I - 11074SODBA Z DNE 10. 11. 2011 – ZADEVA C-444/10
SODBA SODIŠČA (drugi senat) 
z dne 10. novembra 2011*
V zadevi C-444/10,
k
atere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, 
ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) z odločbo z dne 14. julija 2010, ki je prisp e-
la na Sodišče 15. septembra 2010, v postopku
F
inanzamt Lüdenscheid
proti
Christel Schriever,
SODIŠČE (drugi senat),
v sestavi J.  N.  Cunha Rodrigues, predsednik senata, U. Lõhmus (poročevalec),  
A. Rosas, A. Ó Caoimh in A. Arabadžiev, sodniki,
* Jezik postopka: nemščina.
I - 11075SCHRIEVER
generalni pravobranilec: P . Mengozzi, 
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za Finanzamt Lüdenscheid H. Selle, zastopnik,
– za Evropsko komisijo L. Lozano Palacios in B.-R. Killmann, zastopnika,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi 
razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1Pr
edlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 5(8) Šeste direkti -
ve Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih da v-
kih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/
EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23, v nadaljevanju: Šesta direktiva).
I - 11076SODBA Z DNE 10. 11. 2011 – ZADEVA C-444/10
2Predlog je bil vložen v  okviru revizijskega postopka med Finanzamt Lüdenscheid 
(davčni urad, v nadaljevanju: Finanzamt) in C. Schriever, ki se nanaša na spremembo odločbe o odmeri davka, s katero je Finanzamt odsvojitev zalog blaga in opreme tr -
govine, ki jo je opravila C. Schriever, opredelil kot transakcijo, ki je predmet davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: DDV).
Pr
avni okvir
Šesta direktiva
3N
a podlagi člena 2, točka 1, Šeste direktive je predmet DDV dobava blaga ali storitev, 
ki jo davčni zavezanec, ki deluje kot tak, opravi na ozemlju države za plačilo.
4V s
kladu s členom 5(1) te direktive pomeni „dobava blaga“ prenos pravice do razp o-
laganja s premoženjem v stvareh kot lastnik.
5Č
len 5(8) te direktive določa:
„Države članice lahko v primeru prenosa celotnih sredstev podjetja ali dela sredstev 
podjetja za plačilo ali brez plačila ali kot vložek v podjetje štejejo, da ni bila opravljena 
I - 11077SCHRIEVER
nobena dobava blaga in se tako prejemnik obravnava kot naslednik prenosnika. Po 
potrebi lahko države članice sprejmejo potrebne ukrepe za preprečitev izkrivljanja konkurence v primerih, kadar prejemnik ni v celoti zavezan davku. “
6V s
kladu s členom 6(5) Šeste direktive se člen 5(8) te direktive „smiselno uporablja 
tudi za opravljanje storitev“.
Nacionalno pravo
7V s
kladu s členom 1(1), točka 1, prvi stavek, zakona o prometnem davku iz leta 1993 
(Umsatzsteuergesetz 1993, BGBl. 1993 I, str. 565, v nadaljevanju: UStG) so predmet 
DDV dobave in različne storitve, ki jih podjetnik proti plačilu opravlja v državi v okv i-
ru svojega podjetja.
8Č
len 1(1a) UStG, s katerim sta v nacionalni pravni red prenesena člena 5(8) in 6(5) 
Šeste direktive, določa:
„Pr
ihodki v okviru prenosa sredstev podjetja na drugega podjetnika za njegovo po d-
jetje niso predmet DDV. Za prenos sredstev podjetja gre, če se podjetje ali obrat, ki deluje ločeno v delu podjetja, v celoti odplačno ali neodplačno prenese ali prenese kot 
vložek v neko družbo. Podjetnik pridobitelj vstopi v položaj prenosnika. “
I - 11078SODBA Z DNE 10. 11. 2011 – ZADEVA C-444/10
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
9C
. Schriever je do 30.  junija 1996 v  poslovnem prostoru upravljala prodajalno na 
drobno s športnimi izdelki v svoji lasti. Z učinkom od tega dne je na družbo Sport 
S. GmbH (v nadaljevanju: Sport S.) za ceno 455.000 DEM prenesla zaloge blaga in trgovinsko opremo, pri čemer na računu, ki je bil izdan za to transakcijo, DDV ni bil 
naveden.
10Hk
rati je C. Schriever družbi Sport S. s 1. avgustom 1996 za nedoločen čas oddala 
poslovni prostor, v katerem se je opravljala poslovna dejavnost. Vendar bi lahko vsa -
ka stranka najem v skladu z najemno pogodbo odpovedala najpozneje tretji delovni dan koledarskega četrtletja, odpoved pa bi začela učinkovati ob izteku naslednjega 
četrtletja.
11Dr
užba Sport S. je nadaljevala dejavnost upravljanja trgovine s športnimi izdelki do 
31. maja 1998.
12C
. Schriever je odsvojitev zalog blaga in trgovinske opreme na podlagi člena 1(1a) 
UstG štela za neobdavčljiv prenos celotnih sredstev podjetja. Zato v napovedi DDV 
za leto 1996 izkupičkov te prodaje ni navedla.
13F
inanzamt je nasprotno menil, da niso bili izpolnjeni pogoji za prenos celotnih sre d-
stev podjetja, ker nepremičnine podjetja kot bistven element podjetja niso bile odsvo -
jene družbi Sport S. V spremembi odločbe o odmeri davka za leto 1996 je Finanzamt prenos opredelil kot obdavčljivo transakcijo in zato odmeril DDV.
I - 11079SCHRIEVER
14Finanzgericht, ki je ugodilo tožbi C. Schriever zoper odločbo Finanzamt, je menilo, 
da gre pri sporni transakciji glede na vse okoliščine zadeve za prenos celotnih sre d-
stev podjetja v smislu člena 1(1a) UstG, ker je, prvič, družba Sport S. dejansko nad a-
ljevala dejavnost podjetja C. Schriever in ker, drugič, zgolj teoretična možnost, da se pogodba o najemu kadar koli odpove, na to nikakor ne vpliva.
15F
inanzamt je proti tej sodbi vložil revizijo na Bundesfinanzhof, pri čemer je trdil, da 
najemna pogodba z zakonsko določenim odpovednim rokom ne zagotavlja trajnega nadaljevanja dejavnosti podjetja, saj brez prostorov prodajalne trgovina na drobno ni mogoča.
16Bunde
sfinanzhof je v svoji odločbi spomnilo, da je v skladu z ustaljeno sodno pra -
kso prenos mogoče šteti za prenos sredstev podjetja, tudi če so posamezni bistveni elementi tega podjetja iz te transakcije izključeni, če so ti bistveni elementi podjetni -
ku prepuščeni v dolgoročno uporabo, tako da lahko trajno nadaljuje dejavnost tega podjetja. Menilo je, da je desetletni najem dovolj, da se šteje, da gre za dolgoročno uporabo teh bistvenih elementov, medtem ko je Finanzgericht Baden-Württemberg 
v že pravnomočni sodbi odločilo, da petletni najem nepremičnin podjetja, ki so v lasti 
prenosnika, ne zadostuje za to, da bi bilo mogoče šteti, da gre za „nadaljevanje“ de -
javnosti podjetja.
17P
o mnenju Bundesfinanzhof pa so okoliščine zadeve v postopku v glavni stvari pose b-
ne, saj lahko najem za nedoločen čas vsaka stranka v kratkem roku odpove.
I - 11080SODBA Z DNE 10. 11. 2011 – ZADEVA C-444/10
18Bundesfinanzhof je v  teh okoliščinah prekinilo odločanje in Sodišču v  predhodno  
odločanje predložilo ti vprašanji:
„1. Ali gre za ,prenos‘ celotnih sredstev v smislu člena 5(8) Šeste direktive […], če 
podjetnik zaloge blaga in trgovinsko opremo svoje prodajalne na drobno prenese 
na pr
idobitelja in mu da prodajni prostor, ki ga ima v lasti, le v najem?
2. Ali je v zvezi s tem pomembno, ali je bil prodajni prostor dan v uporabo z naj e-
mno p
ogodbo, sklenjeno za daljši čas, oziroma ali je bila najemna pogodba skle -
njena za nedoločen čas in jo lahko vsaka od strank v kratkem roku odpove?“
V
prašanji za predhodno odločanje
19Pr
edložitveno sodišče v vprašanjih za predhodno odločanje, ki ju je treba obravnavati 
skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 5(8) Šeste direktive razlagati tako, da prenos lastništva na zalogah blaga in opremi prodajalne na drobno s hkratno oddajo poslov -
nega prostora te prodajalne prevzemniku za nedoločen čas, pri čemer lahko to oddajo katerakoli stranka v kratkem roku odpove, pomeni prenos celotnih sredstev podjetja ali dela sredstev podjetja.
20N
ajprej je treba spomniti, da člen 5(8), prvi stavek, Šeste direktive določa, da lahko 
države članice ob prenosu celotnih sredstev podjetja ali dela sredstev podjetja štejejo, da ni bila opravljena nobena dobava blaga in da je prejemnik obravnavan kot nasle -
dnik prenosnika. Iz tega je razvidno, da če je država članica izkoristila to možnost, se 
I - 11081SCHRIEVER
prenos celotnih sredstev podjetja ali dela sredstev podjetja ne šteje za dobavo blaga 
v smislu Šeste direktive in v skladu s členom 2 te direktive torej ni predmet DDV (glej v tem smislu sodbe z dne 22. februarja 2001 v zadevi Abbey National, C-408/98, Re -
cueil, str. I-1361, točka 30; z dne 27. novembra 2003 v zadevi Zita Modes, C-497/01, Recueil, str. I-14393, točka 29, in z dne 29. oktobra 2009 v zadevi SKF, C-29/08, ZOdl., str. I-10413, točka 36).
21V s
kladu s členom 5(8), drugi stavek, Šeste direktive lahko države članice izključijo 
uporabo tega pravila o neopravljeni dobavi za prenos celotnih sredstev podjetja na prejemnika, ki ni davčni zavezanec v smislu te direktive ali ki je davčni zavezanec le za del svojih dejavnosti, če je to potrebno za preprečitev izkrivljanja konkurence. Za to določbo je treba šteti, da izčrpno našteva pogoje, pod katerimi lahko država članica, ki uporabi možnost iz prvega stavka tega odstavka, omeji uporabo pravila o neopra-vljeni dobavi (zgoraj navedena sodba Zita Modes, točka 30).
22D
alje, glede pojma „prenosa celotnih sredstev podjetja ali dela sredstev podjetja za 
plačilo ali brez plačila ali kot vložek v podjetje“ iz člena 5(8), prvi stavek, Šeste dire k-
tive je Sodišče že ugotovilo, da je samostojen pojem prava Unije, ki ga je treba v vsej Uniji razlagati enako. Ker ta pojem v  Šesti direktivi ni opredeljen, prav tako pa ni 
napotitve na pravo držav članic, je treba njegov namen in vsebino razlagati ob upošt e-
vanju okvira, v katerega je določba umeščena, in namena zadevne ureditve (glej v tem 
smislu zgoraj navedeno sodbo Zita Modes, točke od 32 do 35).
23Pra
v ob upoštevanju okvira, v katerega je umeščen člen 5(8) Šeste direktive, in name -
na te direktive je Sodišče ugotovilo, da je namen te določbe državam članicam olajšati 
in poenostaviti prenos podjetij ali delov podjetij, tako da se ti prenosi poenostavijo 
I - 11082SODBA Z DNE 10. 11. 2011 – ZADEVA C-444/10
in da se prepreči, da bi prejemnik nosil čezmerno davčno breme, ki bi mu bilo vsek a-
kor pozneje povrnjeno z odbitjem plačanega vstopnega DDV (zgoraj navedena sodba 
Zita Modes, točka 39).
24S
odišče je tudi presodilo, da je treba ob upoštevanju tega namena pojem „prenos c e-
lotnih sredstev podjetja ali dela sredstev podjetja“ razlagati tako, da zajema prenos sredstev podjetja ali samostojnega dela podjetja, vključno s premoženjem v stvareh in glede na okoliščine zadeve v pravicah, ki skupaj tvorijo podjetje ali del podjetja, ki lahko opravlja samostojno gospodarsko dejavnost, vendar ne zajema preprostega prenosa sredstev podjetja, kot je prodaja zalog proizvodov (glej zgoraj navedeni sodbi 
Zita Modes, točka 40, in SKF, točka 37).
25Iz 
tega izhaja, da mora za ugotovitev, da gre za prenos sredstev podjetja ali samostoj -
nega dela podjetja v  smislu člena  5(8) Šeste direktive, sklop prenesenih elementov 
zadostovati za nadaljevanje samostojne gospodarske dejavnosti.
26V
prašanje, ali mora ta sklop zlasti vsebovati tako premičnine kot nepremičnine, je 
treba presojati glede na naravo zadevne gospodarske dejavnosti.
27Če s
e za neko gospodarsko dejavnost ne zahteva uporaba posebnih prostorov ali pr o-
storov, opremljenih s pritrjenimi instalacijami, ki so nujne za nadaljevanje te gosp o-
darske dejavnosti, se lahko prenos celotnih sredstev podjetja v smislu člena 5(8) Šeste 
direktive opravi tudi brez prenosa lastninske pravice na nepremičnini.
I - 11083SCHRIEVER
28Na drugi strani pa takrat, kadar se pri zadevni gospodarski dejavnosti uporablja ne -
ločljiv sklop premičnin in nepremičnin, ni mogoče šteti, da gre za tak prenos v smislu 
te določbe, če prevzemnik ni pridobil posesti na poslovnih prostorih. Zlasti če so 
poslovni prostori opremljeni s  pritrjenimi instalacijami, ki so nujne za opravljanje 
gospodarske dejavnosti, morajo biti te nepremičnine vključene med prenesene ele -
mente, da bi šlo za prenos celotnih sredstev podjetja ali dela sredstev podjetja v smi -
slu Šeste direktive.
29Enak
o lahko do prenosa sredstev podjetja pride tudi, če so prevzemniku poslovni 
prostori dani na razpolago na podlagi pogodbe o najemu ali če ta sam razpolaga s pr i-
merno nepremičnino, kamor je mogoče premestiti celoten sklop prenesenih sredstev in tam nadaljevati zadevno gospodarsko dejavnost.
30P
osledica vsake druge razlage bi bilo arbitrarno razlikovanje med prenosi, ki jih opra -
vijo prenosniki, ki so lastniki prostorov, v katerih so sredstva podjetja ali del podjetja, 
namenjenega prenosu, in prenosi, ki jih opravijo prenosniki, ki imajo le pravico do 
najema teh prostorov. Niti iz besedila člena 5(8) Šeste direktive niti iz njenega namena namreč ni razvidno, da zadnjenavedeni prenosniki nimajo pravice do prenosa celo -
tnih sredstev podjetja v smislu te določbe.
31P
oleg tega lahko znesek DDV, ki ga je treba plačati za prenos podjetja ali dela po d-
jetja, pomeni posebej veliko bremenitev za prevzemnika v  primerjavi z  zadevnimi obratovalnimi sredstvi, tudi kadar celotna prenesena sredstva podjetja ne vključujejo nepremičnin. Če bi se omogočila posebna obravnava tudi za prenos celotnih sredstev 
podjetja ob hkratni sklenitvi pogodbe o najemu za poslovne prostore, bi bilo zato to 
I - 11084SODBA Z DNE 10. 11. 2011 – ZADEVA C-444/10
skladno z namenom zadevne določbe, kot izhaja iz točke 23 te sodbe (glej v tem smi -
slu zgoraj navedeno sodbo Zita Modes, točka 41).
32Iz z
goraj navedenega izhaja, da je treba presoditi vse dejanske okoliščine zadevne 
transakcije, da bi se ugotovilo, ali je ta zajeta s  pojmom prenosa celotnih sredstev 
podjetja v smislu Šeste direktive. V tem okviru je treba poseben pomen pripisati na -
ravi gospodarske dejavnosti, ki naj bi se nadaljevala.
33Pr
enos zalog blaga in opreme trgovine na drobno se večinoma opravi zato, da se pr i-
dobitelju omogoči nadaljevanje poslovanja te trgovine.
34Če
prav gre za gospodarsko dejavnost, ki je ni mogoče opravljati brez poslovnih pr o-
storov, pa za zagotavljanje nadaljnjega poslovanja prenesene trgovine na drobno več i-
noma ni nujno, da bi bil nosilec poslovne dejavnosti tudi lastnik nepremičnine, v k a-
teri je ta trgovina.
35Če pr
enos zalog blaga in trgovinske opreme zadostuje za nadaljevanje samostojne 
gospodarske dejavnosti, prenos nepremičnin ni odločilen za opredelitev, ali gre pri neki transakciji za prenos celotnih sredstev podjetja.
36Če s
e izkaže, da se za nadaljevanje gospodarske dejavnosti zahteva, da pridobitelj 
uporablja iste prostore, kot so tisti, s katerimi je razpolagal prodajalec, načeloma tudi nič ne nasprotuje temu, da se posest na teh prostorih prenese s sklenitvijo pogodbe 
o najemu.
I - 11085SCHRIEVER
37Za uporabo člena 5(8) Šeste direktive mora imeti prevzemnik še namen, da prenesena 
sredstva podjetja ali preneseni del podjetja uporablja, in ne da preprosto takoj prene -
ha opravljati zadevno dejavnost in da proda morebitne zaloge blaga (glej v tem smislu 
zgoraj navedeno sodbo Zita Modes, točka 44).
38V z
vezi s tem iz sodne prakse sodišča izhaja, da se pri presoji vseh okoliščin neke 
transakcije lahko upoštevajo ali se v nekaterih primerih celo morajo upoštevati na -
meni pridobitelja, če jih je mogoče razbrati iz objektivnih elementov (glej v tem smi -
slu sodbe z  dne 14.  februarja 1985 v  zadevi Rompelman, 268/83, Recueil, str.  655, 
točka 24; z dne 26. septembra 1996 v zadevi Enkler, C-230/94, Recueil, str. I-4517, točka 24; z dne 21. marca 2000 v združenih zadevah Gabalfrisa in drugi, od C-110/98 do C-147/98, Recueil, str. I-1577, točka 47, in z dne 18. novembra 2010 v zadevi X, C-84/09, ZOdl., str. I-11645, točki 47 in 51).
39Iz spi
sa, ki je bil predložen Sodišču, je razvidno, da je v zadevi v postopku v glavni 
stvari prenos zalog blaga in trgovine s  športnimi izdelki s  hkratnim najemom p o-
slovnih prostorov pridobitelju omogočil nadaljevanje samostojne gospodarske deja v-
nosti, ki jo je prej opravljal prodajalec. V zvezi s tem ni sporno, da se ta prenos ne more šteti le za prodajo zalog blaga. Zaloge blaga in oprema trgovine so bile namreč 
del sklopa prenesenih sredstev. Poleg tega to, da je prevzemnik nadaljeval poslovanje 
športne prodajalne skoraj dve leti, potrjuje, da njegov namen ni bil takoj prenehati opravljati zadevno dejavnost.
40Z
ato to, da so bili poslovni prostori pridobitelju le dani v najem, ne pa prodani, v z a-
devi v postopku v glavni stvari ni pomenila ovire za to, da pridobitelj nadaljuje deja v-
nost prodajalca.
I - 11086SODBA Z DNE 10. 11. 2011 – ZADEVA C-444/10
41Predložitveno sodišče nazadnje sprašuje, ali je treba trajanje najema in način njegove 
odpovedi upoštevati pri presoji, ali je prenos sredstev podjetja ali dela podjetja mogo -
če opredeliti za prenos celotnih sredstev podjetja v smislu člena 5(8) Šeste direktive.
42V 
zvezi s tem je treba ugotoviti, da je treba elemente, kot sta dogovorjeno trajanje 
najema in način njegove odpovedi, upoštevati pri celotni presoji transakcije prenosa sredstev podjetja v smislu člena 5(8) Šeste direktive, saj utegnejo vplivati na izid te presoje, če lahko preprečijo trajno nadaljevanje gospodarske dejavnosti.
43V
endar možnost odpovedi pogodbe o najemu za nedoločen čas s kratkim odpove -
dnim rokom sama po sebi ni odločilna za sklep, da je imel prevzemnik namen takoj 
prenehati uporabljati prenesena sredstva podjetja ali preneseni del podjetja. Zato z a-
vrnitve uporabe člena 5(8) Šeste direktive ni mogoče opreti zgolj na ta razlog.
44T
a razlaga je skladna z načelom davčne nevtralnosti, ki je neločljivo povezano s sku -
pnim sistemom DDV. To načelo namreč nasprotuje zlasti temu, da se gospodarski 
subjekti, ki opravljajo enake transakcije, obravnavajo različno glede obdavčitve s tem 
davkom (glej zlasti sodbi z dne 7. septembra 1999 v zadevi Gregg, C-216/97, Recueil, 
str. I-4947, točka 20, in z dne 10. marca 2011 v zadevi Skandinaviska Enskilda Banken, C-540/09, ZOdl., str. I-1509, točka 36). Iz tega izhaja, da bi bilo to načelo kršeno, če bi bila možnost, da se člen 5(8) Šeste direktive uporabi za transakcijo prenosa celo -
tnih sredstev podjetja, kakršna je transakcija v postopku v glavni stvari, odvisna od pogojev, vsebovanih v pogodbi o najemu, zlasti od trajanja najema in načina njegove 
odpovedi.
I - 11087SCHRIEVER
45Iz zgoraj navedenega izhaja, da je treba na zastavljeni vprašanji odgovoriti, da je treba 
člen 5(8) Šeste direktive razlagati tako, da se prenos lastništva na zalogah blaga in opremi prodajalne na drobno s hkratno oddajo prostora te prodajalne prevzemniku 
za nedoločen čas, pri čemer lahko to oddajo obe od strank v kratkem roku odpove -
sta, šteje za prenos celotnih sredstev podjetja ali dela sredstev v smislu te določbe, če 
prenesena sredstva zadostujejo za to, da lahko ta prevzemnik trajno nadaljuje samo-stojno gospodarsko dejavnost.
Stro
ški
46K
er je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev 
stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
Č
len 5(8) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje 
držav članic o  prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: 
enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da se prenos l a-
stništva na zalogah blaga in opremi prodajalne na drobno s hkratno oddajo pro -
stora te prodajalne prevzemniku za nedoločen čas, pri čemer lahko to oddajo 
I - 11088SODBA Z DNE 10. 11. 2011 – ZADEVA C-444/10
katerakoli stranka v kratkem roku odpove, šteje za prenos celotnih sredstev po d-
jetja ali dela sredstev v smislu te določbe, če prenesena sredstva zadostujejo za 
to, da lahko ta prevzemnik trajno nadaljuje samostojno gospodarsko dejavnost.
P
odpisi