ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2018 – Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije/Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA, Evropska komisija (C-174/17 P), Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA/Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije, Evropska komisija (C-222/17 P)

(Združeni zadevi C-174/17 P in C-222/17 P) (1)

((Pritožba - Odškodninska tožba - Člen 340, drugi odstavek, PDEU - Predolgo trajanje postopka v dveh zadevah pred Splošnim sodiščem Evropske unije - Povrnitev škode, ki je domnevno nastala pritožnicama - Premoženjska škoda - Stroški bančne garancije - Vzročna zveza - Zamudne obresti))

(2019/C 65/04)

Jezik postopka: španščina

Stranke

(Zadeva C-174/17 P)

Pritožnica: Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije (zastopniki: sprva J. Inghelram, Á.M. Almendros Manzano in P. Giusta, agenti, nato J. Inghelram, Á.M. Almendros Manzano, agenta)

Druge stranke v postopku: Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA (zastopniki: M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt in S. Moya Izquierdo, abogados), Evropska komisija (zastopniki: C. Urraca Caviedes, S. Noë, F. Erlbacher in F. Castilla Contreras, agenti)

(Zadeva C-222/17 P)

Prizožnici: Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA (zastopnika: S. Moya Izquierdo in M. Troncoso Ferrer, abogados)

Druga stranka v postopku: Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije (zastopniki: sprva J. Inghelram, Á.M. Almendros Manzano in P. Giusta, agenti, nato J. Inghelram, Á.M. Almendros Manzano, agenta), Evropska komisija

Izrek

1. Točka 1 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 17. februarja 2017, ASPLA in Armando Álvarez/Evropska unija (T-40/15, EU:T:2017:105), se razveljavi.

2. Pritožba v zadevi C-222/17 P, ki sta jo vložili družbi Plásticos Españoles SA (ASPLA) in Armando Álvarez SA, se zavrne.

3. Odškodninska tožba, ki sta jo vložili družbi Plásticos Españoles SA (ASPLA) in Armando Álvarez SA, se v delu, v katerem se nanaša na priznanje odškodnine v znesku 3 495 038,66 EUR za povrnitev premoženjske škode, nastale zaradi prekoračitve razumnega roka sojenja v zadevah, v katerih sta bili izdani sodbi z dne 16. novembra 2011, ASPLA/Komisija (T-76/06, neobjavljena, EU:T:2011:672), in z dne 16. novembra 2011, Álvarez/Komisija (T-78/06, neobjavljena, EU:T:2011:673), se zavrne.

4. Družbi Plásticos Españoles SA (ASPLA) in Armando Álvarez SA nosita poleg svojih stroškov tudi vse stroške, ki so Evropski uniji, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije, nastali v okviru teh pritožb, ter svoje stroške na prvi stopnji.

5. Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije, nosi stroške, ki so ji nastali v postopku na prvi stopnji.

6. Evropska komisija nosi stroške, ki so ji nastali v postopku na prvi stopnji in v okviru pritožbe v zadevi C-174/17 P.

(1) UL C 161, 22.5.2017.

UL C 213, 3.07.2017.
2.

Za opredelitev zneska, ki je vnaprej določen v pogodbi o opravljanju storitev in ki ga je stranka dolžna plačati v primeru predčasnega prenehanja te pogodbe, ni odločilno to, da je cilj tega pavšalnega zneska stranke odvrniti od nespoštovanja najkrajšega trajanja naročniškega razmerja in povrniti škodo, ki gospodarskemu subjektu nastane v primeru nespoštovanja tega obdobja, to, da je nadomestilo, ki ga trgovski zastopnik prejme za sklenitev pogodb, ki določajo najkrajše trajanje naročniškega razmerja, višje od nadomestila, ki je določeno v okviru pogodb, ki takšnega obdobja ne določajo, in to, da je navedeni znesek po nacionalnem pravu opredeljen kot pogodbena kazen.
C 35/6

Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 29. novembra 2018 – Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc./Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

(Zadeva C-340/17 P) (1)

((Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Postopek za ugotovitev ničnosti - Ugotovitev ničnosti na osnovi prejšnje znamke Združenega kraljestva - Resna in dejanska uporaba - Dokaz - Učinki postopka izstopa Združenega kraljestva iz Evropske unije na postopek pri Splošnem sodišču in na zakonitost sporne odločbe - Neobstoj))

(2019/C 35/07)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (zastopnika: E. Baud in P. Marchiset, avocats)

Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnika: D. Botis in S. Hanne, agenta)

Intervenientka v podporo tožene stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: C. Brodie in Z. Lavery, agenta, skupaj z N. Saundersom, barrister)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

3. Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

(1) UL C 347, 16.10.2017.
Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 25. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vrhovnega sodišča – Slovenija) – Milan Božičevič Ježovnik/Republika Slovenija

(Zadeva C-528/17) (1)

(Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 143(1)(d) - Oprostitev DDV pri uvozu - Uvoz, ki mu sledi dobava znotraj Unije - Nevarnost davčne utaje - Dobrovernost davčnega zavezanca, ki je uvoznik in dobavitelj - Presoja - Obveznost skrbnega ravnanja davčnega zavezanca, ki je uvoznik in dobavitelj)

(2019/C 4/11)

Jezik postopka: slovenščina

Predložitveno sodišče

Vrhovno sodišče

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Milan Božičevič Ježovnik

Tožena stranka: Republika Slovenija

Izrek

Člen 143(1)(d) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2009/69/ES z dne 25. junija 2009, je treba razlagati tako, da v okoliščinah, v katerih je bil davčni zavezanec, ki je uvoznik in dobavitelj, upravičen do oprostitve davka na dodano vrednost pri uvozu na podlagi odobritve, ki so jo pristojni carinski organi izdali po predhodnem preverjanju na podlagi dokazov, ki jih je predložil ta davčni zavezanec, slednji ni zavezan naknadno plačati DDV, čeprav se ob naknadnem preverjanju izkaže, da vsebinski pogoji za oprostitev niso bili izpolnjeni, razen če se na podlagi objektivnih elementov ugotovi, da je navedeni davčni zavezanec vedel ali bi moral vedeti, da so bile dobave, ki so sledile zadevnim uvozom, del utaje, ki jo je storil pridobitelj, in da ni sprejel vseh razumnih ukrepov, ki bi jih lahko, zato da bi to utajo preprečil, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 374, 6.11.2017.
C 16/25

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 15. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa– Latvija) – „BTA Baltic Insurance Company“ AS, nekdanja „Balcia Insurance“ SE/„Baltijas Apdrošināšanas Nams“ AS

(Zadeva C-648/17) (1)

((Predhodno odločanje - Obvezno zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil - Direktiva 72/166/EGS - Člen 3(1) - Pojem „uporaba vozil“ - Nesreča, v kateri sta udeleženi vozili, parkirani na parkirišču - Premoženjska škoda, ki jo na vozilu povzroči potnik v sosednjem vozilu, ko odpre vrata))

(2019/C 16/31)

Jezik postopka: latvijščina

Predložitveno sodišče

Augstākā tiesa

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica:„BTA Baltic Insurance Company“ AS, nekdanja „Balcia Insurance“ SE

Nasprotna stranka:„Baltijas Apdrošināšanas Nams“ AS

Izrek

Člen 3(1) Direktive Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) je treba razlagati tako, da pojem „uporaba vozil“ iz te določbe zajema položaj, v katerem je potnik vozila, parkiranega na parkirišču, pri odpiranju vrat tega vozila udaril ob sosednje parkirano vozilo in to sosednje vozilo poškodoval.

(1) UL C 72, 26.2.2018.
C 436/7

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Tribunalul Botoşani, Ministerul Justiţiei/Maria Dicu

(Zadeva C-12/17) (1)

((Predhodno odločanje - Socialna politika - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Pravica do plačanega letnega dopusta - Direktiva 2010/18/EU - Revidirani okvirni sporazum o starševskem dopustu - Starševski dopust, ki se ne šteje za obdobje dejanskega dela))

(2018/C 436/06)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel Cluj

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Ministerul Justiţiei, Ministerul Justiţiei

Tožena stranka: Maria Dicu

ob udeležbi: Curtea de Apel Suceava, Consiliul Superior al Magistraturii

Izrek

Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi – kakršna je ta iz postopka v glavni stvari – ki pri določitvi pravic do plačanega letnega dopusta, do katerega je na podlagi tega člena delavec upravičen iz naslova referenčnega obdobja, trajanja starševskega dopusta, ki ga ta delavec vzame v navedenem obdobju, ne šteje za obdobje dejanskega dela.

(1) UL C 104, 3.4.2017.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

(Zadeva C-153/17) (1)

((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člena 168 in 173 - Odbitek vstopnega davka - Transakcije najemnega nakupa vozil - Blago in storitve, uporabljeni tako za obdavčljive kot za oproščene transakcije - Nastanek in obseg pravice do odbitka - Odbitni delež))

(2018/C 455/16)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court of the United Kingdom

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Nasprotna stranka: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

Izrek

Člen 168 in člen 173(2)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, po eni strani, da tudi če se režijski stroški transakcij najemnega nakupa premičnin, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ne odražajo v znesku, ki ga stranka dolguje iz naslova dobave zadevnega blaga, ki je obdavčljivi del transakcije, ampak v znesku obresti, dolgovanih iz naslova dela transakcije „financiranje“, ki je njen oproščeni del, je treba te režijske stroške za namene davka na dodano vrednost (DDV) vseeno obravnavati kot sestavni del cene te dobave, in po drugi strani, da države članice ne morejo uporabiti metode razdelitve, pri kateri se ne upošteva začetna vrednost zadevnega blaga ob njegovi dobavi, če se s to metodo ne more zagotoviti natančnejša razdelitev od te, ki bi izhajala iz uporabe razdelitvenega ključa na podlagi prometa.

(1) UL C 178, 6.6.2017.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 20. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgija) – Fremoluc NV/Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP) in drugi

(Zadeva C-343/17) (1)

((Predhodno odločanje - Temeljne svoboščine - Členi 21, 45, 49 in 63 PDEU - Direktiva 2004/38/ES - Člena 22 in 24 - Predkupna pravica javne agencije na zemljiščih na njenem območju delovanja za izgradnjo socialnih stanovanj - Stanovanja, ki so prednostno dodeljena posameznikom, ki so „tesno družbeno, gospodarsko, socialno ali kulturno povezani“ z delom ozemlja, ki ustreza navedenemu območju - Položaj, v katerem so vsi elementi omejeni na eno državo članico - Nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe))

(2018/C 408/31)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranka: Fremoluc NV

Tožene stranke: Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP), Vlaams Financieringsfonds voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant, Vlaamse Maatschappij voor Sociaal Wonen NV (VMSW), Christof De Knop, in drugi

Izrek

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (nizozemsko govoreče prvostopenjsko sodišče v Bruslju, Belgija) z odločbo z dne 19. maja 2017, je nedopusten.

(1) UL C 300, 11.9.2017.
2.

Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/103 z dne 16. januarja 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije se v delu, v katerem so izključeni odhodki Češke republike iz naslova EKJS v korist ukrepa zaščite vinogradov pred škodo, ki jo povzročijo živali in ptice, za leta od 2010 do 2012 v skupnem znesku 2 123 199,04 EUR, razglasi za ničen.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – X/Belastingdienst/Toeslagen

(Zadeva C-175/17) (1)

((Predhodno odločanje - Skupna politika na področju azila in subsidiarne zaščite - Direktiva 2005/85/ES - Člen 39 - Direktiva 2008/115/ES - Člen 13 - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 18, člen 19(2) in člen 47 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Načelo nevračanja - Odločba o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito in o naložitvi obveznosti vrnitve - Nacionalna zakonodaja, ki določa drugo stopnjo sodnega varstva - Odložni učinek po samem zakonu, omejen na pravno sredstvo na prvi stopnji))

(2018/C 408/23)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: X

Tožena stranka: Belastingdienst/Toeslagen

Izrek

Člen 39 Direktive Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah in člen 13 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav ob upoštevanju člena 18, člena 19(2) in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki sicer določa pritožbo zoper sodbo na prvi stopnji, s katero se potrdi odločba o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito in naloži obveznost vrnitve, vendar temu pravnemu sredstvu ne prizna odložnega učinka po samem zakonu, čeprav zadevna oseba zatrjuje resno tveganje kršitve načela nevračanja.

(1) UL C 178, 6.6.2017.
C 352/10

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. avgusta 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof – Nemčija) – Land Nordrhein-Westfalen/Dirk Renckhoff

(Zadeva C-161/17) (1)

((Predhodno odločanje - Avtorska pravica in sorodne pravice - Direktiva 2001/29/ES - Informacijska družba - Usklajevanje določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic - Člen 3(1) - Priobčitev javnosti - Pojem - Spletna objava fotografije, ki je bila predhodno brez omejevalnih ukrepov in z dovoljenjem imetnika avtorske pravice objavljena na neki spletni strani, na drugi spletni strani brez dovoljenja navedenega imetnika - Nova javnost))

(2018/C 352/13)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Revident: Land Nordrhein-Westfalen

Nasprotna stranka v postopku z revizijo: Dirk Renckhoff

Izrek

Pojem „priobčitev javnosti“ v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da zajema spletno objavo fotografije, ki je bila predhodno brez omejevalnih ukrepov za preprečitev njenega prenosa in z dovoljenjem imetnika avtorske pravice objavljena na neki spletni strani, na drugi spletni strani.

(1) UL C 231, 17.7.2017.
3.

Člen 3(2) Direktive 92/12 je treba razlagati tako, da je davek, kot je ta iz postopka v glavni stvari, mogoče opredeliti kot „drug posredni davek“ glede na njegov okoljski namen, ki je financiranje dodatnih stroškov, povezanih z obveznostjo nakupa zelene energije, to pa ne velja za njegove namene ozemeljske in socialne kohezije, kot sta geografska tarifna izravnava in znižanje cene električne energije za gospodinjstva v negotovih razmerah, in njegove čisto upravne namene, zlasti, financiranje stroškov, ki so neločljivo povezani z upravnim delovanjem javnih organov in institucij, kot sta nacionalni mediator za energijo in Caisse des Dépôts et consignations, s pridržkom, da predložitveno sodišče preveri spoštovanje davčnih pravil, ki veljajo za trošarine.
Zadeva C-230/17: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret – Danska) – Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn/Udlændingestyrelsen (Predhodno odločanje – Državljanstvo Unije – Člen 21(1) PDEU – Direktiva 2004/38/ES – Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Pravica državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije, do prebivanja v državi članici, katere državljanstvo ima ta državljan – Vstop tega družinskega člana na ozemlje zadevne države članice po vrnitvi državljana Unije v to državo članico)

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret – Danska) – Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn/Udlændingestyrelsen

(Zadeva C-230/17) ( 1 )

„(Predhodno odločanje — Državljanstvo Unije — Člen 21(1) PDEU — Direktiva 2004/38/ES — Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic — Pravica državljana tretje države, ki je družinski član državljana Unije, do prebivanja v državi članici, katere državljanstvo ima ta državljan — Vstop tega družinskega člana na ozemlje zadevne države članice po vrnitvi državljana Unije v to državo članico)“

Predložitveno sodišče

Østre Landsret

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnika: Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn

Nasprotna stranka: Udlændingestyrelsen

Izrek

Člen 21(1) PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, v kateri ni določena dodelitev izvedene pravice do prebivanja na podlagi prava Unije državljanu tretje države, ki je družinski član državljana Unije, ki ima državljanstvo te države članice in se je vrnil v to državo, potem ko je na podlagi in ob spoštovanju prava Unije prebival v drugi državi članici, kadar navedeni družinski član zadevnega državljana Unije ni vstopil na ozemlje države članice izvora tega državljana Unije ali v njej ni vložil prošnje za izdajo dovoljenja za prebivanje „kot naravno posledico“ vrnitve zadevnega državljana Unije v to državo članico, če takšna ureditev zahteva, da se v okviru celovite presoje upošteva tudi druge upoštevne elemente, zlasti tiste, ki lahko dokažejo, da se družinsko življenje, ki se je razvilo in utrdilo v državi članici gostiteljici, kljub preteku časa med vrnitvijo državljana Unije v navedeno državo članico in vstopu člana njegove družine, državljana tretje države, v isto državo članico, ni končalo, tako da upravičuje podelitev izvedene pravice do prebivanja zadevnemu družinskemu članu, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

( 1 ) UL C 213, 3.7.2017.
1.

Člen 21(1) PDEU je treba razlagati tako, da mora država članica, katere državljanstvo ima državljan Unije, olajšati izdajo dovoljenja za prebivanje neregistriranemu partnerju, ki je državljan tretje države in s katerim ima državljan Unije trajno razmerje, ki je ustrezno potrjeno, če se navedeni državljan Unije, po tem, ko je uveljavil pravico do prostega gibanja delavcev v drugi državi članici v skladu s pogoji, določenimi v Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, s svojim partnerjem vrne prebivati v državo članico, katere državljan je.
Zadeva C-49/17: Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret – Danska) – Koppers Denmark ApS/Skatteministeriet (Predhodno odločanje — Direktiva 2003/96/ES — Obdavčitev energentov in električne energije — Člen 21(3) — Obdavčljivi dogodek, ki bi imel za posledico obdavčitev — Poraba proizvedenih energentov na območju obrata, v katerem se proizvajajo energenti — Energenti, ki se uporabljajo za druge namene kot za pogonsko gorivo ali za gorivo za ogrevanje — Uporaba topila kot goriva za ogrevanje v obratu za destilacijo katrana)

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Østre Landsret – Danska) – Koppers Denmark ApS/Skatteministeriet

(Zadeva C-49/17) ( 1 )

„(Predhodno odločanje — Direktiva 2003/96/ES — Obdavčitev energentov in električne energije — Člen 21(3) — Obdavčljivi dogodek, ki bi imel za posledico obdavčitev — Poraba proizvedenih energentov na območju obrata, v katerem se proizvajajo energenti — Energenti, ki se uporabljajo za druge namene kot za pogonsko gorivo ali za gorivo za ogrevanje — Uporaba topila kot goriva za ogrevanje v obratu za destilacijo katrana)“

Predložitveno sodišče

Østre Landsret

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Koppers Denmark ApS

Tožena stranka: Skatteministeriet

Izrek

Člen 21(3) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije je treba razlagati tako, da poraba energentov na območju obrata, v katerem so bili proizvedeni, za namene proizvodnje drugih energentov, ne spada pod izjemo, ki se nanaša na obdavčljivi dogodek, ki bi imel za posledico obdavčitev, iz te določbe, če se v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, energenti, ki se proizvedejo v okviru glavne dejavnosti takega obrata, uporabljajo v druge namene, in ne kot pogonsko gorivo ali gorivo za ogrevanje.

( 1 ) UL C 112, 10.4.2017.
Zadeva C-458/17 P: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 14. junija 2018 – Rami Makhlouf/Svet Evropske unije, Evropska komisija (Pritožba – Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki – Ukrepi proti vodilnim poslovnežem, delujočim v Siriji, in vplivnim članom družin Assad in Makhlouf – Pravica do obrambe – Dokaz o utemeljenosti vpisa na seznam)

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 14. junija 2018 – Rami Makhlouf/Svet Evropske unije, Evropska komisija

(Zadeva C-458/17 P) ( 1 )

„(Pritožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki — Ukrepi proti vodilnim poslovnežem, delujočim v Siriji, in vplivnim članom družin Assad in Makhlouf — Pravica do obrambe — Dokaz o utemeljenosti vpisa na seznam)“

Stranki

Pritožnik: Rami Makhlouf (zastopnik: E. Ruchat, avocat)

Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in S. Kyriakopoulou, agenta), Evropska komisija (zastopnika: L. Havas in R. Tricot, agenta)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Ramiju Makhloufu se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasila Svet Evropske unije in Evropska komisija.

( 1 ) UL C 309, 18.9.2017.