Pritožba, ki jo je Sigrid Dickmanns 5. februarja 2020 vložila zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. novembra 2019 v zadevi T-181/19, Sigrid Dickmanns/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

(Zadeva C-63/20 P)

(2020/C 201/15)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: Sigrid Dickmanns (zastopnik: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Predlog

Pritožnica Sodišču Evropske unije predlaga, naj:

1. sklep Splošnega sodišča Evropske unije (šesti senat) z dne 18. novembra 2019 v zadevi T-181/19 v celoti razveljavi in zadevo po razveljavitvi tega sklepa vrne v razsojanje Splošnemu sodišču,

2. stroške pritožbenega postopka pred Splošnim sodiščem naloži v plačilo Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica svojo pritožbo opira na en sam pritožbeni razlog, in sicer na pomanjkljivo razlago in uporabo členov 90 in 91, zlasti člena 90(2), Kadrovskih predpisov; hkrati naj bi prišlo do resne kršitve temeljne pravice pritožnice do poštenega sojenja in dobrega upravljanja.

Po mnenju pritožnice je Splošno sodišče nepravilno presodilo, da je pritožba, vložena v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov, vložena prepozno. Ta pritožba je bila vložena v roku treh mesecih od obrazložene odločbe EUIPO, ne pa v treh mesecih od implicitne zavrnitve predloga, ki ga je vložila pritožnica, pri čemer je do te zavrnitve prišlo pred to odločbo na podlagi člena 90(2), tretji stavek, tretja alinea, Kadrovskih predpisov.

V zvezi s tem pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je njegova razlaga člena 90(2) Kadrovskih predpisov v nasprotju z besedilom te določbe. Njena pritožba se naj ne bi nanašala na implicitno zavrnitev iz člena 90(2), tretji stavek, tretja alinea, Kadrovskih predpisov, ampak na odločbo, ki i je bila vročena, v skladu s členom 90(2), tretji stavek, druga alinea, istih predpisov, in naj bi bila glede na besedilo dopustna. Pritožnica trdi, da ne iz besedila člena 90(1), tretji stavek, Kadrovskih predpisov, ne iz besedila člena 90(2), tretji stavek, druga alinea, Kadrovskih predpisov, ne iz besedila člena 90(2), tretji stavek, tretja alinea, Kadrovskih predpisov, ne izhaja, da se v primeru implicitne zavrnitve predloga ne sme uporabiti druga alinea ali da bi se prednostno morala uporabiti tretja alinea. Izrecna zavrnitev EUIPO naj tudi ne bi bila enostavna potrditev že izvedene implicitne zavrnitve, saj naj se EUIPO ne bi skliceval na implicitno zavrnitev. Poleg tega naj bi iz elementov, ki odstopajo od enostavne potrditve, zlasti obrazložitve, izhajalo, da gre za novo odločbo.

Pritožnica dalje navaja, da je razlaga Splošnega sodišča v nasprotju s smislom in ciljem člena 90(1), drugi in tretji stavek, Kadrovskih predpisov ter ciljem pravne varnosti. Smisel in cilj teh pravil naj bi bila predvsem zaščita predlagatelja in ne omogočiti, da organ, pristojen za imenovanja, postopkovno izkoristi kršitev obveznosti, kar naj bi izhajalo iz razlage Splošnega sodišča. Pritožnica meni, da razlaga, ki jo ponuja, bistveno bolje ustreza cilju pravne varnosti. Na eni strani jo potrjuje besedilo člena 90(2) Kadrovskih predpisov in ji ni povsem v nasprotju kot je to v primeru razlage Splošnega sodišča. Na drugi strani naj bi bila posledica razlage Splošnega sodišča to, da naj bi bil rok po izrecni in obrazloženi odločbi organa, pristojnega za imenovanje, različno dolg glede na to, ali naj bi bila ta odločba izdana pred implicitno odločbo ali ne.

Pritožnica poleg tega Splošnemu sodišču še očita resno kršitev temeljne pravice do poštenega sojenja in dobrega upravljanja. Kršitev pravice do poštenega sojenja naj bi bila v tem, da je organ, pristojen za imenovanja, lahko imel korist od kršitve obveznosti (kar zadeva njegovo obveznost, da v štirih mesecih odloči o predlogu na podlagi člena 90(1) Kadrovskih predpisov), ker samovoljno skrajšuje rok, ki ga ima na voljo predlagatelj, da reagira na zavrnitvene razloge, ki mu jih posreduje organ, pristojen za imenovanja. Poleg tega naj bi za predlagatelja zaradi razlage Splošnega sodišča, ki je v nasprotju z besedilom člena 90(2), drugi in tretji stavek, druga alinea, Kadrovskih predpisov, obstajalo bistveno večjo tveganje, da v postopku ne uspe zaradi nespoštovanja roka. Razlaga člena 90(2) Kadrovskih predpisov, ki je v skladu s temeljnimi pravicami, naj bi dalje lahko vodila le do ugotovitev, ki jih zatrjuje pritožnica.