Keywords

Summary



Keywords

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Sodba Sodišča, v kateri je ugotovljena neizpolnitev obveznosti – Neizpolnitev obveznosti izvršitve sodbe – Denarna kazen

(člen 228(2) ES)

2. Približevanje zakonodaj – Revizijski postopek oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje – Direktiva 89/665

(člena 226 ES in 228 ES; Direktiva Sveta 89/665, člen 3)

3. Približevanje zakonodaj – Revizijski postopek oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje – Direktiva 89/665

(člena 226 ES in 228 ES; Direktiva Sveta 89/665, člen 2(6), drugi pododstavek)

4. Približevanje zakonodaj – Revizijski postopek oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje – Direktiva 92/50

(člen 226 ES; Direktiva Sveta 92/50)

5. Države članice – Obveznosti – Neizpolnitev obveznosti – Utemeljitev internega naloga – Nedopustnost

(člen 226 ES)

Summary

1. V okviru postopka, določenega v členu 228(2) ES, tožba ni nedopustna, ker Komisija več ne zahteva, naj se naloži denarna kazen. Ker je Sodišče pristojno, da naloži denarno sankcijo, ki je Komisija ni predlagala, tožba ni nedopustna zgolj zaradi dejstva, ker Komisija meni, da v določeni fazi postopka pred Sodiščem denarne kazni ni treba več naložiti.

(Glej točki 21 in 22.)

2. Posebni postopek, določen v členu 3 Direktive 89/665 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, na podlagi katerega lahko Komisija ukrepa pri državah članicah, če meni, da je šlo za jasno in očitno kršitev določb Skupnosti na področju javnih naročil, pomeni preventivni ukrep, ki se ne more niti razlikovati od pristojnosti Komisije niti ne more nadomestiti njenih pristojnosti iz členov 226 ES in 228 ES.

(Glej točko 23.)

3. Države članice lahko na podlagi določbe člena 2(6), drugi pododstavek, Direktive 89/665 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje ohranijo učinke pogodb, sklenjenih ob kršitvi direktiv s področja oddaje javnih naročil, in s tem ščitijo legitimna pričakovanja pogodbene stranke, vendar določba ne more imeti za posledico – ne da bi omejila obseg določb Pogodbe glede vzpostavitve notranjega trga –, da ravnanje naročnika do tretjih po sklenitvi teh pogodb šteje za skladno s pravom Skupnosti.

Če ta določba ne vpliva na uporabo člena 226 ES, to velja tudi za člen 228 ES, ker bi bil obseg določb glede vzpostavitve notranjega trga skrčen. Poleg tega se nanaša, kot izhaja iz njenega besedila, na nadomestilo za škodo, ki jo je utrpela določena oseba zaradi kršitev naročnika. Te določbe se zaradi njene posebnosti ne sme razumeti, kot da ureja tudi odnose med državo članico in Skupnostjo, na kar se nanašata člena 226 ES in 228 ES.

(Glej točke od 33 do 35.)

4. Tudi če se pogodbena stranka pri odpovedi pogodbe, sklenjene ob kršitvi Direktive 92/50, v razmerju do naročnika sklicuje na načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, načelo pacta sunt servanda ter temeljno pravico do lastnine, se država članica na ta načela in to pravico v nobenem primeru ne more sklicevati, zato da bi upravičila neizvršitev sodbe, s katero je ugotovljena neizpolnitev obveznosti na podlagi člena 226 ES, in se tako izogniti svoji dolžnosti na podlagi prava Skupnosti.

(Glej točko 36.)

5. Država članica se ne sme sklicevati na določbe, prakso ali položaje svojega notranjega pravnega reda, da bi upravičila nespoštovanje obveznosti, ki jih nalaga pravo Skupnosti.

(Glej točko 38.)