ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 8/27

Tožba, vložena 19. novembra 2007 – LIBRO proti UUNT – Causley (LiBRO)

(Zadeva T-418/07)

(2008/C 8/48)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: LIBRO Handelsgesellschaft mbH (Guntramsdorf, Avstrija) (Zastopnik: G. Prantl, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Dagmar Causley (Pleidelsheim, Nemčija)

Predlogi tožeče stranke

— Razveljavi naj se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 3. septembra 2007 (zadeva št. 1454/2005-4) in spremeni tako, da je pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu, utemeljena, in se zato ugovor v celoti zavrne;

— Uradu za usklajevanje na notranjem trgu in morebitnim intervenientom naj se solidarno naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

Zadevna znamka Skupnosti: Besedna in figurativna znamka za proizvode in storitve iz razredov 2, 9, 14, 16, 18, 20, 25, 28, 35, 38, 41 in 42 (prijava št. 2 616 753).

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Dagmar Causley.

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Figurativna znamka „LIBERO“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 38 in 42 (znamka Skupnosti št. 401 141).

Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev prijave.

Odločba odbora za pritožbe: delna razveljavitev odločbe oddelka za ugovore.

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), saj med spornima znamka ni verjetnosti zmede.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str.1).
SL Uradni list Evropske unije C 8/24

Tožba, vložena 19. novembra 2007 – Aer Lingus Group proti Komisiji

(Zadeva T-411/07)

(2008/C 8/43)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Aer Lingus Group plc (Dublin, Irska) (zastopniki: A. Burnside, Solicitor, B. van de Walle de Ghelcke, T. Snels, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— Izpodbijana odločba, ki jo je sprejela Komisija Evropskih skupnosti 11. oktobra 2007, naj se razglasi za nično;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007)4600 z dne 11. oktobra 2007, s katero je Komisija zavrnila zahtevo tožeče stranke za uvedbo postopka na podlagi člena 8(4) Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 („Uredba ES o združitvah“) in za sprejetje začasnih ukrepov na podlagi člena 8(5) navedene uredbe, potem ko je Komisija z Odločbo(2007)3104 z dne 27. junija 2007 („odločba o prepovedi“) ugotovila, da koncentracija ni združljiva s skupnim trgom in delovanjem Sporazuma EGP (Zadeva št. COMP/M.4439 – Ryanair – Aer Lingus).

Tožeča stranka trdi, da Komisija ni pravilno razlagala niti uporabila člena 8(4) in (5) Uredbe ES o združitvah, s tem ko je menila, da na podlagi odločbe o prepovedi ni bila pristojna zahtevati od družbe Ryanair, da odsvoji svoj manjšinski delež v družbi Aer Lingus ali sprejeti drugih ukrepov za vzpostavitev stanja, ki je obstajalo pred izvedbo koncentracije, ali v vmesnem času sprejeti začasnih ukrepov.

Tožeča stranka zlasti zatrjuje, da je bila prepovedana koncentracija, ker je Komisija ta manjšinski delež in javno ponudbo družbe Ryanair za prevzem družbe Aer Lingus upoštevala kot sestavna dela ene same koncentracije, deloma izvedena. Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da v teh okoliščinah člen 8(4) in (5) Uredbe ES o združitvah Komisiji daje pristojnost za sprejetje ukrepov v zvezi z negativnimi posledicami za konkurenco, ki izhajajo iz tega manjšinskega deleža, ki povezuje obe družbi, za kateri se šteje, da sta najtesnejša konkurenta na letalskih progah na Irsko in iz nje.

Tožeča stranka poleg tega trdi, da je Komisija kršila člen 21(3) Uredbe ES o združitvah, ker ni priznala svoje izključne pristojnosti, in ker je dopustila možnost posredovanja držav članic.
SL Uradni list Evropske unije C 155/31

Tožba, vložena 7. maja 2007 – ThyssenKrupp Aufzüge in ThyssenKrupp Fahrtreppen proti Komisiji

(Zadeva T-147/07)

(2007/C 155/58)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeči stranki: ThyssenKrupp Aufzüge (Neuhausen auf den Fildern, Nemčija) in ThyssenKrupp Fahrtreppen (Hamburg, Nemčija) (zastopnika: U. Itzen in K. Blau-Hansen, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožečih strank

— izpodbijana odločba naj se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki;

— podredno, tožečima strankama naj se globa, ki ji je bila v izpodbijani odločbi solidarno izrečena, primerno zniža;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki izpodbijata Odločbo Komisije C(2007) 512 konč. z dne 21. februarja 2007 v zadevi COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators. Tožečima strankama in drugim podjetjem so bile v izpodbijani odločbi izrečene globe zaradi sodelovanja v omejevalnem sporazumu, ki se nanaša na montažo in vzdrževanje dvigal in tekočih stopnic v Nemčiji. Komisija meni, da so zadevna podjetja kršila člen 81 ES.

Tožeči stranki utemeljujeta svojo tožbo z naslednjimi tožbenimi razlogi:

— nepristojnost Komisije zaradi odsotnosti meddržavnega pomena očitanih lokalnih kršitev;

— pomanjkanje predpostavk za solidarno odgovornost tožečih strank z njunima materinskima družbama, ker naj bi bile pravno in gospodarsko samostojne;

— nesorazmernost izhodiščnih zneskov pri izračunu globe v primerjavi z dejansko zadevnim tržnim obsegom;

— nezakonitost odvračilnega multiplikatorja, ker bi se naj pri izračunu globe upošteval samo promet tožečih strank, in da ta naj ne bi mogel upravičiti uporabe tega multiplikatorja;

— pomanjkljiva utemeljitev dodatka za povratništvo pri izračunu globe zaradi pravnih napak pri upoštevanju prejšnjih glob in napak v presoji;

— kršitev člena 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), ker je Komisija zgornjo mejo globe 10 % prometa določila z ozirom na promet koncerna in ne prometa tožečih strank;

— pravno napačna uporaba obvestila o ugodni obravnavi (2), ker dodana vrednost sodelovanja tožečih strank ni bila upoštevana v zadostni meri.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 (UL 2003 L 1, str. 1).

(2) Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL 2002, C 45, str. 3).
SL Uradni list Evropske unije C 155/33

Tožba, vložena 7. maja 2007 – ThyssenKrupp proti Komisiji

(Zadeva T-150/07)

(2007/C 155/61)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: ThyssenKrupp AG (Duisburg in Essen, Nemčija) (zastopnika: M. Klusmann und S. Thomas, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— izpodbijana odločba naj se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

— podredno, tožeči stranki naj se globa, ki je bila v izpodbijani odločbi solidarno izrečena, primerno zniža;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C(2007) 512 konč. z dne 21. februarja 2007 v zadevi COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators. Tožeči stranki in drugim podjetjem so bile v izpodbijani odločbi izrečene globe zaradi sodelovanja v omejevalnem sporazumu pri montaži in vzdrževanju dvigal in tekočih stopnic v Belgiji, Nemčiji, Luksemburgu in na Nizozemskem. Komisija meni, da so zadevna podjetja kršila člen 81 ES.

Tožeča stranka utemeljuje svojo tožbo z naslednjimi tožbenimi razlogi:

— nepristojnost Komisije zaradi odsotnosti meddržavnega pomena očitanih lokalnih kršitev;

— kršitev načela ne bis in idem, ker Komisija ni upoštevala odločb o pomilostitvi, ki so jih pred začetkom postopka v korist tožeče stranke izdali nacionalni uradi za varstvo konkurence v Belgiji, Luksemburgu in na Nizozemskem;

— pomanjkanje predpostavk za solidarno odgovornost tožeče stranke z njenimi hčerinskimi družbami, ker sama naj ne bi sodelovala pri kršitvah, so njene hčerke pravno in gospodarsko samostojne in razširitve odgovornosti na tožečo stranki ni mogoče objektivno utemeljiti;

— nesorazmernost izhodiščnega zneska pri izračunu globe v primerjavi z dejansko prizadetim tržnim obsegom;

— nesorazmernost odvračilnega multiplikatorja, ker se ta močno razlikuje od obravnave drugih podjetij primerljive velikosti v primerljivih primerih, v katerih je bilo odločeno istočasno;

— pomanjkljiva utemeljitev dodatka za povratništvo pri izračunu globe zaradi pravnih napak pri upoštevanju prejšnjih glob;

— kršitev člena 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), ker bi Komisija zgornjo mejo globe 10 % prometa podjetja morala določiti glede na promet zadevnih hčerinskih družb;

— pravno napačna uporaba obvestila o ugodni obravnavi (2), ker se dodana vrednost sodelovanja tožeče stranke v vseh štirih zadevnih državah ni bila upoštevana v zadostni meri.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 (UL 2003 L 1, str. 1).

(2) Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL 2002, C 45, str. 3).
SL Uradni list Evropske unije C 82/45

Tožba, vložena 16. februarja 2007 — Shell Petroleum in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-38/07)

(2007/C 82/96)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Shell Petroleum NV (Haag, Nizozemska), Shell Nederland BV (Haag, Nizozemska) in Shell Nederland Chemie BV (Rotterdam, Nizozemska) (Zastopnika: T. Snoep in J. Brockhoff, lawyers)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožečih strank

SPNV Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

— odločbo v delu, v katerem se nanaša na SPNV, v celoti razglasi za nično;

— oziroma podredno: — člen 2(d) odločbe razglasi za ničnega, ali — naloženo globo ustrezno zmanjša; in

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

SNBV Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

— odločbo v delu, v katerem se nanaša na SNBV, v celoti razglasi za nično;

— oziroma podredno: — člen 2(d) odločbe razglasi za ničnega; ali — naloženo globo ustrezno zmanjša; in

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

SNC Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

— člen 2(d) odločbe razglasi za ničnega ali pa naloženo globo ustrezno zmanjša; in

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke predlagajo naj se Odločba Komisije C(2006)5700 konč. z dne 29. novembra 2006 v zadevi COMP/F/38.638 — Butadienski kavčuk in emulzija stiren-butadienski kavčuk, v kateri je Komisija ugotovila, da so tožeče stranke skupaj z drugimi podjetji s tem, da so se sporazumevale o ciljnih cenah proizvodov, si med seboj s pomočjo sporazumov o nekonkuriranju razdelile kupce in si izmenjevale poslovne informacije o cenah, konkurentih in kupcih, kršile člen 81 ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, razglasi za nično.

Tožeče stranke v utemeljitev svoje tožbe zatrjujejo, da je Komisija kršila člen 81 ES in člena 7 in 23(2) in (3) Uredbe Sveta št. 1/2003 (1) s tem, da je:

a) kljub priznanju, da je pri kršitvi neposredno sodelovala le Shell Nederland Chemie BV, kršitev pripisala tudi Shell Petroleum NV in Shell Nederland BV;

b) v nasprotju z načeli sorazmernosti in pravne varnosti osnovni znesek globe, naložene tožečim strankam, zaradi nevarnosti povratništva povečala za 50 %

c) v nasprotju z načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti uporabila odvračalni multiplikator; in

d) tožečim strankam določila osnovni znesek globe v nasprotju s Smernicami o načinu določanja glob (2) in načeloma sorazmernosti in enakega obravnavanja.

Tožeče stranke se podredno sklicujejo na kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 253 ES.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 (UL 2003 L 1, str. 1).

(2) Obvestilo Komisije z dne 14. januarja 1998 z naslovom „Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) uredbe št. 17 in člena 65(5) pogodbe ESPJ “(UL 1998 C 9, str. 3).
SL Uradni list Evropske unije C 117/26

Tožba, vložena 13. marca 2007 – Mineral and Chemical Company „EuroChem “proti Svetu

(Zadeva T-84/07)

(2007/C 117/40)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Open Joint Stock Company Mineral and Chemical Company „EuroChem “(Moskva, Rusija) (zastopnika: P. Vander Schueren in B. Evtimov, odvetnika)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi tožeče stranke

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

— sporno uredbo razglasi za nično, posebej člen 1, kolikor zadeva tožečo stranko in njene povezane družbe, določene v uvodni izjavi 14(a) in (b) sporne uredbe,

— toženi stranki naloži plačilo stroškov teh postopkov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka je ruski proizvajalec in izvoznik raztopin sečnine in amonijevega nitrata, ki zahteva razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 1911/2006 z dne 19. decembra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz raztopin sečnine in amonijevega nitrata s poreklom iz Alžirije, Belorusije, Rusije in Ukrajine po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 384/96 (1).

Tožeča stranka v podporo svoje vloge trdi, da so ji institucije Skupnosti napačno določile normalno vrednost in napačno primerjale z izvozno ceno ter posledično prišle do napačne ugotovitve o dampingu. Institucije Skupnosti naj bi s tem storile očitno napako pri presoji in kršile temeljna načela prava Skupnosti.

Nadalje tožeča stranka trdi, da so institucije Skupnosti kršile člen 11(1) in (3) Osnovne uredbe (2), ker niso izvedle vmesnega pregleda v povezavi s pregledom zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Osnovne uredbe in s sprejetjem sporne uredbe, ki je podaljšala izvorne stopnje dajatev, čeprav so imeli dolžnost in možnost uvesti vmesni pregled po uradni dolžnosti ali zaradi zadostnih dokazov tožeče stranke.

(1) UL 2006, L 365, str. 26.

(2) Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 20/23

Tožba, vložena 5. decembra 2006 –Koninklijke BAM Groep proti Komisiji

(Zadeva T-355/06)

(2007/C 20/34)

Jezik postopka: nizozemščina

Stranke

Tožeča stranka: Koninklijke BAM Groep NV (Zastopnika: B. W. Biesheuvel in J. K. de Pree)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

Tožeča stranka predlaga,

— naj se Odločba Komisije C(2006) 4090 konč. z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/F/38.456 — Bitumen — NL) razglasi za nično v vsakem primeru v delu, v katerem je ugotovljeno, da je skupina BAM kršila člen 81 ES, v delu, v katerem je bila skupini BAM naložena globa, v delu, v katerem je bila skupina BAM pozvana, naj preneha s kršitvijo in se v prihodnje vzdrži vseh dejanj in ravnanj, navedenih v členu 1, kot tudi vseh dejanj in ravnanj, ki imajo isti ali podoben cilj oziroma isti ali podoben učinek, in v delu, v katerem se ta odločba nanaša na skupino BAM;

— naj se Komisiji naloži stroške.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije z dne 13. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/38.456 — Bitumen — NL), s katero ji je bila zaradi kršitve člena 81 ES naložena globa.

V utemeljitev svoje tožbe se tožeča stranka sklicuje na to, da naj bi Komisija kršila člen 81 ES in člena 7 in 23(2) Uredbe št. 1/2003 s tem, ko je domnevala, da je tožeča stranka kršila člen 81 ES. Komisija je domnevno zagrešeno kršitev hčerinske družbe neupravičeno pripisala tožeči stranki kot matični družbi.

Tožeča stranka podredno uveljavlja, da naj bi Komisija višino njej naložene globe neustrezno določila. Komisija naj bi naložila globo, ki naj bi temeljila na obdobju dveh let in petih mesecev, v katerem naj bi imela tožeča stranka 100 % delež v družbi BAM NBM, medtem ko naj bi to obdobje pravzaprav znašalo le eno leto in pet mesecev.
—

Podredno kršitev člena 81(1) ES in načela pravne varnosti ter enakega obravnavanja, zaradi napačne kvalifikacije kršitve kot „enotne in nadaljevane“ kar zadeva tožečo stranko, in sicer zaradi nepravilne ugotovitve individualne odgovornosti tožeče stranke in njene diskriminacije glede na Stempher B.V., ki je po bil po presoji Komisije ravno tako udeležen pri kršitvi.
—

kolikor zadeva relevantnost združitve Caffaro S.p.A. in SNIA za določanje odločujočega vpliva SNIA, Komisija ni upoštevala okoliščine, da je bila združitev z vključitvijo družbe Caffaro S.p.A. v SNIA S.p.A. (tako kot sprememba firme družbe ICC v Caffaro S.p.A., danes Caffaro S.r.l.) v letu 2000, to je eno leto po zapustitvi trga belilnih sredstev, in da, kot že poudarjeno, Komisija ni na kakršenkoli način izkazala odločujočega vpliva Caffaro S.p.A. na ICC v relevantnem obdobju.
—

za nično razglasi Odločbo v delu, kjer določa, da je družba Rosenlew Saint Frères Emballage sodelovala na sestankih združenja Valveplast na evropski ravni od 18. julija 1994 do 31. januarja 1999, in da je na osnovi kratke udeležbe družbe Rosenlaw Saint Frères Embalage na sestankih združenja Valveplast (od 21. novembra 1997 do 26. novembra 1998) in njenega sodelovanja na francoskih sestankih glede embalažnih vreča prišlo do enotne nadaljevane kršitve.
SL Uradni list Evropske unije C 143/40

Tožba Internationalen Hilfsfonds e.V. proti Komisiji Evropskih skupnosti, vložena dne 11. aprila 2005

(Zadeva T-141/05)

(2005/C 143/75)

Jezik postopka: nemščina

Internationalen Hilfsfonds e.V., Rosbach v.d.H. (Nemčija), je dne 11. aprila 2005 vložil tožbo proti Komisiji Evropskih skupnosti na Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti. Zastopnik tožeče stranke je H. Kaltenecker, Rechtsanwalt.

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

— razglasi za nično odločbo Komisije z dne 14. februarja 2005, s katero je zavrnila zahtevo tožeče stranke za neomejen dostop do dokumenta v zvezi s Pogodbo LIEN 97-2011;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka in stroškov tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Z izpodbijanim dokumentom je Komisija zavrnila zahtevo tožeče stranke za neomejen dostop do dokumenta Evropske komisije v zvezi s pogodbo LIEN 97-2011, sklicujoč se na člen 4(1)(b) in člen 4(3), drugi pododstavek, Uredbe o preglednosti (1) in na Uredbo o varstvu podatkov (2).

Tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba krši člen 4(3) Uredbe preglednosti. Tožeča stranka meni, da so razlogi, ki jih je podala Evropska komisija za svojo zavrnitev neomejenega dostopa do dokumenta, ki zadeva Pogodbo LIEN 97-2011, in sicer da bi neomejen dostop do dokumenta škodil postopku odločanja, neveljavni. Tožeča stranka nadalje trdi, da obstaja javni interes za razkritje spornih dokumentov. Tožeča stranka tudi dvomi o uporabi člena 4(1)(b) Uredbe preglednosti.

Tožeča stranka nadalje oporeka zavrnitvi neomejenega dostopa do dokumenta, sklicujoč se na Uredbo o varstvu podatkov.

Nadalje tožeča stranka trdi, da je ravnanje Evropske komisije pomeni samovoljno dejanje.

(1) Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001 L 145, str. 43).

(2) Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL 2001 L 8, str. 1).
—

Zagotovi naj se nadomestilo za škodo z (i) zamudnimi obrestmi, nadomestilo za škodovanje njegovi karieri, in za (ii) ostalo škodo v obliki zakonitega in rednega plačila, predvsem uporabo prehodne določbe iz člena 21 Priloge XIII Kadrovskih predpisov, ki veljajo od 1. maja 2004 ali podredno, znižanje prispevkov za pokojninsko zavarovanje na podlagi enakega plačila. Te pravice se morajo ustrezno oceniti kasneje in so sedaj, začasno in ex aequo et bono, ocenjene na najmanj 10.000 evrov letno;
2.

Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za izdajo – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Dokazno breme – Finančna škoda – Obveznost predložitve konkretnih in natančnih navedb, podprtih s podrobnimi listinskimi dokazi – Nujnost zagotovitve resnične in celovite slike finančnega stanja (člena 268 in 340 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(4)) (Glej točke 20, 26, od 29 do 31, od 33 do 34 in 46.)
21

Enako velja za odločitve institucij, organov, uradov in agencij Unije, katerih naslovniki so Združeno kraljestvo ali fizične ali pravne osebe s prebivališčem ali sedežem v Združenem kraljestvu in ki so sprejete po 31. decembru 2020, ali v okviru postopkov, v katerih se člena 107 in 108 uporabljata za pomoči, dodeljene pred 31. decembrom 2020, in ki se začnejo pred 31. decembrom 2024, ali tako kot v obravnavanem primeru v okviru postopkov, v katerih se uporabljata člena 101 ali 102 PDEU in ki so se začeli pred 31. decembrom 2020, ali v okviru postopkov, v katerih se uporablja Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 40) in ki so se začeli pred 31. decembrom 2020, ali v okviru preiskav Evropskega organa za vrednostne papirje in trge (ESMA) v zvezi z nekaterimi domnevnimi taksativno naštetimi kaznivimi dejanji, ki so se začele pred 31. decembrom 2020, ali v okviru preiskav Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF), ki se začnejo pred 31. decembrom 2024.
24

Iz ustaljene sodne prakse, ki se je začela na podlagi določb carinskega zakonika Skupnosti iz leta 1992 (Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3), kakor je bila spremenjena, v nadaljevanju: carinski zakonik iz leta 1992) in ki je bila prevzeta ob uporabi določb carinskega zakonika Unije iz leta 2013 (Uredba (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije (UL 2013, L 269, str. 1), kakor je bila spremenjena, v nadaljevanju: carinski zakonik iz leta 2013), ki se uporablja v obravnavani zadevi, pa izhaja, da uredbe o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev potrebujejo izvedbene ukrepe v zvezi z uvozniki, ki so dolžni plačati te dajatve, in sicer sporočilo o carinskem dolgu, ki izhaja iz teh dajatev, ali obvestilo uvozniku o njem (sodba z dne 18. oktobra 2018, Rotho Blaas, C‑207/17, EU:C:2018:840, točki 38 in 39; sklepi z dne 5. februarja 2013, BSI/Svet, T‑551/11, neobjavljen, EU:T:2013:60, točka 53; z dne 21. januarja 2014, Bricmate/Svet, T‑596/11, neobjavljen, EU:T:2014:53, točka 72, in z dne 7. marca 2014, FESI/Svet, T‑134/10, neobjavljen, EU:T:2014:143, točka 33; sodba z dne 19. maja 2021, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products in drugi/Komisija, T‑254/18, v pritožbenem postopku, EU:T:2021:278, točka 116, ter sklep z dne 14. septembra 2021, Far Polymers in drugi/Komisija, T‑722/20, neobjavljen, EU:T:2021:598, točka 66).
2.

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo – Možnost posamičnega nanašanja pri splošni odločbi – Pogoji – Sklep Sveta o odobritvi sklenitve Sporazuma o trgovini in sodelovanju med Združenim kraljestvom in Unijo – Tožba državljanov Združenega kraljestva z družinskimi in premoženjskimi interesi v Uniji – Neobstoj posamičnega nanašanja – Nedopustnost (člen 263, odstavek 4, PDEU; Sklep Sveta 2021/689) (Glej točke od 29 do 32 in od 35 do 37.)
1.

Uradniki – Osebni prejemki – Korekcijski koeficienti – Določitev – Vmesna posodobitev s sklepom Komisije – Cilj (Kadrovski predpisi za uradnike, člena 64 in 65 ter Priloga XI, členi od 4 do 7) (Glej točke 33, 34 in 44.)
4.

TN, TR in druge osebe, katerih imena so v prilogi II, VH in druge osebe, katerih imena so v prilogi II; VH in druge osebe, katerih imena so v prilogi II; Stefano Del Gaudio in druge osebe, katerih imena so v prilogi II, ter Dieter Achtschin in druge osebe, katerih imena so v prilogi II, nosijo vsak svoje stroške v zvezi s predlogi za intervencijo.