ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Kar zadeva popravek, naložen z izpodbijanim sklepom v okviru sheme enotnega plačila iz Uredbe št. 1782/2003 (pravice do plačila) (1): Prvi razlog za razglasitev ničnosti: — neobstoj pravne podlage za naložitev popravka, kar zadeva izračun pravic do enotnega plačila in razdelitev nacionalne rezerve, ter napačna razlaga in uporaba členov 42 in 43 Uredbe št. 1782/2003, členov 21 in 28(1) in (2) Uredbe št. 795/2004 (2) in člena 31 Uredbe št. 1290/2005 (3) in — nezakonita naložitev pavšalnega popravka v okviru sheme enotnega plačila, ker ne obstaja veljavna pravna podlaga za uporabo starih smernic iz dokumenta VI/5530/1997 za novo SKP in za shemo enotnega plačila ali pa, podredno, uporaba starih smernic za novo SKP pomeni nepravilno uporabo diskrecijske pravice, ki jo ima Evropska komisija na področju finančnih popravkov, in hkrati resno kršitev načela sorazmernosti. Drugi razlog za razglasitev ničnosti, ki se nanaša na upoštevanje vseh površin za krmo pri izračunu referenčnih zneskov: — Komisija v nasprotju z načeli pravne varnosti in sorazmernosti ter ob preseganju meja svoje diskrecijske pravice predlaga pavšalni popravek v višini 5 %, medtem kot ne bi smela predlagati nobenega popravka oziroma bi ga morala omejiti na 2 %. Tretji razlog za razglasitev ničnosti, ki se nanaša na upoštevanje vseh površin za krmo pri izračunu referenčnih zneskov: — kršitev člena 4 Uredbe št. 2529/2001, zaradi česar je osnova za izračun predlaganega pavšalnega popravka, ki bi morala biti omejena na znesek 162 920 267,28 EUR za leto 2007, 162 528 761,38 EUR za leto 2008 in 161 343 586,94 EUR za leto 2009, napačna. Četrti razlog za razglasitev ničnosti, ki se nanaša na razdelitev nacionalne rezerve: — napačna razlaga določb člena 42 Uredbe št. 1782/03 in člena 21 Uredbe št. 795/2004 (merila za razdelitev nacionalne rezerve) in napačna presoja dejanskega stanja. Peti razlog za razglasitev ničnosti, ki se nanaša na razdelitev nacionalne rezerve: — niso izpolnjeni pogoji za uporabo Uredbe št. 1290/2005, ker ugotovitve Komisije, ki se nanašajo na nacionalna merila za razdelitev nacionalne rezerve, niso kršitev navedene uredbe; — napačna razlaga in uporaba člena 31 Uredbe št. 1290/2005 in smernic, vsebovanih v dokumentu VI/5530/1997, ker po eni strani ni posledica očitkov, ki jih je navedla Komisija v zvezi z merili za razdelitev nacionalne rezerve – tudi če bi bili dokazani – plačilo zneskov v korist neupravičencev in nastanek tveganja za EKJS, po drugi strani pa se zadevni očitki ne nanašajo na neizvajanje bistvenega nadzora in ne upravičujejo naložitev pavšalnega popravka v višini 10 %.
SL Uradni list Evropske unije C 112/53

Tožba, vložena 17. februarja 2014 – Deutsche Post proti UUNT – PostNL Holding (TPG POST)

(Zadeva T-102/14)

2014/C 112/68

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Deutsche Post AG (Bonn, Nemčija) (zastopnika: K. Hamacher in C. Giersdorf, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: PostNL Holding BV (Den Haag, Nizozemska)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. decembra 2013 v zadevi R 2108/2012-1 razveljavi, in

— toženi stranki in, po potrebi, drugim strankam naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: PostNL Holding BV

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „TPG POST“ za proizvode in storitve iz razredov 6, 9, 16, 20, 35, 38 in 39 (prijava znamke Skupnosti št. 2 920 916)

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

Navajana znamka ali znak: nacionalne besedne znamke in besedne znamke Skupnosti „DP“, „POST“ in „Deutsche Post“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 12, 14, 16, 25, 28, 35, 36, 38, 39 in 42

Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009
SL Uradni list Evropske unije C 93/27

Tožba, vložena 22. januarja 2014 – Češka republika proti Komisiji

(Zadeva T-51/14)

2014/C 93/47

Jezik postopka: češčina

Stranki

Tožeča stranka: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil, J. Vikáková, zastopniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Izvedbeni sklep Evropske komisije C(2013) 7615 z dne 13. novembra 2013 o zavrnitvi zahtevka za vpis v register zajamčenih tradicionalnih posebnosti iz Uredbe (EU) št. 1151/2012 (1) Evropskega parlamenta in Sveta (Pomazánkové máslo (ZTP)) razglasi za ničen in

— Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja en razlog, in sicer kršitev členov 50 in 52 Uredbe št. 1151/2012 v zvezi s členom 18 te uredbe. Tožeča stranka navaja, da Komisija ni preizkusila ali so izpolnjeni pogoji za to, da se ime „Pomazánkové máslo“ vpiše v register zajamčenih tradicionalnih posebnosti in zadevni zahtevek zavrnila iz drugega razloga kot je neizpolnjevanje pogojev.

(1) Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1).
—

razglasi naj se, da ima znamka tožeče stranke MAKING LIFE BETTER AT WORK glede zadevnih proizvodov in storitev potreben razlikovalni učinek za registracijo kot znamke Skupnosti;
SL Uradni list Evropske unije C 151/20

Tožba, vložena 31. decembra 2013 – Invivo proti OLAF

(Zadeva T-690/13)

2014/C 151/26

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Invivo Ltd (Abinsk, Rusija) (zastopnik: T. Huopalainen, odvetnik)

Tožena stranka: Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF)

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— preizkusi zakonitost opustitve ukrepanja tožene stranke v zadevi OF/2013/0902, potem ko jo je tožeča stranka k temu pozvala;

— naloži toženi stranki, naj ukrepa.

Tožbeni razlog in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en razlog, in sicer opustitev ukrepanja na podlagi člena 265 PDEU, ker so – kadar nacionalna agencija, ki dodeli pomoč, prejema večino svojih sredstev od Unije in kadar so na strani domnevnega storilca zlorabe udeleženi pravni subjekti iz vsaj dveh držav članic – vpleteni finančni interesi Unije v smislu člena 1 Uredbe št. 1073/1999. (1)

(1) Uredba (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 91).
C 71/24

Tožba, vložena 30. decembra 2013 – Gat Microencapsulation proti UUNT – BASF (KARIS)

(Zadeva T-720/13)

(2014/C 71/45)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Gat Microencapsulation AG (Ebenfurth, Avstrija) (zastopnika: S. Soler Lerma in M. C. March Cabrelles, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Nemčija)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila pritožba tožeče stranke zavrnjena;

— UUNT in intervenientoma naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: Gat Microencapsulation AG

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „KARIS“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 5 in 35

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: BASF SE

Navajana znamka ali znak: znamka Skupnosti „CARYX“ za proizvode iz razredov 1 in 5; mednarodna znamka „CARYX“ za proizvode iz razredov 1 in 5; madžarska, italijanska in beneluška znamka „AKRIS“ za proizvode iz razreda 5

Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev prijave znamke Skupnosti

Odločba odbora za pritožbe: delna zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009
—

odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 8. oktobra 2013 v zadevi R 2028/2012-1 razveljavi in spremeni tako, da ugotovi, da je pritožba utemeljena in da je tako treba ugovor v celoti zavrniti;
—

Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 885/2013 z dne 15. maja 2013 o dopolnitvi Direktive 2010/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z zahtevami za zagotavljanje storitev obveščanja glede varnih in varovanih parkirišč za tovornjake in komercialna vozila (UL L 247, str. 1) v celoti razglasi za nično in
SL Uradni list Evropske unije C 61/17

Tožba, vložena 30. decembra 2013 – 9Flats proti UUNT – Tibesoca (9flats.com)

(Zadeva T-713/13)

2014/C 61/30

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: 9Flats GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopnik: H. Stoffregen, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Tibesoca, SL (Valencia, Španija)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. oktobra 2013 v zadevi R 1671/2012-2

— razveljavi odločbo oddelka za ugovore Urada z dne 13. julija 2012, izdano v postopku z ugovorom št. B 1 898 686;

— zavrne ugovor zoper prijavo znamke „9flats.com“ – prijava znamke Skupnosti št. 9 832 635.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „9flats.com“ za storitve iz razredov 36, 38, 39 in 43 – prijava znamke Skupnosti št. 9 832 635

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tibesoca, SL

Navajana znamka ali znak: španska figurativna znamka s številkami in besednimi elementi „40 flats apartments“ za storitve iz razreda 43, španska figurativna znamka s številkami in besednimi elementi „11 flats apartments“ za storitve iz razreda 43 in španska figurativna znamka s številkami in besednim elementom „50 flats“ za storitve iz razreda 43

Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) in člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009.
SL Uradni list Evropske unije C 367/36

Tožba, vložena 17. oktobra 2013 – European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki proti European Joint Undertaking for ITER and the Development of Fusion Energy

(Zadeva T-553/13)

2013/C 367/65

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luksemburg); in Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atene, Grčija) (zastopnik: D. Mabger, odvetnik)

Tožena stranka: European Joint Undertaking for ITER and the Development of Fusion Energy

Predlogi

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata:

— odločba o oddaji naročila tožene stranke z dne 7. avgusta 2013 v zvezi z javnim razpisom F4E-ADM-0464 (UL 2012/S 213-352451) za dodelitev pogodbe za opravljanje storitev po kaskadnem načelu z naslovom „Zagotavljanje informacijske in komunikacijske tehnologije (ICT) Projekti glede fuzije za energijo“ (UL 2013/S 198-342743) naj se razveljavi;

— toženi stranki naj se naloži, da tožečima strankama izplača odškodnino zaradi izgube možnosti, da bi jima bilo oddano naročilo;

— toženi stranki naj se naloži, da tožečima strankama plača odvračilno odškodnino;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov in izdatkov tožečih strank, nastalih v zvezi s to tožbo, tudi če bi bila ta tožba zavrnjena.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata dva tožbena razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je ravnala v nasprotju z zakonodajo EU, saj je ponudbe presojala in naročilo oddala po izteku veljavnosti ponudb.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev s strani Komisije dobre volje in dobrih poslovnih praks. Tožeča stranka zlasti trdi, da je Komisija zahtevala več zneskov, ne da bi v utemeljitev teh zahtev navedla natančen in specifičen razlog, ter da je njeno pogodbeno ravnanje v nasprotju z določbami Listine o temeljnih pravicah. Tožeča stranka poleg tega trdi, da je to, da je Komisija kršila svoje pogodbene obveznosti razvidno tudi iz njenega namena uveljavljanja pravic v zvezi s splošnimi pogoji, ki veljajo za drugo vrsto pogodbe (OP6), in ki so različni od tistih, ki se uporabljajo za sporne pogodbe REACH 112 (CIP).
1.

Prvi tožbeni razlog: Evropska komisija je s tem, da ni preprečila odprave zakonov, s katerimi je bila ustanovljena in urejena služba javnih izvršiteljev in ki jih je Republika Hrvaška sprejela med pogajanji o pristopu k Evropski uniji, kršila člen 36 Akta o pristopu (točka 1 Priloge VII), ki je sestavni del Pogodbe o pristopu k Evropski uniji, sklenjene med Republiko Hrvaško in državami članicami Evropske unije (Narodne novine – Međunarodni ugovori, št. 2/12). Člen 36 Akta o pristopu ustvarja obveznost za Komisijo, da spremlja (monitoring) vse zaveze, ki jih je Republika Hrvaška prevzela v pogajanjih o pristopu k Evropski uniji, s tem pa tudi prevzeti pravni obveznosti Republike Hrvaške, da vzpostavi službo javnih izvršiteljev in ustvari vse pogoje, potrebne za popolno vzpostavitev te službe v hrvaškem pravnem redu do 1. januarja 2012.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev Uredbe št. 45/2001 (3) o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov, člena 8 Uredbe št. 1073/1999, obveznosti zaupnosti, pravice do zasebnega življenja in načela dobrega upravljanja, ker so OLAF in različni generalni direktorati Komisije ravnali nezakonito, ko so obdelovali osebne podatke tožeče stranke in jih posredovali znotraj Komisije in tretjim osebam.
—

za nične razglasi člena 1(1) in 2(1) Odločbe Komisije C(2013) 3803 final z dne 19. junija 2013 v zadevi COMP/39.226 – Lundbeck) in člene 2(5), 3 in 4, kolikor zadevajo družbo Merck;
3.

S tretjim pritožbenim razlogom se zatrjuje napačna uporaba prava, očitna napaka pri presoji, izkrivljanje dejstev, nezadostna obrazložitev in opustitev odgovora na tožbeni razlog, ker Sodišče za uslužbence ni odgovorilo na tožbene razloge pritožnice, ki se nanašajo na to, da je Parlament nasprotoval njeni zaposlitvi v institucijah in organih Unije, neobstoj informacij glede seznama primernih kandidatov in to, da je EPSO prejel odobritev za vpis tožeče stranke v bazo podatkov in za posredovanje te informacije.
3.

Tretji tožbeni razlog, v skladu s katerim Svet ni zaščitil pravice tožeče stranke do obrambe in do učinkovitega sodnega nadzora.
—

Svetu naloži plačilo sodnih in drugih stroškov in izdatkov tožeče stranke, povezanih s to zadevo;
1.

Prvi tožbeni razlog: bistvena kršitev postopka, saj izpodbijana uredba ne vsebuje obrazložitve. Tožeča stranka trdi, da gre pri obrazložitvi, navedeni v izpodbijani uredbi, le za tako obrazložitev, ki ne omogoča seznanitve z razlogovanjem Komisije, čeprav bi morala Komisija zelo natančno navesti razloge, ki upravičujejo prehod iz nadomestila v višini 108,5 EUR na tono na 0 EUR in to toliko bolj, ker to ni v skladu z njeno prejšnjo prakso odločanja.
—

Izvedbeni sklep Komisije 2013/214/EU z dne 2. maja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2013) 2436) (1) razglasi za ničen v delu, v katerem se iz financiranja Evropske unije izključijo odhodki plačilne agencije, ki jo je akreditirala Republika Poljska, in sicer v višini 8 292 783,94 EUR in 71 610 559,39 EUR;
—

Tožeča stranka trdi tudi, da je zahteva za preklic registracije dopustna in utemeljena na podlagi Uredbe (EC) št. 510/2006. V zvezi s tem med drugim navaja, da sta bila podana dva razloga za razglasitev ničnosti v smislu člena 12(2) Uredbe (EC) št. 510/2006 (sporna označba naj bi bila generična v smislu člena 3(1) Uredbe št. 510/2006; geografska omejitev na ozemlje Šlezije v specifikaciji naj bi bila napačna) in da drugačna razlaga in uporaba te določbe pomeni kršitev temeljnih pravic pekovskih podjetij Zvezne republike Nemčije.
2.

Drugi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi storilo napako pri presoji z ugotovitvijo, da kandidat, katerega prvotna ocena je bila v skladu z vnaprej določenimi merili nižja od zadostne, ni upravičen do primerjalnega ocenjevanja (točka 41), saj naj: — bi bil v skladu z ustaljeno sodno prakso vsak kandidat na EPSO natečaju upravičen do primerjalnega ocenjevanja, ne glede na to, ali je bil njegov/njen prvotni rezultat višji ali nižji od zadostne ocene; — natečajna komisija svoje obveznosti primerjalnega ocenjevanja ne bi izpolnila zgolj v zvezi s pritožnikom, temveč tudi v zvezi z vsemi drugimi kandidati na ustnem preizkusu, saj naj čas, namenjen za končni preizkus, očitno ne bi zadostoval; in — izpodbijana sodba ne bi temeljila na upoštevnih trditvah tožeče stranke in naj ne bi upoštevala neskladnosti v trditvah tožene stranke.
—

razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. marca 2013 v zadevi R 1565/2012-1, in posledično naj se opravi registracija znamke Skupnosti št. 9 548 884„ELECTROLINERA“ za proizvode iz razredov 4, 37 in 39, katerih prijava je bila z izpodbijano odločbo zavrnjena;
2.

Drugi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi pri preučitvi tožbenega razloga, ki se je nanašal na kršitev pravice do dostopa do dokumentov, napačno uporabilo pravo s tem, da je menilo, da Komisija nikakor ni bila dolžna posredovati informacij, ki so jih zahtevali predstavniki osebja, člani „tehnične skupine za osebne prejemke“ (TSOP) in nato pritožnice v njihovi prošnji. Pritožnice med drugim trdijo, da: — je Sodišče za uslužbence s tem napačno razumelo zlasti naravo spornih aktov, kompleksnost postopka določitve korekcijskih koeficientov, ki upravičuje ustanovitev TSOP, sam obstoj TSOP in namen predhodnega postopka; — postopek, ki ga je zagovarjalo Sodišče za uslužbence, na podlagi katerega bi morale zainteresirane stranke vložiti prošnjo za dostop do dokumentov izven TSOP in uporabiti pravna sredstva, ki so jim na voljo, krši pravico do učinkovitega pravnega sredstva zaradi roka, v katerem bi bilo mogoče pridobiti dostop do dokumentov in ker bi na stotine zadevnih uslužbencev težko opravilo individualno analizo tehničnih podatkov. — tak pristop poleg tega ne upošteva „učinkovitosti“ ustanovitve TSOP in tega, da so pravna sredstva v Kadrovskih predpisih za izpodbijanje korekcijskega koeficienta, ki vpliva na osebne prejemke, lex specialis.
—

razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 13. marca 2013 (Zadeva R 276/2012-2), s katero je drugi odbor za pritožbe potrdil odločbo odbora za izbris o razglasitvi ničnost znamke Skupnosti št. 007089444 v zvezi z izpodbijanimi proizvodi iz razredov 32 in 33, in ustrezno odločbo oddelka za izbris UUNT z dne 20. decembra 2011 (Zadeva 4123 C);
1.

Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi ravnala v nasprotju s temeljno uredbo, ker je dajatev določila na podlagi stopnje dampinga na ravni države in ker je zavrnila izračun dajatve na podlagi individualne stopnje dajatve, ne glede na to, da je razpolagala z vsemi podatki, potrebnimi za tak izračun. V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da je Komisija storila očitno napako pri presoji upoštevnih dejstev, da je napačno uporabila pravo, da ni obrazložila svoje odločitve ter da je kršila dolžnost skrbnega ravnanja, pravico do obrambe in načelo pravne varnosti in zaupanja v pravo tožeče stranke.
—

kršitev člena 83 Uredbe št. 207/2009 v povezavi z načelom enakega obravnavanja in členoma 6 in 14 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane v Rimu 4. novembra 1950, kakor je bila spremenjena s Protokolom št. 11, ki je začel veljati 1. novembra 1998;
4.

Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela enakosti, saj so z Direktivo 2013/2/EU primerljivi položaji obravnavani različno, ker direktiva industrijskih prebijal ne opredeljuje kot embalaže, medtem ko so industrijska prebijala in neindustrijska prebijala v objektivno primerljivem položaju, in bi bili, ker gre za proizvode, ki imajo značilnosti podobne prebijalom, izključeni iz kategorije embalaže.
SL Uradni list Evropske unije C 123/22

Tožba, vložena 11. marca 2013 – Hanwha SolarOne in drugi proti Parlamentu in drugim

(Zadeva T-136/13)

2013/C 123/38

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd (Qidong, Kitajska), Hanwha SolarOne Technology Co. Ltd (Lianyungang, Kitajska), Hanwha SolarOne Solar Technology (Shanghai) Co. Ltd (Shanghai, Kitajsak) in Hanwha Solar Electric Power Engineering Co. Ltd (Qidong) (zastopnik: F. Graafsma, odvetnik)

Tožene stranke: Evropski parlament, Evropska komisija in Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— Uredbo (EU) št. 1168/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 344, str. 1) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke;

— sklep Komisije z dne 3. januarja 2013, s katerim je ta zavrnila obravnavo zahtevkov tožečih strank za tržnogospodarsko obravnavo (v nadaljevanju: TGO), razglasi za ničen; in

— toženim strankam naloži plačilo njihovih stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo en razlog.

Tožeče stranke predlagajo, naj se Uredbo (EU) št. 1168/2012 razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na njih in njihove zahtevke za TGO, ki so bili vloženi pri Komisiji v skladu s členom 2(7)(c) temeljne uredbe v protidampinškem postopku glede uvoza fotonapetostnih modulov in ključnih sestavnih delov na osnovi kristalnega silicija (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (Obvestilo o začetku, objavljeno v Uradnem listu Evropske unije 6. septembra 2012, UL C 269, str. 5). Tožeče stranke poleg tega predlagajo, naj se razglasi za ničen sklep Komisije z dne 3. januarja 2013, s katerim je ta zavrnila obravnavo zahtevkov tožečih strank za TGO, ki so bili vloženi v zgoraj navedeni preiskavi.

Tožeče stranke zatrjujejo, da Uredba (EU) št. 1168/2012, kot jo je za tožeče stranke uporabila Komisija v sklepu z dne 3. januarja 2013, in sklep z dne 3. januarja 2013 v katerem je navedeno, da Komisija ne bo obravnavala zahtevkov tožečih strank za TGO, kršita legitimna pričakovanja tožečih strank in se uporabljata retroaktivno v njihovo škodo brez ustrezne utemeljitve. Zato Uredba (EU) št. 1168/2012, kot jo je Komisija uporabila v sklepu z dne 3. januarja 2013, in sklep z dne 3. januarja 2013 očitno kršita temeljni načeli pravne varnosti in dobre vere.
1.

Prvi tožbeni razlog: neizpolnjevanje temeljnih zahtev po spoštovanju razumnega roka s strani Komisije pri izvrševanju njenih pooblastil in s tem kršitev načela pravne varnosti, pravice do obrambe in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah Komisija naj bi s tem, da je od seznanitve s spornimi ukrepi do izdaje spornega sklepa pustila preteči približno 38 mesecev, ravnala neupravičeno počasi in naj bi s tem kršila temeljno zahtevo po spoštovanju razumnega roka. Zaradi neobičajno dolgega obdobja preiskave naj bi bilo tožečima strankama oteženo izpodbijanje trditev Komisije, tako da naj bi Komisija s svojim ravnanjem kršila tudi pravico do obrambe.
—

V zvezi s tem navaja, da je bila izpodbijana odločba sprejeta ob kršitvi načel dobrega upravljanja in pravne varnosti, zaradi česar so bila z njo kršena tudi legitimna pričakovanja njenih naslovnikov glede zakonitosti ukrepov, in to tako zaradi predolgega trajanja celotnega postopka, in zlasti prehodne preučitve, kot tudi zaradi nejasnosti odločitev in ravnanja Komisije v tem postopku.
4.

S četrtim razlogom zatrjuje, da finančni embargo krši lastninsko pravico tožeče stranke, njeno pravico do trgovanja, pravico do prostega pretoka kapitala in načelo sorazmernosti.
—

UUNT in — v primeru pisne intervencije — stranki, ki ugovarja, naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke v postopku pred UUNT in v tem postopku.