ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 65/12

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour constitutionnelle – Belgija) – Mohamed M'Bodj/État belge

(Zadeva C-542/13) (1)

((Predhodno odločanje - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 19(2) - Direktiva 2004/83/ES - Minimalni standardi glede pogojev za priznanje statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite - Oseba, upravičena do subsidiarne zaščite - Člen 15(b) - Mučenje ali nehumano ali poniževalno ravnanje ali kazen prosilca v izvorni državi - Člen 3 - Ugodnejši standardi - Prosilec, ki ima težko bolezen - Neobstoj ustreznega zdravljenja v izvorni državi - Člen 28 - Socialno varstvo - Člen 29 - Zdravstveno varstvo))

(2015/C 065/16)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour constitutionnelle

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Mohamed M'Bodj

Tožena stranka: État belge

Izrek

Člena 28 in 29 Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite v povezavi s členi 2(e), 3, 15 in 18 te direktive je treba razlagati tako, da državi članici državljanu tretje države, ki ima dovoljenje za prebivanje na podlagi nacionalne zakonodaje, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa, da se v navedeni državi članici tujcu z boleznijo, ki utemeljeno ogroža njegovo življenje ali telesno celovitost ali zaradi katere utemeljeno tvega, da bo nehumano ali poniževalno obravnavan, dovoli prebivanje na ozemlju te države članice, kadar v njegovi izvorni državi ali tretji državi, v kateri je prej prebival, ne obstaja nobeno ustrezno zdravljenje – če ne gre za namerno odtegnitev zdravstvene oskrbe navedenemu tujcu v tej državi – ni treba zagotoviti socialnega in zdravstvenega varstva, ki ga ti členi določajo.

(1) UL C 367, 14.12.2013.
1.

Kraljevina Španija s tem, da je podjetjem iz drugih držav članic, ki želijo storitev upravljanja tovora opravljati v španskih pristaniščih splošnega interesa, določila obveznost, na eni strani, da sodelujejo pri delniški družbi za vodenje pristaniških delavcev (Sociedad Anónima de Gestion de Estibadores Portuarios) in glede na okoliščine pridobijo delež v njenem kapitalu, ter na drugi strani, da prednostno zaposlijo delavce, ki jih da na voljo ta družba in ki so v minimalnem številu stalno zaposleni, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 PDEU.
2.

Pravo Unije, zlasti Uredbo (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane in Uredbo št. 2073/2005, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1086/2011, je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki nosilca živilske dejavnosti, katerega dejavnosti se izvajajo le v fazi distribucije za dajanje živila v promet, sankcionira zaradi neupoštevanja mikrobiološkega merila iz Priloge I, poglavje I, vrstica 1.28, k Uredbi št. 2073/2005. Nacionalno sodišče mora presoditi, ali je sankcija iz postopka v glavni stvari v skladu z načelom sorazmernosti iz člena 17(2) Uredbe št. 178/2002.
2.

Pravo Unije nasprotuje temu, da nacionalno sodišče, potem ko nacionalne določbe, kot je tista iz točke 1 izreka te sodbe, ni uporabilo, ker ni bila v skladu s tem pravom, namesto te uporabi prejšnjo nacionalno določbo, ki je v bistvu podobna navedeni določbi in ki določa odobritev oprostitve obveznosti nakupa zelenih certifikatov zaradi dajanja električne energije, uvožene iz tretje države, na nacionalni potrošniški trg, na podlagi predhodne sklenitve sporazuma med nacionalnim upravljavcem omrežja in primerljivim lokalnim organom zadevne tretje države o določitvi načinov preverjanja, ki so potrebni za potrditev, da je tako uvožena električna energija proizvedena iz obnovljivih virov energije.
SL Uradni list Evropske unije C 462/10

Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Obvodní soud pro Prahu 1 – Češka republika) – Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané/Česká republika – Ministerstvo zemědělství

(Zadeva C-561/13) (1)

((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Skupna kmetijska politika - Sheme podpor - Izvajanje shem podpor v novih državah članicah - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Člen 143ba - Uredba (ES) št. 73/2009 - Člen 126 - Ločeno plačilo za sladkor - Nevezanost tega plačila na proizvodnjo - Pojem „merila, ki so jih zadevne države članice sprejele v letih 2006 in 2007“ - Reprezentativno obdobje))

(2014/C 462/16)

Jezik postopka: češčina

Predložitveno sodišče

Obvodní soud pro Prahu 1

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané

Tožena stranka: Česká republika – Ministerstvo zemědělství

Izrek

Člen 126(1) Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 je treba razlagati tako, da pojem „merila, ki so jih zadevne države članice sprejele v letih 2006 in 2007“ zajema tudi tržno leto, ki so ga morale te države članice na podlagi člena 143ba(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 319/2006 z dne 20. februarja 2006, Uredbo Sveta (ES) št. 2011/2006 z dne 19. decembra 2006 in Uredbo Sveta (ES) št. 2012/2006 z dne 19. decembra 2006, izbrati pred 30. aprilom 2006 kot reprezentativno obdobje za odobritev ločenega plačila za sladkor.

(1) UL C 45, 15.2.2014.
SL Uradni list Evropske unije C 7/6

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerisches Verwaltungsgericht München – Nemčija) – Herbaria Kräuterparadies GmbH/Freistaat Bayern

(Zadeva C-137/13) (1)

((Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Skupna kmetijska politika - Ekološka pridelava in označevanje ekoloških proizvodov - Uredba (ES) št. 889/2008 - Člen 27(1)(f) - Uporaba nekaterih proizvodov in snovi pri predelavi hrane - Prepoved uporabe mineralov, vitaminov, aminokislin in mikroelementov, če njihova uporaba ni zakonsko predpisana - Dodajanje železovega glukonata in vitaminov ekološki pijači - Uporaba mineralov, vitaminov, aminokislin in mikroelementov - Količine, ki so zahtevane glede dovoljenja za prodajo kot prehransko dopolnilo, s prehranskimi in zdravstvenimi trditvami ali kot živilo za poseben prehranski namen))

(2015/C 007/07)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bayerisches Verwaltungsgericht München

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Herbaria Kräuterparadies GmbH

Tožena stranka: Freistaat Bayern

Izrek

Člen 27(1)(f) Uredbe Komisije (ES) št. 889/2008 z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora je treba razlagati tako, da je uporaba snovi iz te določbe zakonsko predpisana samo takrat, kadar pravilo prava Unije ali pravilo nacionalnega prava, ki je z njim združljivo, neposredno predpisuje dodajanje te snovi v živilo, da bi bilo to mogoče na splošno dati v promet. Uporaba take snovi ni zakonsko predpisana v smislu navedene določbe takrat, kadar se živilo trži kot prehransko dopolnilo, s prehransko ali zdravstveno trditvijo ali kot živilo za poseben prehranski namen, čeprav to pomeni, da mora zaradi upoštevanja določb o snoveh kot sestavnih delih živil iz

— Direktive 2002/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 o približevanju zakonodaj držav članic o prehranskih dopolnilih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1137/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008,

— Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih in Uredbe Komisije (EU) št. 432/2012 z dne 16. maja 2012 o seznamu dovoljenih zdravstvenih trditev na živilih, razen trditev, ki se nanašajo na zmanjšanje tveganja za nastanek bolezni ter na razvoj in zdravje otrok ter

— Direktive 2009/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o živilih za posebne prehranske namene in Uredbe Komisije (ES) št. 953/2009 z dne 13. oktobra 2009 o snoveh, ki so za posebne prehranske namene lahko dodane živilom za posebne prehranske namene to živilo vsebovati določeno količino zadevne snovi.

(1) UL C 171, 15.6.2013.
2.

Člen 10 Direktive 2001/83, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1394/2007, v povezavi s členom 47 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije je treba razlagati tako, da ima imetnik dovoljenja za promet z zdravilom, ki se uporablja kot referenčno zdravilo v okviru vloge za dovoljenje za promet z generičnim zdravilom drugega proizvajalca, vložene na podlagi tega člena 10, pravico do pravnega sredstva zoper odločbo pristojnega organa, ki je izdal dovoljenje za promet s tem zadnjenavedenim zdravilom, če je njegov namen uveljavljanje sodnega varstva pravice, ki mu jo daje ta člen 10. Taka pravica do pravnega sredstva med drugim obstaja, če navedeni imetnik ugovarja temu, da se njegovo zdravilo uporabi za pridobitev – na podlagi tega člena 10 – dovoljenja za promet z zdravilom, v zvezi s katerim se njegovo zdravilo ne more šteti za referenčno zdravilo v smislu istega člena 10(2)(a).
1.

Pojem „prodajni ali licenčni pogoji“ iz člena 5(3)(n) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da pomeni, da sta morala imetnik pravic in institucija, kot je javno dostopna knjižnica iz te določbe, skleniti licenčno pogodbo za zadevno delo ali pogodbo o uporabi zadevnega dela, s katero se določijo pogoji, pod katerimi ga ta institucija lahko uporablja.
2.

Zastaralni rok iz člena 3(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 2988/95 se uporablja ne samo za pregon nepravilnosti, ki vodi do naložitve upravnih kazni v smislu člena 5 te uredbe, ampak tudi za pregon, ki vodi do sprejetja upravnih ukrepov v smislu člena 4 navedene uredbe. Čeprav člen 3(3) te uredbe državam članicam omogoča, da uporabijo daljše zastaralne roke od štiri- ali triletnih rokov iz prvega pododstavka odstavka 1 tega člena, ki izhajajo iz določb splošne ureditve, veljavnih že pred sprejetjem navedene uredbe, pa uporaba dvajsetletnega zastaralnega roka presega to, kar je potrebno za uresničitev cilja zaščite finančnih interesov Unije.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Sofia Zoo proti Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

(Zadeva C-532/13) (1)

((Predhodno odločanje - Varstvo prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst - Uredba (ES) št. 338/97 - Člen 11 - Neveljavnost uvoznega dovoljenja zgolj v delu, ki velja za živalske osebke, na katere se razlog za neveljavnost dejansko nanaša))

(2014/C 395/25)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Sofia Zoo

Tožena stranka: Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

Izrek

Člen 11(2)(a) in (b) Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi je treba razlagati tako, da je treba uvozno dovoljenje, ki ne izpolnjuje pogojev iz te uredbe, šteti za neveljavno zgolj v delu, ki se nanaša na živalske osebke, na katere se razlog za neveljavnost tega uvoznega dovoljenja dejansko nanaša, zaradi česar mora pristojni organ države članice, v kateri so osebki, zaseči in morebiti odvzeti zgolj te osebke.

(1) UL C 15, 18.1.2014.
1.

Za končni datum, ki so ga nacionalni organi določili za začetek veljavnosti nacionalnega ukrepa, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa, da je treba kokoši nesnice vzrejati v sistemih, ki ustrezajo njihovim potrebam z vidika gnezd, gredi in peščenih kopeli ter ki so namenjeni ohranjanju nizke stopnje njihove smrtnosti in vedenjskih motenj, velja obveznost sporočanja Evropski komisiji, kot je določena v členu 8(1), tretji pododstavek, Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998, če je bil rok za izvajanje navedenega nacionalnega ukrepa dejansko spremenjen in če je bila ta sprememba znatna, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
1.

Zvezna republika Nemčija s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi zakonodajne določbe, v skladu s katerimi se ob uporabi davka na dediščine in darila v zvezi z nepremičnino v Nemčiji odobri oprostitev le v manjšem znesku, če je zapustnik ob svoji smrti ali darovalec ob obdaritvi in prejemnik ob obdavčljivem dogodku prebival v drugi državi članici, medtem ko se odobri oprostitev v bistveno večjem znesku, če je vsaj ena od obeh strank ob navedenem času prebivala v Nemčiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 63 PDEU.
1.

Storitve gospodarskega subjekta, ki obsegajo povezovanje storitev, zato da jih potrošnik lahko enostavno primerja in kupi, so lahko zajete s pojmom „storitve“ iz člena 2 Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami.
SL Uradni list Evropske unije C 253/13

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – Public Relations Consultants Association Ltd proti The Newspaper Licensing Agency Ltd and others

(Zadeva C-360/13) (1)

((Avtorske pravice - Informacijska družba - Direktiva 2001/29/ES - Člen 5(1) in (5) - Reproduciranje - Izjeme in omejitve - Ustvarjanje kopij internetne strani na zaslonu in v predpomnilniku trdega diska med brskanjem po internetu - Dejanje začasnega reproduciranja - Prehodno ali spremljevalno dejanje - Sestavni in bistveni del tehnološkega procesa - Zakonita uporaba - Neodvisen ekonomski pomen))

2014/C 253/16

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court of the United Kingdom

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka;: Public Relations Consultants Association Ltd

Tožena stranka: The Newspaper Licensing Agency Ltd and others

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Supreme Court of the United Kingdom – Razlaga člena 5(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230) – Pravica reproduciranja – Izjeme in omejitve – Pojem začasnih, prehodnih ali spremljevalnih dejanj reproduciranja, ki so sestavni in bistveni del tehnološkega procesa – Reproduciranje spletne strani, ki se samodejno shrani v internetnem predpomnilniku in na zaslonu

Izrek

Člen 5 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da kopije na zaslonu uporabnikovega računalnika in kopije v predpomnilniku trdega diska tega računalnika, ki jih ustvari končni uporabnik med gledanjem internetne strani, izpolnjujejo pogoje, v skladu s katerimi morajo biti te kopije začasne, prehodne ali spremljevalne in sestavni in bistven del tehnološkega procesa, ter pogoje iz člena 5(5) te direktive, tako da jih je mogoče ustvariti brez dovoljenja imetnikov avtorskih pravic.

(1) UL C 260, 7.9.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 282/16

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalska) – Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, SA proti Autoridade Tributária e Aduaneira

(Zadeva C-377/13) (1)

((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pojem, sodišče države članice‘ - Tribunal Arbitral Tributário - Direktiva 69/335/EGS - Člena 4 in 7 - Povečanje osnovnega kapitala kapitalske družbe - Kolkovina, veljavna na dan 1. julija 1984 - Poznejša odprava te kolkovine in nato njena ponovna uvedba))

2014/C 282/21

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, SA

Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

Izrek

Člena 4(1)(c) ter 7(1) in (2) Direktive Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 85/303/EGS z dne 10. junija 1985, je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da država članica ponovno uvede dajatev na kapital za transakcije povečanja osnovnega kapitala kapitalskih družb, ki so zajete s prvo od teh določb, za katere se je ta dajatev plačevala 1. julija 1984, pozneje pa so bile te transakcije oproščene.

(1) UL C 274, 21.9.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 202/8

Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 8. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – ASS.I.CA. – Associazione Industriali delle Carni, Krafts Foods Italia SpA proti Associazioni fra produttori per la tutela del „“Salame Felino“ in drugim

(Zadeva C-35/13) (1)

((Kmetijstvo - Kmetijski proizvodi in živila - Uredba (EGS) št. 2081/92 - Člen 2 - Zaščita geografskih označb in označb porekla - Stvarno področje uporabe - Zaščita na nacionalnem ozemlju - Neobstoj registracije Skupnosti - Posledice - Zaščita označb proizvodov, za katere ne obstaja posebna povezava med njihovimi značilnostmi in njihovim geografskim poreklom - Pogoji))

2014/C 202/09

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di cassazione

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: ASS.I.CA. – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Krafts Foods Italia SpA

Tožene stranke: Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“, La Felinese Salumi SpA, Salumificio Monpiù Srl, Salumi Boschi F.lli SpA, Gualerzi SpA, Alinovi Tullio di Alinovi Giorgio & C. Snc, Salumificio Gastaldi di Gastaldi Franco e C. Snc, Boschi Cav. Umberto SpA, Fereoli Mario & Figlio Snc, Salumificio Ducale Snc di Morini & Tortini, Fereoli Gino & Figlio Snc, Ronchei Srl, Salumificio B.R.B. Snc

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte suprema di cassazione – Razlaga člena 2 Uredbe Sveta (EGS) št. 2081/92 z dne 14. julija 1992 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 13, str. 4) – Označba porekla, ki ni bila registrirana in za katero ni obstajal pravno zavezujoč ukrep, ki določa meje geografskega območja proizvodnje, ureditev proizvodnje in morebitne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati proizvajalci, zato da lahko uveljavljajo pravico do uporabe te označbe – Možnost, da se na nacionalnem ozemlju z ukrepom zoper nelojalno konkurenco prepove uporaba te označbe za nacionalne proizvode, ki ne izvirajo iz krajev, navedenih v označbi.

Izrek

Uredbo Sveta (EGS) št. 2081/92 z dne 14. julija 1992 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 535/97 z dne 17. marca 1997, je treba razlagati tako, da ne daje zaščite geografskemu imenu, ki ni registrirano v Skupnosti, lahko pa je, odvisno od primera, zaščiteno na podlagi nacionalne zakonodaje o geografskih označbah proizvodov, za katere ne obstaja posebna povezava med njihovimi značilnostmi in njihovim geografskim poreklom, a le če izvajanje te zakonodaje ne posega v cilje Uredbe št. 2081/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 535/97, in če ni v nasprotju s prostim pretokom blaga iz člena 28 ES, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

(1) UL C 86, 23.3.2013.
1.

Člen 13(5) Direktive Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil v državah članicah je treba razlagati tako, da mora biti v primeru, da se država članica odloči materialne pogoje za sprejem zagotoviti v obliki finančne pomoči ali kuponov, ta pomoč zagotovljena od trenutka vložitve prošnje za azil v skladu s členom 13(1) te direktive in dosegati minimalne standarde, opredeljene v členu 13(2) navedene direktive. Ta država članica mora zagotoviti, da je celotni znesek finančne pomoči za pokritje materialnih pogojev za sprejem zadosten, da zagotovi življenjski standard, ki je primeren za zdravje prosilcev za azil in ki lahko zagotovi njihovo eksistenco, in sicer tako, da jim med drugim omogoči nastanitev, pri čemer pa je treba po potrebi upoštevati, da morajo biti v skladu s členom 17 iste direktive spoštovani tudi interesi oseb s posebnimi potrebami. Materialni pogoji za sprejem iz člena 14 (1), (3), (5) in (8) Direktive 2003/9 držav članic ne zavezujejo, če so se odločile te pogoje zagotoviti zgolj v obliki finančne pomoči. Vendar pa mora biti znesek finančne pomoči tolikšen, da omogoči nastanitev mladoletnih otrok skupaj s starši in s tem tudi ohranjanje celovitosti družine.
SL Uradni list Evropske unije C 142/8

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 20. marca 2014 – Rousse Industry proti Evropski komisiji

(Zadeva C-271/13 P) (1)

((Pritožba - Državne pomoči - Državna pomoč, ki jo je Republika Bolgarija dodelila v obliki odpusta terjatev - Sklep Komisije, s katerim je državna pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in s katerim je odrejeno njeno vračilo - Pojem „nova pomoč“ - Obveznost obrazložitve))

2014/C 142/09

Jezik postopka: bolgarščina

Stranki

Pritožnik: Rousse Industry (zastopnika: A Angelov in S Panov, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: C. Urraca Caviedes in D. Stefanov, agenta)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. marca 2013 v zadevi Rousse Industry proti Komisiji (T-489/11) s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo tožeče stranke za razglasitev delne ničnosti Sklepa Komisije 2012/706/EU z dne 13. julija 2011 o državni pomoči SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) ki jo je Bolgarija odobrila podjetju Ruse Industry (UL 2012, L 320, str. 27) – Državna pomoč v obliki odpusta terjatev – Sklep, s katerim je ta pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom in je bilo odrejeno njeno vračilo – Kršitev procesnih pravil, ki posega v pravice pritožnice – Kršitev prava Unije s strani Splošnega sodišča.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Rousse Industry AD se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 207, 20.7.2013.