6

V točkah od 3 do 10 obrazložitve izpodbijanih sklepov je navedeno: „(3) Komisija razpolaga z indici, da ima lahko [tožeča stranka] prevladujoč položaj na enem ali več upoštevnih trgov v zvezi z opravljanjem storitev internetne povezljivosti. (4) Komisija razpolaga z indici, da bi lahko [tožeča stranka] izvajala prakse, ki omejujejo in/ali slabšajo kakovost storitev internetne povezljivosti v EGP. Take prakse bi lahko vključevale: (a) ‚tromboning‘. [Tožeča stranka] bi lahko nekaterim ponudnikom prenosa omogočila, da se z ustrezno zmogljivostjo medomrežno povežejo z omrežjem [tožeče stranke] le v oddaljenih krajih, tudi če so [tožeča stranka] in zadevni ponudnik ali ponudniki prenosa v bližjih krajih v EGP, vključno na ozemlju države članice ali držav članic, kjer [tožeča stranka] sama ponuja storitve dostopa do širokopasovnega interneta, in bi se tam lahko medomrežno povezali; in/ali (b) preobremenjenost vrat. [Tožeča stranka] lahko zavrne prilagoditev zmogljivosti medomrežnega povezovanja z nekaterimi ponudniki prenosa in/ali s tem odlaša, kar vodi do preobremenjenosti obstoječih vrat; in/ali (c) omejitev širjenja poti. Z uporabo omejitev širjenja poti v okviru svojih dejavnosti prenosa bi lahko [tožeča stranka] operaterje prenosa in [omrežja za razširjanje vsebin] prisilila, da se neposredno povežejo z omrežjem [tožeče stranke], da bi dosegli [njene] končne uporabnike ali tem končnim uporabnikom zagotovili sprejemljivo raven kakovosti; in/ali (d) omejevalna razmerja prenosa. [Tožeča stranka] bi lahko uporabljala omejevalna razmerja prenosa med dohodnim in odhodnim prometom, zaradi katerih naj bi bil dohodni promet operaterjev prenosa, namenjen njihovim končnim uporabnikom, omejen, in/ali bi lahko zahtevala, da operaterji prenosa plačajo za dohodni promet, ki presega to razmerje; in/ali (e) zbijanje marž. Razlika med ceno, ki jo [tožeča stranka] zahteva od operaterjev prenosa za dostop do svojega omrežja, in cenami, ki jih [tožeča stranka] zaračunava za svoje storitve prenosa, bi lahko bila taka, da operaterji prenosa, ki so tako učinkoviti kot [tožeča stranka], ne bi mogli konkurirati pri opravljanju nekaterih storitev prenosa. (5) Poleg tega bi lahko bila posledica prakse, opisane v točki 4 obrazložitve zgoraj, to, da bi bili samostojni ponudniki vsebin in/ali aplikacij na internetu postavljeni v slabši konkurenčni položaj glede opravljanja storitev za končne uporabnike [tožeče stranke] v primerjavi s [tožečo stranko], ki dobavlja podobne vsebine in/ali aplikacije. (6) Komisija razpolaga z indici, da bi se prakse, opisane v točki 4 obrazložitve zgoraj, lahko izvajale že vsaj od leta 2005 in da bi se lahko še vedno. Vendar pa ni mogoče izključiti, da so se te prakse izvajale v daljšem obdobju. (7) Če bi se te trditve izkazale za utemeljene, bi prakse, opisane v točki 4 obrazložitve zgoraj, lahko pomenile kršitev ali kršitve člena 102 PDEU in člena 54 Sporazuma EGP. (8) Da bi Komisija lahko preverila vsa upoštevna dejstva v zvezi s praksami, opisanimi v točki 4 obrazložitve, in okoliščine, v katerih so nastala, je treba opraviti preglede v skladu s členom 20 Uredbe št. 1/2003. (9) Komisija razpolaga z indici, da prakse, opisane v točki 4 obrazložitve, temeljijo na preudarkih, ki so strogo zaupni in ki jih pozna le višje vodstvo [tožeče stranke] in omejeno število zaupnih zaposlenih, [ter da] naj bi bila dokumentacija v zvezi s temi praksami in razlogi zanje omejena na strogi minimum in shranjena na krajih in/ali v obliki, ki naj bi olajšala njihovo prikritje, nerazpoložljivost ali uničenje v primeru pregleda. (10) Za zagotovitev učinkovitosti teh pregledov je nujno, da se opravijo brez predhodne obvestitve podjetij, za katere se sumi, da so udeležena pri kršitvi oziroma kršitvah, in da se hkrati opravi več pregledov.“