1
2
3
4
5
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
1—
2—
3—
4—
5—
ECLI:EU:C:2014 :2299 1SKLEPNI PR EDLOGI GENERALNEGA PR AVOBRANILCA
NILSA W AHLA,
predstavljeni 16. oktobra 2014  
Jezik izvirnika: angleščina.Združene zadeve C-4 8 2 / 1 3 , C-4 8 4 / 1 3 , C-4 8 5 / 1 3 in C-4 8 7 / 1 3
Unicaja Banco SA
proti
Joséju Hidalgu Ru edi (C-4 8 2 / 1 3 ),
Maríi de l Carmen Vega M artín (C-4 8 2 / 1 3 ),
Gestión Patrimonial Hive SL (C-4 8 2 / 1 3 ),
F ranciscu Antoniu Lópezu Reini (C-4 8 2 / 1 3 ),
Rosi Maríi H idalgo Vega (C-4 8 2 / 1 3 ),
Caixabank SA
proti
Manuelu M aríi Ru edi Ledesmi (C-4 8 4 / 1 3 ),
Rosariu M esi Mesi (C-4 8 4 / 1 3 ),
Joséju Labelli Crespu (C-4 8 5 / 1 3 ),
Rosariu M árquezu Rodríguezu (C-4 8 5 / 1 3 ),
Rafaelu Gallardu Salvatu (C-4 8 5 / 1 3 ),
Manueli Márquez Rodríguez (C-4 8 5 / 1 3 ),
Albertu Galánu Luni (C-4 8 7 / 1 3 ),
Domingu Galánu Luni (C-4 8 7 / 1 3 )
(Predlogi za sprejetje predhodne odločbe, ki j ih je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción d e 
Marchena (Španija))
„Direktiva 93 /13/EGS — Pogodba o potrošniškem p osojilu — Nedovoljeni pogoji — 
Nezavezujoč učinek — Ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe 
nedovoljenih pogojev — Postopek izvršbe na podlagi hipoteke“
1. Večina držav članic v času sprejetja Direktive 93 /13/EGS 
Direktiva Sveta 93 /13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, 
poglavje 15, zvezek 2, str. 288). verjetno n i predvidela učinkov, ki j ih bo ta 
direktiva imela na njihove p ravne sisteme 20 let pozneje.
2. Ena od teh dr žav članic je Kraljevina Španija. Španski zakono dajalec je zaradi s odbe Aziz 
C-415/11, EU:C:2013 :164. nedavno 
sprejel no vo zakono dajo, 
Zakon š t. 1/2013 z dne 14. maja 2013 o ukrepih za krepitev varstva hipotekarnih upnikov, prestrukturiranju dolgov in socialnih najemninah 
(Ley 1/2013 d e me dida s para r eforzar la protección a los deudores hipotecarios, reestructuración d e deuda y alquiler social, v nadaljevanju: 
zakon š t. 1/2013 ), BOE št. 116 z dne 15. maja 2013 , str. 36373 . s katero želi me d dr ugim o dpraviti pomanjkljivosti, ki j ih je v tej sodbi 
ugotovilo Sodišče. Sodišče je že odločalo o tej zakono daji. 
Sánchez Morcillo in Abril García (C-169/14, EU:C:2014 :2099 ). Zadeve, ki j ih je predložitveno s odišče 
predložilo Sodišču, osvetljujejo dr ug vidik zakona št. 1/2013 o d tistega, o katerem s e je odločalo 
v zadevi Sánchez Morcillo in Abril García. Tokrat ne gre za vp rašanje, ali špansko p ravo potrošnikom
6
6—
2 ECLI:EU:C:2014 :2299SKLEPNIPREDLOGIN. WAHLA–ZDRU ŽENEZADEVEC-482/13, C-484/13, C-485/13INC-487/13
UNICAJABANCOINCAIXABANK
 onemogoča ali čezmerno o težuje pritožbo zoper sodno o dločbo, s katero je odrejena izterjava dolga, 
ampak za vp rašanje, ali španska p ostopkovna pravila o izvršbi na podlagi hipoteke izpolnjujejo zahteve 
iz Direktive 93 /13, v skladu s katerimi mora dr žava članica zagotoviti, da n edovoljeni pogoji za 
potrošnike n iso zavezujoči.
3. Natančneje, Juzgado d e P rimera I nstancia e Instrucción d e M archena (prvostopenjsko i n 
preiskovalno s odišče v Marcheni) (Španija) je – tako ko t številna dr uga španska s odišča 
Poleg postopkov v tej zadevi, se sklicujejo še na te tekoče zadeve: Caixabank (C-548/13), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria ( C-602/13), Banco 
de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria (C-75/14) in Banco Grupo Cajatres (C-90/14). – Sodišču 
predložilo vp rašanja, ki s e nanašajo zlasti na eno o d prehodnih določb zakona št. 1/2013 . Ta določba 
določa zgornjo me jo za zamudne obresti, ki s e lahko izterjajo z izvršbo na podlagi hipoteke: stopnja 
zamudnih obresti ne sme p resegati trikratnika z akonske o brestne me re. Če se zgornja me je preseže, 
morajo sodišča upnikom d ovoliti, da p rilagodijo obrestno me ro tako, da s e uskladi z zakonsko 
omejitvijo. Ta vp rašanja za predhodno o dločanje so za Sodišče priložnost, da š e enkrat pojasni 
omejitve vp liva potrošniškega prava EU na tovrstna nacionalna pravna pravila.
I – Pravni okvir
A – Direktiva 93 /13
4. V enaindvajseti uvodni izjavi Direktive 93 /13 je navedeno:
„[…] države č lanice [morajo] zagotoviti, da s e nedovoljeni pogoji ne uporabljajo v pogodbah, ki j ih 
s potrošniki sklene prodajalec ali ponudnik, in če se taki pogoji vendarle uporabijo, da n iso zavezujoči 
za potrošnika in da p ogodba še naprej zavezuje obe stranki n a podlagi teh pogojev, če je nadaljnji 
obstoj mogoč brez nedovoljenih pogojev.“
5. Člen 6(1) Direktive 93 /13 d oloča:
„Države č lanice določijo, da n edovoljeni pogoji, uporabljeni v pogodbi, ki j o s potrošnikom sklene 
prodajalec ali ponudnik, ka kor je določeno z nacionalnim pravom, niso zavezujoči za potrošnika in da 
pogodba še naprej zavezuje obe stranki n a podlagi teh pogojev, če je nadaljnji obstoj mogoč brez 
nedovoljenih pogojev.“
6. Člen 7(1) Direktive 93 /13 d oloča:
„Države članice zagotovijo, da v interesu potrošnikov in kon kurentov obstajajo ustrezna in učinkovita 
sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe nedovoljenih pogojev v pogodbah, ki j ih s potrošniki 
sklenejo prodajalci ali ponudniki.“
7. V skladu s členom 8 D irektive 93 /13 l ahko „[d]ržave č lanice […] na področju, ki g a ureja ta 
direktiva, sprejmejo ali ohranijo najstrožje določbe, ki s o združljive s Pogodbo, da b i zagotovile 
najvišjo stopnjo varstva potrošnikov“.
B – Špansko p ravo
8. V skladu s členom 1911 š panskega civilnega zakonika d olžnik odgovarja za izpolnitev s vojih 
finančnih obveznosti z vsem s vojim sedanjim in prihodnjim premoženjem.
7
7—
ECLI:EU:C:2014 :2299 3SKLEPNIPREDLOGIN. WAHLA–ZDRU ŽENEZADEVEC-482/13, C-484/13, C-485/13INC-487/13
UNICAJABANCOINCAIXABANK
9. Člen 105 h ipotekarnega zakona (Ley Hipotecaria), ki j e bil uzakonjen z odlokom z dne 8. februarja 
1946  
BOE št. 58 z dne 27. februarja 1946 , str. 1518 . in ka kor je bil spremenjen z zakono m št. 1/2013 , določa, da s e lahko z ustanovitvijo hipoteke 
zavarujejo vse vrste terjatev in da s e s tem n e posega v neomejeno o sebno o dgovornost dolžnika 
v skladu s členom 1911 c ivilnega zakonika.
10. Člen 552(1) zakona o civilnem p ostopku ( Ley de Enjuiciamiento Civil), kakor je bil spremenjen 
s členom 7(1) zakona št. 1/2013 , določa, da m ora sodišče, če presodi, da j e ka terikoli od pogojev, 
določenih v enem o d izvršilnih naslovov, nedovoljen, v roku 15 dni strankam omogočiti, da s e izjavijo. 
Po izjavi strank mora v skladu s členom 561(1)(3) zakona o civilnem p ostopku v petih dneh sprejeti 
ustrezen sklep.
11. Z zakono m št. 1/2013 j e bil v členu 561(1) zakona o civilnem p ostopku d odan no v odstavek 3, ki 
določa:
„Če se ugotovi nedovoljenost enega ali več pogojev, se v sklepu, ki s e sprejme, določijo posledice te 
nedovoljenosti, pri čemer se bodisi odredi n edopustnost izvršbe bodisi izvršbo dopusti brez uporabe 
pogojev, ki s e štejejo za nedovoljene.“
12. Dalje, s členom 3(2) zakona št. 1/2013 j e bil člen 114 h ipotekarnega zakona spremenjen tako, da s e 
je dodal nov tretji odstavek:
„Zamudne obresti pri posojilih ali kreditih za nakup običajnega prebivališča, zavarovanih s hipoteko n a 
tem p rebivališču, ne smejo preseči trikratnih zakonskih zamudnih obresti in se lahko o bračunajo le od 
glavnice. N avedenih z amudnih o bresti nikakor ni m ogoče ka pitalizirati, ra zen v primeru iz 
člena 579(2)(a) zakona o civilnem p ostopku.“
13. Nazadnje, druga prehodna določba zakona št. 1/2013 d oloča:
„Omejitev z amudnih obresti pri hipotekah na običajnem p rebivališču iz člena 3(2) se uporablja za 
hipoteke, ustanovljene po začetku ve ljavnosti tega zakona.
Navedena omejitev se uporablja tudi za zamudne obresti, določene za posojila s hipoteko n a običajnem 
prebivališču, ustanovljene pred začetkom ve ljavnosti tega zakona, ki z apadejo po začetku ve ljavnosti 
tega zakona, in tudi za tiste, ki – čeprav so zapadle do navedenega datuma – niso bile plačane.
V postopkih izvršbe ali zunajsodne prodaje, ki s o se začeli, vendar s e do začetka ve ljavnosti tega zakona 
niso kon čali, in tistih, v katerih je bil znesek, za katerega se zahteva izvršba ali zunajsodna prodaja, že 
določen, sodni tajnik ali notar predlagatelju izvršbe določi 10-dnevni rok, da p rilagodi navedeni znesek 
v skladu z določbo prejšnjega odstavka.“
II – Dejansko stanje, postopek in vprašanja za predhodno odločanje
14. Postopek v glavni stvari z adeva štiri ločene izvršilne postopke, ki s o se začeli na predlog bank 
Unicaja B anco (zadeva C -482/13) in C aixabank (zadeve C -484/13, C-485/13 in C -487/13) (v 
nadaljevanju: banki) zaradi i zvršbe v zvezi z več hipotekarnimi posojili in ki s o se kon čali me d 
5. januarjem 2007 in 20. avgustom 2010 z dogovorom za zneske v višini 249 000 ,00 EUR a li manj.
4 ECLI:EU:C:2014 :2299SKLEPNIPREDLOGIN. WAHLA–ZDRU ŽENEZADEVEC-482/13, C-484/13, C-485/13INC-487/13
UNICAJABANCOINCAIXABANK
15. V zadevi C-482/13 je bila za hipotekarna posojila določena 18 -odstotna zamudna obrestna me ra, ki 
se je lahko z višala, če je bila obrestna me ra po prištetju štirih odstotnih točk prilagojeni obrestni me ri 
višja od navedene, pri čemer ni smela presegati zgornje me je letne no minalne obrestne me re 25 %. 
V zadevah C-484/13, C-485/13 in C-487/13 s o bila hipotekarna posojila obrestovana z 22,5-odstotno 
zamudno o brestno me ro.
16. Dalje, v vseh teh pogodbah je bilo določilo, na podlagi katerega je lahko p osojilodajalec prvotno 
dogovorjeni da tum z apadlosti prestavil na zgodnejši da tum in zahteval plačilo vsega dolgovanega 
denarja skupaj z dogovorjenimi obrestmi, zamudnimi obrestmi, provizijami, stroški in izdatki.
17. Banki sta me d 21 . marcem i n 30. oktobrom 2012 p red predložitvenim sodiščem z ačeli postopke 
izvršbe. Vendar j e predložitveno s odišče, potem ko j e ugotovilo, da b i utegnili biti pogodbeni pogoji, ki 
se nanašajo na zamudno o brestno me ro in predčasno z apadlost v plačilo, nedovoljeni, te postopke 
prekinilo. Na tej podlagi je Juzgado de Primera Instancia e Instrucción d e Marchena 12. avgusta 2013 
podaljšalo prekinitev p ostopkov in v predhodno o dločanje predložilo ta vp rašanja:
„(A)Ali mora nacionalno s odišče, če ugotovi obstoj nedovoljenega pogoja glede zamudnih obresti pri 
hipotekarnih posojilih, v skladu z [Direktivo 93 /13] ter zlasti s členom 6(1) te dir ektive, in da b i 
zagotovilo v arstvo p otrošnikov in p orabnikov v skladu z načeloma enakovrednosti in 
učinkovitosti, razglasiti, da j e tak pogoj ničen in nezavezujoč, ali pa m ora, nasprotno, pogoj 
glede obresti omiliti in predlagatelju izvršbe oziroma posojilodajalcu naložiti, naj prilagodi 
obresti?
(B) Ali druga prehodna določba [zakona št. 1/2013 ] s tem, da s odišču implicitno n alaga obveznost 
omiliti pogoj glede zamudnih obresti, ki s e izkaže za nedovoljenega, tako da s e dogovorjene 
obresti prilagodijo in se določilo, ki j e nedovoljeno, ohrani v veljavi, namesto da b i se razglasilo, 
da je ta pogoj ničen in da p otrošnika n e zavezuje, pomeni zgolj jasno o mejitev varstva interesov 
potrošnika?
(C) Ali je dr uga prehodna določba [zakona št. 1/2013 ] s tem, da n a področju varstva potrošnikov 
preprečuje uporabo n ačel enakovrednosti in u činkovitosti ter povzroča, da s e za pogoje 
o zamudnih obrestih, ki s e izkažejo za nedovoljene in ki s o bili dogovorjeni v hipotekarnih 
posojilih, sklenjenih pred začetkom ve ljavnosti [zakona št. 1/2013 ], ne uporabita sankciji ničnosti 
in nezavezujoče veljave, v nasprotju z [Direktivo 93 /13] ter zlasti s členom 6(1) te dir ektive?“
18. S sklepom predsednika S odišča z dne 10. oktobra 2013 s o bile vse zadeve z družene za pisni in ustni 
postopek ter izdajo sodbe.
19. Pisna stališča so predložile banki U nicaja Banco in Caixabank, španska v lada i n Komisija, ki s o na 
obravnavi 10. septembra 2014 p redstavile tudi ustna stališča.
8
9 10
11
8—
9—
10—
11—
ECLI:EU:C:2014 :2299 5SKLEPNIPREDLOGIN. WAHLA–ZDRU ŽENEZADEVEC-482/13, C-484/13, C-485/13INC-487/13
UNICAJABANCOINCAIXABANK
III – Analiza
A – Uvodne ugotovitve
20. Kot je ra zvidno i z predložitvenih sklepov, so tri predložena vp rašanja le ra zlični vidiki širšega 
vprašanja. Vendar i majo zadevne stranke ra zlična stališča glede teh treh vidikov. 
Po mnenju Komisije se vp rašanje A nanaša na pristojnosti nacionalnih sodišč glede nedovoljenih pogojev v kreditnih pogodbah, vp rašanji B in 
C pa se tega vp rašanja dotikata posredno, in sicer v povezavi z drugo prehodno d oločbo zakona št. 1/2013 . Komisija tako p redlaga, naj se 
vprašanji B in C obravnavata skupaj. Španska v lada p o dr ugi strani me ni, da vp rašanji A in B zadevata vp rašanje skladnosti spremenjenega 
člena 114 h ipotekarnega zakona z Direktivo 93 /13, vprašanje C pa morebitno kr šitev n ačel enakovrednosti in učinkovitosti druge prehodne 
določbe zakona št. 1/2013 . Ta vlada t orej predlaga skupen odgovor na vp rašanji A in B. Obe banki ugotavljata, da s o si vsa tri vp rašanja 
podobna. Ve ndar b anka U nicaja Banco predlaga ločene odgovore na vsako o d teh vp rašanj, banka C aixabank pa predlaga, naj se sprejme 
samo en odgovor.21. Najprej me nim, da p redložitveno s odišče prosi Sodišče za razlago nacionalnega prava, vključno 
z oceno n jegove ve ljavnosti. Ker to v skladu s členom 267 PD EU ne spada me d pristojnosti Sodišča, to 
torej ni pristojno z a odločitev o tem vp rašanju. Ve ndar j e predložitveno s odišče kri tiko z akona 
št. 1/2013 i zrazilo tudi v vprašanju C, ki s e nanaša na vp rašanje skladnosti druge prehodne določbe 
tega zakona z Direktivo 93 /13 in zlasti členom 6(1) te dir ektive. Iz tega sledi, da s e lahko S odišče 
v vsakem p rimeru opredeli o dvomih predložitvenega sodišča v zvezi s tem.
22. Poleg tega sta vp rašanji A in C povezani toliko, kolikor se obe nanašata na vp rašanje pravnih 
posledic pogodbenega pogoja, ki s e šteje za nedovoljenega. Predložitveno s odišče z vprašanjem 
A v bistvu sprašuje, kakšne pristojnosti in obveznosti ima v skladu z Direktivo 93 /13 n acionalno 
sodišče v zvezi s klavzulo o zamudnih obrestih, za ka tero je bilo ugotovljeno, da j e nedovoljena. Po 
drugi strani pa predložitveno s odišče z vprašanjem C v bistvu sprašuje, ali je določba, kakršna je druga 
prehodna določba zakona št. 1/2013 , v skladu z zadevno dir ektivo, ne glede na to, da t e pristojnosti in 
obveznosti verjetno o mejuje.
23. Pristop, ki g a bom z avzel, je tako ra zdeljen na dva dela. Medtem ko j e odgovor na vp rašanje 
A takoj očiten, zahteva odgovor na vp rašanje C po dr ugi strani bolj večplasten odgovor, navsezadnje 
tudi ob upoštevanju stališč, ki j ih je predložila španska vlada.
B – Pristojnosti in obveznosti nacionalnega sodišča v skladu z Direktivo 93 /13 v zvezi s klavzulo 
o zamudnih obresti, za katero je bilo ugotovljeno, da je nedovoljena
24. Predložitveno s odišče z vprašanjem A Sodišče sprašuje, ali ga Direktiva 93 /13 in zlasti njen 
člen 6(1) zavezuje, da n e uporabi pogodbenega pogoja o zamudni obrestni me ri, za katerega me ni, da j e 
nedovoljen, ali pa mora namesto tega znižati to obrestno me ro oziroma dopustiti tako z nižanje.
25. Kot je razvidno iz obrazložitve p redložitvenih odločb, je bilo vp rašanje, ki j e zajeto v vprašanju A, 
že razrešeno v zadevah Banco Es pañol de Crédito 
C-618/10, EU:C:2012 :349. ter Asbeek Brusse in de Man Garabito. 
C-488/11, EU:C:2013 :341. O dločitev 
v zadevi Kásler in Káslerné Rábai, 
C-26/13, EU:C:2014 :282. ki j e bila sprejeta po predložitvi teh predložitvenih odločb Sodišču, 
lahko p rav tako služi kot usmeritev.
12
13
14
12—
13—
14—
6 ECLI:EU:C:2014 :2299SKLEPNIPREDLOGIN. WAHLA–ZDRU ŽENEZADEVEC-482/13, C-484/13, C-485/13INC-487/13
UNICAJABANCOINCAIXABANK
26. V skladu s temi sodbami morajo nacionalna sodišča na podlagi člena 6(1) Direktive 93 /13 izključiti 
uporabo nedovoljenega pogodbenega pogoja, tako da t a nima zavezujočih učinkov za potrošnika, 
vendar p a ne smejo spremeniti njegove v sebine. Potrošniška p ogodba mora b rez ka kršnekoli druge 
spremem be, kot je ta, ki i zhaja iz črtanja nedovoljenih pogojev, načeloma še naprej ostati v veljavi, če je 
v skladu s pravili nacionalnega prava nadaljnji obstoj pogodbe še mogoč. 
Glej sodbo Asbeek Brusse in de Man Garabito (EU:C:2013 :341, točka 57 in navedena sodna praksa).27. Sodišče je v zvezi s pogodbeno ka znijo že odločilo, da č lena 6(1) Direktive 93 /13 n i mogoče 
razlagati tako, da l ahko n a podlagi tega člena nacionalno s odišče, če ugotovi nedovoljenost klavzule 
o pogodbeni ka zni v pogodbi, sklenjeni me d prodajalcem a li ponudnikom in potrošnikom, zniža 
pogodbeno ka zen, naloženo p otrošniku, namesto da b i v celoti zavrnilo uporabo zadevne klavzule, ki 
se nanaša na tega potrošnika. 
Sodba Asbeek Brusse in de Man Garabito (EU:C:2013 :341, točka 59).28. V zadevi Banco Es pañol de Crédito je bil sporen nedovoljeni pogoj povezan z zamudnim plačilom 
obrokov za odplačevanje posojila za nakup vozila. V zadevi Asbeek Brusse in de Man Garabito je šlo za 
pogodbeno ka zen, ki j e bila umeščena v pogodbo o najemu za namene prebivanja, ki j e vsebovala 
zamudne obresti.
29. Nasprotno s e je zadeva Kásler in K áslerné Rábai n anašala na poseben položaj nadomestitve. 
Predložitveno s odišče je v tej zadevi vprašalo, ali lahko n acionalno s odišče nepošten pogoj v pogodbi 
o potrošniškem p osojilu – kadar p ogodba brez spornega pogoja ne bi več mogla obstajati, razveljavitev 
pogodbe pa bi bila potrošniku v škodo – nadomesti z dispozitivnimi določbami nacionalnega prava. 
Sodišče je ugotovilo, da j e običajna posledica razveljavitve celotne pogodbe o potrošniškem p osojilu ta, 
da n eodplačani del posojila zapade v plačilo, s čimer se bolj kaznuje potrošnik ko t pa posojilodajalec. 
Sodišče je v tem p osebnem p oložaju odločilo, da j e treba člen 6(1) Direktive 93 /13 ra zlagati tako, da 
ne nasprotuje nacionalnemu pravilu, ki n acionalnemu sodišču omogoča, da s anira n ičnost tega pogoja 
tako, da g a nadomesti z dispozitivno n acionalno d oločbo. 
EU:C:2014 :282, točke o d 80 d o 85 in točka 3 izreka.30. Vendar z adeva Kásler in Káslerné Rábai ni pomem bna za odločitev v obravnavanih zadevah. N i 
jasno, kako b i lahko b ila razglasitev n ičnosti nedovoljene klavzule o zamudnih obrestih za potrošnika 
posojilojemalca škodljivejša ko t popolna odprava pravice posojilodajalca, ki j e določil ta nepošten 
pogoj, do takih obresti. Dalje, ne gl ede na trditve b ank na obravnavi dejstvo, da j e pravica do 
spremem be določena z nacionalnim p ravilom in torej ni izraz proste presoje sodišča, ni upoštevno. 
Kot namreč določa člen 8, je namen D irektive 93 /13 m inimalna uskladitev, kar p omeni, da l ahko 
države č lanice sprejmejo ali ohranijo pravila za ve čje varstvo potrošnika, ko t je zagotovljeno s to 
direktivo. Zato se odgovor na vp rašanje A ne bi smel razlikovati od odgovora n a vp rašanji iz zadev 
Banco Es pañol de Crédito ter Asbeek Brusse in de Man Garabito, ki j e povzet v točki 26 zgoraj.
C – Skladnost druge p rehodne določbe zakona št. 1/2013 z Direktivo 93 /13 g lede n a obveznost 
nacionalnega sodišča, da ne uporabi nedovoljenega pogodbenega pogoja
31. Vprašanje C zadeva skladnost dr uge prehodne določbe zakona št. 1/2013 , ki s e uporablja 
v postopkih izvršbe in izvensodne prodaje, ki s o se začeli, ne pa tudi kon čali, pred 15 . majem 2013 , in 
tudi v postopkih, v katerih je bil znesek, za ka terega je bil izdan nalog za izvršbo ali nalog za 
izvensodno p rodajo, že določen, z Direktivo 93 /13 in zlasti njenim členom 6(1). Predložitveno s odišče 
želi v bistvu izvedeti, ali lahko u pnik, ki v postopku i zvršbe na podlagi hipoteke z ahteva plačilo 
zamudnih obresti na podlagi pogodbenega pogoja, ki d oloča višjo obrestno me ro od zakonske o mejitve 
(trikratnik zakonske zamudne obrestne me re), stopnjo zamudnih obresti prilagodi tako, da n e presega 
zakonske o mejitve.
15
16
17
18
15—
16—
17—
18—
ECLI:EU:C:2014 :2299 7SKLEPNIPREDLOGIN. WAHLA–ZDRU ŽENEZADEVEC-482/13, C-484/13, C-485/13INC-487/13
UNICAJABANCOINCAIXABANK
32. Najprej, ne glede na to, da p redložitveno s odišče ni postavilo tega vprašanja, se zdi primerno, da s e 
na kra tko o bravnava vp rašanje, ali člen 1(2) Direktive 93 /13 n asprotuje temu, da b i Sodišče odgovorilo 
na vp rašanje glede skladnosti zadevne nacionalne določbe na podlagi te dir ektive. 
Člen 1(2) Direktive 93 /13 d oloča: „Določbe te dir ektive n e veljajo za pogodbene pogoje, ki t emeljijo na obveznih zakonih ali predpisih […].“ B anki n amreč 
trdita, da j e dr uga prehodna določba zakona št. 1/2013 o bvezna določba, ki s e uporabi ne glede na 
voljo strank in ne spada n a področje uporabe Direktive 93 /13.
33. V zadevi Sánchez Morcillo in Abril García 
Glej C-169/14, EU:C:2014 :2110 , točke o d 22 d o 28 . sem ž e odločil o podobnem ar gumentu. Predložitveno 
sodišče je – dr ugače ka kor v tej zadevi – v obravnavanih zadevah izrecno p odvomilo o dovoljenosti 
klavzul o zamudnih obrestih v zadevnih hipotekarnih pogodbah. P redložitveno s odišče želi v zvezi 
s tem i zvedeti, ka kšen je obseg njegovih pristojnosti in obveznosti na podlagi Direktive 93 /13 
v primeru, da s e taka kl avzula razglasi za nedovoljeno. To je torej povsem dr ugačen položaj od tistega 
iz zadeve B arclays Bank, 
C-280/13, EU:C:2014 :279, točki 40 in 42. V tem s mislu glej tudi sklep z dne 8. novembra 2012 v zadevi SKP (C-433/11, EU:C:2012 :702, 
točke o d 32 d o 34 ) in Kušionová (C-34/13, EU:C:2014 :2189 , točke o d 76 d o 80 ). v kateri je Sodišče odločilo, da s o bile zadevne nacionalne določbe v tej 
zadevi, ki s o urejale španski izvršilni postopek, zakoni in predpisi, ki v izpodbijani pogodbi niso bili 
uporabljeni in zato niso spadali na področje uporabe te dir ektive.
34. V nadaljevanju bi rad n ajprej opozoril, da l ahko S odišče – čeprav v postopku n a podlagi člena 267 
PDEU ne presoja skladnosti predpisov nacionalnega prava s pravom U nije in ne razlaga nacionalne 
zakono daje – predložitvenemu sodišču kl jub temu posreduje vse ustrezne elemente ra zlage prava 
Unije, na podlagi katerih lahko t o sodišče presodi o skladnosti za namene sodbe v zadevi, v kateri 
odloča. 
Glej me d dr ugim sodbo KGH Belgium (C-351/11, EU:C:2012 :699, točka 17 in navedena sodna praksa). Za zagotovitev take p omoči pa mora Sodišče vedno v saj malo razumeti upoštevna nacionalna 
pravila, čeprav je jasno, da m ora p ravilnost njegovega ra zumevanja potrditi nacionalno s odišče. 
Upoštevaje ta splošni pridržek, bom navedel sledeče.
35. Glede na odločitve S odišča v zadevah Banco Es pañol de Crédito ter Asbeek Brusse in de M an 
Garabito je razumljivo, da j e bila lahko dr uga prehodna določba zakona št. 1/2013 s porna, saj jo je 
mogoče razumeti tako, da o d nacionalnega sodišča zahteva, da m ora n a škodo potrošnikov dopustiti 
znižanje zamudne obrestne me re, namesto da b i tak pogodbeni pogoj razglasilo za ničen. Ve ndar j e 
treba pri takem s klepanju biti previden, saj se zdi, da t emelji na pomem bnem n erazumevanju. Tako 
razumevanje temelji na precej privlačni ideji, da dr uga prehodna določba zakona št. 1/2013 , prvič, 
določa okoliščine, v katerih je pogodbena zamudna obrestna me ra d ovoljena, in dr ugič, posega 
v obveznost nacionalnih sodišč, da n e uporabijo klavzule, ki s e šteje za nedovoljeno. Vendar n acionalne 
določbe, ki s o bile predložene Sodišču, ne podpirajo te predpostavke. Španska v lada j e na obravnavi 
v zvezi s tem p otrdila, da j e ta domneva napačna. Preostale stranke, ki s o bile prisotne na obravnavi, 
niso izrazile nestrinjanja (vsaj teoretično n e).
36. Možnost, ki j o ima upnik na podlagi druge prehodne določbe zakona št. 1/2013 , da z amudno 
obrestno me ro – ob izpolnitvi določenih zahtev – me d postopkom izvršbe prilagodi tako, da j e ta 
v skladu z zakonsko o mejitvijo za zamudne obresti, ki s e lahko izterjajo v postopku izvršbe na podlagi 
hipoteke, se zdi dejansko p ovsem l očena od vp rašanja, ali je pogodbeni pogoj, ki j e podlaga za postopek 
izvršbe, dovoljen. Iz samega besedila te določbe je mogoče sklepati, da s e nanaša tako n a dovoljene kot 
na nedovoljene pogodbene pogoje.
37. Podobno s e zdi, da s e tudi dr uga prehodna določba zakona št. 1/2013 u porablja za pogodbene 
pogoje, o dovoljenosti katerih na podlagi Direktive 93 /13 n i mogoče presojati. Tako s e na primer zdi, 
da se zakon š t. 1/2013 u porablja samo za pogodbene pogoje, ki s o bili dogovorjeni posamično in ki n e 
spadajo na področje uporabe zadevne dir ektive, ko t je določeno v njenem č lenu 3(1). Dalje, ob 
predpostavki, da s e lahko p lačilo zamudnih obresti – ko t ena od vrst obveznosti – opredeli kot ena od
19
20
21
19—
20—
21—
8 ECLI:EU:C:2014 :2299SKLEPNIPREDLOGIN. WAHLA–ZDRU ŽENEZADEVEC-482/13, C-484/13, C-485/13INC-487/13
UNICAJABANCOINCAIXABANK
 temeljnih obveznosti hipotekarnega posojila, ker pomeni del protidajatve za odobreno p osojilo, 
Glej o tem m oje sklepne predloge v zadevi Kásler in Káslerné Rábai (C-26/13, EU:C:2014 :85, točke o d 58 d o 61 ). bi bila 
dovoljenost pogodbenega pogoja o zamudnih obrestih pogodbe o potrošniškem p osojilu izvzeta iz 
nadzora n a podlagi člena 4(2) te dir ektive (ob predpostavki, da j e oblikovan v jasnem i n ra zumljivem 
jeziku). V obeh zgoraj opisanih primerih se pri izpodbijanju zamudne obrestne me re ne bi bilo 
mogoče opirati na zadevno dir ektivo. Ne glede na to se lahko v skladu z drugo prehodno d oločbo 
zakona št. 1/2013 v išina zamudnih obresti, ki s o zavarovane s hipoteko i n ki s e lahko i zterjajo 
v postopku izvršbe, še vedno p rilagodi, kadar s topnja teh zamudnih obresti presega zakonsko o mejitev.
38. Pomanjkanje neposredne povezave me d dr ugo prehodno d oločbo zakona št. 1/2013 in Direktivo 
93/2013 p ostane še toliko o čitnejše ob upoštevanju dejstva, da s e hipotekarni zakon i n zlasti tretji 
stavek člena 114 t ega zakona – na ka terega se nanaša dr uga prehodna določba zakona št. 1/2013 – 
uporabi samo za nekatere obrestne me re v postopku izvršbe na podlagi hipoteke, in sicer glede na to, 
ali je posojilodajalec prodajalec in posojilojemalec potrošnik. N asprotno p a se Direktiva 93 /13 s kladu 
s členom 1 splošno u porablja za vse vrste pogodb, ob predpostavki, da s ta jih sklenila potrošnik in 
prodajalec.
39. Španska v lada v pisnih stališčih v zvezi s tem p odrobneje navaja, da j e namen tretjega stavka 
člena 114 h ipotekarnega zakona in iz istega razloga tudi dr uge prehodne določbe zakona št. 1/2013 
omejitev n ajvišjega zneska, ki g a je še m ogoče zavarovati s hipoteko, zato da s e omeji obseg 
pogodbenih obveznosti, ki j ih je na podlagi hipoteke m ogoče izterjati od tretjih oseb. Omejitev 
izterljivih zamudnih obresti, določenih v teh določbah, ki n e smejo preseči trikratnika z akonske 
obrestne me re in ki l ahko tečejo samo od neodplačane glavnice, velja za hipotekarna posojila glede na 
stalno p rebivališče dolžnika. Španska v lada j e na obravnavi potrdila, da t e določbe le omejujejo višino 
zamudnih obresti glede na premoženje, ki j e pod hipoteko, ob izključitvi preostalega dolžnikovega 
premoženja, glede ka terega lahko u pnik v skladu s členom 1911 š panskega civilnega zakonika š e 
vedno z ahteva polno o dplačilo neodplačanih zneskov. Ob upoštevanju stališč te vlade me nim, da t retji 
stavek člena 114 h ipotekarnega zakona in – gl ede prehodnih položajev – dr uga prehodna določba 
zakona št. 1/2013 n e urejata zamudne obrestne me re ko t take, ki o staja povsem p redmet pogodbenega 
urejanja, ampak samo določata omejitev v išine zamudnih obresti, ki s e lahko i zterjajo v postopku 
izvršbe n a p odlagi hipoteke. Tako l ahko p osojilodajalec še ve dno z ahteva p olno o dplačilo 
neodplačanih zneskov iz dr ugega posojilojemalčevega premoženja. Če je ta razlaga španskega prava 
pravilna – kar m ora p reveriti predložitveno s odišče – ne vidim, kako s ta lahko t i določbi kakorkoli 
povezani, in še manj, kako lahko o mejujeta pravice potrošnikov iz Direktive 93 /13.
40. Seveda b i bilo mogoče trditi, da n ajvišja zamudna obrestna me ra za hipotekarna posojila, določena 
v tretjem s tavku č lena 114 h ipotekarnega zakona – in iz istega razloga tudi dr uga prehodna določba 
zakona št. 1/2013 – nekoliko z amegljuje presojo o tem, ali je določena obrestna me ra gl ede na 
Direktivo 93 /13 d ovoljena, saj bi se lahko ra zlagala tako, da d opušča pristop, v skladu s katerim bi se 
vse zamudne obrestne me re, ki s o nižje ali enake trikratniku z akonske zamudne obrestne me re, štele za 
dovoljene, vse, ki b i presegale to me jo, pa ko t nedovoljene. 
Španska v lada j e na obravnavi to opredelila ko t „stranski“ ali „drugotni“ učinek teh določb; tudi banki sta (morda n ekoliko p resenetljivo) 
namigovali na tak učinek. Predložitveno s odišče pravzaprav trdi, da 
druga prehodna določba zakona št. 1/2013 š panskim s odiščem „implicitno“ nalaga dolžnost, da 
prilagodijo pogodbeno d oločilo o zamudnih obrestih, ki s e jim zdi nedovoljeno. Vendar p a ne pojasni, 
zakaj implicitno. V zvezi s tem b i podal naslednje pripombe.
41. V skladu s členom 4(1) Direktive 93 /13 je treba nedovoljenost pogodbenega pogoja oceniti ob 
upoštevanju narave b laga ali storitve, za ka tero je bila sklenjena pogodba, in s sklicevanjem n a vse 
okoliščine, ki s o obstajale v času sklepanja pogodbe. Iz tega sledi, da j e treba upoštevati tudi učinke, ki 
jih ima pogoj v skladu z veljavnim pravom na pogodbo, kar p omeni, da j e treba upoštevati nacionalno 
pravo. 
Sklep z dne 3. aprila 2014 v zadevi Sebestyén (C-342/13, EU:C:2014 :1857 , točka 29 in navedena sodna praksa).
22
23
24
25
22—
23—
24—
25—
ECLI:EU:C:2014 :2299 9SKLEPNIPREDLOGIN. WAHLA–ZDRU ŽENEZADEVEC-482/13, C-484/13, C-485/13INC-487/13
UNICAJABANCOINCAIXABANK
42. Na podlagi tega je treba ugotoviti, da t retji stavek člena 114 h ipotekarnega zakona in – kar z adeva 
prehodno o bdobje – dr uga prehodna določba zakona št. 1/2013 v postopku izvršbe sicer omejujeta 
višino z amudnih obresti, ki j ih je m ogoče izterjati v postopku i zvršbe na podlagi hipoteke, na 
trikratnik zakonske z amudne obrestne me re, vendar t o ne pomeni, da j e vsaka v išja pogodbena 
obrestna me ra a vtomatično n edovoljena, niti da j e vsaka n ižja avtomatično d ovoljena. Ni zlatega 
pravila, ki b i določalo, kda j se lahko d oločba o zamudnih obrestih avtomatično š teje za nedovoljeno. 
Maksimalne obrestne me re, določene v nacionalni zakono daji, so le eden od dejavnikov, ki g a je treba 
upoštevati. Jasno j e, da j e samo na podlagi primerjave z večkratnikom z akonske o brestne me re 
preprosto nemogoče sprejeti utemeljeno s tališče glede dovoljenosti klavzule o zamudnih obrestih. N a 
to ka že tudi točka (e) Priloge k Direktivi 93/13, 
Priloga k Direktivi 93 /13 v sebuje okviren in neizčrpen seznam p ogojev, ki s e lahko š tejejo za nedovoljene; glej prav tam (točka 31 in 
navedena sodna praksa). v kateri je omenjena „zahteva, da m ora potrošnik, ki 
ne izpolni svoje obveznosti, plačati nesorazmerno visoko n adomestilo“ (moj poudarek), saj se lahko 
o sorazmernosti nadomestila v določenem p oložaju običajno p resodi le ob upoštevanju okoliščin 
vsakega posameznega kon kretnega primera. Na podlagi tega me nim, da j e temelj za presojo 
dovoljenosti zamudne obrestne me re v posojilni pogodbi (spet na podlagi predpostavke, da t e obresti 
niso del esse ntialia negotii oziroma niso ka korkoli drugače izvzete iz nadzora) višina posojila in njegovo 
trajanje, ki s e lahko o d pogodbe do pogodbe razlikujeta. Vendar z a kon čno p resojo takega položaja ni 
pristojno S odišče, ampak nacionalna sodišča, saj so ta v boljšem p oložaju za to, da p retehtajo vse 
pomem bne okoliščine vsakega posameznega primera, in so bolje seznanjenja s sistemom, ki j e 
v skladu z nacionalno z akono dajo splošno ve ljaven. 
Glej v tem s mislu sodbi Freiburger Kommunalbauten (C-237/02, EU:C:2004 :209, točki 22 in 25) in Kušionová (EU:C:2014 :2189 , točka 73).43. Vsekakor je mogoče ugotoviti, da č e v hipotetičnem p rimeru potrošniška p ogodba o hipotekarnem 
posojilu določa zamudno o brestno me ro, ki j e nižja od trikratnika z akonske z amudne obrestne me re, 
vendar p a se ob upoštevanju kon kretnih okoliščin zdi, da g re za nedovoljen pogoj na podlagi Direktive 
93/13, ni no benega dvoma o tem, da č len 6 te dir ektive n e dopušča nadomestitve n edovoljene 
pogodbene zamudne obrestne me re z nižjo in torej domnevno m anj sporno o brestno me ro, določeno 
v nacionalnem p ravu. Glede tega iz ničesar ni mogoče sklepati, da š panska sodišča ne smejo izključiti 
uporabe nedovoljenega pogoja v skladu s členom 561(1)(3) zakona o civilnem p ostopku. Zdi se, da b i 
bilo treba zaradi t ake o mejitve da ti prednost tretjemu stavku č lena 114 h ipotekarnega zakona – glede 
prehodnih položajev p a dr ugi prehodni določbi zakona št. 1/2013 – pred členom 561(1)(3) zakona 
o civilnem p ostopku. Ve ndar i z predložitvenih odločb ne izhaja, da b i bilo m ogoče špansko p ravo 
razlagati na tak način. Nasprotno, španska v lada t rdi, da s e lahko z gornja omejitev, določena s tretjim 
stavkom č lena 114 h ipotekarnega zakona in – v prehodnem o bdobju – dr ugo prehodno d oločbo 
zakona št. 1/2013 , ko t dodatni ukrep z a zavarovanje stalnega prebivališča uporabi, le kadar j e 
ugotovljeno, da p ogodbeni pogoj ni nedovoljen. To m ora seveda p otrditi predložitveno s odišče, ki j e 
edino p ristojno z a razlago nacionalnega prava. 
Španska v lada j e na obravnavi navedla, da j e bilo me d postopkom p red Sodiščem b esedilo člena 83 kra ljeve z akonske u redbe št. 1/2007 
z dne 16. novembra 2007 , s katero je bila potrjena prečiščena različica splošnega zakona za varstvo potrošnikov in uporabnikov ter drugih 
dodatnih zakono v (Real Decreto Legislativo 1/2007 p or el que se aprueba el texto refundido de la Ley General para l a Defensa de los 
Consumidores y Usuarios y otras leyes complementarias; BOE št. 287 z dne 30. novembra 2007 , str. 49181 ) – ki j e lahko b il podlaga za to, 
da so sodišča po španskem p ravu pristojna za spremem bo nedovoljenega pogodbenega pogoja – spremenjeno z zakono m št. 3/2014 z dne 
27. marca 2014 ( BOE št. 76 z dne 28. marca 2014 ). Ta določa: „Nedovoljen pogodbeni pogoj je ničen in se zanj šteje, da n i bil del pogodbe. 
Zato m ora sodišče po zaslišanju strank ugotoviti, da s o nedovoljeni pogoji v pogodbi brez učinkov, vendar p a pogodba še naprej zavezuje 
stranki, če je nadaljnji obstoj mogoč brez teh pogojev.“44. Torej mora p redložitveno s odišče pri ra zlagi nacionalnega prava v skladu z Direktivo 93 /13 
upoštevati zaključeno c eloto tega prava in uporabiti razlagalne me tode, priznane z nacionalnim 
pravom, tako da i zpolni cilj iz člena 6(1) člena te dir ektive, in sicer zagotovi učinkovito varstvo 
potrošnikovih pravic. 
Glej v tem s mislu sodbo Dominguez (C-282/10, EU:C:2012 :33, točka 31). Glej tudi sodbo Jőrös (C 397 /11, EU:C:2013 :340, točka 52) in 
sodbo Sodišča EFTA z dne 28. avgusta 2014 v zadevi Engilbertsson (E-25/13, točka 163). D ejansko s e mi zdi, da j e način, kako š panska v lada ra zlaga špansko p ravo –
26
26—
10 ECLI:EU:C:2014 :2299SKLEPNIPREDLOGIN. WAHLA–ZDRU ŽENEZADEVEC-482/13, C-484/13, C-485/13INC-487/13
UNICAJABANCOINCAIXABANK
 tako da da je prednost neuporabi klavzule o obrestni me ri, ki j e v skladu z zadevno dir ektivo 
nedovoljena, pred prilagoditvijo zamudne obrestne me re – edina razlaga, ki z agotavlja skladnost zakona 
št. 1/2013 z zahtevami iz člena 6(1) Direktive 93 /13. Dalje, iz stališča te vlade je mogoče sklepati, da j e 
po španskem p ravu taka ra zlaga tudi v resnici edina mogoča.
45. Skratka, me nim, da D irektiva 93 /13 n e zadeva določb nacionalnega prava, v skladu s katerimi se 
morajo obrestne me re prilagoditi za potrebe postopka izvršbe na podlagi hipoteke, kadar s e te določbe 
uporabijo ne glede na dovoljenost zadevnih obrestnih me r. Če določba nacionalnega prava (kot je 
druga prehodna določba zakona št. 1/2013 ) v postopku izvršbe omejuje višino z amudnih obresti, ki j ih 
je m ogoče izterjati v postopku i zvršbe na podlagi hipoteke, potem t o ko risti vsem h ipotekarnim 
dolžnikom (in ne nujno p otrošnikom). Kar zadeva potrošnike, je treba ugotoviti, da j im je – dokler 
taka d oločba dopolnjuje njihove p ravice iz Direktive 93 /13, na primer v zvezi s klavzulami, ki n iso 
nedovoljene ali ki n e spadajo na področje uporabe te dir ektive – z njo zagotovljeno b oljše varstvo, kar 
se s členom 8 zadevne dir ektive tudi spodbuja. 
Glej v tem s mislu sodbo Pereničová in Perenič (C-453/10, EU:C:2012 :144, točki 34 in 35).46. Vendar p a ni nujno, da b o pristop, ki s em g a zavzel, pri kon čni presoji odločilen za odločitev 
v postopku v glavni stvari. Glede na besedilo predložitvenih sklepov se zdi, da j e predložitveno s odišče 
naklonjeno s tališču, da s o zamudne obrestne me re v zadevnih h ipotekarnih p osojilih dejansko 
nedovoljene. Če na podlagi celovite presoje ugotovi, da j e tako, iz m ojega zgornjega odgovora n a 
vprašanje A izhaja, da m ora p redložitveno s odišče zagotoviti, da p otrošniki n iso zavezani s temi 
pogoji, brez spreminjanja same o brestne me re ali njenega nadomeščanja z obrestno me ro, določeno 
v španski zakono daji.
47. Nazadnje, opazil sem, da s e vp rašanje C nanaša na načeli enakovrednosti in učinkovitosti. Vendar 
je iz zgornjih ugotovitev m ogoče skleniti, da s e v ti načeli nikakor ni posega, zato do njiju tudi nisem 
zavzel nikakršnih stališč.
IV – Predlog
48. Na podlagi navedenega Sodišču predlagam, naj na vprašanja, ki j ih je predložilo Juzgado de Primera 
Instancia e Instrucción d e Marchena (Španija), odgovori tako:
1. Člen 6(1) Direktive S veta 93 /13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških 
pogodbah nacionalnim sodiščem n alaga, da n e uporabljajo nedovoljenega pogodbenega pogoja, 
tako da t a nima no benih zavezujočih učinkov za potrošnika, ve ndar p a jim n e dovoljuje 
spreminjanja vsebine tega pogoja. Potrošniška p ogodba m ora n ačeloma – z izjemo izbrisa 
nedovoljenih pogojev – ostati v veljavi brez kakršnihkoli drugih spremem b, če je nadaljnji obstoj 
pogodbe po nacionalnem p ravu mogoč.
2. Določba nacionalnega prava, kot je dr uga prehodna določba zakona št. 1/2013 z dne 14. maja 
2013 o ukrepih za krepitev v arstva hipotekarnih upnikov, prestrukturiranju dolgov in socialnih 
najemih (Ley 1/2013 d e me dida s para r eforzar la protección a los deudores hipotecarios, 
reestructuración d e deuda y alquiler social), v skladu s katero lahko u pnik, ki p redlaga izvršbo 
na podlagi hipotekarne pogodbe, ki v sebuje klavzulo o zamudnih obrestih po višji stopnji, kot je 
trikratnik zakonske o brestne me re, prilagodi višino z amudnih obrestih, ki j ih je mogoče izterjati 
z izvršbo na podlagi hipoteke, tako da t a ne presega te zgornje omejitve, je v skladu z Direktivo 
93/13 in zlasti njenim členom 6(1), če uporaba te določbe ne posega v obveznost nacionalnih 
sodišč na podlagi te dir ektive, v skladu s katero m orajo izključiti uporabo nedovoljenega 
pogodbenega pogoja v potrošniški pogodbi, tako da t a nima nikakršnih zavezujočih učinkov za
ECLI:EU:C:2014 :2299 11SKLEPNIPREDLOGIN. WAHLA–ZDRU ŽENEZADEVEC-482/13, C-484/13, C-485/13INC-487/13
UNICAJABANCOINCAIXABANK
 potrošnika, vendar b rez poseganja v vsebino p ogodbe. Predložitveno s odišče mora ugotoviti, ali je 
v tej zadevi tako, pri tem p a mora upoštevati zaokroženo c eloto nacionalnega prava in uporabiti 
razlagalne me tode, priznane po tem p ravu.