Keywords

Summary



Keywords

1. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Odbitek vstopnega davka

(Direktiva Sveta 77/388, člen 20(2) in (5))

2. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Odbitek vstopnega davka

(Direktiva Sveta 77/388, členi 13(C), 17 in 20)

3. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Oprostitve, določene v Šesti direktivi

(Direktiva Sveta 77/388, člena 13(C) in 17(6))

Summary

1. Člen 20 Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih je treba razlagati tako, da brez poseganja v določbe odstavka 5 tega člena državam članicam nalaga, naj predvidijo popravke odbitkov davka na dodano vrednost v zvezi z investicijskim blagom.

(Glej točko 35 in točko 1 izreka.)

2. Člen 20 Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih je treba razlagati tako, da se popravek, ki ga predvideva, uporabi tudi v položaju, v katerem je bilo investicijsko blago namenjeno najprej za oproščeno dejavnost, na podlagi katere davek ni odbiten, nato pa se je med obdobjem popravka uporabljalo za namene dejavnosti, ki je predmet davka na dodano vrednost.

Uporaba mehanizma popravkov je namreč odvisna od tega, ali je nastala pravica do odbitka, ki temelji na členu 17 Šeste direktive. Vendar pa uporaba investicijskega blaga določa samo obseg prvotnega odbitka in obseg morebitnih popravkov med naslednjimi obdobji, ne vpliva pa na nastanek pravice do odbitka. Neposredna uporaba blaga za obdavčene transakcije tako ni sama po sebi pogoj uporabe sistema popravkov odbitkov. Poleg tega se popravki odbitkov nujno uporabljajo tudi, kadar je sprememba pravice do odbitka odvisna od proste odločitve davčnega zavezanca, kot je uveljavljanje možnosti, določene v členu 13(C) Šeste direktive.

(Glej točke 37, 39, 40 in 42 ter točko 2 izreka.)

3. Člena 13(C), drugi odstavek, in 17(6) Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih je treba razlagati tako, da država članica, ki je dovolila davkoplačevalcem pravico do izbire za obdavčitev dajanja nepremičnin v najem, v skladu s tema določbama ne sme izključiti odbitka davka na dodano vrednost na nepremičninske naložbe, opravljene pred uveljavljanjem te pravice do izbire, če zahteva za uveljavljanje te izbire ni bila vložena v roku šestih mesecev od začetka obratovanja te nepremičnine.

Ker imajo namreč davčni zavezanci v skladu s členom 13(C), prvi odstavek, Šeste direktive možnost odločiti se za obdavčitev dajanja nepremičnine v najem, bi moralo torej uveljavljanje te izbire voditi ne samo do obdavčitve dajanja v najem, ampak tudi do odbitka upoštevnih vstopnih davkov, ki so bili odvedeni v zvezi z zadevno nepremičnino. Poleg tega se omejitev odbitkov v zvezi s transakcijami, obdavčenimi po uveljavljanju pravice do odbitka, ne nanaša na „obseg“ pravice do izbire, ki jo lahko države članice omejijo na podlagi člena 13(C), drugi odstavek, Šeste direktive, ampak na posledice uveljavljanja te pravice. Ta določba torej ne dovoljuje, da države članice omejijo pravico opraviti odbitke, določene v členu 17 Šeste direktive, ali da zahtevajo, da se popravki teh odbitkov izvedejo v skladu s členom 20 iste direktive.

Možnost, dana državam članicam s členom 17(6), drugi odstavek, Šeste direktive, se nanaša zgolj na vzdrževanje izključitev odbitka glede na kategorije stroškov, opredeljenih s sklicevanjem na naravo kupljenega blaga ali storitve, in ne s sklicevanjem na njeno namembnost ali na način njene uporabe.

(Glej točke 44, 46, 47, 49 in 51 ter točki 3 in 4 izreka.)