Zbi rka odločb sodne pr akse 
Zadeva C-3 9 0 / 1 5 
Postopek, ki ga je sprožil Rzec znik Praw Obywatelskic h (RPO) 
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,  
ki ga je vložilo Trybunałem Konstytucyjnym)  
„Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006 /112/ES –  
Točka 6 Priloge III – Veljavnost – Postopek – Spremem ba predloga direktive Sveta po mnenju  
Parlamenta – Neobstoj vnovičnega posvetovanja s Parlamentom – Člen 98(2) – Veljavnost –  
Izključitev uporabe nižje stopnje DDV za dobavo digitalnih knjig v elektronski obliki – Načelo enakega  
obravnavanja – Primerljivost dveh položajev – Dobava digitalnih knjig v elektronski obliki in na vseh  
fizičnih nosilcih“  
Povzetek – Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 7. marca 2017  
1. Akti institucij – Postopek priprave – Ustrezno posvetovanje s Parlamentom – Obvezno ponovno 
posvetovanje v primeru bistvenih sprememb prvotnega predloga – Obseg obveznosti 
(Člen 113 PDEU; Direktiva Sveta 2006 /112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009 /47, 
Priloga III, točka 6) 
2. Usklajevanje davčne zakonodaje – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Možnost držav 
članic, da uporabijo nižjo stopnjo za določene dobave blaga in opravljanje storitev – 
Uporaba nižje davčne stopnje za dobavo digitalnih knjig v elektronski obliki – Izključitev uporabe 
nižje davčne stopnje za dobavo digitalnih knjig v elektronski obliki – Dopustnost 
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 20; Direktiva Sveta 2006 /112, kakor je bila 
spremenjena z Direktivo 2009 /47, člen 98(2) in Priloga III, točka 6) 
1. Obveznost posvetovanja s Parlamentom v zakono dajnem postopku v primerih, ki so določeni 
s Pogodbo, pomeni, da je potrebno ponovno posvetovanje z njim vsakič, ko je dokončno sprejeto 
besedilo kot celota v svojem bistvu drugačno od tistega, v zvezi s katerim je že bilo opravljeno 
posvetovanje s Parlamentom, razen v primerih, v katerih so spremem be v bistvenem v skladu 
z izraženo željo Parlamenta (glej v tem smislu sodbo z dne 5. oktobra 1994 , Nemčija/Svet, C-280/93, 
EU:C:1994 :367, točka 38 in navedena sodna praksa). 
Iz primerjave besedil predloga direktive in točke 6 Priloge III k spremenjeni Direktivi 2006 /112 je tako 
razvidno, da se ta točka od zadevnega predloga razlikuje, ker v njej med vrstami fizičnih nosilcev, ki so 
lahko podlaga za uporabo nižje stopnje DDV, niso navedeni „avdio knjig[e], CD-plošč[e] [in] 
CD-ROM-i“,kiso našteti v navedenem predlogu, prav tako drugače kot v navedenem predlogu v njej 
niso izrecno omenjene knjige, „ki pretežno reproducirajo isto vsebino kot tiskane knjige“, ampak je 
v njej navedena dobava knjig „na vseh fizičnih nosilcih“.Vendar na podlagi teh razlik ni mogoče 
sklepati, da se točka 6 Priloge III k spremenjeni Direktivi 2006 /112 v svojem bistvu razlikuje od 
besedila v predlogu direktive.Ker je bilo namreč v tem predlogu navedeno, da se nanaša tudi na 
SL 
ECLI:EU:C:2017 :174 1 
Povzetek – Zadeva C-390/15  
RPO  
knjige, dobavljene na „kakršnih koli fizičnih nosilcih, [podobnih]“ tiskanim knjigam, avdio knjigam, 
CD-ploščam in CD-ROM-om, je treba šteti, da naštevanje v tej določbi ni taksativno, temve č 
namenjeno prikazu vseh možnih oblik fizičnih nosilcev, kar je Svet nazadnje sprejel v točki 6 
Priloge III k spremenjeni Direktivi 2006 /112.Zato je treba ugotoviti, kot je Sodišče storilo v točki 53 
sodbe z dne 5. marca 2015 , Komisija/Luksemburg (C-502/13, EU:C:2015 :143), da je besedilo točke 6 
Priloge III k spremenjeni Direktivi 2006 /112 samo redakcijska poenostavitev besedila iz predloga 
direktive in da je bilo njegovo bistvo v celoti ohranjeno.Iz navedenega izhaja, da točka 6 Priloge III 
k spremenjeni Direktivi 2006 /112 ni neveljavna, ker v zakono dajnem postopku za njeno sprejetje ne bi 
bila upoštevana bistvena postopkovna zahteva. 
(Glej točke 26, od 30 do 32, 34 in 36.) 
2. Preučitev vprašanj za predhodno odločanje ni razkrila ničesar, kar bi lahko vplivalo na veljavnost 
točke 6 Priloge III k Direktivi Sveta 2006 /112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka 
na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2009 /47/ES z dne 5. maja 2009 , ali 
člena 98(2) te direktive v povezavi s točko 6 Priloge III k tej direktivi. 
Najprej je treba opozoriti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodiščanačelo enakega obravnavanja 
zahteva, da se primerljivi položaji ne obravnavajo različno in da se različni položaji ne obravnavajo 
enako, razen če je taka obravnava objektivno utemeljena (sodbi z dne 12. novembra 2014 , Guardia n 
Industries in Guardia n Europe/Komisija, C-580/12 P, EU:C:2014 :2363 , točka 51, in z dne 4. maja 
2016 , Pillbox 38, C-477/14, EU:C:2016 :324, točka 35).V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodiščaje 
treba elemente, po katerih se položaji razlikujejo, in njihovo morebitno primerljivost opredeliti in 
presojati ob upoštevanju predmeta in namena zadevnih določb, pri čemer je treba upoštevati načela in 
cilje zadevnega področja (glej v tem smislu sodbo z dne 16. decembra 2008 , Arcelor Atlantique in 
Lorraine in drugi, C-127/07, EU:C:2008 :728, točka 26 in navedena sodna praksa).Zato je treba 
ugotoviti, da sta glede na cilj, ki ga uresničuje člen 98(2) spremenjene Direktive 2006 /112 v povezavi 
stočko 6 Priloge III k tej direktivi, dobava digitalnih knjig na vseh fizičnih nosilcih in dobava 
digitalnih knjig v elektronski obliki primerljiva položaja.Ker torej člen 98(2) spremenjene Direktive 
2006 /112 v povezavi s točko 6 Priloge III k tej direktivi povzroči izključitev uporabe nižje stopnje 
DDV za dobavo digitalnih knjig v elektronski obliki, medtem ko je ta uporaba dovoljena za dobavo 
digitalnih knjig na vseh fizičnih nosilcih, je treba za ti določbi šteti, da uvajata neenako obravnavanje 
dveh položajev, ki sta sicer primerljiva z vidika cilja, ki mu sledi zakono dajalec Unije.Kadar je 
ugotovljeno različno obravnavanje dveh primerljivih položajev, načelo enakega obravnavanja ni kršeno, 
če je to razlikovanje ustrezno utemeljeno (glej v tem smislu sodbo z dne 16. decembra 2008 , Arcelor 
Atlantique et Lorraine in drugi, C-127/07, EU:C:2008 :728, točka 46).To v skladu z ustaljeno sodno 
prakso Sodišča velja, če je različno obravnavanje povezano s pravno dopustnim ciljem, ki se želi doseči 
z ukrepom, s katerim je bilo povzročeno to razlikovanje, in če je zadnje sorazmerno s tem ciljem (glej 
v tem smislu sodbi z dne 17. oktobra 2013 , Schaible, C-101/12, EU:C:2013 :661, točka 77, in z dne 
22. maja 2014 , Glatzel, C-356/12, EU:C:2014 :350, točka 43).V tem kontekstu ni sporno, da je 
zakono dajalec Unije ob sprejetju davčnega ukrepa primoran sprejeti politične, gospodarske in socialne 
odločitve ter prednostno razvrščati različne interese in opraviti kompleksne presoje. Zato mu je treba 
v tem okviru priznati široko polje proste presoje, tako da mora biti sodni nadzor spoštovanja pogojev, 
navedenih v prejšnji točki te sodbe, omejen na očitno napako (glej v tem smislu sodbo z dne 
10. decembra 2002 , British American Tobacco (Investments) in Impe rial Tobacco, C-491/01, 
EU:C:2002 :741, točka 123, in z dne 17. oktobra 2013 , Billerud Karlsborg in Billerud Skärblacka, 
C-203/12, EU:C:2013 :664, točka 35).Kot sta Svet in Komisija pojasnila v odgovoru na pisno vprašanje 
Sodišča in na obravnavi, je treba šteti, da izključitev uporabe nižje stopnje DDV za dobavo digitalnih 
knjig v elektronski obliki, določena v členu 98(2) spremenjene Direktive 2006 /112, spada v posebno 
ureditev DDV za elektronsko trgovanje. Iz pojasnil teh institucij je namreč razvidno, da je bilo 
presojeno, da je treba za elektronsko opravljene storitve določiti jasna, preprosta in enotna pravila, da 
bi bilo mogoče stopnjo DDV, ki se uporabi za te storitve, določiti z gotovostjo ter da bi bilo s tem 
olajšano upravljanje tega davka za davčne zavezance in nacionalne davčne organe.Načelo pravne 
varnosti, ki je podlaga za navedeni cilj, namreč zahteva, da predpis Unije subjektom, na katere se 
ECLI:EU:C:2017 :174 2 
Povzetek – Zadeva C-390/15  
RPO  
nanaša, omogoča, da se nedvoumno seznanijo z obsegom svojih pravic in obveznosti, da lahko ustrezno 
ukrepajo (glej v tem smislu sodbo z dne 15. julija 2010 , Komisija/Združeno kraljestvo, C-582/08, 
EU:C:2010 :429, točka 49 in navedena sodna praksa)Poleg tega je Sodišče že priznalo legitimnost cilja 
zakono dajalca, da sprejme splošna pravila, ki jih lahko gospodarski subjekti preprosto uporabljajo, 
pristojni nacionalni organi pa preprosto nadzirajo (glej v tem smislu sodbo z dne 24. februarja 2015 , 
Sopora, C-512/13, EU:C:2015 :108, točka 33).V zvezi s tem bi priznanje možnosti držav članic, da za 
dobavo digitalnih knjig v elektronski obliki uporabijo nižjo stopnjo DDV, kot je dovoljeno za dobavo 
takih knjig na vseh fizičnih nosilcih, pomenilo poseg v skladnost celotnega ukrepa, ki jo je želel 
zakono dajalec Unije in ki pomeni izključitev možnosti uporabe nižje stopnje DDV za vse elektronske 
storitve.V teh okoliščinah je treba šteti, da je razlika v obravnavanju med dobavo digitalnih knjig 
v elektronski obliki in dobavo knjig na vseh fizičnih nosilcih, ki izhaja iz člena 98(2) spremenjene 
Direktive 2006 /112 v povezavi s točko 6 Priloge III k tej direktivi, ustrezno utemeljena. 
(Glej točke 41, 42, 49, od 51 do 54, 57, 59, 60, 66, 70 in 72 ter izrek.) 
ECLI:EU:C:2017 :174 3