Pritožba, ki jo je Enotni odbor za reševanje vložil 20. novembra 2020 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 23. septembra 2020 v zadevi T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg/Enotni odbor za reševanje

(Zadeva C-621/20 P)

(2020/C 443/18)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnik: Enotni odbor za reševanje (zastopniki: K. Ph. Wojcik, H. Ehlers, P. A. Messina in J. Kerlin, agenti, ter H.-G. Kamann, F. Louis, P. Gey, Rechtsanwälte)

Drugi stranki v postopku: Landesbank Baden-Württemberg, Evropska komisija

Predlogi

Enotni odbor za reševanje Sodišču predlaga, naj:

1. sodbo Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2020 v zadevi T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg/Enotni odbor za reševanje (EOR), EU:T:2020:435, razveljavi;

2. ničnostno tožbo zavrne;

3. drugi stranki v pritožbenem postopku naloži plačilo stroškov.

Pritožbena razloga in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 85(3) Poslovnika Splošnega sodišča, izkrivljanje dokazov in kršitev pravice EOR do poštenega sojenja

EOR na prvem mestu trdi, da je Splošno sodišče napačno razlagalo in uporabilo člen 85(3) svojega poslovnika pri odločitvi, da EOR Sklepa o predhodnih prispevkih v Enotni sklad za reševanje za leto 2017 (SRB/ES/SRF/2017/05) ni pravilno avtentificiral, ker so bili dokazi, ki jih je EOR na obravnavi predložil glede pravilne avtentifikacije tega sklepa, razglašeni za nedopustne. EOR v zvezi s tem trdi, prvič, da je bilo upravičeno dokaze za pravilno avtentifikacijo navedenega sklepa predložiti na obravnavi, ker vprašanje neobstoja avtentifikacije pred tem ni bilo niti predmet pisnega dela postopka niti ni bilo obravnavano v okviru ukrepov procesnega vodstva ali pripravljalnih ukrepov Splošnega sodišča. EOR trdi, drugič, da je Splošno sodišče z neupoštevanjem teh dokazov in z ugotovitvijo, da so ti dokazi, če se predpostavi njihova dopustnost, neutemeljeni, izkrivilo dokaze, ki jih je imelo na voljo. Splošno sodišče naj poleg tega z ugotovitvijo, da iz dokazov nikakor ni razvidna neločljiva povezava med spremnim listom, ki ga je podpisala predsednica EOR, in prilogo k izpodbijanemu sklepu, ne bi upoštevalo referenčne številke na spremnem listu, s katero naj bi bil spremni list neločljivo povezan z elektronskim spisom, ki vsebuje izpodbijani sklep in prilogo k temu sklepu. EOR trdi, tretjič, da je Splošno sodišče kršilo njegovo pravico do poštenega sojenja s tem, da vprašanja neobstoja avtentifikacije ni izpostavilo pred obravnavo, da ni sprejelo predloga EOR za predložitev dodatnih dokazov in da EOR ni nikdar nakazalo, da dokazov ne šteje za zadostne.

Drugi pritožbeni razlog: kršitev člena 296 PDEU in člena 47 Listine o temeljnih pravicah

EOR na drugem mestu poleg tega trdi, da je Splošno sodišče prekoračilo zahteve iz člena 296 PDEU in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah s tem, da je ugotovilo, da naj bi bila metoda za izračun glede na člene od 4 do 7 in 9 ter Prilogo I k Delegirani uredbi (EU) 2015/63 (1) nepregledna, in da izpodbijani sklep zato nujno ne more biti ustrezno obrazložen, ker naj banka Landesbank Baden-Württemberg ne bi mogla v celoti preveriti pravilnosti izračuna. Po mnenju pritožnika Splošnemu sodišču ni uspelo, da bi te zahteve uskladilo z obveznostjo zaupnosti iz člena 339 PDEU, ki poleg tega v izpodbijani sodbi ni omenjen, in z drugimi načeli prava Unije. Z delegirano uredbo naj bi se vzpostavila sorazmerna izravnava med načeli preglednosti, obveznostjo varovanja poslovnih skrivnosti in preostalimi cilji, ki se dosegajo s to uredbo, zlasti da se doseže določena ciljna raven prispevkov za financiranje Enotnega sklada za reševanje in da se prispevki od vseh upoštevnih institucij pridobijo na pošten in sorazmeren način. EOR naj bi pri obrazložitvi izpodbijanega sklepa ustrezno upošteval ta pravni okvir.

(1) Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).