ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 378/8

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. septembra 2020 – Evropska komisija/Francisco Carreras Sequeros in drugi, Evropski parlament, Svet Evropske unije

(Združeni zadevi C-119/19 P in C-126/19 P) (1)

(Pritožba - Javni uslužbenci - Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije - Reforma z dne 1. januarja 2014 - Člen 6 Priloge X - Uradniki in pogodbeni uslužbenci, ki delajo v tretji državi - Nove določbe v zvezi z dodelitvijo dni plačanega letnega dopusta - Ugovor nezakonitosti - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 31(2) - Direktiva 2003/88/ES - Temeljna pravica do plačanega letnega dopusta)

(2020/C 378/09)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

(Zadeva C-119/19 P)

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: T. S. Bohr, G. Gattinara in L. Vernier, agenti)

Druge stranke v postopku: Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi, Marc Thieme Groen (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika), Evropski parlament (zastopniki: O. Caisou-Rousseau, J. Steele in E. Taneva, agenti), Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

(Zadeva C-126/19 P)

Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in R. Meyer, agenta)

Druge stranke v postopku: Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi, Marc Thieme Groen (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika), Evropska komisija (zastopniki: T. S. Bohr, G. Gattinara in L. Vernier, agenti), Evropski parlament (zastopniki: O. Caisou-Rousseau, J. Steele in E. Taneva, agenti),

Izrek

1. Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 4. decembra 2018, Carreras Sequeros in drugi/Komisija (T-518/16, EU:T:2018:873), se razveljavi.

2. Tožba, ki so jo v zadevi T-518/16 vložili Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi in Marc Thieme Groen, se zavrne.

3. Francisco Carreras Sequeros, Mariola de las Heras Ojeda, Olivier Maes, Gabrio Marinozzi, Giacomo Miserocchi in Marc Thieme Groen poleg svojih stroškov krijejo stroške Sveta Evropske unije v okviru teh pritožb in postopka pred Splošnim sodiščem Evropske unije ter stroške Evropske komisije v okviru zadnjenavedenega postopka.

4. Komisija krije svoje stroške, nastale v okviru teh pritožb.

5. Evropski parlament krije svoje stroške.

(1) UL C 131, 8.4.2019.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Belgische Staat, ki jo zastopata Minister van Werk, Economie en Consumenten, pristojen za Buitenlandse handel, in Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, zdaj Algemene Directie Economische Inspectie, Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, zdaj Algemene Directie Economische Inspectie/Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV

(Zadeva C-73/19) (1)

(Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 1(1) - Področje uporabe - Pojem „civilne in gospodarske zadeve“ - Tožba za opustitev nepoštenih poslovnih praks, ki jo je vložil javni organ zaradi varstva interesov potrošnikov)

(2020/C 297/14)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hof van beroep te Antwerpen

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Belgische Staat, ki jo zastopata Minister van Werk, Economie en Consumenten, pristojen za Buitenlandse handel, in Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, zdaj Algemene Directie Economische Inspectie, Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K.M.O., Middenstand en Energie, zdaj Algemene Directie Economische Inspectie

Tožene stranke: Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV

Izrek

Člen 1(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da tožba med organi države članice in trgovci s sedežem v drugi državi članici, v okviru katere ti organi primarno zahtevajo, naj se ugotovi obstoj kršitev, ki pomenijo domnevno nezakonite nepoštene poslovne prakse in naj se odredi prenehanje teh praks, ter dodatno, naj se odredijo ukrepi za objavo in naj se naloži denarna kazen, spada pod pojem „civilne in gospodarske zadeve“ iz te določbe.

(1) UL C 139, 15.4.2019.
1.

Člen 5(1) Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv in člen 3, točka 1, Uredbe (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (Uredba o živalskih stranskih proizvodih) je treba razlagati tako, da je snov, ki je ni mogoče opredeliti kot „stranski proizvod“ v smislu prve od teh določb, vseeno mogoče šteti za „živalski stranski proizvod“ v smislu druge od navedenih določb.
3.

Če je očitno, da bi bilo treba okoljsko presojo v smislu Direktive 2001/42 opraviti pred sprejetjem odredbe in okrožnice, na katerih temelji dovoljenje za gradnjo in obratovanje vetrnih elektrarn, ki se izpodbija pred nacionalnim sodiščem, zaradi česar ta akta in to dovoljenje ne bi bili v skladu s pravom Unije, lahko to sodišče ohrani učinke navedenih aktov in navedenega dovoljenja le, če mu nacionalno pravo v okviru spora, ki mu je bil predložen, to dopušča in če bi odprava navedenega dovoljenja pomembno vplivala na oskrbo z električno energijo v celotni zadevni državi članici, vendar samo med obdobjem, ki je nujno potrebno za odpravo te nezakonitosti. V sporu o glavni stvari mora to presojo – glede na okoliščine – opraviti predložitveno sodišče.
1.

Člen 17(2) Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, ki je bila sklenjena 28. maja 1999 v Montrealu, ki jo je Evropska skupnost podpisala 9. decembra 1999 in ki je bila v njenem imenu odobrena s Sklepom Sveta 2001/539/ES z dne 5. aprila 2001, v povezavi s členom 22(2) te konvencije je treba razlagati tako, da znesek, ki je v zadnjenavedeni določbi določen kot omejitev odgovornosti letalskega prevoznika v primeru uničenja, izgube, poškodovanja ali zamude oddane prtljage, za katero ni bila podana posebna izjava o interesu za dostavo v namembni kraj, pomeni zgornjo mejo odškodnine, do katere zadevni potnik nima pravice ipso iure in kot pavšalni znesek. Zato mora nacionalno sodišče v okviru te omejitve določiti višino odškodnine, dolgovane potniku, glede na okoliščine obravnavane zadeve.
1.

Člen 35(4) in (5) Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, v skladu s katero je vlada te države pristojna za imenovanje in razrešitev predsednika nacionalnega regulativnega organa, če so izpolnjene vse zahteve iz teh določb, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
2.

Člen 38(9) in (10) Direktive 2014/23 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se pristojnost za presojo ustreznosti popravnih ukrepov, ki jih je sprejel gospodarski subjekt, naloži sodnim organom, če se z nacionalno ureditvijo, ki je bila za to uvedena, spoštujejo vse zahteve iz člena 38(9) te direktive, in če je postopek, ki se uporabi, združljiv z roki, določenimi v postopku podeljevanja koncesijskih pogodb. Poleg tega je treba člen 38(9) Direktive 2014/23 razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, s katero se pravosodnim organom omogoča, da odredijo, da se za osebo odpravi zakonska prepoved sodelovanja v postopkih za podeljevanje koncesijskih pogodb po kazenski obsodbi, da taka prepoved preneha ali da se vsakršni zaznamek obsodbe izbriše iz kazenske evidence, če so s takimi sodnimi postopki dejansko izpolnjeni pogoji, ki so določeni s tem sistemom, in ustrezajo cilju, ki se z njim dosega, zlasti če omogočajo, da se, kadar gospodarski subjekt želi sodelovati v postopku dodeljevanja koncesijskih pogodb, prepoved, ki se nanaša nanj, pravočasno odpravi zgolj glede na ustreznost popravnih ukrepov, na katere se sklicuje ta subjekt in ki jih pristojni pravosodni organ oceni v skladu z zahtevami iz te določbe, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – OI/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

(Zadeva C-191/19) (1)

(Predhodno odločanje - Zračni prevoz - Uredba (ES) št. 261/2004 - Plačilo odškodnine letalskim potnikom v primeru zavrnitve vkrcanja - Zavrnitev vkrcanja - Odpoved - Let s postankom - Sprememba rezervacije enega od letov, ki sestavljata zračni prevoz, proti volji potnika - Prispetje potnika v končni namembni kraj brez zamude)

(2020/C 240/27)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Frankfurt am Main

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: OI

Tožena stranka: Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

Izrek

Uredbo (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 in zlasti njen člen 7 je treba razlagati tako, da potnik, ki ima enotno rezervacijo za let s postankom, ni upravičen do odškodnine, kadar je bila njegova rezervacija spremenjena proti njegovi volji, zaradi česar, prvič, se ni mogel vkrcati na prvi let, ki je sestavljal njegovo rezervirano potovanje, čeprav je bil ta let izveden, in drugič, mu je bil dodeljen sedež na poznejšem letu, s čimer mu je bilo omogočeno, da se je vkrcal na drugi let, ki je sestavljal njegovo rezervirano potovanje, in tako na končni namembni kraj prispel ob prvotno načrtovanem času.

(1) UL C 206, 17.6.2019.
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Köln – Nemčija) – FX/GZ, ki jo na podlagi zakona zastopa njena mati

(Zadeva C-41/19) (1)

(Predhodno odločanje - Pristojnost, priznavanje in izvrševanje sodnih odločb v preživninskih zadevah - Uredba (ES) št. 4/2009 - Člen 41(1) - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Člen 24(5) - Naslov, ki je razglašen za izvršljivega in s katerim je bila ugotovljena preživninska terjatev - Zahteva za ustavitev izvršilnega postopka - Pristojnost sodišča države članice izvršitve)

(2020/C 262/08)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Köln

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: FX

Tožena stranka: GZ, ki jo na podlagi zakona zastopa njena mati

Izrek

Uredbo Sveta (ES) št. 4/2009 z dne 18. decembra 2008 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb ter sodelovanju v preživninskih zadevah je treba razlagati tako, da na njeno področje uporabe in v mednarodno pristojnost sodišč države članice izvršitve spada zahteva za ustavitev izvršilnega postopka, ki jo je vložil preživninski zavezanec in ki je usmerjena zoper izvršitev odločbe, ki jo je izdalo sodišče države članice izvora in ki je ugotovilo to terjatev, ki je tesno povezana s postopkom izvršbe.

Na podlagi člena 41(1) Uredbe št. 4/2009 in upoštevnih določb nacionalnega prava mora predložitveno sodišče kot sodišče države članice izvršitve odločiti o dopustnosti in utemeljenosti dokazov, ki jih je zavezanec za preživninsko terjatev predložil za utemeljitev trditve, da je svoj dolg v velikem delu že poplačal.

(1) UL C 155, 6.5.2019.
Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 19. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 2 de A Coruña – Španija) – Compañía de Tranvías de La Coruña, SA/Ayuntamiento de A Coruña

(Zadeva C-45/19) (1)

(Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 1370/2007 - Javne storitve železniškega in cestnega potniškega prevoza - Člen 8 - Prehodna ureditev - Člen 8(3) - Iztek veljavnosti pogodb o izvajanju javne službe - Izračun najdaljšega trajanja pogodb, določenega na 30 let - Določitev datuma, od katerega začne teči najdaljše trajanje 30 let)

(2020/C 222/16)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 2 de A Coruña

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Compañía de Tranvías de La Coruña, SA

Tožena stranka: Ayuntamiento de A Coruña

Izrek

Člen 8(3), drugi pododstavek, drugi stavek, Uredbe (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 je treba razlagati tako, da začne najdaljše trajanje 30 let iz te določbe za pogodbe iz člena 8(3), prvi pododstavek, točka (b), te uredbe teči z dnem začetka veljavnosti navedene uredbe.

(1) UL C 155, 6.5.2019.
C 230/10

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 23. aprila 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland

(Združeni zadevi C-101/19 in C-102/19) (1)

(Predhodno odločanje - Zdravila za uporabo v humani medicini - Direktiva 2001/83/ES - Člena 62 in 69 - Navedbe na ovojnini in v navodilih za uporabo homeopatskih zdravil - Izčrpen seznam navedb ali možnost dodajanja koristnih informacij za bolnika v skladu s povzetkom glavnih značilnosti izdelka - Navedbe v zvezi z odmerjanjem homeopatskih zdravil)

(2020/C 230/13)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG

Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

Izrek

Direktivo 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da navodilo za uporabo iz člena 69 te direktive poleg informacij, ki so naštete v tej določbi, vsebuje tudi druge informacije, zlasti navodilo o odmerjanju homeopatskih zdravil, na katera se nanaša navedena določba.

(1) UL C 172, 20.5.2019.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Amsterdam – Nizozemska) – Izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper XD

(Zadeva C-625/19 PPU) (1)

(Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člen 6(1) - Pojem „odreditveni pravosodni organ“ - Merila - Evropski nalog za prijetje, ki ga je izdalo državno tožilstvo države članice zaradi kazenskega pregona)

(2020/C 54/15)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Rechtbank Amsterdam

Stranka v postopku v glavni stvari

XD

Izrek

Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da so zahteve učinkovitega sodnega varstva, do katerega mora biti upravičena oseba, za katero je izdan evropski nalog za prijetje zaradi kazenskega pregona, izpolnjene, če so v skladu z zakonodajo odreditvene države članice pogoji za izdajo tega naloga in zlasti sorazmernost te izdaje predmet sodnega nadzora v tej državi članici.

(1) UL C 382, 11.11.2019.
C 161/11

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 5. marca 2020 – Credito Fondiario SpA/Enotni odbor za reševanje, Italijanska republika, Evropska komisija

(Zadeva C-69/19 P) (1)

(Pritožba - Ekonomska in monetarna unija - Bančna unija - Sanacija ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij - Enotni mehanizem za reševanje kreditnih institucij in nekaterih investicijskih podjetij (EMR) - Enotni odbor za reševanje (SRB) - Enotni sklad za reševanje (SRF) - Določitev predhodnih prispevkov za leto 2016 - Ničnostna tožba - Rok za vložitev tožbe - Zamuda - Ugovor nezakonitosti - Očitna nedopustnost)

(2020/C 161/15)

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Tožeča stranka: Credito Fondiario SpA (zastopniki: sprva F. Sciaudone, S. Frazzani, A. Neri in F. Iacovone, avvocati, nato pa F. Sciaudone, A. Neri in F. Iacovone, avvocati)

Druge stranke v postopku: Enotni odbor za reševanje (zastopniki: H. Ehlers, agentka, skupaj s S. Iancom, B. Meyringom, T. Klupschem in S. Schelom, Rechtsanwälte, ter M. Caccialanzo in A. Villanijem, avvocati,), Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, agentka, skupaj s P. Gentilijem, avvocato dello Stato), Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, K.-Ph. Wojcik in A. Steiblytė, agenti)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Credito Fondiario SpA se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške Enotnega odbora za reševanje.

3. Italijanska republika in Evropska komisija nosita svoje stroške.

(1) UL C 103, 18.3.2019.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammergericht Berlin – Nemčija) – izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper NJ

(Zadeva C-489/19 PPU) (1)

(Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člen 1(1) - Pojem „evropski nalog za prijetje“ - Minimalne zahteve, od katerih je odvisna veljavnost - Člen 6(1) - Pojem „odreditveni pravosodni organ“ - Evropski nalog za prijetje, ki ga je izdalo tožilstvo države članice - Status - Obstoj podrejenosti v razmerju do izvršilne veje oblasti - Pooblastilo ministra za pravosodje za dajanje posameznih navodil - Odobritev evropskega naloga za prijetje, ki jo sodišče da pred pošiljanjem)

(2019/C 423/22)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Kammergericht Berlin

Stranki v postopku v glavni stvari

NJ

Ob udeležbi: Generalstaatsanwaltschaft Berlin

Izrek

Pojem „evropski nalog za prijetje“ iz člena 1(1) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da zajema evropske naloge za prijetje, ki jih izdajo državna tožilstva države članice, čeprav obstaja tveganje, da bodo na ta tožilstva v okviru postopka izdaje teh nalogov za prijetje neposredno ali posredno naslovljene posamezne odredbe ali navodila izvršilne veje oblasti, kot je minister za pravosodje, če mora navedene naloge, da bi jih navedena tožilstva lahko poslala, odobriti sodišče, ki neodvisno in objektivno – pri čemer ima dostop do celotnega kazenskega spisa, v katerega se vložijo morebitne posamične odredbe ali navodila izvršilne veje oblasti – opravi nadzor nad pogoji za izdajo in nad sorazmernostjo teh nalogov za prijetje ter tako sprejme neodvisno odločbo, ki je končna oblika teh nalogov.

(1) UL C 280, 19.8.2019.
1.

Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da je od 1. januarja 2010 do vključno leta 2017 sistematično in dolgotrajno presegalo letno mejno vrednost za dušikov dioksid (NO2) v šestnajstih območjih Združenega kraljestva, in sicer v območjih UK0001 (urbano območje Greater London); UK0002 (urbano območje West Midlands); UK0003 (urbano območje Greater Manchester); UK0004 (urbano območje West Yorkshire); UK0013 (urbano območje Teesside); UK0014 (The Potteries); UK0018 (Kingston upon Hull); UK0019 (urbano območje Southampton); UK0024 (urbano območje Glasgow); UK0029 (Eastern); UK0031 (South East); UK0032 (East Midlands); UK0033 (North West & Merseyside); UK0034 (Yorkshire & Humberside); UK0035 (West Midlands), in UK0036 (North East), in urno mejno vrednost NO2 v območju UK0001 (urbano območje Greater London), ni izpolnilo svojih obveznosti iz povezanih določb člena 13(1) in Priloge XI k Direktivi 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo, in s tem, da od 11. junija 2010 ni sprejelo ustreznih ukrepov za zagotovitev spoštovanja mejnih vrednosti za NO2 v vseh teh območjih, ni izpolnilo svojih obveznosti iz povezanih določb člena 23(1) samega in v povezavi s Prilogo XV k Direktivi 2008/50, in zlasti obveznosti iz člena 23(1), drugi pododstavek, te direktive, da poskrbi, da je obdobje preseganja čim krajše.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 2. septembra 2021 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija

(Zadeva C-718/18) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Notranji trgi z električno energijo in zemeljskim plinom - Direktiva 2009/72/ES - Člen 2, točka 21 - Člen 19(3), (5) in (8) - Člen 37(1)(a) in (6)(a) in (b) - Direktiva 2009/73/ES - Člen 2, točka 20 - Člen 19(3), (5) in (8) - Člen 41(1)(a) in (6)(a) in (b) - Pojem „vertikalno integrirano podjetje“ - Dejansko ločevanje med omrežji ter dejavnostmi proizvodnje in dobave električne energije in zemeljskega plina - Neodvisni operater prenosnega sistema - Neodvisnost osebja in vodstva tega operaterja - Prehodna obdobja - Deleži v kapitalu vertikalno integriranega podjetja - Nacionalni regulativni organi - Neodvisnost - Izključne pristojnosti - Člen 45 PDEU - Prosto gibanje delavcev - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 15 - Pravica do dela in opravljanja poklica - Člen 17 - Lastninska pravica - Člen 52(1) - Omejitve - Načelo demokracije)

(2021/C 431/18)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Noll-Ehlers in O. Beynet, agenta)

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: sprva J. Möller in T. Henze, agenta, nato J. Möller in S. Eisenberg, agenta)

Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Švedska (zastopnice: C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg in H. Eklinder, agentke, nato C. Meyer-Seitz, H. Shev in H. Eklinder, agentke)

Izrek

1. Zvezna republika Nemčija s tem, da ni pravilno prenesla: — člena 2, točka 21, Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES, in člena 2, točka 20, Direktive 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES, — člena 19(3) in (8) direktiv 2009/72 in 2009/73, — člena 19(5) direktiv 2009/72 in 2009/73, — člena 37(1)(a) in (6)(a) in (b) Direktive 2009/72 ter člena 41(1)(a) in (6)(a) in (b) Direktive 2009/73, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi teh direktiv.

2. Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

3. Kraljevina Švedska nosi svoje stroške.

(1) UL C 54, 11.2.2019.