Keywords

Summary



Keywords

Državljanstvo Evropske unije – Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Direktiva 2004/38 – Pravica državljanov Unije do stalnega prebivališča

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38, člen 16(1) in (4))

Summary

Člen 16(1) in (4) Direktive 2004/38 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo št. 1612/68 in razveljavlja direktive 64/221, 68/360, 72/194, 73/148, 75/34, 75/35, 90/364, 90/365 in 93/96 je treba razlagati tako:

– da je treba obdobja petih let neprekinjenega prebivanja, ki je bilo pred datumom prenosa Direktive 2004/38, torej 30. aprilom 2006, v skladu s predpisi prava Unije pred tem datumom, upoštevati za namen pridobitve pravice do stalnega prebivališča po členu 16(1) te direktive in

– da odsotnosti iz države članice gostiteljice, ki trajajo manj kot dve zaporedni leti in do katerih je prišlo pred 30. aprilom 2006 in po petih letih zakonitega in neprekinjenega prebivanja, končanega pred tem datumom, ne morejo vplivati na pridobitev pravice do stalnega prebivališča po navedenem členu 16(1).

Pridobitev pravice do stalnega prebivališča na podlagi zakonitega prebivanja v neprekinjenem obdobju petih let v državi članici gostiteljici, določenega v členu 16(1) Direktive 2004/38, sicer pred to direktivo ni bila predvidena v predpisih prava Unije, ki so bili sprejeti za izvajanje člena 18 ES. Toda razlaga, da je treba za namen pridobitve te pravice do stalnega prebivališča upoštevati zgolj obdobja petih let neprekinjenega zakonitega prebivanja, ki so se začela po 30. aprilu 2006, povzroči, da je mogoče tako pravico priznati le od 30. aprila 2011. S tako razlago bi bila obdobja prebivanja državljanov Unije, ki so potekala v skladu s predpisi prava Unije pred 30. aprilom 2006, brez učinka za namen pridobitve navedene pravice do stalnega prebivališča, kar je v nasprotju s ciljem Direktive 2004/38 in tej direktivi odvzema polni učinek. Tudi razlaga, da je treba za namen pridobitve pravice do stalnega prebivališča iz člena 16 Direktive 2004/38 upoštevati zgolj obdobja petih let neprekinjenega zakonitega prebivanja, ki so se končala 30. aprila 2006 ali po tem datumu, je v nasprotju s ciljem in polnim učinkom te direktive. Zakonodajalec Unije je namreč pridobitev pravice do stalnega prebivališča po členu 16(1) Direktive 2004/38 pogojil z integracijo državljana Unije v državi članici gostiteljici. Toda bilo bi v nasprotju z idejo o integraciji, na kateri temelji člen 16 navedene direktive, če bi se štelo, da je zahtevana stopnja integracije v državi članici gostiteljici odvisna od tega, ali se je nepretrgano petletno prebivanje končalo pred 30. aprilom 2006 ali po tem datumu. Poleg tega, ker je pravico do stalnega prebivališča iz člena 16 Direktive 2004/38 mogoče pridobiti šele od 30. aprila 2006, upoštevanje obdobij prebivanja po tem datumu ne povzroči retroaktivnosti člena 16 Direktive 2004/38, temveč zgolj določa sedanje učinke položajev, ki so nastali pred datumom prenosa te direktive.

Poleg tega bi bili tako namen in cilj Direktive 2004/38, in sicer olajšanje uresničevanja temeljne pravice do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic in krepitev te temeljne pravice, kakor – natančneje – namen in cilj člena 16 te direktive, in sicer spodbujanje socialne kohezije in krepitev občutka državljanstva Unije s pravico do stalnega prebivališča, resno ogroženi, če se pravica do stalnega prebivališča ne bi priznala državljanom Unije, ki so v državi članici gostiteljici zakonito prebivali v neprekinjenem obdobju petih let, ki se je končalo pred 30. aprilom 2006, zgolj zaradi začasnih odsotnosti, krajših od dveh zaporednih let, do katerih je prišlo po tem obdobju, vendar pred tem datumom. Tudi kadar je treba za namen pridobitve pravice do stalnega prebivališča iz odstavka 1 člena 16 Direktive 2004/38 upoštevati obdobja petih let prebivanja, ki so se končala pred 30. aprilom 2006, je treba za navedena obdobja nujno uporabiti odstavek 4 tega člena 16. Sicer bi morale države članice na podlagi navedenega člena 16 priznati to pravico do stalnega prebivališča tudi v primeru daljših odsotnosti, ki zbujajo dvom o povezavi med zadevno osebo in državo članico gostiteljico.

(Glej točke 33, od 35 do 38, 53, 56 in 59 ter izrek.)