Člen 2(c) Direktive 2002/21 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve je treba razlagati tako, da storitev zagotavljanja osnovnega kabelskega paketa radijskih in televizijskih programov, katere cena zajema strošek prenosa in plačilo izdajateljem radijskih in televizijskih programov ter nadomestila organizacijam za kolektivno upravljanje avtorskih pravic v zvezi z objavo vsebine del, spada v pojem „elektronska komunikacijska storitev“ in torej na stvarno področje uporabe te direktive ter Direktive 97/66 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti v telekomunikacijskem sektorju, Direktive 2002/19 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju, Direktive 2002/20 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev in Direktive 2002/22 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami, ki sestavljajo novi regulativni okvir, ki se uporablja za elektronske komunikacijske storitve, če ta storitev zajema predvsem prenos televizijskih vsebin po kabelskem omrežju do sprejemnika pri končnem uporabniku.

Direktivo 2002/21 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, Direktivo 97/66 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti v telekomunikacijskem sektorju, Direktivo 2002/19 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju, Direktivo 2002/20 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev in Direktivo 2002/22 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami je treba razlagati tako, da po izteku roka za njihov prenos ne dovoljujejo, da subjekt, ki ni nacionalni regulativni organ, neposredno posega v cene zagotavljanja osnovnega kabelskega paketa radijskih in televizijskih programov, določene za končnega uporabnika.

Direktivo 2002/21 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, Direktivo 97/66 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti v telekomunikacijskem sektorju, Direktivo 2002/19 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju, Direktivo 2002/20 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev in Direktivo 2002/22 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami je treba razlagati tako, da ob upoštevanju načela lojalnega sodelovanja, ne dovoljujejo, da se subjekt, ki ni nacionalni regulativni organ, v razmerju do ponudnika osnovnih kabelskih paketov radijskih in televizijskih programov sklicuje na klavzulo, ki omejuje svobodo določanja cen tega ponudnika in ki je določena v pogodbi, sklenjeni pred sprejetjem novega regulativnega okvira, ki se uporablja za elektronske komunikacijske storitve.

Tak subjekt je namreč s tem, da je vztrajal pri nadaljnji in nespremenjeni uporabi te omejitve svobode določanja cen ponudnika elektronskih komunikacijskih storitev prispeval h kršitvi – na svojem ozemlju – pravil novega regulativnega okvira za elektronske komunikacijske storitve, ki za navedene ponudnike ne določajo take omejitve, ampak poudarjajo svobodo določanja cen v kombinaciji z izrecnimi omejitvami, ki jih lahko določijo nacionalni regulativni organi na podlagi analize trga in v natančno določenih postopkih.

(Glej točki 62 in 63 ter točko 3 izreka.)