Keywords

Summary



Keywords

Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Zdravniki – Priznavanje diplom in dokazil o formalni izobrazbi – Direktiva 93/16 – Splošni zdravniki – Obveznost držav članic, da določijo posebno diplomo kot pogoj za opravljanje poklica splošnega zdravnika v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti – Omejitev – Pridobljene pravice zdravnikov brez posebne diplome, ki so pred 1. januarjem 1995 uresničevali pravico do ustanavljanja – Obseg – Obveznost držav članic, da priznajo enakovrednost pridobljenih pravic in pridobitve posebne diplome – Neobstoj – Dodelitev ugodnosti zdravnikom, ki so hkrati imetniki diplom in pridobljenih pravic – Dopustnost

(Direktiva Sveta 93/16, člen 36(2))

Summary

Člen 36(1), prvi pododstavek, Direktive 93/16 o olajšanju prostega gibanja zdravnikov in vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi določa, da mora od 1. januarja 1995 ob upoštevanju predpisov o pridobljenih pravicah diplomo, spričevalo ali drugo dokazilo o posebnem izobraževanju za splošno medicino, ki ga mora uvesti na podlagi člena 30 navedene direktive, kot pogoj za opravljanje poklica splošnega zdravnika v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti postavljati vsaka država, ki na svojem ozemlju izvaja celotno izobraževanje v zvezi s pravicami do začetka opravljanja in nadaljevanja opravljanja zdravniške dejavnosti.

Drugi odstavek navedenega člena 36 določa, da vsaka država članica določa pridobljene pravice, kar pa je omejeno samo z enim pogojem, in sicer da vsaka država članica prizna pridobljene pravice zdravnikom, ki so jim bili, čeprav nimajo take diplome, spričevala ali drugega dokazila, pred 1. januarjem 1995 v tej državi članici priznani učinki diplom, spričeval in drugih dokazil, ki so jim bili izdani v drugi državi članici in so tam pridobili, prav tako pred tem datumom, pravico opravljati poklic splošnega zdravnika v okviru nacionalnega sistema socialne varnosti.

Ta določba pa ne zahteva, naj države članice enako vrednotijo pridobljene pravice in spričevalo o posebni izobrazbi splošne medicine. Zato državam članicam ne nalaga, naj upoštevajo pravico opravljanja poklica splošnega zdravnika v okviru nacionalnega zdravstvenega sistema, pridobljeno pred 1. januarjem 1995, kot enakovredno spričevalu o posebni izobrazbi splošne medicine.

Tudi dejstvo, da imetniki spričeval posebne izobrazbe splošne medicine in tisti, ki imajo le pravico opravljanja poklica splošnega zdravnika, za zapolnitev zdravniških mest na deficitarnih območjih nimajo enakih možnosti za uspeh pri dodeljevanju omenjenih mest zdravnika, ne krši zgoraj navedene določbe.

Člen 36(2) ne nasprotuje temu, da države članice zdravnikom, ki so sočasno imetniki tega spričevala in imajo pravico opravljati poklic splošnega zdravnika:

– podelijo več pridržanih mest, kolikor jih pridržujejo zlasti za zdravnike, imetnike omenjenih spričeval, ali za zdravnike, ki so imeli pravico opravljati poklic, in jim dopuščajo, da sočasno kandidirajo v obeh kategorijah pridržanih mest;

– zagotovijo ugodnejše obravnavanje pri kandidiranju v okviru kvote mest, pridržanih za zdravnike, ki so imeli pravico opravljati poklic 31. decembra 1994, s tem da jim na podlagi zgoraj omenjenega spričevala dodelijo dodatno število točk.

(Glej točke 30, 31, 34, 35, 45 ter točki 1 in 2 izreka.)