ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
75

Treba je opozoriti, da morata biti na podlagi člena 21 Statuta Sodišča in člena 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje v vsaki tožbi navedena predmet spora in kratek povzetek tožbenih razlogov. V skladu z ustaljeno sodno prakso je za dopustnost tožbe nujno, da iz besedila tožbe izhajajo oziroma so vsaj povzeti bistveni dejanski in pravni elementi, na katerih tožba temelji. Čeprav je besedilo tožbe glede posebnih vprašanj lahko podprto in dopolnjeno s sklicevanjem na odlomke iz dokumentov, ki so ji priloženi, pa splošno sklicevanje na druga pisanja ne more nadomestiti pomanjkanja bistvenih elementov pravne utemeljitve, ki morajo biti na podlagi zgoraj navedenih določb zajeti v tožbi (sodba Sodišča z dne 31. marca 1992 v zadevi Komisija proti Danski, C-52/90, Recueil, str. I-2187, točka 17; sklepa Sodišča prve stopnje z dne , Koelman proti Komisiji, T-56/92, Recueil, str. II-1267, točka 21, in z dne v zadevi Asia Motor France in drugi proti Komisiji, T-154/98, Recueil, str. II-1703, točka 49; sodba Sodišča prve stopnje z dne v zadevi Microsoft proti Komisiji, T-201/04, ZOdl., str. II-3601, točka 94). Zato Sodišče prve stopnje ni dolžno v prilogah iskati ter prepoznavati razlogov in trditev, ki bi jih lahko štelo za podlago za tožbo, ker imajo priloge le dokazno in pomožno funkcijo (sodba Sodišča prve stopnje z dne v zadevi Cipeke proti Komisiji, T-84/96, Recueil, str. II-2081, točka 34, in zgoraj navedena sodba Microsoft proti Komisiji, točka 94).
Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 30. januarja 2008 – Komisija proti Environmental Management Consultants

(Zadeva T-46/05)

„Arbitražna klavzula – Vračilo predujma – Zamudne obresti – Postopek izdaje zamudne sodbe“

1. Postopek – Predložitev zadeve Sodišču prve stopnje na podlagi arbitražne klavzule (člen 238 ES) (Glej točke od 29 do 34 in od 41 do 50.)

Predmet

Tožba, ki jo je vložila Komisija na podlagi člena 238 ES, za vračilo zneska 31.965,28 eura, ki ga je izplačala v okviru pogodbe IC18‑CT98‑0273, ter plačilo zakonitih obresti.

Izrek

1) Environmental Management Consultants Ltd se naloži, da Komisiji Evropskih skupnosti vrne znesek v višini 31.965,28 eura in pripadajoče obresti:

2) po letni obrestni meri 9,26 % od 1. do 31. avgusta 2001;

3) po letni obrestni meri 8,62 % od 1. septembra do 31. decembra 2001;

4) po letni obrestni meri 10,57 % od 1. januarja do 30. junija 2002;

5) po letni obrestni meri 10,47 % od 1. julija do 31. decembra 2002;

6) po letni obrestni meri 9,97 % od 1. januarja do 30. junija 2003;

7) po letni obrestni meri 9,22 % od 1. julija do 31. decembra 2003;

8) po letni obrestni meri 9,14 % od 1. januarja do 30. junija 2004;

9) po letni obrestni meri 9,13 % od 1. julija do 31. decembra 2004;

10) po letni obrestni meri 9,21 % od 1. januarja do 31. januarja 2005;

11) po zakoniti obrestni meri, izračunani v skladu s členom 288 Bürgerliches Gesetzbuch (nemški civilni zakonik), pri čemer ta obrestna mera ne sme preseči 9,21 %, od 1. februarja 2005 do celotnega plačila dolga.
Sodba Sodišča prve Stopnje (četrti senat) z dne 10. septembra 2008 – JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat proti Svetu

(Zadeva T-348/05)

„Damping − Uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Ukrajine − Sprememba opredelitve zadevnega proizvoda − Uporaba veljavnih ukrepov za nove vrste proizvodov“

Skupna trgovinska politika – Zaščita pred dampingom – Postopek ponovnega preizkusa – Sprememba opredelitve proizvoda, ki ga zadevajo obstoječi ukrepi – Vključitev zadevnega proizvoda med nove proizvode – Uporaba veljavnih ukrepov za nove proizvode – Neobstoj – Potreba po novi preiskavi (Uredba Sveta št. 384/96, členi 1, 5, 11(3) in 13) (Glej točke od 61 do 64, 66 in od 68 do 70.)

Predmet

Zahteva za razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 945/2005 z dne 21. junija 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 658/2002 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Uredbe (ES) št. 132/2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom med drugim iz Ukrajine na podlagi opravljenega delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 (UL L 160, str. 1).

Izrek

1) Uredba Sveta (ES) št. 945/2005 z dne 21. junija 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 658/2002 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Uredbe (ES) št. 132/2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom med drugim iz Ukrajine na podlagi opravljenega delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 se razglasi za nično.

2) Svet nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat.
3

Proizvodi in storitve, za katere je bil zahtevana registracija znamke, sodijo v razreda 9 in 20 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev za klasifikacijo znamk z dne 15. junija 1957, kot je bil revidiran in spremenjen, in ustrezajo naslednjim opisom: — razred 9: „Aparati in električni in elektronski inštrumenti za analogni, digitalni ali optični sprejem, obdelavo, reprodukcijo, regulacijo ali širjenje zvočnih signalov, zvočniki“; — razred 20 : „Pohištvo za hi-fi sisteme“
103

Povedati je treba , da iz sodne prakse izhaja, kot je trdila Komisija, da razumen in preudaren gospodarski subjekt predvidi sprejetje ukrepa Skupnosti, ki lahko vpliva na njegove interese, se v primeru njegovega sprejetja ne more sklicevati na načelo varstva zaupanja v (sodba Sodišča z dne 22. junija 2006 v združenih zadevah Belgija in Forum 187 proti Komisiji, C-182/03 in C-217/03, ZOdl., str. I-5479, točka 147, in sodba Sodišča prve stopnje z dne 16. oktobra 1996 v zadevi Efisol proti Komisiji, T-336/94, Recueil, str. II-1343, točka 31). Zato je treba opozoriti, da je tožeča stranka eden od osmih uvoznikov, ki so bili do leta 2004 upravičeni, da uvažajo metilbromid v Skupnost, in da je vsaka sprememba v ureditvi, ki se uporablja za metilbromid, velikega gospodarskega pomena za njene uvozne dejavnosti. V teh okoliščinah Sodišče prve stopnje meni, da bi skrbno podjetje v njenem položaju moralo zahtevati natančne informacije glede sprememb v prihodnosti. Glede tega je treba povedati, da je tožeča stranka priznala, da je na podlagi členov 3 in 4 Uredbe pričakovala spremembe ureditve, ki se uporablja za metilbromid od 1. januarja 2005.
Zadevna znamka Skupnosti:

figurativna znamka BROTHERS by CAMPER za proizvode in storitve iz razredov 18, 25 in 39 – prijava št. 1954601
Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 22. marca 2007 – Brinkmann proti UUNT – Terra Networks (Terranus)

(Zadeva T-322/05)

„Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti Terranus – Znamka Skupnosti in prejšnja nacionalna figurativna znamka terra – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost proizvodov in znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 36 do 39 in 41.)

Predmet

Tožba na razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. junija 2005 (zadeva R 1145/2004-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Terra Network, SA in Carstenom Brinkmannom.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Carsten Brinkmann Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka Terranus za proizvode in storitve iz razreda 36 – prijava št. 2061968 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Terra Networks, SA Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka terra za proizvode in storitve iz razreda 36 (znamka Skupnosti št. 1332691 in tudi španska znamka št. 2261483) Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev prijave Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe





Izrek

1) Tožba se zavrne.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje po EKUJS – Dodelitev pomoči – Obveznost držav članic, da organizirajo učinkovit sistem upravnega nadzora in nadzora na kraju samem (uredbi Sveta št. 1258/1999 in št. 3508/92) (Glej točke od 91 do 93.)

2. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje po EKUJS – Potrditev obračuna – Zavrnitev kritja izdatkov, ki so posledica nepravilnosti pri uporabi predpisov Skupnosti (Uredba Sveta št. 1258/1999) (Glej točke od 94 do 97, 110, 111 in 168.)

3. Pravo Unije – Načela – Višja sila – Pojem (Glej točke od 122 do 124 in 199.)

4. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje po EKUJS – Potrditev obračuna – Zavrnitev kritja izdatkov, ki so posledica nepravilnosti pri uporabi predpisov Skupnosti (Uredba Sveta št. 1258/99, člen 7(4); Uredba Komisije št. 296/96, člen 4(2)) (Glej točke od 129 do 131 in 167.)

5. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje po EKUJS – Potrditev obračuna – Zavrnitev kritja izdatkov, ki so posledica nepravilnosti pri uporabi predpisov Skupnosti (Uredba Sveta št. 1258/99; Uredba Komisije št. 296/96, člen 4(2)) (Glej točke od 144 do 148 in 203.)

6. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje po EKUJS – Dodelitev pomoči – Obveznost držav članic, da organizirajo učinkovit sistem upravnega nadzora in nadzora na kraju samem (Uredba Sveta št. 3508/92, člena 9a(1) in 13(1)(d); Uredba Komisije št. 2848/98, člen 45, prvi odstavek, (a)) (Glej točke 231 in od 234 do 238.)

7. Akti institucij – Uredbe – Uredba, ki določa posebne ukrepe nadzora – Neobstoj diskrecijske pravice držav članic (Glej točko 241.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije z dne 20. julija 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (2005/579/ES) (UL L 199, str. 84) v delu, v katerem izključuje nekatere odhodke Helenske republike v okviru posebnih ukrepov za določene kmetijske pridelke v korist manjših otokov Egejskega morja ter v sektorju sadja in zelenjave, surovega tobaka in ovčjega in kozjega mesa.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.
Keywords



Keywords

Postopek

–

Predložitev zadeve Splošnemu sodišču na podlagi arbitražne klavzule

–

Pogodba o odobritvi finančne pomoči Skupnosti za izvedbo projekta na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti (člen 238 ES) (Glej točke od 41 do 44, od 55 do 57 in 60.)
Drugi pravni subjekti kot tisti, na katere se odločba nanaša, lahko uveljavljajo, da jih odločba posamično zadeva, le če ta odločba vpliva nanje zaradi nekaterih njihovih posebnih značilnosti ali dejanskega položaja, zaradi katerega se razlikujejo od vseh drugih oseb, in jih torej individualizira podobno kot samega naslovnika. Podjetje zato načeloma ne more izpodbijati odločbe Komisije, s katero je prepovedan sektorski program pomoči, če ga ta odločba zadeva samo zaradi njegove pripadnosti zadevnemu sektorju in statusa morebitnega upravičenca do navedenega programa. Taka odločba je namreč za tožeče podjetje splošni ukrep, ki se uporablja za objektivno določene položaje in ima pravne učinke za skupino oseb, ki so določene splošno in abstraktno.

Odločba Komisije, v kateri ni(so) opredeljeno(a) podjetje(a), ki prejema(jo) zadevno pomoč, in ki torej velja za objektivno določene položaje in ima pravne učinke za skupino oseb, ki so določene splošno in abstraktno, pa lahko podjetje ne zadeva samo kot podjetje v zadevnem sektorju, ki je morebitni upravičenec do programa pomoči, temveč tudi kot dejanskega prejemnika individualne pomoči, ki je bila dodeljena iz naslova tega programa in za katero je Komisija odredila vračilo. Navedena odločba posamično zadeva to podjetje in njegova tožba zoper to odločbo je dopustna.

(Glej točke od 45 do 48.)
The Coffee Store GmbH

Zadevna znamka Skupnosti:
2.

Konkurenca — Upravni postopek — Preizkus prijav — Določitev prioritet s strani Komisije (členi 81 ES, 82 ES, 85(1) ES in 253 ES; uredbi Sveta št. 17, člen 3(2), in št. 1/2003, člen 7(2)) (Glej točke od 91 do 97, 129, 130, 149, 174, 180, 191 in 192.)
Subjekti, ki niso naslovniki odločbe, se lahko sklicujejo na to, da jih odločba posamično zadeva, samo kadar nanje vpliva zaradi določenih osebnih lastnosti ali zaradi dejanskega položaja, ki jih opredeljuje glede na druge subjekte in jih torej individualizira podobno kot naslovnika odločbe. Podjetje zato praviloma ne more izpodbijati odločbe Komisije, ki prepoveduje sektorsko shemo pomoči, če ga ta odločba zadeva samo zaradi njegove pripadnosti zadevnemu sektorju in statusa morebitnega upravičenca do navedene sheme.

Taka odločba je namreč za tožeče podjetje splošni ukrep, ki se uporablja za objektivno določene položaje in ima pravne učinke za kategorijo oseb, ki so določene splošno in abstraktno. Vendar je v drugačnem položaju podjetje, ki ga zadevna odločba ne zadeva samo kot podjetje v zadevnem sektorju, ki je potencialni upravičenec do sporne sheme pomoči, ampak tudi kot dejanskega prejemnika individualne pomoči, ki je bila dodeljena iz naslova te sheme in za katero je Komisija odredila vračilo.

Odločba to podjetje prav tako neposredno zadeva, če odločba Komisije državo članico naslovnico zavezuje k sprejetju potrebnih ukrepov za vračilo pomoči, nezdružljive s skupnim trgom, in če jo je zadevno podjetje prejelo in jo bo moralo povrniti. Dve merili neposrednega vpliva sta namreč, da mora, prvič, zadevni akt imeti neposrednen učinek na pravni položaj posameznika, in drugič, navedeni akt ne sme puščati diskrecijske pravice svojim naslovljencem, zadolženim za njegovo izvršitev. Neposredni vpliv na tožeče podjetje je odvisen od izpolnjevanja obeh meril, ne da bi bilo za to pomembno dejstvo, ali izpodbija nalog za izterjavo, ki je bil naložen državi članici, ali ne.

(Glej točke 64, 67, 69 in od 75 do 77.)
V okviru ničnostne tožbe iz člena 230 ES je pristojnost sodnega organa Skupnosti nadzor zakonitosti izpodbijanega akta in Sodišče prve stopnje pri izvajanju svojih pristojnosti ne more na institucije Skupnosti nasloviti odredbe. V primeru razglasitve ničnosti izpodbijanega akta mora zadevna institucija v skladu s členom 233 ES sprejeti ukrepe, potrebne za izvršitev ničnostne sodbe. Iz tega izhaja, da je treba predlog, naj Sodišče prve stopnje naslovi na Komisijo odredbo za dodelitev uvozne kvote tožeči stranki, razglasiti za nedopusten.

Razlaga členov 3, 4, 6 in 7 Uredbe št. 2037/2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč, ki jo je v okviru nove ureditve, ki je začela veljati 1. januarja 2005, podala Komisija, da ne dodeli več uvoznih kvot uvoznikom in da omeji uvoz metilbromida pri vsakem posameznem primeru ter tako ovira kopičenje zalog pri uvoznikih, daje torej polni učinek tem določbam in jim zagotavlja dosledno uporabo, ki ustreza besedilu in ciljem te uredbe, ki želi med drugim omejiti proizvodnjo in uporabo metilbromida za namene zaščite ozonskega plašča.

Prvič, člen 7 te uredbe namreč prepušča Komisiji izbiro glede tega, katere kategorije med tistimi, naštetimi v členu 2 iste uredbe, bodo upravičene do uvoznih kvot na podlagi te določbe. Iz tega izhaja, da ta člen 7 Komisije ne zavezuje, da uvoznikom dodeli uvozne kvote.

Drugič, v skladu s členoma 3 in 4 te uredbe sta uporaba in dajanje metilbromida na trg leta 2005 omejena strogo na nujno uporabo. Iz teh določb izhaja, da je metilbromid v Skupnosti na voljo le ob potrebi za določeno nujno uporabo.

Tretjič, dodelitev obeh dovoljenj za vsak uvoz, najprej uporabniku, nato uvozniku, ki ga določa ureditev Komisije, je v skladu s členom 6(1) zadevne uredbe, ta določba pa ne določa natančno niti upravičencev uvoznih dovoljenj niti števila dovoljenj, ki se dodelijo za uvoz. Poleg tega sta člen 6 in 7 te uredbe dopolnilni določbi, v smislu, da se ta člena nanašata na nadzor in omejitev količin nadzorovanih snovi, uvoženih v Skupnost.

Nazadnje, upoštevajoč omejitve proizvodnje, uporabe in dajanja metilbromida na trg, ki jih določata člena 3 in 4 Uredbe št. 2037/2000, iz besedila te uredbe izhaja, da je cilj členov 6 in 7 zagotoviti, da uvoz metilbromida ne preseže strogih potreb za natančno določeno nujno uporabo.

Zato nova ureditev, ki jo je vzpostavila Komisija s 1. januarjem 2005, pomeni zakonito izvajanje členov 3, 4, 6 in 7 Uredbe št. 2037/2000, ki je v skladu s temi določbami.

(Glej točke 74, od 77 do 80 in 83.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Znamka Skupnosti – Pritožbeni postopek

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 135(4); Uredba Sveta št. 40/94, člena 8(1)(b), in 74)

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b))

Summary

1. Z ugovorom zoper registracijo znamke Skupnosti na podlagi člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti se postavlja Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vprašanje enakosti ali podobnosti označenih proizvodov in storitev nasprotujočih si znamk. Enako velja, ko urad ali ena od strank postopka meni, da ni treba preveriti vprašanja enakosti ali podobnosti zadevnih proizvodov ali storitev, ker so bile ugotovljene velike razlike med znamkami, ki v vsakem primeru izključujejo verjetnost zmede.

Dalje okoliščina, da se je v obravnavani zadevi tožeča stranka pred oddelkom za ugovore strinjala, da bi lahko bili označeni proizvodi morebiti enaki, in nato pred odborom za pritožbe izjavila, da vprašanja podobnosti proizvodov ni mogoče obravnavati zaradi domnevne razlike, ki ločuje nasprotujoči si znamki, nikakor ne pomeni, da bi odvezovalo Urad, da si postavi vprašanje, ali so proizvodi, na katere se nanašajo zadevne znamke, podobni ali enaki.

Ta okoliščina zato tožeči stranki ne odvzema pravice, da v pravnem in dejanskem okviru pred odborom za pritožbe izpodbija trditve zadnje stopnje o tem predmetu. Tako izpodbijanje ni v nasprotju s prepovedjo, ki izhaja iz člena 135(4) Poslovnika Sodišča prve stopnje, da se predmet spora, ki je bil predložen odboru za pritožbe na podlagi člena 74 Uredbe št. 40/94, med postopkom pred Sodiščem prve stopnje ne sme spreminjati.

(Glej točke od 41 do 43.)

2. Za vse potrošnike znotraj Skupnosti obstaja verjetnost zmede v smislu člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti med besednim znakom ARMAFOAM, za katerega je zahtevana registracija znamke Skupnosti za proizvode iz pene, izdelane iz elastomerov po termoplastičnem ali termoaktivnem postopku kot sestavni del sistema ali za končni proizvod, iz razreda 20 v smislu Nicejskega aranžmaja, in besedno znamko NOMAFOAM, ki je bila predhodno registrirana znamka Skupnosti za vse proizvode iz razredov 17, 19, 20, 27 in 28 tega aranžmaja zaradi, prvič, podobnosti, celo enakosti proizvodov, označenih z nasprotujočima si znamkama, in drugič, tako vidne kot slušne podobnosti omenjenih znamk, vsaj kar zadeva angleško negovorečo javnost.

(Glej točke 34, 55, 67 in 68.)
70

Kot je razvidno iz ustaljene sodne prakse, je namreč postopek iz člena 88(2) ES nujen, kadar ima Komisija resne težave pri presoji, ali je pomoč združljiva s skupnim trgom. Komisija se torej sme omejiti na predhodni postopek iz člena 88(3) ES in sprejeti ugodno odločbo o državnem ukrepu le, če se lahko po prvi preučitvi prepriča, da ta ukrep ne pomeni pomoči v smislu člena 87(1) ES ali da je združljiv s skupnim trgom, če se opredeli kot pomoč. Če pa prva preučitev pripelje Komisijo do nasprotnega prepričanja ali če ne more premagati težav, ki so nastale ob presoji združljivosti obravnavanega ukrepa s skupnim trgom, ima Komisija dolžnost zbrati vsa potrebna mnenja in s tem namenom uvesti postopek iz člena 88(2) ES (zgoraj v točki 41 navedena sodba Matra proti Komisiji, točka 33; zgoraj v točki 43 navedena sodba Komisija proti Sytraval in Brink’s France, točka 39, in zgoraj v točki 36 navedena sodba BUPA in drugi proti Komisiji, točka 329).
2.

Družbe Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc in Troy Chemical Co. BV nosijo svoje stroške ter stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.
Sodba Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 4. marca 2009 – Tirrenia di Navigazione in drugi proti Komisiji

(Združene zadeve T-265/04, T-292/04 in T-504/04)

„Državne pomoči – Ladijski prevozi – Subvencije, ki so jih italijanski organi namenili regionalnim družbam – Odločba, s katero je bila pomoč razglašena za deloma združljivo in deloma nezdružljivo s skupnim trgom – Ničnostna tožba – Dopustnost – Procesno upravičenje – Nove pomoči ali veljavne pomoči – Obveznost obrazložitve – Člen 4(3) Uredbe (EGS) št. 3577/92“

1. Ničnostna tožba – Pravni interes – Tožba podjetja, upravičenca do državne pomoči, zoper odločbo Komisije, s katero jo je ta razglasila za združljivo s skupnim trgom (člena 230, četrti odstavek, ES in 233 ES) (Glej točke od 63 do 72.)

2. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločba Komisije glede državnih pomoči (člena 87 ES in 253 ES) (Glej točke 98, 99 in od 101 do 103.)

3. Komisija – Načelo kolegialnosti – Obseg (člen 253 ES) (Glej točki 107 in 108.)

4. Pomoči, ki jih dodelijo države – Obstoječe in nove pomoči – Pojem (člen 88(3) ES) (Glej točke 123, 124, 126 in 127.)

5. Pomoči, ki jih dodelijo države – Obstoječe in nove pomoči – Izplačilo ladijskim družbam, ki v pogodbah o izvajanju gospodarske javne službe zagotavljajo storitve rednih povezav z otoki (člen 88(1) in (3) ES; Uredba Sveta št. 3577/92, člen 4(3)) (Glej točki 143 in 144.)

6. Ničnostna tožba – Sodba o razglasitvi ničnosti – Obseg – Materialna pravnomočnost razsojene stvari (Glej točki 159 in 160.)

Predmet

Predlogi za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije z dne 16. marca 2004 o državni pomoči, ki jo je Italija izplačala ladjarskim družbam Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar in Toremar (skupina Tirrenia) (2005/163/ES) (UL 2005, L 53, str. 29)

Izrek

1) V zadevah T‑265/04 in T‑292/04 se Odločba Komisije z dne 16. marca 2004 o državni pomoči, ki jo je Italija izplačala ladjarskim družbam Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar in Toremar (skupina Tirrenia) (2005/163/ES) razglasi za nično.

2) V zadevi T‑504/04 je tožba postala brezpredmetna.

3) V zadevi T‑265/04 Komisija poleg lastnih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasila družba Tirrenia di Navigazione SpA.

4) V zadevi T‑292/04 Komisija poleg lastnih stroškov nosi tudi stroške, ki so jih priglasile družbe Caremar SpA, Siremar SpA, Saremar SpA in Toremar SpA.

5) V zadevi T‑504/04 Komisija poleg lastnih stroškov nosi tudi stroške, ki jih je priglasila družba Navigazione Libera del Golfo SpA.
Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. maja 2004 (zadeva R 789/2002-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Link Interchange Network Ltd in Citigroup, Inc.