ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
122

Na drugem mestu je treba po eni strani ugotoviti, da so bile s sklepom iz leta 2010 določbe člena 2, točki 31 in 32, odločbe iz leta 2009, s katerimi so bile določene globe, za plačilo katerih so bile tožeča stranka ter družbi CPA in ACW solidarno odgovorne, nadomeščene z novimi določbami, ki spreminjajo skupni znesek globe, ki ga mora plačati družba ACW, in razmerje solidarnosti med temi tremi družbami.
6

Z odločbo z dne 21. julija 2016 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba) je peti odbor za pritožbe pri EUIPO delno razveljavil odločbo oddelka za izbris v delu, v katerem se je ta nanašala na proizvode iz razreda 9, medtem ko ti izdelki niso bili predmet zahteve za delno razveljavitev, ki jo je vložila intervenientka. Na podlagi člena 51(1)(b) Uredbe št. 207/2009 je bila tožba v preostalem zavrnjena. Odbor za pritožbe je v zvezi s tem navedel, prvič, v točkah od 23 do 27 izpodbijane odločbe, da je treba razloge za razveljavitev presojati glede na dan vložitve zahteve za razveljavitev. Drugič, v točkah od 28 do 33 izpodbijane odločbe je menil, da bi bilo treba zatrjevano preoblikovanje izpodbijane znamke v občo oznako zadevnih proizvodov in storitev obravnavati ob upoštevanju dojemanja končnih čeških uporabnikov. Zato je zavrnil preučitev nasprotnih dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka in ki so se nanašali na njene dejavnosti v zvezi z zaščito njene znamke v drugih državah članicah, ki niso Češka republika. Tretjič, v točkah od 34 do 47 izpodbijane odločbe je odbor za pritožbe menil, da dokazi, ki so bili predloženi v postopku, dokazujejo, da je izraz „spinning“ v Češki republiki postal obča oznaka vrste „telesne vadbe“ in „opreme za vadbo“, ki se uporablja za to vadbo. Četrtič, v točkah od 48 do 56 izpodbijane odločbe je odbor za pritožbe menil, da je dejstvo, da je izpodbijana znamka postala obča oznaka, mogoče pripisati nezadostnemu prizadevanju tožeče stranke za varstvo njene znamke v Češki republiki. Petič, v točkah od 57 do 61 izpodbijane odločbe je menil, da je bilo v več odločbah Úřad průmyslového vlastnictví (urad za industrijsko lastnino, Češka republika) in čeških sodišč potrjeno, da tožeča stranka ni bila dovolj pozorna in ni sprejela razumnih ukrepov za varstvo svoje znamke v Češki republiki.
124

Glede na preiskavo, ki jo je opravil OLAF, je ravnanje tožeče stranke zajemalo prirejanje seznamov prisotnosti in izplačevanje previsokih plač, s katerimi je lahko financirala neupravičene dejavnosti in kršila načelo „non-profit“, kar je škodilo proračunu in podobi Unije. Ta preiskava je pokazala, da so se ta ravnanja ponavljala več let in bila splošne narave, ker so se zanje odločili poslovodja tožeče stranke in njeni vodstveni delavci. V teh okoliščinah ta ravnanja glede na informacije, ki so bile na voljo Komisiji in ki jih tožeča stranka pred Splošnim sodiščem ni izpodbijala, pomenijo resno kršitev zavez, ki jih je tožeča stranka sprejela na podlagi sporazumov, sklenjenih v okviru OP7, zaradi česar se je Komisija torej znašla v položaju, v katerem so bili izpolnjeni pogoji, zahtevani za to, da je lahko odpovedala sodelovanje tožeče stranke pri zadevnem sporazumu, sklenjenem v okviru O2020.
12

Odbor za pritožbe je v prvi odločbi navedel, prvič, da je upoštevno obdobje za presojo resne in dejanske uporabe sporne znamke trajalo od 14. novembra 2006 do vključno 13. novembra 2011. Drugič, menil je, da so bile zahteve glede kraja uporabe v obravnavanem primeru izpolnjene. Tretjič, glede trajanja uporabe je v bistvu ugotovil, da sta bili z dokazi, ki jih je predložila družba Marpefa, če se jih upošteva kot celota, dokazani „pogostost“ in „rednost“ uporabe sporne znamke v Uniji, zlasti med letoma 2008 in 2011. Četrtič, glede narave uporabe je ugotovil, da sporna znamka ni bila uporabljena v obliki, s katero bi se spremenil njen razlikovalni učinek glede na obliko, za katero je bila registrirana. Petič, menil je, da iz celovite presoje dokazov izhaja, da se je sporna znamka uporabljala za proizvode, navedene zgoraj v točki 11. V tem okviru je v točki 46 obrazložitve prve odločbe zlasti poudaril, da je jasno, da so ti proizvodi „elektronski in audiovizualni sistemi, naprave in proizvodi, ki so sestavljeni iz ali so del ‚aparatov za reprodukcijo zvoka in slike‘“, ki „imajo vsi podobno ali enako naravo in cilj in ki se ne dopolnjujejo, ampak so medsebojno povezani“ in ki „spadajo na ‚polje naravne razširitve‘“, kot je opredeljeno v sodbi Splošnega sodišča z dne 14. julija 2005, Reckitt Benckiser (España)/UUNT – Aladin (ALADIN) (T‑126/03, EU:T:2005:288). V točki 46 obrazložitve je dodal, da je izraz „aparati za reprodukcijo zvoka in slike“ za označitev proizvodov, katerih uporaba je bila dokazana, opredeljen dovolj „natančno in izčrpno“ in da ni nobenega upoštevnega razloga, da bi se v tej kategoriji začrtale očitne meje.
11

Svet je 22. marca 2016 sprejel Sklep Sveta (EU, Euratom) 2016/454 o imenovanju treh sodnikov Sodišča za uslužbence Evropske unije (UL 2016, L 79, str. 30), in sicer S. Van Raepenbuscha, z učinkom od 1. oktobra 2014, ter J. Sant’Anne in A. Kornezova, z učinkom od 1. aprila 2016. V uvodnih izjavah od 1 do 6 tega sklepa je navedeno: „(1) Mandat dveh sodnikov Sodišča za uslužbence […] se je iztekel 30. septembra 2014, mandat tretjega sodnika pa 31. avgusta 2015. Zato je treba v skladu s členom 2 in členom 3(1) Priloge I k […] Statutu Sodišča Evropske unije […] imenovati tri sodnike za zapolnitev teh prostih mest. (2) Odbor, ustanovljen na podlagi člena 3(3) Priloge I k [Statutu Sodišča Evropske unije], je na podlagi leta 2013 objavljenega javnega poziva k vložitvi kandidatur za imenovanje dveh sodnikov Sodišča za uslužbence […] dal mnenje o ustreznosti kandidatov za izvajanje sodniške funkcije na Sodišču za uslužbence. Izbirni odbor je svojemu mnenju priložil seznam šestih kandidatov z najustreznejšimi izkušnjami na visoki ravni. (3) Po političnem dogovoru o reformi sodnega sistema Evropske unije, na podlagi katerega je bila sprejeta Uredba (EU, Euratom) 2015/2422 Evropskega parlamenta in Sveta […], je Sodišče [Evropske unije] 17. novembra 2015 predstavilo predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o prenosu pristojnosti na Splošno sodišče […] za odločanje o sporih med Unijo in njenimi uslužbenci na prvi stopnji z učinkom od 1. septembra 2016. (4) V teh okoliščinah je iz časovnih razlogov ustrezno, da se ne objavi nov javni poziv k vložitvi kandidatur, temveč se raje uporabi seznam šestih kandidatov z najustreznejšimi izkušnjami na visoki ravni, ki ga je izbirni odbor pripravil po javnem pozivu k vložitvi kandidatur, objavljenem leta 2013. (5) Zato je ustrezno, da se za sodnike Sodišča za uslužbence imenujejo tri osebe z navedenega seznama, pri čemer je treba zagotoviti uravnoteženo sestavo Sodišča za uslužbence na podlagi izbire med državljani držav članic s kar najširšega možnega geografskega območja in ob upoštevanju zastopanih nacionalnih pravnih sistemov. Tri osebe s tega seznama, ki imajo najustreznejše izkušnje na visoki ravni so Sean Van Raepenbusch, João Sant’Anna in Alexander Kornezov. João Sant’Anna in Alexander Kornezov bi morala biti imenovana z učinkom od datuma začetka veljavnosti tega sklepa. Glede na to, da je bil Sean Van Raepenbusch že sodnik Sodišča za uslužbence Evropske unije do 30. septembra 2014 in je ohranil svoj mandat do sprejetja sklepa Sveta v skladu s členom 5 [Statuta Sodišča Evropske unije], je primerno, da se ga imenuje za nov mandat z učinkom od dneva po prenehanju prejšnjega mandata. (6) V skladu s členom 2 Priloge I k [Statutu Sodišča Evropske unije] se vsako prosto mesto zapolni z imenovanjem novega sodnika za dobo šest let. Toda, ko se bo začela uporabljati predlagana uredba o prenosu pristojnosti na Splošno sodišče Evropske unije za odločanje o sporih med Unijo in njenimi uslužbenci na prvi stopnji, bo Sodišče za uslužbence prenehalo obstajati, in mandat trojice sodnikov, imenovanih s tem sklepom, bo tako prenehal ipso facto na dan pred datumom začetka uporabe navedene uredbe.“
58

Pomembno je namreč poudariti, da se zaradi spremembe in po potrebi prilagoditve DŽR opravi vsakoletno preverjanje, ki zajema vse kraje zaposlitve, da se zagotovi upoštevanje spremenjenih okoliščin. Ta postopek vključuje analizo razmer v vsakem kraju zaposlitve, njen namen pa je ugotoviti, ali so te razmere enake razmeram v Uniji oziroma ali se od njih razlikujejo. Cilj posodabljanja DŽR je torej, da se znesek dodatka vsako leto uskladi z življenjskimi razmerami v danem kraju zaposlitve. Za ugotovitev dejanskega stanja na terenu v vsakem kraju zaposlitve in zato, da je mogoče upoštevati spremenjene okoliščine, je zato izjemno pomembno, da so na voljo vsi podatki, ki jih priskrbijo delegacije, in da se spoštuje mehanizem posvetovanja. Poleg tega je primerjava rezultatov o življenjskih razmerah v drugih podobnih regijah z življenjskimi razmerami v Uniji in na globalni ravni nujna za zagotovitev določene točnosti in skladnosti. Nepravilnosti v postopku za določitev DŽR – in sicer to, da ni bilo opravljeno posvetovanje ter da na koncu druge in tretje faze navedenega postopka nista bili sestavljeni poročili – lahko vplivajo na presojo dejanskega položaja delegacije v Gani in na spremembe glede na prejšnje leto.
4

Ugovor je temeljil zlasti na znamkah in prejšnjih pravicah: – besedna znamka BURLINGTON, registrirana v Združenem kraljestvu pod številko 2314342 5. decembra 2003 in ustrezno obnovljena 29. oktobra 2012, ki označuje storitve iz razredov 35 in 36 ter za vsakega od razredov ustreza naslednjemu opisu: – razred 35: „Najem in zakup oglasnih prostorov; prirejanje razstav za komercialne ali oglasne namene; prirejanje trgovskih sejmov za komercialne namene; oglaševalske in promocijske storitve in ustrezne storitve obveščanja; povezovanje različnih proizvodov, za račun tretjih oseb, ki omogoča strankam, da si te proizvode ogledajo in jih enostavno kupijo v nespecializiranih vrstah trgovinah na drobno“; – razred 36: „Najem trgovin in pisarn; zakup ali upravljanje nepremičnin; zakup objektov ali prostorov v objektih; upravljanje nepremičnin; storitve obveščanja v zvezi z najemom trgovin in pisarn; nepremičninske storitve; investicijski skladi, ustanavljanje skladov“; – besedna znamka BURLINGTON ARCADE, ki je bila 7. novembra 2003 registrirana v Združenem kraljestvu pod številko 2314343 in ustrezno obnovljena 29. oktobra 2012 ter ki označuje storitve iz razredov 35, 36 in 41, ki za ta zadnji razred ustrezajo naslednjemu opisu: „Storitve za zabavo, prirejanje tekmovanj; prirejanje razstav; storitve na področju prostočasnih dejavnosti; predstavitev predstav; ponudba športnih objektov; ponudba glasbe in zabave v živo; ponudba opreme in objektov za predstavljanje glasbenih skupin v živo; ponujanje zabave v živo; ponudba glasbe v živo; glasbeni nastopi v živo; prirejanje predstav v živo“: – figurativna znamka, registrirana v Združenem kraljestvu pod številko 2330341 7. novembra 2003 in ustrezno obnovljena 25. aprila 2013, ki označuje storitve iz razredov 35, 36 in 41, kakor je prikazana spodaj: – figurativna znamka Evropske unije, ki je bila registrirana pod številko 3618857 16. oktobra 2006 in je bila po postopku za ničnost št. 8715 C omejena na storitve iz razredov 35, 36 in 41, ki za vsakega od teh razredov ustrezajo naslednjemu opisu: „Oglaševalske in promocijske storitve in ustrezne storitve obveščanja; povezovanje različnih proizvodov, za račun tretjih oseb, ki omogoča strankam, da si te proizvode ogledajo in jih enostavno kupijo v nespecializiranih vrstah trgovin na drobno“ (razred 35); „Najem trgovin; zakup objektov ali prostorov v objektih; upravljanje nepremičnin; storitve obveščanja v zvezi z najemom trgovin“ (razred 36); „Prostočasne dejavnosti; ponudba prostočasnih dejavnosti v živo“ (razred 41), kakor je prikazana spodaj:
1.

Skupna trgovinska politika – Zaščita pred dampingom – Potek preiskave – Obveznost zainteresiranih strank, da predložijo potrebne informacije – Obseg – Preizkus s strani Komisije (Sporazum o izvajanju člena VI Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (protidampinški sporazum iz leta 1994), člena 6.6 in 6.7; Uredba Sveta št. 1225/2009, členi 6(2) in (8), 16(1) in (3) ter 18(3) in (6); Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2016/1036, členi 6(2) in (8), 16(1) in (3) ter 18(6)) (Glej točke od 38 do 42, 45, 47 in 108.)
3.

Uradniki – Povračilo stroškov – Letni potni stroški – Pogoji in načini – Uradniki, ki imajo kraj izvora zunaj Unije – Izračun potnih stroškov na podlagi razdalje med krajem zaposlitve in glavnim mestom države članice njihovega državljanstva – Diskriminacija glede na državljanstvo – Neobstoj – Kršitev načela sorazmernosti – Neobstoj (Kadrovski predpisi za uradnike, kakor so bili spremenjeni z Uredbo št. 1023/2013, Priloga VII, člen 8(2), drugi odstavek) (Glej točke od 38 do 41, od 47 do 54, 56 in od 59 do 63.)
5.

Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Siriji – Zamrznitev sredstev oseb in subjektov, povezanih s sirskim režimom – Omejitve lastninske pravice ter pravice do časti in ugleda – Kršitev načela sorazmernosti – Neobstoj (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 17; sklepi Sveta (SZVP) 2016/850, (SZVP) 2017/917 in (SZVP) 2018/778) (Glej točke od 108 do 113, od 115 do 117 in od 126 do 128.)
4.

Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sadje in zelenjava – Izredni ukrepi – Ukrepi proti motnjam na trgu – Polje proste presoje Komisije (člena 40 in 43 PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1308/2013, člena 219(1) in 227) (Glej točke od 58 do 62, 77, 98 in od 100 do 102.)
5.

Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Siriji – Zamrznitev sredstev oseb, subjektov ali organizacij, povezanih s sirskim režimom – Poseg v lastninsko pravico in v ugled – Kršitev načela sorazmernosti – Neobstoj (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 17; sklepi Sveta 2013/255/SZVP, (SZVP) 2016/850, (SZVP) 2017/917 in (SZVP) 2018/778) (Glej točke od 118 do 123, 125 in od 133 do 135.)
3.

Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Sheme neposrednih podpor – Skupna pravila – Shema enotnega plačila – Trajni pašniki – Pojem – Površine, na katerih je zelo majhna poraslost z olesenelimi rastlinami – Vključitev (uredbi Sveta št. 1782/2003 in št. 73/2009; uredbi Komisije št. 796/2004, člen 2, točka 2, in št. 1120/2009, člen 2(c)) (Glej točke od 37 do 39 in 105.)
(Glej točke od 52 do 55, 57, 68 in 71.)

Evropska komisija ne krši niti načela dobrega upravljanja iz člena 41(1) in (2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah niti pravice do obrambe podjetij, ki so prejemniki pomoči, če sprejme sklep, da je ta pomoč nezdružljiva z notranjim trgom in odredi zagotovitev njenega povračila, ne da bi tem prejemnikom zagotovila dostop do spisa in ne da bi jih prej obvestila o dejstvih in razlogih, s katerimi namerava ta sklep utemeljiti. V postopku nadzora nad državnimi pomočmi se namreč prejemniki pomoči ne morejo sklicevati na pravo pravico do obrambe.

(Glej točke od 83 do 101 in od 103 do 109.)

Zahtevo po selektivnosti, ki izhaja iz člena 107(1) PDEU, je treba jasno razlikovati od hkratnega ugotavljanja ekonomske prednosti, v tem smislu, da mora Evropska komisija, po tem ko je odkrila obstoj prednosti, v širokem pomenu, ki je neposredna ali posredna posledica nekega ukrepa, poleg tega dokazati, da ima od te prednosti konkretno korist eno ali več podjetij. Za to mora dokazati zlasti, da zadevni ukrep uvaja razlikovanje med podjetji, ki so z vidika želenega cilja v primerljivem položaju. Prednost mora biti torej dodeljena selektivno, tako da so nekatera podjetja postavljena v boljši položaj od drugih.

Zahteva po selektivnosti pa je različna glede na to, ali je zadevni ukrep zamišljen kot splošna shema pomoči ali kot individualna pomoč. V zadnjenavedenem primeru ugotovitev ekonomske prednosti načeloma omogoča, da se selektivnost domneva. Pri presoji splošne sheme pomoči pa je treba ugotoviti, ali zadevni ukrep, kljub ugotovitvi, da prednost zagotavlja na splošen način, to prednost zagotavlja izključno nekaterim podjetjem ali nekaterim sektorjem dejavnosti.

Iz tega izhaja, da so pogodbe o letaliških storitvah in storitvah trženja, ki so bile sklenjene med javnim organom, ki upravlja z letališčem, letalsko družbo in njeno hčerinsko družbo, selektivne, ker vsebujejo pogoje, ki so bili posebej dogovorjeni med temi strankami in ki tej letalski družbi in njeni hčerinski družbi zagotavljajo prednost.

V zvezi s tem ni treba preveriti, ali te pogodbe letalski družbi in njeni hčerinski družbi zagotavljajo prednost glede na druge subjekte, ki so v primerljivem dejanskem in pravnem položaju. Merilo primerjave prejemnika z drugimi subjekti, ki so z vidika cilja, ki se ga želi z ukrepom doseči, v primerljivem dejanskem in pravnem položaju, namreč izhaja in je upravičeno v okviru presoje selektivnosti ukrepov, ki se potencialno uporabljajo na splošno. To merilo ni upoštevno, če gre za presojo selektivnosti ad hoc ukrepa, ki se nanaša le na eno podjetje in s katerim se spreminjajo nekatere konkurenčne zaveze, ki veljajo le zanj.

(Glej točke od 162 do 169.)
Akti ali odločbe, ki so lahko predmet ničnostne tožbe v smislu člena 263 PDEU, so zgolj ukrepi, ki imajo obvezne pravne učinke, ki lahko vplivajo na interese tožečih strank. Poleg tega ne more biti predmet ničnostne tožbe akt, ki ne more imeti pravnih učinkov niti ni njegov namen povzročiti take učinke. Za ugotovitev, ali ima izpodbijani akt take učinke, se je treba osredotočiti na njegovo vsebino.

Iz tega izhaja, da je imela odločba Komisije o tem, da se družba umakne s seznama družb, vpisanih pod dodatno oznako TARIC A 950, in da se vpiše pod dodatno oznako TARIC C 129, dokončne pravne učinke, ki so jih nacionalni carinski organi izvršili od uvedbe dodatne oznake TARIC C 129, njen namen pa je bil, da ti organi ne pobirajo več protidampinških dajatev glede proizvodov, ki jih proizvaja ta družba, kot so bile določene z Izvedbeno uredbo 2015/2272, čeprav te uredbe sodišče Unije ni razglasilo za nično niti za neveljavno. Pravni učinki te odločbe zato lahko posegajo v interese podjetij, zaradi katerih je bila uvedena protidampinška preiskava.

(Glej točke 22, 23, 32 in 34.)
2.

Uradniki – Natečaj – Komisija – Spoštovanje načela enakega obravnavanja kandidatov – Nenavedba informacije o sorodstvenem razmerju med kandidatom in članom komisije – Izključitev kandidata – Kršitev načela sorazmernosti – Neobstoj (Kadrovski predpisi za uradnike, člena 27 in 30) (Glej točke 46, 51, 55, 100, 101, 106, 168 in 169.)
Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 19. septembra 2018 –

HD/Parlament

(Zadeva T‑604/16)

„Javni uslužbenci – Uradniki – Osebni prejemki – Družinski dodatki – Gospodinjski dodatek – Dodatek za šolanje – Otroški dodatek – Pogoji za dodelitev – Odbitek podobnega dodatka, prejetega iz drugega vira – Povračilo neupravičeno plačanih zneskov – Odločbe o prenehanju pravic do nekaterih dodatkov – Napačna uporaba prava – Očitna napaka pri presoji“

1. Institucije Evropske unije – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Uredba št. 45/2001 – Obdelava osebnih podatkov – Obveznosti obvestitve v primeru podatkov, ki niso bili pridobljeni od zadevne osebe – Kršitev – Vpliv na zakonitost aktov, sprejetih na podlagi zadevnih podatkov – Neobstoj (člen 340 PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 45/2001, člena 12(1) in 32) (Glej točke od 70 do 73.)

2. Proračun Evropske unije – Finančna uredba – Pooblastila in dolžnosti odredbodajalca – Pravica zahtevati podatke od nacionalnih organov – Vključitev (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 966/2012, člen 66) (Glej točke 79, 83 in 85.)

3. Uradniki – Povračilo neupravičeno plačanih zneskov – Pogoji – Očitna nepravilnost pri izplačilu – Seznanjenost zadevne osebe – Merila (Kadrovski predpisi, člena 67(1)(c) in 85) (Glej točke od 101 do 109, od 113 do 115 in 120.)

4. Uradniki – Osebni prejemki – Družinski dodatki – Dodatek za šolanje – Pogoji za dodelitev – Redno šolanje (Kadrovski predpisi, Priloga VII, člen 3, prvi odstavek) (Glej točke od 131 do 133.)

Predmet

Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti, prvič, odločb Parlamenta z dne 21. septembra, 5. oktobra, 27. novembra in 15. decembra 2015 o povrnitvi zneskov, ki naj bi jih tožeča stranka neupravičeno prejela iz naslova dodatka za šolanje, drugič, odločb Parlamenta z dne 5., 13. in 23. oktobra ter 5., 11. in 12. novembra 2015 o povrnitvi zneskov, ki naj bi jih neupravičeno prejela iz naslova dodatka za šolanje in otroškega dodatka ter o nepriznanju pravice do gospodinjskega dodatka, in tretjič, „če je potrebno“, odločbe z dne 21. aprila 2016 o zavrnitvi njene pritožbe.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Ob upoštevanju posebnega pomena, ki ga ima svoboda izražanja poslancev, in strogih mej, v katerih je mogoče uvesti omejitve te svoboščine, je treba člena 11 in 166 Poslovnika Parlamenta razlagati tako, da ob neobstoju izjemno hude kršitve reda ali motenja dela Parlamenta ne omogočata kaznovanja poslanca zaradi besed, ki jih izreče v okviru svojih parlamentarnih obveznosti. Poleg tega se tako člen 11(2), prvi pododstavek, Poslovnika kot člen 166(2) tega poslovnika nanašata na „ravnanje“ poslancev, ki mora izpolnjevati nekatere obveznosti in ne sme ogroziti poteka dela kakor tudi ne miru v parlamentarnih stavbah. Nasprotno pa besede, govor ali diskurz niso omenjeni in zato kot taki ne morejo biti predmet kaznovalnega ukrepa. Nazadnje, kršitve načel iz člena 11 Poslovnika, na katera napotuje člen 166 navedenega poslovnika, – ob predpostavki, da je dokazana – same po sebi kot take ni mogoče kaznovati, temveč jo je mogoče kaznovati le, če nastopa skupaj s hudim motenjem dela Parlamenta. Iz tega izhaja, da tudi ob predpostavki, da je besede, izrečene v okviru parlamentarnih obveznosti, mogoče enačiti z ravnanjem in da so te besede zato lahko pomenile kršitev načel in vrednot, opredeljenih v členu 11 Poslovnika, navedenih besed ni bilo mogoče kaznovati ob neugotovitvi izjemno hude kršitve reda ali motenja dela Parlamenta.

(Glej točke 63, 65, 66 in 68.)
5.

Uradniki–Napredovanje–Ugovor kandidata, ki ni napredoval–Negativna odločitev–Obveznost obrazložitve–Obseg (člen 296 PDEU; (Kadrovski predpisi za uradnike, členi 25, drugi odstavek, 45 in 90(2)) (Glej točke od 76 do 79 in 100.)
13.

Evropski parlament–Poslanci–Povračilo in nadomestilo stroškov–Izterjava neupravičeno izplačanih zneskov–Odločba generalnega sekretarja Parlamenta–Kršitev načel electa una via in ne bis in idem–Neobstoj (Sklep predsedstva Evropskega parlamenta o izvedbenih ukrepih v zvezi s statutom poslancev Evropskega parlamenta, člen 68) (Glej točke od 172 do 174 in 182.)
6.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke z ugledom–Varstvo prejšnje ugledne znamke, razširjeno na proizvode ali storitve, ki niso podobni–Figurativni znamki BeyBeni in Ray-Ban (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(5)) (Glej točke 45, 46, 49, 53, 68, 75, 77, 78 in od 87 do 89.)
3.

Znamka Evropske unije–Odpoved, razveljavitev in ničnost–Absolutni razlogi za ničnost–Registracija v nasprotju s členom 7(1)(j) Uredbe št. 207/2009–Figurativna znamka CAVE DE TAIN–Označba porekla „cava“ (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 7(1)(j) in 52(1)(a)) (Glej točke od 31 do 36, od 76 do 79, 85, 86, in od 91 do 96.)