27.

V izpodbijanem sklepu je Sodišče prve stopnje navedlo naslednje razloge: „22 Sodišče prve stopnje poudarja, tako kot navaja tožeča stranka, da vročitev izpodbijane odločbe prek družbe za ekspresno dostavo pošiljk, kakršna je družba DHL, ni med načini obveščanja iz pravila 61(2) Uredbe št. 2868/95. Poleg tega je treba ugotoviti, da niti [Urad] niti tožeča stranka, ki celo izrecno trdi, da vročitev prek družbe DHL ni vročitev po pošti, ne trdita, da je bila pošiljka DHL, ki je bila tožeči stranki vročena 28. oktobra 2005, poslana kot priporočena pošiljka, da je družba DHL pooblaščena za tako pošiljanje v Nemčiji in da je bila izpodbijana odločba tožeči stranki vročena na katerega od drugih načinov iz pravila 61(2) Uredbe št. 2868/95 in pravil od 62 do 66 iste uredbe. Glede tega je treba še opozoriti, da v spremnem dopisu k pošiljki DHL, ki je bila vročena tožeči stranki, nikakor ni navedeno, da gre za priporočeno pošiljko, ampak je v njem izpostavljeno, da je bila ta pošiljka ‚vročena samo prek družbe DHL‘. 23 Iz navedenega izhaja, da obvestilo o izpodbijani odločbi tožeči stranki ni bilo vročeno v skladu z zahtevami, ki izhajajo iz pravil 61 in 62 Uredbe št. 2868/95. 24 V nasprotju s trditvijo tožeče stranke pa na podlagi te okoliščine ni mogoče sklepati, da je bila ta tožba vložena v skladu s predpisanimi roki. 25 Treba je namreč opozoriti, da je v pravilu 68 Uredbe št. 2868/95, naslovljenem ‚Nepravilnosti pri obveščanju‘, določeno, da se šteje, ‚[č]e je dokument dosegel naslovnika in če [Urad] ne more dokazati, da je bil pravilno vročen, ali če določbe v zvezi z njegovo vročitvijo niso bile upoštevane, […] da je bil dokument vročen na datum, ki ga kot datum prejema določi [Urad].‘ 26 To določbo v celoti je treba razumeti tako, da priznava [Uradu] možnost dokazati, kdaj je dokument dosegel naslovnika, če ne more dokazati pravilne vročitve ali če določbe v zvezi z njegovo vročitvijo niso bile upoštevane, in da temu dokazu pripisuje pravne učinke pravilne vročitve (sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. aprila 2005 v zadevi Success-Marketing proti UUNT – Chipita (PAN & CO), T-380/02 in T-128/03, ZOdl., str. II-1233, točka 64). 27 V zadevnem primeru med strankama ni sporno, da je tožeča stranka pošiljko DHL prejela 28. oktobra 2005, kar dokazuje tudi spremna evidenca pošiljke, ki jo vodi sodno tajništvo odbora za pritožbe. 28 Torej se na podlagi pravila 68 Uredbe št. 2868/95 šteje, da je bila izpodbijana odločba tožeči stranki vročena 28. oktobra 2005, zato domneve iz pravila 62(3) Uredbe št. 2868/95 v zadevnem primeru ni mogoče uporabiti. To se poleg tega sklada tudi s pravilom 70(2) Uredbe št. 2868/95, v katerem je določeno, da je, ‚[č]e je […] procesno dejanje vročitev, […] dogodek, ki šteje, prejem vročenega dokumenta, razen če ni predvideno drugače.‘ Prav tako iz ustaljene sodne prakse v zvezi s členom 230, peti odstavek, ES izhaja, da začne rok za pritožbo, če je bil izpodbijani akt vročen naslovniku, teči na dan, ko je zadevni naslovnik ta akt prejel (glede tega glej sodbo Sodišča prve stopnje z dne v zadevi Bayer proti Komisiji, T-12/90, Recueil, str. II-219, točka 19, ki je bila v pritožbenem postopku potrjena s sodbo Sodišča z dne v zadevi Bayer proti Komisiji, C-195/91 P, Recueil, str. I-5619). 29 V takih okoliščinah in ob upoštevanju dejstva, da je treba na podlagi člena 63(5) Uredbe št. 40/94 tožbo pred Sodiščem prve stopnje vložiti v dvomesečnem roku po datumu obvestila o odločbi odbora za pritožbe, ki ga je mogoče na podlagi člena 102(2) Poslovnika podaljšati za deset dni zaradi oddaljenosti, je treba ugotoviti, da se je rok za pritožbo zoper izpodbijano odločbo iztekel 9. januarja 2006. 30 Ta tožba, ki je bila vložena 16. januarja 2006, je torej prepozna in jo je treba zato zavreči kot nedopustno.“