LEYMAN 
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILC A
M. POIARESA MADURA ,
predstavljeni 19. februarja 2009 1
1. Ker Pogodba ureja le koordinacijo nacio -
nalnih zakonodaj o socialni varnosti in ne tudi
popolne uskladitve, lahko med njimi obstajajo
razlike. Tako lahko izvr šitev pravice do 
prostega gibanja delavca postavi v slab ši 
polo žaj, ne da bi bila pri tem kakor koli 
kršena Pogodba. Vendar po drugi strani cilji
Pogodbe ne bi bili dose ženi, če bi izvr ševanje 
pravice do prostega gibanja povzro čilo izgubo
ugodnosti iz naslova socialne varnosti, ki jih
delavcem zagotavlja zakonodaja dr žave 
članice. Obravnavana zadeva je dober primer
teh nasprotij. Luksembur ški organi so jo 5. julija 2005 
spoznali za nezmo žno za delo od 8. julija
2005 do 29. februarja 2012, ko bo izpolnila
pogoje za upokojitev. Luksembur ški organi so 
ji zato dodelili invalidsko pokojnino s 
takoj šnih u činkom, ki je bila izra čunana 
sorazmerno s trajanjem zavarovalnih dob po
zakonodaji, ki jo uporabljajo. Mese čni znesek 
pokojnine zna ša 322,83 EUR. 
I –Dejansko stanje v postopku v glavni
stvari 
2. Sodi šče je prejelo predlog za sprejetje 
predhodne odlo čbe v okviru spora med 
Ketty Leyman in belgijskim uradom za 
socialno varnost, imenovanim „Institut 
National d ’Assurance Maladie “(v nadalje -
vanju: INAMI). K. Leyman, belgijska dr žav-
ljanka, je bila zaposlena v Belgiji med letoma
1971 in 2003. V Luksemburg se je preselila
avgusta 2003 in bila od tedaj vklju čena 
v luksembur ški sistem socialne varnosti. 
1 –Jezik izvirnika: angle ščina. 3. Na podlagi Uredbe Sveta (EGS) 
št. 1408/71 2 je K. Leyman vlo žila vlogo pri
INAMI za dodelitev invalidskih dajatev v sora -
zmerju s trajanjem zavarovalne dobe v Belgiji.
INAMI ji je 23. julija 2006 dodelil takšne 
dajatve v znesku 737,10 EUR mese čno. Ven -
dar ji je priznal pravico do izpla čila pokojnine 
šele od 8. julija 2006 dalje na podlagi člena 93 
belgijskega zakona z dne 14. julija 1994 
o obveznem zdravstvenem in socialnem 
zavarovanju, po katerem pridobi posameznik
pravico do invalidskega nadomestila šele po 
enem letu nezmo žnosti za delo, v predhodnem
obdobju pa je prejemnik upravi čen do nado -
2 –Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi
sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene
osebe in njihove dru žinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti 
(konsolidirano besedilo –UL L 28, 30.1.1997, str. 1). 
I - 9087 
SKLEPNI PREDLOGI POIARESA MADURA –ZADEVA C-3/08 
mestila, imenovanega „indemnité d ’incapacité 
primaire “. 
4. Iz tega izhaja, da je to žeča stranka v prvem 
letu nezmo žnosti za delo od Velikega vojvod -
stva Luksemburg prejemala invalidsko pokoj -
nino, izra čunano v sorazmerju s trajanjem 
zavarovalne dobe znotraj te dr žave, od belgij -
skih zavodov za socialno varnost pa ni prejela
nobenega pla čila. 
5. K. Leyman je zoper odlo čitev INAMI 
vložila prito žbo pri Tribunal du travail de 
Nivelles (delovno sodi šče v kraju Nivelles) in 
zatrjevala, da dolo čitev izhodi ščnega datuma 
za izpla čevanje invalidske pokojnine na 
8. julij 2006 ni skladna s prostim gibanjem,
ter zahtevala, da naj se ji jo za čne izpla čevati 
od 8. julija 2005 dalje. Ker se je v sporu pojavilo 
večvpra šanj, ki se nana šajo na pravo Skup -
nosti, je predlo žitveno sodi šče prekinilo
postopek in predlagalo sprejetje predhodne
odlo čbe. 
II –Pravni okvir in vpra šanja, predlo žena 
Sodi šču 
6. Za popolno razumevanje razlogov, na 
katerih temelji obravnavani predlog za spre -
jetje predhodne odlo čbe, in bistva vpra šanj za 
predhodno odlo čanje je treba navesti nas -
lednje dolo čbe. 7. V Prilogi IV k Uredbi št. 1408/71 so dr žave 
članice razdeljene v dve skupini glede na vrsto
socialne zakonodaje, ki jo uporabljajo. V t. i.
sistemu tipa A je vi šina dajatve dolo čena 
v pav šalu, ne glede na obdobje vklju čenosti 
v sistem zavarovanja, v t. i. sistemu tipa B pa je
višina pokojnine odvisna od trajanja zavaro -
valnih dob po tej zakonodaji. 
8. Če se za delavca, kot v tem primeru, najprej
uporablja zakonodaja tipa A, kot v tem 
primeru v Belgiji, in nato zakonodaja tipa B,
kot v tem primeru v Velikem vojvodstvu 
Luksemburg, je njegov polo žaj urejen s 
členom 40(1) Uredbe št. 1408/71, ki se sklicuje 
na dolo čbe iz poglavja 3 te Uredbe, to je na 
člene od 44 do 51a. Iz tega izhaja, da je delavec
lahko upravi čen do invalidske pokojnine v ve č
državah članicah, pri čemer lahko, kot je 
dolo čeno v členu 44(2), takšno pravico pridobi 
v skladu s pogoji posamezne nacionalne 
zakonodaje. 
9. Kljub temu člen 45(1) dolo ča, da je treba za 
pridobitev pravice do dajatev po potrebi 
upoštevati vse zavarovalne dobe, dopolnjene
v drugih dr žavah članicah. To na čelo se šte-
vanja zavarovalnih dob je izra ženo tudi 
I - 9088 
LEYMAN 
v členu 40(3) v zvezi s polo žajem, ki ustreza 
obravnavani zadevi: 
„(a) Za namene ugotavljanja pravice do 
dajatev po zakonodaji dr žave članice, ki 
je navedena v Prilogi IV, delu A, in ki
pogojuje dodelitev invalidskih dajatev 
s tem, da je oseba prejemala denarne 
dajatve za bolezen ali je bila dolo čen čas 
nezmo žna za delo, se za zaposleno ali
samozaposleno osebo, za katero je veljala
taka zakonodaja in ki postane nezmo žna 
za delo, kar ima za posledico invalidnost, 
v času, ko je zanjo veljala zakonodaja 
druge dr žave članice, brez poseganja 
v člen 37(1), upo števa: 
(i)doba, med katero je v zvezi z nezmo -
žnostjo za delo po zakonodaji druge
države članice oseba prejemala 
dajatve za bolezen ali je namesto 
njih še naprej prejemala pla čo, 
(ii)doba, med katero je v zvezi z inva -
lidnostjo, ki je sledila nezmo žnosti za 
delo, prejemala dajatve v smislu 
poglavja 2 in 3 te uredbe, dodeljene
za invalidnost po zakonodaji druge
države članice, kot če bi bila doba, med katero so bile 
osebi izpla čevanje denarne dajatve za 
bolezen po zakonodaji prve dr žave 
članice ali med katerimi je bila oseba 
nezmo žna za delo v smislu te zakono -
daje. “
10. Glede nastanka pravice do invalidskega
nadomestila v primeru, ki ga ureja člen 40(3) 
(a), člen 40(3)(b) dolo ča: 
„(b) Pravica do invalidskih dajatev po zako -
nodaji prve dr žave članice se pridobi
bodisi po preteku predhodne dobe preje -
manja nadomestila za bolezen, kot zah -
teva ta zakonodaja, bodisi po preteku 
predhodne dobe nezmo žnosti za delo, 
kot zahteva ta zakonodaja, vendar ne 
pred: 
(i)dnem pridobitve pravice do invalid -
skih dajatev iz pododstavka (a) (ii) po
zakonodaji druge dr žave članice, 
ali 
I - 9089 
SKLEPNI PREDLOGI POIARESA MADURA –ZADEVA C-3/08 
(ii)dnem po zadnjem dnevu, ko je oseba
še upravi čena do denarnih dajatev za
bolezen po zakonodaji druge dr žave 
članice. “
11. Po členu 46 Uredbe št. 1408/71 se vi šina 
invalidske pokojnine izra čuna v sorazmerju 
med trajanjem zavarovalnih dob ali dob 
prebivanja, dopolnjenih po zakonodaji dr ža-
ve članice, in skupnim trajanjem zavarovalnih
dob ali dob prebivanja, dopolnjenih po 
zakonodajah vseh zadevnih dr žav članic. 
12. V obravnavani zadevi nastane te žava 
zaradi razlike med belgijsko in luksembur ško 
zakonodajo glede dneva, od katerega se 
izpla čuje invalidska pokojnina. Medtem ko je
po luksembur škem pravu pravica nastane prvi 
dan nezmo žnosti za delo, v tem primeru torej
od 8. julija 2005, po belgijskem pravu nastane 
po preteku enoletnega obdobja od dneva 
nastopa nezmo žnosti za delo, v tem primeru
torej od 8. julija 2006. 13. Iz tega sledi, da je prito žnica v prvem letu 
nezmo žnosti prejemala le luksembur ško inva -
lidsko pokojnino, izra čunano le v sorazmerju
s trajanjem zavarovalne dobe v Luksemburgu,
torej znesek, ki je ni žji od zneska nadomestila 
„indemnité d ’incapacité primaire “, ki bi ga 
prejela, če bi ostala v Belgiji. Obenem pa ji je 
INAMI za prvo leto nezmo žnosti zavrnil 
dodelitev invalidske pokojnine, izra čunane 
na podlagi zavarovalnih dob, dopolnjenih
v Belgiji, na podlagi dejstva, da po belgijskem 
pravu invalidnost sledi predhodnemu 
obdobju nezmo žnosti za delo, imenovanemu 
obdobje „incapacité primaire “, in da, v tem 
primeru, člen 40(3)(b) dolo ča, da nastane 
pravica do invalidskih dajatev po zakonodaji
prve dr žave članice „po preteku predhodne 
dobe nezmo žnosti za delo “. 
14. K. Leyman meni, da ta pravila kr šijo 
Skupnostno na čelo prostega gibanja. Zato 
predlo žitveno sodi šče v bistvu spra šuje 
Sodi šče o skladnosti člena 40(3)(b) Uredbe 
št. 1408/71 in člena 93 belgijskega zakona 
z dne 14. julija 1994 s pravico do prostega
gibanja in bivanja, ki jo dr žavljanom Skup -
nosti zagotavlja člen 18 ES, kolikor lahko ti 
dolo čbi povzro čita diskriminacijo dr žav-
ljanov, ki so izvr šili svojo pravico do prostega 
gibanja. 
I - 9090 
LEYMAN 
III –Pravna presoja 
15. Že na za četku je treba navesti, da čeprav 
se vpra šanja navezujejo na člen 18 ES, obrav -
navani polo žaj spada v okvir člena 39 ES, saj si 
je to žeča stranka ustvarila bivali šče v Luksem -
burgu, da bi tam delala kot zaposlena oseba.
Tako ni treba odlo čiti o razlagi člena 18 ES, ker 
je pravica vsakega dr žavljana Unije do 
prostega gibanja in prebivanja na ozemlju 
držav članic posebej izra žena v členu 39 ES 
v zvezi s prostim gibanjem delavcev. 3 
16. Dvomi predlo žitvenega sodi šča glede 
veljavnosti člena 40(3)(b) Uredbe št. 1408/71 
in člena 93 belgijskega zakona z dne 
14. julija 1994 bodo tako preu čeni v povezavi 
s členom 39 ES. Po mnenju nacionalnega 
sodišča zaradi enoletnega čakalnega obdobja 
pred za četkom izvr ševanja pravice do inva -
lidske pokojnine, ki je dolo čeno v izpodbijani 
odlo čbi, K. Leyman v prvem letu nezmo žnosti 
ne more u živati pravice, ki jih je pridobila med
poklicno potjo v Belgiji. Tako je v slab šem 
polo žaju že zato, ker je izvr šila svojo pravico 
do prostega gibanja. 
3 –Glej v tem smislu sodbe z dne 26. novembra 2002 v zadevi
Oteiza Olazabal (C-200/01, Recueil, str. I-10981, to čka 26); 
z dne 26. aprila 2007 v zadevi Alevizos (C-392/05, ZOdl, 
str. I-3505, to čka 66) in z dne 11. septembra 2007 v zadevi
Hendrix (C-287/05, ZOdl., str. I-6909, to čka 61). 17. Na prvi pogled Pogodba ne prepoveduje
razlik, ki jih dovoljuje zakonodaja Skupnosti
in obstajajo med belgijsko in luksembur ško 
zakonodajo, glede za četka izpla čevanja inva -
lidske pokojnine. Dejansko Pogodba ni pred -
videla uskladitve zakonodaj dr žav članic 
o socialni varnosti, temve čle njihovo koor -
dinacijo v členu 42 (prej člen 51). Tako 
državam članicam ne odvzema pristojnosti, 
da organizirajo svoje sisteme socialne 
varnosti. 4 Vsaka dr žava članica z zakonodajo 
dolo či pogoje za pridobitev dajatev s podro čja 
socialne varnosti. 5 Tako lahko zaradi ohra -
nitve pristojnosti dr žav članic nastanejo 
razlike med nacionalnimi sistemi socialne 
varnosti glede postopkov, ki se uporabljajo,
in glede pravic oseb, ki so zaposlene v dr žavah 
članicah. 6 
18. Države članice so izbrale razli čne re šitve 
glede dajatev zaradi bolezni ali invalidnosti.
Zakonodajalec Skupnosti je to upo števal in se 
z Uredbo št. 1408/71, ki je bila sprejeta na 
podlagi člena 42 ES, omejil na vzpostavitev 
sistema koordinacije glede, med drugim, 
dolo čitve zakonodaje, ki se uporablja za 
zaposlene in samozaposlene delavce, ki 
4 –Sodbe z dne 9. marca 2006 v zadevi Piatkowski (C-493/04,
ZOdl., str. I-2369, to čka 32); z dne 13. maja 2003 v zadevi 
Müller-Fauré in van Riet (C-385/99, Recueil, str. I-4509, 
točka 100) ter z dne 3. aprila 2008 v zadevi Derouin 
(C-103/06, ZOdl., str. I-1853, to čka 23). 
5 –Sodbi z dne 30. januarja 1997 v zdru ženih zadevah Stöber in 
Piosa Pereira (C-4/95 in C-5/95, Recueil, str. I-511, to čka 36) in 
z dne 28. aprila 1998 v zadevi Decker (C-120/95, Recueil, 
str. I-1831, to čka 22), v opombi 4 navedena sodba Müller-Fauré 
in van Riet, to čka 100, in sodba z dne 21. februarja 2008 v zadevi
Klöppel (C-507/06, Recueil, str. I-943, to čka 16). 
6 –Sodbe z dne 15. januarja 1986 v zadevi Pinna (41/84, Recueil,
str. 1, to čka 20); z dne 12. julija 1989 v zadevi Jordan (41/88, 
Recueil, str. 2387, to čka 13) ter z dne 19. marca 2002 
v zdru ženih zadevah Hervein in drugi (C-393/99 in C-394/99,
Recueil, str. I-2829, to čka 50). 
I - 9091 
SKLEPNI PREDLOGI POIARESA MADURA –ZADEVA C-3/08 
v razli čnih okoli ščinah uresni čujejo pravico 
do prostega gibanja. 7 Zato zakonodajalec 
Skupnosti ne more dolo čiti vsebine nacio -
nalnih zakonodaj o socialni varnosti, temve č
morajo nacionalni organi 8 zagotoviti sklad -
nost takšne zakonodaje s Pogodbo, kar je 
lahko podrejeno nadzoru s strani sodstva 
Skupnosti. 
19. Člen 40 Uredbe št. 1408/71 tako dolo ča 
mehanizem za koordinacijo nacionalnih 
zakonodaj, kadar delavec zapusti dr žavo 
članico z zakonodajo tipa A in gre v dr žavo 
članico, v kateri se uporablja zakonodaja 
tipa B. V takšnem primeru bi morala, kot je 
bilo že omenjeno, vsaka dr žava članica, 
v kateri je bil delavec zaposlen, izpla čati 
delavcu invalidsko nadomestilo, ki je sora -
zmerno času, v katerem je delal na njenem 
obmo čju, če delavec izpolni pogoje za dode -
litev, ki jih dolo ča nacionalna zakonodaja na 
upoštevnem ozemlju. V zvezi s tem je 
v členu 40(3)(b) Uredbe izrecno dolo čeno, 
da so dr žave članice z zakonodajo tipa A, 
občasno pogojevale dodelitev invalidske 
pokojnine s pretekom predhodnega obdobja
odsotnosti zaradi bolezni ali nezmo žnosti za 
delo. 
20. Torej se zdi dvomljivo, da bi bila to žeča 
stranka upravi čena do pridobitve invalidske
pokojnine od prvega dne nezmo žnosti za delo. 
To bi pomenilo nalo žitev takoj šnjega pla čila 
7 –Zgoraj navedena sodba Hervein in drugi, to čka 52, in zgoraj 
v opombi 4 navedena sodba Derouin, to čka 20. 
8 –Zgoraj navedena sodba Hervein in drugi, to čka 53. dajatve, ki je po belgijskem pravu odobrena
šele po preteku enoletnega čakalnega obdobja. 
To bi u činkovalo kot vsiljena uskladitev, 
medtem ko je v zakonodaji Skupnosti dolo -
čena le koordinacija nacionalnih zakonov. 
21. Ali ta pogoj za dodelitev, ki ga dolo ča 
belgijsko pravo socialne varnosti in ga dovo -
ljuje člen 40(3)(b) Uredbe št. 1408/71, kr ši 
člen 39 ES? Menim, da ne. Ta pogoj ne pomeni
diskriminacije med delavci na temelju dr žav-
ljanstva in zaradi njega niso diskriminirani
delavci, ki izkoristijo pravico do prostega 
gibanja. Uporablja se tudi za delavce, ki so
celotno poklicno pot opravili v Belgiji; mogo č
negativen vpliv na delavce, ki so izvr šili svojo
pravico do prostega gibanja, pa je enostavna
posledica razli čnih zakonodajnih re šitev, ki sta 
jih izbrala Belgija in Luksemburg glede pogo -
jev za dodelitev invalidske pokojnine. 
22. Obenem pa je treba priznati, da bi 
belgijska zakonodaja delavce, ki so izvr šili 
svojo pravico do prostega gibanja, postavila
v slab ši polo žaj v primerjavi s tistimi, ki so 
ostali na ozemlju Belgije, če ti ne smejo 
zahtevati „indemnité d ’incapacité primaire “. 
Tako ostaja vpra šanje, ali to žeča stranka na 
temelju prava Skupnosti ne bi mogla zaprositi 
za „indemnité d ’incapacité primaire “, ki ga 
zagotavlja belgijsko pravo. Iz predloga za 
sprejetje predhodne odlo čbe sicer izhaja, da 
K. Leyman formalno zahteva le invalidsko 
I - 9092 
LEYMAN 
pokojnino od prvega dne nezmo žnosti za 
delo. Kljub temu se vpra šanja za predhodno 
odlo čanje splo šneje navezujejo na vpra šanje, 
ali je zavrnitev pla čila dajatve, kakr šne koli 
vrste, upo števajo čvse zavarovalne dobe, 
dopolnjene v Belgiji, v prvem letu nezmo ž-
nosti za delo skladna s pravom Skupnosti. delavca, ki opravlja vse svoje aktivnosti v eni
državi članici –ki je posledica raz širitve ali 
prenosa dejavnosti v eno ali ve čdrugih dr žav 
članic in dejstva, da se zanj uporablja dodatna
zakonodaja o socialni varnosti, ni v nasprotju
z dolo čbami o prostem gibanju delavcev. 10 
23. V obravnavanem primeru se vpra šanje ne 
nana ša na dejstvo, da zaradi prenosa poklicne
dejavnosti v Luksemburg K. Leyman prejema
od luksembur ških oblasti invalidsko pokoj -
nino, dolo čeno v sorazmerju s kratko zavaro -
valno dobo na ozemlju Velikega vojvodstva, ki
je ni žja od zneska „indemnité d ’incapacité 
primaire “, ki bi ga prejela v prvem letu 
nezmo žnosti za delo, če bi ostala v Belgiji. 
Kot je poudarjeno zgoraj, zakonodajalec 
Skupnosti ni uskladil vi šine socialnih dajatev. 
„Tako Pogodba ES delavcu ne zagotavlja, da
bo raz širitev njegovih dejavnosti v ve čdržav 
članic ali njihov prenos v drugo dr žavo članico 
na podro čju socialne varnosti nevtralna. Ob 
upoštevanju razli čnosti zakonodaje o socialni 
varnosti dr žav članic bi lahko taka raz širitev ali 
tak prenos, odvisno od posameznega primera,
imela prednosti ali slabosti za delavca z vidika
socialne varnosti “. 9 Iz tega na čeloma izhaja, 
da slab ši polo žaj –v primerjavi s polo žajem 24. Vendar je treba razlikovati med mogo -
čimi neugodnostmi, ki nastanejo zaradi 
uporabe zakonodaje druge dr žave članice, in 
neugodno obravnavo čezmejnih primerov 
v zakonodaji ene dr žave članice. Torej se, če 
smo natan čni, vpra šanje nana ša na to, ali je 
polo žaj, v katerem belgijski delavec, ki se je
preselil v Veliko vojvodstvo Luksemburg in
tam med delom postal nezmo žen za delo, za 
prvo leto nezmo žnosti za delo ne more 
pridobiti nadomestila, ki upo števa pla čila, ki 
jih je predhodno pla čeval INAMI, medtem ko 
bi bil v skladu s pravom Skupnosti, če bi ostal 
v Belgiji, upravi čen do prejemanja „indemnité 
d’incapacité primaire “od prvega dne nezmo ž-
nosti za delo. 
25. Komisija zatrjuje, da je bolj kot člen 40(3) 
(b) Uredbe št. 1408/71, v katerem je urejena le 
9 –Zgoraj v opombi 6 navedena sodba Hervein in drugi, to čka 51 ,
ter zgoraj v opombi 4 navedena sodba Piatkowski, to čka 34. 10 –Prav tam .
I - 9093 
SKLEPNI PREDLOGI POIARESA MADURA –ZADEVA C-3/08 
dodelitev invalidskega nadomestila, tu 
upošteven člen 40(3)(a) Uredbe. Sicer se 
besedilo tega prav tako nana ša le na invalidske 
dajatve in le dolo ča obveznost dr žav članic, 
ki tako kot Belgija pogojujejo dodelitev 
tega nadomestila s pretekom predhodnega 
obdobja nezmo žnosti za delo, da upo števajo 
pri presoji izpolnitve tega pogoja vsako 
obdobje, v katerem je delavec prejemal 
dajatve za bolezen ali invalidnost zaradi 
nezmo žnosti za delo po zakonodaji druge 
države članice. 11 
26. Vendar je treba navesti, da vzpostavlja 
člen 42 ES za zagotovitev u činkovitosti 
prostega gibanja delavcev sistem, ki zagotavlja
delavcem migrantom „seštevanje vseh dob, ki 
se upo števajo po zakonodajah posameznih 
držav, za pridobitev in ohranjanje pravice do
dajatev ter za izra čun vi šine dajatev “. Poleg
tega je ustaljena sodna praksa, da je treba vse
dolo čbe Uredbe št. 1408/71 razlagati v smislu 
cilja člena 42 ES, kar naj bi, med drugim, 
s seštevanjem zavarovalne dobe, dobe prebi -
11 –Za nekaj primerov uporabe te dolo čbe glej sodbi z dne 
9. novembra 1977 v zadevi Warry (41/77, Recueil, str. 2085) in
z dne 12. januarja 1983 v zadevi Coppola (150/82, Recueil,
str. 43); sankcionirane re šitve odslej v členu 40(3)(a) Uredbe 
1408/71. vanja in zaposlitve prispevalo k vzpostavitvi
prostega gibanja delavcev. 12 Kadar tega ni bilo 
mogo če dose či, Sodi šče ni oklevalo z razve -
ljavitvijo dolo čbe Uredbe št. 1408/71, ki je 
izklju čevala mo žnost upo števanja obdobij, 
v katerih so bile zaradi podalj šanja referen č-
nega obdobja po zakonodaji dr žave članice 
socialne dajatve izpla čane po zakonodaji 
druge dr žave članice. 13 Če Pogodba dopu šča 
razlike med sistemi socialne varnosti 
v državah članicah in med pravicami oseb, ki
so zaposlene v dr žavi članici, njen cilj ne bi bil 
dose žen, če bi delavci zaradi izvr ševanja 
pravice do prostega gibanja izgubili koristi
socialne varnosti, ki jim jih zagotavlja zako -
nodaja ene dr žave članice. Taka posledica bi
lahko odvrnila delavca Skupnosti od izvr še-
vanja pravice do prostega gibanja in bi zato
pomenila oviranje te svobo ščine. 14 Ta cilj torej 
zahteva, da delavci migranti ne izgubijo
pravice do dajatev socialne varnosti oziroma
da se njihova vi šina ne zni ža, ker so izvr šili 
12 –Glej v tem smislu sodbe z dne 17. decembra 1998 v zadevi
Lustig (C-244/97, Recueil, str. I-8701, to čka 30); z dne 
9. avgusta 1994 v zadevi Reichling (C-406/93, Recueil, 
str. I-4061, to čka 21); z dne 26. oktobra 1995 v zadevi 
Moscato (C-481/93, Recueil, str. I-3525, to čka 27) in z dne 
26. oktobra 1995 v zadevi Klaus (C-482/93, Recueil, 
str. I-3551, to čka 21). 
13 –Glej sodbo z dne 18. aprila 2002 v zadevi Duchon (C-290/00,
Recueil, str. I-3567). Za analizo glej Mavridis, P., La sécurité 
sociale à l'épreuve de l'intégration européenne , Bruylant, 2003, 
str. od 657 do 659. 
14–Glej sodbe z dne 5. oktobra 1994 v zadevi van Munster 
(C-165/91, Recueil, str. I-4661, to čka 27); z dne 4. oktobra 
1991 v zadevi Paraschi (C-349/87, Recueil, str. I-4501, 
točka 22); z dne 20. septembra 1994 v zadevi Drake 
(C-12/93, Recueil, str. I-4337, to čka 22) in z dne 
11. septembra 2008 v zadevi Petersen (C-228/07, ZOdl., 
str. I-6989, to čka 43). 
I - 9094 
LEYMAN 
pravico do prostega gibanja, ki jo imajo po
Pogodbi 15, in da je cilj pravila o se števanju dob
zavarovanja, prebivanja in zaposlitve zagoto -
viti, da izvr ševanje Pogodbene pravice do 
prostega gibanja ne povzro či odvzema ugod -
nosti socialne varnosti, do katerih bi bil 
delavec upravi čen, če bi delovno dobo 
opravil le v eni dr žavi članici. 16 
27. V tem primeru bi bila K. Leyman, če bi ves 
čas delala in dopolnila zavarovalne dobe 
v Belgiji ali če bi tam postala invalidna ali 
nezmo žna za delo, po mo žnosti, potem ko bi 
bila zaposlena v drugi dr žavi članici, upravi -
čena do „indemnité d ’incapacité primaire “od 
8. julija 2005 do 7. julija 2006. 
28. Če razlagamo člen 40(3)(a) Uredbe 
št. 1408/71v smislu člena 42 ES, ga je treba
razumeti tako, da nalaga dr žavi članici, kot je
Belgija, ne le, da za namene pla čila invalid -
skega nadomestila upo števa vsako obdobje,
v katerem je zadevna oseba prejela invalidske
dajatve po luksembur ški zakonodaji, temve č
tudi, da za namene pla čila in izra čuna 
„indemnité d ’incapacité primaire “upošteva 
vse zavarovalne dobe, dopolnjene po luksem -
15 –V opombi 12 navedeni sodbi Lustig, to čka 31, in Reichling, 
točka 24. 
16 –V opombi 12 navedeni sodbi Lustig, to čka 31, in Moscato, 
točka 28. burškem pravu, kot da bi bile dopolnjene po
njeni zakonodaji. 
29. Tako morajo belgijski organi razumeti in
uporabljati člen 93 zakona z dne 14. julija 1994 
ob upo števanju te razlage člena 40(3)(a) 
Uredbe št. 1408/71. Kot je Sodi šče ve čkrat 
ugotovilo, morajo dr žave članice pri izvr še-
vanju pristojnosti ureditve in uporabe svojih
sistemov socialne varnosti spo štovati pravo 
Skupnosti, predvsem dolo čbe Pogodbe ES 
o prostem gibanju delavcev. 17 Pristojnost 
države članice tako ni neomejena. Predvsem 
morajo spo štovati duh in na čela Uredbe 
št. 1408/71, vklju čno s tistim, ki zagotavlja, 
da oseba ni kaznovana zaradi izvr ševanja
pravice do prostega gibanja, in zagotoviti, da
tako vzpostavljen sistem osebi ne odreka 
socialnega varstva. 18 Dalje, medtem ko slab ši 
polo žaj v primerjavi s polo žajem delavca, ki
opravlja svoje aktivnosti v eni dr žavi članici, ki 
je posledica raz širitve ali prenosa dejavnosti 
v eno dr žavo članico ali ve čdrugih dr žav 
članic in uporabe dodatne zakonodaje o so -
cialni varnosti, na čeloma ni v nasprotju 
s členoma 39 ES in 43 ES, pa taka zakonodaja 
ne sme pripeljati do nepovratnega vpla čila 
prispevkov za socialno varnost. 19 Kot sem že 
17 –Sodba z dne 26. januarja 1999 v zadevi Terhoeve (C-18/95,
Recueil, str. I-345, to čka 34), v opombi 5 navedena sodba 
Decker, to čka 23, v opombi 4 navedena sodba Piatkowski, 
točka 33, sodba z dne 7. julija 2005 v zadevi Van Pommeren-
Bourgondiën (C-227/03, ZOdl., str. I-6101, to čka 39), 
v opombi 4 navedena sodba Derouin, to čka 25, v opombi 5 
navedena sodba Klöppel, to čka 16, in v opombi 14 navedena 
sodba Petersen, to čka 42. 
18 –V opombi 4 navedena sodba Derouin, to čka 25. 
19 –V opombi 6 navedena sodba Hervein in drugi, to čka 51, ter 
v opombi 4 navedena sodba Piatkowski, to čka 34. 
I - 9095 
SKLEPNI PREDLOGI POIARESA MADURA –ZADEVA C-3/08 
navedel, če K. Leyman belgijski organi za njene nezmo žnosti, v tem obdobju prispevki, 
socialno varnost ne bodo izpla čali za prvo leto ki jih je pla čala v Belgiji, ne bodo povratni. 
IV –Predlog 
30. Glede na navedeno predlagam Sodi šču, naj na vpra šanji, ki ju je predlo žilo Tribunal 
de travail de Nivelles, odgovori: 
Člen 40(3)(a) Uredbe št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne
varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove dru žinske člane, ki se 
gibljejo v Skupnosti je treba razlagati tako, da mora v skladu z njim dr žava članica 
z zakonodajo tipa A, po kateri je pogoj za dodelitev dajatev zaradi invalidnosti 
nezmo žnost zadevne osebe za delo v dolo čenem obdobju, kadar zaposlena oseba, za
katero se ta zakonodaja uporablja, utrpi nezmo žnost za delo, ki vodi v invalidnost, do 
katere pride v času, v katerem se zanjo uporablja zakonodaja druge dr žave članice, za 
dolo čitev pravice do kakr šnega koli nadomestila in izra čun ustreznih zneskov teh 
nadomestil, ki se v skladu z njeno zakonodajo v upo števnem obdobju izpla čujejo 
osebam, ki so nezmo žne za delo, upo števati vsa obdobja, dopolnjena po zakonodaji 
druge dr žave članice. 
I - 9096