Keywords

Summary



Keywords

1. Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Življenjsko zavarovanje – Direktiva 2002/83 – Davčna ureditev, ki se uporabi – Država članica obveznosti – Pojem

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/83, členi 1(1)(g), 32 in 50)

2. Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Življenjsko zavarovanje –Direktiva 2002/83 – Davki na premije – Obdavčitev v državi članici obveznosti – Zavarovalec, ki je svoje običajno prebivališče prenesel v drugo državo članico, ki ni država članica sklenitve pogodbe – Pobiranje davka, ki ga opravlja država članica običajnega prebivališča zavarovanca – Dopustnost

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/83, člen 50(1))

Summary

1. Glej besedilo odločbe.

(Glej točke od 38 do 40.)

2. Člen 50 Direktive 2002/83/ES o življenjskem zavarovanju je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica pobira posredni davek na premije za življenjsko zavarovanje, ki jih plačajo zavarovalci, ki so fizične osebe z običajnim prebivališčem v tej državi članici, če so bile zadevne pogodbe o zavarovanju sklenjene v drugi državi članici, v kateri so imeli navedeni zavarovalci na dan sklenitve običajno prebivališče.

T. i. „dinamična“ razlaga pojma države članice obveznosti iz člena 50(1) Direktive 2002/83 namreč omogoča boljše uresničevanje ciljev preprečevanja dvojnega obdavčenja in izkrivljanja konkurence, ki jima sledi ta direktiva, skladna pa je tudi z njenim splošnim ciljem v zvezi z vzpostavitvijo notranjega trga v sektorju neposrednega življenjskega zavarovanja, zlasti z vidika svobode opravljanja storitev.

Najprej je cilj navedenega člena 50(1), ki določa, da je katera koli zavarovalna pogodba izključno predmet posrednih davkov in davkom podobnih dajatev na zavarovalne premije v državi članici obveznosti, dodelitev pristojnosti za obdavčenje premij življenjskega zavarovanja eni sami državi članici, da bi se tako preprečilo dvojno obdavčevanje takih premij. Glede tega nič ne določa, da mora ta dodelitev ostati nespremenjena ves čas veljavnosti pogodbe. Če gre za posredne davke na zavarovalne premije, obdavčljivi dogodek ni sklenitev zavarovalne pogodbe, temveč plačilo zavarovalnih premij. Iz tega je razvidno, da bi morala biti za obdavčitev zavarovalnih premij pristojna država članica z ozemljem, s katerim je zavarovalec na dan plačila teh premij povezan prek običajnega prebivališča.

Nato je cilj Direktive 2002/83, ki določa, da se pristojnost za obdavčevanje zavarovalnih premij povezuje z običajnim prebivališčem zavarovalca, zagotoviti, da za ponudbo pogodb o življenjskem zavarovanju, ki so dostopne zavarovalcu, velja ista davčna ureditev, ne glede na to, v kateri državi je sedež zavarovalnice, in da zato na izbiro ponudnika zavarovalnih storitev ne vplivajo preudarki o obdavčitvi teh premij. Zavarovalnice tako niso v bolj ali manj ugodnem položaju zaradi bolj ali manj ugodne obdavčenosti v svoji državi članici izvora in lahko enakopravno konkurirajo zavarovalnicam v državi članici običajnega prebivališča zavarovalca. Zgolj t. i. „dinamična“ razlaga člena 50(1) Direktive 2002/83 pa omogoča zagotavljanje take enakopravnosti in preprečuje izkrivljanje konkurence z zagotavljanjem uporabe enake davčne ureditve za veljavno pogodbo in za morebitno novo pogodbo.

Nazadnje je taka razlaga skladna s splošnim ciljem Direktive 2002/83, ki je vzpostavitev notranjega trga na področju neposrednega življenjskega zavarovanja z vidika pravice do ustanavljanja, pa tudi svobode opravljanja storitev, da bi zavarovalnicam s sedežem v Uniji olajšali kritje obveznosti znotraj Unije, zavarovalcem pa omogočili, da se ne zavarujejo samo pri zavarovateljih s sedežem v njihovi državi članici, ampak tudi pri zavarovateljih, ki imajo sedež poslovanja v Uniji, sedež pa v drugih državah članicah.

(Glej točke 48, 49, 52, 53, 58, 59, 62, 68, 69 in izrek.)