ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
36

Tožeča stranka meni, da sta oddelek za ugovore in odbor za pritožbe storila napako pri presoji dokazov, ki jih je predložila družba Mueloliva, da bi dokazala resno in dejansko uporabo prejšnje španske znamke FUENOLIVA v Španiji v petih letih pred objavo mednarodne registracije, v kateri je imenovana Evropska unija, za znamko FONTOLIVA. Tožeča stranka je opozorila na nekaj načel, ki so jih zaradi ugotavljanja resne in dejanske uporabe znamke Evropske unije oblikovala sodišča Unije, in trdi, zlasti ob sklicevanju na sodbo z dne 11. marca 2003, Ansul (C‑40/01, EU:C:2003:145), da dokazi, ki jih je predložila družba Mueloliva, obsegajo deset računov, dva izpiska logističnih podatkov, tri vrste etiket, dva izvlečka primerjalnih študij in časopisne članke. Zlasti poudarja, da je bil eden od časopisnih člankov objavljen leta 2004 in ni iz upoštevnega obdobja; da na etiketah ni datuma, čeprav bi lahko bil, saj so namenjene za prehranske proizvode; da ni mogoče ugotoviti niti datuma izvlečka ene od primerjalnih študij, ki je poleg tega napisan v španščini in ni bil v celoti (v nasprotju z drugimi dokumenti) preveden v jezik postopka, in sicer angleščino, čeprav je bil ročno spremenjen, tako da je vključeval delne prevode, in da se tako ni mogoče seznaniti niti z njegovim kontekstom niti z njegovo resnično vsebino; da deset računov iz leta 2010 in 2011 ni zaporednih in da nič ne dokazuje, da se drugi računi, ki so bili izdani med temi desetimi računi, niso nanašali na prodaje pod prejšnjo špansko znamko FUENOLIVA; da so trije od desetih računov poleg tega vsebovali tudi navedbo „FUE“, ne pa navedbe prejšnje španske znamke FUENOLIVA, medtem ko je na drugih računih omenjena tudi znamka FUENSOL; da izpiska logističnih podatkov nista vsebovala niti datumov niti naslovnikov; da druga študija, ki je iz leta 2007, sicer opisuje prejšnjo špansko znamko FUENOLIVA, vendar z ničemer objektivno ne izraža, da je bilo oljčno olje dejansko trženo pod to znamko, poleg tega pa omenja ceno 2,55 EUR za liter, ki je drugačna od cen, navedenih na računih iz leta 2010 in 2011, ki se gibljejo med 1,74 in 1,94 EUR za liter. Tožeča stranka na podlagi tega sklepa, da z edinimi upoštevnimi dokumenti, in sicer sedmimi računi, v nasprotju s tem, kar sta ugotovila oddelek za ugovore in odbor za pritožbe, ni mogoče dokazati, da „čeprav so količine majhne […], je to odtehtano z dejstvom, da je bila uporaba relativno stalna“. Nasprotno, iz predložene dokumentacije naj bi bila razvidna le občasna uporaba prejšnje nacionalne znamke FUENOLIVA, in sicer nekaj mesecev leta 2010 in en mesec leta 2011, čeprav je oljčno olje vsakdanji prehranski proizvod, ki ni drag in se na splošno prodaja v velikih količinah. Položaj, opredeljen v sodni praksi, v katerem soodvisnost dejavnikov, ki jih je treba upoštevati pri odločanju o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke, lahko omogoči, da se taka uporaba prizna, če se majhna količina proizvodov, ki se tržijo pod to znamko, lahko kompenzira s tem, da je bila uporaba navedene znamke zelo intenzivna ali zelo stalna, naj v obravnavanem primeru nikakor ne bi bil preverjen.
8.

Konkurenca – Podjetja pooblaščena za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena – Pokritje stroškov, ki so nastali z opravljanjem javne storitve – Diskrecijska pravica držav članic – Meje – Pooblastila za zagotavljanje naloge javne službe – Trajanje mandata, katerega namen je bil izogniti se morebitnim čezmernim nadomestilom (člen 106(2) PDEU; obvestilo Komisije 2012/C 8/03, točki 16(e) in 17) (Glej točke od 110 do 114 in od 122 do 126.)
7.

Uradniki – Natečaj – Potek javnega natečaja – Jeziki komuniciranja med Evropskim uradom za izbor osebja (EPSO) in kandidati – Omejitev – Utemeljitev, ki se nanaša nujnost zagotovitve hitrega in učinkovitega komuniciranja ter enotne primerjave kandidatov – Dopustnost – Zahteva – Interes službe, da se zaposli osebe, ki so sposobne nemudoma začeti opravljati svoje delo (Kadrovski predpisi za uradnike, člen 1d(1) in (6); Uredba Sveta št. 1, člena 1 in 2) (Glej točke od 223 do 226 in od 229 do 231.)
5.

Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Selektiven predlagani ukrep – Ukrep, s katerim je dana davčna ugodnost– Upošteven parameter za dokazovanje selektivnosti ukrepa – Uvedba razlikovanja med subjekti, ki so v primerljivem dejanskem in pravnem položaju, ki ni upravičeno z naravo in sistematiko splošne davčne ureditve (člen 107(1) PDEU) (Glej točke 59, od 64 do 67 in 70.)
2.

Evropska unija – Institucije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Splošna norma – Prošnja uradnika za dostop do osebnega spisa in zdravstvene kartoteke – Uporaba ureditve iz Kadrovskih predpisov (Kadrovski predpisi, člena 26, sedmi in osmi odstavek, ter 26a; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001) (Glej točke od 42 do 45.)
2.

Pritožbe uradnikov – Predhodna upravna pritožba – Skladnost med pritožbo in tožbo – Istovetnost predmeta in podlage (Kadrovski predpisi, člena 90 in 91) (Glej točke 40, 41 in 44.)
(Glej točke od 18 do 20.)

Poleg tega v skladu s sodno prakso člen 8(5) Uredbe št. 207/2009 o znamki Evropske unije določa, da so morebitne tri kršitve iz tega člena posledica določene stopnje podobnosti med prejšnjo in poznejšo znamko, zaradi katere ju zadevna javnost poveže oziroma vzpostavi zvezo med njima, čeprav ju ne zamenjuje. Obstoj takega povezovanja pri upoštevni javnosti med prijavljeno in prejšnjo znamko je zato implicitni pogoj, nujen za uporabo člena 8(5) Uredbe št. 207/2009.

Če takšne zveze javnost ne vzpostavi, potem uporaba poznejše znamke ne more izkoriščati ali oškodovati razlikovalni značaj ali ugled prejšnje znamke.

Nazadnje je iz sodne prakse razvidno, da je treba obstoj povezave med nasprotujočimi si znamkami v zavesti upoštevne javnosti presojati celovito, ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov obravnavane zadeve, med katerimi so stopnja podobnosti med nasprotujočima si znamkama, narava proizvodov in storitev, na katere se nanašata navedeni znamki, vključno s stopnjo bližine ali različnosti teh proizvodov ali storitev ter upoštevno javnostjo, intenzivnost ugleda prejšnje znamke, stopnja njenega razlikovalnega učinka, ki ga ima sama po sebi ali ki je pridobljen z uporabo, in obstoj verjetnosti zmede pri javnosti.

Treba pa je opozoriti, da lahko intenzivnost ugleda in stopnja razlikovalnega učinka prejšnje znamke, ki je bodisi svojstven bodisi pridobljen z uporabo, zelo vplivata na presojo obstoja povezave med nasprotujočimi si znamkami.

V skladu s sodno prasko so namreč lahko določene znamke pridobile ugled, ki presega javnost, ki jo zadevajo proizvodi ali storitve, za katere so bile te znamke registrirane. V takem primeru lahko javnost, ki jo zadevajo proizvodi ali storitve, za katere je poznejša znamka registrirana, poveže nasprotujoči si znamki, pa čeprav bi se ta javnost popolnoma razlikovala od javnosti, ki jo zadevajo proizvodi ali storitve, za katere je bila registrirana prejšnja znamka.

Kadar sta javnost, ki jo zadevajo proizvodi, ki jih označuje prejšnja znamka, in javnost, ki jo zadevajo proizvodi, ki jih označuje prijavljena znamka, različni, je tako mogoče, da je treba upoštevati intenzivnost ugleda prejšnje znamke, da se ugotovi, ali ta ugled presega javnost, ki ji je ta znamka namenjena.

Zato tudi če med proizvodi, ki jih označujejo nasprotujoče si znamke in ki si niso podobni, ni neposredne povezave, pa je ugotovitev asociacije s prejšnjo znamko kljub temu možna, ob upoštevanju stopnje ugleda. Tako tudi če se javnosti, katerima so namenjeni proizvodi, ki jih označujejo nasprotujoče si znamke, ne prekrivata, ker so zadevni proizvodi različni, pa tudi zaradi velike podobnosti med nasprotujočimi si znamkami ni mogoče izključiti, da bi med njima ne bi bilo mogoče vzpostaviti povezave.

(Glej točke od 22 do 24 in od 86 do 89.)
Besedilo sekundarne zakonodaje Evropske unije je treba razlagati – kolikor je le mogoče – v smeri njegove skladnosti z določbami Pogodbe in s splošnimi načeli prava Unije. Vendar, kot to dokazuje uporaba izraza „kolikor je mogoče“, take razlage ni mogoče uporabiti v zvezi z določbo, ki je jasna in nedvoumna in zato ne potrebuje nobene razlage. Glede take določbe lahko v primeru ugovora zakonitosti v smislu člena 277 PDEU samo Sodišče Unije preveri njeno skladnost z določbami Pogodbe in s splošnimi načeli prava Unije.

Člen 429(14) Uredbe št. 575/2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2015/62, je treba razlagati tako, da pristojnim organom podeljuje diskrecijsko pravico za zavrnitev odobritve izvzetja, ki ga uvaja, čeprav so navedeni pogoji izpolnjeni.

S tem odstopanjem je namreč Komisija s podporo zakonodajalca predvidela možnost, da izpostavljenosti kreditne institucije do subjekta javnega sektorja, ki imajo zaradi državnega poroštva enako stopnjo nizkega tveganja kot izpostavljenosti do te države in ki ne izhajajo iz izbire kreditne institucije o naložbah – ker je kreditna institucija zavezana k prenosu zadevnih zneskov – niso upoštevne za izračun količnika finančnega vzvoda in so zato lahko iz njega izključene. Zato se člen 429(14) Uredbe št. 575/2013 nanaša le na izpostavljenosti, ki bi bile pri izvajanju standardnega pristopa izračuna minimalnih kapitalskih zahtev upravičene do uteži tveganja 0 %.

Zato izvajanje člena 429(14) Uredbe št. 575/2013 vključuje uskladitev dveh ciljev, in sicer, na eni strani, upoštevanje logike količnika finančnega vzvoda, ki določa, da mora ta količnik vključevati mero skupne izpostavljenosti kreditne institucije brez uteži tveganja, in, na drugi strani, upoštevanje cilja Komisije, ki ga je potrdil zakonodajalec, da nekatere izpostavljenosti, ki imajo profil zelo nizkega tveganja in ne izhajajo iz izbire kreditne institucije o naložbah, niso upoštevne za izračun količnika finančnega vzvoda in so zato lahko iz njega izključene. Ugotoviti pa je treba, da pristojnim organom priznanje diskrecijske pravice pri uporabi člena 429(14) Uredbe št. 575/2013 omogoča presojo med tema dvema ciljema glede na posebnosti posameznega primera.

(Glej točke od 52 do 56.)
2.

Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Socialna varnost – Zavarovanje za primer nesreče in poklicne bolezni – Neveljavnost – Ločene ureditve – Priznanje poklicnega izvora bolezni s strani pokojninskega sistema Evropske investicijske banke – Obveznost, da uradni zdravnik zavarovalne družbe AXA prizna ta izvor – Neobstoj (Kadrovski predpisi Evropske investicijske banke, člen 33a) (Glej točke 46 in od 51 do 53.)
2.

Uradniki–Pokojnine–Invalidska pokojnina–Ugotovitev poklicnega izvora bolezni–Pristojnosti invalidske komisije in uprave (Kadrovski predpisi za uradnike, člena 53 in 78, in Priloga VIII, členi od 13 do 15) (Glej točke 41, 43, od 48 do 50, 52, 53, 60 in 74.)
5.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka COWBOYS HALLOUMI in besedna znamka HALLOUMI (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 39 do 41, 45, od 49 do 52, od 58 do 67, 82 in 83.)
3.

Znamka Evropske unije–Odpoved, razveljavitev in ničnost–Preizkus prijave–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Pojem–Razlaga ob upoštevanju ratio legis člena57(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, uvodna izjava 10 ter člen 57(2) in (3); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 22(3)) (Glej točko 70.)
(Glej točke od 38 do 41.)

Brez poseganja v razlago pravila 50 Uredbe št. 2868/95 za izvedbo Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, in člena 76(2) Uredbe št. 207/2009 o blagovni znamki Evropske unije, Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) zaradi široke diskrecijske pravice, ki jo ima pri izvrševanju svojih nalog, ni mogoče oprostiti dolžnosti zbiranja vseh dejanskih in pravnih elementov, nujnih za izvajanje njegove diskrecijske pravice v primerih, v katerih bi zavrnitev upoštevanja nekaterih prepozno predloženih elementov pripeljala do nasprotovanja načelu dobrega upravljanja.

V zvezi s tem odbor za pritožbe v okviru postopka za ugotovitev ničnosti, kadar zavrne upoštevanje dokaza glede obstoja ugleda prejšnje znamke v smislu člena 8(5) Uredbe št. 207/2009, ki je bil predložen prepozno, vendar bi lahko spremenil vsebino izpodbijane odločbe, stori postopkovno napako in kršil načelo dobrega upravljanja.

Glede na to, da mora Urad upoštevati že sprejete odločbe in posvetiti posebno pozornost vprašanju, ali je treba odločiti v enakem smislu, je prejšnja odločba istega odbora za pritožbe, v kateri je bilo priznano, da je prejšnja znamka pridobila velik ugled v Evropski uniji, očitno pomenila indic, da je prejšnja znamka lahko uživala ugled v smislu člena 8(5) Uredbe št. 207/2009. Zato je odbor za pritožbe s tem, ko je zavrnil preučitev dokaza, ker je bil prepozen, opustil preučitev potencialno upoštevnega dejavnika pri uporabi te določbe. Posledično bi moral odbor za pritožbe, v skladu z dolžnostjo dobrega upravljanja, sprejeti dokaze o ugledu prejšnje znamke, predložene prvič pred njim, tudi če le zato, da bi jih zavrgel.

(Glej točke od 65 do 68, 77 in 79.)
Ničnostna tožba – Sodba o razglasitvi ničnosti – Absolutna pravnomočnost – Obseg – Upoštevanje obrazložitve in izreka – Obveznost sprejetja izvedbenih ukrepov – Odločba, v kateri ni treba nujno povzemati istih razlogov, kot so ti, navedeni v aktu, ki je bil razglašen za ničnega

Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Siriji – Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Ničnostna tožba osebe, ki ima koristi od politike sirskega režima, proti kateri je sprejet sklep o zamrznitvi sredstev – Dokaz o utemeljenosti uvrstitve na sezname – Odločba, ki temelji na sklopu indicev – Dopustnost – Pogoji

Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Siriji – Kršitev lastninske pravice in pravice do ugleda – Kršitev načela sorazmernosti – Kršitev načela prepovedi diskriminacije – Neobstoj

(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 17; Sklep Sveta (SZVP) 2016/850; Uredba Sveta 2016/840)
Sodba Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 20. marca 2018 – Šroubárna Ždánice/Svet

(Zadeva T‑442/16)

„Prošnja za vračilo protidampinških dajatev – Uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Kitajske ali poslanih iz Malezije – Uredba (ES) št. 91/2009 in Izvedbena uredba (EU) št. 723/2011 – Pristojnost nacionalnega sodišča – Nepristojnost Splošnega sodišča“

Odškodninska tožba–Predmet–Zahtevek za vračilo neupravičeno izplačanih protidampinških dajatev–Pristojnost nacionalnih sodišč

(Uredba Sveta št. 2913/92, členi od 243 do 246)

(Glej točke od 32 do 41.)

Predmet

Predlog za vračilo protidampinških dajatev in obresti, ki jih je tožeča stranka domnevno neupravičeno plačala češkim carinskim organom po sprejetju Uredbe (ES) Sveta št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL 2009, L 29, str. 1), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 723/2011 z dne 18. julija 2011 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Uredbo (ES) št. 91/2009 o uvozu nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla, poslanega iz Malezije, ne glede na to, ali je deklariran kot izdelek s poreklom iz Malezije ali ne (UL 2011, L 194, str. 6), in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 924/2012 z dne 4. oktobra 2012 o spremembi Uredbe (ES) št. 91/2009 (UL 2012, L 275, str. 1).

Izrek

1. Tožba se zavrže zaradi nepristojnosti Splošnega sodišča za odločanje o njej.

2. Šroubárna Ždánice a.s. nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.
2.

Uradniki–Pomožni uslužbenci–Preoblikovanje pogodbe pomožnega uslužbenca v pogodbo začasnega uslužbenca za izračun pokojninskih pravic–Pogoji–Dokazno breme (Kadrovski predpisi, Priloga VIII, člen 3(d)) (Glej točke od 33 do 36, 39, od 47 do 49 in 51.)
2.

Pritožbe uradnikov–Predhodna upravna pritožba–Skladnost med upravno pritožbo in tožbo–Istovetnost predmeta in podlage–Razlogi in trditve, ki niso navedeni v upravni pritožbi, vendar so z njo tesno povezani–Dopustnost (Kadrovski predpisi, člena 90 in 91) (Glej točke od 61 do 63.)
4.

Institucije Evropske unije–Pravica javnosti do dostopa do dokumentov–Uredba (ES) št. 1049/2001–Izjeme od pravice dostopa do dokumentov–Dokumenti, ki izvirajo iz države članice–Možnost države članice od institucije zahtevati nerazkritje dokumentov–Postopkovne posledice–Obveznost obrazložitve odločbe o zavrnitvi dostopa, ki jo nosita država članica in institucija Unije (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člena 4 od (1) do (3) in 5) (Glej točke od 55 do 58, 62, 66 in 67.)
1.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 18 do 20 in 57.)
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve–Besedna znamka FREE STYLE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c) in (2)) (Glej točke 21, 22 in od 25 do 46.)
6.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke z ugledom–Varstvo prejšnje ugledne znamke, razširjeno na proizvode ali storitve, ki niso podobni–Figurativna znamka Burlington–Besedni znamki BURLINGTON in BURLINGTON ARCADE in figurativni znamki BURLINGTON ARCADE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(5)) (Glej točke od 43 do 45.)
Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 30. novembra 2017 – Toontrack Music/EUIPO (SUPERIOR DRUMMER)

(Zadeva T‑895/16)

„Znamka Evropske unije – Prijava besedne znamke Evropske unije SUPERIOR DRUMMER – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (zdaj člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) št. 2017/1001)“

1. Znamka Evropske unije–Tožbeni postopek–Tožba pri sodišču Unije–Pristojnost Splošnega sodišča–Ponovni preizkus dejanskega stanja ob upoštevanju dokazov, ki so bili prvič predloženi pred njim–Izključitev (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 65) (Glej točko 15.)

2. Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve–Cilj–Zahteva po razpoložljivosti (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točki 21 in 24.)

3. Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve–Presoja opisnosti znaka–Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točki 22 in 23.)

4. Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve–Besedna znamka SUPERIOR DRUMMER (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke 27, od 31 do 33, 44 in 50.)

5. Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Opisnost znaka–Okoliščina, ki nujno pomeni neopisnost znaka (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točko 51.)

Predmet

Tožba zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. oktobra 2016 (zadeva R 2438/2015-5) glede zahteve za registracijo besednega znaka SUPERIOR DRUMMER kot znamke Evropske unije.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka zerø in besedna znamka ZERO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 24 do 28, 35, 36, 40, 41, od 45 do 48 in 50.)
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke brez razlikovalnega učinka–Besedna znamka SPÜRBAR ANDERS. (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 32 do 36, od 54 do 56 in 58.)
1.

Znamka Evropske unije–Odpoved, razveljavitev ali ničnost–Razlogi za razveljavitev–Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Pojem–Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1) in 51(1)(a); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravili 22(3) in (4) ter 40(5)) (glej točke od 18 do 20)
2.

Sodni postopek–Dopustnost tožbe–Presoja z vidika pravil, ki so veljala ob vložitvi tožbe–Formalne zahteve–Jasen in natančen povzetek navajanih razlogov–Tožba pred Sodiščem za uslužbence (Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 50(1)(e)) (Glej točke od 25 do 28.)
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Besedni znamki SeboCalm in Sebotherm (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 27, 36, 37, 55, 62, 69, 75 in 76.)
4.

Znamka Evropske unije–Odpoved, razveljavitev ali ničnost–Preizkus prijave–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Pojem–Razlaga, ki upošteva ratio legis člena 57(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, deseta uvodna izjava in člen 57(2) in (3)) (glej točko 37)
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka Idealogistic in besedna znamka idéa logistique (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 30, 31, 36, 43, 53, 85 in od 88 do 90.)
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Besedna znamka Second Display (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke 22, od 25 do 30 in 33.)
6.

Temeljne pravice – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Pravica do dobrega upravljanja – Pravica vsakogar do dostopa do spisa, ki se nanaša nanj – Obseg (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(2)) (Glej točko 56.)
5.

Parlamentu se naloži, da nosi svoje stroške in stroške, ki so CW nastali v prvotnem postopku pred Sodiščem za uslužbence Evropske unije v okviru tožbe v zadevi F‑124/13, v pritožbenem postopku v zadevi T‑309/15 P in v tem postopku ponovnega odločanja v zadevi T‑742/16 RENV.
3.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev ali ničnost – Relativni razlogi za ničnost – Obstoj prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Besedna znamka JAPRAG in figurativna znamka JAPAN-RAG (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 8(1) in 52(1)(a)) (Glej točke 25, 27, 37, 39, 55, 64, 75 in 78.)
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Znaki, ki lahko sestavljajo znamko – Barve in kombinacije barv – Zahteva – Razlikovalni učinek – Upoštevanje splošnega interesa, da se neupravičeno ne omejuje razpoložljivosti barv (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 28 do 32.)
4.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativni znamki freggo in TENTAZIONE FREDDO FREDDO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 62, 65, 67 in od 69 do 72.)