ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 28. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunalul Cluj – Romunija) – Happy Education SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

(Zadeva C-612/20) (1)

(Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 132(1)(i) - Oprostitve za določene dejavnosti, ki so v javnem interesu - Oprostitve, povezane z izobraževanjem otrok ali mladine, s šolskim ali univerzitetnim izobraževanjem - Opravljanje izobraževalnih storitev, ki so komplementarne šolskemu programi - Organizacija zasebnega prava, ki te dejavnosti opravlja v komercialne namene)

(2022/C 237/13)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Tribunalul Cluj

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Happy Education SRL

Toženi stranki: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

Izrek

Člen 132(1)(i) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da s pojmom „organizacija, ki ji je priznan podoben namen“ kot osebi javnega prava, ki izvaja izobraževanje, v smislu te določbe ni zajet zasebni subjekt, ki opravlja izobraževalne dejavnosti v javnem interesu, in sicer zlasti organizacijo dejavnosti, komplementarnih šolskemu programu, kot so tečaji za pomoč pri domačih nalogah, izobraževalni programi in tečaji tujih jezikov, ter ki je pridobil dovoljenje nacionalnega urada za poslovni register v obliki dodelitve šifre CAEN 8559 – „Drugo izobraževanje“ v smislu klasifikacije nacionalnih gospodarskih dejavnosti, če to podjetje nikakor ne izpolnjuje pogojev, ki jih nacionalno pravo določa za to priznanje.

(1) UL C 53, 15.2.2021.
1.

Člen 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da organ, ki je pristojen za konkurenco v eni državi članici, neko podjetje preganja in mu po potrebi naloži globo za kršitev člena 101 PDEU in ustreznih določb nacionalnega konkurenčnega prava zaradi ravnanja, ki je imelo protikonkurenčni cilj ali posledico na ozemlju te države članice, čeprav je organ, ki je pristojen za konkurenco v drugi državi članici, to ravnanje že omenil v pravnomočni odločbi, ki jo je zoper to podjetje sprejel po postopku zaradi kršitve člena 101 PDEU in ustreznih določb konkurenčnega prava te druge države članice, če ta odločba ne temelji na ugotovitvi protikonkurenčnega cilja ali posledice na ozemlju prve države članice.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. marca 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Acacia Srl/Bayerische Motoren Werke AG

(Zadeva C-421/20) (1)

(Predhodno odločanje - Intelektualna lastnina - Modeli Skupnosti - Uredba (ES) št. 6/2002 - Člen 82(5) - Tožba, vložena pred sodišči države članice, v kateri je prišlo do kršitve ali pa je bilo z njo zagroženo - Stranski zahtevki tožbe zaradi kršitve - Pravo, ki se uporabi - Člen 88(2) - Člen 89(1)(d) - Uredba (ES) št. 864/2007 - Pravo, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti („Rim II“) - Člen 8(2) - Država, v kateri je bila kršitev pravice intelektualne lastnine storjena)

(2022/C 171/13)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Acacia Srl

Tožena stranka: Bayerische Motoren Werke AG

Izrek

Člen 88(2) in člen 89(1)(d) Uredbe Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti ter člen 8(2) Uredbe (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti („Rim II“) je treba razlagati tako, da morajo sodišča za modele Skupnosti, ki odločajo o tožbi zaradi kršitve na podlagi člena 82(5) Uredbe št. 6/2002, ki se nanaša na dejanja kršitve, ki so izvršena ali za katera grozi nevarnost, da bodo izvršena na ozemlju ene same države članice, stranske zahtevke te tožbe, ki se nanašajo na priznanje odškodnine, predložitev informacij, listin in računovodskih izkazov ter izročitev izdelkov, ki so predmet kršitve, za njihovo uničenje, preučiti na podlagi prava države članice, na ozemlju katere so bila dejanja, s katerimi se domnevno krši zadevni model Skupnosti, izvršena ali grozi nevarnost, da bodo izvršena, kar v okoliščinah tožbe, vložene na podlagi navedenega člena 82(5), sovpada s pravom države članice, v kateri so ta sodišča.

(1) UL C 433, 14.12.2020.
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. marca 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso Administrativo no 1 de Pontevedra – Španija) – UN/Subdelegación del Gobierno en Pontevedra

(Zadeva C-409/20) (1)

(Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2008/115/ES - Skupni standardi in postopki v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Člen 6(1) in člen 8(1) - Nacionalna ureditev, ki za primer nezakonitega prebivanja predvideva naložitev globe, ki ji je pridružena obveznost zapustiti ozemlje - Možnost prebivanje urediti v predpisanem roku - Člen 7(1) in (2) - Rok za prostovoljni odhod)

(2022/C 171/12)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado Contencioso Administrativo no 1 de Pontevedra

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: UN

Tožena stranka: Subdelegación del Gobierno en Pontevedra

Izrek

Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, zlasti njen člen 6(1) in njen člen 8(1) v povezavi s členom 6(4) ter členom 7(1) in (2) te direktive, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, ki sankcionira nezakonito prebivanje državljana tretje države na ozemlju te države članice, kadar ni obteževalnih okoliščin, na prvem mestu, z globo, ki ji je pridružena obveznost zapustitve ozemlja navedene države članice v predpisanem roku, razen če se pred iztekom tega roka prebivanje tega državljana uredi, in na drugem mestu, če se prebivanje navedenega državljana ne uredi, z odločbo, s katero se obvezno odredi odstranitev tega državljana, kadar je navedeni rok določen v skladu z zahtevami, predvidenimi v členu 7(1) in (2) navedene direktive.

(1) UL C 53, 15.2.2021.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Korneuburg – Avstrija) – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG

(Zadeva C-451/20) (1)

(Predhodno odločanje - Zračni prevoz - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 3(1) - Področje uporabe - Let s prestopanjem s krajem odhoda in namembnim krajem v tretji državi - Enotna rezervacija pri letalskem prevozniku Skupnosti - Prestop na ozemlju države članice - Člen 5(1)(c)(iii) in člen 7 - Zamuda nadomestnega leta - Upoštevanje dejanskega časa prihoda za namene odškodnine)

(2022/C 165/13)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landesgericht Korneuburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Airhelp Limited

Tožena stranka: Austrian Airlines AG

Izrek

Člen 3(1) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da se ta uredba za let s prestopanjem, ki je predmet enotne rezervacije in ki je sestavljen iz dveh letov, ki jih mora opraviti letalski prevoznik Skupnosti, kadar sta tako letališče odhoda prvega leta kot letališče prihoda drugega leta v tretji državi, na ozemlju države članice pa je le letališče vmesnega postanka, ne uporablja.

(1) UL C 433, 14.12.2020.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2022 – Evropska komisija/Helenska republika

(Zadeva C-51/20) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči - Pomoči, ki so bile razglašene za nezakonite in nezdružljive z notranjim trgom - Obveznost izterjave - Sodba Sodišča o ugotovitvi neizpolnitve obveznosti - Neizvršitev - Nespoštovanje obveznosti izterjave nezakonitih in nezdružljivih pomoči - Finančne sankcije - Sorazmernost in odvračilnost - Denarna kazen - Pavšalni znesek - Zmožnost plačila - Ponderiranje glasov države članice v Evropskem parlamentu)

(2022/C 119/07)

Jezik postopka: grščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in B. Stromsky, agenta)

Tožena stranka: Helenska republika (zastopnika: K. Boskovits in A. Samoni-Rantou, agenta)

Izrek

1. Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe z dne 9. novembra 2017, Komisija/Grčija (C-481/16, neobjavljena, EU:C:2017:845), ni izpolnila obveznosti iz člena 260(1) PDEU.

2. Helenska republika mora Evropski komisiji plačati denarno kazen v višini 4 368 000 EUR za vsako obdobje šestih mesecev od datuma razglasitve sodbe v obravnavani zadevi do datuma popolne izvršitve sodbe z dne 9. novembra 2017, Komisija/Grčija (C-481/16, neobjavljena, EU:C:2017:845).

3. Helenska republika mora Evropski komisiji plačati pavšalni znesek v višini 5 500 000 EUR.

4. Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 87, 16.3.2020.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Advania Sverige AB, Kammarkollegiet / Dustin Sverige AB

(Zadeva C-461/20) (1)

(Predhodno odločanje - Direktiva 2014/24/EU - Člen 72 - Sprememba naročil v teku - Prenos okvirnih sporazumov - Novi izvajalec, ki je po razglasitvi stečaja prvotnega izvajalca prevzel pravice in obveznosti, dodeljene zadnjenavedenemu na podlagi okvirnega sporazuma - Potrebnost ali nepotrebnost novega postopka javnega naročanja)

(2022/C 128/02)

Jezik postopka: švedščina

Predložitveno sodišče

Högsta förvaltningsdomstolen

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Advania Sverige AB, Kammarkollegiet

Tožena stranka: Dustin Sverige AB

Izrek

Člen 72(1)(d)(ii) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES je treba razlagati tako, da je treba za gospodarski subjekt, ki je po začetku stečajnega postopka prvotnega izvajalca, ki je privedel do likvidacije tega izvajalca, prevzel le pravice in obveznosti zadnjenavedenega, ki izhajajo iz okvirnega sporazuma, sklenjenega z naročnikom, šteti, kot da je tega prvotnega izvajalca delno nasledil po prestrukturiranju podjetja v smislu te določbe.

(1) UL C 414, 30.11.2020.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 21. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Düsseldorf – Nemčija) – EP, GM/Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.Ş.

(Zadeva C-395/20) (1)

(Predhodno odločanje - Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Skupna pravila na področju odškodnine in pomoči potnikom v primerih odpovedi ali velike zamude letov - Člen 2(l) - Člen 5(1) - Sprememba ure odhoda leta - Odhod, preložen za približno tri ure - Obvestitev potnikov devet dni pred odhodom - Pojma „odpoved“ in „zamuda“)

(2022/C 84/18)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Düsseldorf

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: EP, GM

Tožena stranka: Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.Ş.

Izrek

Člen 2(l) in člen 5(1) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da se let ne šteje za „odpovedan“ v smislu teh določb, če dejanski letalski prevoznik preloži uro odhoda tega leta za manj kot tri ure, brez drugih sprememb tega leta.

(1) UL C 399, 23.11.2020.
2.

Člen 292 Direktive 2009/138 je treba razlagati tako, da je za predpise države članice, na ozemlju katere je pravdni postopek v teku, v smislu tega člena namenjeno, da urejajo vse učinke postopka prenehanja na ta pravdni postopek. Natančneje, uporabiti je treba določbe predpisov te države članice, prvič, ki določajo, da začetek takega postopka povzroči prekinitev pravdnega postopka v teku, drugič, ki določajo, da je pogoj za nadaljevanje pravdnega postopka, da upnik med obveznosti zavarovalnice prijavi svojo terjatev iz naslova zavarovalnine in da se v postopek vključijo organi, pristojni za izvedbo postopka prenehanja, in tretjič, ki prepovedujejo naložitev plačila zavarovalnine, ker se v zvezi z zavarovalnino lahko samo še ugotovi njen obstoj in določi njen znesek, če načeloma take določbe ne posegajo v pristojnost, pridržano pravu matične države članice na podlagi člena 274(2) navedene direktive.
Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 2. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht München – Nemčija) – Vodafone Kabel Deutschland GmbH/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

(Zadeva C-484/20) (1)

(Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva (EU) 2015/2366 - Plačilne storitve - Člen 62(4) - Nadomestila, ki se uporabljajo - Člen 107(1) - Popolna harmonizacija - Člen 115(1) in (2) - Prenos in uporaba - Naročnina za kabelsko televizijo in za dostop do interneta - Pogodbe za nedoločen čas, sklenjene pred datumom prenosa te direktive - Nadomestila, ki se uporabljajo za plačilne transakcije brez dovoljenja za direktno bremenitev, ki so se začele opravljati po tem datumu)

(2022/C 51/15)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht München

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Vodafone Kabel Deutschland GmbH

Tožena stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

Izrek

Člen 62(4) Direktive (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi ali praksi, v skladu s katero se v okviru pogodb za nedoločen čas, sklenjenih s potrošniki, prepoved zaračunavanja nadomestil za uporabo plačilnih instrumentov in plačilnih storitev iz tega člena 62(4) uporablja le za plačilne transakcije, ki so se začele opravljati na podlagi izpolnjevanja pogodb, ki so bile sklenjene po 13. januarju 2018, tako da se ta nadomestila še naprej zaračunavajo za plačilne transakcije, ki so se začele opravljati po tem datumu na podlagi izpolnjevanja pogodb za nedoločen čas, ki so bile sklenjene pred tem datumom.

(1) UL C 433, 14.12.2020.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgerich – Nemčija) – LW/Zvezna republika Nemčija

(Zadeva C-91/20) (1)

(Predhodno odločanje - Skupna politika na področju azila in subsidiarne zaščite - Standardi glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite - Direktiva 2011/95/EU - Člena 3 in 23 - Ugodnejši standardi, ki jih države članice lahko uvedejo ali ohranijo zaradi razširitve pravice do azila ali mednarodne zaščite na družinske člane upravičenca do mednarodne zaščite - Izvedeno priznanje statusa begunca, ki ga ima eden od staršev, njegovemu mladoletnemu otroku - Ohranjanje enotnosti družine - Koristi otroka)

(2022/C 11/07)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgerich

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: LW

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

Izrek

Člen 3 in člen 23(2) Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica na podlagi ugodnejših nacionalnih določb izvedeno in zaradi ohranitve enotnosti družine prizna status begunca mladoletnemu otroku državljana tretje države, ki mu je bil ta status priznan na podlagi ureditve, uvedene s to direktivo, tudi v primeru, ko je ta otrok rojen na ozemlju te države članice in ima po drugem od staršev državljanstvo druge tretje države, v kateri ne bi tvegal preganjanja, pod pogojem, da ta otrok ni zajet z izključitvenim razlogom iz člena 12(2) te direktive in da zaradi svojega državljanstva ali drugega elementa, ki je značilen za njegov osebni pravni status, nima pravice do boljše obravnave v navedeni državi članici, kot je tista, ki izhaja iz priznanja statusa begunca. V zvezi s tem ni pomembno, ali je mogoče in razumno sprejemljivo, da se navedeni otrok in njegova starša nastanijo v tej drugi tretji državi.

(1) UL C 209, 22.6.2020.
1.

Člen 5 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da mora vsebina pogoja v posojilni pogodbi, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, ki določa nakupne in prodajne cene tuje valute, na katero je posojilo vezano, potrošniku, ki je običajno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, omogočati, da na podlagi jasnih in razumljivih meril razume način, kako se določi menjalni devizni tečaj, ki se uporabi za izračun višine obrokov odplačila, tako da ima ta potrošnik možnost, da sam kadarkoli ugotovi menjalni tečaj, ki ga uporabi prodajalec ali ponudnik.
2.

Člen 6(3) Direktive 2012/13 in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da mora predložitveno sodišče nacionalno zakonodajo v zvezi s spremembo obtožbe razlagati kar najbolj v skladu s pravom Unije, tako da je državnemu tožilcu omogočeno, da na glavni obravnavi odpravi vsebinske nenatančnosti in nepopolnosti obtožnice, ob hkratnem aktivnem in resničnem varstvu pravice obdolženca do obrambe. Le če predložitveno sodišče meni, da razlaga v skladu s pravom Unije v tem smislu ni mogoča, mora opustiti uporabo nacionalne določbe, ki prepoveduje prekinitev sodnega postopka in vrnitev zadeve državnemu tožilcu, da ta sestavi novo obtožnico.
3.

Člen 32(1) Direktive 2012/34 je treba razlagati tako, da se ta uporablja – tudi glede merila optimalne konkurenčnosti segmentov trga storitev v železniškem prometu – za segmente trga storitev v železniškem prometu, na katerih ni konkurence, med drugim kadar jih upravlja izvajalec javne službe, ki mu je bila na podlagi pogodbe za opravljanje javne službe podeljena izključna pravica v smislu člena 2(f) Uredbe (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Poljska) – Postopek zaradi priznanja in izvršitve denarne kazni, naložene D.P.

(Zadeva C-338/20) (1)

(Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Vzajemno priznavanje - Denarne kazni - Okvirni sklep 2005/214/PNZ - Razlogi za nepriznanje in neizvršitev - Člen 20(3) - Odločba o naložitvi denarne kazni - Spoštovanje pravice do obrambe - Vročitev dokumentov v jeziku, ki ga kaznovana oseba ne razume - Prevod bistvenih elementov odločbe)

(2021/C 490/10)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožena stranka: D.P.

ob udeležbi: Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty

Izrek

Člen 20(3) Okvirnega sklepa Sveta 2005/214/PNZ z dne 24. februarja 2005 o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da organu države članice izvršiteljice dovoljuje, da zavrne izvršitev odločbe v smislu člena 1(a) tega okvirnega sklepa, s katero je za cestnoprometni prekršek naložena denarna kazen, če je bila ta odločba njenemu naslovniku vročena, ne da bi ji bil priložen prevod – v jezik, ki ga ta razume – elementov odločbe, ki so bistveni za to, da mu omogočijo seznanitev s tem, kaj se mu očita, in polno izvrševanje njegove pravice do obrambe, ter ne da bi mu bila dana možnost, da tak prevod na zahtevo pridobi.

(1) UL C 19, 18.1.2021.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 15. julija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Appeal Tribunal (Northern Ireland) – Združeno kraljestvo) – CG/The Department for Communities in Northern Ireland

(Zadeva C-709/20) (1)

(Predhodno odločanje - Državljanstvo Unije - Državljan države članice, ki ni ekonomsko aktiven in prebiva na podlagi nacionalnega prava na ozemlju druge države članice - Člen 18, prvi odstavek, PDEU - Prepoved diskriminacije na podlagi državljanstva - Direktiva 2004/38/ES - Člen 7 - Pogoji za pridobitev pravice do prebivanja nad tri mesece - Člen 24 - Dajatve socialne pomoči - Pojem - Enako obravnavanje - Sporazum o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska - Prehodno obdobje - Nacionalna določba, ki izključuje upravičenost državljanov Unije, ki imajo na podlagi nacionalnega prava pravico do prebivanja za določen čas, do dajatve socialne pomoči - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Členi 1, 7 in 24)

(2021/C 349/17)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Appeal Tribunal (Northern Ireland)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: CG

Tožena stranka: The Department for Communities in Northern Ireland

Izrek

Člen 24 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice gostiteljice, ki iz upravičenosti do dajatev socialne pomoči izključuje ekonomsko neaktivne državljane Unije, ki nimajo zadostnih sredstev in ki jim je navedena država podelila pravico do začasnega prebivanja, čeprav so te dajatve zagotovljene državljanom zadevne države članice, ki so v enakem položaju.

Vendar pa morajo nacionalni organi, ki so pristojni za dodelitev dajatev socialne pomoči, kadar državljan Unije na podlagi nacionalnega prava zakonito prebiva na ozemlju druge države članice, kot je tista, katere državljanstvo ima, preveriti, da zavrnitev dodelitve takih dajatev na podlagi te ureditve tega državljana in otrok, za katera skrbi, ne izpostavlja konkretnemu in aktualnemu tveganju kršitve njihovih temeljnih pravic, kot so določene v členih 1, 7 in 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Kadar navedeni državljan nima nobenih sredstev za zadovoljevanje svojih potreb in potreb svojih otrok ter je samohranilec, se morajo ti organi prepričati, da lahko ta državljan v primeru zavrnitve dajatev socialne pomoči kljub temu s svojima otrokoma živi v dostojnih razmerah. V okviru te preučitve lahko navedeni organi upoštevajo vse institute pomoči, ki jih določa nacionalno pravo in do katerih so zadevni državljan in njegova otroka lahko dejansko upravičeni.

(1) UL C 110, 29.3.2021.