ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Razlagalni akt, kakršen je Obvestilo Komisije glede vračila protidampinških dajatev, iz uvodne izjave katerega izhaja, da določa smernice glede uporabe člena 11(8) osnovne protidampinške uredbe št. 1225/2009, ne more spreminjati kogentnih določb uredbe. Tako se v primeru prekrivanja in neusklajenosti s takim pravilom razlagalni akt ne uporabi.

Načelo pravne varnosti, ki je temeljno načelo prava Unije, med drugim zahteva, da morajo biti predpisi jasni in natančni, da se lahko posamezniki nedvoumno seznanijo s svojimi pravicami in obveznostmi ter ukrepajo v skladu z njimi. Če pa je s predpisom povezana neka negotovost glede njegovega pomena in obsega, je treba preveriti, ali je zadevno pravno pravilo tako nejasno, da upravičenci ne morejo z zadostno gotovostjo odpraviti morebitnih dvomov o obsegu ali pomenu tega pravila.

Glede tega se smernice, ki so vsebovane v sporočilih Komisije ali njenih obvestilih o razlagi, sprejmejo zaradi zagotavljanja preglednosti, predvidljivosti in pravne varnosti v zvezi z ravnanjem Komisije.

Iz uvodne izjave Obvestila Komisije glede vračila protidampinških dajatev je razvidno, da se želijo s tem obvestilom določiti smernice za uporabo člena 11(8) osnovne protidampinške uredbe št. 1225/2009 in s tem različnim strankam, udeleženim v postopku vračila, zlasti pojasniti pogoji, ki jih mora izpolnjevati prošnja za vračilo. Obvestilo je bilo torej sprejeto z namenom, da bi se za te stranke izboljšala pravna varnost člena 11(8) navedene uredbe, ki vsebuje neko negotovost glede pomena in obsega v njem vsebovanega pravnega pravila.

Ker je navedeno obvestilo namenjeno gospodarskim subjektom, ki niso zavezani k temu, da bi si pri opravljanju svojih običajnih dejavnosti pomagali s pravnim svetovalcem, je bistveno, da je razlaga člena 11(8) navedene uredbe čim bolj jasna in nedvoumna. Iz cilja in narave tega obvestila izhaja, da mora skrbnemu in dobro poučenemu gospodarskemu subjektu omogočiti, da iz njegovih določb nedvoumno razbere svoje pravice in obveznosti oziroma da odpravi morebitne dvome o obsegu ali pomenu teh pravil.

Navedeno obvestilo Komisije pa teh pogojev ne izpolnjuje, ker so informacije v zvezi s pogoji za vložitev prošnje za vračilo protidampinških dajatev v njem protislovne. V zvezi s tem iz točke 2.6(a) tega obvestila v bistvu izhaja, da je treba prošnje na podlagi člena 11(8) navedene uredbe vložiti v roku šestih mesecev od dneva, ko je bil na ustrezen način določen znesek protidampinških dajatev. Nasprotno pa iz točk 2.1(b) in 2.2(a) v povezavi z opombo 6 Obvestila o razlagi in s točko 3.1.3(a), tretji pododstavek, tega obvestila izhaja, da rok za vložitev take prošnje ne začne teči do plačila teh dajatev, zato so v nasprotju s točko 2.6(a) tega obvestila. Tako imajo lahko gospodarski subjekti, kakršna je tožeča stranka, ki želijo razlagalno obvestilo uporabiti v zvezi z opravljanjem svojih običajnih dejavnosti, po tem ko ga preberejo, legitimne dvome o tem, katera razlaga člena 11(8) osnovne protidampinške uredbe št. 1225/2009 je prava.

(Glej točke 68, od 70 do 75, 77 in od 81 do 83.)
67

Tretjič, ni sporno, da je banka BPP med 23. decembrom 2008 in 10. julijem 2009 Banki Portugalske predložila več načrtov prestrukturiranja, ki jih ta ni sprejela, zato portugalski organi tudi niso nobenega od njih priglasili Komisiji (glej točko 8 zgoraj). Ti načrti prestrukturiranja pa so za končni cilj lahko imeli le sanacijo in poživitev banke BPP, da bi lahko ponovno v celoti opravljala svojo običajno poslovno dejavnost. V zvezi s tem se je treba sklicevati tudi, najprej, na točke 2, 30 in 31 Sporočila Komisije, naslovljenega „Uporaba pravil o državni pomoči za ukrepe v zvezi s finančnimi institucijami v okviru trenutne svetovne finančne krize“ (UL 2008, C 270, str. 8, v nadaljevanju: Sporočilo o finančnih institucijah), ki vzpostavlja povezavo med prestrukturiranjem in ponovno sposobnostjo preživetja zadevnih finančnih institucij, dalje na točko 4 Sporočila Komisije o ponovni vzpostavitvi uspešnega poslovanja in oceni ukrepov prestrukturiranja v finančnem sektorju v sedanji krizi na podlagi pravil o državni pomoči (UL 2009, C 195, str. 9), in nazadnje, na točko 17 Sporočila Komisije, naslovljenega „Smernice skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah“ (UL 2004, C 244, str. 2, v nadaljevanju: Smernice za reševanje in prestrukturiranje). V tem smislu je Komisija pravilno trdila, da dopis portugalskih organov z dne 23. junija 2009 in dokument, ki so ga ti organi poslali Komisiji 25. februarja 2010, potrjujeta, da so ti organi dodelitev in podaljšanje državne garancije vezali na potrebo, da se banki BPP med drugim omogočita priprava načrta prestrukturiranja in s tem njena začasna ohranitev prisotnosti na trgu.
54

Vendar je v obravnavanem primeru v zvezi s tem treba ugotoviti, da je OLAF v dopisu generalnega direktorja z dne 10. junija 2011 navedel razloge, iz katerih bi razkritje dokumentov, do katerih je bil zahtevan dostop, ogrozilo varovani interes. Tako je poleg dejstva, da so se dokumenti od 1 do 8 dejansko nanašali na preiskavo v teku, več dokumentov vsebovalo dokaze, ki so bili pridobljeni pri različnih virih in katerih razkritje bi lahko opozorilo osebe in subjekte, na katere se preiskava nanaša, preden bi bili zbrani vsi dokazi. Ti dokumenti bi bili prav tako lahko dokazi v postopkih pred nacionalnimi sodišči in bi torej njihovo razkritje lahko ogrozilo njihovo uporabo s strani teh sodišč. Poleg tega bi dokumenti 1, 2, 4, 5 in 7 razkrili strategijo urada OLAF in njegovo vodenje preiskav. Njihovo razkritje bi lahko razkrilo metode dela v tem primeru in torej ogrozilo učinkovitost nalog urada OLAF. Dokumenti 2, 4 in 5 se vsi nanašajo na izmenjavo informacij z nacionalnimi organi v okviru te preiskave in njihovo razkritje bi lahko ogrozilo ozračje vzajemnega zaupanja, ki je nujno za dobro sodelovanje z nacionalnimi organi pri zadevni preiskavi. Še več, razkritje teh dokumentov bi razkrilo preiskovalne strategije, postopke, ki potekajo, in razlago postopkov. Nazadnje, javno razkritje dokumentov, kakršen je dokument 6, in sicer dopis, s katerim je gospodarski subjekt uradu OLAF zagotovil informacije, bi izpostavilo tistega, ki informacije posreduje, in zato ne bi več zagotavljalo njegove anonimnosti, kar bi posameznike odvrnilo od posredovanja informacij o morebitnih goljufijah in zato OLAF in Komisijo prikrajšalo za informacije, ki bi lahko koristile pri začetku preiskav v zvezi s finančnimi interesi Unije.
162

Na tretjem mestu, v zvezi z obrazložitvijo razširitve prvotnih dajatev na mešanice ≤ B20, ki so bile prej izključene s področja uporabe prvotnih uredb, je Svet v uvodnih izjavah 55 in 56 izpodbijane protisubvencijske uredbe in v uvodnih izjavah 60 in 61 izpodbijane protidampinške uredbe opozoril na trditve, ki so jih glede te izključitve podali National Biodiesel Board (NBB), ki predstavlja ameriško industrijo biodizla, in druge zainteresirane stranke. Svet je v uvodnih izjavah od 57 do 59 izpodbijane protisubvencijske uredbe in v uvodnih izjavah od 62 do 64 izpodbijane protidampinške uredbe v odgovor na te trditve navedel, da je v obravnavani zadevi obstajalo dovolj dokazov „prima facie, ki kažejo na izogibanje“ v smislu člena 13(1) osnovne protidampinške uredbe in člena 23 osnovne protisubvencijske uredbe. Svet je navedel tudi, da postopek iz teh določb ni spremenil opredelitve zadevnega ali podobnega izdelka. Svet je v uvodni izjavi 65 izpodbijane protisubvencijske uredbe in v uvodni izjavi 70 izpodbijane protidampinške uredbe pojasnil, zakaj je menil, da je bilo mogoče mešanice ≤ B20 šteti za „rahlo spremembo zadevnega izdelka“, ki je lahko predmet postopka zaradi izogibanja.
85

V zvezi s prvo trditvijo UUNT, ki jo je ta podal v stališčih z dne 29. maja 2012 in nato na obravnavi o tem, kaj je ali ni trdila tožeča stranka pred oddelkom za ničnost in odborom za pritožbe, je treba ugotoviti, da jo neposredno zanikajo ugotovitve iz točk od 77 do 79 zgoraj in tudi sklicevanje samega UUNT v točki 15 odgovora na tožbi na trditev tožeče stranke pred odborom za pritožbo v zvezi z nasičenostjo stanja tehnike. Zato ni mogoče resno prerekati tega, da je tožeča stranka pred UUNT zatrjevala obstoj nasičenosti stanja tehnike, ki lahko vpliva na to, kako seznanjeni uporabnik zazna zadevne modele in da je UUNT povsem pravilno prepoznal to trditev.
Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 13. septembra 2012 –

Sogepi Consulting y Publicidad proti UUNT (ESPETEC)

(Zadeva T-72/11)

„Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti ESPETEC – Absolutni razlogi za zavrnitev – Opisnost – Neobstoj razlikovalnega učinka – Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo – Člen 7(1)(b) in (c) in odstavek 3 Uredbe (ES) št. 207/2009“

1. Postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Kratek povzetek navajanih razlogov (Statut Sodišča, člen 21, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c)) (Glej točko 17.)

2. Znamka Skupnosti – Tožbeni postopek – Tožba pred sodiščem Unije – Pristojnost Splošnega sodišča – Ponovni preizkus dejanskega stanja ob upoštevanju dokazov, ki so bili prvič predloženi pred njim – Izključitev (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 135(4); Uredba Sveta št. 207/2009, člen 65) (Glej točko 24.)

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Znamka, sestavljena izključno iz znakov ali označb, s katerimi je mogoče označiti značilnosti proizvoda ali storitve – Besedna znamka ESPETEC (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točke od 36 do 38, 40 in 41.)

4. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Izjema – Pridobitev razlikovalnega učinka z uporabo (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(3)) (Glej točke od 43 do 45, od 50 do 55 in od 61 do 66.)

Predmet

Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. novembra 2010 (zadeva R 312/2010-2) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka ESPETEC kot znamke Skupnosti.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 18. septembra 2012 –

Scandic Distilleries proti UUNT – Bürgerbräu, Röhm & Söhne (BÜRGER)

(Zadeva T-460/11)

„Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti BÜRGER – Prejšnja besedna znamka Skupnosti – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“

1. Postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Formalne zahteve – Kratek povzetek navajanih razlogov – Pravni razlogi, ki niso navedeni v tožbi – Splošno sklicevanje na druge dokumente, priložene tožbi (Statut Sodišča, člen 21; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c)) (Glej točki 16 in 17.)

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Presoja verjetnosti zmede – Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 25 do 28.)

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka BÜRGER in besedna znamka Bürgerbräu (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 30 do 64.)

Predmet

Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. maja 2001 (zadeva R 1962/2010-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Bürgerbräu, August Röhm & Söhne KG in Scandic Distilleries SA.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
3

Proizvodi, za katere je bila zahtevana registracija, spadajo v razreda 18 in 25 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen, in za vsakega od razredov ustrezajo temu opisu: — razred 18: „usnje in imitacije usnja, izdelki iz teh snovi, ki jih ne obsegajo drugi razredi; živalske kože; kovčki in potovalne torbe; dežniki, sončniki in sprehajalne palice; biči in sedlarski izdelki“; — razred 25: „oblačila, obutev, pokrivala“.
Podjetje praviloma ne more vložiti tožbe za razglasitev ničnosti sklepa Komisije, ki prepoveduje sektorsko shemo pomoči, če se ta sklep nanaša nanj samo zaradi njegove pripadnosti zadevnemu sektorju in statusa potencialnega upravičenca iz navedene sheme. Kadar pa ta sklep Komisije zadeva skupino oseb, ki so bile identificirane ali bi lahko bile identificirane ob njegovem sprejetju in na podlagi meril, ki so značilna za člane skupine, bi se lahko na te osebe navedeni akt nanašal posamično, ker so del omejenega kroga gospodarskih subjektov.

Tako je treba za podjetje, ki ima na podlagi nacionalnih predpisov pridobljeno pravico do davčnega prihranka, ki je bila z odločbo, ki prepoveduje sektorsko shemo pomoči, opredeljena za državno pomoč, šteti, da spada v zaprt krog gospodarskih subjektov, ki so bili ob sprejetju izpodbijanega sklepa identificirani ali bi se vsaj lahko identificirali v smislu sodbe z dne 15. julija 1963, Plaumann/Komisija, 25/62. Te ugotovitve ne izpodbije dejstvo, da so nacionalni organi po sprejetju sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave in nato sklepa, s katerim je bila prepovedana sektorska shema pomoči, sprejeli ukrepe za to, da ne bi prišlo do uporabe zadevnih nacionalnih predpisov.

Poleg tega elementi, na katere sodna praksa opira posamično nanašanje v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU, ne sovpadajo nujno z bistvenimi elementi državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.

(Glej točke 61, 62, 70, 71, 76 in 77.)
(Glej točke od 36 do 43, 54 in 55.)

Nasprotno pa je glede sklepa, v katerem je Svet spremenil obrazložitev prve uvrstitve imena zadevne osebe na zadevni seznam, v okviru teh aktov treba zagotoviti seznanitev z obremenilnimi dokazi in pravico do izjave pred sprejetjem tega akta.

Čeprav je treba osebi pred sprejetjem vsakega poznejšega sklepa o zamrznitvi sredstev posredovati nova obremenilna dejstva in jo o njih zaslišati, to ne velja, kadar je obrazložitev poznejše odločbe o zamrznitvi premoženja v bistvu enaka obrazložitvi prejšnje odločbe. Tako lahko zadostuje zgolj izjava v zvezi s tem.

(Glej točke od 61 do 67, 71 in 76.)

Kar zadeva uvrstitev imena osebe na seznam oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi proti Siriji, mora Svet za pravilno izpolnitev obveznosti obrazložitve akta, s katerim so naloženi omejevalni ukrepi, navesti dejanske in pravne okoliščine, od katerih je odvisna pravna presoja teh ukrepov, in ugotovitve, ki so ga pripeljale do sprejetja teh ukrepov. Iz tega izhaja, da se mora načeloma obrazložitev takega ukrepa nanašati ne samo na pravne pogoje uporabe omejevalnih ukrepov, temveč tudi na specifične in konkretne razloge, iz katerih Svet pri izvajanju svoje diskrecijske pravice meni, da je treba za zadevno osebo določiti take ukrepe.

Vendar bi podrobna objava očitkov zoper zadevne osebe lahko ne le trčila ob nujne razloge v splošnem interesu v zvezi z varnostjo Unije in držav članic ali v zvezi z njihovimi mednarodnimi odnosi, temveč bi škodila tudi legitimnim interesom zadevnih oseb in subjektov, saj bi lahko resno škodila njihovemu ugledu, tako da je treba izjemoma priznati, da morata biti v različici sklepa o zamrznitvi sredstev, ki se objavi v Uradnem listu, navedena le izrek in splošna obrazložitev, posebno in konkretno obrazložitev tega sklepa pa je treba formalizirati in o njej kako drugače primerno obvestiti zadevne osebe.

(Glej točki 72 in 73.)
Na področju prava konkurence se pravila Pogodbe o konkurenci ne uporabljajo za dejavnost, ki po naravi, po predpisih, ki jo urejajo, in po svojem cilju ne spada v okvir gospodarske dejavnosti ali ki se nanaša na izvajanje prerogativ javne oblasti. Vendar kar zadeva disciplinska pooblastila poklicne zbornice, obstoj take prerogative še ne zagotavlja popolne zaščite pred vsakršno domnevo o oviranju konkurence, saj bi se očitno neustrezno izvajanje takih pooblastil vsekakor štelo za zlorabo teh pooblastil.

Za vse sklepe podjetniških združenj, ki omejujejo svobodo delovanja strank ali ene izmed njih, nujno ne velja prepoved, ki jo določa člen 101(1) PDEU. Za uporabo te določbe v posameznem primeru je treba namreč najprej upoštevati splošni okvir, v katerem je bil sklep podjetniškega združenja sprejet ali je učinkoval, in natančneje, njegove cilje. Dalje je treba proučiti, ali so omejevalni učinki za konkurenco, ki iz tega sklepa izhajajo, nujno povezani z izpolnjevanjem navedenih ciljev. Razlogi v splošnem interesu, zlasti interes dobrega opravljanja poklica, namreč lahko upravičujejo neuporabo člena 101(1) PDEU pri nekaterih omejevanjih konkurence, če so ta nujna. Glede tega mora dejanje poklicne zbornice, ki združuje farmacevte, od katerih jih vsaj del opravlja gospodarsko dejavnost in jih je mogoče opredeliti kot podjetja, spadati v zakonski okvir, ki so ga določili zakonodajalec in upravni organi, saj zbornica nima regulativne pristojnosti.

Kadar torej ta zbornica deluje na podlagi razlage, ki je v nasprotju z jezikovnim pomenom besedil, in v okviru določene strategije celo upošteva najbolj omejevalno razlago, njena ravnanja ne morejo biti zunaj področja uporabe člena 101(1) PDEU, ker naj bi bila neločljivo povezana z doseganjem legitimnega cilja. Organ, ki zastopa posameznike, namreč ne more razširiti obsega zakonske zaščite, da bi zaščitil interes skupine, če je zakonodajalec začrtal meje ponujene zaščite in dopustil določeno konkurenco.

(Glej točke 37, 38, 40, 41 in 347.)
4.

Pravo Evropske unije — Načela — Pravica do obrambe — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Zamrznitev sredstev oseb, subjektov in organizacij, povezanih s sirskim režimom — Pravica do dostopa do dokumentov — Pravica, pogojena s prošnjo v zvezi s tem pri Svetu (sklepa Sveta 2011/782/SZVP, člen 21(2) in (3), in 2013/255/SZVP, člen 30(2) in (3); Uredba Sveta št. 36/2012, člen 32(2) in (3)) (Glej točki 92 in 93.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločba Komisije na področju državnih pomoči – Sodni nadzor (člena 107(1) PDEU in 296 PDEU) (Glej točke 32, od 43 do 45, 48, 50, 51.)

2. Ničnostna tožba – Razlogi – Neobstoj ali nezadostnost obrazložitve – Tožbeni razlog, ki se razlikuje od tistega, ki se nanaša na materialno zakonitost (člena 263 PDEU in 296 PDEU) (Glej točki 33, 36.)

3. Pomoči, ki jih dodelijo države – Vračilo nezakonite pomoči – Pomoč, dodeljena v nasprotju s postopkovnimi pravili iz člena 108 PDEU – Morebitno legitimno pričakovanje prejemnikov – Neobstoj, razen v izjemnih okoliščinah (člena 107(1) PDEU in 108 PDEU) (Glej točke od 58 do 62.)

4. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Dodelitev ugodnosti upravičencem – Merila presoje (člen 107(1) PDEU) (Glej točke od 66 do 71.)

5. Pomoči, ki jih dodelijo države – Vpliv na trgovino med državami članicami – Škodovanje konkurenci – Merila presoje (člen 107(1) PDEU) (Glej točke od 72 do 80.)

6. Pomoči, ki jih dodelijo države – Prepoved – Odstopanja – Pomoči, za katere je mogoče odstopanje iz člena 107(3)(c) PDEU – Pomoč za tekoče poslovanje – Izključitev (člen 107(3)(c) PDEU; Obvestilo Komisije 98/C 74/06) (Glej točke od 84 do 86.)

7. Pravo Evropske unije – Načela – Načelo dobrega upravljanja – Dolžnost skrbnosti – Upravni postopek (Glej točko 100.)

Subject of the case

Predmet

Primarno, predlog za razglasitev ničnosti – v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko – Sklepa Komisije z dne 23. februarja 2011 o državni pomoči, ki jo je Italija dodelila družbam Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA in Syndial SpA (ukrepi državne pomoči C 38/B/04 (ex NN 58/04) in C 13/06 (ex N 587/05)) (2011/746/EU) (UL L 309, str. 1), podredno, predlog za razglasitev ničnosti členov 2 in 3 navedenega sklepa v delu, v katerem je v njih naložena zagotovitev vračila pomoči, ki so bile dodeljene tožeči stranki, in še bolj podredno, predlog za razglasitev ničnosti člena 3 tega sklepa, spet v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družbi Eurallumina SpA se naloži plačilo stroškov.
1.

Kmetijstvo — EKUJS — Potrditev obračuna — Dokončna zavrnitev prevzema nekaterih stroškov — Nujnost predhodnega kontradiktornega postopka — Kršitev pravice do obrambe (uredbi Sveta št. 1258/1999, člen 7(4), in št. 1290/2005, člen 31; uredbi Komisije št. 1663/95, člen 8, in št. 885/2006, člen 11) (Glej točke 69, 97, 100 in 102.)
10.

Pravo Evropske unije — Načela — Pravica do obrambe — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Zamrznitev sredstev oseb, subjektov ali organov, ki sodelujejo pri širjenju jedrskega orožja ali to širjenje podpirajo — Pravica do dostopa do dokumentov — Pravica do izjave — Pravice, pogojene z vložitvijo ustreznega zahtevka pri Svetu — Neobstoj kršitve (Sklep Sveta 2010/413/SZVP, člen 24(3); uredbi Sveta št. 961/2010, člen 36(3), in št. 267/2012, člen 46(3)) (Glej točke od 90 do 93, 96, 103, 106 in 107.)
8.

Javna naročila Evropske unije — Postopek javnega razpisa — Sklep Evropske centralne banke o določitvi pravil za oddajo naročil — Rok za izpodbijanje vsebine razpisne dokumentacije — Omejitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva — Neobstoj — Razlaga ob upoštevanju direktiv s področja oddaje javnih naročil — Obveznost predvidljivosti roka — Obseg (Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 89/665, člena 1(1) in (4), ter 6, in Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/18, člen 84; Sklep Evropske centralne banke o določitvi pravil za oddajo naročil, člen 21(2)) (Glej točke od 101 do 120.)
1.

Institucije Evropske unije — Pravica javnosti do dostopa do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Predmet — Izjeme od pravice dostopa do dokumentov — Ozka razlaga in uporaba (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, četrta in enajsta uvodna izjava ter člena 1 in 4) (Glej točke od 28 do 31.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Besedna znamka INNOVATION FOR THE REAL WORLD (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 20 do 24, 32, 33, 37, 38 in 43.)
3.

Modeli Skupnosti — Razlogi za ničnost — Neobstoj individualne narave — Model, ki na seznanjenega uporabnika ne naredi celotnega vtisa, ki se razlikuje od celotnega vtisa, ki ga naredi prejšnji model — Oblika mačke v skoku (Uredba Sveta št. 6/2002, člena 6(1) in 25(1)(b)) (Glej točke 26, 36 in od 41 do 43.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Preizkus razlogov za zavrnitev glede na vsakega od proizvodov ali storitev, na katere se nanaša zahteva za registracijo — Obveznost obrazložitve zavrnitve registracije — Obseg (Člen 296 PDEU; Uredba Sveta št. 207/2009, člena 7(1) in 75) (Glej točki 32 in 33.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Besedna znamka RELY-ABLE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 15 do 29, 31 in 32.)