ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.

Kmetijstvo – Približevanje zakonodaj – Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet – Uredba št. 1107/2009 – Uporaba previdnostnega načela – Obseg – Obnovitev odobritve – Vključitev – Sodni nadzor – Meje – Očitna napaka pri presoji (člena 9 in 168(1) PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 35; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1107/2009, uvodna izjava 8 ter člena 1(2) in 4) (Glej točke od 203 do 208, 214, 217, 218 in 230.)
2.

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Pojem predpisa v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU – Vsi splošni akti razen zakonodajnih aktov – Uredba Komisije o obnovitvi odobritve aktivne snovi kot kandidatke za zamenjavo na podlagi Uredbe št. 1107/2009 – Vključitev – Akt, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov v smislu navedene določbe Pogodbe (člena 263, četrti odstavek, in 289, od (1) do (3), PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1107/2009, člena 20(1) in 79(3); uredbi Komisije 2018/1981 in 2015/408; Sklep Sveta 1999/468, člena 5 in 7) (Glej točke 46, 47 in od 51 do 53.)
3.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Absolutni razlogi za ničnost – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Figurativna znamka e*message (Uredba Sveta št. 40/94, člena 7(1)(c) in 51(1)(a)) (Glej točke 49, 52, 54, 62, 68 in od 74 do 76.)
8.

Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Demokratični republiki Kongo – Prepoved vstopa in prehoda ter zamrznitev sredstev oseb, ki spodkopavajo pravno državo ali sodelujejo pri izvajanju dejanj, ki pomenijo hude kršitve človekovih pravic – Omejitev pravice do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja – Kršitev načela sorazmernosti – Neobstoj (člena 21(2)(b) in (c) ter 29 PEU; člen 215(2) PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 7 in 52(1); Sklep Sveta 2010/788/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom (SZVP) 2018/1940, člen 4(1), (2) in (7) ter Priloga II; Uredba Sveta 2018/1931, Priloga) (Glej točke od 150 do 161.)
5.

Skupna zunanja in varnostna politika – Posebni omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom glede na razmere v Siriji – Sklep 2013/255/SZVP in Uredba št. 36/2012 – Merila za sprejetje omejevalnih ukrepov – V Siriji delujoči vodilni poslovneži – Pojem (člen 29 PEU; Sklep Sveta 2013/255/SZVP, člena 27(2)(a) in (3) ter 28(2)(a) in (3), kakor je bil spremenjen s sklepi (SZVP) 2015/1836, (SZVP) 2019/806 in (SZVP) 2020/719; uredbi Sveta št. 36/2012, člen 15(1a)(a) in (1b), in 2015/1828) (Glej točke od 96 do 98, 135 in 136.)
5.

Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice – Posredovanje podatkov, zbranih v okviru preiskave Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF), nacionalnim organom – Neobstoj – Pogoj – Objektivna in nepristranska preiskava – Oprostilna sodba nacionalnega sodišča – Nevplivanje (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1073/1999, člen 10(2)) (Glej točke 45, 50, od 55 do 57 in 60.)
1.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Absolutni razlogi za ničnost – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki so postali običajni v jezikovni rabi ali v dobroverni ustaljeni praksi trgovanja – Značilnost običajnega – Merila presoje (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 59(1)(a); Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(d)) (Glej točke od 17 do 21, 26, 31 in 39.)
5.

Pravo Unije – Načela – Pravica do obrambe – Sklep o zamrznitvi sredstev, sprejet proti nekaterim osebam in subjektom zaradi razmer v Siriji – Obveznosti Sveta – Seznanitev zadevne osebe z obremenilnimi dokazi in pravica do izjave – Obseg – Nespoštovanje – Kršitev pravice do obrambe (Člen 6(1) PEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(2); 2019/87; Sklep Sveta (SZVP) 2019/87; Uredba Sveta 2019/85; Sklep Sveta (SZVP) 2019/806; Uredba Sveta 2019/798; Sklep Sveta (SZVP) 2020/719; Uredba Sveta 2020/716) (Glej točke 78, 79 in od 83 do 85.)
1.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 20, 21 in od 139 do 141.)
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Tridimenzionalna znamka JC JEAN CALL Champagne ROSÉ in tridimenzionalne znamke (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b); Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2015/2424) (Glej točke 53, 57, 58 in 65.)
3.

Industrija – Ukrepi, ki so potrebni za zagotovitev konkurenčnosti industrije – Raziskave in tehnološki razvoj – Okvirni program za raziskave in inovacije „Obzorje 2020“ – Ocenjevanje projektov, predloženih po razpisu za zbiranje predlogov – Sodni nadzor – Meje (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 1290/2013, člen 15) (Glej točke od 73 do 77.)
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka athlon custom sportswear in besedna znamka DECATHLON (Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 8(1)(b)) (Glej točke 24, 38, 40, 41, od 45 do 47, od 56 do 58, od 72 do 75, 92, 94 in 95.)
1.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Relativni razlogi za ničnost – Obstoj prejšnje enake ali podobne znamke z ugledom – Varstvo prejšnje ugledne znamke, razširjeno na proizvode ali storitve, ki niso podobni – Pogoji – Povezava med znamkami – Merila presoje (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 8(5)) (Glej točke od 25 do 27, 29, 30 in od 35 do 37.)
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Presoja opisnosti znaka – Merila (Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 7(1)(c)) (Glej točke 15, 16 in 20.)
2.

Ugovor nezakonitosti – Obseg – Akti, katerih nezakonitost se lahko uveljavlja – Splošni akt, na katerem temelji izpodbijani sklep – Nujnost pravne povezave med izpodbijanim aktom in spornim splošnim aktom – Neuporaba pravila o skladnosti med tožbo in ugovorom (člen 277 PDEU) (Glej točke od 53 do 55.)
5.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka SCORIFY in besedna znamka SCOR (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 8(1)(b)) (Glej točke 38, 44, 45, 52, 81 in 88.)
2.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Znaki, ki lahko sestavljajo znamko – Barve in kombinacije barv – Zahteva – Razlikovalni učinek (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člena 4 in 7(1)(b)) (Glej točke od 31 do 36.)
2.

Christosu Ntolasu se naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, nastalih Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družbi General Nutrition Investment Co..
1.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Besedna znamka Serviceplan (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 7(1)(b)) (Glej točke 26 in od 45 do 57.)
2.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Merila presoje (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 8(1)(b)) (Glej točki 26 in 27.)
2.

Modeli Skupnosti – Razlogi za ničnost – Neobstoj individualne narave – Prejšnje razkritje enakega modela – Dokaz o razkritju (Uredba Sveta št. 6/2002, člena 7 in 65(1); Uredba Komisije št. 2245/2002, člen 28(1)(b)(v) in (vi)) (Glej točke od 20 do 22.)
450

Vendar se Komisija v besedilu navedenega podpododdelka ni več sklicevala na take naprave, ampak na dokaze, ki se nanašajo na „modele naprav iPad, ki niso ustrezali standardu CDMA“ (točka 425 obrazložitve izpodbijanega sklepa), na „uvedbo na trg leta 2014 različic naprav iPad, ki niso ustrezale standardu CDMA“ (točka 426 obrazložitve izpodbijanega sklepa), na „mobilne naprave iz leta 2014“ (točka 427 obrazložitve izpodbijanega sklepa), na „[zaupno]“ in na „[zaupno]“ (točka 428 obrazložitve izpodbijanega sklepa), na „nekatere njene naprave iPad v letu 2014“ in na „njen celoten portfelj žepnih naprav iPad v letu 2015“ (točka 430 obrazložitve izpodbijanega sklepa), na „modele naprave iPad iz let 2014 in 2015“ ter na „model naprave iPhone iz leta 2015“ (točka 431 obrazložitve izpodbijanega sklepa), na „[zaupno], prvotno predvidene za uvedbo na trg spomladi leta 2014“, ki so bili „nazadnje uvedeni na trg jeseni 2013“ (točka 433 obrazložitve izpodbijanega sklepa in njegova opomba št. 558), na „mobilne naprave iz let 2014 in 2015“ (točka 435 obrazložitve izpodbijanega sklepa), na „model naprave iPad iz jeseni 2015“ (točka 436 obrazložitve izpodbijanega sklepa), na „uvedbo ene od naprav iPad […] na trg leta 2015“ (točka 437 obrazložitve izpodbijanega sklepa), na „potrebe družbe Apple po naborih čipov, ki niso ustrezali standardu CDMA“ (točka 438 obrazložitve izpodbijanega sklepa), ter na „modele naprave iz leta 2015“ in „program mobilnih naprav iz jeseni 2015“ (točka 439 obrazložitve izpodbijanega sklepa). Ugotoviti je torej treba, da je Komisija naprave in obdobja, na katere se nanašajo dokazi, na katere se je sklicevala, opredeljevala različno.
201

Na eni strani je ta omejitev namenjena izognitvi čezmernim in nesorazmernim globam (sodba z dne 28. junija 2005, Dansk Rørindustri in drugi/Komisija, C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točka 281). Na drugi strani je njen namen izogniti se naložitvi glob, za katere je mogoče predvideti, da jih podjetja glede na svojo velikost, kot je določena z njihovim skupnim prometom, čeprav zgolj približno in nepopolno, ne bodo mogla plačati. Edina mogoča posledica take omejitve je to, da se znesek globe, izračunan na podlagi meril teže in trajanja kršitve, zniža na najvišjo dovoljeno višino, kadar jo presega. Njena uporaba pomeni, da zadevno podjetje ne plača celotne globe, ki bi jo bilo načeloma dolžno plačati na podlagi presoje, oprte na omenjeni merili (glej sodbo z dne 5. oktobra 2011, Romana Tabacchi/Komisija, T‑11/06, EU:T:2011:560, točka 257 in navedena sodna praksa).
41

Parlament nasprotno trdi, da je glede na to, da so med pravnim in dejanskim okvirom te zadeve in zadeve, v katerem je bila izdana sodba z dne 21. februarja 2018, LL/Parlament (C‑326/16 P, EU:C:2018:83), bistvene razlike, uporaba domneve o uradni obvestitvi v obravnavanem primeru še naprej upravičena. Ta sodba naj bi spadala v okvir člena 263 PDEU, tako da naj se njeno področje uporabe ne bi nanašalo na to tožbo, ki temelji na členu 270 PDEU, niti na Kadrovske predpise. Parlament namreč pojasnjuje, da je treba glede na avtonomijo prava javnih uslužbencev razlikovati med tema dvema pravnima okviroma. Zaradi ravnovesja med vzajemnimi pravicami in obveznostmi, ki so bile s Kadrovskimi predpisi vzpostavljene v razmerjih med OPI in njegovimi uslužbenci, naj bi bila domneva uradne obvestitve upravičena in prilagojena temu posebnemu okviru. Parlament v zvezi s tem še posebej vztraja na mehanizmu iz člena 20 Kadrovskih predpisov, ki upravi omogoča, da se izogne vsakršni nepravilnosti uradnega obveščanja po pošti, ker pozna naslov aktivno zaposlenih uradnikov, saj morajo ti upravo obvestiti o svojem naslovu in ji nemudoma sporočiti vsako njegovo spremembo. Parlament poudarja, da okoliščine zadeve LL/Parlament (C‑326/16 P, EU:C:2018:83) niso bile urejene s Kadrovskimi predpisi in torej niso zagotavljale enakovrednih jamstev. Parlament se ne strinja s tem, da naj bi bila z domnevo o uradni obvestitvi uradnikom odvzeta pravica do pravnega varstva, in meni, da je ta domneva zanje ugodna, saj odlaga začetek teka roka.
82

Svet je v pisnem odgovoru z dne 16. januarja 2020 na prvem mestu trdil, da iz povezanega branja sodb z dne 18. februarja 2016, Svet/Bank Mellat (C‑176/13 P, EU:C:2016:96), in z dne 21. aprila 2016, Svet/Bank Saderat Iran (C‑200/13 P, EU:C:2016:284), na eni strani ter sodbe z dne 19. decembra 2018, Azarov/Svet (C‑530/17 P, EU:C:2018:1031), na drugi strani izhaja, da zanj včasih lahko velja obveznost preveritve, ali sta bili spoštovani pravica do obrambe in pravica do učinkovitega sodnega varstva, ter povezana obveznost, da to navede v obrazložitvi zadevnih aktov, včasih pa zanj take obveznosti ne veljajo. Po njegovem mnenju je bila razlika med zadevama C‑176/13 P in C‑200/13 P na eni strani in zadevo C‑530/17 P na drugi strani to, da v okoliščinah prvih dveh zadev zadevni subjekti Svetu v zvezi s tem niso predložili stališč, medtem ko se je v okoliščinah tretje zadeve zadevna oseba pred sprejetjem izpodbijanega sklepa sklicevala na zgoraj navedene obveznosti. Vendar naj v obravnavani zadevi tožeča stranka ne bi predložila takih stališč. Na drugem mestu je Svet trdil, da je obrazložitev sklepov 2018/141 in 2019/135 vsebovala zadostne informacije, da se lahko preveri njena utemeljenost in da lahko sodišče Unije nadzira zakonitost teh sklepov v skladu s sodno prakso. Poleg tega naj bi bila ta sklepa sprejeta v okviru, ki ga tožeča stranka pozna. Na tretjem mestu je Svet trdil, da členi 27, 29 in 108 tunizijske ustave ter členi 13, 47, 50, 59, 66 in 175 tunizijskega kazenskega zakonika zagotavljajo jamstva v zvezi s pravico tožeče stranke do poštenega sojenja v razumnem roku in spoštovanjem njene pravice do obrambe. Te določbe naj bi dokazovale, da ima Republika Tunizija pravni okvir, ki ščiti te pravice, in naj bi bile vključene v obrazložitev navedenih sklepov tako, da navedene določbe spadajo v okvir, ki ga tožeča stranka pozna ali ga vsaj ni mogla spregledati.
217

To, da upravljavci letališč niso nagnjeni k sklepanju spornih pogodb brez financiranja avtonomne dežele, je potrjeno s tem, da je na eni strani tožeča stranka po začasni ustavitvi sporne sheme pomoči sklenila le omejeno število sporazumov z upravljavcem letališča Olbia, in to le v zvezi s trženjem, medtem ko upravljavec letališča Cagliari-Elmas ni uporabil njenih storitev, ter da na drugi strani ni ugotovljeno, da je tožeča stranka sklenila take pogodbe pred sprejetjem sporne sheme pomoči. Tožeča stranka je namreč na poziv Splošnega sodišča, naj navede, ali je sklenila podobne sporazume pred sporno shemo pomoči in po njeni začasni ustavitvi, potrdila obstoj sporazumov, sklenjenih pred sporno shemo pomoči, vendar ni predložila dokaza o obstoju teh pogodb. Sicer je res predložila dokaz o sklenitvi podobnih pogodb po začasni ustavitvi sporne sheme pomoči, ki so se v tem primeru nanašale na obdobja od junija do decembra 2015, od marca do decembra 2017 in od oktobra 2018 do marca 2019. Vendar je tožeča stranka, medtem ko je v okviru sporne sheme pomoči prejela plačila v višini 750.000 EUR za obdobje od marca 2010 do marca 2011, v višini 750.000 EUR za obdobje od poletja 2011 do zime 2011/2012 in v višini 1 milijona EUR za obdobje od poletja 2012 do zime 2012/2013, nazadnje v okviru treh pogodb, sklenjenih po sporni shemi pomoči, prejela le zneske v višini 65.000 EUR, 165.000 EUR in 132.800 EUR, ki so očitno nižji od tistih, ki jih je zahtevala v pogodbah v okviru sporne sheme pomoči.
25

Najprej je treba spomniti, da iz uvodne izjave 2 Uredbe št. 1049/2001 izhaja, da preglednost zagotavlja, da so institucije Evropske unije deležne večje zakonitosti ter so učinkovitejše in bolj odgovorne državljanom Unije v demokratičnem sistemu (glej sodbo z dne 22. januarja 2020, MSD Animal Health Innovation in Intervet international/EMA, C‑178/18 P, EU:C:2020:24, točka 50 in navedena sodna praksa). V ta namen člen 1 te uredbe določa, da je njen namen javnosti podeliti pravico do čim širšega dostopa do dokumentov institucij Unije. Iz člena 4 navedene uredbe, ki določa ureditev izjem v zvezi s tem, je prav tako razvidno, da tudi za to pravico do dostopa veljajo nekatere omejitve na podlagi javnega ali zasebnega interesa (glej sodbe z dne 27. februarja 2014, Komisija/EnBW, C‑365/12 P, EU:C:2014:112, točka 61 in navedena sodna praksa; z dne 22. januarja 2020, MSD Animal Health Innovation in Intervet international/EMA, C‑178/18 P, EU:C:2020:24, točki 51 in 52 ter navedena sodna praksa, in z dne 5. decembra 2018, Campbell/Komisija, T‑312/17, neobjavljena, EU:T:2018:876, točka 23 in navedena sodna praksa).
79

V zvezi s tem je treba pojasniti, da ob razglasitvi sodbe z dne 6. julija 2006, Franchet in Byk/Komisija (T‑391/03 in T‑70/04, EU:T:2006:190), na katero se tožeča stranka sklicuje v svojih pisanjih, upoštevne določbe finančne uredbe na področju dostopa do dokumentov v postopku notranje revizije še niso začele veljati v času dejanskega stanja v zadevi, v kateri je bila izdana navedena sodba, in da finančna uredba v različici, ki se je takrat uporabljala, ni določala pravil, ki bi omejevala dostop javnosti do revizijskih poročil. Od začetka veljavnosti člena 99(6) finančne uredbe v različici iz leta 2012 pa je treba njegove določbe nujno upoštevati pri presoji zakonitosti izpodbijanega sklepa, in sicer iz razlogov, ki so navedeni v točkah od 68 do 77. Zato zadevnih izvedbenih ukrepov ni mogoče obravnavati kot negotovega, prihodnjega in oddaljenega dogodka, s katerim bi bil pogojen dostop do zahtevanega dokumenta v smislu sodne prakse, ki jo navaja tožeča stranka.
20

Na tretjem mestu je peti odbor za pritožbe preučil vprašanje narave in obsega uporabe (točke od 43 do 52 prejšnje odločbe). Potem ko je poudaril, da je bila večina dokazov, ki jih je predložila družba Sony Computer Entertainment Europe in ki se nanašajo na upoštevno obdobje, promocijski in oglaševalski material, je presodil, v kolikšni meri lahko uporaba znamke v oglasih pomeni resno in dejansko uporabo. V zvezi s tem je med drugim pojasnil, da je oglaševanje, izvedeno pred dejansko prodajo proizvodov in storitev, na splošno izenačeno z resno in dejansko uporabo, saj je namenjeno ustvarjanju prodajnih možnosti za te proizvode in storitve. Ugotovil je, da so v obravnavanem primeru „pričakovanja, ki so nastala po vsem svetu glede izdaje nove konzole PlayStation, ob objavi imena [te] nove konzole za videoigre ustvarila pravo tržno moč“ (točka 49 prejšnje odločbe), nato pa je sklenil, da „dejstvo, da dokazi o uporabi, ki jih je predložila [družba Sony Computer Entertainment Europe], dokazujejo oglaševanje in priprave na dajanje nove konzole na trg, izpolnjuje pogoje resne in dejanske uporabe“ (točka 50 prejšnje odločbe). Nazadnje je v točki 52 prejšnje odločbe ugotovil, da iz dokazov, ki jih je predložila družba Sony Computer Entertainment Europe, izhaja, da je bila izdaja konzole PlayStation Vita dobro pripravljena in skrbno načrtovana ter da je bila ta konzola oglaševana kot nova prenosna konzola za videoigre, za katero so bile razvite nove posebne igre.
52

Četrtič, dopis z dne 26. februarja 2018, ki ga je poslal izvršni direktor Europola, iz priloge A.6 tožbe pri tožeči stranki nikakor ni mogel vzbuditi utemeljenih pričakovanj, da bi lahko dobila zahtevano odpravnino. Ta dopis je bil namreč izdelan po izpodbijani odločbi in ne izvira iz pooblaščenega in zanesljivega vira v tej zadevi, ampak ga je poslal nadrejeni tožeče stranke in je naslovljen izrecno na pristojne osebe v Komisiji, ki so zadolžene za izvajanje člena 12(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, in sicer so to predvsem direktor PMO in generalni direktor GD „Človeški viri in varnost“.
80

V zvezi z ravnanjem OI po vložitvi prošnje za pomoč, to je 24. januarja 2014, je treba spomniti, da ko se pri OI ali – odvisno od primera – organu, pooblaščenem za sklepanje pogodb o zaposlitvi, na podlagi člena 90(1) Kadrovskih predpisov vloži prošnja za pomoč v smislu člena 24 navedenih kadrovskih predpisov, mora ta organ zaradi dolžnosti pomoči in če gre za dogodek, ki ni združljiv z redom in dobrim vzdušjem v službi, ukrepati z vso odločnostjo in odgovoriti tako hitro in skrbno, kot zahtevajo okoliščine obravnavanega primera, da ugotovi dejstva in ob poznavanju dejstev sprejme ustrezne ukrepe. Za to zadošča, da uradnik ali uslužbenec, ki od svoje institucije zahteva varstvo, predloži prima facie dokaz glede resničnosti napadov, ki naj bi jim bil izpostavljen. Če se predložijo taki dokazi, mora zadevna institucija sprejeti ustrezne ukrepe, zlasti izvesti upravno preiskavo, da bi ugotovila dejstva, ki so razlog za pritožbo, in sicer ob sodelovanju njenega vložnika (sodbi z dne 26. januarja 1989, Koutchoumoff/Komisija, 224/87, EU:C:1989:38, točki 15 in 16, in z dne 25. oktobra 2007, Lo Giudice/Komisija, T‑154/05, EU:T:2007:322, točka 136; glej tudi sodbo z dne 24. aprila 2017, HF/Parlament, T‑570/16, EU:T:2017:283, točka 46 in navedena sodna praksa), in glede na rezultate preiskave sprejeti potrebne ukrepe, kot so – tako kot je bilo storjeno v obravnavanem primeru – uvedba disciplinskega postopka zoper obdolženo osebo, kadar uprava po upravni preiskavi ugotovi obstoj psihičnega nasilja.
81

Vse sodne odločbe, na katere se sklicuje Svet, so torej v okviru kazenskega postopka, na katerem je temeljila uvrstitev imena tožeče stranke na seznam in njegova ohranitev na njem, zgolj stranske, ker so bodisi zaščitne bodisi postopkovne. S temi odločbami je gotovo mogoče podpreti trditev Sveta, da obstaja dovolj trdna dejanska podlaga, torej da se je v skladu z merilom za uvrstitev na seznam zoper tožečo stranko vodil kazenski postopek, med drugim v zvezi s kaznivim dejanjem odtujitve ukrajinskih državnih sredstev ali premoženja. Vendar take odločbe ontološko same po sebi ne morejo biti dokaz – kot trdi Svet – da sta bili ob sprejetju odločbe ukrajinskih pravosodnih organov o uvedbi in izvedbi navedenega kazenskega postopka, na kateri v bistvu temelji ohranitev omejevalnih ukrepov zoper tožečo stranko, spoštovani njena pravica do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva.
41

Drugič, odbor za pritožbe je na podlagi pogleda s sprednje strani ugotovil, da obstajajo razlike v obliki in razporeditvi žarometov ter prednjih odbijačev. V izpodbijanem modelu se ozka temna rešetka hladilnika enakomerno nadaljuje v žaromete, ki se dvigujejo navzven, in so tako podobni mačjim očem. Zgornji del sprednjega odbijača je enake barve kot vozilo, medtem ko je spodnji del temen, z dvema dodatnima majhnima okroglima žarnicama, ki ju v predhodnem modelu ni. Sprednji žarometi predhodnega modela so skoraj pravokotne oblike in so jasno ločeni od temne rešetke hladilnika, so enake višine, kar skupaj s prav tako temnim odbijačem tvori kompaktno enoto, ki je po barvi v kontrastu z ostalo karoserijo (pogled 1/5). Ker so žarometi rahlo nagnjeni, sprednji pogled izpodbijanega modela spominja na stiliziran mačji obraz, tega vtisa pa predhodni model ne daje. Dalje, na izpodbijanem modelu so bočna ogledala enake barve kot vozilo, zložljiva in v celoti izbočena, medtem ko so tista na predhodnem modelu ploska in temna ter so tako v kontrastu z barvo vozila.
109

Tako je na podlagi komentarja odbora za ocenjevanje skupaj s podrobnostmi ocen, ki so bile dodeljene tožeči stranki, in ocen, ki so jih dobili izbrani ponudniki za vsako od postavk tehničnega ocenjevanja, mogoče razumeti razloge, iz katerih je Komisija menila, da je bila ponudba tožeče stranke slabša od tistih, ki so bile izbrane. Tožeča stranka namreč v svoji dodatni vlogi z dne 26. aprila 2018 sama navaja, da se ji za pripombi „nezadostne informacije za zagotovitev razpoložljivosti strokovnjakov“ in „pomanjkanje sektorskega strokovnega znanja v vodstveni skupini“„zdi, da ustrezata“ postavkama „organizacija in metodologija“ in „vodstvena skupina: predlagani profili“.