sodnem varstvu. 
18 Na drugem mestu, če bi bil odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje nikalen, predložitveno 
sodišče poudarja, da je iz nedavnih dogodkov, navedenih v točki 14 te sodbe, razvidno, da obstajajo 
sistemske in splošne pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo poljske sodne oblasti, tako da pravica do 
neodvisnega sodiščaniveč zajamčena za nikogar, ki bi se moral zglasiti pred poljskim sodiščem. Zato 
naj bi se postavljalo vprašanje, ali sama taka ugotovitev zadostuje za utemeljitev neizvršitve evropskega 
naloga za prijetje, ne da bi bilo treba, kot zahteva sodba z dne 25. julija 2018 , Minister for Justice and 
Equality (Pomanjkljivosti v pravosodnem sistemu) (C-216/18 PPU , EU:C:2018 :586, točka 79), preučiti 
osebne razmere osebe, za katero je bil izdan tak nalog za prijetje. 
19 Po mnenju predložitvenega sodišča je treba na to vprašanje odgovoriti pritrdilno ne glede na to sodbo, 
ki naj se namreč ne bi nanašala na primere, v katerih so sistemske in splošne pomanjkljivosti v zvezi 
z neodvisnostjo sodne oblasti take, da zakono daja odreditvene države članice ne jamčiveč te 
neodvisnosti. 
20 Na tretjem mestu, če bi bil odgovor na drugo vprašanje nikalen, predložitveno sodišče poudarja, da je, 
čeprav ni bilo odgovorjeno na vprašanje, postavljeno pravosodnemu organu, ki je izdal evropski nalog 
za prijetje iz postopka v glavni stvari, v zvezi s Sąd Najw yższy (Izba Dyscyplinarna) (vrhovno sodišče, 
disciplinski senat), iz drugih virov seznanjeno, da je zadnjenavedeno tudi po sprejetju sklepa Sodišča 
z dne 8. aprila 2020 , Komisija/Poljska (C-791/19 R, EU:C:2020 :277), še naprej odločalo o zadevah 
v zvezi s poljskimi sodniki. Predložitveno sodišče se v teh okoliščinah sprašuje, ali ta ugotovitev 
zadostuje za sklepanje, da obstajajo resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da bo za osebo, zoper 
katero je izdan evropski nalog za prijetje, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, obstajala resnična 
nevarnost kršitve njene temeljne pravice do poštenega sojenja, čeprav na podlagi njenih osebnih 
ECLI:EU:C:2020 :1033 5 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
razmer, narave kaznivih dejanj, zaradi katerih je kazensko preganjana, in dejanskega okvira, na katerem 
temelji izdaja naloga za prijetje, ni mogoče domnevati, da bo izvršilna ali zakono dajna veja oblasti 
izvajala pritiske na sodišča odreditvene države članice, da bi vplivala na kazenski postopek, uveden 
zoper to osebo. Po njegovem mnenju je treba tudi na to vprašanje odgovoriti pritrdilno. 
21 V teh okoliščinah je Rechtbank Amsterdam (sodišče prve stopnje v Amsterdamu) prekinilo odločanje 
in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: 
„1. Ali Okvirni sklep [2002 /584], člen 19(1), drugi pododstavek, PEU in/ali člen 47, drugi odstavek, 
Listine nasprotujejo temu, da izvršitveni pravosodni organ predloži v izvršitev [evropski nalog za 
prijetje], ki ga je izdalo sodišče, kadar se nacionalno pravo odreditvene države članice po izdaji 
[evropskega naloga za prijetje] tako spremeni, da sodišče ne izpolnjuje več zahtev po učinkovitem 
sodnem varstvu, ker s to zakono dajo ni več zajamčena neodvisnost tega sodišča? 
2. Ali Okvirni sklep [2002 /584] in člen 47, drugi odstavek, Listine nasprotujeta temu, da izvršitveni 
pravosodni organ predloži v izvršitev [evropski nalog za prijetje], če je ugotovil, da v odreditveni 
državi članici obstaja resnična nevarnost za kršitev temeljne pravice vsakega osumljenca – in torej 
tudi zahtevane osebe – do neodvisnega sodišča ne glede na to, katera sodiščatedržave članice so 
pristojna za postopke, ki bodo vodeni zoper zahtevano osebo, in ne glede na osebne razmere 
zahtevane osebe, naravo kaznivega dejanja, zaradi katerega je kazensko preganjana, in dejanski 
okvir, na katerih je utemeljen [evropski nalog za prijetje], ta resnična nevarnost pa je povezana 
z dejstvom, da zaradi sistemskih in splošnih pomanjkljivosti sodišča odreditvene države članice 
niso več neodvisna? 
3. Ali Okvirni sklep [2002 /584] in člen 47, drugi odstavek, Listine resnično nasprotujeta temu, da 
izvršitveni pravosodni organ predloži v izvršitev [evropski nalog za prijetje], če je ugotovil, da: 
– v odreditveni državi članici obstaja resnična nevarnost za kršitev temeljne pravice vsakega 
osumljenca do poštenega sojenja, ta nevarnost pa je povezana s sistemskimi ali splošnimi 
pomanjkljivostmi, ki se nanašajo na neodvisnost sodne oblasti v tej državi članici, 
– zaradi česar te sistemske in splošne pomanjkljivosti ne le lahko imajo negativne posledice, 
ampak dejansko imajo negativne posledice za sodiščatedržave članice, ki so pristojna za 
postopke, ki se bodo vodili zoper zahtevano osebo, in 
– zato obstajajo resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da bo za zahtevano osebo obstajala 
resnična nevarnost, da bo kršena njena temeljna pravica do neodvisnega sodišča in zato 
bistvena vsebina njene temeljne pravice do poštenega sojenja, 
čeprav zahtevana oseba ne glede na te sistemske in splošne pomanjkljivosti ni navedla posebne 
zaskrbljenosti in čeprav osebne razmere zahtevane osebe, narava kaznivih dejanj, zaradi katerih je 
kazensko preganjana, in okvir, na katerih je utemeljen [evropski nalog za prijetje], ne glede na te 
sistemske in splošne pomanjkljivosti ne vzbujajo bojazni, da bo prišlo do konkretnih pritiskov ali 
vplivanja na njen kazenski postopek s strani izvršilne in/ali zakono dajne veje oblasti?“ 
Zadeva C-412/20 PPU 
22 Državno tožilstvo je 23. junija 2020 pri Rechtbank Amsterdam (sodišče prve stopnje v Amsterdamu) 
vložilo predlog za izvršitev evropskega naloga za prijetje, ki ga je 26. maja 2020 izdalo Sąd Okręgow y 
w Sieradzu (regionalno sodišče v Sieradzu). 
ECLI:EU:C:2020 :1033 6 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
23 Ta evropski nalog za prijetje se nanaša na prijetje in predajo osebe P za namene izvršitve preostanka 
zaporne kazni, na katero je bila ta oseba obsojena s sodbo Sąd rejonow y w Wieluniu (občinsko sodišče 
v Wieluńu, Poljska) z dne 18. julija 2019 . Predložitveno sodišče navaja, da je bila oseba P obsojena 
zaradi različnih dejanj grožnje in telesne poškodbe, ki jih je vse storila v petih letih po prestani 
zaporni kazni najmanj šestih mesecev, ki ji je bila naložena za podobna kazniva dejanja. 
24 Predložitveno sodišče se sklicuje na razloge, navedene v predlogu za sprejetje predhodne odločbe 
v zadevi C-354/20 PPU . Pojasnjuje, da mora po njegovem mnenju sodišče, ki izda evropski nalog za 
prijetje, izpolnjevati pogoje, potrebne za zagotavljanje učinkovitega sodnega varstva, tako v primeru 
predaje zahtevane osebe za namene kazenskega pregona kot tudi v primeru predaje za izvršitev zaporne 
kazni. Predložitveno sodišče dodaja, da je bil v zadevi C-412/20 PPU evropski nalog za prijetje iz 
postopka v glavni stvari izdan po nedavnih dogodkih, omenjenih v točke 14 te sodbe. 
25 V teh okoliščinah je Rechtbank Amsterdam (sodišče prve stopnje v Amsterdamu) prekinilo odločanje 
in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje: 
„Ali Okvirni sklep [2002 /584], člen 19(1), drugi pododstavek, [PEU] in/ali člen 47, drugi odstavek, 
[Listine] nasprotujejo temu, da izvršitveni pravosodni organ predloži v izvršitev evropski nalog za 
prijetje, ki ga je izdalo sodišče, kadar to sodišče ne izpolnjuje in že v času izdaje evropskega naloga za 
prijetje ni več izpolnjevalo zahtev po učinkovitem sodnem varstvu, ker z zakono dajo odreditvene 
države članice ni zajamčena in že v času izdaje evropskega naloga za prijetje ni bila več zajamčena 
neodvisnost tega sodišča?“ 
Postopek pred Sodiščem 
26 Predložitveno sodišče je predlagalo uporabo nujnega postopka predhodnega odločanja iz člena 107 
Poslovnika Sodišča. V utemeljitev svojih predlogov je navedlo dejstvo, da je trenutno tako osebi L kot 
tudi osebi P odvzeta prostost. 
27 Na prvem mestu je treba navesti, da se ta predloga za predhodno odločanje nanašata zlasti na razlago 
Okvirnega sklepa 2002 /584, ki spada na področja iz naslova V tretjega dela Pogodbe DEU, ki se nanaša 
na območje svobode, varnosti in pravice. Zato se zanju lahko uporabi nujni postopek predhodnega 
odločanja. 
28 Na drugem mestu je treba v skladu s sodno prakso Sodišča upoštevati okoliščino, da je osebi, na katero 
se nanaša zadeva v glavni stvari, trenutno odvzeta prostost in da je njeno nadaljnje pridržanje odvisno 
od rešitve spora o glavni stvari (sodba z dne 27. maja 2019 , OG in PI (Državni tožilstvi v Lübecku in 
Zwickauu), C-508/18 in C-82/19 PPU , EU:C:2019 :456, točka 38 in navedena sodna praksa). 
29 Ukrep pripora osebe L je bil namreč v skladu s pojasnili predložitvenega sodišča odrejen v okviru 
izvršitve evropskega naloga za prijetje, ki je bil izdan zoper njo. Glede osebe P je predložitveno sodišče 
sicer navedlo, da je bila, ko je v zadevi C-412/20 PPU pri Sodišču vložilo predlog za sprejetje 
predhodne odločbe, še v priporu za izvršitev kazni zapora, ki jo je naložilo nizozemsko sodišče, vendar 
je tudi pojasnilo, da naj bi ta pripor prenehal 20. oktobra 2020 in da naj bi za osebo P naslednji dan 
nastopil pripor za namene izvršitve evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper njo. 
30 V teh okoliščinah je četrti senat Sodišča na predlog sodnika poročevalca in po opredelitvi generalnega 
pravobranilca 12. avgusta oziroma 10. septembra 2020 odločil, da se ugodi predlogoma predložitvenega 
sodišča, naj se predloga za sprejetje predhodne odločbe obravnavata po nujnem postopku predhodnega 
odločanja. 
31 Poleg tega je odločil, da se zadevi C-354/20 PPU in C-412/20 PPU vrneta Sodišču za namene njune 
predodelitve velikem u senatu. 
ECLI:EU:C:2020 :1033 7 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
32 Zadevi C-354/20 PPU in C-412/20 PPU sta bili zaradi svoje povezanosti s sklepom Sodišča z dne 
15. septembra 2020 združeni za namene ustnega postopka in izdaje sodbe. 
Vprašanja za predhodno odločanje 
33 Predložitveno sodišče želi z vprašanji v teh dveh zadevah, ki jih je treba preučiti skupaj, v bistvu 
izvedeti, ali je treba člena 6(1) in 1(3) Okvirnega sklepa 2002 /584 razlagati tako, da kadar izvršitveni 
pravosodni organ, ki odloča o predaji osebe, za katero je bil izdan evropski nalog za prijetje, razpolaga 
z elementi, ki kažejo na sistemske ali splošne pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti 
vdržavi članici izdaje tega naloga za prijetje, ki so obstajale v času izdaje tega naloga ali so nastale po 
njegovi izdaji, lahko ta organ sodišču, ki je izdalo navedeni nalog za prijetje, zavrne status 
„odreditvenega pravosodnega organa“ in lahko domneva, da obstajajo resni in utemeljeni razlogi za 
prepričanje, da bo za to osebo v primeru njene predaje zadnjenavedeni državi članici obstajala 
resnična nevarnost kršitve njene temeljne pravice do poštenega sojenja, zagotovljene s členom 47, drugi 
odstavek, Listine, ne da opravil konkretno in natančno presojo, pri kateri bi upošteval zlasti osebne 
razmere navedene osebe, naravo zadevnega kaznivega dejanja in dejanski okvir, na katerem je 
utemeljena izdaja sklepa. 
34 Za odgovor na postavljena vprašanja je treba, na prvem mestu, ugotoviti, ali je treba člen 6(1) 
Okvirnega sklepa 2002 /584 razlagati tako, da lahko izvršitveni pravosodni organ sodišču, ki je izdalo 
evropski nalog za prijetje, zavrne status „odreditvenega pravosodnega organa“ v smislu te določbe samo 
zato, ker razpolaga z elementi, ki kažejo na sistemske ali splošne pomanjkljivosti v zvezi 
z neodvisnostjo sodne oblasti v odreditveni državi članici, ki so obstajale v času izdaje tega naloga za 
prijetje ali so nastale po njegovi izdaji. 
35 V zvezi s tem je treba opozoriti, da sta načelo vzajemnega zaupanja med državami članicami in načelo 
medsebojnega priznavanja, ki temelji na medsebojnem zaupanju med državami članicami, v pravu 
Unije temeljnega pomena, saj omogočata vzpostavitev in ohranjanje območja brez notranjih meja. 
Natančneje, z načelom vzajemnega zaupanja zlasti v zvezi z območjem svobode, varnosti in pravice se 
od vsake države članice zahteva, naj, razen v izrednih okoliščinah, šteje, da vse druge države članice 
spoštujejo pravo Unije in zlasti temeljne pravice, priznane s tem pravom (mnenje 2/13 z dne 
18. decembra 2014 , EU:C:2014 :2454 , točka 191, in sodba z dne 27. maja 2019 , OG in PI (Državni 
tožilstvi v Lübecku in Zwickauu), C-508/18 in C-82/19 PPU , EU:C:2019 :456, točka 43). 
36 Zlasti v zvezi z Okvirnim sklepom 2002 /584, iz njegove uvodne izjave 6 izhaja, da je evropski nalog za 
prijetje, ki ga uvaja, „na področju kazenskega prava prvi konkretni ukrep izvajanja načela medsebojnega 
priznavanja, o katerem je Evropski svet navedel, da je ‚temeljni kamen‘ pravosodnega sodelovanja“. Kot 
je poudarilo Sodišče, je to načelo uporabljeno v členu 1(2) tega okvirnega sklepa, v katerem je izraženo 
pravilo, da morajo države članice izvršiti vsak evropski nalog za prijetje na osnovi načela medsebojnega 
priznavanja in v skladu z določbami tega okvirnega sklepa (sodba z dne 25. julija 2018 , Minister for 
Justice and Equality (Pomanjkljivosti v pravosodnem sistemu), C-216/18 PPU , EU:C:2018 :586, 
točka 41). 
37 Iz tega sledi, da izvršitveni pravosodni organi lahko načeloma zavrnejo izvršitev takega naloga samo iz 
taksativno naštetih razlogov za neizvršitev, določenih z Okvirnim sklepom 2002 /584, za izvršitev 
evropskega naloga za prijetje pa se lahko določi le kateri od pogojev, ki so izčrpno našteti v členu 5 
tega okvirnega sklepa. Zato je, medtem ko je izvršitev evropskega naloga za prijetje načelo, zavrnitev 
izvršitve določena kot izjema, ki jo je treba razlagati ozko (sodba z dne 25. julija 2018 , Minister for 
Justice and Equality (Pomanjkljivosti v pravosodnem sistemu), C-216/18 PPU , EU:C:2018 :586, 
točka 41 in navedena sodna praksa). 
ECLI:EU:C:2020 :1033 8 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
38 Vendar se z načelom medsebojnega priznavanja zahteva, da je treba v skladu z določbami Okvirnega 
sklepa 2002 /584 izvršiti samo evropske naloge za prijetje v smislu člena 1(1) tega sklepa, kar zahteva, 
da tak nalog, ki je v tej določbi opredeljen kot „sodna odločba“, izda „pravosodni organ“ v smislu 
člena 6(1) tega okvirnega sklepa (sodba z dne 27. maja 2019 , OG in PI (Državni tožilstvi v Lübecku in 
Zwickauu), C-508/18 in C-82/19 PPU , EU:C:2019 :456, točka 46 in navedena sodna praksa). 
Zadnjenavedeni pojem pomeni, da zadevni organ deluje neodvisno pri opravljanju svojih funkcij 
v zvezi z izdajo evropskega naloga za prijetje (glej v tem smislu sodbo z dne 27. maja 2019 , OG in PI 
(Državni tožilstvi v Lübecku in Zwickauu), C-508/18 in C-82/19 PPU , EU:C:2019 :456, točki 74 in 88). 
39 V zvezi s tem je treba opozoriti, da je zahteva po neodvisnosti sodišč bistvena vsebina temeljne pravice 
do poštenega sojenja, ki ima poglaviten pomen kot garant varstva vseh pravic, ki jih imajo pravni 
subjekti na podlagi prava Unije, in ohranitve skupnih vrednot držav članic, ki so navedene v členu 2 
PEU, zlasti vrednote pravne države (sodba z dne 25. julija 2018 , Minister for Justice and Equality 
(Pomanjkljivosti v pravosodnem sistemu), C-216/18 PPU , EU:C:2018 :586, točka 48). 
40 V teh okoliščinah mora vsaka država članica za zagotovitev polne uporabe načel vzajemnega zaupanja 
in medsebojnega priznavanja, na katerih temelji delovanje mehanizma evropskega naloga za prijetje, 
uvedenega z Okvirnim sklepom 2002 /584, zagotoviti pod končnim nadzorom Sodišča, da se ohrani 
neodvisnost njene sodne oblasti, tako da se vzdrži vseh ukrepov, ki bi jo lahko ogrozili. 
41 Vendar izvršitveni pravosodni organ, ki razpolaga z elementi, ki kažejo na sistemske ali splošne 
pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti v odreditveni državi članici, ki so obstajale v času 
izdaje zadevnega evropskega naloga za prijetje ali so nastale po njegovi izdaji, ne sme zavrniti statusa 
„odreditvenega pravosodnega organa“ v smislu člena 6(1) Okvirnega sklepa 2002 /584 vsakem u sodniku 
ali sodiščutedržave članice, ki po naravi deluje popolnoma neodvisno od izvršilne oblasti. 
42 Obstoj takih pomanjkljivosti namreč ne vpliva nujno na vse odločitve, ki bi jih sodišča navedene države 
članice morale sprejeti v vsakem posameznem primeru. 
43 Z nasprotno razlago bi prišlo do razširitve omejitev, dovoljenih pri načelih vzajemnega zaupanja in 
medsebojnega priznavanja, prek „izjemnih okoliščin“ v smislu sodne prakse, navedene v točki 35 te 
sodbe, kar bi privedlo do splošne izključitve uporaba teh načel v okviru evropskih nalogov za prijetje, 
ki jih izdajo sodišča države članice, v kateri so ugotovljene te pomanjkljivosti. 
44 Poleg tega bi pomenila, da nobenega sodiščatedržave članice ne bi bilo mogoče večšteti za „sodišče“ 
za namene uporabe drugih določb prava Unije, zlasti člena 267 PDEU (glej v tem smislu sodbo z dne 
27. februarja 2018 , Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C-64/16, EU:C:2018 :117, točki 38 
in 43). 
45 Spoznanja, ki izhajajo iz sodbe z dne 27. maja 2019 , OG in PI (Državni tožilstvi v Lübecku in 
Zwickauu) (C-508/18 in C-82/19 PPU , EU:C:2019 :456), ki jo je navedlo predložitveno sodišče, ne 
morejo omajati zgornjih premislekov. 
46 Sodišče je namreč v tej sodbi najprej opozorilo, da izraz „pravosodni organ“ iz člena 6(1) Okvirnega 
sklepa 2002 /584 ni omejen zgolj na sodnike ali sodišča katere od držav članic, ampak ga je treba 
razumeti tako, da širše zajema organe, ki v tej državi članici sodelujejo pri izvajanju sodne oblasti 
v kazenskih zadevah, v nasprotju, med drugim, z ministrstvi ali službami policije, ki so del izvršilne 
veje oblasti (sodba z dne 27. maja 2019 , OG in PI (Državni tožilstvi v Lübecku in Zwickauu), 
C-508/18 in C-82/19 PPU , EU:C:2019 :456, točka 50). 
47 Sodišče je nato menilo, da mora biti odreditveni pravosodni organ sposoben izvršitvenemu 
pravosodnemu organu zagotoviti, da glede na jamstva, ki jih zagotavlja pravni sistem odreditvene 
države članice, deluje neodvisno pri opravljanju svojih funkcij v zvezi z izdajo evropskega naloga za 
prijetje. Pojasnilo je, da ta neodvisnost zahteva, da obstajajo statusna in organizacijska pravila, ki 
ECLI:EU:C:2020 :1033 9 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
zagotavljajo, da odreditveni pravosodni organ v okviru sprejetja odločitve o izdaji takega naloga za 
prijetje ni izpostavljen kakršnemu koli tveganju, da bo zlasti podrejen posameznim navodilom izvršilne 
veje oblasti (sodba z dne 27. maja 2019 , OG in PI (Državni tožilstvi v Lübecku in Zwickauu), 
C-508/18 in C-82/19 PPU , EU:C:2019 :456, točka 74). 
48 Sodišče je tako razsodilo, da državni tožilstvi iz zadev, v katerih je bila izrečena ta sodba, nista 
izpolnjevali zahteve po neodvisnosti, ki je neločljivo povezana s pojmom „odreditveni pravosodni 
organ“ v smislu člena 6(1) Okvirnega sklepa 2002 /584/PNZ, ne na podlagi dokazov o obstoju 
sistemskih ali splošnih pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti države članice, katere del 
sta ti državni tožilstvi, ampak zaradi statusnih in organizacijskih pravil, ki jih je ta država članica 
sprejela v okviru svoje procesne avtonomije in zaradi katerih sta bili navedeni tožilstvi v razmerju 
pravne podrejenosti do izvršilne veje oblasti in torej izpostavljeni tveganju, da bodo nanju v okviru 
sprejetja odločitve v zvezi z izdajo evropskega naloga za prijetje naslovljeni posamezni ukazi ali 
navodila te veje oblasti. 
49 V Uniji, ki temelji na pravni državi, zahteva po neodvisnosti sodišč izključuje, da bi ta lahko bila 
s komer koli hierarhično povezana ali mu podrejena in da bi lahko od kogar koli prejemala ukaze ali 
navodila (glej v tem smislu sodbe z dne 27. februarja 2018 , Associação Sindical dos Juízes 
Portugueses, C-64/16, EU:C:2018 :117, točka 44; z dne 25. julija 2018 , Minister for Justice and Equality 
(Pomanjkljivosti v pravosodnem sistemu), C-216/18 PPU , EU:C:2018 :586, točka 63, inz dne 
21. januarja 2020 , Banco de Santander, C-274/14, EU:C:2020 :17, točka 57). 
50 V teh okoliščinah iz sodbe z dne 27. maja 2019 , OG in PI (Državni tožilstvi v Lübecku in Zwickauu) 
(C-508/18 in C-82/19 PPU , EU:C:2019 :456), ni mogoče sklepati, da lahko sistemske ali splošne 
pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti v odreditveni državi članici, ne glede na to, kako 
resne so, same po sebi zadostujejo za to, da lahko izvršitveni pravosodni organ šteje, da vsa sodiščate 
države članice niso zajeta s pojmom „odreditveni pravosodni organ“ v smislu člena 6(1) Okvirnega 
sklepa 2002 /584. 
51 Na drugem mestu je treba ugotoviti, ali je treba člen 1(3) Okvirnega sklepa 2002 /584 razlagati tako, da 
kadar izvršitveni pravosodni organ, ki odloča o predaji osebe, za katero je bil izdan evropski nalog za 
prijetje, razpolaga z elementi, ki kažejo na resnično nevarnost kršitve temeljne pravice do poštenega 
sojenja, zagotovljene s členom 47, drugi odstavek, Listine, zaradi sistemskih ali splošnih pomanjkljivosti 
v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti v odreditveni državi članici, lahko domneva, da obstajajo resni in 
utemeljeni razlogi za prepričanje, da bo za to osebo v primeru predaje zadnjenavedeni državi članici 
obstajala taka nevarnost, ne da bi opravil konkretno in natančno presojo, pri kateri bi upošteval zlasti 
osebne razmere navedene osebe, naravo zadevnega kaznivega dejanja in dejanski okvir, na katerem je 
utemeljena izdaja tega sklepa. 
52 V zvezi s tem je treba opozoriti, da je Sodišče v sodbi z dne 25. julija 2018 , Minister for Justice and 
Equality (Pomanjkljivosti v pravosodnem sistemu) (C-216/18 PPU , EU:C:2018 :586, točka 79), 
razsodilo, da je treba člen 1(3) Okvirnega sklepa 2002 /584 razlagati tako, da kadar izvršitveni 
pravosodni organ, ki odloča o predaji osebe, za katero je bil izdan evropski nalog za prijetje zaradi 
uvedbe kazenskega postopka, razpolaga z elementi – kakršni so tisti iz obrazloženega predloga 
Komisije, sprejetega na podlagi člena 7(1) PEU – ki kažejo na obstoj resnične nevarnosti, da bo kršena 
temeljna pravica do poštenega sojenja, zagotovljena s členom 47, drugi odstavek, Listine, zaradi 
sistemskih ali splošnih pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti v odreditveni državi 
članici, mora navedeni organ konkretno in natančno presoditi, ali – glede na osebne razmere te osebe, 
naravo kaznivega dejanja, zaradi katerega je kazensko preganjana, in dejanski okvir, na katerem je 
utemeljena izdaja evropskega naloga za prijetje, ter ob upoštevanju informacij, ki jih je predložila ta 
država članica na podlagi člena 15(2) tega okvirnega sklepa – obstajajo resni in utemeljeni razlogi za 
prepričanje, da za navedeno osebo v primeru predaje zadnjenavedeni državi članici obstaja taka 
nevarnost. 
ECLI:EU:C:2020 :1033 10 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
53 Iz tega izhaja, da se za možnost zavrnitve izvršitve evropskega naloga za prijetje na podlagi člena 1(3) 
Okvirnega sklepa 2002 /584, kot je razložen v tej sodbi, predvideva preizkus v dveh fazah. 
54 V okviru prve faze mora pravosodni organ, ki naj bi izvršil zadevni evropski nalog za prijetje, ugotoviti, 
ali obstajajo objektivni, zanesljivi, natančni in ustrezno posodobljeni elementi, ki dokazujejo obstoj 
resnične nevarnosti za kršitev temeljne pravice do poštenega sojenja, zagotovljene s členom 47, drugi 
odstavek, Listine, zaradi sistemskih ali splošnih pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti 
v odreditveni državi članici (glej v tem smislu sodbo z dne 25. julija 2018 , Minister for Justice and 
Equality (Pomanjkljivosti v pravosodnem sistemu), C-216/18 PPU , EU:C:2018 :586, točka 61). 
55 V okviru druge faze mora ta organ konkretno in natančno presoditi, kakšen je lahko vpliv teh 
pomanjkljivosti na ravni sodišč te države članice, ki so pristojna za vodenje postopkov zoper zahtevano 
osebo, in ali – glede na osebne razmere te osebe, naravo kaznivega dejanja, zaradi katerega je kazensko 
preganjana, in dejanski okvir, na katerem je utemeljena izdaja tega naloga za prijetje, ter ob 
upoštevanju informacij, ki jih je morebiti predložila navedena država članica na podlagi člena 15(2) 
Okvirnega sklepa 2002 /584 – obstajajo resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da za navedeno osebo 
v primeru predaje zadnjenavedeni državi članici obstaja taka nevarnost (glej v tem smislu sodbo z dne 
25. julija 2018 , Minister for Justice and Equality (Pomanjkljivosti v pravosodnem sistemu), 
C-216/18 PPU , EU:C:2018 :586, točke od 74 do 77). 
56 Poudariti je treba, da, kot je bilo navedeno v točkah od 53 do 55 te sodbe, obe fazi tega preizkusa 
vključujeta analizo informacij, pridobljenih na podlagi različnih meril, tako da se ne smeta 
zamenjevati. 
57 V zvezi s tem je treba opozoriti, da se, kot izhaja iz uvodne izjave 10 Okvirnega sklepa 2002 /584, 
izvajanje mehanizma evropskega naloga za prijetje lahko zaustavi samo v primeru resnih in nenehnih 
kršitev načel iz člena 2 PEU ene od držav članic, med katerimi je načelo pravne države, ki jih ugotovi 
Evropski svet na podlagi člena 7(2) PEU s posledicami, navedenimi v odstavku 3 istega člena. 
58 Sodišče je tako presodilo, da bi moral izvršitveni pravosodni organ samo v primeru, da bi Evropski svet 
sprejel sklep, kakršen je ta iz prejšnje točke, po čemer bi Svet zaustavil uporabo Okvirnega sklepa 
2002 /584 glede zadevne države članice, samodejno zavrniti izvršitev vsakega evropskega naloga za 
prijetje, ki bi ga izdala navedena država članica, ne da bi mu bilo treba opraviti kakršno koli 
konkretno presojo v zvezi z resnično nevarnostjo za zadevno osebo, da bi bilo poseženo v bistveno 
vsebino njene temeljne pravice do poštenega sojenja (sodba z dne 25. julija 2018 , Minister for Justice 
and Equality (Pomanjkljivosti v pravosodnem sistemu), C-216/18 PPU , EU:C:2018 :586, točka 72). 
59 Priznavanje, da je mogoče na podlagi sistemskih ali splošnih pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo 
sodne oblasti v odreditveni državi članici, ne glede na to, kako resne so, domnevati, da v zvezi 
z osebo, zoper katero je izdan evropski nalog za prijetje, obstajajo resni in utemeljeni razlogi za 
prepričanje, da v primeru njene predaje tej državi članici obstaja resnična nevarnost, da bo kršena 
njena temeljna pravica do poštenega sojenja, kar bi upravičilo neizvršitev tega naloga za prijetje, bi 
privedlo do samodejne zavrnitve izvršitve vseh nalogov za prijetje, ki jih izda navedena država članica, 
in s tem do de facto zaustavitve izvajanja mehanizma evropskega naloga za prijetje v zvezi s to državo 
članico, čeprav Evropski svet in Svet nista sprejela sklepov, opisanih v prejšnji točki. 
60 Čeprav mora posledično ob neobstoju takih sklepov ugotovitev pravosodnega organa, ki naj bi izvršil 
evropski nalog za prijetje, da obstajajo elementi, ki kažejo na sistemske ali splošne pomanjkljivosti 
v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti v odreditveni državi članici ali na poslabšanje takih 
pomanjkljivosti, ta organ spodbuditi k pazljivosti, kot je generalni pravobranilec v bistvu navedel 
vtočki 76 sklepnih predlogov, pa se ta ne more opreti samo na to ugotovitev, da ne bi izvedel druge 
faze preizkusa, navedenega v točkah od 53 do 55 te sodbe. 
ECLI:EU:C:2020 :1033 11 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
61 V okviru druge faze mora namreč ta organ, po potrebi z vidika takega poslabšanja, presoditi, ali glede 
na osebne razmere osebe, katere predaja se zahteva z zadevnim evropskim nalogom za prijetje, naravo 
kaznivega dejanja, zaradi katerega je kazensko preganjana, in dejanski okvir, na katerem je utemeljena 
izdaja tega naloga za prijetje, kot so izjave javnih organov, ki lahko posegajo v obravnavo posameznega 
primera, ter ob upoštevanju informacij, ki naj bi mu jih predložil odreditveni pravosodni organ na 
podlagi člena 15(2) Okvirnega sklepa 2002 /584, obstajajo resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da 
bo za navedeno osebo po predaji odreditveni državi članici obstajala resnična nevarnost, da bo kršena 
njena pravica do poštenega sojenja. V takem primeru izvršitveni pravosodni organ ne sme na podlagi 
člena 1(3) tega okvirnega sklepa izvršiti zadevnega evropskega naloga za prijetje. V nasprotnem 
primeru pa ga mora izvršiti v skladu s splošno obveznostjo iz člena 1(2) navedenega okvirnega sklepa. 
62 V zvezi s tem je treba še dodati, da je namen mehanizma evropskega naloga za prijetje zlasti boj proti 
nekaznovanosti zahtevane osebe, ki se nahaja na drugem ozemlju, kot je to, na katerem je domnevno 
storila kaznivo dejanje (glej v tem smislu sodbo z dne 6. decembra 2018 , IK (Izvršitev dodatne kazni), 
C-551/18 PPU , EU:C:2018 :991, točka 39). 
63 Ta cilj nasprotuje razlagi člena 1(3) Okvirnega sklepa 2002 /584, v skladu s katero obstoj oziroma 
poslabšanje sistemskih ali splošnih pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti v državi 
članici sam po sebi zadostuje za utemeljitev zavrnitve izvršitve evropskega naloga za prijetje, ki ga je 
izdal pravosodni organ te države članice. 
64 Taka razlaga bi namreč povzročila večje tveganje za nekaznovanost oseb, ki so po izrečeni obsodilni 
sodbi ali po tem, ko so bile osumljene kaznivega dejanja, na begu pred zakono m, čeprav ne bi 
obstajali elementi v zvezi z osebnimi razmerami teh oseb, na podlagi katerih bi bilo mogoče šteti, da 
bo za njih v primeru predaje državi članici, ki je izdala zadevni evropski nalog za prijetje, obstajala 
resnična nevarnost kršitve njihove temeljne pravice do poštenega sojenja. 
65 V zvezi z vprašanjem, ali mora izvršitveni pravosodni organ po potrebi upoštevati sistemske ali splošne 
pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti v odreditveni državi članici, ki bi nastale po izdaji 
evropskega naloga za prijetje, katerega izvršitev se zahteva, je treba opozoriti, da člen 1(1) Okvirnega 
sklepa 2002 /584 določa, da lahko država članica evropski nalog za prijetje izda z namenom prijetja in 
predaje zahtevane osebe s strani druge države članice tako zaradi uvedbe kazenskega postopka kot 
tudi zaradi izvršitve kazni zapora ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti. 
66 Čedržava članica evropski nalog za prijetje izda z namenom predaje zahtevane osebe zaradi uvedbe 
kazenskega postopka, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari v zadevi C-354/20 PPU , mora izvršitveni 
pravosodni organ, da konkretno in natančno presodi, ali v okoliščinah obravnavanega primera obstajajo 
resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da bo za navedeno osebo po tej predaji obstajala resnična 
nevarnost kršitve njene temeljne pravice do poštenega sojenja, preučiti zlasti, kakšen je lahko vpliv 
sistemskih ali splošnih pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti v odreditveni državi 
članici na ravni sodišč te države članice, ki bodo pristojna za vodenje postopkov zoper navedeno osebo 
(glej v tem smislu sodbo z dne 25. julija 2018 , Minister for Justice and Equality (Pomanjkljivosti 
v pravosodnem sistemu), C-216/18 PPU , EU:C:2018 :586, točki 68 in 74). Ta preučitev zato zahteva 
upoštevanje vpliva takih pomanjkljivosti, ki bi nastale po izdaji zadevnega evropskega naloga za 
prijetje. 
67 To velja tudi v primeru, čedržava članica izda evropski nalog za prijetje z namenom predaje zahtevane 
osebe zaradi izvršitve kazni zapora ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti, kadar bo proti njej po 
njeni morebitni predaji uveden nov sodni postopek zaradi vložitve pritožbe zoper izvršitev te kazni ali 
tega ukrepa, vezanega na odvzem prostosti, oziroma pritožbe zoper sodno odločbo, katere izvršitev je 
predmet tega evropskega naloga za prijetje. 
ECLI:EU:C:2020 :1033 12 
SODBA Z DNE 17. 12. 2020 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-354/20 PPU IN C-412/20 PPU  
OPENBAAR MINISTERIE (NEODVISNOST ODREDITVENEGA PRAVOSODNEGA ORGANA)  
68 Vendar mora v drugem primeru izvršitveni pravosodni organ tudi preučiti, koliko so sistemske ali 
splošne pomanjkljivosti, ki so obstajale v odreditveni državi članici v času izdaje evropskega naloga za 
prijetje, v okoliščinah obravnavane zadeve vplivale na neodvisnost sodiščate države članice, ki je 
izreklo kazen zapora ali ukrep, vezan na odvzem prostosti, katerih izvršitev je predmet tega 
evropskega naloga za prijetje. 
69 Glede na vse zgornje preudarke je treba na postavljena vprašanja odgovoriti, da je treba 
člena 6(1) in 1(3) Okvirnega sklepa 2002 /584 razlagati tako, da kadar izvršitveni pravosodni organ, ki 
odloča o predaji osebe, za katero je bil izdan evropski nalog za prijetje, razpolaga z elementi, ki kažejo 
na sistemske ali splošne pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodne oblasti v državi članici, ki je 
izdala ta nalog za prijetje, ki so obstajale v času njegove izdaje ali so se pojavile po njegovi izdaji, ta 
organ sodišču, ki je izdalo navedeni nalog za prijetje, ne sme zavrniti statusa „odreditvenega 
pravosodnega organa“ in ne sme domnevati, da obstajajo resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da 
bo za to osebo v primeru njene predaje zadnjenavedeni državi članici obstajala resnična nevarnost 
kršitve njene temeljne pravice do poštenega sojenja, zagotovljene s členom 47, drugi odstavek, Listine, 
ne da bi opravil konkretno in natančno presojo, pri kateri bi upošteval zlasti osebne razmere navedene 
osebe, naravo zadevnega kaznivega dejanja in dejanski okvir, na katerem temelji navedena izdaja, kot so 
izjave javnih organov, ki lahko posegajo v obravnavo posameznega primera. 
Stroški 
70 Ker je ta postopek za stranki v postopkih v glavni stvari ena od stopenj v postopkih pred 
predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso 
stroški navedenih strank, se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo: 
Člen 6(1) in člen 1(3) Okvirnega sklepa Sveta z dne 1 3. junija 2 0 0 2 o ev ropskem nalogu za 
prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2 0 0 2 / 5 8 4 / PNZ), kakor je bil spremenjen 
z Okvirnim sklepom Sveta 2 0 0 9 / 2 9 9 / PNZ z dne 2 6. februarja 2 0 0 9 , je treba razlagati tako, da 
kadar iz v ršitveni pravosodni organ, ki odloča o predaji osebe, za katero je bil izdan ev ropski 
nalog za prijetje, razpolaga z elementi, ki kažejo na sistemske ali splošne pomanjkljivosti v z vezi 
z neodvisnostjo sodne oblasti v državi članici, ki je izdala ta nalog za prijetje, ki so obstajale 
v času njegove izdaje ali so nastale po njegovi izdaji, ta organ sodišču, ki je izdalo navedeni 
nalog za prijetje, ne sme zav rniti statusa „odreditvenega pravosodnega organa“ in ne sme 
domnevati, da obstajajo resni in utemeljeni razlogi za prepričanje, da bo za to osebo v primeru 
njene predaje zadnjenavedeni državi članici obstajala resnična nevarnost kršitve njene temeljne 
pravice do poštenega sojenja, zagotovljene s členom 4 7, drugi odstavek, Listine E v ropske unije 
o temeljnih pravicah, ne da bi opravil konkretno in natančno presojo, pri kateri bi upošteval 
zlasti osebne razmere navedene osebe, naravo zadevnega kaznivega dejanja in dejanski okvir, na 
katerem temelji navedena izdaja, kot so izjave javnih organov, ki lahko posegajo v obravnavo 
posameznega primera. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2020 :1033 13