Keywords

Summary



Keywords

1. Varstvo potrošnikov – Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 93/13 – Obveznost nacionalnega sodišča, da po uradni dolžnosti prouči nedovoljenost pogoja v pogodbi, ki mu je predložena v presojo – Obveznost, da se stranke pozovejo k predložitvi stališč

(Direktiva Sveta 93/13, člena 6(1) in 7(1))

2. Varstvo potrošnikov – Nedovoljeni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 93/13 – Nedovoljeni pogoj v smislu člena 3 – Presoja nedovoljenosti, ki jo opravi nacionalno sodišče – Obveznost upoštevanja vseh drugih pogojev v pogodbi

(Direktiva Sveta 93/13, člena 3(1) in 4(1))

Summary

1. Člena 6(1) in 7(1) Direktive 93/13 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da lahko nacionalno sodišče, ki po uradni dolžnosti ugotovi nedovoljenost pogoja, sprejme vse ukrepe, ki izhajajo iz te ugotovitve, ne da bi moral potrošnik, ki je bil obveščen o svojih pravicah, predlagati, da se navedeni pogoj razglasi za ničen. Vendar načelo kontradiktornosti na splošno zahteva, da nacionalno sodišče, ki je po uradni dolžnosti ugotovilo neveljavnost pogodbenega pogoja, o tem obvesti stranke v postopku in jih pozove, da o tem kontradiktorno razpravljajo na način, ki ga za to določajo nacionalna postopkovna pravila.

Za polni učinek varstva varstva, določenega z Direktivo, je potrebno, da lahko nacionalno sodišče, ki po uradni dolžnosti ugotovi nedovoljenost pogoja, sprejme vse ukrepe, ki izhajajo iz te ugotovitve, ne da bi moral potrošnik, ki je bil obveščen o svojih pravicah, predlagati, da se navedeni pogoj razglasi za ničen. Vendar pa mora nacionalno sodišče pri izvajanju prava Unije upoštevati tudi zahteve učinkovitega sodnega varstva pravic, ki jih imajo pravni subjekti v skladu s pravom Unije, kot je določeno s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Med temi zahtevami je tudi načelo kontradiktornosti, ki je sestavni del pravice do obrambe in ki ga mora sodišče upoštevati predvsem, kadar v sporu razsoja na podlagi razloga, ki je bil preizkušen po uradni dolžnosti.

Ni mogoče šteti, da ta obveznost sama po sebi ni združljiva z načelom učinkovitosti, ki ureja izvajanje pravic, ki jih priznava pravni red Unije, s strani držav članic, ker je to načelo treba uporabiti ob upoštevanju zlasti osnovnih načel nacionalnega pravnega sistema, kot je načelo varstva pravice do obrambe, katerega del je tudi načelo kontradiktornosti.

Poleg tega je ta možnost, da se potrošnik lahko o tem izreče, prav tako v skladu z obveznostjo nacionalnega sodišča, da po potrebi upošteva voljo, ki jo je izrazil potrošnik, kadar ta kljub temu, da ve, da nedovoljeni pogoj ni zavezujoč, izrazi nasprotovanje njegovi izključitvi, s čimer poda svobodno in zavestno soglasje k zadevnemu pogoju.

(Glej točke 28, 29, 33, 35, 36 in točko 1 izreka.)

2. V skladu s členom 3(1) Direktive pogoj velja za nedovoljen, če v nasprotju z zahtevo dobre vere v škodo potrošnika povzroči znatno in neupravičeno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih pogodbenih strank. V skladu s členom 4(1) Direktive je treba to oceniti ob upoštevanju narave storitve, za katero je bila sklenjena pogodba, ter s sklicevanjem na vse okoliščine, ki so obstajale v času sklepanja pogodbe, in na vse druge pogoje te pogodbe ali druge pogodbe, od katere je pogoj odvisen. Nacionalno sodišče mora tako pri presoji morebitne nedovoljenosti pogodbenega pogoja, na katerem temelji zahtevek, o katerem odloča, upoštevati vse preostale pogodbene pogoje.

(Glej točki 40 in 41 ter točko 2 izreka.)