SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:F:2010 :121 1SODBA SODIŠČA ZA U SLUŽBENCE (prvi senat)
z dne 30. septembra 2010
Zadeva F-43/09
Carlo van H euckelom
proti
E v ropskemu policijskemu uradu (Europol)
„Javni uslužbenci — Kadrovski predpisi Europola — Člen 29 — Napredovanje v plačilni razred na 
podlagi ocenjevalnih poročil — Ugovor v zvezi s protipravnostjo odločbe o določitvi politike za 
določanje nazivov in plačilnih razredov — Pristojnosti direktorja oziroma upravnega odbora 
Europola — Diskrecijska p ravica dir ektorja Europola — Meje“
Predmet:Tožba, vložena na podlagi člena 40(3) Konvencije, pripravljene na podlagi člena K.3 
Pogodbe o Evropski u niji, o ustanovitvi Evropskega policijskega urada ( Konvencija 
o Europolu), in člena 93(1) Kadrovskih predpisov Europola, s katero C. van Heuckelom 
predlaga razglasitev n ičnosti sklepa dir ektorja Europola z dne 14. julija 2008 , s katerim 
mu je bilo odobreno n apredovanje za en sam p lačilni razred od 1. aprila 2008 , in 
razglasitev n ičnosti sklepa z dne 19. januarja 2009 o zavrnitvi njegove p ritožbe zoper 
navedeni sklep.
Odločitev:Tožba tožeče stranke se zavrne. Vsaka stranka no si svoje stroške.
Pov zetek
1. Ničnostna tožba — Pravni interes — Fizične ali pravne osebe
(člen 263, četrti odstavek, PDEU)
2. Uradniki — Pravno sredstvo — Predhodna upravna pritožba — Skladnost pritožbe in tožbe — 
Istovetnost predmeta in podlage — Ugovor nezakonitosti, ki se n anaša na pravni vzrok, ki ni isti kot 
v pritožbi — Dopustnost
(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)
3. Uradniki — Osebje Eu ropola — Napredovanje v plačilni razred vsaki dve leti
(Kadrovski predpisi Europola, člena 28 in 29)
4. Uradniki — Osebje Eu ropola — Napredovanje v plačilni razred vsaki dve leti
(Kadrovski predpisi Europola, člen 29)
1. Ničnostna tožba fizične ali pravne osebe je dopustna le takrat, kadar i ma tožeča stranka interes za 
razglasitev n ičnosti izpodbijanega akta. Tak interes obstaja, kadar i ma lahko ra zglasitev n ičnosti 
zadevnega akta pravne posledice oziroma, v skladu z drugo opredelitvijo, kadar l ahko r ezultat 
pravnega sredstva stranki, ki g a je vložila, prinese ko rist.
2 ECLI:EU:F:2010 :121POVZETEK–ZADEVAF-43/09
VANHEUCKELOM PR OTI EUROPOLU
(Glej točko 31.)
Napotitev n a:
Sodišče: 24. junij 1986 , AKZO Chemie in AKZO Chemie UK proti Komisiji, 53/85, Recueil, str. 1965 , točka 21;
Sodišče prve stopnje: 14. september 1995 , Antillean Rice Mills in dr ugi proti Komisiji, T-480/93 in T-483/93, Recueil, 
str. II-2305 , točki 59 in 60 ter navedena sodna praksa; 20. junij 2001 , Euroalliages proti Komisiji, T-188/99, Recueil, 
str. II-1757 , točka 26; 28. september 2004 , MCI proti Komisiji, T-310/00, ZOdl., str. II-3253 , točka 44.
2. Pravilo o skladnosti pritožbe in tožbe v bistvu zahteva skladnost predmeta in vzroka t ožbe ter 
predmeta in vzroka p ritožbe. To zahtevo je treba ra zlagati prožno. Pravilo o skladnosti se lahko 
uporablja le v primeru, ko p ravno s redstvo spremeni predmet ali vzrok pritožbe, pri čemer je treba 
pojem „vzrok“ razlagati široko. V skladu s tako ra zlago in v zvezi s predlogom za razglasitev n ičnosti 
je treba ko t „vzrok spora“ razumeti izpodbijanje materialne ali formalne zakonitosti izpodbijanega akta 
s strani tožeče stranke.
Kar zadeva ugovore nezakonitosti, čeprav bi se ti nanašali na drug pravni vzrok, in ne na tistega, ki j e 
naveden v pritožbi, bi njihova nedopustnost zaradi n eupoštevanja pravila o skladnosti porušila 
ravnotežje me d varstvom p rocesnih pravic uradnika in ciljem p redhodnega postopka in bi pomenila 
nesorazmerno in neupravičeno s ankcijo za uradnika. Namreč, zaradi no tranje pravne narave u govora 
nezakonitosti in sklepanja, zaradi ka terega zadevna oseba išče in uveljavlja tako n ezakonitost, se od 
uradnika a li uslužbenca, ki v loži pritožbo in nima nujno u streznega pravnega znanja, ne m ore 
zahtevati, naj poda t ak ugovor v predhodnem p ostopku, sicer bo v nadaljevanju nedopusten. To še 
toliko b olj velja, ker se ne zdi, da b i vložitev u govora n ezakonitosti v predhodnem p ostopku l ahko 
povzročila, da b i vlagatelju pritožbe uspelo v tej fazi, saj ni verjetno, da b i se uprava odločila, da n e bo 
uporabila veljavne določbe, s katero naj bi bilo morda kr šeno h ierarhično v išje pravilo, le zato, da b i 
omogočila zunajsodno r ešitev spora.
(Glej točki 43 in 44.)
Napotitev n a:
Sodišče za uslužbence: 1. julij 2010 , Mandt proti Parlamentu, F-45/07, točke 109, 115, 119 in navedena sodna praksa 
ter 121.
3. Sistem z a določanje nazivov in plačilnih razredov, ki ve lja za Europol, določa različna postopka: po 
eni strani postopek ocenjevanja, ki j e predmet člena 28 K adrovskih predpisov Europola in je 
v pristojnosti ocenjevalca, ter po dr ugi strani postopek napredovanja v plačilne razrede, ki j e določen 
s členom 29 n avedenih kadr ovskih predpisov in je v pristojnosti direktorja Europola.
V skladu s členom 29, prvi odstavek, prvi stavek, K adrovskih predpisov Europola se sklepi dir ektorja 
Europola o dodelitvi plačilnih ra zredov osebju Europola vsaki dve leti sprejmejo na podlagi „ocene“, 
pri ka teri se upošteva uspešnost zadevnega uslužbenca. To pomeni, da č len 29, prvi odstavek, tretji 
stavek, K adrovskih predpisov Europola, ki d oloča, da „podrobna pravila postopka o cenjevanja določi 
upravni odbor“, napotuje na postopek ocenjevanja in točkovanja uspešnosti osebja Europola. Torej ne 
zahteva, da u pravni odbor Europola določi podrobna pravila postopka n apredovanja v plačilni razred.
(Glej točke o d 48 d o 50.)
Napotitev n a:
Sodišče prve s topnje: 22. marec 2006 , Mausolf proti Europolu, T-209/02 in T-210/04, ZOdl. JU, str. I-A-2-79 in 
II-A-2-335, točka 37.
ECLI:EU:F:2010 :121 3POVZETEK–ZADEVAF-43/09
VANHEUCKELOM PR OTI EUROPOLU
4. Direktor lahko v skladu s členom 29 K adrovskih predpisov dodeli največ dva plačilna ra zreda 
v obdobju dveh let, in sicer na podlagi ocene in ob upoštevanju storilnosti zadevne osebe. Ta člen se 
uporablja na področju, na ka terem j e treba dir ektorju Europola priznati široko p olje proste presoje, 
kot ga ima organ, pristojen za imenovanja, pri izvajanju člena 45 K adrovskih predpisov za uradnike.
V členu 5(1) politike z a določitev n azivov in plačilnih razredov uslužbencev E uropola, ki j o je sprejel 
direktor, so navedena me rila za dodelitev p lačilnih ra zredov. Direktor na podlagi zadnjih dveh letnih 
ocen dodeli dva plačilna ra zreda u službencem, ki s o ve s čas ali pogosto presegali pričakovanja, 
nobenega plačilnega razreda n e dodeli tistim, ki s o pričakovanja izpolnili samo deloma ali jih sploh 
niso, vsem p reostalim uslužbencem p a dodeli po en plačilni razred.
Iz navedenega člena 5(1) izhaja, da dir ektor dodeli dva plačilna ra zreda s amo, če se je zadevni 
uslužbenec posebej izkazal z odličnim delom in v obeh letih referenčnega obdobja ni zgolj izpolnjeval 
pričakovanj. Namen teh me ril, ki s o nedvomno z elo zahtevna, je nagraditi nenehno p rizadevnost. Ni 
mogoče zanikati, da j e politika s podbujanja uslužbencev k vztrajnemu prizadevanju po preseganju 
pričakovanj, ki j o je dir ektor Europola sprejel ob izvajanju di skrecijske p ravice, ki j o ima na podlagi 
člena 29 K adrovskih predpisov Europola, v interesu službe.
Ker dir ektor nima nikakršne diskrecijske p ravice pri izvajanju člena 5(1) navedene politike in m ora 
strogo u poštevati me rila iz navedene določbe, m u to, da j e njegova pristojnost na področju 
napredovanja v plačilne ra zrede določena s temi me rili, omogoča, da p oskrbi za skrbno i n 
nepristransko p reučitev ka ndida tur ob upoštevanju načela enakega obravnavanja.
(Glej točke 59 in od 61 d o 63.)
Napotitev n a:
Sodišče prve stopnje: zgoraj navedena sodba Mausolf proti Europolu, navedena zgoraj, točka 67.