Zbi rka odločb sodne pr akse 
Zadeva C-4 2 5 / 1 6  
Hansruedi Raimund  
proti  
Mic haeli Aigner  
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof) 
„Predhodno odločanje – Intelektualna in industrijska lastnina – Znamka Evropske unije – Uredba (ES) 
št. 207/2009 – Člen 96(a) – Tožba zaradi kršitve – Člen 99(1) – Domneva veljavnosti – Člen 100 – 
Nasprotna tožba za ugotovitev ničnosti – Razmerje med tožbo zaradi kršitve in nasprotno tožbo za 
ugotovitev ničnosti – Procesna avtonomija“ 
Povzetek – Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 19. oktobra 2017 
1. Pravo Evropske unije – Razlaga – Metode – Razlaga glede na kontekst in namen 
2. Znamka Evropske unije – Spori v zvezi s kršitvami in veljavnostjo znamk Evropske unije – 
Pristojnost v zvezi s kršitvami in veljavnostjo – Sodišče Evropske unije za znamke ne sme zavrniti 
tožbe zaradi kršitve iz absolutnega razloga za ničnost, ne da bi ugodilo nasprotni tožbi na 
ugotovitev ničnosti, ne da bi ugodilo nasprotni tožbi za ugotovitev ničnosti, ki jo je vložila tožena 
stranka v tem postopku zaradi kršitve in ki temelji na tem istem razlogu za ničnost 
(Uredba Sveta št. 207/2009 , členi 52(1)(b), 96(a), 99(1) in 100(1)) 
3. Pravo Evropske unije – Neposredni učinek – Individualne pravice – Varstvo s strani nacionalnih 
sodišč – Pravno sredstvo – Načelo procesne avtonomije – Določitev sodišč, pristojnih za odločanje 
otožbah, ki se opirajo na pravo Unije, in postopkovnih pravil, ki urejajo tožbe – Meje – 
Spoštovanje načel enakovrednosti in učinkovitosti 
(člen 4(3) PEU) 
4. Znamka Evropske unije – Spori v zvezi s kršitvami in veljavnostjo znamk Evropske unije – 
Pristojnost v zvezi s kršitvami in veljavnostjo – Sodišče Evropske unije za znamke ne sme zavrniti 
tožbe zaradi kršitve iz absolutnega razloga za ničnost, ne da bi ugodilo nasprotni tožbi na 
ugotovitev ničnosti, ne da bi ugodilo nasprotni tožbi za ugotovitev ničnosti, ki jo je vložila tožena 
stranka v tem postopku zaradi kršitve in ki temelji na tem istem razlogu za ničnost – 
Pravnomočnost odločitve o nasprotni tožbi za ugotovitev ničnosti – Zahteva – Neobstoj 
(Uredba Sveta št. 207/2009 , členi 52(1)(b), 96(a) in 100(1)) 
1. Glej besedilo odločbe. 
(Glej točko 22.) 
SL 
ECLI:EU:C:2017 :776 1 
POVZETEK – ZADEVA C-425/16  
RAIMUND  
2. Člen 99(1) Uredbe št. 207/2009 o znamki Evropske unije je treba razlagati tako, da tožbe zaradi 
kršitve, ki je bila pri sodišču za znamke Evropske unije vložena v skladu s členom 96(a) te uredbe, ni 
mogoče zavrniti iz absolutnega razloga za ničnost, kakršen je ta, ki je določen v členu 52(1)(b) 
navedene uredbe, ne da bi to sodišče ugodilo nasprotni tožbi za ugotovitev ničnosti, ki jo je tožena 
stranka v tem postopku zaradi kršitve vložila na podlagi člena 100(1) iste uredbe in ki temelji na tem 
istem razlogu za ničnost. 
(Glej točko 35 in točko 1 izreka.) 
3. V tem okviru je treba opozoriti, da če področje na ravni Unije ni urejeno, se v skladu z ustaljeno 
sodno prakso Sodišča v nacionalnem pravnem redu vsake države članice na podlagi načela procesne 
avtonomije določijo pristojna sodišča in postopkovna pravila za pravna sredstva, namenjena 
zagotavljanju varstva pravic, ki jih posameznikom daje pravo Unije, vendar so države članice 
odgovorne za to, da v vsakem primeru zagotovijo učinkovito varstvo teh pravic (glej v tem smislu sodbi 
z dne 30. septembra 2003 , Köbler, C-224/01, EU:C:2003 :513, točka 47, in z dne 27. junija 2013 , 
Agrokonsulting, C-93/12, EU:C:2013 :432, točka 35). 
V zvezi s tem v skladu z načelom lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PEU postopkovna pravila za 
pravna sredstva, namenjena zagotavljanju varstva pravic, ki jih posameznikom daje pravo Unije, ne 
smejo biti manj ugodna od tistih, ki se nanašajo na podobna nacionalna pravna sredstva (načelo 
enakovrednosti), in ne smejo praktično onemogočiti ali čezmerno otežiti uveljavljanja pravic, ki jih 
daje pravni red Unije (načelo učinkovitosti) (sodbe z dne 16. decembra 1976 , Rewe-Zentralfinanz in 
Rewe-Zentral, 33/76, EU:C:1976 :188, točka 5; z dne 14. decembra 1995 , Peterbroeck, C-312/93, 
EU:C:1995 :437, točka 12, in z dne 27. junija 2013 , Agrokonsulting, C-93/12, EU:C:2013 :432, točka 36). 
Iz sodne prakse Sodišča je razvidno, da zahteve, ki izhajajo iz načel enakovrednosti in učinkovitosti, 
med drugim veljajo za opredelitev postopkovnih pravil, ki urejajo tožbe, ki temeljijo na pravu Unije 
(glej v tem smislu sodbo z dne 27. junija 2013 , Agrokonsulting, C-93/12, EU:C:2013 :432, točka 37 in 
navedena sodna praksa). 
(Glej točke od 40 do 42.) 
4. Določbe Uredbe št. 207/2009 o znamki Unije je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da 
sodišče za blagovne znamke Evropske unije tožbo zaradi kršitve, vloženo v skladu s členom 96(a) te 
uredbe, zavrne iz absolutnega razloga za ničnost, kakršen je ta, ki je določen v členu 52(1)(b) navedene 
uredbe, čeprav odločitev o nasprotni tožbi za ugotovitev ničnosti, ki je bila vložena v skladu 
s členom 100(1) te iste uredbe in ki temelji na tem istem razlogu za ničnost, ni postala pravnomočna. 
(Glej točko 48 in točko 2 izreka.) 
ECLI:EU:C:2017 :776 2