Združene zadeve T-415/05, T-416/05 in T-423/05

Helenska republika in drugi

proti

Evropski komisiji

„Državne pomoči – Sektor zračnega prometa – Pomoči, povezane s prestrukturiranjem in privatizacijo grške nacionalne letalske družbe – Odločba o razglasitvi pomoči za nezdružljive s skupnim trgom in odreditvi njihovega vračila – Gospodarska kontinuiteta med družbama – Opredelitev dejanskega prejemnika pomoči za njeno izterjavo – Merilo zasebnega gospodarskega subjekta – Združljivost pomoči s skupnim trgom – Obveznost obrazložitve“

Povzetek sodbe

1. Postopek – Intervencija – Pogoji dopustnosti – Interes za rešitev spora – Pojem

(Statut Sodišča, člen 40, drugi odstavek)

2. Pomoči, ki jih dodelijo države – Vračilo nezakonite pomoči – Določitev dolžnika ob prenosu sredstev – Merilo, imenovano ,,gospodarska kontinuiteta“ podjetja

(člen 88(2) ES)

3. Pomoči, ki jih dodelijo države – Vračilo nezakonite pomoči – Izračun zneska, ki ga je treba vrniti, in določitev naslovnikov odredb o vračilu – Težave držav članic – Obveznost sodelovanja med Komisijo in državo članico

(člena 10 ES in 88(2) ES)

4. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Presoja na podlagi merila zasebnega vlagatelja – Presoja glede na vse upoštevne elemente sporne transakcije in njenega ozadja

(člen 87(1) ES)

5. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Korist, dodeljena prejemnikom države pomoči – Potreba po upoštevanju učinkov nekega ukrepa za določitev prejemnikove koristi

(člen 87(1) ES)

6. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Uporaba merila zasebnega vlagatelja – Pomoči v obliki plačila najemnin za podnajem letal, nižjih od tistih, plačanih na podlagi prvotnih pogodb

(člen 87(1) ES)

7. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pregled Komisije – Nove pomoči – Dokazno breme – Razdelitev med Komisijo in državo članico – Pogoj – Spoštovanje upoštevnih postopkovnih določb

(členi 10 ES, 87(1) ES in 88(2) in (3) ES)

8. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pregled Komisije – Vestna in nepristranska preučitev – Možnost sprejetja odločbe na podlagi informacij, ki so na voljo – Pogoji

(členi 10 ES, 87(1) ES in 88 ES)

9. Pomoči, ki jih dodelijo države – Škodovanje konkurenci – Vpliv na trgovino med državami članicami – Sprostitev gospodarskega sektorja na ravni Skupnosti

(člen 87(1) ES)

10. Pomoči, ki jih dodelijo države – Vračilo nezakonite pomoči – Morebitno upravičeno pričakovanje tretje osebe – Varstvo – Pogoji in meje

(člen 88(2) in (3) ES)

11. Pomoči, ki jih dodelijo države – Odločba Komisije o ugotovitvi nezdružljivost pomoči s skupnim trgom in o odreditvi njenega vračila – Obveznost obrazložitve glede načina izračuna zneska, ki ga je treba vrniti

12. Pravo Skupnosti – Načela – Pravica do obrambe – Uporaba v upravnih postopkih, ki jih začne Komisija – Obseg

1. Na področju državnih pomoči, kadar je neposreden in dejanski interes za rešitev spora v smislu člena 40, drugi odstavek, Statuta Sodišča priznan intervenientki, ker je bila po eni strani konkurentka prejemnikov pomoč, po drugi strani pa je dejavno sodelovala v formalnem postopku preiskave, na podlagi katerega je bila sprejeta odločba o ugotovitvi nezdružljivosti teh pomoči s skupnim trgom, ki je zanjo ugodna, ta tak neposreden in dejanski interes ohrani, dokler bo prejemnikom pomoči priznan interes, da predlagajo razglasitev ničnosti te odločbe. Intervenientka bo namreč ohranila s tem povezan interes za intervencijo v podporo Komisiji, da bi branila zakonitost te odločbe, tudi če samo zaradi postavitve odškodninskih zahtevkov, ki bi jim sledile morebitne tožbe zaradi nezakonite dodelitve pomoči.

(Glej točko 64.)

2. V primeru, v katerem je bila pomoč dodeljena družbi v težavah, ki je prenesla nekatera sredstva na novo družbo, ki je nastala z izčlenitvijo teh sredstev, se nova družba lahko šteje za dejansko prejemnico pomoči, če obstaja gospodarska kontinuiteta med tema družbama. Po drugi strani pa, če družbi ne tvorita gospodarske enote, spornih pomoči, ki so bile prvotni družbi dodeljene po izčlenitvi, ni mogoče izterjati od nove družbe le zato, ker naj bi ta družba od njih imela posredno korist.

Za presojo, ali je mogoče obveznost izterjave pomoči, izplačane podjetju v težavah, razširiti na novo podjetje, na katero je nekdanje podjetje preneslo nekatera sredstva, če ta prenos izraža gospodarsko kontinuiteto med obema podjetjema, se lahko upoštevajo ti dejavniki: predmet prenosa (sredstva in obveznosti, kontinuiteta delovne sile, sredstva v paketu), cena prenosa, identiteta delničarjev ali lastnikov prevzemnega podjetja in prvotnega podjetja, čas izvedbe prenosa (po začetku preiskave, sprožitvi postopka ali končni odločbi) in nazadnje ekonomski razlogi za transakcijo. V vsakem primeru morajo biti merila za opredelitev dejanskega prejemnika pomoči objektivna.

Namen obveznosti izterjave pomoči je, da se ponovno vzpostavijo konkurenčne razmere v zadevnem gospodarskem sektorju, ne pa da se javnim organom omogoči izterjava dolgov. V tem smislu je torej treba ekonomske razloge za prenos sredstev preučiti z vidika ponovne vzpostavitve konkurenčnih razmer v zadevnem sektorju.

(Glej točke od 104 do 106, 135, 146 in 148.)

3. V odločbi o ugotovitvi nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom in naložitvi njene izterjave Komisiji ni treba natančno navesti, kolikšno korist je vsak prejemnik imel od zneska zadevne pomoči. Znesek, ki ga mora vsako od teh podjetij povrniti med izterjavo pomoči, mora določiti zadevna država članica. Zadostuje, da odločba Komisije vsebuje podatke, ki njenemu naslovniku dopuščajo, da sam in brez pretiranih težav določi ta znesek. Ob nepredvidenih težavah lahko ta država s svojimi težavami seznani Komisijo, da o presodi o njih, pri čemer morata Komisija in država v skladu z dolžnostjo lojalnega sodelovanja, določeno zlasti v členu 10 ES, sodelovati v dobri veri, da bi premagali te težave, ter pri tem v celoti spoštovati določbe Pogodbe in predvsem določbe o državnih pomočeh.

(Glej točke 126 in od 315 do 318.)

4. Glede na določbe člena 87 ES mora Komisija vedno preučiti vse upoštevne dejavnike in ozadje sporne transakcije, zlasti kadar uporabi merilo zasebnega vlagatelja. Komisija mora glede na vse upoštevne elemente preveriti, ali so pogoji uporabe člena 87(1) ES izpolnjeni.

Tudi če je imela Komisija pravico upoštevati ozadje spornih ukrepov, na primer to, da so bile pomoči dodeljene v okviru prestrukturiranja in privatizacije, pa mora še vedno preveriti, ali glede na merilo zasebnega vlagatelja sporni ukrepi ustrezajo običajnim poslovnim transakcijam v tržnem gospodarstvu.

Tudi kadar nek ukrep pomeni nadaljevanje enakih ukrepov, ki so bili opredeljeni kot državne pomoči, ta okoliščina a priori ne izključuje, da navedeni ukrep izpolnjuje merilo zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu. V vsakem primeru mora sodišče Unije preveriti, ali je glede na upoštevne dejavnike ta ukrep mogoče razumno razlikovati od predhodnih ukrepov pomoči in ga za uporabo merila zasebnega vlagatelja obravnavati kot samostojen ukrep.

(Glej točke od 172 do 177.)

5. Iz člena 87(1) ES izhaja, da je pojem pomoči objektiven in da je presoja odvisna le od vprašanja, ali je z državnim ukrepom podeljena ugodnost enemu ali več določenim podjetjem. Zlasti pri ugotavljanju, ali lahko zadevni ukrep pomeni državno pomoč, je treba upoštevati predvsem učinke tega ukrepa na podjetja prejemnike, in ne položaja javnih ali zasebnih organov, ki so pomoč dodelili.

(Glej točki 211 in 212.)





6. Za uporabo merila zasebnega vlagatelja je treba ugotoviti, ali podjetje, ki je prejelo pomoč, na podlagi zadevnih ukrepov pridobi gospodarsko ugodnost, ki je pod običajnimi tržnimi pogoji ne bi pridobilo. To, da javni organi ali javno podjetje, ki je pomoč dodelilo, menijo, da je transakcija razumna, ne zadostuje za to, da bi to ravnanje postalo skladno z merilom zasebnega vlagatelja.

Glede pomoči, ki je bila dodeljena v obliki najemnin za podnajem letal, ki so bile nižje od tistih, ki so se plačevale na podlagi prvotnih pogodb, je za uporabo merila zasebnega vlagatelja nujna primerjava plačanih spornih najemnin s tržnimi. Komisija mora v skladu z merilom zasebnega vlagatelja preveriti, ali so bile najemnine dejansko nižje od tistih, ki bi jih podjetje podnajemnik plačevalo v normalnih tržnih razmerah.

(Glej točki 213 in 214.)

7. Komisija mora predložiti dokaz o dodelitvi novih pomoči. Iz določb člena 88(2) in (3) ES namreč izhaja, da brez takega dokaza novih ukrepov ni mogoče šteti za državno pomoč v smislu člena 87(1) ES.

Vendar je uporaba tega pravila glede dokaznega bremena pogojena s spoštovanjem pripadajočih postopkovnih obveznosti, ki jih nosita Komisija in zadevna država članica, kadar ta institucija izvaja pooblastila, ki jih ima, da bi ji država članica posredovala vse potrebne podatke.

Drugače dokazno breme združljivosti pomoči, ki odstopajo od določb člena 87(1) ES, s skupnim trgom načeloma nosi zadevna država članica, ki mora dokazati, da so pogoji za tako odstopanje izpolnjeni.

(Glej točke 224, 225 in 329.)

8. Komisija lahko sprejme odločbo na podlagi informacij, ki jih ima na voljo, če ji država članica – ob kršitvi svoje obveznosti sodelovanja s to institucijo na podlagi člena 10 ES – ne predloži informacij, ki se od nje zahtevajo ali za preverjanje opredelitve in združljivosti nove ali spremenjene pomoči s skupnim trgom ali za preverjanje pravilne uporabe predhodno odobrene pomoči. V vsakem primeru mora Komisija pred sprejetjem take odločbe državi članici naložiti, naj ji v roku, ki ji ga določi, predloži vse dokumente in informacije, potrebne za izvajanje nadzora. Le če država članica Komisiji kljub zahtevi ne predloži zahtevanih informacij, lahko ta konča postopek in na podlagi elementov, ki jih ima na voljo, sprejme odločbo. Te postopkovne obveznosti so zadevni državi članici in Komisiji naložene zato, da zadnji omogočijo izvajanje nadzora na podlagi dovolj jasnih in natančnih informacij, pri tem pa zagotavljajo spoštovanje pravice do izjave zadevne države članice. Pravzaprav je spoštovanje pravic do obrambe v vsakem postopku, ki se uvede zoper določeno osebo in lahko pripelje do akta, s katerim se posega v njen položaj, temeljno načelo prava Unije in mora biti zagotovljeno, tudi če ni posebnih pravil.

Državi članici ni mogoče očitati, da Komisiji ni predložila zadostnih informacij, če odločitev o sprožitvi formalnega postopka preiskave ne vsebuje predhodne ocene spornih ukrepov, da bi se ugotovilo, ali vključujejo dejavnik pomoči, in če med upravnim postopkom po eni strani ni nobenega izrecnega izpodbijanja navedenih ukrepov, po drugi strani pa ni niti najmanjše zahteve za informacije v zvezi s skladnostjo teh ukrepov s tržnimi pogoji.

Komisija mora v skladu z obveznostjo vestne in nepristranske preučitve v interesu pravilne uporabe temeljnih pravil Pogodbe v zvezi z državnimi pomočmi nadaljevati in poglobiti preiskavo, da bi med drugim ugotovila, ali so bili zadevni ukrepi v skladu z merilom zasebnega gospodarskega subjekta. V ta namen mora državi članici ali poslati zahtevo o predložitvi dodatnih informacij s pojasnitvijo narave zahtevanih informacij ali naročiti dodatno izvedensko mnenje.

(Glej točke 226, 229, 240, 246, 248 in 249.)

9. Za utemeljitev opredelitve ukrepa kot državne pomoči mora Komisija na podlagi člena 87(1) ES dokazati nevarnost izkrivljanja konkurence, za kar gre, če navedeni ukrep krepi položaj podjetja prejemnika v primerjavi z drugimi podjetji, ki so mu konkurenčna v sektorju, ki je bil na ravni Skupnosti liberaliziran.

(Glej točko 312.)

10. Tretje osebe na podlagi dodelitve državnih pomoči v obliki jamstev ne morejo upravičeno pričakovati, da so ta jamstva zakonita, če so bila dodeljena v nasprotju z določbami člena 88(3) ES. Tretje osebe morajo namreč izkazati potrebno previdnost in skrbnost in se prepričati, da so se spoštovala pravila prava Skupnosti na področju državnih pomoči.

(Glej točko 354.)

11. Odločbe o ugotoviti nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom, ki ne vsebuje podrobnega stanja ukrepov zadevne pomoči, ki pa na podlagi dovolj natančnih podatkov iz njene obrazložitve, ki je z izrekom neločljivo povezana, vendarle omogoča količinsko določitev spornih pomoči, ni mogoče šteti za pomanjkljivo obrazloženo. Količinsko določitev morajo namreč v okviru izvajanja odločbe o ugotovitvi nezdružljivosti pomoči v vsakem primeru izvesti organi države članice, in sicer v lojalnem sodelovanju s Komisijo.

(Glej točko 388.)

12. Spoštovanje pravic do obrambe v vseh postopkih, ki so sproženi zoper osebo in bi lahko škodljivo vplivali na njen položaj, je eno od temeljnih načel prava Unije, ki ga je treba spoštovati tudi, če ni posebnih predpisov. Na področju državnih pomoči se lahko Komisija pri presoji ukrepa z vidika določb člena 87 ES opre na podatke, ki jih je pridobila od tretjih oseb, šele po tem, ko zadevni državi članici omogoči predložitev pripomb o navedenih dejstvih.

Pravice te države članice do obrambe se ne morejo kršiti s tem, da se državi članici ne pošlje poročilo, ki temelji izključno na podatkih, ki so bili od prejemnikov državnih pomoči pridobljeni med preiskavo na kraju samem, ki so jo izvedli strokovnjaki Komisije, in ki ne vsebuje nobenega dejstva, s katerim podjetja, ki so bila deležna spornih ukrepov in so v stoodstotni lasti države članice, ne bi bila seznanjena.

(Glej točke od 399 do 401.)

SODBA SPLOŠNEGA SODIŠČA (šesti senat)

z dne 13. septembra 2010( )

„Državne pomoči – Sektor zračnega prometa – Pomoči, povezane s prestrukturiranjem in privatizacijo grške nacionalne letalske družbe – Odločba o razglasitvi pomoči za nezdružljive s skupnim trgom in odreditvi njihovega vračila – Gospodarska kontinuiteta med družbama – Opredelitev dejanskega prejemnika pomoči za njeno izterjavo – Merilo zasebnega gospodarskega subjekta – Združljivost pomoči s skupnim trgom – Obveznost obrazložitve“

V združenih zadevah T‑415/05, T‑416/05 in T‑423/05,

Helenska republika, ki jo zastopata A. Samoni-Rantou in P. Mylonopoulos, zastopnika,

tožeča stranka v zadevi T‑415/05,

Olympiakes Aerogrammes AE, s sedežem v Kallithéi (Grčija), ki jo zastopa V. Christianos, odvetnik,

tožeča stranka v zadevi T‑416/05,

Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, s sedežem v Atenah (Grčija), ki jo zastopajo P. Anestis, S. Mavroghenis, odvetnika, S. Jordan, T. Soames, solicitors, in D. Geradin, odvetnik,

tožeča stranka v zadevi T‑423/05,

proti

Evropski komisiji, ki jo zastopata D. Triantafyllou in T. Scharf, zastopnika,

tožena stranka,

ob sodelovanju

Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE, s sedežem v Atenah, ki jo zastopa N. Keramidas, v zadevi T‑416/05 pa tudi N. Korogiannakis, I. Dryllerakis in E. Dryllerakis, odvetniki,

intervenientka v zadevah T‑416/05 in T‑423/05,

zaradi predloga za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 2706 konč. z dne 14. septembra 2005 o državni pomoči za družbo Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (C 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Prestrukturiranje in privatizacija),

SPLOŠNO SODIŠČE (šesti senat),

v sestavi M. Jaeger, predsednik, A. W. H. Meij (poročevalec) in L. Truchot, sodnika,

sodna tajnica: K. Pocheć, administratorka,

na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 14. junija 2010

izreka naslednjo

Sodbo

Dejansko stanje

1 Komisija je 14. septembra 2005 sprejela Odločbo C(2005) 2706 konč. o državni pomoči za družbo Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (C 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Prestrukturiranje in privatizacija) (v nadaljevanju: izpodbijana odločba).

2 Za lažjo privatizacijo letalske družbe Olympiaki Aeroporia AE (Olympic Airways), ki je bila v 100-odstotni lasti države in je bila decembra 2003 preimenovana v Olympiaki Aeroporia Ypiresies (Olympic Airways Services) (v nadaljevanju: OA), je člen 27 grškega zakona št. 3185/2003 z dne 9. septembra 2003 o spremembi zakona št. 2668/1998, uskladitvi z Direktivo 2002/39/ES, rešitvi vprašanj grške poštne družbe in drugih določbah (FEK A’ 229/26.9.2003, v nadaljevanju: zakon št. 3185/2003) z naslovom „Preoblikovanje skupine Olympiaki Aeroporia“ med drugim določal, da „bodo družbe skupine Olympiaki Aeroporia preoblikovane z izčlenitvijo njihovih poslovalnic, oddelkov ali služb na področju dejavnosti zračnega prevoza in pripojitvijo k obstoječi družbi iz skupine ali pa jih bo prevzela ena od teh družb“.

3 Na podlagi člena 27 zakona št. 3185/2003 so se dejavnosti letenja družbe OA in njene odvisne družbe Olympiaki Aeroploïa AE (Olympic Aviation) razdelile in ponovno ,,združile“ v drugo odvisno družbo družbe OA, Makedonikes Aerogrammes AE (Macedonian Airways), ki je bila preimenovana v Olympiakes Aerogrammes AE (Olympic Airlines, v nadaljevanju: NOA). Iz spisovne dokumentacije izhaja, pa tudi stranke so na obravnavi potrdile, da je bila nova letalska družba NOA ustanovljena 11. decembra 2003, poslovati pa je začela 12. decembra 2003. Družba OA je takrat prenehala izvajati vse dejavnosti letenja, obdržala pa je dejavnosti zemeljske oskrbe, vzdrževanja in usposabljanja. Ves kapital nove letalske družbe NOA je neposredno prešel v last Helenske republike.

4 Komisija je v zvezi z gospodarskim položajem družbe OA ter javno finančno pomočjo za to družbo in novo letalsko družbo NOA sprejela več odločb.

Odločba 2003/372/ES

5 Komisija je 11. decembra 2002 sprejela Odločbo 2003/372/ES o pomoči, ki jo je Grčija dodelila družbi OA (UL 2003, L 132, str. 1, v nadaljevanju: odločba z dne 11. decembra 2002), v kateri je za nezdružljive s skupnim trgom razglasila pomoči za prestrukturiranje družbe OA, ki so bile odobrene v letih 1994, 1998 in 2000, pa tudi nezakonite nove pomoči. V zvezi s pomočmi za prestrukturiranje je ta odločba zlasti temeljila na ugotovitvi, da večina ciljev iz načrta prestrukturiranja družbe OA iz leta 1998, namenjenega vnovični vzpostavitvi srednjeročne in dolgoročne uspešnosti poslovanja te družbe, ni bila dosežena, dodatni pogoji v zvezi z odločbami o odobritvi pa niso bili v celoti upoštevani. Na podlagi člena 3 odločbe z dne 11. decembra 2002 je bila Helenska republika pozvana k izterjavi dela izplačanih pomoči za prestrukturiranje, in sicer v višini 41 milijonov EUR, in nezakonitih novih pomoči, ki so bile razglašene za nezdružljive s skupnim trgom.

6 V členu 1, prvi odstavek, točka (b), odločbe z dne 11. decembra 2002 je bilo navedeno, da se pomoč za prestrukturiranje, ki jo je Helenska republika dodelila družbi OA v obliki novih posojilnih jamstev v višini 378 milijonov USD v zvezi s posojili za nakup novih letal in naložbe, potrebne za selitev družbe na novo letališče v Spati (Grčija), šteje za nezdružljivo s skupnim trgom.

7 Sodišče je s sodbo z dne 12. maja 2005 v zadevi Komisija proti Grčiji (C‑415/03, ZOdl., str. I‑3875, v nadaljevanju: sodba z dne 12. maja 2005) ugotovilo, da Helenska republika ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi odločbe z dne 11. decembra 2002, ker v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za vračilo pomoči, razglašenih za nezdružljive, kar je bilo zahtevano v členu 3 te odločbe, razen tistih, ki se nanašajo na prispevke za nacionalni organ socialnega varstva (IKA).

8 Sodišče je v tej sodbi (točke od 32 do 34) upoštevalo zlasti dejstvo, da je iz podatkov, ki jih je navedla Komisija, grški organi pa jim niso oporekali, razvidno, da je Helenska republika najdonosnejša sredstva družbe OA, prosta vseh obveznosti, z odstopanjem od določb skupnega prava in obveznosti na podlagi gospodarskega prava prenesla na družbo NOA, ki je bila prav tako v lasti te države članice in je uživala posebno zaščito pred upniki. Sodišče je med drugim razsodilo, da ta pravni konstrukt onemogoča izterjavo dodeljenih pomoči na podlagi nacionalnega prava ter ovira učinkovito izvajanje odločbe z dne 11. decembra 2002 in izterjavo pomoči.

9 Splošno sodišče je na podlagi ničnostne tožbe, ki jo je družba OA vložila zoper odločbo z dne 11. decembra 2002, s sodbo z dne 12. septembra 2007 v zadevi Olympiaki Aeroporia Ypiresies proti Komisiji (T‑68/03, ZOdl., str. II‑2911) to odločbo delno razglasilo za nično v delu, v katerem je ugotovljeno dopuščanje stalnega neplačevanja, prvič, letaliških pristojbin, ki jih družba OA dolguje mednarodnemu letališču v Atenah (AIA), in, drugič, davka na dodano vrednost, ki ga družba OA dolguje za nabave goriva in rezervnih delov. Kar zadeva druge nezakonite nove pomoči in pomoči za prestrukturiranje, je bila tožba zavrnjena.

10 Ker je Komisija menila, da Helenska republika ni sprejela ukrepov za izvršitev sodbe z dne 12. maja 2005, je na podlagi člena 228 ES vložila tožbo zaradi neizpolnitve obveznosti. Sodišče je s sodbo z dne 7. julija 2009 v zadevi Komisija proti Grčiji (C‑369/07, še neobjavljena v ZOdl., točke 68, 72, 109, 143 in 145) priznalo, da je pobotanje, če je v nacionalnem pravu predvideno kot eden od načinov poravnave obveznosti, načeloma lahko ustrezno sredstvo za vračilo državnih pomoči. Poleg tega je presodilo, da je treba brez poseganja v uporabo pravil Skupnosti o državnih pomočeh za potrebe tega postopka ugotoviti, da je Helenska republika dokazala obstoj izterljive terjatve v višini 601.289.003 EUR v korist družbe OA na podlagi arbitražne odločbe z dne 6. decembra 2006, s katero je bilo Helenski republiki naloženo, naj družbi OA plača več odškodnin. Sodišče je na podlagi navedbe, da je ta znesek znatno večji od skupnega zneska zadevnih pomoči, ki jih je treba izterjati na podlagi odločbe z dne 11. decembra 2002, menilo, da Helenska republika za del nezakonitih novih pomoči, na katere se je nanašala ta odločba, ni pravno zadostno dokazala njihovega vračila. Zato je v zvezi s tem skupaj naložilo plačilo denarne kazni in pavšalnega zneska.

Izpodbijana odločba

11 Grški organi so Komisijo z dopisom z dne 3. marca 2003 obvestili o stanju postopka privatizacije družbe OA. Leta 2003 so s Komisijo izmenjali več dopisov o prestrukturiranju letalske družbe OA za njeno privatizacijo.

12 Ker morebitne državne pomoči niso bile uradno priglašene, je Komisija 8. septembra 2003 Helenski republiki naložila predložitev vseh informacij, potrebnih za preučitev združljivosti ukrepov za prestrukturiranje in privatizacijo letalske družbe OA, ki bi lahko vključevali elemente državne pomoči, s členom 87 ES.

13 Konkurenčna letalska družba Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Aegean Airlines, v nadaljevanju: Aeroporia Aigaiou ali intervenientka) je 25. septembra 2003 pri Komisiji vložila pritožbo v zvezi s postopkom privatizacije družbe OA.

14 Grški organi so z dopisom z dne 29. septembra 2003 Komisiji poslali besedilo zakona št. 3185/2003 in odgovor na zahtevo po predložitvi informacij. Komisija je z dopisom z dne 31. oktobra 2003 grškim organom sporočila, da nekateri podatki še vedno manjkajo.

15 Z dopisom z dne 15. decembra 2003 je ponovno poslala zahtevo za informacije. Helenska republika je te informacije predložila z dopisoma z dne 18. in 19. decembra 2003. Komisija je z dopisom z dne 15. januarja 2004 od grških organov zahtevala dodatne informacije, ki so ji odgovorili z dopisoma z dne 15. in 16. januarja 2004.

16 Komisija je z odločbo z dne 16. marca 2004 sprožila formalni postopek preiskave iz člena 88(2) ES v zvezi z ukrepi, povezanimi s prestrukturiranjem in privatizacijo skupine Olympic Airways, ki jih je Helenska republika sprejela za družbi OA in NOA po sprejetju odločbe z dne 11. decembra 2002 (UL C 192, str. 2).

17 Komisija je v tej odločbi med drugim navedla, da je družba OA z izčlenitvijo dejavnosti letenja skupine Olympic Airways in njihovo ponovno združitvijo v novo družbo NOA prenehala opravljati lete, še naprej pa je zagotavljala storitve zemeljske oskrbe, vzdrževanja in usposabljanja. Navedla je, da grški organi za zdaj ne nameravajo uvesti likvidacijskega postopka za družbo OA, čeprav je bila vrednost lastnega kapitala že drugo leto zapored negativna. Po navedbah grških organov naj bi namreč postopek prestrukturiranja, ki se je začel decembra 2003, trajal pet let in naj bi omogočil poravnavo velikega dela dolgov družbe OA, katere likvidacijski postopek bi bil uveden po prodaji vseh njenih oddelkov ter drugega premoženja, kot so objekti, stroji, neplovna letala in vsa druga sredstva.

18 Komisija je v odločbi z dne 16. marca 2004 menila, da bi lahko nekatere ugodnosti v korist družbe OA pomenile državno pomoč, nezdružljivo s skupnim trgom. Poudarila je še, da je bila nova letalska družba NOA deležna prenosa sredstev iz sektorja dejavnosti letenja skupine Olympic Airways, pri čemer je precejšen del obveznosti ostal v breme družbe OA, in da noben upnik družbe OA ne more terjati družbe NOA. Nazadnje je Komisija potrdila, da je pri uvedbi tega postopka preiskave izhajala „iz načela, da so vse družbe, ki sestavljajo skupino – vključno z družbo [NOA] – del enega in istega podjetja“.

19 Helenska republika je z dopisom z dne 11. junija 2004 Komisiji poslala pripombe k odločbi z dne 16. marca 2004.

20 Aeroporia Aigaiou je po objavi zgoraj navedene odločbe v Uradnem listu Evropske unije svoje pripombe predložila v za to predvidenem roku za zainteresirane strani.

21 Komisija je z dopisom z dne 11. oktobra 2004 Helensko republiko v skladu s členom 11(1) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [88 ES] (UL L 83, str. 1) uradno obvestila, da namerava sprejeti odločbo, s katero bo Helenki republiki naložen začasen odlog vseh ukrepov pomoči, dokler ne bo mogoče odločiti o njihovi združljivosti s Pogodbo. Helenska republika je odgovorila z dopisom z dne 26. oktobra 2004.

22 Po tem odgovoru so grški organi Komisijo z dopisi ali na sestankih redno obveščali o poteku privatizacije družb NOA in OA.

23 Svetovalna družba Moore Stephens je med 9. in 26. majem 2005 na zahtevo Komisije izvedla preiskavo v prostorih družb OA in NOA. Naslov njenega poročila z dne 19. julija 2005 je „Preiskava v zvezi s prestrukturiranjem in privatizacijo skupine Olympic Airways/Olympic Airlines“. Iz tega poročila izhaja, da je bil namen te preiskave zlasti odgovoriti na vprašanji, ali nista bila prestrukturiranje skupine Olympic Airways in ustanovitev družbe NOA samo pravni dogovor, s katerim bi se sredstva in dejavnosti prenesla na nov pravni subjekt, dolgove pa bi obdržal nekdanji pravni subjekt, ter ali sta družbi OA in NOA po tem prestrukturiranju prejeli neposredno ali posredno državno pomoč.

24 Komisija je 14. septembra 2005 sprejela izpodbijano odločbo, s katero je ugotovila, da je bila družbi NOA dodeljena državna pomoč v obliki plačil za podnajem letal pri družbi OA ali Helenski republiki, ki so bila nižja od tistih, ki sta jih ti plačali na podlagi prvotnih najemnih pogodb (člen 1(1) izpodbijane odločbe). Komisija je v tej odločbi še ugotovila, da so bile družbi OA dodeljene tri vrste državnih pomoči. Prva se je nanašala na predčasno izplačilo družbi OA domnevno precenjenega zneska vrednosti sredstev, povezanih s sektorjem dejavnosti letenja, ki so bila na družbo NOA prenesena ob izčlenitvi (člen 1(2) izpodbijane odločbe). Druga vrsta pomoči je obsegala izplačilo zneska v višini 8,2 milijona EUR družbi OA in izvršitev nekaterih državnih jamstev, na katera se je nanašala odločba z dne 11. decembra 2002 in ki naj bi bila spremenjena (člen 1(3) izpodbijane odločbe). Nazadnje, tretja vrsta pomoči se je nanašala na dejstvo, da so grški organi družbi OA dopuščali neplačevanje njenih davčnih in socialnovarstvenih prispevkov (člen 1(4) izpodbijane odločbe).

25 Izrek izpodbijane odločbe se glasi:

„Člen 1

1. To, da sta družba OA in Helenska republika od družbe NOA sprejeli plačila za podnajem letal, ki so nižja od zneskov, plačanih na podlagi prvotnih pogodb o najemu, zaradi česar je imela družba OA leta 2004 izgubo približno 37 milijonov EUR in zaradi česar je imela država do maja 2005 izgubo približno 2,75 milijona EUR, pomeni, da je družba NOA prejela nezakonito državno pomoč, ki je nezdružljiva s Pogodbo.

2. Helenska republika je družbi OA dodelila nezakonito in nezdružljivo državno pomoč v znesku, za katerega je precenila sredstva družbe NOA ob njeni ustanovitvi; po okvirni oceni Komisije znaša ta znesek približno 91,5 milijona EUR.

3. Zneski v skupni vrednosti približno 8 milijonov EUR, ki jih je Helenska republika dodelila družbi OA, in nekatera dodatna obročna plačila za bančno posojilo in finančni najem, ki jih je Helenska republika poravnala namesto družbe OA – če ta plačila ne pomenijo samo izvršitve jamstev iz člena 1, prvi odstavek, točka (b) Odločbe z dne 11. decembra 2002 in s tem povezanih pogojev – med majem 2004 in marcem 2005, pomenijo nezakonito državno pomoč družbi OA, ki ni združljiva s Pogodbo.

4. To, da je Helenska republika družbi OA nenehno dopuščala neplačevanje njenih davčnih in socialnovarstvenih obveznosti do države, ki so za obdobje med decembrom 2002 in decembrom 2004 znašale približno 354 milijonov EUR, pomeni, da je družba OA prejela nezakonito državno pomoč, ki ni združljiva s Pogodbo.

Člen 2

1. Helenska republika od upravičencev izterja pomoč iz člena 1.

2. Izterjava se izvede nemudoma in v skladu s postopki nacionalnega prava, če ti omogočajo takojšnjo in učinkovito izvršitev te odločbe. Zneski, ki jih je treba izterjati, vključujejo obresti od datuma, ko je bila nezakonita pomoči dodeljena upravičencu, do datuma njenega vračila. Obresti se obračunajo na podlagi referenčne obrestne mere, ki se uporablja za izračun ekvivalenta regionalnih pomoči.

Člen 3

Helenska republika nemudoma odloži vsa nadaljnja plačila pomoči družbama OA in NOA.

Člen 4

Helenska republika v dveh mesecih od vročitve te odločbe obvesti Komisijo o ukrepih, ki jih bo sprejela za uskladitev s členoma 2 in 3.“

26 Izpodbijana odločba je bila Helenski republiki vročena 15. septembra 2005.

27 Sodišče je v sodbi z dne 14. februarja 2008 v zadevi Komisija proti Grčiji (C‑419/06, neobjavljena v ZOdl.), ki mu jo je Komisija predložila na podlagi člena 88(2) ES, ugotovilo, da Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz členov od 2 do 4 izpodbijane odločbe, saj v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi odpravila in od prejemnikov izterjala pomoči, ki so bile z izpodbijano odločbo razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom.

Postopek in predlogi strank

28 Tožeče stranke, Helenska republika ter družbi NOA in OA, so 25. novembra 2005 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložile te tožbe.

29 Tožeča stranka v zadevi T-416/05 je z ločeno vlogo, ki je bila v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložena 4. februarja 2006, predlagala odložitev izvršitve člena 2 izpodbijane odločbe , kar zadeva pomoči iz člena 1(1) te odločbe. Predsednik Splošnega sodišča je s sklepom z dne 26. junija 2006 v zadevi Olympiakes Aerogrammes proti Komisiji (T‑416/05 R, neobjavljen v ZOdl.) ta predlog zavrnil.

30 Tožeča stranka v zadevi T-423/05 je z ločeno vlogo, ki je bila v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložena 19. junija 2006, predlagala za odložitev izvršitve člena 2 izpodbijane odločbe, kar zadeva pomoči iz člena 1, od (2) do (4), te odločbe. Predsednik Splošnega sodišča je s sklepom z dne 29. januarja 2007 v zadevi Olympiakes Aeroporia Ypiresies proti Komisiji (T‑423/05 R, neobjavljen v ZOdl.) ta predlog zavrnil.

31 Po spremembi sestave senatov Splošnega sodišča je bil sodnik poročevalec razporejen v šesti senat, zato so bile obravnavane zadeve dodeljene temu senatu.

32 Tožeča stranka v zadevi T-416/05 se je s predlogom, ki je bil v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložen 16. avgusta 2006, na podlagi člena 48(2), prvi in drugi pododstavek, Poslovnika Splošnega sodišča sklicevala na nedopustnost domnevnih novih tožbenih razlogov Komisije, navedenih v dupliki. Splošnemu sodišču je predlagala, naj te tožbene razloge razglasi za nedopustne in, podredno, ji za odgovor nanje dodeli dodaten rok. Komisija je predložila pisna stališča v zvezi z navedenim predlogom.

33 Družba Aeroporia Aigaiou je v zadevi T-416/05 z vlogo, ki je v sodno tajništvo Splošnega sodišča prispela 2. maja 2006, predlagala intervencijo v podporo predlogom Komisije.

34 Družba NOA je z vlogo z dne 14. julija 2006 predlagala, naj se ta predlog za intervencijo zavrne. Z ločeno vlogo, vloženo istega dne, je predlagala zaupno obravnavo glede družbe Aeroporia Aigaiou, kar zadeva izpodbijano odločbo v celoti do objave njene nezaupne različice v Uradnem listu Evropske unije, ter nekatere podatke iz tožbe, replike in njunih prilog.

35 Predsednik šestega senata je s sklepom z dne 6. junija 2008 dovolil intervencijo družbe Aeroporia Aigaiou v podporo predlogom Komisije. Ta sklep je določal, da se intervenientki v skladu z določbami člena 116(2) Poslovnika pošlje nezaupna različica procesnih aktov in da se določi rok za predložitev intervencijske vloge, ne da bi to vplivalo na možnost, da se pozneje po potrebi dopolni glede na odločitev o utemeljenosti predloga za zaupno obravnavo.

36 Intervenientka je z vlogo, ki je bila v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložena 25. junija 2008, nasprotovala predlogu za zaupno obravnavo, ki ga je predložila družba NOA. Ker je menila, da so ji bili v celoti poslani vsi procesni akti, je navedla, da namerava svojo intervencijsko vlogo predložiti na podlagi nezaupnih različic aktov, ki so ji bili poslani. Intervencijska vloga je bila vložena 22. julija 2008.

37 Tožeča stranka v zadevi T-416/05 se je z dopisom, ki ga je v sodnem tajništvu Splošnega sodišča predložila 8. marca 2010, v odgovor na vprašanja Splošnega sodišča o njenem predlogu za zaupno obravnavo temu predlogu odrekla, ker je bil v zvezi z njo uveden poseben likvidacijski postopek in ker je po postopku privatizacije popolnoma prenehala poslovati. Intervenientka je bila pozvana k predložitvi dodatnih stališč.

38 Družba Aeroporia Aigaiou je v zadevi T-423/05 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča 17. maja 2006 vložila predlog za intervencijo v podporo predlogom Komisije. Tožeča stranka je z vlogo z dne 28. julija 2006 predlagala, naj se ta predlog za intervencijo zavrne. Z ločeno vlogo, vloženo istega dne, je predlagala zaupno obravnavo glede družbe Aeroporia Aigaiou.

39 Predsednik šestega senata je s sklepom z dne 6. junija 2008 dovolil intervencijo družbe Aeroporia Aigaiou v podporo predlogom Komisije v zadevi T-423/05. Ta sklep je določal, da se intervenientki v skladu z določbami člena 116(6) Poslovnika pravočasno pošlje poročilo za obravnavo, da bi lahko na obravnavi predstavila svoja morebitna stališča.

40 Tožeča stranka v zadevi T-423/05 se je z dopisom, ki ga je v sodnem tajništvu Splošnega sodišča predložila 10. maja 2010, v odgovor na vprašanja Splošnega sodišča o njenem predlogu za zaupno obravnavo temu predlogu odrekla, ker je bil v zvezi z njo po postopku privatizacije uveden poseben likvidacijski postopek.

41 Predsednik šestega senata je s sklepom z dne 18. maja 2010 po zaslišanju vseh strank odredil združitev zadev T‑415/05, T‑416/05 in T-423/05 za ustni postopek in sodbo.

42 Ker sodnik Tchipev ni mogel odločati, se je predsednik Splošnega sodišča na podlagi člena 32(3) Poslovnika odločil, da za dopolnitev senata odloča v teh zadevah.

43 Tožeča stranka v zadevi T-415/05 Splošnemu sodišču predlaga, naj:

– izpodbijano odločbo v celoti ali delno razglasi za nično;

– Komisiji naloži plačilo stroškov.

44 Tožeča stranka v zadevi T-416/05 Splošnemu sodišču predlaga, naj:

– člena 1(1) in (4) ter 2 izpodbijane odločbe razglasi za nična v delih, ki jo zadevata;

– Komisiji naloži plačilo stroškov.

45 Tožeča stranka v zadevi T-423/05 Splošnemu sodišču predlaga, naj:

– izpodbijano odločbo v celoti ali delno razglasi za nično v delu, ki se nanaša na pomoči, ki naj bi ji bile dodeljene;

– Komisiji naloži plačilo stroškov.

46 Komisija ob podpori družbe Aeroporia Aigaiou v zadevah T‑416/05 in T‑423/05 Splošnemu sodišču predlaga, naj:

– tožbi zavrne;

– tožečima strankama naloži plačilo stroškov.

47 Splošno sodišče (šesti senat) je na podlagi poročila sodnika poročevalca sklenilo, da se ustni postopek začne brez izvedbe predhodnih ukrepov procesnega vodstva. V okviru ukrepov procesnega vodstva so bile stranke pozvane, naj odgovorijo na pisna vprašanja Splošnega sodišča in predložijo nekatere dokumente. Ti zahtevi so izpolnile.

48 Stranke so na obravnavi 14. junija 2010 podale ustne navedbe in odgovorile na vprašanja Splošnega sodišča.

49 Helenska republika, ki je v zadevi T-415/05 zahtevala, naj se zadeva dodeli velikemu senatu, je na obravnavi potrdila umik te zahteve.

Pravo

A – Prenehanje pravnega interesa tožečih strank

1. Trditve strank

50 Komisija je v pisnih odgovorih na zahtevo Splošnega sodišča zanikala obstoj dejanskega pravnega interesa tožečih strank NOA in OA v zadevah T-416/05 in T-423/05, potem ko je bil v zvezi z njima po postopku privatizacije uveden likvidacijski postopek.

51 Komisija je še trdila, da Helenska republika v zadevi T-415/05 po vračilu pomoči, na katere se je nanašala izpodbijana odločba, ni več imela pravnega interesa.

52 V zvezi s tem je Komisija navedla, da je bilo interesom Helenske republike, ki je edina delničarka, in če ne edina, pa vsaj daleč največja upnica družb NOA in OA, v celoti zadoščeno z izterjavo spornih pomoči. Razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe naj zato ne bi prinesla ničesar dodatnega. Natančneje, nič naj ne bi kazalo na to, da bi bilo po tem, ko bi ti družbi poplačali prednostne terjatve Helenske republike, mogoče poravnati še morebitne terjatve drugih upnikov.

53 Tem trditvam Komisije je Helenska republika nasprotovala na obravnavi, družbi NOA in OA pa v pisnih odgovorih na vprašanja Splošnega sodišča in na obravnavi. Na obravnavi so zlasti poudarile, da so terjatve zaposlenih in hipotekarne terjatve nadrejene terjatvam države.

54 Nazadnje je intervenientka v zadevah T-416/05 in T-423/05 v odgovoru na pisno vprašanje Splošnega sodišča v zadevi T-416/05 in na obravnavi v obeh navedenih zadevah trdila, da je po uvedbi likvidacijskega postopka za družbi kot tožeči stranki ohranila interes za intervencijo v podporo predlogom Komisije.

55 Družba NOA je v odgovoru na pisno vprašanje Splošnega sodišča in na obravnavi enako kot tudi družba OA izpodbijala obstoj takega interesa družbe Aeroporia Aigaiou za njeno nadaljnjo intervencijo.

2. Presoja Splošnega sodišča

56 Pogoji dopustnosti zadevajo procesne predpostavke javnega reda, ki jih lahko sodišče Evropske unije vedno presoja po uradni dolžnosti (glej sklep Splošnega sodišča z dne 10. marca 2005 v združenih zadevah Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia in drugi proti Komisiji, T‑228/00, T‑229/00, T‑242/00, T‑243/00, od T‑245/00 do T‑248/00, T‑250/00, T‑252/00, od T‑256/00 do T‑259/00, T‑265/00, T‑267/00, T‑268/00, T‑271/00, od T‑274/00 do T‑276/00, T‑281/00, T‑287/00 in T‑296/00, ZOdl., str. II‑787, točka 22 in navedena sodna praksa). V obravnavanem primeru je glede na trditve strank treba preveriti, ali lahko tožeče stranke po uvedbi likvidacijskega postopka za družbi NOA in OA ter navedenem vračilu zadevnih pomoči nadaljujejo tožbene postopke.

57 Prvič, kar zadeva domnevno nedopustnost tožbe, ki jo je vložila Helenska republika (zadeva T-415/05), je treba poudariti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso člen 230 ES jasno razločuje med pravico institucij Skupnosti in držav članic do vložitve ničnostne tožbe na eni strani in pravico fizičnih in pravnih oseb na drugi strani, saj drugi odstavek tega člena daje med drugim vsaki državi članici pravico, da z vložitvijo ničnostne tožbe izpodbija zakonitost odločb Komisije, ne da bi bilo izvajanje te pravice pogojeno z obstojem pravnega interesa. Državi članici torej za utemeljitev dopustnosti tožbe ni treba dokazati, da ima akt Komisije, ki ga izpodbija, zanjo pravne učinke. Vendar da se lahko zahteva razglasitev ničnosti akta Komisije, mora biti njegov namen ustvarjanje pravnih učinkov (sklep Sodišča z dne 27. novembra 2001 v zadevi Portugalska proti Komisiji, C‑208/99, Recueil, str. I‑9183, točke od 22 do 24; glej v tem smislu tudi sodbo Splošnega sodišča z dne 21. maja 2010 v združenih zadevah Francija in drugi proti Komisiji, T‑425/04, T‑444/04, T‑450/04 in T‑456/04, še neobjavljena v ZOdl., točke od 118 do 120).

58 V obravnavanem primeru je Komisija v izpodbijani odločbi sporne ukrepe v korist družb NOA in OA opredelila kot državne pomoči in jih razglasila za nezdružljive s skupnim trgom.

59 Iz tega izhaja, da ima ta odločba zavezujoče pravne učinke in je torej izpodbojni akt.

60 Zato je dopustno, da Helenska republika, ki med drugim izpodbija opredelitev spornih ukrepov kot državnih pomoči, že samo zato, ker je država članica, vloži ničnostno tožbo zoper izpodbijano odločbo in lahko torej že samo na podlagi tega nadaljuje to tožbo.

61 Drugič, kar zadeva domnevni neobstoj pravnega interesa družb NOA (zadeva T-416/05) in OA (zadeva T-423/05), je treba opozoriti, da mora v skladu s sodno prakso pravni interes tožeče stranke obstajati do razglasitve sodne odločbe. Postopek se namreč ustavi, če je tožeča stranka zaradi dogodka, ki je nastopil med postopkom, izgubila vsakršen osebni interes za razglasitev ničnosti izpodbijanega akta, zaradi česar razglasitev ničnosti tega akta sama po sebi ne more več imeti pravnih posledic v korist tožeče stranke (sodbi Splošnega sodišča z dne 9. julija 2008 v zadevi Alitalia proti Komisiji, T‑301/01, Recueil, str. II‑1753, točka 37, in z dne 19. marca 2010 v zadevi Gollnisch proti Parlamentu, T‑42/06, še neobjavljena v ZOdl., točka 61).

62 V obravnavanem primeru je treba ugotoviti, da družbi kot tožeči stranki – ki sta v odgovorih na pisna vprašanja Splošnega sodišča pojasnili, da sta domnevne pomoči v skladu z izpodbijano odločbo v celoti povrnili – upravičeno trdita, da sta ohranili osebni in dejanski interes za nadaljevanje tožb, ker jima bo morala Helenska republika, če bo izpodbijana odločba razglašena za nično, povrniti vrnjene zneske, ki bodo v njunih likvidacijskih bilancah vknjiženi med sredstva.

63 Iz tega izhaja, da so obravnavane tožbe dopustne.

64 Poleg tega v zadevah T‑416/05 in T-423/05, kar zadeva vprašanje, ali je družba Aeroporia Aigaiou ohranila neposreden in dejanski interes za rešitev sporov v smislu člena 40, drugi odstavek, Poslovnika Sodišča, zadostuje navesti, da je bil v zgoraj navedenem sklepu Olympiakes Aerogrammes proti Komisiji (točka 28) in zgoraj navedenem sklepu Olympiaki Aeroporia Ypiresies proti Komisiji (točka 23), s katerima je bila dovoljena intervencija družbe Aeroporia Aigaiou v podporo predlogom Komisije, tak neposreden in dejanski interes priznan, ker je bila intervenientka po eni strani konkurentka družb OA in NOA, ki sta prejeli pomoč iz izpodbijane odločbe, po drugi strani pa je dejavno sodelovala v formalnem postopku preiskave, na podlagi katerega je bila sprejeta izpodbijana odločba, ki je zanjo ugodna. Dokler bo družbama NOA in OA tudi po uvedbi njunega likvidacijskega postopka priznan interes, da predlagata razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, bo družba Aeroporia Aigaiou ohranila s tem povezan interes za intervencijo v podporo Komisiji, da bi branila zakonitost te odločbe, tudi če samo zaradi postavitve odškodninskih zahtevkov, ki bi jim sledile morebitne tožbe, zaradi nezakonite dodelitve zanjo škodljivih pomoči med zgoraj navedenim konkurenčnim obdobjem.

65 Treba je torej priznati, da je družba Aeroporia Aigaiou kot intervenientka ohranila interes za rešitev teh sporov.

B – Vsebinska preučitev

66 Tožeče stranke izpodbijajo ugotovitve Komisije, prvič, glede obstoja gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA za izterjavo pomoči (zadevi T‑415/05 in T‑416/05), drugič, glede dodelitve državnih pomoči družbi NOA (zadevi T-415/05 in T‑416/05) ter, tretjič, glede dodelitve državnih pomoči družbi OA (zadeve T‑415/05, T‑416/05 in T‑423/05). Poleg tega se, četrtič, sklicujejo na kršitev pravice zadevne države članice do izjave (zadevi T-415/05 in T-423/05), petič, na kršitev načela sorazmernosti (zadevi T-415/05 in T-416/05) ter, šestič, na kršitev načela ne bis in idem (zadevi T-415/05 in T‑423/05).

67 Preden drugega za drugim preučimo te različne očitke, je treba najprej navesti, da se je tožeča stranka NOA v zadevi T-416/05 sklicevala na nedopustnost domnevnih novih tožbenih razlogov Komisije (glej točko 34 zgoraj). O dopustnosti teh tožbenih predlogov se bo presodilo med preučitvijo tožbenih razlogov, na katere se nanašajo (glej točke 116, 117, od 129 do 131, 208 in 409 spodaj).

1. Upoštevanje gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA za izterjavo pomoči (zadevi T-415/05 in T-416/05)

a) Trditve strank

68 Kar zadeva opredelitev prejemnikov zadevnih pomoči za njihovo izterjavo, Helenska republika in družba NOA izpodbijata ugotovitev Komisije o obstoju gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA, ker naj bi bilo mogoče to ugotovitev glede na člen 1(4) v povezavi s členom 2 izpodbijane odločbe razlagati tako, da je treba od družbe NOA izterjati pomoči, ki so bile družbi OA dodeljene po sprejetju odločbe z dne 11. decembra 2002 in pred izčlenitvijo.

69 Prvič, glede na to, da izrek izpodbijane odločbe ne vsebuje jasnega in natančnega naloga za izterjavo v tem smislu, kar se sicer zahteva s členom 88 ES in členom 14 Uredbe št. 659/1999, tožeči stranki menita, da iz te odločbe ne izhaja nobena obveznost izterjave takih pomoči od družbe NOA.

70 Helenska republika si zaradi nejasnosti Komisije v izpodbijani odločbi in njenih vlogah, ki vsebujejo protislovja zastavlja vprašanje o razlogih in pomenu, da se v izpodbijano odločbo (točke od 178 do 183 obrazložitve) vključi zgoraj navedena ugotovitev, da je za izterjavo pomoči družba NOA nasledila družbo OA, čeprav naj bi Komisija v odgovoru na tožbo priznala, da se ta ugotovitev nanaša izključno na odločbo z dne 11. decembra 2002 in nima nobenega pravnega učinka v zvezi z izpodbijano odločbo ter da se sklicuje na neobstoj svojega pravnega interesa v tej točki.

71 Nujno naj bi bilo torej, da se v skladu z načelom pravne varnosti razjasni, ali izpodbijana odločba določa, da je mogoče od družbe NOA med drugim zahtevati vračilo pomoči iz člena 1(4) izpodbijane odločbe, tako da bi bilo vprašanje, ali je družba NOA nasledila družbo OA za izterjavo pomoči, v okviru te tožbe pravočasno predloženo v preučitev Splošnemu sodišču.

72 Drugič, Helenska republika in družba NOA zatrjujeta, da je Komisija s trditvijo v izpodbijani odločbi (točka 183 obrazložitve), da je treba družbo NOA vsaj za izterjavo pomoči, dodeljene pred izčlenitvijo sektorja dejavnosti letenja, šteti za naslednico družbe OA, storila očitno napako pri presoji in jo pomanjkljivo obrazložila.

73 Tožeči stranki priznavata, da je lahko Komisija prisiljena zahtevati, da se izterjava ne omeji na prvotnega prejemnika pomoči, temveč se razširi na podjetje, ki morebiti nadaljuje dejavnost prvotnega podjetja, in sicer s proizvodnimi sredstvi, prenesenimi nanj, če med obema podjetjema obstaja gospodarska kontinuiteta (sodba Sodišča z dne 8. maja 2003 v združenih zadevah Italija in SIM 2 Multimedia proti Komisiji, C‑328/99 in C‑399/00, Recueil, str. I‑4035, točka 77). Vendar naj bi iz te sodne prakse izhajalo, da je, prvič, izterjava pomoči od tretjih oseb samo možnost in, drugič, da mora obstajati element gospodarske kontinuitete.

74 Zlasti možnost, s katero lahko podjetje v težavah sprejme sanacijske ukrepe, se ne bi smela vnaprej ovreči zaradi zahtev v zvezi z izterjavo državne pomoči, ki ni združljiva s skupnim trgom (zgoraj navedena sodba Italija in SIM 2 Multimedia proti Komisiji, točka 76). V nasprotju s trditvami Komisije naj bi se pri preučitvi ekonomskih razlogov za prenos in preoblikovanje upošteval namen izogniti se obveznosti vračila (zgoraj navedena sodba Italija in SIM 2 Multimedia proti Komisiji, točka 17, in sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. oktobra 2005 v zadevi CDA Datenträger Albrechts proti Komisiji, T‑324/00, ZOdl., str. II‑4309, točke od 102 do 104).

75 Tožeči stranki v zvezi s tem opozarjata, da to, da podjetje, ki je prejelo pomoč, del svojih sredstev prenese na tretjo pravno osebo, da se ji omogoči razvoj brez pravnih in gospodarskih negotovosti, ki so ogrožale nadaljevanje izvajanje tega dela dejavnosti, kot tako ne dokazuje obstoja volje po izognitvi učinkom vračila (zgoraj navedena sodba CDA Datenträger Albrechts proti Komisiji, točka 98).

76 V obravnavanem primeru naj bi bilo v skladu z navedeno sodno prakso torej odločilno merilo to, da so preoblikovanje narekovali ekonomski razlogi, povezani z učinkovitejšo izterjavo, in da ni bilo namenjeno izognitvi učinkom naloga za izterjavo.

77 Namen izčlenitve dejavnosti letenja v okviru širšega programa prestrukturiranja in privatizacije skupine Olympic Airways naj bi bil doseči kar najbolj donosno prodajo tega sektorja. Zlasti vrednost nove letalske družbe NOA naj bi daleč presegla goli seštevek prenesenih sredstev. Večjo vrednost naj bi imela zlasti zaradi zanesljive in prilagodljive flote letal, visokousposobljenega osebja, znanja in izkušenj na domačem trgu, poslovnega ugleda in zanesljivosti, mreže sodelavcev, pogodb o sodelovanju in razpoložljivosti slotov.

78 Tožeči stranki zato menita, da so preoblikovanje, določeno z zakonom št. 3185/2003, v skladu z merilom zasebnega vlagatelja narekovali ekonomski razlogi, povezani s privatizacijo skupine Olympic Airways za učinkovitejšo izterjavo pomoči, in da ni bilo namenjeno izognitvi učinkom naloga za izterjavo. Helenska republika naj bi se namreč po neuspešnih poskusih privatizacije družbe OA odločila za izlčenitev različnih dejavnosti skupine, da bi jih privatizirala ločeno in s kar največ dobička. V zvezi s tem družba NOA izpodbija zlasti trditev Komisije v izpodbijani odločbi (točka 178 obrazložitve), da je skušala Helenska republika s preoblikovanjem te skupine omogočiti nadaljevanje dejavnosti letenja.

79 Helenska republika in družba NOA trdita, da se v obravnavanem primeru enako kot v zadevi, v kateri je bila izdana zgoraj navedena sodba CDA Datenträger Albrechts proti Komisiji, premoženje družbe, ki ji je bil odvzet del sredstev, v obravnavanem primeru družbe OA, ni zmanjšalo, saj je bil prenesen enakovreden delež njenih obveznosti. Komisija naj bi sicer priznala, da so se na družbo NOA prenesli dolgovi v višini 145 milijonov EUR (točka 117 obrazložitve izpodbijane odločbe).

80 Poleg tega naj se v nasprotju s trditvami Komisije v izpodbijani odločbi (točka 179 obrazložitve) družbi OA s prenosom njenih sredstev na družbo NOA ne bi odvzeli njeni prihodki. Družba OA naj bi še naprej poslovala v sektorjih zemeljske oskrbe, vzdrževanja in popravil, obnove, obdelave podatkov in preskrbe z gorivom. Družba OA naj bi na podlagi pogojev poslovnih transakcij od družbe NOA prejela zelo velike prihodke.

81 V teh okoliščinah naj bi bila trditev Komisije, da je ustanovitev družbe NOA pomenila umetno reorganizacijo v isti skupini, napačna. Na podlagi zakona št. 3185/2003 naj bi namreč Helenska republika obdržala delnice družbe NOA izključno za njeno privatizacijo. Še več, ker družba NOA kot prevzemnica dela sredstev družbe OA ni prejela nobene ugodnosti in ker je družba OA še naprej poslovala, naj med obema družbama ne bi bilo gospodarske kontinuitete, na podlagi katere bi se od družbe NOA upravičeno izterjala pomoč, ki jo je prejela družba OA (sodba Sodišča z dne 29. aprila 2004 v zadevi Nemčija proti Komisiji, C‑277/00, Recueil, str. I‑3925, točka 81).

82 Helenska republika naj v dopisu z dne 2. junija 2005 v nasprotju s trditvami Komisije ne bi priznala, da je družba NOA nasledila družbo OA. Strinjala naj bi se samo, da bi se lahko, če vseh pomoči ne bi bilo mogoče izterjati od družbe OA, po izčrpanju likvidacijske mase te družbe obveznost izterjave izvedla v okviru naslednic družbe OA, če bi bili izpolnjeni pogoji iz sodne prakse Skupnosti v zvezi z nasledstvom obveznosti izterjave državnih pomoči. Vendar naj ne bi bilo tako. Ker se je postopek privatizacije družbe NOA že skoraj končal, naj bi se grški organi v zadevnem dopisu izrecno sklicevali na pogoj v zvezi s prodajo po razumni tržni ceni.

83 S tem ko je Komisija v odgovoru na tožbo (točka 76) navedla, da preoblikovanje kot tako ni predmet izpodbijane odločbe in da torej ne zahteva podrobne preučitve za presojo, ali je družba NOA nasledila družbo OA, naj bi priznala, da ni upoštevala bistvenega merila glede ekonomskih razlogov za to preoblikovanje.

84 Zato naj obrazložitev, na kateri temelji ugotovitev iz izpodbijane odločbe, da je družba NOA nasledila družbo OA za izterjavo pomoči, ne bi bila nezadostna, ker Komisija ni preučila ekonomskih razlogov za ustanovitev družbe NOA kot elementa prestrukturiranja in privatizacije družbe OA, da bi bilo mogoče izterjati kar najvišji znesek nezakonito izplačanih pomoči.

85 Nazadnje Helenska republika in družba NOA izpodbijata razlago sodbe z dne 12. maja 2005, ki jo je upoštevala Komisija. Kot navajata, je Sodišče odločilo samo o pravnih in finančnih posledicah zakona št. 3185/2003 za izvršitev odločbe z dne 11. decembra 2002. Sodišče naj se ne bi izreklo niti o namenih, ki so narekovali odločitev za izčlenitev sektorja dejavnosti letenja, niti o združljivosti tega prestrukturiranja z določbami člena 87 ES, niti o vprašanju, ali se je družba NOA lahko štela za naslednico družbe OA za izterjavo pomoči iz odločbe z dne 11. decembra 2002. Sicer pa naj Sodišče v okviru tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti ne bi moglo preučiti, ali je družba NOA nasledila družbo OA za izterjavo pomoči, saj ob vložitvi te tožbe, 2. oktobra 2003, družba NOA še ni bila ustanovljena.

86 Sodišče naj bi v sodbi z dne 12. maja 2005 ugotovilo samo, da je prenos sredstev družbe OA na družbo NOA onemogočil izterjavo pomoči, dodeljenih družbi OA, na podlagi nacionalnega prava. Vendar naj bi to ugotovilo ob upoštevanju, da so se „vsa sredstva“ družbe OA prenesla „prosta vseh dolgov“ (točka 33 sodbe). To pa naj ne bi držalo, ker je Komisija že takrat priznala, da je družba OA obdržala velik del sredstev, velik znesek dolgov pa je prenesla na družbo NOA. Komisija naj bi tako prilagodila sklepanje Sodišča v sodbi z dne 12. maja 2005 in ga izkrivila, saj je trdila, da je Sodišče ugotovilo prenos najdonosnejših sredstev na družbo NOA.

87 Zaradi vseh teh razlogov naj bi bilo sklepanje Komisije v zvezi z ugotovitvijo domnevne gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA napačno in neobrazloženo.

88 Komisija najprej navaja svojo razlago izpodbijane odločbe. V odgovorih na tožbo v zadevah T-415/05 in T-416/05 najprej trdi, da v nasprotju s sodbo z dne 12. maja 2005 v izpodbijani odločbi ni obravnavano vprašanje izterjave pomoči, dodeljenih družbi OA, od družbe NOA. Komisija na podlagi tega sklepa, da Helenska republika in družba NOA nista izkazali dejanskega pravnega interesa za izpodbijanje obrazložitve te odločbe, kar zadeva opredelitev družbe NOA kot naslednice družbe OA.

89 Vendar Komisija v duplikah zagovarja stališče, da iz člena 2 izpodbijane odločbe v povezavi z obrazložitvijo te odločbe jasno izhaja, da je treba sporne pomoči, dodeljene družbi OA, vsaj tiste, ki so bile dodeljene pred izčlenitvijo, izterjati ne samo od te družbe, ampak tudi od družbe NOA. Priznava torej interes Helenske republike in družbe NOA, da izpodbijata obveznost izterjave pomoči, dodeljenih družbi OA, od družbe NOA.

90 Komisija pojasnjuje to spremembo stališča z dejstvom, da naj bi za natančni datum ustanovitve družbe NOA izvedela samo iz replike v zadevi T-416/05, v kateri je bil 13. december 2003 naveden kot datum ustanovitve in začetka poslovanja te družbe.

91 Dokaz o tem točnem datumu „naj bi vzbudil pomislek“, ki ga je Komisija večkrat izrazila glede opredelitve dejanskega prejemnika pomoči pred izčlenitvijo.

92 Sporne pomoči, ki so bile družbi OA izplačane po izčlenitvi, naj bi bilo mogoče in treba izterjati tudi od družbe NOA, če bi bilo med izvajanjem izpodbijane odločbe dokazano, da se je njihova korist prenesla na družbo NOA. Komisija v zvezi s tem navaja, da je družba OA na družbo NOA prenesla korist od pomoči, ki jih ji je dodelila Helenska republika, s tem ko je novi letalski družbi dala v podnajem letala, za katera je bila najemnina nižja od tiste, ki jo je sama plačala prvotnim najemodajalcem.

93 Komisija pojasnjuje, da bo treba porazdelitev obveznosti vračila med družbi OA in NOA določiti ob izvajanju izpodbijane odločbe.

94 Drugič, v zadevah T-415/05 in T-416/05 Komisija izpodbija trditve tožečih strank, s katerimi skušata dokazati, da družba NOA ni naslednica družbe OA za izterjavo spornih pomoči. Kot trdi, je namen izterjave pomoči od subjekta, ki izvaja gospodarsko dejavnost in je imelo koristi od pomoči, ponovno vzpostaviti razmere zdrave konkurence.

95 Družba Aeroporia Aigaiou, intervenientka v podporo predlogom Komisije v zadevi T-416/05, navaja, da je bilo o vprašanju obstoja gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA odločeno v sodbi z dne 12. maja 2005.

b) Presoja Splošnega sodišča

96 Najprej je treba navesti, da Komisija v odgovor na vprašanje Splošnega sodišča med obravnavo ni potrdila trditve, ki jo je družba OA navedla v odgovoru na pisno vprašanje Splošnega sodišča in ponovila na obravnavi, da je v skladu s členom 2 izpodbijane odločbe v celoti in skupaj z obrestmi povrnila znesek spornih pomoči, ki so ji bile izplačane. Komisija je namreč izrazila pomisleke glede celotnega vračila teh pomoči, pri čemer je navedla, da glede na uvedbo likvidacijskega postopka zoper družbi OA in NOA od Helenske republike ni zahtevala, naj od družbe NOA izterja sporne pomoči, ki so bile dodeljene družbi OA.

97 Helenska republika in družba NOA sta na obravnavi izjavili, da vztrajata pri očitkih zoper opredelitev družbe NOA kot naslednice družbe OA za izterjavo pomoči, izplačanih družbi OA.

98 V okviru tega je treba najprej določiti, prvič, ukrepe v korist družbe OA, na katere bi se lahko nanašala obveznost izterjave pomoči od družbe NOA, drugič, določiti pravni obseg izpodbijane odločbe glede ugotovitve, da je družba NOA nasledila družbo OA za izterjavo pomoči, in nato, tretjič, preučiti utemeljenost razširitve obveznosti izterjave pomoči na družbo NOA.

Opredelitev ukrepov v korist družbe OA, na katere bi se lahko nanašala obveznost izterjave pomoči od družbe NOA

99 Kot Sodišče navaja v sodbi z dne 12. maja 2005 (točka 32), je treba najprej razlikovati med preučitvijo samih ukrepov prestrukturiranja z vidika pogojev za uporabo člena 87 ES in popolnoma ločenim vprašanjem, ali je mogoče družbo NOA v okviru dejavnosti letenja opredeliti kot naslednico družbe OA za izterjavo pomoči, ki so bile družbi OA dodeljene pred izčlenitvijo. V okviru tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti, na podlagi katere je bila sprejeta ta sodba, je šlo samo za presojo pravnih in finančnih posledic teh ukrepov prestrukturiranja za izvajanje odločbe z dne 11. decembra 2002.

100 Iz zahteve za predložitev podatkov in odločitve z dne 16. marca 2004 za začetek postopka iz člena 88(2) ES izhaja, da se je preiskava Komisije v obravnavanem primeru nanašala na vse ukrepe, povezane s prestrukturiranjem in privatizacijo skupine Olympic Airways, ki bi lahko vključevali elemente državne pomoči (glej točke 12 in od 16 do 18 zgoraj).

101 Vendar ukrepi prestrukturiranja v izpodbijani odločbi niso preučeni kot taki, torej z vidika njihove opredelitve glede na pogoje za uporabo člena 87(1) ES. Komisija je preučila samo njihovo naravo, zlasti povezavo med družbama OA in NOA, da bi po eni strani izpostavila obstoj gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA za izterjavo spornih pomoči in po drugi strani opredelila preučene ukrepe v njihovem kontekstu (glej zlasti točke od 164 do 178 spodaj).

102 Natančneje, kar zadeva izterjavo pomoči, je morala le Komisija v izpodbijani odločbi preučiti vprašanje nasledstva med družbama OA in NOA za izterjavo novih pomoči za družbo OA, na katere se nanaša ta odločba. Vprašanje določitve dejanskih prejemnikov pomoči iz odločbe z dne 11. decembra 2002 za izvršitev naloga za izterjavo, ki ga vsebuje ta odločba, je bilo namreč rešeno v sodbi z dne 12. maja 2005 (glej točke 7, 8 in 99 zgoraj).

103 Treba je še navesti, da se lahko vprašanje nasledstva med družbama NOA in OA za izterjavo pomoči v obravnavanem primeru zastavlja samo v zvezi s pomočmi, ki so bile družbi OA dodeljene pred izčlenitvijo dejavnosti letenja in ustanovitvijo družbe NOA.

104 Če namreč obstaja gospodarska kontinuiteta med tema družbama, se lahko družba NOA šteje za dejansko prejemnico pomoči v podporo dejavnostim letenja, ki so bile dodeljene nekdanji letalski družbi OA, preden je te dejavnosti prevzela družba NOA.

105 Po drugi strani pa v nasprotju s trditvami Komisije v duplikah (glej točko 92 zgoraj) spornih pomoči, ki so bile družbi OA dodeljene po izčlenitvi, ni mogoče izterjati od družbe NOA zgolj zato, ker naj bi ta družba od njih imela posredno korist. Tudi če so državne pomoči, dodeljene družbi OA po izčlenitvi, kot trdi Komisija, tej družbi omogočile, da novi družbi NOA dodeli ugodnosti, ki jih ta pod običajnimi tržnimi pogoji ne bi pridobila, kar pa ni dokazano, naj namreč zgolj na podlagi tega ne bi bilo mogoče sklepati, da je družba NOA dejanska prejemnica pomoči, dodeljenih družbi OA.

106 Ker namreč obe družbi, OA in NOA, v zvezi s katerima Komisija v izpodbijani odločbi ne zanika, da sta pravno in finančno samostojni, po izčlenitvi nista tvorili gospodarske enote, bi morala Komisija v vsakem primeru jasno opredeliti ugodnost, ki jo je družbi NOA domnevno dodelila družba OA, in jo ločeno preučiti z vidika pogojev za uporabo člena 87(1) ES (glej v tem smislu sodbo Sodišča z dne 10. januarja 2006 v zadevi Cassa di Risparmio di Firenze in drugi, C‑222/04, ZOdl., str. I‑289, točke od 112 do 114, in sodbo Splošnega sodišča z dne 25. junija 1998 v združenih zadevah British Airways in drugi proti Komisiji, T‑371/94 in T‑394/94, Recueil, str. II‑2405, točki 313 in 314). Sicer pa je Komisija tak pristop v izpodbijani odločbi uporabila v zvezi s pomočjo, ki je bila družbi NOA dodeljena v obliki nizkih najemnin za podnajem letal (glej točke od 154 do 253 spodaj).

107 Iz tega izhaja, da se v obravnavanem primeru, kot trdijo tožeče stranke, vprašanje nasledstva med družbama NOA in OA za izterjavo spornih pomoči zastavlja izključno v zvezi s pomočjo, ki je bila družbi OA domnevno dodeljena v obliki dopuščanja neplačevanja njenih davčnih in socialnovarstvenih obveznosti do države iz člena 1(4) izpodbijane odločbe, če je bila ta pomoč dodeljena pred izčlenitvijo. Vse druge pomoči za družbo OA iz člena 1(2) in (3) te odločbe so bile namreč dodeljene po izčlenitvi.

108 V zvezi s tem je nujno že zdaj navesti, da je treba razloge, s katerimi skušata tožeči stranki v zadevah T-415/05 in T-423/05 doseči razglasitev ničnosti člena 1(4) izpodbijane odločbe, zavrniti, kot je v nadaljevanju ugotovilo Splošno sodišče (glej točke od 378 do 394 spodaj).

109 V teh okoliščinah je treba določiti pravni obseg izpodbijane odločbe, kar zadeva ugotovitev obstoja gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA za izterjavo pomoči iz člena 1(4) navedene odločbe, če je bila ta pomoč dodeljena pred 11. decembrom 2003.

Pravni obseg izpodbijane odločbe, kar zadeva ugotovitev nasledstva med družbama NOA in OA za izterjavo sporne pomoči

110 Najprej je treba navesti, da je imela Komisija – glede na to, da je bila izpodbijana odločba sprejeta 14. septembra 2005 – ob njenem sprejetju na razpolago vse potrebne elemente, da bi lahko že v sami odločbi opredelila prejemnike, od katerih je bilo treba izterjati zadevne pomoči. S tega vidika se zadevne okoliščine obravnavanega primera razlikujejo od okoliščin, ki jih je Komisija preučila v odločbi z dne 11. decembra 2002, sprejeti pred prestrukturiranjem skupine Olympic Airways in ustanovitvijo družbe NOA decembra 2003.

111 Vendar Komisija v izreku izpodbijane odločbe družbe NOA izrecno ne opredeljuje kot dejanske prejemnice dela pomoči, odobrene družbi OA, iz člena 1(4) te odločbe.

112 Komisija namreč v členu 2 izpodbijane odločbe navaja samo, da bo Helenska republika pomoč iz člena 1 te odločbe izterjala od „upravičencev“ te pomoči. Po drugi strani se člen 1(4) izpodbijane odločbe izrecno nanaša na nezakonito pomoč, ki jo je Helenska republika dodelila družbi OA, s tem ko je dopuščala neplačevanje davčnih in socialnovarstvenih obveznosti te družbe državi, in se ne sklicuje na družbo NOA kot na dejansko prejemnico dela te pomoči.

113 Sodišče je v zgoraj navedeni sodbi z dne 14. februarja 2008 v zadevi Komisija proti Grčiji, s katero je bilo ugotovljeno, da Helenska republika ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi izpodbijane odločbe, menilo, da med drugim ni treba preučiti, ali je bila v tej odločbi družba NOA opredeljena kot naslednica družbe OA za izterjavo sporne pomoči iz člena 1(4). Sodišče je v zvezi s to pomočjo namreč preverilo samo, ali izpodbijana odločba vsebuje navedbe, na podlagi katerih bi lahko nacionalni organi sami brez večjih težav določili zneske, ki jih je treba izterjati (točke od 42 do 44 sodbe).

114 V teh okoliščinah mora Splošno sodišče, kot navajajo tožeče stranke, razložiti vsebino izpodbijane odločbe, kar zadeva morebitno obveznost, da se pomoč iz člena 1(4) izpodbijane odločbe izterja od družbe NOA.

115 Predhodno je treba navesti, da je Komisija v duplikah v zadevah T‑415/05 in T‑416/05 svoja nasprotujoča si stališča glede razlage izpodbijane odločbe upravičevala z negotovostjo glede točnega datuma ustanovitve družbe NOA (glej točko 90 zgoraj).

116 Družba NOA je v zadevi T-416/05 navedla, da je ta utemeljitev Komisije glede domnevne negotovosti v zvezi s točnim datumom ustanovitve družbe NOA nova in zato nedopustna (glej točko 34 zgoraj).

117 V zvezi s tem zadostuje navesti, da je utemeljitev Komisije v vsakem primeru brezpredmetna. Ne glede na to, kakšne razlage je tožena institucija druga za drugo zagovarjala v obravnavanem primeru, mora namreč izpodbijano odločbo dokončno razložiti Splošno sodišče. Zato so nasprotujoča si stališča Komisije glede razlage izpodbijane odločbe in sklicevanje na negotovost v zvezi s točnim datumom ustanovitve družbe NOA, da bi se pojasnile spremembe stališča Komisije, brezpredmetna in ne morejo posegati v pravice obrambe tožečih strank (sodba Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 1999 v zadevi Irish Sugar proti Komisiji, T‑228/97, Recueil, str. II‑2969, točka 30). Poleg tega je treba navesti, da je v odločitvi z dne 16. marca 2004 o sprožitvi formalnega postopka preiskave (točka 110) in izpodbijani odločbi (točka 6) izrecno navedeno, da je bila družba NOA ustanovljena 12. decembra 2003. Tožeče stranke so na obravnavi potrdile, da je družba NOA začela poslovati na ta dan. Tudi če Komisija med upravnim postopkom ni bila seznanjena s točnim datumom ustanovitve družbe NOA, ki je 11. december 2003, v teh okoliščinah to dejstvo ne more vplivati na vsebino izpodbijane odločbe – torej posledično na njeno razlago –, kar zadeva morebitno opredelitev družbe NOA kot naslednice družbe OA za izterjavo sporne pomoči.

118 Za razlago člena 2 izpodbijane odločbe je treba opozoriti, da je v skladu s sodno prakso izrek odločbe o državnih pomočeh neločljivo povezan z njeno obrazložitvijo, tako da jo je po potrebi treba razlagati ob upoštevanju razlogov za njeno sprejetje (glej sodbo Sodišča z dne 15. maja 1997 v zadevi TWD proti Komisiji, C‑355/95 P, Recueil, str. I‑2549, točka 21, in sodbo z dne 12. maja 2005, točka 41 in navedena sodna praksa).

119 V obravnavanem primeru je zato treba preveriti, ali je mogoče člen 2 izpodbijane odločbe ob upoštevanju obrazložitve te odločbe razlagati, kot da se na enega od „upravičencev pomoči iz člena 1“ nanaša na družbo NOA kot dejansko prejemnico sporne pomoči, dodeljene družbi OA, iz člena 1(4) navedene odločbe.

120 Komisija je pri preučitvi narave prestrukturiranja skupine Olympic Airways (točke od 178 do 183 obrazložitve izpodbijane odločbe), izvedene v okviru „presoje pomoči“ (točka 6 izpodbijane odločbe), podrobneje preučila pravila o prestrukturiranju, ki jih je Sodišče že upoštevalo v sodbi z dne 12. maja 2005. Komisija je na podlagi te sodbe v točki 183 obrazložitve izpodbijane odločbe ugotovila naslednje:

„Zato je očitno, da je bil namen prestrukturiranja družbe OA leta 2003, s katerim je bila ustanovljena družba NOA, čeprav je to prestrukturiranje privedlo do ločenega pravnega subjekta, izogniti se vračilu pomoči na podlagi odločbe [z dne 11. decembra] 2002 ter da je družba NOA naslednica družbe OA vsaj za izterjavo državne pomoči, dodeljene pred izčlenitvijo.“

121 Pri dokazovanju, da je družba NOA nasledila družbo OA za izterjavo sporne pomoči, izplačane družbi OA, je Komisija torej obrazložila samo elemente, na podlagi katerih je Sodišče v sodbi z dne 12. maja 2005 ugotovilo obstoj gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA za izterjavo pomoči iz odločbe z dne 11. decembra 2002. Komisija je na podlagi teh elementov v točki 183 obrazložitve izpodbijane odločbe izrecno ugotovila, da se obveznost izterjave razširi na družbo NOA, zlasti kar zadeva sporno pomoč, ki je bila družbi OA dodeljena pred izčlenitvijo.

122 Komisija je v okviru presoje združljivosti pomoči, dodeljenih družbi NOA, v izpodbijani odločbi (točki 216 in 217 obrazložitve izpodbijane odločbe) še ugotovila, da glede na to, da je družba NOA naslednica družbe OA za izterjavo pomoči, nove pomoči za družbo NOA ni mogoče razglasiti za združljivo s skupnim trgom, dokler se ne izterjajo pomoči, dodeljene pred izčlenitvijo.

123 Iz te preučitve izpodbijane odločbe izhaja, da – čeprav je obžalovanja vredno, da Komisija v izreku te odločbe ni poimensko določila prejemnikov, od katerih je treba izterjati pomoč iz člena 1(4), dodeljeno pred izčlenitvijo – je mogoče na podlagi obrazložitve te odločbe družbo NOA zlahka opredeliti kot naslednico družbe OA za izterjavo te pomoči.

124 V teh okoliščinah iz člena 2 izpodbijane odločbe v povezavi z zgornjo obrazložitvijo navedene odločbe in zlasti ob upoštevanju sodbe z dne 12. maja 2005 jasno izhaja, da je Komisija Helenski republiki naložila obveznost, da pomoč, ki je bila družbi OA dodeljena pred izčlenitvijo, ne izterja samo od te družbe, ampak po potrebi tudi od družbe NOA.

125 Člen 2 izpodbijane odločbe, v katerem je predvidena izterjava pomoči iz člena 1 te odločbe, je torej treba razlagati tako, da vsebuje nalog za izterjavo pomoči, dodeljene pred izčlenitvijo, od družbe OA ali družbe NOA, pri čemer je treba porazdelitev obveznosti vračila med obe družbi določiti med izvajanjem navedene odločbe.

126 Kar zadeva porazdelitev obveznosti vračila med prejemnike pomoči, je namreč treba opozoriti, da Komisiji v odločbi o ugotovitvi nezdružljivosti pomoči in naložitvi njene izterjave ni treba natančno navesti, kolikšno korist je vsak prejemnik imel od zneska zadevne pomoči. Znesek, ki ga mora vsako od teh podjetij povrniti med izterjavo pomoči, mora določiti zadevna država članica. Ob nepredvidenih težavah lahko ta država s svojimi težavami seznani Komisijo, da o presodi o njih, pri čemer morata Komisija in država v skladu z dolžnostjo lojalnega sodelovanja, določeno zlasti v členu 10 ES, sodelovati v dobri veri, da bi premagali te težave (glej v tem smislu sodbo Splošnega sodišča z dne 11. maja 2005 v združenih zadevah Saxonia Edelmetalle in ZEMAG proti Komisiji, T‑111/01 in T‑133/01, Recueil, str. II‑1579, točka 124).

127 Taka rešitev je potrjena s sodbo z dne 12. maja 2005, v kateri Sodišče ob poudarjanju popolnoma ekonomskega merila ponovne vzpostavitve neizkrivljene konkurence v zadevnem sektorju implicitno dopušča možnost, da za družbo NOA velja izključno podredna obveznost vračila. Sodišče je namreč v tej sodbi ugotovilo samo neizpolnitev obveznosti, pristojnim nacionalnim organom in Komisiji pa je prepustilo skrb, da v okviru svoje medsebojne dolžnosti lojalnega sodelovanja določijo porazdelitev obveznosti vračila med družbi OA in NOA, kar zadeva pomoči iz odločbe z dne 11. decembra 2002.

128 V obravnavanem primeru je glede na razlago izpodbijane odločbe v zgornjih točkah od 123 do 125 treba preučiti obrazložitev in utemeljenost ugotovitve gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA za izterjavo pomoči iz člena 1(4) izpodbijane odločbe, dodeljene pred izčlenitvijo.

Presoja obrazložitve in utemeljenosti ugotovitve iz izpodbijane odločbe, da je družba NOA naslednica družbe OA za izterjavo sporne pomoči

129 Pred preučitvijo utemeljenosti tožbenih razlogov, ki se nanašajo na pomanjkljivo obrazložitev in očitno napako pri presoji ter sta jih navedli tožeči stranki v zadevah T-415/05 in T-416/05, je treba ovreči trditev družbe NOA o nedopustnosti domnevnih novih tožbenih razlogov Komisije, ki se po eni strani nanašajo na domnevno željo Helenske republike po izognitvi obveznosti izterjave in na drugi strani na domnevno nezakonitost obstoja družbe NOA (glej točko 34 zgoraj).

130 Iz duplike je namreč jasno razvidno, da Komisija ne navaja nobenega novega tožbenega razloga v zvezi z domnevno željo Helenske republike po izognitvi obveznosti izterjave s prestrukturiranjem skupine Olympic Airways in ustanovitvijo družbe NOA. Nasprotno, obrazloži trditev, ki jo je navedla že v izpodbijani odločbi in odgovoru na tožbo, da je neobstoj namere Helenske republike, da bi se izognila tej obveznosti, kot zatrjuje tožeča stranka, brezpredmeten, saj zgoraj navedeno prestrukturiranje onemogoča izterjavo pomoči.

131 Trditev Komisije, da sodba z dne 12. maja 2005 posega v sam obstoj družbe NOA, saj ga razglaša za nezakonit, spada v okvir razprav med strankami o pravnem obsegu te sodbe, kar zadeva opredelitev dejanskega prejemnika sporne pomoči.

132 Ker Komisija pri presoji povezave med družbama OA in NOA zlasti na podlagi elementov, ki jih je Sodišče upoštevalo v sodbi z dne 12. maja 2005, ugotavlja, da je „družba NOA naslednica družbe OA vsaj za izterjavo državne pomoči, dodeljene pred izčlenitvijo“ (točka 183 obrazložitve izpodbijane odločbe), je treba glede temelja najprej podrobno določiti pravni obseg te sodbe v obravnavanem primeru.

133 V nasprotju s trditvami Komisije pred Splošnim sodiščem se lahko pravnomočnost te sodbe prizna izključno v zvezi z izterjavo pomoči iz odločbe z dne 11. decembra 2002, ker se je ugotovljena neizpolnitev obveznosti nanašala prav na neizvršitev te odločbe.

134 Zlasti kar zadeva ugotovitev obstoja gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA za izterjavo sporne pomoči, dodeljene pred izčlenitvijo, je treba navesti, da čeprav so okoliščine, ki bi se lahko upoštevale, v glavnem enake tako v primeru izterjave pomoči, ki je naložena v odločbi z dne 11. decembra 2002, kot tudi v primeru izterjave pomoči za družbo OA, dodeljenih pred izčlenitvijo, ki je naložena v izpodbijani odločbi, pa vsi elementi niso popolnoma enaki. Razlika je v tem, da se je prenos sredstev družbe OA na družbo NOA v sektorju dejavnosti letenja na način, da pomoči, dodeljene družbi OA, ni bilo mogoče izterjati od družbe NOA, zgodil po sprejetju odločbe z dne 11. decembra 2002, vendar pred začetkom formalnega postopka preiskave, ki je privedel do sprejetja izpodbijane odločbe 14. septembra 2005.

135 Čas prenosa sredstev na novo družbo pa je eno od meril, ki bi se lahko upoštevala v različnem obsegu glede na primer. Iz sodne prakse namreč izhaja, da se lahko pri presoji, ali je mogoče obveznost izterjave pomoči, izplačane podjetju v težavah, razširiti na novo podjetje, na katero je nekdanje podjetje preneslo nekatera sredstva, če ta prenos kaže na gospodarsko kontinuiteto med obema družbama, upoštevajo naslednji elementi: predmet prenosa (sredstva in obveznosti, kontinuiteta delovne sile, sredstva v paketu), cena prenosa, identiteta delničarjev ali lastnikov prevzemnega podjetja in prvotnega podjetja, čas izvedbe prenosa (po začetku preiskave, sprožitvi postopka ali končni odločbi) in nazadnje ekonomski razlogi za transakcijo (zgoraj navedena sodba Italija in SIM2 Multimedia proti Komisiji, točke 78, 80 in 85).

136 V obravnavanem primeru je zato treba preveriti, ali je ob upoštevanju dejanskih okoliščin tega spora lahko Komisija, ne da bi prekoračila meje svoje diskrecijske pravice, v izpodbijani odločbi prevzela sklepanje Sodišča v sodbi z dne 12. maja 2005 in ugotovila obstoj gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA za izterjavo sporne pomoči.

137 Zlasti kar zadeva merilo časa prenosa sredstev, katerega vsebina in obseg bosta podrobno določena pozneje (glej točko 146 spodaj), za zdaj zadostuje opozoriti, da se je v zadevi, v kateri je bila izdana sodba z dne 12. maja 2005, prenos sredstev z družbe OA v težavah na novo družbo NOA, zaradi česar pomoči iz odločbe z dne 11. decembra 2002 ni bilo mogoče izterjati od nekdanje družbe, zgodil po sprejetju te odločbe (glej točko 134 zgoraj). V zadevah, v katerih sta bili izdani zgoraj navedeni sodbi Italija in SIM2 Multimedia proti Komisiji (točka 77) ter Nemčija proti Komisiji (točka 71) in na katerih implicitno temelji ugotovitev iz sodbe z dne 12. maja 2005 (glej točki 143 in 144 spodaj), sta bili transakciji, za kateri Komisija domneva, da sta bili „izognitveni“, izvedeni med formalnim postopkom preiskave ali v času, ko so bili pristojni nacionalni organi seznanjeni z namero Komisije, da sproži postopek preiskave.

138 V obravnavanem primeru je treba navesti, da je bila zahteva za predložitev podatkov o vseh ukrepih, povezanih s prestrukturiranjem in privatizacijo družbe OA, ki bi lahko vključevali elemente pomoči, Helenski republiki poslana že 8. septembra 2003. Helenska republika in družba OA sta ob ustanovitvi družbe NOA zato še toliko manj lahko spregledali, da bi bili lahko ukrepi v korist družbe OA pred izčlenitvijo predmet preiskave Komisije in da pomenijo nadaljevanje nekaterih predhodnih pomoči iz odločbe z dne 11. decembra 2002, ki jih je Helenska republika družbi OA dodelila v obliki dopuščanja neplačevanja davčnih in socialnovarstvenih obveznosti.

139 V teh okoliščinah glede na podobnost dejanskega stanja ugotovitev Sodišča v sodbi z dne 12. maja 2005, da se za ponovno vzpostavitev neizkrivljenega konkurenčnega položaja v zadevnem gospodarskem sektorju obveznost izterjave pomoči, izplačanih družbi OA, lahko razširi na družbo NOA, na katero so bile prenesene najdonosnejše proizvodne dejavnosti družbe OA, iz enakih razlogov velja tudi v zvezi s pomočmi, dodeljenimi po izčlenitvi, ki je sporna v obravnavanem primeru.

140 V zvezi s tem ni mogoče sprejeti razlage iz sodbe z dne 12. maja 2005, ki jo predlagajo tožeče stranke, ki trdijo, da Sodišče družbe NOA ni štelo za naslednico družbe OA za izterjavo pomoči.

141 Sodišče se je namreč v sodbi z dne 12. maja 2005 (točki 33 in 34) strinjalo s trditvijo Komisije, da je transakcija, s katero so se na družbo NOA prenesla sredstva iz sektorja dejavnosti letenja družbe OA, prosta vseh dolgov, pri čemer je bila ta transakcija zasnovana tako, da bi se na podlagi nacionalnega prava onemogočila izterjava dolgov nekdanje družbe OA od nove družbe NOA, „ovirala dejansko izvršitev [o]dločbe [z dne 11. decembra 2002] in izterjavo pomoči, s katero je [Helenska republika] podpirala gospodarsko dejavnost te družbe“, „[z]ato je bil cilj navedene odločbe, da se v sektorju civilnega letalstva vzpostavi neizkrivljen konkurenčni položaj, resno ogrožen“.

142 S tem ko je Sodišče poudarilo potrebo po ponovni vzpostavitvi konkurenčnih razmer v sektorju civilnega letalstva, je družbo NOA implicitno določilo za dejansko prejemnico pomoči, dodeljenih družbi OA, iz odločbe z dne 11. decembra 2002, ker je imel korist od teh pomoči za nekdanjo letalsko družbo OA sektor dejavnosti letenja, ki je bil prenesen na družbo NOA.

143 Ob upoštevanju sklepnih predlogov generalnega pravobranilca Geelhoeda (ZOdl., str. I‑3878, točke od 28 do 36) je namreč treba sodbo z dne 12. maja 2005 razumeti, kot da je bil z njo ugotovljen obstoj gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA, kar zadeva sektor dejavnosti letenja, za izterjavo pomoči, naložene z odločbo z dne 11. decembra 2002. Zato bi bil lahko zoper družbo NOA kot podjetje, ki je dejansko imelo korist od teh pomoči, načeloma sprožen nacionalni postopek za izterjavo pomoči iz zgoraj navedene odločbe, da bi se v zadevnem gospodarskem sektorju znova vzpostavila neizkrivljena konkurenca.

144 Generalni pravobranilec Geelhoed se je v utemeljitev svoji ugotovitvi oprl zlasti na zgoraj navedeno sodbo Italija in SIM 2 Multimedia proti Komisiji, v kateri je Sodišče razsodilo, da bi to, da se podjetju v težavah omogoči, da med formalnim postopkom preiskave o pomočeh, ki jih je prejelo, ustanovi hčerinsko družbo, na katero bi nato preneslo svoje najdonosnejše poslovne dejavnosti, pomenilo, da se vsem družbam omogoči, da ta sredstva izločijo od premoženja matične družbe med izterjavo pomoči, kar bi lahko povzročilo, da vračilo pomoči v celoti ali delno ne bi imelo učinkov. Da bi preprečili, da odločba ne bi izgubila svoje učinkovitosti in se ne bi nadaljevalo izkrivljanje konkurence, sme Komisija zahtevati, da se izterjava ne omeji na prvotno podjetje, ampak da se razširi na podjetje, ki zagotavlja njegov nadaljnji obstoj s proizvodnimi sredstvi, prenesenimi nanj, kadar nekateri elementi prenosa omogočajo, da se ugotovi gospodarska kontinuiteta med obema stranema (točka 33 sklepnih predlogov).

145 V obravnavanem primeru skušata Helenska republika in družba NOA s trditvami, katerih namen je v bistvu izpodbijati dejstvo, da so bila glavna sredstva družbe OA – ki so zadevala sektor dejavnosti letenja – prenesena na družbo NOA večinoma prosta obveznosti in na način, da pomoči ni bilo mogoče izterjati od te družbe, v resnici izpodbijati ugotovitev, na katero se je Sodišče oprlo v sodbi z dne 12. maja 2005. V nasprotju s trditvami tožečih strank se namreč glavni dejanski in pravni elementi, ki so se upoštevali že v tej sodbi, v obravnavanem primeru niso spremenili. Natančneje, čeprav drži, da je Sodišče v tej sodbi navedlo, da so bila sredstva sektorja dejavnosti letenja prenesena na družbo NOA „prosta vseh dolgov“, to ugotovitev – ki temelji na informacijah, ki so mu jih predložile stranke – pojasnjuje dejstvo, da Sodišče v okviru tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti, o kateri je odločalo, ni bilo pozvano k natančni preučitvi podrobnih pravil prestrukturiranja skupine Olympic Airways, zlasti kar zadeva prenos zelo majhnega dela dolgov na družbo NOA, saj so vsi dolgoročni dolgovi in 90 % kratkoročnih dolgov ostali družbi OA. V teh okoliščinah dejstvo, na katero se v obravnavanem primeru sklicujejo tožeče stranke, da je družba OA obdržala dejavnosti zemeljske oskrbe, vzdrževanja in usposabljanja, pri čemer se je 10 % njenih kratkoročnih dolgov, torej dolgov z manj kot enomesečno zapadlostjo, preneslo na družbo NOA, kot je razvidno iz poročila svetovalne družbe Moore Stephens, ne more spremeniti ugotovitve, ki izhaja iz sodbe z dne 12. maja 2005.

146 Treba je še poudariti, da so v nasprotju s trditvami tožečih strank merila iz sodne prakse za opredelitev dejanskega prejemnika pomoči objektivna. Iz sodne prakse namreč izhaja, da je obstoj gospodarske kontinuitete za izterjavo pomoči mogoče dokazati na podlagi različnih objektivnih elementov, kot sta neplačilo tržne cene v zameno za prenesena sredstva ali objektivna okoliščina, da prenos povzroči izognitev obveznosti vračila sporne pomoči (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Nemčija proti Komisiji, točka 86; sodbo z dne 12. maja 2005, točke od 32 do 34, zgoraj navedeno sodbo Italija in SIM2 Multimedia proti Komisiji, točka 78). V zvezi s tem v nasprotju s trditvami tožečih strank iz zgoraj navedene sodbe CDA Datenträger Albrechts proti Komisiji ne izhaja, da mora za ugotovitev izognitve obveznosti vračila s prenosom sredstev nujno obstajati namera. Prav tako je treba navesti, da je tudi merilo časa prenosa sredstev (glej točke od 135 do 138 zgoraj) objektivno in ne vključuje obstoja želje po izognitvi obveznosti. Treba ga je razumeti tako, da je lahko čas prenosa glede na primer pokazatelj učinka izognitve.

147 V teh okoliščinah ni mogoče sprejeti utemeljitve tožečih strank, da so prestrukturiranje skupine Olympic Airways in prenos dejavnosti letenja na družbo NOA narekovali ekonomski razlogi učinkovitejše izterjave pomoči, ki je bila dodeljena družbi OA, zaradi privatizacije družbe NOA.

148 V zvezi s tem je treba navesti, da je namen obveznosti izterjave pomoči, da se ponovno vzpostavijo konkurenčne razmere v zadevnem gospodarskem sektorju, ne pa da se javnim organom omogoči izterjava dolgov (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Nemčija proti Komisiji, točka 76). Ekonomske razloge za prenos sredstev je torej treba preučiti z vidika ponovne vzpostavitve konkurenčnih razmer v zadevnem sektorju.

149 Iz tega izhaja, da je subjektivni element, na katerega se sklicujejo tožeče stranke in ki naj bi izhajal iz dejstva, da sta prestrukturiranje skupine Olympic Airways in ustanovitev družbe NOA namenjena temu, da se omogoči kar se da ugodna in donosna privatizacija družbe NOA ter se tako zagotovi izterjava pomoči zlasti iz izkupička privatizacije, v vsakem primeru brezpredmeten.

150 Nazadnje je treba navesti, da so okoliščine tega spora posebne, saj je zanje značilno, da sta bila prestrukturiranje družbe OA in ustanovitev družbe NOA samo začasna ukrepa za lažjo privatizacijo. Prenos sektorja dejavnosti letenja skupine Olympic Airways na družbo NOA je bil izveden z zakonom, pri čemer je odstopal od občega prava, celoten kapital te nove družbe pa se je takoj prenesel na Helensko republiko. Ker v teh okoliščinah novi prevzemnik do dokončane privatizacije letalske družbe ni plačal nadomestila, ni bilo treba preveriti, ali se lahko šteje, da je znesek pomoči, dodeljenih družbi OA pred izčlenitvijo, vključen v prodajno ceno pod tržnimi pogoji (glej v tem smislu sodbi Sodišča z dne 20. septembra 2001 v zadevi Banks, C‑390/98, Recueil, str. I‑6117, točka 77, in z dne 13. novembra 2008 v zadevi Komisija proti Franciji, C‑214/07, Recueil, str. I‑8357, točki 57 in 58).

151 Zaradi vseh teh razlogov ugotovitve Komisije o gospodarski kontinuiteti med družbama OA in NOA za izterjavo sporne pomoči, dodeljene družbi OA pred izčlenitvijo, ni mogoče šteti za očitno napačno.

152 Sicer pa je izpodbijana odločba zadostno obrazložena. Komisija je namreč v okviru preučitve povezave med družbama OA in NOA v točkah od 178 do 183 obrazložitve te odločbe jasno navedla razloge, zaradi katerih je menila, da zlasti ob upoštevanju sodbe z dne 12. maja 2005 med družbama OA in NOA obstaja gospodarska kontinuiteta za izterjavo spornih pomoči, dodeljenih pred izčlenitvijo. V zvezi s tem velja opozoriti, da je treba v nasprotju s trditvami tožečih strank presojo ekonomskih razlogov za ustanovitev družbe NOA, ki jo je v obravnavanem primeru izvedla Komisija, da bi opredelila dejanske prejemnike pomoči, dodeljene pred izčlenitvijo, razlikovati od preučitve združljivosti samega prestrukturiranja s skupnim trgom (glej točko 99 zgoraj). To, da Komisija take preučitve ni izvedla, torej ne kaže na kakršno koli pomanjkljivo obrazložitev izpodbijane odločbe.

153 Iz tega izhaja, da je treba tožbene razloge, ki se nanašajo na očitno napako pri presoji in pomanjkljivo obrazložitev, zavrniti kot neutemeljene.

2. Pomoč, dodeljena družbi NOA (člen 1(1) izpodbijane odločbe) (zadevi T-415/05 in T-416/05)

154 Helenska republika in družba NOA predlagata razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe v delu, v katerem Komisija v členu 1(1) ugotavlja, da je bila družbi NOA dodeljena nezakonita pomoč v obliki najemnin za podnajem letal, katerih zneski so bili nižji od tistih, ki sta jih družba OA in Helenska republika plačevali na podlagi prvotnih pogodb o najemu. Tožeči stranki v zvezi s tem navajata tožbena razloga, ki se nanašata na kršitev člena 87(1) ES in nezadostno ali pomanjkljivo obrazložitev v zvezi s preučitvijo pogojev za uporabo člena 87(1) ES, ki se po eni strani nanašajo na dodelitev ugodnosti glede na merilo zasebnega vlagatelja in po drugi strani na pripisljivost spornega ravnanja družbe OA Helenski republiki.

155 Tožeči stranki najprej izpodbijata to, da je Komisija pri opredelitvi spornih ukrepov upoštevala domnevno gospodarsko kontinuiteto med družbama OA in NOA.

a) Upoštevanje gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA za opredelitev spornih ukrepov

Trditve strank

156 Helenska republika in družba NOA najprej trdita, da je Komisija v izpodbijani odločbi ločeno preučila ukrepe v korist družb OA in NOA. S tem ko se je Komisija v odgovorih na tožbo sklicevala na domnevno gospodarsko kontinuiteto med družbama OA in NOA – ki naj bi po mnenju Komisije pomenila, da ukrepov za družbo NOA za njihovo opredelitev kot državnih pomoči ni mogoče presojati neodvisno –, naj bi skušala nezadostno in napačno obrazložitev iz izpodbijane odločbe nadomestiti z novo obrazložitvijo. Ta nova obrazložitev naj bi bila torej nedopustna.

157 Poleg tega naj zaradi protislovij med izpodbijano odločbo in trditvami Komisije pred Splošnim sodiščem obrazložitev te odločbe ne bi bila razumljiva. Tako naj bi bile kršene pravice obrambe tožečih strank, ki so bile prisiljene zavrniti dvoumne in protislovne trditve.

158 Nova utemeljitev Komisije naj v nobenem primeru ne bi bila podprta z dokazi, na podlagi katerih bi bilo mogoče ugotoviti obstoj gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA.

159 Helenska republika in družba NOA v teh okoliščinah menita, da je treba sporne ukrepe preučiti ločeno glede na njihova naslovnika, ne pa na podlagi domnevne gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA.

160 Komisija, ki jo v zadevi T-416/05 podpira družba Aeroporia Aigaiou, ki se pridružuje njeni utemeljitvi, v izpodbijani odločbi pojasnjuje, da je zadevne ukrepe preučila posamično, pri čemer jih je umestila v splošen okvir prestrukturiranja družbe OA, katerega del so.

161 Kot navaja, je obstoj gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA Sodišče ugotovilo v sodbi z dne 12. maja 2005. Z izčlenitvijo sektorja dejavnosti letenja naj bi se ta sektor rešil visokih najemnin, ki so ga bremenile. Dejavnosti letenja družbe NOA naj bi tako finančno podpirala družba OA, katere izgubo pravzaprav krije Helenska republika, s tem ko je dopuščala dolgove družbe OA do države in s polnitvijo posebnega računa. Zadevne ukrepe naj bi bilo zato treba presojati v tem gospodarskem okviru.

162 Glede na nenehne finančne težave družb OA in NOA kljub formalnemu preoblikovanju skupine in glede na časovno bližino sprejetja odločbe z dne 11. decembra 2002 naj bi bilo zlasti mogoče ugotoviti, da se s spornimi ukrepi zagotavlja nadaljnje poslovanje njihovih naslovnikov in uresničuje isti cilj kot s predhodnimi pomočmi.

163 Intervenientka poudarja, da je treba skladnost spornih ukrepov z merilom zasebnega vlagatelja presojati ob upoštevanju praga donosnosti naložbe. Nujno naj bi bilo torej upoštevati celotno ozadje dodeljevanja državnih pomoči skupini Olympic Airways.

Presoja Splošnega sodišča

164 Najprej je treba opozoriti, da je Komisija v izpodbijani odločbi po eni strani ugotovila obstoj gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA za izterjavo pomoči, dodeljenih pred izčlenitvijo (glej točke od 68 do 153 zgoraj), po drugi strani pa je kot državne pomoči opredelila nekatere ukrepe v korist družb NOA in OA, ki so spremljali proces preoblikovanja skupine Olympic Airways na podlagi zakona št. 3185/2003 zaradi njene privatizacije.

165 Ti vprašanji sta popolnoma ločeni, kot je razvidno iz zgoraj navedenega (glej zlasti točke od 99 do 101 zgoraj). Ugotovitve v zvezi z vprašanjem, ali je zaradi gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA zadnja imela koristi tudi od pomoči, ki so bile družbi OA izplačane pred izčlenitvijo, in je zato od nje mogoče zahtevati njihovo vračilo, so torej brezpredmetne za opredelitev pomoči, dodeljene neposredno družbi NOA po njeni ustanovitvi, glede na člen 87(1) ES.

166 Vprašanje opredelitve novih ukrepov v korist družbe NOA je torej treba razlikovati od vprašanja izterjave pomoči, ki je bilo preučeno na primer v zgoraj navedeni sodbi Nemčija proti Komisiji (točke 71, 87 in 88), v kateri je Sodišče razsodilo, da zgolj na podlagi dejstva, da je novoustanovljena hčerinska družba z najemom objektov in naprav matične družbe, ki je bila v likvidacijskem postopku, nadaljevala njene dejavnosti, in čeprav je Komisija trdila, da ni prejela informacij, na podlagi katerih bi lahko presodila, ali so bile najemnine v skladu s tržnimi pogoji, ni mogoče dokazati, da je imel najemnik konkurenčno korist od pomoči, ki so bile najemodajalcu dodeljene pred ustanovitvijo najemnika.

167 V obravnavanem primeru so sporni ukrepi v korist družbe NOA nizke najemnine, ki jih je ta družbi OA in Helenski republiki plačevala za podnajem letal. Komisija v bistvu trdi, da so okoliščine tega ukrepa, za katere sta značilni gospodarska kontinuiteta med družbama OA in NOA ter finančna podpora Helenske republike družbi OA za zagotovitev nadaljevanja dejavnosti letenja, lahko podlaga za domnevo, da ti novi ukrepi v korist družbe NOA prav tako pomenijo državno pomoč.

168 V zvezi s tem iz preučitve izpodbijane odločbe izhaja, da je Komisija posamično in z vidika pogojev za uporabo člena 87 ES preučila nekatere posebne ukrepe v korist družb OA oziroma NOA, med katerimi je višina najemnin, ki jih je družba NOA plačevala za podnajem letal (točke 56, 57, od 155 do 161, 186, 188, 191 in 193 obrazložitve izpodbijane odločbe). Vendar iz te odločbe izhaja, da ta ločena preučitev vsakega od zadevnih ukrepov za njihovo opredelitev nujno spada v splošni okvir preoblikovanja skupine Olympic Airways, ki vključuje izčlenitev dejavnosti letenja in njihovo spojitev z novo družbo NOA v skladu s pravili, ki jih med drugim določa zakon št. 3185/2003. Komisija je namreč zlasti na podlagi ugotovitev svojih strokovnjakov v zvezi s prestrukturiranjem skupine Olympic Airways, ki je bilo izvedeno decembra 2003 (točke od 110 do 126 obrazložitve izpodbijane odločbe) analizirala naravo tega prestrukturiranja, vendar ga sama ni opredelila kot državno pomoč (točke od 178 do 183 obrazložitve izpodbijane odločbe), kot je bilo že navedeno (glej točko 101 zgoraj).

169 Komisija zato upravičeno trdi, da je iz izpodbijane odločbe razvidno, da je posamično preučila sporne ukrepe v korist družbe NOA (glej zlasti točki 186 in 188 obrazložitve izpodbijane odločbe), tako da jih je umestila v splošni okvir prestrukturiranja skupine Olympic Airways, v katerega se uvrščajo.

170 V teh okoliščinah trditve Komisije, da je treba pri opredelitvi spornih ukrepov glede na člen 87(1) ES upoštevati obstoj gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA, v nasprotju z navedbami tožečih strank ne pomenijo nove obrazložitve, s katero naj bi se nadomestila obrazložitev iz izpodbijane odločbe. Take utemeljitve trditev torej ni mogoče razglasiti za nedopustno.

171 Treba je še navesti, da v nasprotju s trditvami tožečih strank to, da je Komisija upoštevala gospodarsko kontinuiteto med družbama OA in NOA, samo po sebi ni v nasprotju s posamično preučitvijo spornih ukrepov in zaradi tega obrazložitev izpodbijane odločbe ni nerazumljiva.

172 Poleg tega je treba v zvezi z upoštevanjem gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA pri opredelitvi spornih ukrepov glede na določbe člena 87 ES takoj opozoriti, da mora Komisija v skladu z ustaljeno sodno prakso vedno preučiti vse upoštevne elemente in ozadje sporne transakcije, zlasti kadar uporabi merilo zasebnega vlagatelja (sodba Splošnega sodišča z dne 6. marca 2003 v združenih zadevah Westdeutsche Landesbank Girozentrale in Land Nordrhein‑Westfalen proti Komisiji, T‑228/99 in T‑233/99, Recueil, str. II‑435, točka 270; glej tudi sodbo Splošnega sodišča z dne 17. decembra 2008 v zadevi Ryanair proti Komisiji, T‑196/04, ZOdl., str. II‑3643, točka 59).

173 V obravnavanem primeru to pomeni, da upoštevanje obstoja gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA Komisije ni razbremenilo obveznosti, da ob upoštevanju vseh upoštevnih elementov preveri, ali so izpolnjeni pogoji za uporabo člena 87(1) ES.

174 V obravnavanem primeru je imela Komisija pravico upoštevati ozadje spornih ukrepov, za katero je po eni strani značilno, da so bile nekdanji družbi OA dodeljene pomoči za prestrukturiranje in nezakonite pomoči, s katerimi naj bi se omogočilo nadaljevanje njenih dejavnosti letenja, po drugi strani pa sta zanj značilna prestrukturiranje skupine Olympic Airways leta 2003 zaradi njene privatizacije ter narava povezave med družbama OA in NOA. Vendar mora Komisija še vedno preveriti, ali glede na merilo zasebnega vlagatelja sporni ukrepi ustrezajo običajnim poslovnim transakcijam v tržnem gospodarstvu in se tako razlikujejo od zgoraj navedenih nezakonitih pomoči (glej v tem smislu sodbo Splošnega sodišča z dne 17. oktobra 2002 v zadevi Linde proti Komisiji, T‑98/00, Recueil, str. II‑3961, točke od 43 do 54).

175 V teh okoliščinah na podlagi ugotovitve obstoja gospodarske kontinuitete med družbama OA in NOA ni mogoče domnevati, da ob upoštevanju stalnih gospodarskih težav teh dveh družb po izčlenitvi novi ukrepi v korist družbe NOA, preučeni v izpodbijani odločbi, pomenijo logično nadaljevanje zgoraj navedenih predhodnih pomoči, zato prav tako spadajo med državne pomoči.

176 V zvezi s tem se ni mogoče strinjati s trditvami Komisije, ki temeljijo na sodbi Splošnega sodišča z dne 15. septembra 1998 v zadevi BP Chemicals proti Komisiji (T‑11/95, Recueil, str. II‑3235, točki 171 in 176). V nasprotju z okoliščinami, v katerih je bila izdana ta sodba, v kateri je zadevne ukrepe sestavljala vrsta zaporednih kapitalskih vložkov javnega podjetja v njegovo hčerinsko družbo, je namreč treba navesti, da se v obravnavanem primeru pomoči, ki sta jih družba OA in Helenska republika družbi NOA domnevno dodelili v obliki najemnin za podnajem letal, ki so bile precej nižje od tistih, ki sta jih družba OA in Helenska republika plačevali na podlagi prvotnih pogodb, glede na sam namen in naravo popolnoma razlikujejo od državnih pomoči v korist družbe OA, ki so sporne v odločbi z dne 11. decembra 2002, in z njimi niso v nikakršni zvezi.

177 Poleg tega je treba zlasti navesti, da v skladu z zgoraj navedeno sodbo BP Chemicals proti Komisiji (točka 170), tudi kadar zadevni ukrep pomeni nadaljevanje enakih ukrepov, ki so bili opredeljeni kot državne pomoči, ta okoliščina a priori ne izključuje, da navedeni ukrep izpolnjuje merilo zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu. V vsakem primeru mora sodišče Unije preveriti, ali je glede na upoštevne elemente ta ukrep mogoče razumno razlikovati od predhodnih ukrepov pomoči in ga za uporabo merila zasebnega vlagatelja obravnavati kot samostojen ukrep.

178 V obravnavanem primeru je morala Komisija torej preučiti, ali domnevne pomoči v korist družbe NOA izpolnjujejo pogoje za uporabo člena 87(1) ES, pri čemer se je morala opreti ne samo na njihovo ozadje, zlasti časovni potek teh ukrepov v primerjavi s pomočmi, ki so bile predhodno dodeljene družbi OA, in nenehne gospodarske težave zadevnih podjetij, temveč tudi na vse upoštevne dejanske in pravne elemente.

b) Merilo zasebnega vlagatelja





Trditve strank

179 Helenska republika in družba NOA se sklicujeta, prvič, na očitno napako pri presoji uporabe merila zasebnega vlagatelja in, drugič, na pomanjkljivo obrazložitev izpodbijane odločbe v tej točki.

180 Kar zadeva očitno napako pri presoji, Helenska republika in družba NOA navajata, da s podnajemom letal po cenah, ki so bile nižje od cen prvotnega najema, družba NOA ni bila deležna nobene ugodnosti, ki je ne bi pridobila pod običajnimi tržnimi pogoji.

181 V obravnavanem primeru naj bi družba OA ravnala kot zasebni gospodarski subjekt, ki bi – glede na strm padec najemnin zaradi krize, ki je mednarodni trg letalskega prevoza doletela po dogodkih 11. septembra 2001, in obveznost plačila najemnin, določenih v prvotnih pogodbah o najemu, tudi če bi te pogodbe enostransko razdrl – za približno 50 % zmanjšal svoje izgube, če bi privolil v podnajem svojih letal po cenah, ki bi bile nižje od tistih, ki jih je plačal glede na prvotne pogodbe o najemu, sklenjene pred krizo v času drugačne gospodarske konjunkture.

182 Poleg tega naj bi morala Komisija pri presoji, ali je imela družba NOA korist od pogodb o podnajemu, upoštevati vse izvedene transakcije med družbama OA in NOA, česar naj v izpodbijani odločbi ne bi