1
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
1—
ECLI:EU:C:2015 :5 1SODBA SODIŠČA (veliki senat)
z dne 13. januarja 2015*  
*Jezik postopka: nizozemščina.„Pritožba — Uredba (ES) št. 149/2008 — Uredba o določitvi me jnih vrednosti ostankov pe sticidov — 
Zahteva za no tranjo revizijo te uredbe, vložena na podlagi Uredbe (ES) št. 1367 /2006 — 
Odločba Komisije o ugotovitvi nedopustnosti zahtev — Posamičen ukrep — Aarhuška kon vencija — 
Veljavnost Uredbe (ES) št. 1367 /2006 gl ede na to kon vencijo“
V združenih zadevah C-404/12 P in C-405/12 P,
zaradi p ritožb na podlagi člena 56 S tatuta Sodišča Evropske u nije, vloženih 24 . in 27. avgusta 2012 ,
Svet E v r opske u nije, ki g a zastopata M. Moore in K. Michoel, agenta,
E v ropska komisija, ki j o zastopajo J.-P. Kepenne, P. Oliver in S. Boelaert, agenti, z naslovom z a 
vročanje v Luxembourgu,
pritožnika,
ob intervenciji
Češke r epublike, ki j o zastopa D. Hadroušek, agent,
intervenientka v pritožbenem p ostopku,
drugi stranki v postopku sta
Stic hting Na tuur en M ilieu s sedežem v Utrechtu (Nizozemska),
Pesticide A ction Network Europe s sedežem v Londonu (Združeno kra ljestvo),
ki ju zastopa A. van den Biesen, odvetnik,
tožeči stranki na prvi stopnji,
SODIŠČE (veliki senat),
v sestavi V. Skouris, predsednik, K. Lenaerts, podpredsednik, A . Tizzano, L. Bay Larsen, T. von 
Danwitz, A . Ó Caoimh in J.-C. Bonichot (poročevalec), predsedniki s enatov, E. Levits, sodnik, 
C. Toader, M. Berger, A. Prechal, sodnice, E. Jarašiūnas in C. G. Fernlund, sodnika,
generalni pravobranilec: N. Jääskinen,
sodna tajnica: M. Ferreira, glavna administratorka,
2 ECLI:EU:C:2015 :5SODBAZDNE13.1.2015 –ZDRU ŽENIZADEVIC-404/12PINC-405/12P
SVETINKOMISIJA/STICHTINGNATUUR EN M ILIEUIN PESTICIDEACTION N ETWORKEUROPE
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 10. decembra 2013 ,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 8. maja 2014
izreka n aslednjo
Sodbo
1 Svet Evropske u nije in Evropska ko misija s pritožbama predlagata razveljavitev sodbe Splošnega sodišča 
Evropske u nije Stichting Natuur en M ilieu in Pesticide Action N etwork Europe/Komisija (T -338/08, 
EU:T:2012 :300, v nadaljevanju: izpodbijana sodba), s katero je to za nični razglasilo odločbi Komisije 
z dne 1. julija 2008 ( v nadaljevanju: sporni odločbi) o tem, da s e zahtevi ustanov Stichting Natuur en 
Milieu in P esticide A ction N etwork E urope, naj Komisija opravi revizijo svoje U redbe (ES) 
št. 149/2008 z dne 29. januarja 2008 o spremem bi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) 
št. 396/2005 z uvedbo prilog II, III in IV, v katerih so določene me jne vrednosti ostankov pe sticidov za 
živila, zajeta v Prilogi I k navedeni uredbi (UL L 58, str. 1), kot nedopustni zavržeta.
Pravni okvir
Aarhuška ko nvencija
2 Konvencija o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva 
v okoljskih zadevah, podpisana v Aarhusu 25. junija 1998 i n v imenu Evropske s kupnosti odobrena 
s Sklepom S veta 2005 /370/ES z dne 17. februarja 2005 ( UL L 124, str. 1, v nadaljevanju: Aarhuška 
konvencija), v členu 1, naslovljenem „Cilj“, določa:
„Da bi prispevali k varstvu pravice vsake o sebe sedanjih in prihodnjih generacij, da ž ivi v okolju, 
primernem z a njeno z dravje in blaginjo, vsaka p ogodbenica v skladu z določbami te kon vencije 
zagotavlja pravico do dostopa do informacij, do udeležbe javnosti pri odločanju in do dostopa do 
pravnega varstva v okoljskih zadevah.“
3 Člen 2(2), drugi pododstavek, navedene kon vencije določa:
„Ta izraz [organ javne oblasti] pa ne vključuje organov ali institucij, kadar d elujejo v sodni ali 
zakono dajni pristojnosti“.
4 Člen 9 te kon vencije določa:
„1.Pogodbenica v okviru svoje no tranje zakono daje zagotavlja, da i ma vsaka o seba, ki me ni, da n jen 
zahtevek za informacije iz člena 4 ni bil upoštevan, da j e bil delno a li v celoti neupravičeno z avrnjen, 
da j e bil odgovor neustrezen ali da n jen zahtevek ka ko dr ugače ni bil obravnavan v skladu 
z določbami tega člena, dostop do revizijskega postopka p red sodiščem a li pred dr ugim neodvisnim in 
nepristranskim telesom, določenim z zakono m.
Kadar p ogodbenica predvidi r evizijo pred sodiščem, mora zagotoviti, da i ma taka o seba dostop tudi do 
hitrega brezplačnega ali poceni z zakono m d oločenega postopka z a ponovno o bravnavo zahtevka 
s strani organa javne oblasti ali za revizijo, ki j o opravi neodvisno in nepristransko telo, ki n i sodišče.
Končna odločitev p o tem p rvem o dstavku j e obvezujoča za organ javne oblasti, ki ra zpolaga 
z informacijami. Razloge je treba navesti pisno, vsaj kadar j e dostop do informacij zavrnjen po tem 
odstavku.
ECLI:EU:C:2015 :5 3SODBAZDNE13.1.2015 –ZDRU ŽENIZADEVIC-404/12PINC-405/12P
SVETINKOMISIJA/STICHTINGNATUUR EN M ILIEUIN PESTICIDEACTION N ETWORKEUROPE
2. Pogodbenica v okviru svoje no tranje zakono daje zagotovi, da i majo člani vključene javnosti,
(a) ki imajo zadosten interes;
oziroma
(b) ki trdijo, da j e bila kršena njihova pravica, če se to zahteva ko t pogoj po upravnem p ostopkovnem 
pravu pogodbenice;
dostop do revizijskega postopka p red sodiščem i n/ali drugim n eodvisnim in nepristranskim telesom, 
določenim z zakono m, da i zpodbijajo stvarno in postopkovno z akonitost katere ko li odločitve, dejanja 
ali opustitve n a podlagi določb člena 6, in kadar j e to predvideno p o no tranjem p ravu in brez vp liva 
na tretji odstavek tega člena, tudi dr ugih ustreznih določb te kon vencije.
Kaj sta zadosten interes in kr šitev p ravice, se določi v skladu z zahtevami notranjega prava in skladno 
s ciljem t e kon vencije, da s e s to kon vencijo da je vključeni javnosti širok dostop do pravnega varstva. 
V ta namen se za pododstavek (a) tega odstavka š teje za zadosten tudi interes vsake n evladne 
organizacije, ki i zpolnjuje zahteve i z odstavka 5 člena 2. Za take o rganizacije se tudi šteje, da i majo 
pravice, ki s e lahko kr šijo v smislu pododstavka (b) tega odstavka.
Določbe tega dr ugega odstavka n e izključujejo m ožnosti predhodnega revizijskega postopka p red 
upravnim o rganom in ne vp livajo na zahtevo, da j e treba izčrpati vse upravne revizijske p ostopke, 
preden se zateče k sodnim revizijskim postopkom, če je taka zahteva predvidena po no tranjem p ravu.
3. Poleg tega in brez vp liva na revizijske p ostopke iz prvega in dr ugega odstavka tega člena m ora 
pogodbenica zagotoviti, da i majo člani javnosti, kadar i zpolnjujejo m orebitna me rila po njenem 
notranjem p ravu, dostop do upravnih ali sodnih postopkov za izpodbijanje dejanj in opustitev o seb 
zasebnega prava in organov javne oblasti, ki s o v nasprotju z določbami njenega no tranjega prava, ki 
se nanaša na okolje.
4. Poleg tega in brez vp liva na prvi odstavek tega člena morajo postopki iz prvega, drugega in tretjega 
odstavka tega člena zagotavljati ustrezna in učinkovita pravna sredstva, vključno s sodno p repovedjo, če 
je ta primerna, in biti morajo pošteni, pravični, pravočasni in ne pretirano dra gi. Odločitve p o tem 
členu m orajo biti izdane ali evidentirane v pisni obliki. Odločitve sodišč in po m ožnosti tudi dr ugih 
teles morajo biti javno d ostopne.
5. Da bi povečala učinkovitost določb tega člena, pogodbenica zagotovi, da j e javnost seznanjena 
z dostopom d o upravnih in sodnih revizijskih postopkov, ter prouči m ožnosti za vzpostavitev 
ustreznih me hanizmov pomoči za odpravo ali zmanjšanje finančnih in dr ugih ovir za dostop do 
pravnega varstva.“
Uredba (ES) št. 1367 /2006
5 V uvodni izjavi 18 U redbe (ES) št. 1367 /2006 E vropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 
o uporabi določb Aarhuške kon vencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in 
dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, 
str. 13) je navedeno:
„Člen 9(3) Aarhuške kon vencije zagotavlja dostop do sodnih ali dr ugih revizijskih postopkov za 
izpodbijanje dejanj in opustitev o seb zasebnega prava in organov javne oblasti, ki s o v nasprotju 
s predpisi, ki s e nanašajo na okolje. Določbe o dostopu do pravnega varstva bi morale biti skladne 
s Pogodbo [ES]. V tem s mislu je primerno, da s e v tej uredbi obravnavajo zgolj dejanja in opustitve 
organov javne oblasti.“
4 ECLI:EU:C:2015 :5SODBAZDNE13.1.2015 –ZDRU ŽENIZADEVIC-404/12PINC-405/12P
SVETINKOMISIJA/STICHTINGNATUUR EN M ILIEUIN PESTICIDEACTION N ETWORKEUROPE
6 Člen 1(1) navedene uredbe določa:
„Cilj te uredbe je prispevati k izvajanju obveznosti, ki i zhajajo iz [Aarhuške kon vencije], in sicer 
z določitvijo pravil za uporabo določb Konvencije v institucijah in organih Skupnosti, zlasti pa z:
[…]
(d) zagotavljanjem d ostopa do pravnega varstva v okoljskih zadevah na ra vni Skupnosti v skladu 
s pogoji, določenimi v tej uredbi.“
7 Člen 2(1)(g) te uredbe pojem „upravni akt“ opredeljuje tako:
„vsak posamičen ukrep v skladu z okoljskim pravom, ki g a sprejme i nstitucija ali organ Skupnosti ter 
ima pravno z avezujoče in zunanje učinke“.
8 Člen 10 U redbe št. 1367 /2006 , naslovljen „Zahteva za no tranjo revizijo upravnih aktov“, v odstavku 1 
določa:
„Vsaka n evladna organizacija, ki i zpolnjuje me rila iz člena 11, lahko p ri instituciji ali organu Skupnosti, 
ki je v skladu z okoljskim p ravom sprejel upravni akt ali ki b i ga bil v primeru domnevne upravne 
opustitve m oral sprejeti, vloži zahtevo za no tranjo revizijo.“
Direktiva 2003 /4/ES
9 Direktiva 2003 /4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do 
informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive S veta 90 /313/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, 
poglavje 15, zvezek 7, str. 375) v členu 2, točka 2(a), pojem „organ oblasti“ opredeljuje me d drugim ko t 
„vlad[o] ali drug organ javne uprave, vključno z javnimi svetovalnimi organi, na nacionalni, regionalni 
ali lokalni ravni“, pri čemer pojasnjuje, da „[d]ržave č lanice lahko d oločijo, da t a opredelitev n e 
vključuje organov ali institucij, kolikor opravljajo zadeve i z sodne ali zakono dajne pristojnosti. […]“
Dejansko stanje
10 Stichting Natuur en M ilieu, ustanova nizozemskega prava s sedežem v Utrechtu (Nizozemska), ki i ma 
za cilj varstvo okolja, in Pesticide Action N etwork Europe, ustanova nizozemskega prava s sedežem 
v Londonu (Združeno kra ljestvo), ki s e ukvarja z bojem p roti uporabi kem ičnih pe sticidov, sta 
z dopisoma z dni 7. in 10. aprila 2008 p ri K omisiji vložili zahtevi za no tranjo revizijo U redbe 
št. 149/2008 n a podlagi člena 10(1) Uredbe št. 1367 /2006 .
11 Komisija je s spornima odločbama ti zahtevi zavrgla ko t nedopustni, ker naj Uredba št. 149/2008 n e bi 
bila posamičen ukrep in naj je zato ne bi bilo m ogoče šteti za „upravni akt“ v smislu člena 2(1)(g) 
Uredbe št. 1367 /2006 , ki j e lahko p redmet postopka no tranje revizije iz člena 10 te uredbe.
Tožba pred S plošnim sodiščem in izpodbijana sodba
12 Navedeni ustanovi sta s tožbo, ki j e bila v sodnem t ajništvu Splošnega sodišča vložena 11. avgusta 2008 , 
predlagali razglasitev n ičnosti spornih odločb. Republika P oljska in Svet sta v tem p ostopku n a prvi 
stopnji intervenirala v podporo Komisije.
13 Splošno s odišče je z izpodbijano s odbo ničnostni tožbi ugodilo.
ECLI:EU:C:2015 :5 5SODBAZDNE13.1.2015 –ZDRU ŽENIZADEVIC-404/12PINC-405/12P
SVETINKOMISIJA/STICHTINGNATUUR EN M ILIEUIN PESTICIDEACTION N ETWORKEUROPE
14 Splošno s odišče je, potem ko j e ko t nedopusten zavrglo dr ugi predlog tožečih strank, naj Komisiji 
naloži, naj vsebinsko o dloči o navedenih zahtevah za no tranjo revizijo, zavrnilo ugovor nedopustnosti, 
ki ga je Komisija vložila glede dodatne vloge k začetni vlogi tožečih strank.
15 Splošno sodišče je prav tako ko t neutemeljen zavrnilo prvi tožbeni razlog tožečih strank na prvi stopnji, 
in sicer da n aj bi Komisija s tem, da j e Uredbo št. 149/2008 o predelila ko t splošen akt, ki g a ni mogoče 
šteti za upravni akt v smislu člena 2(1)(g) Uredbe št. 1367 /2006 in ki z ato ne more biti predmet zahteve 
za no tranjo revizijo v skladu s členom 10(1) te uredbe, napačno u porabilo pravo. Splošno s odišče pa je 
sprejelo dr ugi tožbeni razlog v utemeljitev tožbe, o kateri je odločalo, ki j e bil naveden podredno in se 
je nanašal na nezakonitost zadnjenavedene določbe zaradi n jene neskladnosti s členom 9(3) Aarhuške 
konvencije.
16 Splošno s odišče je po tem, ko j e v točkah 51 in 52 izpodbijane sodbe opozorilo, da i ma Aarhuška 
konvencija tako ko t vsi drugi me dnarodni sporazumi, katerih stranka je Unija, prednost pred akti 
sekundarne zakono daje Unije, v točki 53 n avedene sodbe navedlo, da l ahko s odišče Unije ve ljavnost 
določbe uredbe z vidika me dnarodnega sporazuma presoja le, če temu ne nasprotujeta narava in 
sistematika te pogodbe in če se poleg tega določbe te pogodbe glede na svojo vsebino i zkažejo za 
nepogojne in dovolj natančne.
17 Vendar j e v točki 54 i zpodbijane sodbe opozorilo, da j e Sodišče ra zsodilo, da m ora, če je Unija 
nameravala izvršiti posebno o bveznost, ki j o je sprejela v okviru me dnarodnega sporazuma, ali če je 
v aktu Unije izrecno n apoteno n a natančno o predeljene določbe sporazuma, nadzorovati zakonitost 
akta Unije glede na določbe tega sporazuma, ki z a posameznike n e ustvarjajo pravice, da s e nanje 
sklicujejo pred sodiščem ( sodbi Fediol/Komisija, 70 /87, EU:C:1989 :254, točke o d 19 d o 22, in 
Nakajima/Svet, C-69/89, EU:C:1991 :186, točka 31). V zvezi s tem j e Splošno s odišče v tej točki 54 
ugotovilo, da m ora s odišče U nije opraviti nadzor nad z akonitostjo uredbe gl ede na me dnarodni 
sporazum, če se s to uredbo izvršuje obveznost, ki j o ta sporazum nalaga institucijam U nije.
18 Splošno s odišče je v točkah 57 in 58 izpodbijane sodbe ocenilo, da s o ti pogoji v obravnavani zadevi 
izpolnjeni, saj sta po eni strani tožeči stranki, ki s e nista sklicevali na neposredni učinek določb 
sporazuma, v skladu s členom 241 E S posredno i zpodbijali veljavnost določbe Uredbe št. 1367 /2006 
glede na Aarhuško kon vencijo, po dr ugi strani pa je bila ta uredba sprejeta za izpolnitev me dnarodnih 
obveznosti Unije iz člena 9(3) navedene kon vencije, kot je razvidno z člena 1(1) in uvodne izjave 18 te 
uredbe.
19 Splošno s odišče je zavrnilo trditev K omisije, da s e Aarhuška kon vencija ne uporablja, ker naj bi 
Komisija pri s prejemanju U redbe št. 149/2008 „delovala v zakono dajni pristojnosti“ v smislu 
člena 2(2), drugi pododstavek, te kon vencije. Splošno s odišče je v točki 65 izpodbijane sodbe namreč 
ugotovilo, da j e Komisija izvajala svojo izvršilno p ristojnost.
20 Splošno s odišče je v točki 83 izpodbijane sodbe razsodilo, da č len 10(1) Uredbe št. 1367 /2006 v  delu, 
v katerem d oloča postopek no tranje revizije le za „upravni akt“, opredeljen v členu 2(1)(g) te uredbe 
kot „vsak posamičen ukrep“, ni v skladu s členom 9(3) Aarhuške kon vencije.
21 Zato je Splošno s odišče sporni odločbi razglasilo za nični.
Predlogi strank in postopek p red S odiščem
22 Svet in Komisija s pritožbama Sodišču predlagata, naj izpodbijano s odbo ra zveljavi, tožbo tožečih 
strank na prvi stopnji v celoti zavrne in zadnjenavedenima solidarno n aloži plačilo stroškov.
23 S sklepom p redsednika S odišča z dne 21. novembra 2012 s ta b ili zadevi C-404/12 P in 
C-405/12 P združeni za pisni in ustni postopek ter izdajo sodbe.
6 ECLI:EU:C:2015 :5SODBAZDNE13.1.2015 –ZDRU ŽENIZADEVIC-404/12PINC-405/12P
SVETINKOMISIJA/STICHTINGNATUUR EN M ILIEUIN PESTICIDEACTION N ETWORKEUROPE
24 Tožeči stranki na prvi stopnji sta 28. februarja 2013 v ložili odgovor na pritožbo, v katerem s ta Sodišču 
predlagali, naj pritožbo zavrne ter naj Komisiji in Svetu naloži plačilo stroškov, ki s ta jih priglasili na 
prvi stopnji in v okviru pritožbenega postopka.
25 Tožeči stranki n a prvi stopnji sta vložili tudi n asprotno p ritožbo, s katero Sodišču predlagata, naj 
izpodbijano s odbo ra zveljavi, sporni odločbi razglasi za nični, Svetu in K omisiji pa naloži plačilo 
stroškov, kakor sta predlagali na prvi stopnji in v okviru pritožbenega postopka.
26 Svet in Komisija sta 29 . oziroma 17. maja 2013 v ložila odgovora na nasprotno p ritožbo.
Pritožbe
Nasprotna pritožba
Trditve strank
27 Ustanovi Stichting Natuur en M ilieu in Pesticide Action N etwork Europe trdita, da j e Splošno s odišče 
v izpodbijani sodbi s tem, da n i priznalo neposrednega učinka č lena 9(3) Aarhuške kon vencije vsaj 
v delu, v katerem d oloča, da m ora b iti zoper „akte“, ki s o v nasprotju z nacionalno o koljsko 
zakono dajo, mogoče vložiti pravno s redstvo, in da z ato ni presojalo zakonitosti člena 10(1) Uredbe 
št. 1367 /2006 gl ede na to določbo navedene kon vencije, napačno u porabilo pravo.
28 Svet in Komisija trdita, da j e treba nasprotno p ritožbo zavreči kot nedopustno, ker je „pogojna“. Poleg 
tega naj ne bi izpolnjevala zahtev iz člena 178 P oslovnika S odišča.
29 Svet in Komisija podredno trdita, da j e ta nasprotna pritožba vsekakor neutemeljena.
Presoja Sodišča
30 Opozoriti je treba, da j e v skladu s členoma 169(1) in 178(1) Poslovnika S odišča namen vsake p ritožbe, 
glavne ali nasprotne, lahko le razveljavitev o dločbe Splošnega sodišča, in sicer v celoti ali deloma.
31 V obravnavani zadevi sta ustanovi Stichting Natuur en M ilieu in Pesticide Action N etwork Europe 
pred Splošnim sodiščem d osegli razglasitev n ičnosti spornih odločb v skladu s predlogi iz njune tožbe. 
Njune nasprotne pritožbe, ki j e v resnici namenjena zgolj nadomestitvi razlogov v zvezi z analizo 
možnosti sklicevanja na člen 9(3) Aarhuške kon vencije, zato ni mogoče sprejeti (glej po analogiji 
v zvezi z glavno p ritožbo sodbo Al-Aqsa/Svet in N izozemska/Al-Aqsa, C-539/10 P in C-550/10 P, 
EU:C:2012 :711, točke o d 43 d o 45).
32 Iz navedenega izhaja, da j e treba nasprotno p ritožbo ko t nedopustno z avreči.
Glavni pritožbi
33 Prvi pritožbeni razlog, ki g a navajata Svet in Komisija, se nanaša na to, da n aj bi Splošno s odišče s tem, 
da je razsodilo, da s e je za presojo skladnosti člena 10(1) Uredbe št. 1367 /2006 s členom 9(3) Aarhuške 
konvencije mogoče sklicevati na zadnjenavedeno d oločbo, napačno u porabilo pravo.
34 Drugi pritožbeni razlog, ki g a navaja Svet, se nanaša na to, da n aj bi Splošno s odišče pri ugotovitvi, da 
Uredba št. 1367 /2006 n i v skladu s členom 9(3) Aarhuške kon vencije, zadnjenavedeno d oločbo 
vsekakor napačno ra zlagalo.
ECLI:EU:C:2015 :5 7SODBAZDNE13.1.2015 –ZDRU ŽENIZADEVIC-404/12PINC-405/12P
SVETINKOMISIJA/STICHTINGNATUUR EN M ILIEUIN PESTICIDEACTION N ETWORKEUROPE
35 Komisija navaja tudi dr ugi pritožbeni razlog, in sicer se ta nanaša na to, da n aj bi Splošno s odišče 
s tem, da j e ocenilo, da s prejemanje Uredbe št. 149/2008 n e spada v izvajanje zakono dajnih pristojnosti 
v smislu člena 2(2), drugi pododstavek, Aarhuške kon vencije, napačno u porabilo pravo.
Prvi pritožbeni razlog
Trditve strank
36 Svet trdi, da s ta primera, v katerih je Sodišče priznalo m ožnost posameznikov, da s e sklicujejo na 
določbe me dnarodnega sporazuma, ki n e izpolnjuje pogojev n epogojnosti in n atančnosti, ki s e 
zahtevata za to, da s e je nanj mogoče sklicevati za namene presoje ve ljavnosti določb akta Unije, 
izjemna in da s e vsekakor ne ujemata s tistimi iz obravnavane zadeve.
37 Natančneje naj bi bila, po eni strani, rešitev iz sodbe Fediol/Komisija (EU:C:1989 :254) upravičena zaradi 
posebnih okoliščin te zadeve, v okviru ka tere je bila s sporno u redbo zainteresiranim s ubjektom 
dodeljena pravica, da s e sklicujejo n a pravila Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (v 
nadaljevanju: GATT). Poleg tega naj ta rešitev n e bi bila namenjena uporabi zunaj kon kretnega 
področja tega sporazuma.
38 Po dr ugi strani Svet v zvezi s sodbo N akajima/Svet (EU:C:1991 :186) me ni, da z adeva le položaje, 
v katerih je Unija nameravala izvrševati posamezno o bveznost, prevzeto v okviru GATT, za kar p a 
v obravnavani zadevi prav tako n e gre.
39 Komisija navaja v bistvu podobne trditve.
40 Glede sodbe Fediol/Komisija (EU:C:1989 :254) dodaja, da s e ta nanaša le na primere, v katerih akt U nije 
izrecno n apotuje na posamezne določbe GATT.
41 V zvezi s sodbo Nakajima/Svet (EU:C:1991 :186) pa me ni, da j e ni mogoče razlagati tako, da o mogoča 
nadzor nad v sakim aktom p rava Unije glede na me dnarodni sporazum, ki g a ta akt v posameznem 
primeru izvršuje. Da bi bilo tak nadzor m ogoče izvajati, naj bi moral akt p rava Unije pomeniti 
neposredno i n celovito izvrševanje me dnarodnega sporazuma, pri čemer bi se m oral nanašati na 
dovolj jasno in natančno o bveznost iz tega sporazuma, v obravnavani zadevi pa naj ne bi bilo tako.
42 Ustanovi Stichting N atuur en M ilieu in P esticide A ction N etwork Europe t rdita, da s e sodba 
Lesoochranárske z oskupenie (C-240/09, EU:C:2011 :125) ne opredeljuje glede vp rašanja neposrednega 
učinka č lena 9(3) Aarhuške kon vencije v zvezi z akti, zoper katere je mogoče vložiti pravno s redstvo, 
in da j e treba upoštevati to, da j e namen te kon vencije podeliti pravice posameznikom.
43 Menita, da n arava in namen Aarhuške kon vencije ne on emogočata nadzora ve ljavnosti, ki g a zahtevajo 
okoljske o rganizacije, ter da s o pogoji iz sodbe Fediol/Komisija (EU:C:1989 :254) v obravnavani zadevi 
izpolnjeni, saj se uredba št. 1367 /2006 ve čkrat sklicuje na to kon vencijo, zlasti v členu 9(3). Menita, da 
Sodišče obsega te sodbe ni omejilo na GATT.
Presoja Sodišča
44 V skladu s členom 300(7) ES (postal člen 216(2) PD EU) so me dnarodni sporazumi, ki j ih sklene Unija, 
zavezujoči za njene institucije in imajo zato prednost pred akti, ki j ih te izdajajo (glej v tem s mislu 
sodbo Intertanko in dr ugi, C-308/06, EU:C:2008 :312, točka 42 in navedena sodna praksa).
8 ECLI:EU:C:2015 :5SODBAZDNE13.1.2015 –ZDRU ŽENIZADEVIC-404/12PINC-405/12P
SVETINKOMISIJA/STICHTINGNATUUR EN M ILIEUIN PESTICIDEACTION N ETWORKEUROPE
45 Vendar u činkov določb sporazuma, sklenjenega me d U nijo in tretjimi dr žavami, ki j ih imajo te 
v pravnem r edu U nije, ni mogoče opredeliti, ne da b i se pri tem u pošteval me dnarodni izvor teh 
določb. V skladu z načeli me dnarodnega prava se institucije Unije, ki s o pristojne za pogajanje in 
sklepanje takega sporazuma, z zadevnimi tretjimi državami lahko sporazumejo o učinkih, ki j ih morajo 
imeti določbe tega sporazuma v notranjem r edu pogodbenih strank. Ker to vp rašanje v tem s porazumu 
ni bilo izrecno u rejeno, morajo o njem o dločiti pristojna sodišča in zlasti Sodišče v okviru svoje 
pristojnosti na podlagi Pogodbe D EU, enako ko t o vsakem dr ugem vp rašanju o razlagi uporabe 
zadevnega sporazuma v Uniji, pri čemer se opirajo zlasti na smisel, sistematiko a li besedilo tega 
sporazuma (glej sodbo FIAMM i n dr ugi/Svet in Komisija, C-120/06 P in C-121/06 P, EU:C:2008 :476, 
točka 108 in navedena sodna praksa).
46 Iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da s e je na določbe me dnarodnih sporazumov, katerih 
pogodbenica je Unija, v utemeljitev tožbe za razglasitev n ičnosti akta sekundarne zakono daje Unije ali 
ugovora nezakonitosti takega akta mogoče sklicevati le, če, po eni strani, temu ne nasprotujeta narava 
in sistematika tega sporazuma in, po dr ugi strani, se te določbe, na ka tere se sklicuje v utemeljitev 
tožbe, glede na svojo vsebino izkažejo za nepogojne in dovolj natančne (glej sodbe Intertanko in dr ugi, 
EU:C:2008 :312, točka 45; FIAMM i n dr ugi/Svet in Komisija, EU:C:2008 :476, točki 110 in 120, in Air 
Transport Association o f America in dr ugi, EU:C:2011 :864, točka 54).
47 Kar zadeva člen 9(3) Aarhuške kon vencije, v njem n i nobene nepogojne in dovolj natančne obveznosti, 
ki bi neposredno u rejala pravni položaj posameznikov, zato ta člen ne izpolnjuje teh pogojev. Ker so 
namreč imetniki pravic iz navedenega člena 9(3) le „člani javnosti, ki i zpolnjujejo m orebitna me rila, 
določena v notranjem p ravu“, so izpolnitev ali učinki te določbe odvisni od sprejetja nadaljnjega akta 
(glej sodbo Lesoochranárske zoskupenie, C-240/09, EU:C:2011 :125, točka 45).
48 Sicer je Sodišče res tudi me nilo, da m ora, če je Unija nameravala izvrševati posamezno o bveznost, 
prevzeto s sporazumi v okviru Svetovne trgovinske o rganizacije (v nadaljevanju: STO) , ali če zadevni 
akt p rava Unije izrecno n apotuje na določene določbe teh sporazumov, izvajati nadzor zakonitosti 
zadevnega akta in aktov, sprejetih za njegovo izvajanje, glede na pravila teh sporazumov (glej sodbe 
Fediol/Komisija, EU:C:1989 :254, točke o d 19 d o 23; Nakajima/Svet, EU:C:1991 :186, točke o d 29 d o 32; 
Nemčija/Svet, EU:C:1994 :367, C-280/93, točka 111, in Italija/Svet, C-352/96, EU:C:1998 :531, točka 19).
49 Vendar s ta bili ti izjemi utemeljeni le s posebnostmi sporazumov, ki s o privedli do njune uporabe.
50 Prvič, kar z adeva, najprej, sodbo Fediol/Komisija (EU:C:1989 :254), je treba opozoriti, da j e člen 2(1) 
Uredbe Sveta (EGS) št. 2641 /84 z dne 17. septembra 1984 o krepitvi skupne trgovinske p olitike, zlasti 
na področju nezakonitih trgovinskih praks (UL L 252, str. 1), ki s e je obravnaval v zadevi, v kateri je 
bila izdana navedena sodba, izrecno n apotoval na pravila me dnarodnega prava, ki s o v bistvu temeljila 
na GATT i n so zainteresiranim subjektom p odeljevala pravico, da s e v okviru pritožbe v skladu s to 
uredbo sklicujejo na določbe GATT ( sodba Fediol/Komisija, EU:C:1989 :254, točka 19), me dtem ko 
v obravnavani zadevi člen 10(1) Uredbe št. 1367 /2006 n e napotuje izrecno n a določene določbe 
Aarhuške kon vencije niti posameznikom ne podeljuje no bene pravice. Ker ni take izrecne napotitve n a 
določbe me dnarodnega sporazuma, navedena sodba za obravnavano z adevo ni upoštevna.
51 Drugič, kar z adeva sodbo N akajima/Svet (EU:C:1991 :186), je treba opozoriti, da s ta bila akta prava 
Unije, ki s ta se obravnavala v navedeni zadevi, povezana s protidampinško u reditvijo, ki j e glede 
zasnove in uporabe zelo zgoščena v smislu, da d oloča ukrepe z a podjetja, obtožena tega, da s o izvajala 
damping. Natančneje, osnovna uredba v navedeni zadevi je bila sprejeta v skladu z obstoječimi 
mednarodnimi obveznostmi Skupnosti, me d dr ugim s tistimi, ki i zhajajo iz sporazuma o izvajanju 
člena VI Splošnega sporazuma o carinah in trgovini, ki j e bil v imenu Skupnosti potrjen s Sklepom 
80/271/EGS z dne 10. decembra 1979 o sklenitvi večstranskih sporazumov na podlagi trgovinskih 
pogajanj iz obdobja od 1973 d o 1979 ( UL 1980 , L 71, str. 1) (glej sodbo N akajima/Svet, 
EU:C:1991 :186, točka 30). V obravnavani zadevi pa ne more iti za to, da s e s členom 10(1) Uredbe
ECLI:EU:C:2015 :5 9SODBAZDNE13.1.2015 –ZDRU ŽENIZADEVIC-404/12PINC-405/12P
SVETINKOMISIJA/STICHTINGNATUUR EN M ILIEUIN PESTICIDEACTION N ETWORKEUROPE
 št. 1367 /2006 i zvršujejo določene obveznosti v smislu navedene sodbe, saj imajo, kot je razvidno i z 
člena 9(3) A arhuške kon vencije, pogodbenice te kon vencije široko di skrecijsko p ravico gl ede 
opredelitve n ačinov izvrševanja „upravnih ali sodnih postopkov“.
52 V zvezi s tem j e treba opozoriti, da n i mogoče šteti, da j e Unija s sprejetjem n avedene uredbe, ki z adeva 
le institucije Unije in se poleg tega nanaša zgolj na eno o d pravnih sredstev, ki g a imajo posamezniki na 
voljo za dosego spoštovanja okoljskega prava Unije, nameravala izvršiti – v smislu sodne prakse, 
navedene v točki 48 te sodbe – obveznosti iz člena 9(3) Aarhuške kon vencije v zvezi z nacionalnimi 
upravnimi ali sodnimi postopki, ki gl ede na sedanje stanje prava Unije poleg tega v bistvu spadajo na 
področje prava dr žav članic (glej v tem s mislu sodbo Lesoochranárske z oskupenie, EU:C:2011 :125, 
točki 41 in 47)
53 Iz navedenega izhaja, da j e Splošno s odišče s tem, da j e ra zsodilo, da s e je m ogoče za presojo 
zakonitosti člena 10(1) Uredbe št. 1367 /2006 s klicevati na člen 9(3) Aarhuške kon vencije, v svoji sodbi 
napačno u porabilo pravo.
54 Zato je treba izpodbijano sodbo razveljaviti, ne da b i bilo treba obravnavati druga razloga, ki s ta jih Svet 
in Komisija navedla v utemeljitev svojih pritožb.
Tožba pred S plošnim sodiščem
55 V skladu s členom 61 S tatuta Sodišča Evropske u nije lahko S odišče ob razveljavitvi odločitve Splošnega 
sodišča bodisi samo dokončno o dloči o sporu, če stanje postopka t o dovoljuje, bodisi vrne zadevo 
v razsojanje Splošnemu sodišču.
56 Sodišče me ni, da v obravnavani zadevi stanje postopka d ovoljuje njegovo dokončno o dločanje o sporu 
in da j e treba vsebinsko o dločiti o predlogu za razglasitev n ičnosti spornih odločb.
57 Ustanovi Stichting Natuur en M ilieu in Pesticide Action N etwork Europe sta s prvim ra zlogom iz tožbe 
pred Splošnim sodiščem t rdili, da j e Komisija za njuni zahtevi za no tranjo revizijo Uredbe št. 146/2008 
napačno u gotovila, da s ta nedopustni, ker naj bi bila navedena uredba splošen ukrep.
58 Ta tožbeni razlog je treba iz istih razlogov, kot so tisti, ki j ih je uporabilo Splošno s odišče, zavrniti kot 
neutemeljen.
59 Ustanovi Stichting N atuur en M ilieu in Pesticide Action N etwork Europe s ta z drugim tožbenim 
razlogom tudi trdili, da j e člen 10(1) Uredbe št. 1367 /2006 v delu, v katerem p ojem „akti“ v smislu 
člena 9(3) Aarhuške kon vencije omejuje le na posamične upravne akte, neveljaven.
60 Iz točke 47 te sodbe izhaja, da č len 9(3) Aarhuške kon vencije ni dovolj jasen in natančen, da b i se bilo 
nanj mogoče ko ristno s klicevati za presojo zakonitosti člena 10(1) Uredbe št. 1367 /2006 p red sodišči 
Unije.
61 Zato je treba tudi ta drugi tožbeni razlog zavrniti kot neutemeljen.
62 Ker no beden od ra zlogov iz tožbe, ki s ta jo ustanovi Stichting Natuur en M ilieu in Pesticide Action 
Network Europe v ložili pri Splošnem s odišču, ni utemeljen, je treba to tožbo zavrniti.
10 ECLI:EU:C:2015 :5SODBAZDNE13.1.2015 –ZDRU ŽENIZADEVIC-404/12PINC-405/12P
SVETINKOMISIJA/STICHTINGNATUUR EN M ILIEUIN PESTICIDEACTION N ETWORKEUROPE
Stroški
63 V skladu s členom 138(1) in (2) Poslovnika S odišča, ki s e uporablja za pritožbeni postopek na podlagi 
člena 184(1) navedenega poslovnika, se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Če je 
neuspelih strank več, Sodišče odloči o porazdelitvi stroškov.
64 Ker ustanovi Stichting Natuur en M ilieu in Pesticide Action N etwork Europe s predlogi nista uspeli, 
Svet in Komisija pa sta predlagala, naj se jima naloži plačilo stroškov, je treba ustanovama Stichting 
Natuur en M ilieu in Pesticide Action N etwork Europe s olidarno n aložiti plačilo stroškov v skladu 
s predlogi Sveta in Komisije na prvi stopnji in v obravnavanih pritožbah.
65 V skladu s členom 140(1) navedenega poslovnika, ki s e na podlagi člena 184(1) tega poslovnika 
uporablja za pritožbeni postopek, dr žave č lanice, ki s o intervenirale v postopku, nosijo svoje stroške. 
Zato je treba odločiti, da Č eška republika no si svoje stroške.
Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo:
1. Nasprotna pritožba se zav rne.
2. Sodba Splošnega s odišča E v r opske u nije St ic hting Na tuur en M ilieu in P esticide A ction 
Network Europe/Komisija (T-3 3 8 / 0 8 , EU:T:2 0 1 2 :3 0 0) se raz veljavi.
3. Ničnostna tožba, ki sta jo p red S plošnim sodiščem E v r opske u nije vložili ustanovi Stic hting 
Natuur en M ilieu in Pesticide A ction Network Europe, se zav rne.
4. Ustanovama St ic hting Na tuur en M ilieu in Pesticide A ction N etwork Europe se solidarno 
naloži plačilo stroškov v skladu s predlogi Sveta E v r opske u nije in E v r opske k omisije na pr vi 
stopnji in v pritožbah.
5. Češka republika nosi svoje stroške.
Podpisi