ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 179/42

Tožba, vložena 23. aprila 2010 – Reagens proti Komisiji

(Zadeva T-181/10)

2010/C 179/74

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Italija) (zastopniki: B. O'Connor, solicitor in L. Toffoletti, D. Gullo in E. De Giorgi, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi tožeče stranke

— odločba Komisije z dne 23. februarja 2010 izdana v okviru potrdilne prošnje za dostop do dokumentov GESTDEM 2009/5145 (SG.E.3/HP/cr Ares (2010)95823) naj se razglasi za nično;

— Komisiji naj se naloži, da javnosti da na voljo dokumente navedene na 3. strani izpodbijane odločbe (v nezaupni različici teh dokumentov); in

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s tožbo na podlagi člena 263 PDEU zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 23. februarja 2010 v okviru potrdilne prošnje za dostop do dokumentov GESTDEM 2009/5145 (SG.E.3/HP/cr Ares (2010)95823), v postopku na podlagi Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1). Odločba se je nanašala na prošnjo za dostop do dokumentov o prošnjah zaradi nezmožnosti plačila globe, ki je bila prosilcem naložena zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 EGS (Zadeva COMP/38589 – toplotni stabilizatorji).

V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja naslednje tožbene razloge:

Komisija je očitno zmotno uporabila pravo s tem, da je preširoko uporabila izjeme iz člena 4 Uredbe št. 1049/2001.

Poleg tega je Komisija očitno zmotno uporabila pravo s tem, da je zavrnila dostop do dokumentov zaradi varstva poslovnih interesov podjetij in zaradi varstva namena preiskave.

Komisija je tudi kršila pravico tožeče stranke, da pridobi dostop do nezaupnih različic dokumentov na podlagi Uredbe št. 1049/2001, ker je zavrnila delni dostop.

Nazadnje, Komisija je kršila načeli dobrega upravljanja in upravičenih pričakovanj ter načelo, da mora uprava delovati v skladu z zakonom, ker je zavrnila dostop do informacij, ki so nujne za ugotovitev, kako Komisija uporablja odstavek 35 Smernic o načinu določanja glob (2).

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).

(2) Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003, UL C 210, str. 2.
Tožba, vložena 19. aprila 2010 – AISCAT proti Komisiji

(Zadeva T-182/10)

(2010/C 161/85)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Associazione Italiana delle Società Concessionarie per la costruzione e l’esercizio di Autostrade e Trafori stradali (AISCAT) (Rim, Italija) (zastopnik: M. Maresca, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog tožeče stranke

— Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 10. februarja 2010.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ničnostna tožba je uperjena zoper odločbo v obliki dopisa Evropske komisije z dne 10. februarja 2010, s katerim je bilo izključeno, da je Italijanska republika kršila člen 87 ES (sedaj člen 107 PDEU) s tem, da je oddala naročilo gradnje in upravljanja avtocestnega odseka (tako imenovani obvoz Mestre) brez razpisa mešani družbi javnega in zasebnega prava CAV S.p.A. (delniška družba, ki sta jo v enakem obsegu ustanovili ANAS S.p.A. in dežela Benečija) in financirala njeno izgradnjo s povečanjem cen na obstoječih cestninskih postajah vzporednega in konkurenčnega avtocestnega odseka.

Italijanska republika naj bi kršila člen 87 ES (sedaj člen 107 PDEU) iz dveh razlogov.

Prvič, dejstvo, da je Italijanska republika koncesijo za izgradnjo in upravljanje obvoznice okrog Mester na podlagi člena 2(290) zakona št. 244 z dne 24. decembra 2007 neposredno dodelila CAV, pomeni državno pomoč, ker je bil dodatek zaradi neizpolnjevanja pogojev, ki bi upravičevali tako imenovano in-house oddajo, dodeljen mešani družbi, katere statusne in upraviteljske značilnosti vsebujejo neupravičeno konkurenčno prednost. V CAV je ANAS udeležena v obsegu 50 %, ki kljub svojem statusu javnopravnega regulatornega organa, poleg tega opravlja podjetniške dejavnosti (izgradnja in upravljanje avtocest) na trgu, ki ga sama regulira in je temu urejanju tudi sama podvržena in glede na katerega je sama koncedentka.

Drugič, okoliščina, da je Italijanska republika potrdila dogovor med ANAS (kot koncedentko) in CAV o financiranju obvoznice okrog Mester s povečanjem cen na obstoječih cestninskih postajah vzporednega in konkurenčnega avtocestnega odseka, predstavlja državno pomoč v korist CAV.

Povečanje cen je bil namreč instrument za preusmeritev motornih vozil na novi odsek (obvoz okrog Mester) in je hkrati imel za posledico umik prometa na konkurenčnem odseku (obvoznica Mestre), na katerem je bilo izvedeno povečanje. Predmet pomoči zato ni znesek, ki je nastal zaradi samega povečanja cen, temveč konkurenčna prednost, ki jo je zaradi tega imela CAV, po drugi strani pa izguba, ki jo je s tem utrpelo koncesijsko podjetje, ki upravlja obvoznico Mestre.
Končno, institucije Unije so s tem, da so družbi Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd. zavrnile zahtevek za tržnogospodarsko obravnavo, storile očitno napako pri presoji, kršile načela skrbnega ravnanja, dobre uprave in prepovedi diskriminacije ter napačno uporabile člen 2(7)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009. Institucije Unije so zahtevek tožeče stranke Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd. zavrnile na podlagi napačne presoje dejstev in predloženih dokazov. Nadalje, institucije Unije pri oceni vseh upoštevnih vidikov uporabe meril 2 in 3 iz člena 2(7)(c) navedene uredbe niso ravnale skrbno.
SL Uradni list Evropske unije C 148/34

Tožba, vložena 22. marca 2010 – Saupiquet proti Komisiji

(Zadeva T-131/10)

2010/C 148/60

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Saupiquet (Courbevoie Cedex, Francija) (zastopnik: R. Ledru, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga tožeče stranke

— Odločbo Komisije št. REM 07/08 z dne 16. decembra 2009 naj se v celoti razglasi za nično;

— Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s to tožbo zahteva razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 10005 konč. z dne 16. decembra 2009, s katero so bili francoski organi obveščeni, da nadomestilo tožeči stranki uvozne dajatve na tuno v konzervah s poreklom iz Tajske ni upravičeno [zadeva REM 07/08].

Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja, da Komisija ni izpolnila svojih obveznosti, ker uvoznikom s sedežem v Franciji ali v drugih državah članicah, v katerih so carinski uradi ob nedeljah na podlagi zakonskih določb zaprti, in ki so carinske deklaracije predložili v ponedeljek 2. julija 2007, ni zagotovila enakega obravnavanja in nediskriminatornega dostopa do kontingenta št. 09.2005 za obdobje 2007/2008, s tem, da

— v okoliščinah primera, ko je bil v nedeljo 1. julija 2007 odprt kontingent, ni sprejela določb, ki bi omogočile enako in nediskriminirajoče obravnavanje teh uvoznikov, in
7.

Neveljavnost členov od 14(1) do (5), 17(1), od 58(1) do (3) in 58(5), 59(2) in (3), 60(4) in (5), 62(1), 63(1), 64, 65, 66(1) in (3), 67(1) in 68 izpodbijane uredbe. Tožeče stranke v zvezi s tem trdijo, da navedena uredba temelji samo na členu 37 Pogodbe ES, ki dopušča oblikovanje skupne ribiške politike in da so ukrepi, sprejeti z uredbo zakoniti le, če so povezani z ribiško politiko, ki so jo institucije Skupnosti ustvarile z različnimi akti. Zgoraj navedene določbe pa niso v zvezi s področji in vrstami, za katere velja skupna ribiška politika in zato ne spadajo na področje uporabe člena 37 Pogodbe ES.
—

kršitev člena 1, šesti pododstavek, Priloge II h Kadrovskim predpisom, in člena 1(2) okvirnega sporazuma glede odnosov med Komisijo in sindikalnimi in poklicnimi organizacijami;
SL Uradni list Evropske unije C 100/66

Tožba, vložena 18. februarja 2010 – Alfa Acciai proti Komisiji

(Zadeva T-85/10)

2010/C 100/97

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Alfa Acciai SpA (Brescia, Italija) (zastopniki: D. Fosselard, S. Amoruso, L. Vitolo, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi tožeče stranke

Razglasi naj se ničnost Odločbe Komisije C(2009) 7492 konč. z dne 30. septembra 2009 v zadevi COMP/37.956 – Jeklo za armiranje betona, ponovno sprejetje („Odločba“), kakor je bila dopolnjena in spremenjena z Odločbo Komisije C(2009) 9912 konč. z dne 8 decembra 2009 („Dopolnilna odločba“), v delu, v katerem je ugotovljeno, da je družba Alfa Acciai S.p.A kršila člen 65 Pogodbe ESPJ, in slednji nalaga globo 7,175 milijonov EUR.

Podredno:

— razglasi naj se ničnost člena 2 Odločbe, ki tožeči stranki nalaga globo;

še bolj podredno:

— zmanjša naj se znesek globe;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevi T-70/10, Feralpi Holding Spa proti Komisiji in zadevi T-83/10, Riva Fire Spa proti Komisiji.

Tožeča stranka zlasti navaja:

Komisija ni pristojna za sankcioniranje kršitev člena 65 Pogodbe ESPJ po prenehanju njene veljavnosti in v vsakem primeru, da za pravno podlago uporabi člena 7(1) in 23(2) Uredbe ES 1/2003 (1).

Kršitev pravic obrambe tožeče stranke v predhodnem upravnem postopku, s tem da Komisija ni poslala novega obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah in je poslala le dopis o svoji nameri, da želi ponovno sprejeti odločbo. Države članice niso bile zaslišane niti niso sodelovale pri končni obravnavi, poleg tega tožeči stranki ni bilo dejansko omogočeno, da navede svoje stališče glede ponovnega sprejetja odločbe.

Kršitev člena 65(1) Pogodbe ESPJ, ker dejstva, opisana v odločbi, ne pomenijo enotnega in nadaljevanega omejevalnega sporazuma.

Kršitev smernic za izračun glob, naloženih na podlagi člena 23(2)(a) Uredbe (ES) št. 1/2003, ter kršitev načel enakega obravnavanja in sorazmernosti v okviru preisoje ravnanja tožeče stranke in določitve zneska globe.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).
—

razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 29. oktobra 2009, s katero Komisija, po eni strani, ni ugodila zahtevi za subvencijo, ki jo je vložila tožeča stranka v okviru poziva za oddajo predlogov na temo „Facility for rapid response to soaring food prices in developing countries“ (EuropeAid/128608/C/ACT/Multi), in po drugi strani, je to zahtevo uvrstila na rezervni seznam;
SL Uradni list Evropske unije C 51/45

Tožba, vložena 5. januarja 2010 – De Lucia proti UUNT – Galbani (De Lucia La natura pratica del gusto)

(Zadeva T-2/10)

2010/C 51/83

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: italijanščina

Stranke

Tožeča stranka: Domenico De Lucia SpA (San Felice a Cancello, Italija) (zastopnik: S. Cutolo, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Egidio Galbani SpA (Melzo, Italija)

Predlogi tožeče stranke

— Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. oktobra 2009 v postopku R 37/2009-1 naj se razveljavi;

— UUNT naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „De Lucia/La natura pratica del gusto“ (prijava št. 4 962 346) za proizvode iz razredov 29, 30 in 31

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Egidio Galbani S.p.A.

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka Skupnosti „LUCIA“ (št. 620 716) za proizvode iz razredov 29 in 30; figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „Galbani-Santa Lucia“ (št. 2 302 677) za proizvode iz razreda 29; nacionalna figurativna znamka (italijanska registracija št. 67 470) in mednarodna figurativna znamka (št. 256 299) „LUCIA“ za proizvode iz razreda 29; nacionalna figurativna znamka (italijanska registracija št. 597 377), mednarodna figurativna znamka (št. 601 651) in figurativna znamka Skupnosti (št. 70 185) „Santa Lucia“ za proizvode iz razredov 29 in 30; nacionalna besedna znamka (italijanska registracija št. 131 028) in mednarodna besedna znamka (št. 256 299) „Santa Lucia“ za proizvode iz razreda 29; ter besedna znamka Skupnosti „Santa Lucia“ (št. 70 128) za proizvode iz razredov 29 in 30.

Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru glede proizvodov iz razreda 31

Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi v zvezi s „tobakom“ (razred 31) in dovolitev registracije za ta proizvod

Navajani tožbeni razlogi: napačna uporaba člena 8 (1)(b) Uredbe št. 207/2009 in neobstoj in/ali pomanjkljivost obrazložitve glede predloga za uporabo člena 12(a) te uredbe
SL Uradni list Evropske unije C 80/26

Tožba, vložena 22. decembra 2009 – Cañas proti Komisiji

(Zadeva T-508/09)

2010/C 80/46

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Guillermo Cañas (Buenos Aires, Argentina) (zastopnik: F. Laboulfie, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog tožeče stranke

— Odločba Komisije z dne 12. oktobra 2009 v zadevi COMP/39471, Guillermo Cañas proti SPA, ATP in MASŠ, naj se razglasi za nično.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka, ki je argentinski poklicni igralec tenisa, predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 12. oktobra 2009, s katero je Komisije zaradi nezadostnega interesa Skupnosti zavrnila njegovo pritožbo zoper Svetovno protidopinško agencijo (v nadaljevanju: SPA), organizacijo ATP Tour Inc. (v nadaljevanju: ATP) in Mednarodni arbitražni svet za šport (v nadaljevanju: MASŠ), ker naj bi navedene športne organizacije kršile člena 81 ES in/ali 82 ES zaradi sporazumov ali povezanih ravnanj in zlorabe prevladujočega položaja.

Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja, da so pravila svetovnega protidopinškega kodeksa, ki so jih pripravili, izvajali in potrdili SPA, ATP in MASŠ, diskriminatorna, ker dopuščajo, da se športnika, ki sta bila zaradi malomarnosti pozitivna in sta storila enako kršitev, kaznuje različno glede na razvrstitev snovi, ki je bila odkrita v njunih telesnih tekočinah. Natančneje, tožeča stranka trdi, da se s temi protidopinškimi pravili z najmanj enoletno prepovedjo nastopanja kaznuje doping iz malomarnosti s prepovedano snovjo, medtem ko je najnižja sankcija za doping iz malomarnosti s posebno (sedaj določeno) snovjo opomin.

Po mnenju tožeče stranke so zadevna pravila pretirana, saj ureditev sankcij, ki je z njimi vzpostavljena, ne omogoča, da se upošteva nasprotni učinek nenamerno zaužite snovi. Protidopinška pravila in njihova uporaba naj bi bili nesorazmerni glede na (relativno) resnost očitane kršitve.

SPA, ATP in MASŠ, ki so podjetja v smislu Skupnosti, naj bi sklenili sporazume ali ravnali usklajeno ter s tem nezakonito omejili konkurenco med poklicnimi igralci tenisa in vplivali na trgovino med državami članicami. Zadevna protidopinška pravila naj bi veljala za vse športnike iz vseh športnih disciplin, vsekakor pa za olimpijske discipline, in ne le za tožečo stranko, zato naj bi bila njihova prepoved pomemben interes Skupnosti.

Poleg tega naj bi SPA, ATP in MASŠ neodvisno drug od drugega in/ali skupaj zlorabili svoj prevladujoč položaj zaradi dejanske ali potencialne diskriminacije med poklicnimi športniki, ki si konkurirajo, in zato, ker protidopinška pravila omogočajo ATP, da za vsaj eno leto zavrne sklepanje pogodb z igralcem tenisa, ki je bil iz malomarnosti pozitiven na prepovedano snov.
—

s tem, da je menilo, da je odločba o odpovedi delovnega razmerja pravilno utemeljena, čeprav naj bi temeljila na očitkih in elementih dejanskega stanja, ki so nastali pred začetkom dela tožeče stranke kot pogodbenega uslužbenca, in
SL Uradni list Evropske unije C 51/44

Tožba, vložena 24. decembra 2009 – Meredith proti UUNT (BETTER HOMES AND GARDENS)

(Zadeva T-524/09)

2010/C 51/81

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Meredith Corporation (Des Moines, Združene države) (zastopnika: R.N. Furneaux in E.A. Hardcastle, solicitors)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlogi tožeče stranke

— Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 23. septembra 2009 v zadevi R 517/2009-2 naj se razveljavi v delu, v katerem je bila zavrnjena prijava zadevne znamke Skupnosti za storitve iz razreda 36, in dovoli naj se prijava znamke za te storitve;

— ugodi naj se predlogu tožeče stranke; in

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka v primeru, da bo tem predlogom nasprotovala, in njen zahtevek naj se zavrne.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BETTER HOMES AND GARDENS“ za proizvode in storitve iz razredov 16, 35 in 36

Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave znamke Skupnosti

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 7(1)(b) in 7(2) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe storil napako s tem, da pri določitvi, ali je znamka brez slehernega razlikovalnega učinka glede proizvodov in storitev, za katere se zahteva registracija, ni opravil pravilnega preizkusa.
SL Uradni list Evropske unije C 51/40

Pritožba, ki jo je 21. decembra 2009 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 7. oktobra 2009 v zadevi F-122/07, Marcuccio proti Komisiji

(Zadeva T-516/09 P)

2010/C 51/75

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi pritožnika:

— V vsakem primeru: izpodbijani sklep naj se razveljavi v celoti in brez kakršnekoli izjeme;

— ugotovi naj se, da je bila pritožnikova tožba na prvi stopnji, v zvezi s katero je bil izdan izpodbijani sklep, v celoti in brez kakršnekoli izjeme dopustna;

— primarno: v celoti in brez kakršnekoli izjeme naj se ugodi zahtevku pritožnika iz tožbe na prvi stopnji;

— toženi stranki naj se naloži, da pritožniku povrne vse stroške, ki so mu v tej zadevi nastali v zvezi s postopki na vseh stopnjah;

— podredno: to zadevo naj se vrne Sodišču za javne uslužbence, da v drugačni sestavi o njej ponovno vsebinsko odloči.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

S to pritožbo se izpodbija sklep Sodišča za uslužbence z dne 7. oktobra 2009 v zadevi F-122/07. S tem sklepom je bila kot delno očitno nedopustna in kot delno očitno neutemeljena zavržena tožba za razglasitev ničnosti odločbe, s katero Komisija ni ugodila zahtevi pritožnika, da naj se sproži preiskava glede nekaterih dejstev, ki so nastala 2001 in 2003, ter da naj se toženi stranki naloži plačilo odškodnine za škodo, ki naj bi mu nastala.

Pritožnik v utemeljitev svojih predlogov navaja izkrivljanje in potvarjanje dejstev, ki naj bi nastala zaradi izpodbijanega sklepa, ter napačna razlaga in uporaba obveznosti obrazložitve aktov.
SL Uradni list Evropske unije C 24/60

Tožba, vložena 19. novembra 2009 – Stelzer proti Komisiji

(Zadeva T-467/09)

2010/C 24/107

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Dierk Stelzer (Berlin, Nemčija) (zastopnik: F. Weiland, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predloga tožeče stranke

— Zavrnilni odločbi Generalnega direktorata za okolje Komisije z dne 6. avgusta 2009 in Generalnega sekretariata Komisije z dne 29. oktobra 2009 (moralo bi pisati z dne 29. septembra 2009) naj se razglasi za nični;

— toženi stranki naj se naloži plačilo zunajsodnih stroškov tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka se pritožuje predvsem zoper odločbo Komisije, ki nosi datum 29. oktober 2009, s katero je bila delno zavrnjena njena druga prošnja za vpogled v študijo o skladnosti o prenosu Direktive 2003/35/ES (1).

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe trdi, da razlogi varstva namena preiskav (člen 4(2), tretja alinea, Uredbe [ES] št. 1049/2001 (2)) in varstva postopka odločanja (člen 4(3) Uredbe št. 1049/2001), ki jih je tožena stranka navedla ob zavrnitvi dostopa do zahtevanega dokumenta, niso ustrezni. Dalje navaja, da je bil delen dostop do dokumenta, ki je bil zahtevan na podlagi člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001, neupravičeno zavrnjen. Poleg tega obstaja prevladujoč javni interes za objavo zadevne študije. Nazadnje tožeča stranka toženi stranki očita kršitev obveznosti obrazložitve.

(1) Direktiva 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, str. 17).

(2) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).
SL Uradni list Evropske unije C 37/41

Tožba, vložena 3. decembra 2009 – Francija proti Komisiji

(Zadeva T-485/09)

2010/C 37/57

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues, B. Cabouat in R. Loosli-Surrans, zastopniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga tožeče stranke

— Odločba Komisije 2009/726/ES z dne 24. septembra 2009 o začasnih zaščitnih ukrepih, ki jih je Francija sprejela v zvezi z vnosom mleka in mlečnih izdelkov na njeno ozemlje s kmetijskega gospodarstva, na katerem je bil potrjen primer klasičnega praskavca, naj se razglasi za nično;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Francoska vlada na podlagi člena 263 PDEU s tožbo Splošnemu sodišču predlaga, naj Odločbo Komisije 2009/726/ES z dne 24. septembra 2009 o začasnih zaščitnih ukrepih, ki jih je Francija sprejela v zvezi z vnosom mleka in mlečnih izdelkov na njeno ozemlje s kmetijskega gospodarstva, na katerem je bil potrjen primer klasičnega praskavca, (1) razglasi za nično.

Izpodbijana odločba Franciji nalaga zadržanje začasnih zaščitnih ukrepov, ki jih je sprejela po objavi novih znanstvenih mnenj o tveganju za izpostavljenost ljudi klasičnemu praskavcu zaradi uživanja mleka in mlečnih izdelkov okuženih čred ovac in koz, da bi prepovedala vnos mleka in mlečnih izdelkov za prehrano ljudi na njeno ozemlje s kmetijskega gospodarstva, na katerem je bil potrjen primer klasičnega praskavca.

V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja, da je treba izpodbijano odločbo razglasiti za nično zaradi kršitve načela previdnosti, tako glede presoje kot obvladovanja tveganja.

Tožeča stranka trdi, da Komisija ni spoštovala načela previdnosti pri presoji tveganja, saj ni upoštevala znanstvene negotovosti glede tveganja prenosljivosti drugih TSE na človeka razen BSE.

Po mnenju tožeče stranke Komisija ni spoštovala načela previdnosti niti pri obvladovanju tveganja, saj ni sprejela nobenega ukrepa, da bi omejila tveganje za izpostavljenost ljudi povzročiteljem klasičnega praskavca.

(1) UL L 258, str. 27.