ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Pritožba, ki jo je 4. januarja 2022 vložil RQ zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 17. novembra 2021 v zadevi T-147/17, Anastassopoulos in drugi/Svet in Komisija

(Zadeva C-7/22 P)

(2022/C 119/35)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnik: RQ (zastopnika: M. Meng-Papantoni, H. Tagaras, avocats)

Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

Predlog

Pritožnik sodišču predlaga, naj:

— pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo razveljavi;

— odloči o nadaljevanju postopka v skladu s predpisi;

— toženima strankama naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Na prvem mestu, pritožnik trdi, da je Splošno sodišče izkrivilo njeno tožbo glede škodnega dejanja.

Na drugem mestu, pritožnik trdi, da je Splošno sodišče večkrat napačno uporabilo pravo:

Najprej, kar zadeva odgovornost Unije za nezakonito ravnanje, je Splošno sodišče kršilo načela pravne države in člen 47 Listine o temeljnih pravicah, ker je menilo, da dejanja in opustitve Evroskupine v nobenem primeru ne morejo povzročiti deliktne odgovornosti Unije. Splošno sodišče je kršilo tudi načelo enakega obravnavanja, ker je menilo, da zgolj pridobitev obveznic – ki so bile kasneje diskontirane – s strani fizičnih in pravnih oseb zadošča, da se šteje, da so v enakem ali primerljivem položaju v smislu sodne prakse.

Dalje, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo glede objektivne odgovornosti. Prvič, po mnenju pritožnika je Splošno sodišče napačno izključilo obstoj objektivne odgovornosti. Drugič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri presoji „neobičajnosti“ škode.
1.

Ali je treba šteti, da je pravilo iz drugega dela prvega stavka in drugega stavka člena 177(3) Sudski poslovnik (poslovnik sodišča, Narodne novine, št. 37/14, 49/14, 8/15, 35/15, 123/15, 45/16, 29/17, 33/17, 34/17, 57/17, 101/18, 119/18, 81/19, 128/19, 39/20 in 47/20), ki določa, da se „[z]a drugostopenjsko sodišče […] šteje, da je zadeva zaključena takrat, ko je prepis odločbe odpravljen iz kabineta sodnika, potem ko je bila zadeva vrnjena iz vpisniško evidenčne službe. Vpisniško evidenčna služba mora v najkrajšem možnem roku od dneva prejema spisa ta spis vrniti v kabinet sodnika. Sodno tajništvo sodno odločbo nato odpremi v osmih dneh“, v skladu s členom 19(1) PEU in členom 47 Listine Evropske unije o človekovih pravicah?
C 198/15

Pritožba, ki jo je 2. decembra 2021 vložila Marina Yachting Brand Management Co. Ltd zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 22. septembra 2021 v zadevi T-169/20, Marina Yachting Brand Management/EUIPO – Industries Sportswear

(Zadeva C-743/21 P)

(2022/C 198/22)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Marina Yachting Brand Management Co. Ltd (zastopniki: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt, P. Böhner, Rechtsanwälte)

Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualnno lastnino, Industries Sportswear Co. Srl

Sodišče (senat za dopustitev pritožb) je s sklepom z dne 31. marca 2022 odločilo, da pritožba ni dopustna in da družba Marina Yachting Brand Management Co. Ltd nosi lastne stroške.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 20. decembra 2021 – kazenski postopek zoper ZhU in RD

(Zadeva C-805/21)

(2022/C 138/14)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Spetsializiran nakazatelen sad

Stranki v postopku v glavni stvari

ZhU in RD

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je združljivo s členom 2, točka 3, Direktive 2014/42 (1) oziroma, podredno, s členom 1, tretja alinea, Okvirnega sklepa 2005/212, če se nacionalno pravo razlaga tako, da motorno vozilo, ki se uporablja za skladiščenje velike količine trošarinskega blaga (cigaret) brez davčne nalepke, ni predmet, ki je bil uporabljen za kaznivo dejanje?

(1) Direktiva 2014/42/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji (UL 2014, L 127, str. 39).
Pritožba, ki jo je 16. decembra 2021 vložil Svet Evropske unije zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 29. septembra 2021 v zadevi T-279/19, Front Polisario/Svet

(Zadeva C-799/21 P)

(2022/C 119/32)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: F. Naert, V. Piessevaux, agenta)

Druge stranke v postopku: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario), Francoska republika, Evropska komisija, Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader)

Predlogi

— Izpodbijana sodba naj se razveljavi;

— dokončno naj se odloči o vprašanjih, ki so predmet pritožbe, tožba, ki jo je vložila Front Polisario, pa naj se zavrne;

— Front Polisario naj se naloži plačilo stroškov v zvezi s pritožbo in zadevo T-279/19;

— podredno: učinki Sklepa 2019/217 (1) naj se ohranijo za obdobje dvanajstih mesecev od datuma razglasitve sodbe, ki bo izdana.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 263, četrti odstavek, PDEU in je usmerjen v del izpodbijane sodbe, v katerem je odločeno, da ima Front Polisario sposobnost biti stranka v postopku pred sodiščem Unije.

Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 263, četrti odstavek, PDEU in na kršitev verodostojnosti dokumentov ter je usmerjen v del izpodbijane sodbe, v katerem je odločeno, da se sporni sklep nanaša na Front Polisario neposredno in posamično.

Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava v zvezi z možnostjo sklicevanja na standarde mednarodnega prava in je usmerjen v del izpodbijane sodbe, v katerem je odločeno, da se Front Polisario lahko sklicuje na načelo samoodločbe in načelo relativnega učinka pogodb.

Četrti pritožbeni razlog se nanaša na napačno razlago in uporabo splošnega načela relativnega učinka pogodb in pravice do samoodločbe, kršitev verodostojnosti dokumentov, izkrivljanje trditev Sveta in kršitev člena 36 v povezavi s členom 53, prvi odstavek, Statuta Sodišča. Usmerjen je v del izpodbijane sodbe, v katerem je odločeno, da ljudstvo Zahodne Sahare ni privolilo v sporazume, na katere se nanaša Sklep 2019/217.

(1) Sklep Sveta (EU) 2019/217 z dne 28. januarja 2019 o sklenitvi sporazuma v obliki izmenjave pisem med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o spremembi protokolov št. 1 in št. 4 k Evro-mediteranskemu pridružitvenemu sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Kraljevino Maroko na drugi strani (UL 2019, L 34, str. 1).
3.

Republika Latvija trdi, da je kraljevina Švedska s tem, da ni želela prenesti vplačanih prispevkov in s tem, da je svojo zavrnitev formalno utemeljila na datumu, na katerega so prispevki bili dejansko vplačani, kršila Direktivo 2014/49/EU, s čimer se spodkopava doseganje ciljev Evropske unije in Latvijo prikrajša za pravico do prejema prispevkov, s katerimi se ji nadomesti tveganje, povezano s kritimi vlogami kreditne institucije, ki so prenesene na njeno odgovornost, s čimer se krši načelo lojalnega sodelovanja, zagotovljeno v členu 4(3) PEU in cilje Direktive 2014/49/EU.
C 84/31

Pritožba, ki so jo 21. decembra 2021 vložile Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC, Amazon EU Sàrl, Amazon Europe Core Sàrl zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 14. oktobra 2021 v zadevi T-19/21, Amazon.com in drugi/Komisija

(Zadeva C-815/21 P)

(2022/C 84/42)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnice: Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC, Amazon EU Sàrl, Amazon Europe Core Sàrl (zastopnika: A. Komninos, dikigoros, G. Tantulli, abogado)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

— izpodbijani sklep razveljavi;

— ugovor nedopustnosti v celoti zavrne;

— zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da tožbo vsebinsko obravnava.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnice trdijo, da je bil z izpodbijanim sklepom kršen člen 263 PDEU, ker je bilo z njim ugotovljeno, da ukrep, ki se izpodbija v tožbi, nima pravnih učinkov. Takšna kršitev je posledica napačne razlage člena 11(6) Uredbe 1/2003 (1), ki podjetjem zagotavlja pravno varstvo pred vzporednimi protimonopolnimi postopki pred Komisijo in nacionalnimi organi, pristojnimi za konkurenco. V izpodbijanem sklepu naj ne bi bilo ugotovljeno, da je bilo z izpodbijanim ukrepom družbi Amazon to varstvo odvzeto.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).
C 95/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 5. oktobra 2021 – Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej/Občina L.

(Zadeva C-616/21)

(2022/C 95/11)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Naczelny Sąd Administracyjny

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

Tožena stranka: Občina L.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) (UL EU 2006, L 347/1, kakor je bila spremenjena), zlasti pa člene 2(1), 9(1) in 13(1) te direktive, razlagati tako, da je treba občino (organ javne oblasti) v okviru uresničevanja programa odstranjevanja azbesta iz nepremičnin na njenem območju, ki so v lasti občanov, ki iz tega naslova nimajo nobenih izdatkov, šteti za zavezanko za DDV? Ali pa taka dejavnost pomeni aktivnost občine kot organa javne oblasti, ki jo ta izvaja zaradi izpolnjevanja svojih nalog, katerih cilj je varstvo zdravja in življenja občanov ter varstvo okolja, v zvezi s katero se občina ne šteje za zavezanko za DDV?

(1) UL 2006, L 347, str. 1.
a)

Ali člen 4(6) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (1) v povezavi s členom 1(3) tega okvirnega sklepa in členom 7 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotuje ureditvi, kot je italijanska zakonodaja, ki v okviru postopka evropskega naloga za prijetje za izvršitev kazni ali ukrepa odvzema prostosti izvršitvenim pravosodnim organom absolutno in samodejno prepoveduje zavrnitev predaje državljanov tretjih držav, ki se nahajajo ali prebivajo na njenem ozemlju, ne glede na vezi, ki jih imajo s tem ozemljem?
Pritožba, ki jo je 19. novembra 2021 vložila Naturgy Energy Group, S.A, nekdanja Gas Natural SDG, S.A. zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. septembra 2021 v zadevi T-328/18, Naturgy Energy Group/Komisija

(Zadeva C-698/21 P)

(2022/C 73/17)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Pritožnica: Naturgy Energy Group, S.A., nekdanja Gas Natural SDG, S.A. (zastopnika: F. González Díaz, J. Blanco Carol, abogados)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija, EDP España, S.A., Viesgo Producción, S.L., pravna naslednica Viesgo Generación, S.L.

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

a. razveljavi sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. septembra 2021 v zadevi T-328/18, Naturgy Energy Group/Komisija.

b. samo dokončno odloči o zadevi, ne da bi jo vrnilo v razsojanje Splošnemu sodišču, kot je to dovoljeno s členom 61 Statuta Sodišča, in Sklep C(2017) 7733 final z dne 27. novembra 2017 v zvezi z državno pomočjo SA.47912 (2017/NN) (1) – Okoljska pobuda Španije za termoelektrarne na premog razglasi za ničen.

c. Komisiji naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja ta pritožbena razloga:

1. Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri nadzoru obrazložitve spornega sklepa v delu, v katerem se nanaša na selektivnost zadevnega ukrepa.

Družba Naturgy meni, da je Splošno sodišče pri preučitvi obrazložitve spornega sklepa v delu, v katerem se ta nanaša na selektivnost zadevnega ukrepa, napačno uporabilo pravo.

Družba Naturgy v bistvu šteje, da ni mogoče ugotoviti, da je obrazložitve spornega sklepa skladna s pravom, ker v njej ni obravnavana analiza primerljivosti, ki se s sodno prakso zahteva za upravičenje selektivnosti pomoči, in ne vsebuje niti posplošene in predhodne predstavitve razlogov, iz katerih bi bil zadevni ukrep na podlagi te analize primerljivosti selektiven. Splošno sodišče se ne more veljavno sklicevati na začasnost spornega sklepa, da bi obrazložitev preizkusilo na podlagi nepravilnih meril. Natančneje, ker se sporni sklep nanaša na ukrep, ki se izvaja in ima zato pomembne pravne učinke za njegove upravičence, bi moralo Splošno sodišče od Komisije zahtevati vsaj kratko in začasno obrazložitev, ki bi bila v skladu z merili, ki so bila v sodni praksi izoblikovana glede selektivnosti.

2. Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri nadzoru uporabe člena 107(1) PDEU v zvezi s selektivnostjo zadevnega ukrepa.

Družba Naturgy meni, da je v ugotovitvi Splošnega sodišča glede preizkusa opredelitve Komisije, da je zadevni ukrep selektiven, dvakrat napačno uporabljeno pravo. Družba Naturgy navaja, da Splošno sodišče prava ni napačno uporabilo le zato, ker je štelo, da se pravna merila za nadzor selektivnosti ukrepa razlikujejo glede na to, ali se analiza zadevnega ukrepa opravi pred ali po začetku formalnega postopka preiskave, ampak tudi zato, ker je obrnilo dokazno breme in ni ugotovilo, da je Komisija storila napako s tem, da je glede na obrazložitev spornega sklepa zaključila, da je zadevni ukrep selektiven, ne da bi to selektivnost veljavno dokazala.

(1) UL 2018, C 80, str. 20
—

prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, ko je napačno razlagalo člen 18(1) Osnovne uredbe (1), oblikovalo vsebinsko napačne ugotovitve o dejstvih in izkrivilo jasen pomen dokazov. Splošno sodišče je izhajalo iz premise, da je bil zadevni proizvod nedokončan in ni obrazložilo, zakaj je zgolj sprejelo stališče Komisije glede tega za svoje. Vendar je to prva točka, ki je sporna med strankama, in znatno vpliva na to, kako je treba uporabiti člen 18(1) Osnovne uredbe. Daleč od preučitve te sporne točke, kaj šele da bi presojalo njeno pomembnost za uporabo člena 18(1), Splošno sodišče ni razumelo, da ni mogoče – ne da bi razrešilo to prvo sporno točko med strankama – sprejeti kakršne koli ugotovitve glede tega, ali je Komisija v tem postopku pravilno uporabila člen 18(1) ali ne.
—

Podredno, razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem je Splošno sodišče zavrnilo — prvi tožbeni razlog glede napačno ugotovljenih dejstev v zvezi s sestanki „18. decembra 1998“, „aprila/maja 2005“, „februarja 2009“, „julija 2009“, „9. marca 2010“ in „31. maja 2010“ zaradi dokaza sodelovanja tožeče stranke pri kršitvi konkurenčnega prava EU; — drugi del drugega pritožbenega razloga, ki se nanaša na neobstoj odgovornosti pritožnice za dvo- in tri stranske kontakte med drugimi zadevnimi podjetji; — tretji del drugega tožbenega razloga, ki se nanaša na neobstoj udeležbe pri enotni in nadaljevani kršitvi pred 7. novembrom 2003; — četrti tožbeni razlog, ki se nanaša na očitne napake pri presoji glede določitve globe; in zato sporni sklep razglasi za delno ničen in zmanjša globo v višini 72 901 000 EUR, ki je bila naložena pritožnici, na ustrezen znesek;
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 1 de Madrid (Španija) 20. septembra 2021 – FZ/BA, DA, DV in CG

(Zadeva C-586/21)

(2022/C 51/26)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Social no 1 de Madrid

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: FZ

Tožene stranke: BA, DA, DV in CG

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali se člen 1(1)(a) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (1) in s tem vsebina Direktive uporablja v primeru, da vodja notarske pisarne – ki je javni uslužbenec in hkrati zasebni podjetnik z zaposlenimi delavci, pri čemer odnos z njim kot delodajalcem urejata splošna delovna zakonodaja in sektorska kolektivna pogodba – nadomesti prejšnjega vodjo te notarske pisarne, ki je nehal opravljati dejavnost, in prevzame njegov arhiv, nadaljuje z opravljanjem dejavnosti v istem delovnem centru z isto materialno strukturo ter prevzame zaposlene, ki so delali za prejšnjega notarja, ki je vodil to pisarno?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98.
C 64/14

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija) 5. novembra 2021 – NEC PLUS ULTRA COSMETICS AG / Republika Slovenija

(Zadeva C-664/21)

(2022/C 64/23)

Jezik postopka: slovenščina

Predložitveno sodišče

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: NEC PLUS ULTRA COSMETICS AG

Tožena stranka: Republika Slovenija

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali določbe Direktive o DDV (1), zlasti 131. člen in 1. točka 138. člena, ter načela prava EU, zlasti načela davčne davčne nevtralnosti, učinkovitosti in sorazmernosti, nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki prepoveduje predlaganje in izvajanje novih dokazov, s katerimi se dokazuje izpolnjevanje vsebinskih pogojev iz 1. točke 138. člena Direktive DDV, že med upravnim postopkom na prvi stopnji, konkretno v pripombah k zapisniku o davčnem inšpekcijskem nadzoru, ki je izdan pred izdajo odločbe o odmeri davka?

(1) Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).
Pritožba, ki jo je Gerardo Galeote (T-243/20) vložil 25. novembra 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. septembra 2021 v združenih zadevah od T-240/20 do T-245/20, Arnaoutakis in drugi/Parlament

(Zadeva C-715/21 P)

(2022/C 37/30)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnik: Gerardo Galeote (zastopniki: J. M. Martínez Gimeno, abogado, D. Sarmiento Ramírez-Escudero, abogado, E. Arnaldos Orts, abogado, F. Doumont, avocat)

Druga stranka v postopku: Evropski parlament

Predlogi

— izpodbijana sodba naj se v celoti razveljavi;

— spor naj se reši in sklep Parlamenta naj se v delu, v katerem je zavrnjen predlog pritožnika, naj se mu prizna pravica do dodatne prostovoljne pokojnine, ker še ni dopolnil starosti 65 let, razglasi za ničen;

— Parlamentu naj se naloži plačilo stroškov postopka s pritožbo in postopka pred Splošnim sodiščem v zadevi T-243/20.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožbeni razlogi se nanašajo na: (i) nepristojnost predsedstva za sprejetje sklepa predsedstva iz leta 2018, zlasti ker so v njem določeni vsebinski pogoji za pravice, ki so bile v postopku pridobivanja pred začetkom veljavnosti Kadrovskih predpisov; (ii) kršitev člena 27(2), prvi stavek, Kadrovskih predpisov zaradi nespoštovanja pravic, ki so bile v postopku pridobivanja pred začetkom veljavnosti teh predpisov; (iii) kršitev načela enakosti in prepovedi diskriminacije ter načela sorazmernosti; (iv) kršitev načela pravne varnosti (neobstoj prehodnih ukrepov) in načela legitimnih pričakovanj.
Pritožba, ki jo je Brunswick Bowling Products LLC vložila 17. novembra 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 8. septembra 2021 v zadevi T-152/19, Brunswick Bowling Products LLC/Komisija

(Zadeva C-694/21 P)

(2022/C 37/27)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Brunswick Bowling Products LLC (zastopnik: R. Martens, avocat)

Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Švedska

Predlogi

Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi točki 1 in 2 izreka izpodbijane sodbe;

— in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču,

— ali podredno, razveljavi točki 1 in 2 izreka izpodbijane sodbe ter odloči o tožbi na prvi stopnji in Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/1960 (1) razglasi za ničen v celoti;

— in vsekakor Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

Pritožbena razloga in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 263 v povezavi s členom 256(1) PDEU in člena 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter načela dobrega upravljanja, ker je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da ni ocenilo informacij, na katere se je Komisija oprla oziroma na katere se ni oprla pri sprejetju končnega sklepa, in ker zato ni upoštevalo vseh upoštevnih dejavnikov, medtem ko ustrezna presoja zakonitosti sklepa Komisije s strani Splošnega sodišča, kadar je Komisija zavezana zagotoviti, da ima na voljo najpopolnejše in najzanesljivejše informacije, zajema preučitev, ali se je Komisija oprla na vse upoštevne informacije in, po potrebi, ali so informacije, na katere se je oprla Komisija, dejansko pravilne, zanesljive, popolne in dosledne.

Drugi pritožbeni razlog: kršitev člena 296, drugi odstavek, PDEU, člena 41(1) in (2)(c) Listine ter obveznosti obrazložitve, ker Splošno sodišče ni navedlo dovolj natančne in utemeljene obrazložitve, medtem ko bi moralo to sodišče v skladu z obveznostjo obrazložitve obrazložitev podati tako, da tožeči stranki omogoči seznanitev z utemeljitvijo sprejete odločbe.

(1) Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/1960 z dne 10. decembra 2018 o zaščitnem ukrepu, ki ga je sprejela Švedska v skladu z Direktivo 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta, o prepovedi dajanja na trg vrste naprave za postavljanje kegljev in dodatne opreme, ki se uporablja s to vrsto naprave za postavljanje kegljev, ki ju proizvaja podjetje Brunswick Bowling & Billiards, ter umiku tistih naprav, ki so že bile dane na trg (UL 2018, L 315, str. 29).
Pritožba, ki jo je Marie-Christine Arnautu vložila 17. septembra 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 14. julija 2021 v zadevi T-740/20, Arnautu/Parlament

(Zadeva C-573/21 P)

(2022/C 24/21)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Marie-Christine Arnautu (zastopnik: F. Wagner, avocat)

Druga stranka v postopku: Evropski parlament

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 14. julija 2021 v zadevi T-740/20, Arnautu/Parlament;

— ugotovi, da je ugovor nezakonitosti dopusten in da je člen 33, odstavka 1 in 2, Izvedbenih ukrepih v zvezi s Statutom poslancev (IUSP) nezakonit,

— ugotovi neobstoj pravne podlage sklepa generalnega sekretarja z dne 21. septembra 2020 in ga razglasi za ničen;

primarno:

— ugotovi, da je Marie-Christine Arnautu dokazala, da je delo njenega pomočnika skladno s členom 33, odstavka 1 in 2, IUSP in sodno prakso Sodišča Evropske unije;

posledično,

— razglasi ničnost sklepa generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 21. septembra 2020, sprejetega na podlagi člena 68 Sklepa 2009/C 159/01 predsedstva Evropskega parlamenta z dne 19. maja in 9. julija 2008„o izvedbenih ukrepih v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta“, kakor je bil spremenjen, s katerim je bila ugotovljena terjatev do pritožnice v znesku 87 203,46 EUR iz naslova neupravičeno izplačanih zneskov v okviru parlamentarne pomoči in obrazložena njena izterjava;

— razglasi ničnost opomina št. 7000001577, s katerim je bila pritožnica obveščena, da je bila do nje ugotovljena terjatev v skladu s sklepom generalnega sekretarja z dne 21. septembra 2020, in s katerim je bilo naloženo vračilo neupravičeno izplačanih zneskov iz naslova parlamentarne pomoči na podlagi člena 68 IUSP ter členov od 98 do 102 Finančne uredbe;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica navaja en pritožbeni razlog, naslovljen „KRŠITEV PRAVA UNIJE S STRANI SPLOŠNEGA SODIŠČA – NAPAČNA UPORABA PRAVA IN NAPAČNA PRAVNA OPREDELITEV DEJSTEV – OČITNA NAPAKA PRI PRESOJI“, ki ga je razdelila na dva dela, pri čemer se prvi nanaša na ugovor nezakonitosti, ki ga je uveljavljala na prvi stopnji in analizo Splošnega sodišča v zvezi s prvim tožbenim razlogom, drugi pa na utemeljenost in analizo Splošnega sodišča v zvezi s tretjim tožbenim razlogom.

Pritožnica v okviru prvega dela uveljavlja ugovor nezakonitost in trdi, da člen 33, odstavka 1 in 2, ter člen 68, odstavka 1 in 2, IUSP nista v skladu z načeloma pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj. Trditve, ki jih je pritožnica navedla v okviru drugega dela, se nanašajo na presojo Splošnega sodišča glede pojma „naloge, ki so potrebne in neposredno vezane na izvrševanje poslanskega mandata poslanca“.