ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Zbi rka odločb sodne pr akse  
Zadeva C-1 4 4 / 1 6  
Município de Palmela  
proti  
Autoridade de Segurança Alimentar e E conómica (ASAE) – Divisão de Gestão de  
Contraordenações  
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,  
ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal)  
„Predhodno odločanje – Postopki za zbiranje informacij na področju tehničnih standard ov in tehničnih  
predpisov o storitvah informacijske družbe – Direktivi 83/189/EGS in 98/34/ES – Osnutek tehničnega  
predpisa – Sporočanje Evropski komisiji – Obveznosti držav članic – Kršitev – Posledice“  
Povzetek – Sodba Sodišča(šesti senat) z dne 1. februarja 2017  
Približevanje zakonodaj — Postopek za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in 
tehničnih predpisov — Direktiva 83/189 — Postopek za zbiranje informacij na področju tehničnih 
standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe — Direktiva 98/34 — 
Tehnični predpis — Obveznost držav članic, da Komisiji sporočijo vsak osnutek tehničnega predpisa — 
Kršitev obveznosti — Posledica — Nezmožnost sklicevanja na nesporočeni tehnični predpis v razmerju 
do posameznikov — Obseg 
(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 98/34, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48, 
člen 8(1); Direktiva Sveta 83/189, člen 8(1)) 
Člen 8(1) Direktive Sveta 83/189/EGS z dne 28. marca 1983 o določitvi postopka za zbiranje informacij 
na področju tehničnih standard ov in tehničnih predpisov, kakor je bila spremenjena z Aktom o pogojih 
pristopa Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske ter o prilagoditvah pogodb, na 
katerih temelji Evropska unija, in člen 8(1) Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 
22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standard ov in 
tehničnih predpisov, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta 
z dne 20. julija 1998 , je treba razlagati tako, da sankcija neuporabe nesporočenega tehničnega 
predpisa, kot je člen 16(1) in (2) Regulamento que estabelece as condições de segurança a observar na 
localização, implantação, conceção e organização funcional dos espaços de jogo e recreio, 
respetivamente, equipamento e superfícies de impacto (uredba o varnostnih zahtevah, ki jih je treba 
spoštovati pri lokalizaciji, izgradnji, projektiranju in funkcionalni organizaciji igralnih in rekreacijskih 
površin, ustrezne opreme in zadevnih območij), priložene k Decreto-Lei no 379/97 (uredba-zakon 
št. 379/97) z dne 27. decembra 1997 , kakor je bila spremenjena z Decreto-Lei no 119/2009 
(uredba-zakon št. 119/2009 ) z dne 19. maja 2009 , velja samo za navedeni tehnični predpis in ne za 
celotno zakono dajo, v katero je ta vključen. 
(Glej točko 38 in izrek.) 
SL 
ECLI:EU:C:2017 :76 1
4

Člen 2(1) te direktive določa: „Ta direktiva se uporablja za zavarovanje stroškov postopka. Tovrstno zavarovanje pomeni, da podjetje proti plačilu premije nosi stroške pravnih postopkov in nudi druge storitve, ki so neposredno povezane z zavarovalnim kritjem, in sicer zlasti z namenom: – zagotovitve nadomestila za izgubo, materialno škodo ali telesno poškodbo, ki jo utrpi zavarovanec, in sicer bodisi z zunajsodno poravnavo bodisi v civilnem ali kazenskem postopku, – obrambe ali zastopanja zavarovanca v civilnih, kazenskih, upravnih ali drugih postopkih ali v zvezi z vsako terjatvo zoper nje [vsakim zahtevkom zoper njega].“
65

Drugič, glede učinkov osnutka revidiranega sporazuma iz ustaljene sodne prakse izhaja, da za to, da se mora akt uvrstiti v kategorijo aktov, ki spadajo na področje skupne trgovinske politike, ne zadostuje to, da akt Unije, kot je mednarodni sporazum, ki ga je ta sklenila, lahko v neki meri vpliva na mednarodno trgovino. Poleg pogoja, ki je bil obravnavan v točkah od 52 do 64 te sodbe, v skladu s katerim mora biti namen tega akta v bistvu spodbujanje, olajševanje in urejanje te trgovine, mora imeti ta akt nanjo tudi neposredne in takojšnje učinke (sodbi z dne 18. julija 2013, Daiichi Sankyo in Sanofi-Aventis Deutschland, C‑414/11, EU:C:2013:520, točka 51, in z dne 22. oktobra 2013, Komisija/Svet, C‑137/12, EU:C:2013:675, točka 57, ter mnenje 3/15 (Marakeška pogodba o dostopu do objavljenih del) z dne 14. februarja 2017, EU:C:2017:114, točka 61).
27

V teh okoliščinah je Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) (pritožbeno sodišče (Anglija in Wales) (civilni oddelek)) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. Ob upoštevanju tega, da je Sodišče v odgovoru na četrto vprašanje v sodbi z dne 12. decembra 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation (C‑446/04, EU:C:2006:774), odločilo, da člena 43 in 56 ES – zdaj člena 49 in 63 PDEU – nasprotujeta zakonodaji države članice, ki daje družbam rezidentkam, ki delničarjem razdelijo dividende, ki izhajajo iz prejetih tujih dividend, možnost, da se odločijo za obdavčitev po ureditvi, ki jim omogoča vračilo davka od dohodkov pravnih oseb, plačanega kot akontacija, vendar na eni strani te družbe zavezuje, da plačajo to akontacijo davka in da nato zahtevajo njeno vračilo, in na drugi strani ne določa davčnega odbitka za njihove delničarje, medtem ko bi ga ti prejeli v primeru izplačila, ki bi ga opravila družba rezidentka na podlagi domačih dividend – ali so tem delničarjem samim dane pravice na podlagi prava Unije, naj bo to na podlagi člena 63 PDEU ali kako drugače, v primerih, v katerih prejmejo dividende, za katere je družba izbrala, da bodo plačane na podlagi te ureditve, predvsem tedaj, kadar je delničar rezident iste države članice kot družba, ki izplačuje dividende? 2. Če delničar iz prvega vprašanja sam nima pravic na podlagi člena 63 PDEU, ali se je upravičen sklicevati na katero koli kršitev pravic, ki jih ima družba, ki izplačuje dividende, na podlagi členov 49 in 63 PDEU? 3. Če je odgovor na prvo ali drugo vprašanje, da ima delničar pravice na podlagi prava Unije ali da se lahko sklicuje na pravo Unije, ali so s pravom Unije naložene zahteve glede pravnega sredstva, ki mora biti delničarju zagotovljeno na podlagi notranjega prava? 4. Ali je za odgovor Sodišča na zgornja vprašanja pomembno: (a) da delničar v državi članici ni dolžan plačati davka od dohodka na prejete dividende, kar povzroči, da lahko v primeru izplačila družbe rezidentke zunaj zgoraj navedene ureditve davčni odbitek, do katerega je delničar upravičen na podlagi notranjega prava, vodi do izplačila davčnega odbitka delničarju s strani države članice; (b) da je nacionalno sodišče razsodilo, da kršitev prava Unije zaradi sporne nacionalne zakonodaje ni dovolj resna, da bi povzročila odškodninsko odgovornost države članice do družbe, ki izplačuje dividende, na podlagi načel iz sodbe z dne 5. marca 1996, Brasserie du pêcheur in Factortame (C‑46/93 in C‑48/93, EU:C:1996:79), ali (c) da je v nekaterih – ne pa v vseh – primerih družba, ki izplačuje dividende na podlagi zgoraj navedene ureditve, morda povečala znesek svojih izplačil delničarjem, da bi zagotovila denarno enakovreden znesek tistemu, ki bi ga prejel oproščeni delničar od izplačila dividend zunaj te ureditve?“
17

Družba Feralpi v utemeljitev pritožbe navaja šest razlogov, in sicer, prvič, kršitev načela kolegialnega odločanja, drugič, kršitev pravice do obrambe, člena 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane 4. novembra 1950 v Rimu, člena 10 Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 81) in neobstoj obrazložitve, tretjič, kršitev člena 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) zaradi predolgega trajanja upravnega postopka ter neobstoj obrazložitve, četrtič, kršitev člena 65(1) PJ, načel o dokaznem bremenu in načela domneve nedolžnosti ter izkrivljanje dejstev in neobstoj obrazložitve, petič, kršitev členov 23 in 31 Uredbe št. 1/2003, Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ (UL 1998, C 9, str. 3), načel enakega obravnavanja in sorazmernosti ter neobstoj obrazložitve, in šestič, predolgo trajanje postopka pred Splošnim sodiščem.
33

Ob upoštevanju teh preudarkov je treba na drugo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 133, drugi odstavek, Direktive 2006/112 razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim predpisom, kakršni so obravnavani v postopku v glavni stvari, kadar ti predpisi določajo, da se neprofitnim organizacijam, ki so osebe javnega prava in ki opravljajo storitve, ki so v tesni povezavi s športom ali telesno vzgojo, v smislu člena 132(1)(m) navedene direktive, odobri oprostitev plačila DDV, če je izpolnjen pogoj iz člena 133, prvi odstavek, točka (d), te direktive, ne da bi se ta pogoj uporabljal tudi za neprofitne organizacije, ki niso osebe javnega prava in opravljajo take storitve.
14

C. Schlyter je s prvim tožbenim razlogom Komisiji očital, da je napačno uporabila pravo ter storila očitne napake pri presoji pri uporabi člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 in člena 6(1) Uredbe (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13). C. Schlyter je z drugim tožbenim razlogom zatrjeval napačno uporabo prava, očitno napako pri presoji in neobstoj obrazložitve pri uporabi merila prevladujočega javnega interesa, ki se zahteva s členom 4(2), in fine, Uredbe št. 1049/2001 in členom 6(1) Uredbe št. 1367/2006. C. Schlyter je s tretjim tožbenim razlogom trdil, da je bilo v spornem sklepu napačno uporabljeno pravo, da je bila v njem storjena očitna napaka pri presoji in da ta sklep ni vključeval obrazložitve pri uporabi člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001.
16

Člen D Priloge II se nanaša na način izplačila finančne pomoči s tem besedilom: „1. Finančna pomoč se v skladu z ustreznimi proračunskimi obveznostmi izplača tistemu organu ali telesu, ki je v ta namen imenovan v vlogi zadevne države članice upravičenke. Plačila so lahko v obliki predplačil, vmesnih plačil ali plačil preostankov. Vmesna plačila in plačila preostankov se nanašajo na dejansko izplačane izdatke, ki morajo biti utemeljeni s prejetimi računi ali računovodskimi listinami enakovredne dokazne vrednosti. 2. Plačila se izvršijo, kakor sledi: […] (d) plačilo preostanka pomoči Skupnosti, izračunano na podlagi potrjenih in dejansko plačanih izdatkov, se izvrši, če so izpolnjeni naslednji pogoji: — da se projekt, faza projekta ali skupina projektov izvaja v skladu z njegovimi cilji, — da imenovani organ ali telo iz odstavka 1 predloži Komisiji vlogo za plačilo v šestih mesecih od končnega roka za dokončanje del in za izdatke, ki so določeni v odločbi o dodelitvi pomoči za zadevni projekt, fazo projekta ali skupino projektov, — da se Komisiji predloži končno poročilo iz člena F(4), — da država članica potrdi Komisiji, da so informacije v vlogi za plačilo in v poročilu resnične, — da je država članica Komisiji poslala izjavo iz člena 12(1), — da so izvedeni vsi ukrepi informiranja in obveščanja javnosti, ki jih je sprejela Komisija na podlagi člena 14(3). 3. Če končno poročilo iz odstavka 2 ni poslano Komisiji v 18 mesecih od končnega roka za dokončanje del in izvršitev plačil, kakor je naveden v odločbi o dodelitvi pomoči, se tisti del pomoči, ki predstavlja preostali znesek za zadevni projekt, prekliče. […] 5. Plačilo se izvrši tistemu organu ali telesu, ki ga je imenovala država članica, praviloma najpozneje v dveh mesecih po prejemu ustrezne vloge za plačilo, če so proračunska sredstva na voljo. […] 7. Komisija določi skupna pravila glede upravičenosti izdatkov.“
9

V Prilogi k Izvedbeni uredbi št. 876/2014, sprejeti na podlagi člena 9(1)(a) Uredbe št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 254/2000, je v KN uvrščeno blago, označeno v prvem stolpcu preglednice, ki je v tej prilogi pod kodo, navedeno glede na to blago v drugem stolpcu te preglednice. Glede tarifne podštevilke 8525 80 99 je v navedeni preglednici določeno: „Prenosna naprava z baterijskim napajanjem za zajemanje in snemanje slik in video posnetkov (t. i. ‚akcijska kamera‘), z merami približno 6 × 4 × 2 cm in maso približno 74 g, ki vključuje: — ultra širokokotni objektiv, — statusni kazalnik LCD, — mikro USB-vmesnik in mikro HDMI-vmesnik, — režo za mikro kartico SD, — vgrajen wifi, — vhod za dodatno opremo. Naprava nima objektiva z zumom, iskala ali zaslona za prikaz posnetkov. Namenjena je pritrditvi, na primer na čelado, in ne držanju v roki. Uporabljala naj bi se za zajemanje dinamičnih vtisov iz okolja med izvajanjem dejavnosti na prostem, kot so kolesarjenje, deskanje in smučanje. Kakovost video posnetka je nastavljiva, in sicer od 848 × 480 do 1.920 × 1.080 slikovnih pik. Fotografije se lahko snemajo le z ločljivostjo 5,0 milijona slikovnih točk [pik]. Kakovost fotografij (npr. ostrina slike, barva, kompozicija predmetov) ni nastavljiva. Naprava lahko zajema in snema video datoteke v formatu MPEG4. Naprava lahko s popolnoma napolnjeno baterijo neprekinjeno največ tri ure snema video posnetke pri hitrosti 30 slik na sekundo z najvišjo ločljivostjo slike 1.920 × 1.080 slikovnih točk [pik]. Snemanje lahko zaustavi le uporabnik. Posnetki so zajeti v ločene datoteke, vsaka pa traja približno 15 minut. Med predložitvijo blaga carini je datoteke na napravo iz stroja za avtomatsko obdelavo podatkov mogoče prenesti prek USB-vmesnika. 8525 80 99 Uvrstitev opredeljujejo splošni pravili 1 in 6 za razlago [KN], opomba 3 k oddelku XVI ter besedilo oznak KN 8525, 8525 80 in 8525 80 99. Glede na objektivne značilnosti naprave, kot je njena majhna velikost in masa, dejstvo, da je namenjena pritrditvi, na primer na čelado, in je zmogljivost snemanja video posnetkov neprekinjeno največ tri ure, je glavna funkcija kamere snemanje video posnetkov. Čeprav ima naprava obliko digitalnega fotoaparata, lahko neprekinjeno največ tri ure snema video posnetke pri hitrosti 30 slik na sekundo z ločljivostjo 800 × 600 slikovnih točk [pik]. Snemanje se samodejno ne izklopi po 30 minutah (glej tudi pojasnjevalne opombe [KN] k tarifnim podštevilkam 8525 80 30, 8525 80 91 in 8525 80 99). Dejstvo, da so posnetki zajeti v ločene datoteke, od katerih je vsaka dolga približno 15 minut, ne vpliva na dolžino neprekinjenega snemanja video posnetkov. Zato je ni mogoče uvrstiti pod tarifno podštevilko 8525 80 30 kot digitalni fotoaparat. Ker naprava lahko snema video datoteke iz drugih virov, ne samo prek vgrajenega objektiva, je izključena uvrstitev pod podštevilko 8525 80 91 kot video snemalna kamera, primerna samo za snemanje zvoka in slike, posnete samo s televizijsko kamero. Naprava se zato uvrsti pod oznako KN 8525 80 99 kot druge video snemalne kamere.“
33

V tem primeru, kot to izhaja iz predložitvene odločbe, so bili izdelki iz postopka v glavni stvari predmet postopka primarnega sušenja in naknadnega nadzorovanega vlaženja, vsebujejo glicerin in jih je mogoče kaditi po preprosti obdelavi, z drobljenjem ali ročnim rezanjem. Očitno je, da ti proizvodi izpolnjujejo tudi drugi pogoj, ki je naveden v točki 25 te sodbe – kar mora preveriti predložitveno sodišče – in zato spadajo pod pojem „tobak za kajenje“, kot je opredeljen v členu 5(1)(a) Direktive 2011/64.
60

Po drugi strani je treba spomniti, da je Sodišče glede svobode ustanavljanja v sodbi z dne 24. maja 2011, Komisija/Avstrija (C‑53/08, EU:C:2011:338, točka 96), že presodilo, da dejstvo, da se z notarskimi dejavnostmi uresničujejo cilji v javnem interesu, katerih namen je zlasti zagotoviti zakonitost in pravno varnost aktov, ki jih sklenejo posamezniki med seboj, pomeni nujni razlog v splošnem interesu, ki lahko upraviči morebitne omejitve člena 49 PDEU, ki bi izhajale iz posebnih značilnosti notarske dejavnosti, kot so značilnosti postopkov imenovanja, ki se uporabljajo za notarje, omejitev njihovega števila in njihovih krajevnih pristojnosti ali sistem njihovega nagrajevanja, neodvisnosti, nezdružljivosti opravljanja funkcije in njene trajnosti, če te omejitve omogočajo, da se dosežejo omenjeni cilji in so za doseganje teh ciljev potrebne.
1

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 21 Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2011, L 304, str. 64).
45

V obravnavanem primeru je iz spisa, predloženega Sodišču, razvidno, da je glavna naloga NRA zagotavljati dostopnost varnega in učinkovitega nacionalnega cestnega omrežja. V ta namen je splošno odgovoren za planiranje, gradnjo vseh nacionalnih cest ter za nadzor nad gradbenimi deli in vzdrževanjem teh cest. V zvezi s tem lahko zgolj ta organ izdela načrt za vzpostavitev cestninskega sistema za dostop do navedenih cest in sprejme pravila, za katera meni, da so potrebna za upravljanje in vzdrževanje teh cest, ki določajo najvišji znesek cestnin, ki se lahko pobere v zameno za dostop do cestninske ceste, ne glede na to, ali jo upravlja NRA ali zasebni subjekt.
34

Tretjič, iz predložitvene odločbe izhaja, da imata dobava obratnih sredstev in posojilo enak gospodarski cilj, ki je v bistvu uvedba finančne in logistične pomoči za kmete, ki jim omogoča opravljanje kmetijske dejavnosti. Glede tega je treba opozoriti, da je družba Stock ‘94 v skladu s splošnimi pogoji, ki urejajo integrirano sodelovanje v postopku v glavni stvari, kakor so povzeti v predložitveni odločbi, podpirala proizvodno dejavnost integriranih subjektov in financirala nakupe obratnih sredstev, ki so za to potrebna.
51

Vendar slovenska vlada ob podpori latvijske vlade trdi, da pravilo ne ultra alterum tantum iz člena 376 OZ ni v nasprotju s temi cilji. Nasprotno, s tem pravilom naj bi bila ohranjena funkcija zamudnih obresti, ki je ravno to, da je dolžnik spodbujen, da izpolni svojo obveznost plačila, ne pa to, da se upniku omogoči, da obogati. Navedeno pravilo bi namreč poleg zaščite upnikov omogočalo, da se prepreči, da bi bil znesek zapadlih zamudnih obresti tak, da bi dolžnika bremenil nerazumen dolg, ter da tako nastane nepravičen in nesorazmeren položaj med upnikom in dolžnikom, ki bi lahko vodil do insolventnosti zadnjenavedenega.
12

Člen 3 te direktive, naslovljen „Področje uporabe“, določa: „1. Okoljska presoja v skladu s členi 4 do 9 se izvede pri načrtih in programih iz odstavkov 2 do 4, ki bodo verjetno znatno vplivali na okolje. 2. Ob upoštevanju odstavka 3 se okoljska presoja izvede za vse načrte in programe, (a) ki so pripravljeni za kmetijstvo, gozdarstvo, ribištvo, energetiko, industrijo, promet, ravnanje z odpadki, upravljanje voda, telekomunikacije, turizem, prostorsko načrtovanje ali rabo zemljišč in ki določajo okvir za prihodnja soglasja za izvedbo projektov iz prilog I in II k Direktivi [2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL 2012, L 26, str. 1), ki je razveljavila in nadomestila Direktivo 85/337 po 17. februarju 2012]; ali […] 3. Pri načrtih in programih iz odstavka 2, ki določajo rabo majhnih območij na lokalni ravni, ter pri manjših spremembah načrtov in programov iz odstavka 2 je okoljska presoja potrebna le, kadar države članice ugotovijo, da bodo verjetno znatno vplivali na okolje. 4. Države članice ugotovijo, ali je verjetno, da bodo načrti in programi, ki določajo okvir za prihodnja soglasja za izvedbo projektov in ki niso načrti in programi iz odstavka 2, znatno vplivali na okolje. […]“
44

Zato, kot družba Microsoft ter italijanska in poljska vlada navajajo v svojih stališčih, zakoniti pridobitelj kopije računalniškega programa s pripadajočo licenco za neomejeno uporabo, ki namerava to kopijo po izčrpanju pravic imetnika avtorskih pravic do distribuiranja na podlagi člena 4(c) Direktive 91/250 prodati, brez dovoljenja tega imetnika varnostne kopije tega programa, ki je bila izdelana na podlagi člena 5(2) te direktive, ne sme prodati s sklicevanjem na to, da je poškodoval, uničil ali založil originalni materialni nosilec, ki mu ga je prodal ta imetnik ali je bilo to storjeno z njegovim dovoljenjem.
58

Čeprav člen 22(8) Šeste direktive v različici, ki izhaja iz njenega člena 28h, državam članicam omogoča, da sprejmejo ukrepe za zagotavljanje pravilnega pobiranja DDV in za preprečevanje davčnih utaj, bi taka zavrnitev presegla tisto, kar je potrebno za uresničitev teh ciljev, saj je tako kršitev tega nacionalnega prava mogoče sankcionirati z globo, ki je sorazmerna njeni teži (glej po analogiji sodbi z dne 9. julija 2015, Salomie in Oltean, C‑183/14, EU:C:2015:454, točki 62 in 63, in z dne 15. septembra 2016, Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos, C‑516/14, EU:C:2016:690, točki 47 in 48).
49

Drugič, glede načela davčne nevtralnosti, s katerim je zakonodajalec Unije na področju DDV izrazil splošno načelo enakega obravnavanja (glej sodbi z dne 29. oktobra 2009, NCC Construction Danmark, C‑174/08, EU:C:2009:669, točka 41, in z dne 5. marca 2015, Komisija/Luksemburg, C‑502/13, EU:C:2015:143, točka 50), je treba ugotoviti, da davčni zavezanci, ki so utajili davke, pri čemer gre med drugim za prikrivanje obdavčljivih transakcij in z njimi povezanih prihodkov, niso v primerljivem položaju z davčnimi zavezanci, ki spoštujejo svoje obveznosti na področju knjigovodstva, obračuna in plačila DDV. Na to načelo se tako ne more uspešno sklicevati davčni zavezanec, ki je naklepno sodeloval pri taki utaji in ki je ogrozil delovanje skupnega sistema DDV (glej v tem smislu sodbi z dne 18. decembra 2014, Schoenimport Italmoda Mariano Previti in drugi, C‑131/13, C‑163/13 in C‑164/13, EU:C:2014:2455, točka 48, in z dne 28. julija 2016, Astone, C‑332/15, EU:C:2016:614, točka 58).
1.

Poslovna praksa prodaje računalnika z vnaprej nameščeno programsko opremo brez možnosti potrošnika, da kupi isti model računalnika brez vnaprej nameščene programske opreme, ne pomeni nepoštene poslovne prakse v smislu člena 5(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah), razen če je taka praksa v nasprotju z zahtevami poklicne skrbnosti in bistveno izkrivlja ali bi lahko izkrivljala ekonomsko obnašanje povprečnega potrošnika v zvezi s tem izdelkom, kar pa mora presoditi nacionalno sodišče ob upoštevanju posebnih okoliščin iz postopka v glavni stvari.
38

Glede obstoja „objektivnega razloga“ iz sodne prakse izhaja, da je treba ta pojem razumeti tako, da se nanaša na določene in konkretne okoliščine, ki označujejo določeno dejavnost in ki so posledično take, da v tem posebnem okviru upravičujejo veriženje pogodb o zaposlitvi za določen čas. Te okoliščine so lahko zlasti posledica posebne narave nalog, za izvedbo katerih so bile sklenjene take pogodbe, in značilnosti, ki so z njimi neločljivo povezane, ali pa, odvisno od primera, posledica sledenja legitimnemu cilju socialne politike države članice (sodbe z dne 23. aprila 2009, Angelidaki in drugi, od C‑378/07 do C‑380/07, EU:C:2009:250, točka 96 in navedena sodna praksa; z dne 26. januarja 2012, Kücük, C‑586/10, EU:C:2012:39, točka 27, in z dne 13. marca 2014, Márquez Samohano, C‑190/13, EU:C:2014:146, točka 45).