SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE
JULIANE KOKOTT,
predstavljeni 7. julija 20051
I–Uvod
1. Komisija v tem postopku zaradi neizpol-
nitve obveznosti očita Kraljevini Španiji, da
njeni nacionalni zakoni in drugi predpisiv zvezi s storitvami zasebnega varovanja nisov skladu s svobodo ustanavljanja in svobodoopravljanja storitev ter da so z njimi kršenedoločbe prava Skupnosti o vzajemnempriznavanju strokovne izobrazbe inusposabljanja.
2. V bistvu gre pri tem za vprašanje, ali se
sme tujim podjetjem za varovanje kot pogojza poslovanje v Španiji naložiti zahtevo, da
morajo biti pravne osebe, imeti minimalenosnovni kapital, položiti varščino ter imeti
minimalno število zaposlenih, in ali se smeod osebja za varovanje iz tujega podjetja
za varovanje zahtevati, da za svojo dejavnostvŠpaniji pridobi posebno dovoljenje, čeprav
ima primerljivo dovoljenje že v matični
državi.
3. Spor sledi zadevi C-114/97, v kateri je bila
Kraljevina Španija že obsojena, ker njene
določbe glede storitev zasebnega varovanjaniso bile v skladu s Pogodbo.
2Poleg tega je
zadeva vsebinsko povezana še z nekaterimi
drugimi postopki zaradi neizpolnitve obvez-
nosti, ki zadevajo dejavnost podjetij
za zasebno varovanje, v katerih je Sodiščerazsodilo zoper Kraljevino Belgijo,3Italijan-
sko republiko,4Portugalsko republiko5in
Kraljevino Nizozemsko6.
1—Jezik izvirnika: nemščina.2—Sodba z dne 29. oktobra 1998 v zadevi Komisija proti Španiji
(C-114/97, Recueil, str. I-6717).
3—Sodba z dne 9. marca 2000 v zadevi Komisija proti Belgiji
(C-355/98, Recueil, str. I-1221).
4—Sodba z dne 31. maja 2001 v zadevi Komisija proti Italiji
(C-283/99, Recueil, str. I-4363).
5—Sodba z dne 29. aprila 2004 v zadevi Komisija proti Portugalski
(C-171/97, Recueil, str. I-5645).
6—Sodba z dne 7. oktobra 2004 v zadevi Komisija proti
Nizozemski (C-189/03, ZOdl., str. I-9289) skupaj z mojimisklepnimi predlogi z dne 22. junija 2004.KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 965
II–Pravni okvir
A–Pravo Skupnosti
4. Zakonodaja Skupnosti, ki se nanaša
na ta primer, zajema člena 43 ES in 49 ES
ter Direktivo 92/517, Komisija pa se sklicuje
tudi na Direktivo 89/488.
5.Člen 43(1) ES določa:
„V okviru določb, navedenih v nadaljevanju,
se omejitve glede pravice do ustanavljanjaza državljane ene države članice na ozemlju
druge države članice prepovejo. Ta prepoved
se uporablja tudi za omejitve pri ustanavlja-nju agencij, podružnic ali hčerinskih družb,ki jih državljani katere koli države članice
ustanovijo na ozemlju druge države članice.“6. Besedilo člena 49(1) ES določa:
„V okviru določb, navedenih v nadaljevanju,
se omejitve svobode opravljanja storitevv Skupnosti prepovejo za državljane državčlanic, ki imajo sedež v eni od držav
Skupnosti, vendar ne v državi osebe, ki so jistoritve namenjene.“
7. V skladu s členom 1(c) Direktive 92/51 je
„potrdilo o kompetentnosti: vsako dokaziloo kvalifikacijah,
— ki potrjuje izobrazbo in usposobljenost,
ki ni del celote, sestavljajoče diplomov smislu Direktive 89/48/EGS ali di-
plomo ali spričevalo v smislu te direkti-
ve, ali
— izdano na podlagi ocene osebnih
sposobnosti, usposobljenosti ali znanjaprosilca, ki velja za nujno potrebnopri opravljanju nekega poklicana podlagi mnenja pristojnega organa,
7—Direktiva Sveta 92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem
splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in uspo-sabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS (UL L 209,
str. 25), nazadnje spremenjena z Direktivo 2001/19/ES
(UL L 206, str. 1); v nadaljevanju: Direktiva 92/51.
8—Direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu
priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim
izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta(UL 1989, L 19, str. 16), nazadnje spremenjena z Direktivo2001/19/ES (UL L 206, str. 1); v nadaljevanju: Direktiva 89/48.SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 966
ki je imenovan v skladu z zakoni in
drugimi predpisi države članice, ne da bi
bilo za to zahtevano dokaziloo predhodnem izobraževanju ali uspo-sabljanju“.
8. V skladu s členom 1(e) Direktive 92/51 je
„regulirani poklic: regulirana poklicna dejav-nost ali vrsta dejavnosti, ki tvori ta poklicv državi članici“.
9. Prvi stavek člena 1(f) Direktive 92/51
opredeljuje „regulirano poklicno dejavnost“
kot „poklicno dejavnost, za katero država
članica glede dostopa ali opravljanja ali enegaod pogojev za opravljanje neposredno aliposredno na podlagi zakonov in drugihpredpisov zahteva izkaz o izobrazbi alipotrdilo o kompetentnosti“.
B–Nacionalno pravo
10.Španska zakonodaja, ki se uporablja
za storitve zasebnega varovanja, zajemazakon št. 23/1992 o zasebnem varovanju(Ley de Seguridad Privada , v nadaljevanju:
zakon o zasebnem varovanju)
9in kraljevi
odlok št. 2364/1994, s katerim je bila
potrjena uredba o zasebnem varovanju(Reglamento de Seguridad Privada,v nadaljevanju: uredba o zasebnem varova-nju).
10
11. Na koncu člena 5(1) zakona o zasebnem
varovanju so naštete storitve, ki jih lahkoopravljajo podjetja za varovanje. Pri tem greza običajne oblike za ščite objektov in oseb.
12. V skladu s členom 7 zakona o zasebnem
varovanju potrebuje podjetje, ki želi oprav-
ljati take storitve varovanja, upravno dovo-ljenje z vpisom v register, ki ga vodi notranjiminister.
13. Pogoj za ta vpis je med drugim to, da je
podjetje delniška družba, družba z omejenoodgovornostjo, sociedad anónima laboral
11
ali zadruga (člen 7(1)(a) zakona o zasebnem
varovanju v zvezi s členom 5 uredbe
o zasebnem varovanju).
9—Ley23/1992 z dne 30. julija 1992 (Boletín Oficial del Estado
št. 186/1992, str. 27116).
10—Real Decreto 2364/1994 z dne 9. decembra 1994 (B.O.E.
št. 8/1995, str. 779).
11—Delniška družba, ki jo ustanovijo njeni zaposleni.KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 967
14. Poleg tega uredba o zasebnem varovanju
v prilogi vsebuje še druge zahteve za podjetja,
kiželijo opravljati storitve varovanja. Prvič so
tam glede na vrsto dejavnosti navedenirazlični minimalni zneski osnovnega kapita-la, ki so poleg tega za določene dejavnostiv razrede razporejeni tudi glede na geografskiobseg poslovanja podjetja. Drugič mora biti
predloženo dokazilo o plačilu varščine,katere višina se prav tako razlikuje gledena vrsto dejavnosti in geografski obsegposlovanja; varščina mora biti položenanašpanski instituciji Caja General de
Depósitos.
15. Poleg tega za podjetja za varovanje, ki se
želijo posvetiti prevozu vrednostnih pred-metov, nevarnih snovi ali eksplozivnih sred-stev, velja zahteva glede minimalnega števila
čuvajev in oklepnih vozil; poleg tega jeza področje delovanja nameščanja in vzdrže-
vanja alarmnih naprav in varnostnih siste-
mov predvideno minimalno število tehnikov
in inštalaterjev (glej v tej zvezi prilogo kuredbi o zasebnem varovanju).
16. Osebje za varovanje iz podjetij
za varovanje mora pridobiti dovoljenje no-tranjega ministra (člen 10 zakonao zasebnem varovanju v povezavi s členom
53 uredbe o zasebnem varovanju). Prosilciza tako dovoljenje morajo biti polnoletni, nesmejo biti starejši od maksimalne starosti, čeje določena z upravnim predpisom, in
morajo opraviti preizkus, ki potrjuje znanje
in sposobnosti, potrebne za zadevno dejav-nost; imeti morajo tudi psihofizične sposob-nosti, ki so potrebne za opravljanje njihovihnalog.
17. Za dejavnost zasebnih detektivov je
včlenu 54(5)(b) uredbe o zasebnem varova-
nju prav tako določeno, da morajo imeti
zadevne osebe posebno diplomoza zasebnega detektiva,
12za katero je treba
opraviti določene tečaje in preizkuse v skladuz nadaljnjimi upravnimi predpisi ministrstvaza pravosodje in notranje zadeve.
13
18. Sprva so lahko dejavnost podjetij
za zasebno varovanje opravljala samo špan-
ska podjetja, pa tudi njihovo osebje
12—Špansko diploma de detective privado.
13—Poleg tega se v skladu s členom 54(5)(a) uredbe o zasebnem
varovanju zahteva tudi določena stopnja izobrazbe, ki jo jemogoče dokazati z različnimi spričevali o zaključenemšolanju (título de bachillerato unificado polivalente, bachiller,formación profesional de segundo grado, técnico de lasprofesiones o cualificaciones que se determinen, u otros
equivalentes o superiores). Ker pa se Komisija v svoji tožbi –
ne glede na pravni okvir –na ta spričevala o zaključku šolanja
ne sklicuje več, moramo predpostaviti, da tega vidika ni želela
vzeti za predmet tega postopka. Zato v nadaljevanju tudi nebo podrobneje obravnavan. Tako in tako za dopustno vlogone bi zadostovalo, da bi se na tak predpis sklicevali zgolj
v zvezi s pravnim okvirom primera in brez komentarja, ne da
bi opravili tudi pravno presojo (v tej zvezi glej sodbo z dne29. novembra 2001 v zadevi Komisija proti Italiji, C-202/99,Recueil, str. I-9319, točka 21).SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 968
za varovanje je moralo imeti špansko držav-
ljanstvo.14Ta ureditev pa je bila medtem
spremenjena.15Zdaj zadostuje državljanstvo
države članice Evropske unije ali Evropskega
gospodarskega prostora.
19. Kar zadeva priznavanje poklicnih kvali-
fikacij, sta merodajna španska pravna akta
kraljevi odlok št. 1665/1991, s katerim je bila
všpanski pravni red prenesena Direktiva
89/48, in kraljevi odlok št. 1396/1995,
s katerim je prenesena Direktiva 92/51. Vobeh odlokih so navedeni poklici, ki jihzajemata. Naštete pa niso dejavnostis področja zasebnega varovanja, ki naszanimajo tukaj.
III –Dejansko stanje in predhodni
postopek
20. Komisija je leta 1997 zaradi različnih
določb zakona o zasebnem varovanju inuredbe o zasebnem varovanju proti Kralje-viniŠpaniji že za čela postopek zaradi ne-
izpolnitve obveznosti, v katerem jo je Sodišče
leta 1998 obsodilo.
16Med drugim je bilo
v tej dejavnosti zasebnega varovanja pridr-žalašpanskim podjetjem in da je dovoljenje
za osebje za varovanje iz teh podjetijpogojevala s španskim državljanstvom, ni
izpolnila obveznosti, ki ji jih je nalagalaPogodba ES.
21. Pred sedanjim postopkom je Komisija
z dopisom z dne 23. novembra 1999 špansko
vlado obvestila, da z zadevnimi zakoni indrugimi predpisi še naprej krši pravo Skup-
nosti, in sicer člena 43 ES in 49 ES, glede
priznavanja strokovne izobrazbe in usposab-ljanja pa direktivi 89/48 in 92/51.
22. Komisija je očitala zlasti to, da je špansko
državljanstvo pogoj za delovanje na področjuzasebnega varovanja, da je tujim podjetjemza varovanje kot pogoj za obratovanjevŠpaniji naložen pogoj, da morajo biti
pravne osebe, imeti minimalen osnovnikapital ne glede na drugačne določbev državi, v kateri imajo sedež, položitivarščino ne glede na varščine v matičnidržavi in imeti minimalno število zaposlenih.
Nadaljnji očitek Komisije je zadeval dejstvo,
da se od zaposlenih tujega podjetja
14—V tej zvezi glej sodbo Komisija proti Španiji (navedena
v opombi 2, točki 4 in 6).
15—Še pred začetkom tega postopka zaradi neizpolnitve obvez-
nosti je bil zakon o zasebnem varovanju spremenjen z Real
Decreto-Ley št. 2/1999 z dne 29. januarja 1999 (B.O.E.
št. 26/1999, str. 4327). Med predhodnim postopkom v tem
primeru je bila z Real Decreto št. 1123/2001 z dne 19. oktobra
2001 (B.O.E. št. 281/2001, str. 43034) spremenjena tudi
uredba o zasebnem varovanju. 16 —Sodba Komisija proti Španiji (navedena v opombi 2).KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 969
za varovanje zahteva, da za svojo dejavnost
vŠpaniji pridobijo posebno dovoljenje,
čeprav imajo primerljivo dovoljenje že
v matični državi, ter da za dejavnostiv okviru zasebnega varovanja ne velja sistemSkupnosti glede priznavanja poklicnih kvali-fikacij.
23. Potem ko španska vlada v zakonskem
roku ni odgovorila, je Komisija 24. julija 2000izdala obrazloženo mnenje, v katerem jeponovila očitke in pozvala Kraljevino Špani-
jo, naj sprejme ustrezne ukrepe.
24.Španski organi so z dopisom z dne 15.
novembra 2000 predlagali različne spremem-be zakonodaje. Na to je Komisija 31. januarja2001 odgovorila, da predlogi ne zadošč ajo, in
zahtevala nadaljnje spremembe ureditev.
25. Maja 2001 so španski organi sprva
poslali Komisiji le osnutek kraljevega odloka,s katerim naj bi iz uredbe o zasebnemvarovanju odstranili zgolj zahtevo gledešpanskega državljanstva. Kmalu za tem so
sporočili, da načrtujejo še druge spremembe
zakonodaje. Komisija je nato 1. avgusta 2001zahtevala konkreten osnutek zakona inčasovni razpored. Ker odziva ni bilo, jeKomisija odposlala zadnji dopis 7. januarja2002, v katerem je povzela položaj inspomnila na še vedno pogrešani osnutek
zakona in časovni razpored. Medtem pa so
bile napovedane spremembe glede držav-ljanstva oktobra 2001 vendarle uresničenes kraljevim odlokom št. 1123/2001.
17
26. Dne 19. junija 2002 so španski organi
poslali Komisiji dopis, v katerem so ponovilisvoje predloge, ki jih je Komisija že ocenila
za nezadostne, in kot najzgodnejši rokza zakonodajni prenos navedli konec leta2003.
27. Ker je Komisija menila, da ta odgovor ni
primeren, je 8. decembra 2003 v skladusčlenom 226(2) ES zoper Kraljevino Španijo
vložila to tožbo.
17—V zvezi s tem glej točko 18 teh sklepnih predlogov.SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 970
IV–Predlogi strank
28. Komisija je sprva Sodišču predlagala, naj
1. ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da
je:
—podjetjem za zasebno varovanje in
njihovim zaposlenim v izvedbenihukrepih določila obveznost, da mo-rajo imeti špansko državljanstvo,
—v okviru sistema prijavljanja tujcev
podjetjem za zasebno varovanjenaložila obveznost,
a) da so v vseh zadevnih primerih
pravna oseba,
b) da imajo določen osnovni kapi-
tal, ne glede na to, da podjetjev državi ustanovitve nima enakeobveznosti,c)da položijo varščino na Caja
General de Depósitos , ne glede
na to, da to podjetje v državiustanovitve nima enakeobveznosti,
d)da imajo minimalno število
zaposlenih,
—zaposlenim tuje zasebne družbe
za varovanje naložila, naj pridobijoposebno novo špansko dovoljenje,
čeprav so v državi ustanovitve ome-njenega podjetja že pridobili primer-
ljivo dovoljenje; in s tem, daza poklicne sektorje zasebnega va-rovanja ne veljajo pravila Skupnostio priznavanju strokovnegausposabljanja;
ni izpolnila svojih obveznosti
izčlenov 43 ES in 49 ES ter iz direktiv
89/48/EGS in 92/51/EGS;
2. se Kraljevini Španiji naloži plačilo stro-
škov postopka.
29. Med pisnim postopkom pred Sodiščem
je Komisija z vlogo z dne 3. maja 2004umaknila tožbo glede svojega prvega teda-njega očitka, ki zadeva državljanstvo podjetijza varovanje in njihovih zaposlenih.KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 971
30. Komisija torej zdaj Sodišču predlaga, naj
1) ugotovi, da Kraljevina Španija, s tem ko
je:
—v okviru sistema prijavljanja tujcev
podjetjem za zasebno varovanjenaložila obveznost,
a) da so v vseh zadevnih primerih
pravna oseba,
b) da imajo določen osnovni kapi-
tal, ne glede na to, da podjetjev državi ustanovitve nima enakeobveznosti,
c)da položijo varščino na Caja
General de Depósitos , ne glede
na to, da to podjetje v državiustanovitve nima enake obvez-nosti,d) da imajo minimalno število za-
poslenih,
—zaposlenim tuje zasebne družbe
za varovanje naložila, naj pridobijoposebno novo špansko dovoljenje,
čeprav so v državi ustanovitve ome-njenega podjetja že pridobili primer-
ljivo dovoljenje; in s tem, daza poklicne sektorje zasebnega va-rovanja ne veljajo pravila Skupnostio priznavanju strokovnega usposab-ljanja;
ni izpolnila svojih obveznosti iz členov
43 ES in 49 ES ter iz direktiv 89/48 in92/51;
2) se Kraljevini Španiji naloži plačilo stro-
škov postopka.
31. Kraljevina Španija Sodišču predlaga, naj
1) tožbo zavrne,SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 972
2. Komisiji naloži plačilo stroškov
postopka.
Te predloge je ponovila tudi po tem, ko je
Komisija delno umaknila tožbo.
V–Dopustnost tožbe
32. Preden lahko preizkusimo različne očit-
ke Komisije v zadevi, je treba obravnavativprašanje dopustnosti tožbe.
33. V skladu s členom 21(1) Statuta Sodišča
inčlenom 38(1)(c) Poslovnika Sodišča mora
vsaka tožba vsebovati predmet tožbe inkratko predstavitev tožbenih razlogov.To za tožbo v postopku zaradi neizpolnitveobveznosti v skladu s členom 226 ES glede
na ustaljeno sodno prakso pomeni, da moraKomisija natančno navesti očitke, o katerihnaj bi Sodišče odločalo, ter vsaj v zgoščeniobliki predstaviti pravne in dejanske okoliš-
čine, na katerih očitki temeljijo.
18Besedilo tožbenega predloga na splošno
34. V tem primeru Komisija Sodišču
na splošno predlaga, naj ugotovi, da Kralje-vina Španija „s tem“, ko podjetjem
za zasebno varovanje in njihovim zaposlenimdoloča obveznosti, „ni izpolnila svojih obvez-
nosti iz členov 43 ES in 49 ES ter iz direktiv
89/48 in 92/51“. Čeprav so te obveznosti
nato podrobneje naštete, iz tožbenega pred-
loga Komisije
19ni jasno, kateri od navedenih
očitkov se nanaša na kršitev členov 43 ES in
49 ES in kateri od očitkov se nanašana kršitev direktiv 89/48 in 92/51. Takemubesedilu tožbenih predlogov pa v precejšnjimeri manjka jasnosti in preglednosti.
35.Šele ko tožbeni predlog Komisije beremo
skupaj z obrazložitvijo in ga razložimov njeni luči, se pokaže: Komisija le s prvimipetimi od preostalih očitkov uveljavlja kršitevčlenov 43 ES in 49 ES, medtem ko se le zdajšesti in zadnji očitek
20nanašata na kršitev
direktiv 89/48 in 92/51.21Zato je mogoče
posamezne očitke kljub nepregledni pred-stavitvi povezati po eni strani s členoma 43
18—Sodbe z dne 29. novembra 2001 Komisija proti Italiji
(navedena v opombi 13, točka 20), z dne 23. oktobra 1997v zadevi Komisija proti Grčiji (C-375/95, Recueil, str. I-5981,
točka 35, prvi stavek), z dne 31. marca 1992 v zadevi Komisija
proti Danski (C-52/90, Recueil, str. I-2187, točka 17) terz dne 13. decembra 1990 v zadevi Komisija proti Grčiji(C-347/88, Recueil, str. I-4747, točka 28).19—Ta tožbeni predlog je naveden v točki 30 teh sklepnih
predlogov.
20—Zadnja polovica stavka druge alinee točke 1 spremenjenega
tožbenega predloga (naveden v točki 30 teh sklepnihpredlogov).
21—Točke od 25 do 60 tožbe se nanašajo le na člena 43 ES in
49 ES, medtem ko sta v točkah od 61 do 71 omenjeniizključno obe direktivi.KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 973
ES in 49 ES, po drugi strani pa z direktivama
89/48 in 92/51. Kar zadeva celotno pred-
stavitev tožbenega predloga, torej –kljub
nepreglednosti –ni resnih pomislekov glede
nedopustnosti.
Šesti očitek posamično
36. Pomisleki glede dopustnosti pa se po-
javijo, ko v naslednjem koraku natančnejepreučimo šesti in zadnji očitek. Z njim
Komisija namreč zatrjuje tako neizpolnitev
obveznosti Direktive 89/48 kot neizpolnitevobveznosti Direktive 92/51.
37. Načelno je sicer predstavljivo, da država
članica naenkrat krši obe direktivi.
22Da pa bi
to lahko ugotovilo tudi Sodišče, bi morala
Komisija v tožbi podrobno utemeljeno pred-
staviti, v kolikšnem obsegu sta bili s pravnimpoložajem ali uporabo prava v omenjenidržavi članici obenem kršeni obe direktivi.
23
Celo če sta obe direktivi tesno povezani,temeljita na enakih načelih in vsebujeta
mutatis mutandis enaka pravila,24tako da
je z njima ustvarjen splošni sistem medse-bojnega priznavanja poklicnih kvalifikacij,ima vsaka od njiju vendarle drugačno pod-ročje uporabe: medtem ko se Direktiva 89/48nanaša na visokošolske diplome, pridobljenes poklicnim izobraževanjem in usposablja-njem, ki traja najmanj tri leta, Direktiva92/51 v osnovi zadeva dokazila o strokovniusposobljenosti, ki temelji na krajših obdob-jih izobraževanja in usposabljanja.
38. V tožbi, vloženi v skladu s členom 226(2)
ES, torej nikakor ne zadostuje preprostoskupaj navesti direktivi 89/48 in 92/51 terna splošno trditi, da sta bili obe kršeni.Vendar je Komisija v tem primeru ponovnostorila prav to.
25
39. Komisija v tožbi ni navedla ničesar, karbi kazalo na to, da se za kvalifikacije, ki jihmorajo v Španiji dokazati osebje za varovanje
in zasebni detektivi, predvideva usposablja-nje v okviru visokošolskega izobraževanja, kitraja najmanj tri leta, oziroma da sicer sodijona področje Direktive 89/48. Nikakor torej ni
22—Glej samo novejši sodbi z dne 14. oktobra 2004 v zadevi
Komisija proti Španiji (C-55/03, neobjavljena, točka 33) in
z dne 20. januarja 2005 v zadevi Komisija proti Franciji(C-198/04, neobjavljena v ZOdl. točka 11).
23—Tako smiselno tudi sodba Komisija proti Španiji (navedena
v opombi 22, zlasti točka 29).24—Glej peto uvodno izjavo Direktive 92/51.
25—Glej v preteklosti na primer tožbeni predlog Komisije
v zadevi Komisija proti Nizozemski (sodba navedenav opombi 6, točka 12, zadnja alinea).SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 974
razvidno, v kolikšnem obsegu naj bi Kralje-
vina Španija kršila omenjeno direktivo.
Kolikor je torej očitana kršitev Direktive89/48, tožbi Komisije manjka ustrezni opisdejanskih in pravnih okoliščin, na katerihnjen očitek temelji.
26
40.Če strnemo, torej velja: tožbo Komisije je
treba zavreči kot nedopustno, kolikor sez njo zatrjuje kršitev Direktive 89/48. Sicerzoper dopustnost tožbe kljub njeni nepre-glednosti ni resnih pomislekov.
VI–Utemeljenost tožbe
41. Kar zadeva preostale očitke Komisije,
prvi ter deli drugega in petega zadevajovprašanja, s katerimi se je Sodiščev preteklosti že ukvarjalo.
27V nasprotju
s tem pa očitki, kakršni so tretji, četrti in
peti, kot taki še niso bili predmet sodb
Sodišča.
A–Uvodne pripombe
Razmejitev med svobodo opravljanja storitev
in svobodo ustanavljanja
42. Izhodišče tega postopka zaradi neizpol-
nitve obveznosti so samostojne dejavnostipodjetij za zasebno varovanje in detektivskihagencij, ki jih v Španiji proti plačilu oprav-
ljajo podjetja s sedežem v drugih državah
članicah. Če se take dejavnosti opravljajo
začasno, to je brez stabilne in trajne vklju-čitve v špansko gospodarstvo, se zanje
uporablja svoboda opravljanja storitev (čle-na 49 ES in 50 ES v povezavi s členoma 48 ES
in 55 ES), nasprotno –denimo v primeru
ustanavljanju podružnic in hčerinskih družb–pa pride v poštev svoboda ustanavljanja
(člen 43 ES v povezavi s členom 48 ES).
28
26—Kar pa zadeva Direktivo 92/51/EGS, je Komisija v tožbi –
četudi v kar najbolj skopi obliki –navedla, da gre
pri dejavnostih podjetij za zasebno varovanje in zasebnihdetektivov v Španiji po njenem mnenju za regulirane poklice,
da je treba za te poklice predložiti dokazila o kvalifikacijah, da
pa ne obstaja sistem priznavanja v smislu te direktive.Minimalne zahteve glede pravilne tožbe so s tem izpolnjene.Vse drugo so vsebinska vprašanja.27—V zvezi s prvim in drugim očitkom glej zlasti sodbo Komisija
proti Portugalski (navedena v opombi 5, točke od 41 do 44 in
od 53 do 57), v zvezi s petim očitkom zlasti sodbo Komisijaproti Nizozemski (navedena v opombi 6, točke od 17 do 20 in31), podobno tudi sodbi Komisija proti Belgiji (navedenav opombi 3, točke od 35 do 38) in Komisija proti Portugalski(navedena v opombi 5, točki 60 in 61).
28—Glede razmejitve med svobodo ustanavljanja in svobodo
opravljanja storitev glej zlasti sodbe z dne 30. novembra 1995v zadevi Gebhard (C-55/94, Recueil, str. I-4165, točke od 25
do 28) in z dne 11. decembra 2003 v zadevi Schnitzer
(C-215/01, Recueil, str. I-14847, točke od 27 do 33) ter sodboKomisija proti Portugalski (navedena v opombi 5, točke od 24do 27).KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 975
Neobstoj usklajevanja na ravni Skupnosti
43. Kraljevina Španija večkrat brani svoje
zakone in druge predpise, ki so predmet
očitkov Komisije, s sklicevanjem na neobstojusklajevanja na ravni Skupnosti, ter pouda-rja, da zaradi tega v Španiji lahko veljajo
strožje zahteve kot v drugih državahčlanicah.
44. V tej zvezi je treba opozoriti na to:
temeljne svoboščine temeljijo na načelumedsebojnega priznavanja. Medsebojno pri-
znavanje nikakor ne predpostavlja, da je
zakonodajalec Skupnosti za neki gospodarskisektor ustvaril skupne standarde. Dejanskovelja to načelo tudi in še prav posebno
na področjih, za katera usklajevanja nibilo
in za katera se torej ne uporabljajo nitiskupni minimalni standardi.
29
45.Če skupnih standardov ni, so države
članice načeloma sicer še vedno pooblaščene
za določanje materialnih pogojev in postop-kovnih zahtev za dejavnosti, kakršna je
dejavnost osebja za varovanje iz podjetij
za zasebno varovanje. Pri tem lahko izhajajotudi iz različnih ravni zaščite.30Svoja poob-
lastila pa morajo vselej izvrševatiz upoštevanjem svobode opravljanja storitevin svobode ustanavljanja.
31Sem sodi upo-
števanje zahtev, ki jih tuje osebjeza varovanje že izpolnjuje v matični državi.32
Izjeme, določene v členih 45 ES in 46 ES
46. Kolikor Kraljevina Španija dejavnost
podjetij za zasebno varovanje približuje iz-jemam, ki zadevajo javni red in varnost terizvajanje javne oblasti, je bilo že razčiščeno,
da se člena 45(1) ES in 46(1) ES za primere,
kakršen je ta, ne uporabljata.
33
29—Ustaljena sodna praksa od sodbe Cassis de Dijon z dne
20. februarja 1979 v zadevi Rewe (120/78, Recueil, str. 649,točka 8). V zadnjem času glej denimo sodbo z dne 11. marca
2004 v zadevi Komisija proti Franciji (C-496/01, Recueil,
str. I-2351, točka 55, z nadaljnjimi sklicevanji). V istem smislutudi sodba z dne 9. marca 1999 v zadevi Centros (C-212/97,Recueil, str. I-1459, točka 28).30—Zgolj dejstvo, da ena država članica sprejme manj stroge
predpise kot druga, ne pomeni, da so predpisi zadnjenave-
dene nesorazmerni in zato nezdružljivi s pravom Skupnosti;glej sodbe z dne 10. maja 1995 v zadevi Alpine Investments(C-384/93, Recueil, str. I-1141, točka 51), z dne 12. decembra1996 v zadevi Reisebüro Broede (C-3/95, Recueil, str. I-6511,točka 42), z dne 1. februarja 2001 v zadevi Mac Quen in drugi
(C-108/96, Recueil, str. I-837, točki 33 in 34) in z dne
11. julija 2002 v zadevi Gräbner (C-294/00, Recueil,str. I-6515, točki 46 in 47).
31—Sodba z dne 3. oktobra 2000 v zadevi Corsten (C-58/98,
Recueil, str. I-7919, točka 31) in sodba Komisija proti Franciji
(navedena v opombi 29, točka 55).
32—Sodbi z dne 25. julija 1991 v zadevi Säger (C-76/90, Recueil,
str. I-4221, točka 15) in z dne 9. avgusta 1994 v zadevi Vander
Elst (C-43/93, Recueil, str. I-3803, točka 16) ter sodba
Corsten (navedena v opombi 31, točka 35).
33—Sodbe Komisija proti Španiji (navedena v opombi 2, točke
od 37 do 39 in 42 ter 45 in 46), Komisija proti Belgiji
(navedena v opombi 3, točke od 24 do 26 in od 28 do 30) inKomisija proti Italiji (navedena v opombi 4, točke od 20 do22).SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 976
B–Prvi očitek: neskladnost zahteve, da
mora biti podjetje za zasebno varovanje
pravna oseba, s členoma 43 ES in 49 ES
47. Predmet prvega očitka Komisije je
vŠpaniji veljavna zahteva, da morajo biti
podjetja za zasebno varovanje pravna oseba,ki ima eno od štirih statusnopravnih oblik,34
določenih v členu 7(1)(a) zakona o zasebnem
varovanju.
48. Zahteva, da morajo biti podjetja
za zasebno varovanje pravna oseba, lahko
ovira čezmejne dejavnosti ponudnikov stori-
tev, ki so ustanovljeni zunaj Španije v drugih
državah članicah in tam zakonito opravljajo
take storitve. Taka zahteva namreč prepre-
čuje fizičnim osebam s stalnim prebivališčemv tujini, da bi v Španiji opravljale svoje
storitve na področju storitev zasebnegavarovanja. Zato pomeni omejitev svobodeopravljanja storitev v smislu člena 49 ES.
35
49. Taka ureditev pa pomeni tudi omejitev
svobode ustanavljanja v smislu člena 43 ES,
saj ovira gospodarske subjekte iz drugihdržav članic, ki so fizične osebe, pri ustanav-
ljanju podružnic v Španiji.36
50. Da bi Kraljevina Španija upravičila ome-
njene omejitve, se sklicuje na za ščito pre-
jemnikov storitev in drugega prebivalstva.V ta namen naj bi bilo nujno, da podjetjaza zasebno varovanje izpolnjujejo posebnezahteve glede hrambe orožja, glede komuni-ciranja znotraj podjetja in glede usposablja-nja in izpopolnjevanja osebja za varovanje,denimo v obliki rednih vaj v streljanju.
51. V skladu z ustaljeno sodno prakso pa so
nacionalni ukrepi, ki lahko ovirajo ali napra-vijo izvrševanje temeljnih svoboščin,za katere jamči Pogodba ES, za manj pri-vlačno, upravičeni samo tedaj, kadar soizpolnjeni štirje pogoji: da se uporabljajo
nediskriminatorno, da ustrezajo nujnim raz-logom javnega interesa, da so primerniza uresničitev zastavljenega cilja in da neprekoračijo okvirov, ki so nujno potrebniza njegovo doseganje.
37
34—Glej točko 13 teh sklepnih predlogov.
35—Sodba Komisija proti Portugalski (navedena v opombi 5,
točka 41).36—Sodba Komisija proti Portugalski (navedena v opombi 5,
točka 42); glej tudi sodbi z dne 12. julija 1984 v zadevi Klopp(107/83, Recueil, str. 2971, točka 19) in z dne 7. julija 1988
v zadevi Stanton (143/87, Recueil, str. 3877, točka 11).
37—Glej sodbe Gebhard (navedena v opombi 28, točka 37),
Corsten (navedena v opombi 31, točka 39) in Schnitzer
(navedena v opombi 28, točka 35) ter sodbi z dne 31. marca
1993 v zadevi Kraus (C-19/92, Recueil, str. I-1663, točka 32)in z dne 21. aprila 2005 v zadevi Komisija proti Grčiji(C-140/03, ZOdl., str. I-3177, točka 34).KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 977
52. V tem primeru zahteva, da mora biti
podjetje za varovanje pravna oseba, nikakor
ni primerna za uresničenje zastavljenegacilja. Kakor Komisija pravilno opozarja,lahko izbira statusnopravne oblike podjetjavpliva med drugim na sredstva, ki sonjegovim delničarjem na voljo za internoizvajanje vpliva, ter na finančne interesedelničarjev in tretjih oseb. Vendar nobenod vidikov za ščite prejemnikov storitev in
drugega prebivalstva, ki jih tukaj navajaKraljevina Španija, ni odvisen od statusno-
pravne oblike zadevnih podjetij. V temsmislu je namreč pomembno samo to, da
različna podjetja, še posebno tam dejavne
fizične osebe, konkretno izpolnjujejo zahte-ve, naložene podjetjem za zasebno varovanje;tako denimo za nošenje in hrambo orožja
veljajo določena pravila, komuniciranje zno-
traj podjetja mora biti po potrebi prilagojenostopnji nevarnosti izvajanih dejavnosti,osebje za varovanje pa se mora udeležitipotrebnega šolanja. V tej zvezi Kraljevina
Španija, ki bi morala nositi dokazno bremeglede obstoja izjeme od temeljnih svoboščin,ni navedla nobenega razloga, iz katerega biizhajalo, da lahko pravna oseba bolje iz-polnjuje tovrstne zahteve kot denimo indivi-dualno podjetje.
53. Prvemu očitku je zato treba ugoditi.C–Drugi in tretji očitek: neskladnost
zahteve, po kateri mora imeti podjetje
za zasebno varovanje določen osnovni kapitalin položiti določeno varščino, s členoma 43 ES
in 49 ES
54. Predmet drugega in tretjega očitka
Komisije je, da morajo podjetja za zasebnovarovanje za pridobitev dovoljenja v Španiji
na določenih področjih dejavnosti imetiminimalen osnovni kapital, katerega višinaje natančneje opredeljena, ter da morajo prišpanski Caja General de Depósitos položiti
varščino, katere znesek je prav tako določen.
Drugi očitek: minimalni osnovni kapital
55. Zahteva v zvezi z minimalnim osnovnim
kapitalom, v razrede razporejenim gledena vrsto in geografski obseg dejavnosti, boverjetno ovirala čezmejne dejavnosti ponud-
nikov storitev, ki so ustanovljeni zunajŠpanije v drugih državah članicah in tam že
zakonito opravljajo ustrezne storitve. Tujiponudniki storitev, katerih osnovni kapital jenižji od minimalnega zneska, ki velja
vŠpaniji, bodo namreč ovirani pri tem, da
bi svoje storitve ponujali v Španiji. V tem je
omejitev svobode opravljanja storitevv smislu člena 49 ES.
38
38—Glej sodbo Komisija proti Portugalski (navedena v opombi 5,
točka 53).SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 978
56. Tak pogoj pa poleg tega pomeni tudi
omejitev svobode ustanavljanja v smislu
člena 43 ES.39Ovira namreč gospodarski
subjekt Skupnosti, katerega kapital je nižji odminimalnega zneska, ki v Španiji velja
za zadevno dejavnost, pri ustanovitvi hčerin-ske družbe ali podružnice v Španiji.
57. Kakor je Sodišče že ugotovilo, takega
pogoja ni mogoče upravičiti z argumentivarstva upnikov, saj obstajajo druga sredstva,s katerimi je ta cilj prav tako mogoče doseči,ki pa svobodo opravljanja storitev in svobodoustanavljanja omejujejo v manjši meri, de-nimo polog varščine
40ali pa sklenitev
zavarovalne pogodbe.41
58. Enake argumente je mogoče uporabititudi za navedbo Kraljevine Španije, po kateri
naj bi minimalni osnovni kapital služil kotdopolnilna varnost za prejemnike storitev inkot za ščita interesov drugega prebivalstva.
Tudi v tem primeru lahko opozorimona to, da bi varščina ali sklenitev zavarovalnepogodbe zadostovala in da bi podjetnikeiz drugih držav članic ovirala v manjši meri.59. Morda je sicer res, da –kakor Kraljevina
Španija navaja v svojo obrambo –
v posamičnih primerih ni mogoče pridobitiustreznega zavarovanja. Vseeno pa zadevnimpodjetjem za zasebno varovanje v takihokoliščinah vselej ostane možnost, da po-ložijo varščino. V vsakem primeru španska
ureditev prekoračuje okvire, ki so nujnopotrebni za doseganje zastavljenih ciljev, če
dokazilo o določenem minimalnem osnov-nem kapitalu predpisuje kot nujno, ne da bikot alternativo sploh dopustila druga sred-stva, denimo zavarovalne pogodbe alivarščine.
60. Drugemu očitku je zaradi tega treba
ugoditi.
Tretji očitek: varščina
61. Za že omenjeno zahtevo glede varščine
prav tako velja, da pomeni omejitev svobodeopravljanja storitev in svobode ustanavljanja(člen 49 ES oz. 42 ES), saj se opravljanjestoritev v Španiji oz. ustanavljanje hčerinskih
družb ali podružnic v Španiji za podjetja
za zasebno varovanje iz drugih držav članic
podraži in je zato manj zanimivo.
39—Sodba Komisija proti Portugalski (navedena v opombi 5,
točka 54) in sodba z dne 30. septembra 2003 v zadevi Inspire
Art (C-167/01, Recueil, str. I-10155, točki 100 in 101).
40—V tej zvezi glej tudi navedbe iz točk od 61 do 65 teh sklepnih
predlogov.
41—Sodba Komisija proti Portugalski (navedena v opombi 5,
točka 55).KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 979
62. Zastavlja se torej vprašanje, ali je
to omejitev mogoče upravičiti. V tej zvezi je
treba opozoriti na to, da je Sodišče zahtevoglede varščine že izrecno priznalo kot blažje
sredstvo varstva upnikov v primerjaviz določitvijo minimalnega osnovnegakapitala.
42
63. V skladu s špansko ureditvijo, ki je
sporna v tem primeru, naj bi varščina jamčila
zlasti za to, da je mogoče izterjati morebitneglobe, naložene zaradi kršitev zakona s stranipodjetij za zasebno varovanje. Končni cilj jetorej varstvo španskih javnih agencij kot
upnikov glob, ki bi lahko bile naložene.
64. Komisija ne očita zahteve po taki var-
ščini na splošno, temveč le okoliščino, da jo
je treba položiti pri španski Caja General de
Depósitos. Ker se s špansko ureditvijo
zahteva, da je treba varščino v vsakemprimeru položiti pri določeni španski insti-
tuciji, je s tem onemogočeno, da bi upošte-vali varščine, ki so bile položene v drugihdržavah članicah, zlasti v matični državi
podjetja za zasebno varovanje.65. Taka zahteva prekoračuje okvire, ki so
nujno potrebne za varstvo upnikov. Sicer je
legitimno, da organi države gostiteljice pre-verijo, ali varščina, položena v matični državi,po obsegu zadostuje za zagotovitev varstva
upnikov tudi v državi gostiteljici. Ni pamogoče upravičiti, da takih varščin samihpo sebi ne bi upoštevali ali da bi zahtevali, dase za tisto državo članico, v kateri želi
podjetje delovati, položi dodatna, posebnavarščina.
66. Kraljevina Španija je sicer izrazila pri-
pravljenost, da bo v prihodnje priznavala tudivarščine, položene pri drugih kreditnihinstitucijah v Skupnosti, vendar šele po
preteku rokov, ki jih je postavila Komisija.
43
Obstoj neizpolnitve obveznosti pa je trebapresojati glede na položaj, v katerem je biladržava članica ob izteku roka, določenega
v obrazloženem mnenju.
44Sodišče ne more
upoštevati poznejših sprememb.45Le
iz previdnosti naj opozorimo tudina dejstvo, da so za odpravo kršitve Pogodbe
42—Sodba Komisija proti Portugalski (navedena v opombi 5,
točka 55). Podobno tudi sodba z dne 7. maja 1998 v zadeviClean Car Autoservice (C-350/96, Recueil, str. I-2521,točka 36).43—Dopisi španske vlade Komisiji z dne 15. novembra 2000,
z dne 9. julija 2001 in z dne 19. junija 2002. Vendar španska
vlada še naprej zahteva, da podjetja za zasebno varovanje
za delovanje v Španiji položijo posebno varščino.
44—Ustaljena sodna praksa; glej samo sodbe z dne 16. januarja
2003 v zadevi Komisija proti Združenemu kraljestvu
(C-63/02, Recueil, str. I-821, točka 11), z dne 16. decembra
2004 v zadevi Komisija proti Italiji (C-313/03, neobjavljena vZOdl., točka 9) in z dne 14. aprila 2005 v zadevi Komisijaproti Nemčiji (C-341/02, ZOdl., str. I-2733, točka 33).
45—Sodbi z dne 18. novembra 2004 v zadevi Komisija proti Irski
(C-482/03, neobjavljena v ZOdl., točka 11) in Komisija protiNemčiji (navedena v opombi 44, točka 33).SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 980
potrebni zavezujoči pravni predpisi in da
samo (nova) upravna praksa, ki jo lahko
uprava poljubno spreminja in ni dovoljpoznana, ne more veljati za pravno učinko-vito izpolnitev obveznosti iz Pogodbe ES.
46
67. Tudi tretji očitek je torej utemeljen.
D–Četrti očitek: neskladnost zahteve,
da mora imeti podjetje za zasebnovarovanje minimalno število zaposlenih,
sčlenoma 43 ES in 49 ES
68. Predmet četrtega očitka Komisije je,
da je v skladu s točkami I.4.1(b), I.4.2(b) in
I.5.2(a) priloge k uredbi o zasebnem varovan-
ju za tam navedene dejavnosti v zvezi s prevo-zom vrednostnih predmetov, nevarnega blagain eksplozivnih sredstev predpisano minimal-noštevilo čuvajev, za nameščanje in vzdrže-
vanje alarmnih naprav in varnostnih sistemovpa minimalno število tehnikov.69. Komisija v obrazložitvi tožbe
47poleg
tega tudi zahtevo, ki velja v Španiji
za minimalno število oklepnih vozil
za prevoz nevarnega blaga in vrednostnihpredmetov, označuje za nezdružljivosčlenom 49 ES. Ker pa v tej zvezi ne
predlaga obsodbe Kraljevine Španije, kar je
nenavadno,
48ta vidik v nadaljevanju ne bo
večobravnavan, presoja četrtega očitka pa bo
omejena samo na zahtevo po minimalnemštevilu za zaposleno osebje.
70. Kar zadeva omenjena minimalna števila,
gre pri njih za omejitev svobode opravljanjastoritev (člen 49 ES), saj tako tuja podjetjaza zasebno varovanje z manj osebja svojih
storitev ne morejo ponujati na španskem
trgu. Prav tako je zaradi teh minimalnihštevil ustanavljanje podružnic ali hčerinskihdružb v Španiji za tuja podjetja za zasebno
varovanje dražje in torej manj zanimivo; pritem gre za omejitev svobode ustanavljanja(člen 43 ES).
71. Te omejitve se mi zdijo upravičene,
kolikor veljajo za prevoz eksplozivnih sred-
stev. Ker usklajevanja na ravni Skupnosti ni,
46—Glej med drugim sodbi z dne 9. marca 2000 v zadevi Komisija
proti Italiji (C-358/98, Recueil, str. I-1255, točka 17) inKomisija proti Nizozemski (navedena v opombi 6, točka 19).47—Točke od 51 do 55 tožbe Komisije.
48—V tej zvezi glej tožbeni predlog Komisije, naveden v točki 30
teh sklepnih predlogov.KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 981
imajo države članice možnost lastne presoje
glede ravni zaščite, ki jo želijo doseči
na svojem ozemlju.49V tem primeru se
Kraljevina Španija prepričljivo sklicuje
na nevarnosti, ki bi jih prevoz eksplozivnihsredstev lahko pomenil za širšo javnost,
navsezadnje zaradi povečane grožnje tero-rizma, zlasti v Španiji. Iz tega naj bi izhajalo,
da prevozov eksplozivnih sredstev tam nemore izvajati ena sama oseba, temvečnajmanj dva čuvaja,
50ter da mora imeti
osebje za prevoze določeno znanje za delos tovrstnimi sredstvi. Komisija te argumen-tacije ni zavrnila utemeljeno. V tem smislu jetreba zato njen četrti očitek zavrniti.
72. Sicer ima španski zakonodajalec tudi
na vseh drugih področjih možnost lastne
presoje glede ravni zaščite, ki jo je treba
doseči v Španiji. Vseeno pa bi morala
Kraljevina Španija, ki nosi dokazno breme
glede obstoja izjem od zadevnih temeljnihsvoboščin, utemeljeno predstaviti, da sominimalna števila za osebje, ki zdaj veljajo
vŠpaniji, primerna za dosego te ravni za ščite
in da ne prekoračujejo okvirov, ki so nujnopotrebni za doseganje tega cilja. Tega pav tem primeru ni storila. Pravzaprav jeKraljevina Španija sama izrazila pripravlje-
nost, da omenjena minimalna številaza osebje vsakokrat zmanjša za polovico. S
tem obenem priznava, da zahteve, ki tre-
nutno veljajo v španski ureditvi, niso nujno
potrebne za dosego zastavljenega cilja, na-mreč za zagotovitev zastavljene ravni var-
nosti pri prevozih vrednostnih predmetov innevarnega blaga ter pri nameščanju invzdrževanju alarmnih naprav in varnostnihsistemov.
73. Poleg tega bi morala Kraljevina Španija
tudi utemeljeno predstaviti, v kolikšni meri jemogoče bodoča minimalna števila za osebje,
zmanjšana za polovico, upravičiti na podlagi
nujnih razlogov splošnega interesa. Za na-mene tega postopka zaradi neizpolnitveobveznosti pa lahko preizkus tega vidikapustimo ob strani, saj je treba obstojneizpolnitve obveznosti presojati gledena položaj, v katerem je bila država članica
ob izteku roka, določenega v obrazloženemmnenju. Sodišče ne more upoštevati poznej-ših sprememb.
51Le napovedi bodočih spre-
memb nacionalnih predpisov zagotovo nemorejo zadostovati.
74. Zato je torej treba četrtemu očitku
ugoditi v delu, ki zadeva obveznost tujihpodjetij za zasebno varovanje, da morajo
49—V tej zvezi glej točko 45 teh sklepnih predlogov in sodno
prakso, navedeno v opombi 30, glede na katero zgolj dejstvo,
da v različnih državah članicah veljajo različno strogi
predpisi, še ne pomeni, da so strožji predpisi nesorazmerni
in zato nezdružljivi s pravom Skupnosti.
50—V točki I.4.2(b) priloge k uredbi o zasebnem varovanju se
zahteva, da mora imeti vsako vozilo za prevoz eksplozivnihsredstev najmanj dva za to specializirana čuvaja.51—V tej zvezi glej točko 66 teh sklepnih predlogov in tam
navedeno ustaljeno sodno prakso.SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 982
imeti v Španiji minimalno število zaposlenih,
če so dejavna na področju prevoza vrednost-
nih predmetov in nevarnega blaga alina področju nameščanja ter vzdrževanjaalarmnih naprav in varnostnih sistemov.
E–Peti očitek: neskladnost zahteve, da je
treba za dejavnost osebja za varovanjevŠpaniji pridobiti posebno dovoljenje,
sčlenoma 43 ES in 49 ES
75. Komisija s petim očitkom nasprotuje
temu, da zaposleni podjetja za zasebnovarovanje iz druge države članice potrebujejo
posebno upravno dovoljenje za dejavnostvŠpaniji, ne da bi se pri tem upoštevalo, ali
so v državi sedeža podjetja že pridobili
primerljivo dovoljenje.
76. V sodni praksi je že razčiščeno, da
nacionalna ureditev, ki kot pogojza opravljanje določenih storitev podjetja,ustanovljenega v drugi državi članici, postav-
lja izdajo upravnega dovoljenja, pomeniomejitev svobode opravljanja storitev.
52Pod-
obno tudi zahteva po upravnem dovoljenju
za osebje, zaposleno v takem podjetju,omejuje svobodo opravljanja storitev tegapodjetja.
53Poleg tega je lahko tujim podje-
tjem za zasebno varovanje tudi oteženo, dadenimo ustanovijo hčerinsko družbo alipodružnico v Španiji, če morajo za osebje
za varovanje, ki ga zaposlujejo, pridobitiupravno dovoljenje; španska ureditev torej
pomeni tudi omejitev svobode ustanavljanja.
77. V skladu z ustaljeno sodno prakso so
nacionalni ukrepi, ki lahko ovirajo ali napra-vijo izvrševanje temeljnih svoboščin,za katere jamči Pogodba ES, za manj pri-vlačno, upravičeni samo tedaj, kadar soizpolnjeni štirje pogoji: da se uporabljajo
nediskriminatorno, da ustrezajo nujnim raz-logom javnega interesa, da so primerniza uresničitev zastavljenega cilja in da neprekoračijo okvirov, ki so nujno potrebniza njegovo doseganje.
54
52—Glej denimo sodbe Säger (navedena v opombi 32, točka 14),
Vander Elst (navedena v opombi 32, točka 15), Komisija proti
Belgiji (navedena v opombi 3, točka 35), Komisija proti
Portugalski (navedena v opombi 5, točka 60) in Komisijaproti Nizozemski (navedena v opombi 6, točka 17).
53—Sodba Komisija proti Nizozemski (navedena v opombi 6,
točke 17, 18 –zadnji stavek –in 20), v kateri je šlo za nujnost
pridobitve dovoljenja za vodstveno osebje podjetij za zasebno
varovanje; glede drugih zaposlenih podjetja glej poleg tegasodbi Vander Elst (navedena v opombi 32, točka 15) in z dne21. oktobra 2004 v zadevi Komisija proti Luksemburgu(C-445/03, ZOdl., str. I-10191, točke 23, 24 in 30).
54—V tej zvezi glej sodno prakso, navedeno v opombi 37.KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 983
78. Kakor sem navedla že ob neki drugi
priložnosti, zaradi posebnih nevarnosti, ki so
povezane z dejavnostjo podjetij za zasebnovarovanje, ni nikakršnih načelnih pomislekovzoper nujnost preventivnega nadzora takihpodjetij in njihovega osebja s strani državnihorganov. Tovrsten nadzor lahko privzameobliko postopka izdajanja upravnega dovo-ljenja.
55Kaže, da med Komisijo in Kraljevino
Španijo to v tem primeru niti ni sporno.
79. Obstaja pa nesoglasje glede tega,
v kolikšni meri morajo organi države gosti-teljice upoštevati zahteve, ki za osebjeza varovanje veljajo že v njihovi matični
državi. Odgovor na to vprašanje predpostav-lja različen pristop k presoji, ki je odvisenvsaj od tega, ali je prizadeta svobodaustanavljanja (člen 43 ES) ali svobodaopravljanja storitev (člen 49 ES).
80. Tako od izvajalca storitev, ki v drugi
državi članici deluje samo začasno, ni
mogoče zahtevati izpolnjevanja vseh pogojevza ustanovitev v tisti državi članici, saj bi
sicer svobodi opravljanja storitev odvzeli vsopraktično učinkovitost.
56Omejitev svobode
opravljanja storitev pride v poštev le tedaj, ko
upravičenega interesa ne varujejo že uredit-
ve, ki za izvajalca storitev veljajo v njegovimatični državi.57
81.Če je bilo torej za osebje za varovanje
iz podjetja za zasebno varovanje že v matični
deželi pridobljeno upravno dovoljenje, svo-boda opravljanja storitev zavezuje državo
gostiteljico k temu, da to okoliščino upo-
števa. Ponovni postopek izdajanja upravnegadovoljenja v državi gostiteljici je torej lahkoupravičen le v izjemnih primerih, če preve-
rjanje osebja za varovanje, že opravljeno
v matični državi, v bistvenem ni biloenakovredno.
58
82. Ker španska ureditev zahteva, da osebje
za varovanje iz podjetij za zasebno varovanjeza delovanje v Španiji vselej in brez izjeme
potrebuje dovoljenje španskega organa, s tem
onemogoča, da bi upoštevali tiste obveznosti,ki za osebje za varovanje veljajo že v drugih
55—V tej zvezi glej točke od 32 do 34 in točko 44 mojih sklepnih
predlogov z dne 22. junija 2004 v zadevi Komisija protiNizozemski (navedeni v opombi 6). V istem smislu denimosodba Komisija proti Franciji (navedena v opombi 29,
točka 70), v kateri je priznano, da zaščita prebivalstva
na občutljivih področjih –zdravje in zagotavljanje kakovosti
zdravniških storitev –tam lahko upraviči preventiven nadzor
v obliki postopka izdajanja dovoljenj.56—Sodbe Säger (navedena v opombi 32, točka 13), Vander Elst
(navedena v opombi 32, točka 17) in Corsten (navedenav opombi 31, točka 43).
57—Sodba Corsten (navedena v opombi 31, točka 35,
z nadaljnjimi sklicevanji), v istem smislu tudi sodbi Komisijaproti Franciji (navedena v opombi 29, točka 71) in Komisijaproti Luksemburgu (navedena v opombi 53, točka 35).
58—V tej zvezi glej tudi točki 38 in 53 mojih sklepnih predlogov
z dne 22. junija 2004 v zadevi Komisija proti Nizozemski(navedeni v opombi 5).SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 984
državah članicah, in zato krši svobodo
opravljanja storitev.59
83. V nasprotju s tem pa mora podjetje
v primeru ustanavljanja v drugi državičlanici, denimo z ustanovitvijo hčerinskedružbe ali podružnice, izpolnjevati načelomaenake pogoje, ki veljajo tudi za državljanedržave gostiteljice.
60Podjetje za zasebno
varovanje, ki se ustanavlja v Španiji, mora
torej praviloma pridobiti potrebna dovoljenjaza dostop in opravljanje dejavnosti, vključnoz dovoljenji, potrebnimi za osebjeza varovanje, ki ga zaposluje v Španiji. To
seveda predvideva, da se zadevne določbe neuporabljajo diskriminatorno, da ustrezajorazlogom javnega interesa, da so primerne
za uresničitev zastavljenega cilja in da ne
prekoračijo okvirov, ki so nujno potrebniza njegovo doseganje.
61
84. V tem primeru bistvenih pomislekovglede upravičenosti postopka za izdajoupravnega dovoljenja ni. Vsekakor si lahkopredstavljamo, da tuje podjetje za zasebnovarovanje, ki v Španiji ustanovi hčerinsko
družbo ali podružnico, namerava zaposlitituje osebje (ali osebje, ki ima dovoljenjev tujini). Svoboda opravljanja storitev tedaj
zavezuje državo gostiteljico, da v okviru
postopka za izdajo ustreznih dovoljenj upo-števa zahteve, ki jih posamezni člani osebja
za varovanje že izpolnjujejo v zadevni ma-
tični državi, in da jih preverijo glede enako-vrednosti.
62Če je bilo torej že v matični
državi zadevne osebe v postopku, ki jev glavnem primerljiv, ugotovljeno, da osebaizpolnjuje pogoje za zadevno dejavnost, moraimeti zadevno podjetje možnost, da se tudivŠpaniji sklicuje na to.
63
85.Češpanska ureditev ne omogoča upo-
števanja zahtev, ki jih posamezni člani osebja
za varovanje izpolnjujejo že v zadevni ma-
tični državi, torej krši svobodo
ustanavljanja.64
86. Tudi z upoštevanjem posebnih nevarno-
sti, ki so povezane z dejavnostmi podjetijza zasebno varovanje, španskega pravnega
položaja v sedanji obliki ni mogoče upravi-
59—V istem smislu sodba Komisija proti Belgiji (navedena
v opombi 3, točka 38); podobno sodba Komisija proti
Portugalski (navedena v opombi 5, točka 66).
60—Sodba Gebhard (navedena v opombi 28, točka 36, prvi
stavek).
61—Glej točko 77 teh sklepnih predlogov.62—V tem smislu –glede poklicnih kvalifikacij –ustaljena sodna
praksa, glej sodbe z dne 7. maja 1991 v zadevi Vlassopoulou(C-340/89, Recueil, str. I-2357, točka 16 in naslednje), z dne16. maja 2002 v zadevi Komisija proti Španiji (C-232/99,
Recueil, str. I-4235, točka 21), z dne 13. novembra 2003
v zadevi Morgenbesser (C-313/01, Recueil, str. I-13467,
točka 57) in z dne 7. oktobra 2004 v zadevi Markopoulos indrugi (C-255/01, ZOdl., str. I-9077, točka 63). Glede zahtevza postopek glej tudi sodbo Kraus (navedena v opombi 37,točke od 38 do 41).
63—V tej zvezi glej tudi točko 53 mojih sklepnih predlogov z dne
22. junija 2004 v zadevi Komisija proti Nizozemski (navedeniv opombi 5).
64—V istem smislu sodba Komisija proti Belgiji (navedena
v opombi 3, točka 38); podobno sodba Komisija protiPortugalski (navedena v opombi 5, točka 66).KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 985
čiti. Presega namreč okvire, ki so nujno
potrebni za dosego zastavljenega cilja, to je
zagotoviti strog nadzor nad osebjemza varovanje iz podjetij za zasebno varova-nje.
65
87. Petemu očitku je zato treba ugoditi.
F–Šesti očitek: kršitev direktiv 89/48 in
92/51 zaradi nepriznavanja strokovne iz-obrazbe in usposabljanja
88. Kakor je bilo pokazano zgoraj,66ješesti
očitek Komisije dopusten le v tolikšni meri,kolikor zadeva Direktivo 92/51.
89. S tem zadnjim očitkom Komisija za-
trjuje, da španski predpisi glede priznavanja
tujih potrdil o kompetentnosti ne zajemajoniti splošnih področij dejavnosti podjetijza zasebno varovanje niti dejavnosti zasebnihdetektivov, čeprav je pridobitev dovoljenjza dejavnost v podjetju za zasebno varovanje
v skladu s španskimi zakoni odvisna od
različnih znanj in sposobnosti, za dejavnostzasebnih detektivov pa je potrebna posebnadiploma. S tem naj Kraljevina Španija ne bi
izpolnila svojih obveznosti glede prenosaDirektive 92/51.
Dejavnost osebja za varovanje iz podjetij
za zasebno varovanje
90. Uporabnost Direktive 92/51 najprej
predpostavlja, da pri dejavnosti osebjaza varovanje iz podjetij za zasebno varovanjevŠpaniji sploh gre za reguliran poklic.
91. V skladu s členom 1(e) v povezavi
sčlenom 1(f) Direktive 92/51 regulirani
poklic sestavljajo ena ali več poklicnih
dejavnosti, katerih dostop ali opravljanje je
posredno ali neposredno zakonsko urejeno,torej z zakoni in drugimi predpisi. Za dostopali opravljanje poklica torej velja, da jeneposredno zakonsko urejen, kadar zakoniin drugi predpisi države gostiteljice vsebujejoureditev, s katero je zadevna poklicna dejav-nost izrecno pridržana osebam, ki izpolnju-jejo določene zahteve, medtem ko je dostop
65—V istem smislu sodbi Komisija proti Belgiji (navedena
v opombi 3, točke od 35 do 38) in Komisija proti Portugalski(navedena v opombi 5, točka 66).
66—Točke od 32 do 40 teh sklepnih predlogov.SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 986
do te dejavnosti prepovedan tistim, ki teh
pogojev ne izpolnjujejo.67
92.Člen 53 uredbe o zasebnem varovanju
odčlanov osebja za varovanje iz podjetij
za zasebno varovanje med drugim zahteva,da so polnoletni in da so fizično in psihičnoprimerni za svojo dejavnost, zlasti da nimajobolezni, ki bi jih lahko ovirala pri opravljanjunjihovega dela. Kakor Komisija pravilno intudi nesporno navaja, osebje za varovanje izpodjetij za zasebno varovanje v Španiji torej
opravlja regulirani poklic v smislu člena 1(e)
v povezavi s členom 1(f) Direktive 92/51.
93. Zgolj ugotovitev, da gre za regulirani
poklic, pa vsekakor še ni dovolj, da bi
v primeru, kakršen je ta, uporabljali Direk-tivo 92/51. Preveriti je treba namreč tudi to,
ali mora osebje za varovanje iz podjetij
za zasebno varovanje predložiti potrdilao kompetentnosti v smislu omenjene direk-tive.94. Pojem potrdila o kompetentnosti je
nadvse širok in v skladu s členom 1(c)
Direktive 92/51 ne zajema le vsakega doka-zila, ki potrjuje izobrazbo in usposobljenost,ki ni del celote, sestavljajoče diplomo, temvečtudi vsako dokazilo, izdano na podlagi oceneosebnih sposobnosti, usposobljenosti ali zna-nja prosilca.
95. V nasprotju s tem, za kar se zdi, da
predpostavlja Komisija,
68pa v tem primeru
ne gre za to, ali je odločba o dostopu
do poklica (dovoljenje v skladu s členom 10
zakona o zasebnem varovanju v povezavisčlenom 53 uredbe o zasebnem varovanju),
ki so jo nazadnje sprejeli španski organi,
potrdilo o kompetentnosti, temveč bolj
za to, ali se potrdila o kompetentnosti odzadevnih oseb zahtevajo kot pogoj za izdajotakega dovoljenja.
96. Kraljevina Španija izpodbija dejstvo, da
je izdaja dovoljenj za osebje za varovanjeiz podjetij za zasebno varovanje odvisnaod predložitve takih potrdil
o kompetentnosti.
97. Glede na to ozadje bi morala Komisija
prepričljivo pokazati, katera posamezna po-
trdila, ki jih zahtevajo španski organi in
67—Sodbe z dne 1. februarja 1996 v zadevi Aranitis (C-164/94,
Recueil, str. I-135, točki 18 in 19), z dne 8. julija 1999 v zadeviFernández de Bobadilla (C-234/97, Recueil, str. I-4773, točki16 in 17), z dne 11. julija 2002 v zadevi Gräbner (C-294/00,
Recueil, str. I-6515, točki 31 in 32) in z dne 7. oktobra 2004
v zadevi Komisija proti Franciji (C-402/02, neobjavljena vZOdl., točka 30) ter sodba Morgenbesser (navedenav opombi 62, točka 49). 68 —Glej vlogo Komisije z dne 3. maja 2004, zlasti točki 53 in 56.KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 987
po njenem mnenju v tem primeru spadajo
na področje uporabe Direktive 92/51. Glede
na ustaljeno sodno prakso mora namreč Ko-
misija v okviru postopka zaradi neizpolnitveobveznosti dokazati obstoj zatrjevane neiz-polnitve obveznosti; Sodišču mora predložitipotrebne ugotovitve, na podlagi katerihlahko to preveri obstoj neizpolnitve, pri tempa se ne sme opirati na domneve.
69
98. Tožba Komisije tem zahtevam neustreza.
99.Člen 53(c) uredbe o zasebnem varova-
nju, na katerega se v svoji tožbi sklicujeKomisija, pomeni samo, da osebjeza varovanje iz podjetij za zasebno varovanjemora imeti psihofizične sposobnosti, ki so
potrebne za opravljanje poklica.
70Iz trditve
Komisije ni mogoče razbrati, v kakšni oblikise omenjeni pogoji preverjajo pred izdajoupravnega dovoljenja za osebje za varovanje.Še zlasti ni razvidno, ali španski organi splohzahtevajo predložitev kakršnega koli potrdi-
la, ki potrjuje obstoj teh osebnih lastnosti,
sposobnosti ali znanja –le tedaj bi se lahko
uporabila Direktiva 92/51 –, ali pa se
toneformalno preverja v okviru postopka
za izdajo dovoljenja za zadevno osebo.Komisija niti ne navaja, ali se v Španiji taka
potrdila izdajajo osebam, ki želijo delovati
kot osebje za varovanje v podjetju za zasebnovarovanje.
71
100. Komisija torej nikakor ni prepričljivopojasnila, da se Direktiva 92/51 v tem
primeru sploh uporablja. V teh okoliščinah
Sodišče ne more ugotoviti, da KraljevinaŠpanija v zvezi z osebjem za varovanjeiz podjetij za zasebno varovanje ni izpolnilasvoje obveznosti glede prenosa Direktive92/51.
101. Samo za popolnejšo sliko je treba
pripomniti, da seveda tudi neodvisnood uporabnosti direktiv 89/48 in 92/51za države članice obstoji obveznost, ki izvira
neposredno iz temeljnih svoboščin (členi 39ES, 43 ES in 49 ES), po kateri morajo v tujini
pridobljene kvalifikacije preveriti glede ena-
69—Sodbe z dne 25. maja 1982 v zadevi Komisija proti
Nizozemski (96/81, Recueil, str. 1791, točka 6), z dne
20. marca 1990 v zadevi Komisija proti Franciji (C-62/89,Recueil, str. I-925, točka 37), z dne 29. maja 1997 v zadeviKomisija proti Združenemu kraljestvu (C-300/95, Recueil,str. I-2649, točka 31), z dne 9. septembra 1999 v zadeviKomisija proti Nemčiji (C-217/97, Recueil, str. I-5087, točka
22), z dne 4. aprila 2005 v zadevi Komisija proti Nemčiji
(C-341/02, ZOdl., str. I-2733, točka 35) in z dne 12. maja2005 v zadevi Komisija proti Belgiji (C-287/03, ZOdl.,str. I-3761, točka 27).
70—V skladu s členom 53(a) uredbe o zasebnem varovanju
morajo biti zadevne osebe prav tako polnoletne. Poleg tegastarostnega merila in zahteve glede psihofizičnih sposobnostivsebuje člen 53 uredbe o zasebnem varovanju tudi nekaj
drugih zahtev v zvezi z nekaznovanostjo in nadalje pred-
pisuje, da zaposleni v zadnjih dveh letih niso smeli opravljati
določenih poklicev oz. dejavnosti. Komisija pa vsehteh zahtev posamično ni izbrala za predmet postopka, zatov nadaljevanju ne bodo več obravnavane.71—Komisija v obrazložitvi tožbe niti z besedo ne omeni člena 10
zakona o zasebnem varovanju. Zgolj omemba takegapredpisa pri predstavljanju pravnega okvira primera ne
zadošča za to, da bi na njem utemeljili očitek v postopku
zaradi neizpolnitve obveznosti (v tem smislu sodba z dne 29.novembra 2001 Komisija proti Italiji, navedena v opombi 13,točka 21).SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 988
kovrednosti in jih po potrebi priznati. Države
članice imajo prav tako obveznost, da
upoštevajo morebitne izpite iz sposobnosti,ki so jih zadevne osebe že opravile v drugih
državah članicah.72
Dejavnost zasebnih detektivov
102. V zvezi z delovanjem zasebnih detekti-
vov je po členu 54(5)(b) uredbe o zasebnem
varovanju izdaja ustreznega upravnega dovo-
ljenja odvisna od posedovanja „diplome“
za zasebne detektive, ki se v skladuz veljavnimi upravnimi predpisi ministrstvaza pravosodje in notranje zadeve podeljujepo zaključku ustreznih tečajev in opravlje-nem izpitu.
103. Dejavnost zasebnih detektivov v Španiji
je torej regulirani poklic v smislu člena 1(e)
v povezavi s členom 1(f) Direktive 92/51.
73
104. Navedena „diploma“ prav tako sodi
na področje Direktive 92/51. Glede na raz-položljive informacije sicer ne gre za diplomo
v smislu člena 1(a) Direktive 92/51, saj se ne
zahteva izobraževanje v trajanju najmanjenega leta. V skladu z besedilom člena 54(5)
(b) uredbe o zasebnem varovanju pa gre
bodisi za spričevalo v smislu člena 1(b), če
zahtevani tečaji pomenijo poklicno usposab-
ljanje v smislu Direktive, bodisi vsaj
zapotrdilo o kompetentnosti v smislu prve
alinee člena 1(c) Direktive 92/51, če tečaji ne
dosegajo kakovosti izobraževanja.
105. Direktiva 92/51 se torej lahko uporablja
za dejavnost zasebnih detektivov v Španiji.
Glede na to, ali se zahteva iz člena 54(4)
uredbe o zasebnem varovanju nanašana spričevalo ali na potrdiloo kompetentnosti v smislu Direktive 92/51,bi bil potreben bodisi sistem priznavanjav skladu s členom 6 te direktive bodisi
posebni sistem za priznavanje drugih kvali-
fikacij v skladu s členom 8 te direktive.
106. Ker glede na nesporne navedbe Komi-
sije sistemi priznavanja v smislu Direktive92/51 za poklic zasebnega detektiva v Španiji
ne obstajajo, gre tako za kršitev Pogodbev smislu člena 228(1) ES.
72—V tej zvezi glej navedbe iz točk od 76 do 86 teh sklepnih
predlogov.
73—Glede posameznih pogojev glej točko 92 teh sklepnih
predlogov.KOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 989
Vmesni sklep
107. V teh okoliščinah je treba pritrditi
šestemu očitku Komisije v delu, ki zadevaočitek Kraljevini Španiji, da za poklic za-
sebnih detektivov ni vzpostavila sistemaza priznanje strokovne izobrazbe in uspo-sabljanja za dejavnost zasebnih detektivov, kibi ustrezal zahtevam Direktive 92/51. Vpreostalem pa je ta očitek neutemeljen in jetožbo treba zavrniti.
VII–Stroški
108. Kar zadeva umik prvotno prvega očitka
Komisije, je vsaka od strank predlagala,
74naj
se drugi stranki naloži plačilo stroškov.75
Iz prvega odstavka člena 69(5) Poslovnika
Sodišča izhaja, da je treba stroške naložititožeči stranki, razen če se zdi, da bi bila
naložitev stroškov toženi stranki upravičenazaradi njenega ravnanja.109. V tem primeru je Kraljevina Španija
šele po izteku roka, ki ga je Komisija določila
v obrazloženem mnenju, spremenila zahtevoiz uredbe o zasebnem varovanju gledešpanskega državljanstva.
76Ker pa je treba
obstoj neizpolnitve obveznosti presojati gle-de na položaj, v katerem je bila državačlanica ob izteku roka, določenegav obrazloženem mnenju,
77bi prvotno prvi
očitek Komisije ob sumarični presoji utegniluspeti. Ker je Kraljevina Španija uredbo
o zasebnem varovanju spremenilaz zamudo, je dala Komisiji razlog za tožbo.V teh okoliščinah je upravičeno, da se gledeumaknjene tožbe plačilo stroškov postopkanaloži Kraljevini Španiji.
110. Ker pa je treba tožbi Komisije v celoti
ugoditi le glede štirih od preostalih šestih
očitkov, medtem ko z dvema očitkoma uspele delno, bi moralo Sodišče stroške delitiv skladu s prvim odstavkom člena 69(3)
Poslovnika.
111. Zato bi morala Kraljevina Španija nositi
svoje stroške in naložiti bi se ji moralo plačilotrehčetrtin stroškov Komisije. V preostalem
bi morala Komisija nositi svoje stroške.
74—Ta prvotno prvi očitek je zadeval zahtevo, da imajo podjetja
za zasebno varovanje in njihovo osebje za varovanje špansko
državljanstvo. Komisija ga je umaknila v točki 8 vloge z dne3. maja 2004; glej točko 29 teh sklepnih predlogov.
75—V tej zvezi glej vlogi Komisije z dne 3. maja 2004 in Kraljevine
Španije z dne 1. julija 2004, v katerih sta predloga glede tega,da se plačilo stroškov naloži drugi stranki, ohranjenanespremenjeno.76—Glej točko 25 teh sklepnih predlogov.
77—V tej zvezi glej ustaljeno sodno prakso, navedeno
v opombi 44.SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 990
VIII –Predlog
112. Na podlagi predhodnih navedb predlagam Sodišču, naj razsodi:
1. Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti iz členov 43 ES in 49 ES s tem, da
v okviru zakona št. 23/1992 o zasebnem varovanju in uredbe o zasebnem
varovanju, odobrene s kraljevim odlokom št. 2364/1994, predpisuje,
a) da morajo tudi podjetja za zasebno varovanje iz drugih držav članic
—biti pravna oseba,
—imeti določen osnovni kapital, ne glede na to, da podjetje v državi
ustanovitve nima enake obveznosti,
—položiti varščino na španski Caja General de Depósitos , ne glede na to, da
to podjetje v državi ustanovitve nima enake obveznosti, terKOMISIJA PROTI ŠPANIJI
I - 991
—imeti minimalno število zaposlenih, če so dejavna na področju prevoza
vrednostnih predmetov in nevarnega blaga ali na področju nameščanja in
vzdrževanja alarmnih naprav in varnostnih sistemov, in
b) da morajo člani osebja za varovanje iz podjetij za zasebno varovanje
iz drugih držav članic v Španiji posedovati novo posebno dovoljenje, čeprav
v matični državi zadevnega podjetja že imajo primerljivo dovoljenje.
2) Kraljevina Španija ni izpolnila svojih obveznosti glede prenosa Direktive Sveta
92/51/EGS z dne 18. junija 1992 o drugem splošnem sistemu priznavanjastrokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS, ker nivzpostavila sistema za priznavanje strokovne izobrazbe in usposabljanjaza dejavnost zasebnih detektivov, ki bi ustrezal zahtevam te direktive.
3) V preostalem se tožba zavrne.4)Kraljevina Španija nosi svoje stroške in tri četrtine stroškov Komisije.
V preostalem Komisija nosi svoje stroške.SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT –ZADEVA C-514/03
I - 992