SL Uradni list Evropske unije C 142/29

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Wien (Avstrija) 26. januarja 2018 – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad/Stephan Riel, kot upravitelj v postopku v primeru insolventnosti glede premoženja Alpine Bau GmbH

(Zadeva C-47/18)

(2018/C 142/39)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Wien

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad

Tožena stranka: Stephan Riel kot upravitelj v postopku v primeru insolventnosti glede premoženja Alpine Bau GmbH

Vprašanja za predhodno odločanje

Vprašanje 1:

Ali je treba člen 1(2)(b) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (Uredba št. 1215/2012) (1) razlagati tako, da se tožba za ugotovitev obstoja prerekane terjatve (Prüfungsklage) v skladu z avstrijskim pravom v smislu člena 1(2)(b) Uredbe št. 1215/2012 nanaša na insolventnost in je zato izključena iz stvarnega področja uporabe te uredbe?

Vprašanje 2(a) (samo če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen):

Ali je treba člen 29(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah smiselno uporabljati za povezane tožbe, ki spadajo na področje uporabe Uredbe Sveta št. 1346/2000?

Vprašanje 2(b) (samo če je odgovor na vprašanje 1 nikalen ali odgovor na vprašanje 2(a) pritrdilen):

Ali je treba člen 29(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da teče postopek z istim zahtevkom med istima strankam, če upnica – tožeča stranka – ki je v avstrijskem glavnem postopku v primeru insolventnosti in v poljskem sekundarnem postopku v primeru insolventnosti prijavila (v bistvu) identično terjatev, ki sta jo oba upravitelja v postopkih v primeru insolventnosti (v večini) prerekala, na Poljskem najprej vloži tožbo za ugotovitev obstoja prerekane terjatve (Prüfungsklage) zoper tamkajšnjega upravitelja v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti, nato pa še zoper upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti – toženo stranko – v Avstriji?

Vprašanje 3(a):

Ali je treba člen 41 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (2) razlagati tako, da je zahteva glede navedbe „vrste terjatve, datuma njenega nastanka in zneska“ izpolnjena, če se upnica s sedežem v državi članici, ki ni država članica, v kateri je bil postopek uveden – tožnica – pri prijavi terjatve v glavnem postopku v primeru insolventnosti – kot tu –

a) omeji na to, da terjatev opiše z navedbo konkretnega zneska, vendar brez navedbe datuma njenega nastanka (npr. kot „terjatev podizvajalca JSV Slawomir Kubica za izvedbo cestnih del“);

b) pri prijavi terjatve datuma njenega nastanka sicer ne navede, vendar je iz prilog k prijavi terjatve datum njenega nastanka (npr. na podlagi datuma na priloženem računu) mogoče izpeljati?

Vprašanje 3(b):

Ali je treba člen 41 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti razlagati tako, da ta določba ne nasprotuje temu, da se za upnico, ki prijavi terjatev in ima sedež v državi članici, ki ni država, v kateri je bil postopek uveden, v posameznem primeru uporabijo ugodnejša nacionalna določila – npr. glede zahteve po navedbi datuma nastanka terjatve?

(1) UL 2012, L 351, str. 1.

(2) UL 2000, L 160, str. 1.