ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. februarja 2020 – Uniwersytet Wrocławski/Izvajalska agencija za raziskave (REA) (C-515/17 P), Republika Poljska/Uniwersytet Wrocławski, Izvajalska agencija za raziskave (REA) (C-561/17 P)

(Združeni zadevi C-515/17 P in C-561/17 P) (1)

(Pritožba - Ničnostna tožba - Člen 19 Statuta Sodišča Evropske unije - Zastopanje strank v direktnih tožbah pred sodiščema Unije - Odvetnik, ki je v razmerju do tožeče stranke tretja oseba - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)

(2020/C 137/03)

Jezik postopka: poljščina

Stranke

(Zadeva C-515/17 P)

Pritožnica: Uniwersytet Wrocławski (zastopniki: A. Krawczyk-Giehsmann in K. Szarek, adwokaci, K. Słomka, radca prawny)

Druga stranka v postopku: Izvajalska agencija za raziskave (zastopniki: S. Payan-Lagrou in V. Canetti, agentki, skupaj z M. Le Berrejem, avocat, in M. G. Materno, radca prawny)

Intervenientka v podporo tožeče stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil in A. Kasalická, agenti)

(Zadeva C-561/17 P)

Pritožnica: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, D. Lutostańska in A. Siwek-Slusarek, agenti)

Drugi stranki v postopku: Uniwersytet Wrocławski (zastopniki: A. Krawczyk-Giehsmann in K. Szarek, adwokaci, in K. Słomka, radca prawny), Izvajalska agencija za raziskave (REA) (zastopniki: S. Payan-Lagrou in V. Canetti, agentki, skupaj z M. Le Berrejem, avocat, in M. G. Materno, radca prawny)

Intervenientki v podporo tožeče stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil in A. Kasalická, agenti), Krajowa Izba Radców Prawnych (zastopnika: P. K. Rosiak in S. Patyra, radcowie prawni)

Izrek

1. Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 13. junija 2017, Uniwersytet Wrocławski/REA (T 137/16, neobjavljen, EU:T:2017:407), se razveljavi.

2. Zadeva T 137/16 se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

3. Odločitev o stroških se pridrži.

(1) UL C 5, 8.1.2018.
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) – Bayer Pharma AG/Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

(Zadeva C-688/17) (1)

(Predhodno odločanje - Intelektualna lastnina - Patenti - Direktiva 2004/48/ES - Člen 9(7) - Dajanje izdelkov na trg s kršitvijo pravic, podeljenih s patentom - Začasni ukrepi - Naknadna ugotovitev ničnosti patenta - Posledice - Pravica do ustreznega nadomestila za škodo, ki so jo povzročili začasni ukrepi)

(2019/C 383/12)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Fővárosi Törvényszék

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Bayer Pharma AG

Toženi stranki: Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

Izrek

Člen 9(7) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, zlasti pojem „ustrezno nadomestilo za škodo“ iz te določbe, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da ni treba plačati odškodnine osebi za škodo, ki jo je utrpela, ker ni ravnala, kot je mogoče na splošno pričakovati od vsakogar, da bi se izognila svoji škodi ali jo zmanjšala, in ki v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, privede do tega, da sodišče vlagatelju predloga za sprejetje začasnih ukrepov ne naloži povračila škode, povzročene s temi ukrepi, čeprav je bil patent, na podlagi katerega so bili ti predlagani in odobreni, naknadno razglašen za ničen, če ta ureditev sodišču omogoča, da ustrezno upošteva vse objektivne okoliščine zadeve, v kar je vključeno ravnanje strank, da se zlasti preveri, da vlagatelj ni zlorabil navedenih ukrepov.

(1) UL C 112, 26.3.2018.
2.

Določbe člena 8(1) in (5) Direktive 95/46 je treba razlagati tako, da mora upravljavec iskalnika na njihovi podlagi – ob upoštevanju izjem, določenih v tej direktivi – načeloma ugoditi zahtevam za odstranitev povezav na spletne strani, na katerih so osebni podatki, ki spadajo v posebne vrste iz teh določb. Člen 8(2)(e) Direktive 95/46 je treba razlagati tako, da lahko tak upravljavec iskalnika na njegovi podlagi zavrne zahtevo za odstranitev povezav, kadar ugotovi, da zadevne povezave vodijo do vsebin, ki vključujejo osebne podatke, ki spadajo med posebne vrste iz tega člena 8(1), vendar je njihova obdelava zajeta tudi z izjemo iz navedenega člena 8(2)(e), če ta obdelava izpolnjuje tudi vse druge pogoje glede zakonitosti iz te direktive in če posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, na podlagi člena 14, prvi odstavek, (a), te direktive nima pravice, da navedeni obdelavi ugovarja na podlagi zakonitih in nujnih razlogov, povezanih z njegovim posebnim položajem. Določbe Direktive 95/46 je treba razlagati tako, da mora upravljavec iskalnika, kadar prejme zahtevo za odstranitev povezave do spletne strani, na kateri so objavljeni osebni podatki, ki spadajo v posebne vrste iz člena 8(1) in (5) te direktive, na podlagi vseh upoštevnih elementov posameznega primera in ob upoštevanju resnosti posega v temeljni pravici zadevne osebe do spoštovanja zasebnega življenja in varstva osebnih podatkov iz členov 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z vidika razlogov bistvenega javnega interesa iz člena 8(4) navedene direktive in ob spoštovanju pogojev iz zadnjenavedene določbe preveriti, ali je vključitev te povezave na seznam zadetkov, ki se prikaže po iskanju, opravljenem na podlagi imena te osebe, nujno potrebna za varovanje svobode obveščanja internetnih uporabnikov, ki bi morda imeli interes za dostop do te spletne strani na podlagi takega iskanja, iz člena 11 Listine.
2.

Člen 267 PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU je treba razlagati tako, da nacionalno sodišče pred predložitvijo zadeve Sodišču od institucij Evropske unije, ki so sodelovale pri sprejemanju akta sekundarne zakonodaje Unije, katerega veljavnost se izpodbija pred tem nacionalnim sodiščem, lahko zahteva informacije in točno določene elemente, za katere meni, da so nujni za odpravo kakršnega koli dvoma nacionalnega sodišča o veljavnosti zadevnega akta Unije in za izognitev vložitvi predloga za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču glede presoje veljavnosti tega akta.
1.

Člen 3(2), drugi pododstavek, Uredbe (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju je treba razlagati tako, da to, da država članica ni podala uradnega obvestila v skladu s to določbo o tem, da notarji izvajajo sodno funkcijo, ni odločilno za njihovo opredelitev kot „sodišče“. Člen 3(2), prvi pododstavek, Uredbe št. 650/2012 je treba razlagati tako, da notar, ki sestavi listino na podlagi soglasne zahteve vseh strank v notarskem postopku, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ni „sodišče“ v smislu navedene določbe, zato je treba člen 3(1)(g) te uredbe razlagati tako, da taka listina ni „odločba“ v smislu te določbe.
2.

Člen 13(1)(b) Uredbe št. 510/2006 je treba razlagati tako, da lahko uporaba figurativnih znakov, ki spominjajo na geografsko območje, na katero se navezuje označba porekla iz člena 2(1)(a) te uredbe, pomeni njeno omembo, tudi če navedene figurativne znake uporablja proizvajalec s sedežem v tej regiji, vendar čigar izdelki, ki so podobni ali primerljivi s tistimi, ki so zaščiteni s to označbo porekla, z njo niso zaščiteni.
1.

Člen 7(1), prvi stavek, Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitev, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008, v povezavi s členom 8 te direktive je treba razlagati tako, da nasprotuje pravilu nacionalnega prava, ki kot enakovredno vložitvi procesne vloge na zadevnem sodišču priznava zgolj oddajo take vloge v poštni poslovalnici edinega izvajalca, imenovanega za zagotavljanje univerzalne poštne storitve, in to brez objektivne utemeljitve v zvezi z javnim redom ali javno varnostjo.
C 155/7

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. marca 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – A & G Farschul-Akademie GmbH/Finanzamt Wolfenbüttel

(Zadeva C-449/17) (1)

(Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 132(1)(i) in (j) - Oprostitev za nekatere dejavnosti, ki so v javnem interesu - Šolsko ali univerzitetno izobraževanje - Pojem - Tečaj vožnje motornih vozil, ki ga zagotavlja avtošola)

(2019/C 155/08)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: A & G Farschul-Akademie GmbH

Tožena stranka: Finanzamt Wolfenbüttel

Izrek

Pojem „šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ v smislu člena 132(1), (i) in (j), Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ne zajema poučevanja vožnje motornih vozil, ki ga zagotavlja avtošola, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, za pridobitev vozniškega dovoljenja za vozila kategorij B in C1 iz člena 4(4) Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih.

(1) UL C 330, 2.10.2017.
1.

Italijanska republika s tem, da v zvezi z odlagališči v Aviglianu (kraj Serre Le Brecce), Ferrandini (kraj Venita), Genzanu di Lucanii (kraj Matinella), Latronicu (kraj Torre), Laurii (kraj Carpineto), Maratei (kraj Montescuro), Moliternu (kraj Tempa La Guarella), odlagališčema v Potenzi (kraj Montegrosso-Pallareta), odlagališči v Rapolli (kraj Albero in Piano), Roccanovi (kraj Serre), Sant’Angelu Le Fratte (kraj Farisi), Campotostu (kraj Reperduso), Capistrellu (kraj Trasolero), Francavilli (Valle Anzuca), L’Aquili (kraj Ponte delle Grotte), Andrii (D’Oria G.& C. Snc), Canosi (CO.BE.MA), Biscegliu (CO.GE.SER), Andrii (F.lli Acquaviva) Traniju (BAT-Igea Srl) Torviscosi (družba Caffaro), Atelli (kraj Cafaro), Corletu Perticari (kraj Tempa Masone), Marsicu Nuovu (kraj Galaino), Materi (kraj La Martella) Pescopaganu (kraj Domacchia), Rioneru in Volture (kraj Ventaruolo), Salandri (kraj Piano del Governo), San Mauru Fortu (kraj Priati), Senisu (kraj Palomabara), Titu (kraj Aia dei Monaci), Titu (kraj Valle del Forno), Capestranu (kraj Tirassegno), Castellaltu (kraj Colle Coccu), Castelvecchiu Calvisiu (kraj Termine), Corfiniu (kraj Cannucce), Corfiniu (kraj Case querceto), Moscianu S. Angelu (kraj Santa Assunta), S. Omeru (kraj Ficcadenti), Montecorvinu Puglianu (kraj Parapoti), San Bartolomeu in Galdo (kraj Serra Pastore), Triviganu (prej Cava Zof) in Torviscosi (kraj La Valletta) ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi se v skladu s členom 7(g) in členom 13 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih čim prej zaprla tista od teh odlagališč, ki jim v skladu s členom 8 te direktive ni bilo izdano dovoljenje za nadaljnje obratovanje, oziroma s tem, da za tista od navedenih odlagališč, ki so pridobila dovoljenje za nadaljnje obratovanje, ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev skladnosti z zahtevami iz navedene direktive – razen zahtev iz Priloge I, točka 1, k tej direktivi – ni izpolnila obveznosti iz člena 14(b) in (c) Direktive 1999/31.
Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 14. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Vetsch Int. Transporte GmbH

(Zadeva C-531/17) (1)

(Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 143(1)(d) - Oprostitve DDV pri uvozu - Uvoz, ki mu sledi prenos znotraj Skupnosti - Poznejša dobava znotraj Skupnosti - Davčna utaja - Zavrnitev oprostitve - Pogoji)

(2019/C 131/09)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Vetsch Int. Transporte GmbH

ob udeležbi: Zollamt Feldkirch Wolfurt

Izrek

Člen 143(d) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in člen 143(1)(d) te direktive, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2009/69/ES z dne 25. junija 2009, je treba razlagati tako, da se uvozniku, ki je določen oziroma priznan kot dolžnik za plačilo davka na dodano vrednost v smislu člena 201 Direktive 2006/112, pravica do oprostitve tega davka pri uvozu iz teh določb – v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem, prvič, prejemnik blaga, ki je predmet prenosa znotraj Skupnosti, ki je sledil temu uvozu, stori utajo v zvezi s transakcijo, ki je bila izvedena po tem prenosu in ki z navedenim prenosom ni povezana, ter drugič, nič ne kaže na to, da bi uvoznik vedel ali bi moral vedeti, da je bila ta poznejša transakcija del utaje, ki jo je storil prejemnik – ne sme zavrniti.

(1) UL C 412, 4.12.2017.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour administrative d'appel de Versailles – Francija) – Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)/Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

(Zadeva C-497/17) (1)

(Predhodno odločanje - Člen 13 PDEU - Dobro počutje živali - Uredba (ES) št. 1099/2009 - Zaščita živali pri usmrtitvi - Posebne metode zakola, predpisane za verske obrede - Uredba (ES) št. 834/2007 - Člen 3 in člen 14(1)(b)(viii) - Združljivost z ekološko živinorejo - Uredba (ES) št. 889/2008 - Člen 57, prvi odstavek - Logotip ekološke pridelave Evropske unije)

(2019/C 139/09)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour administrative d'appel de Versailles

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)

Tožene stranke: Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

Izrek

Uredbo Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2092/91, zlasti člen 3 in člen 14(1)(b)(viii) te uredbe, v povezavi s členom 13 PDEU je treba razlagati tako, da ne dopušča uporabe logotipa ekološke pridelave Evropske unije iz člena 57, prvi odstavek, Uredbe Komisije (ES) št. 889/2008 z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 834/2007, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 271/2010 z dne 24. marca 2010, na proizvodih iz živali, ki so bile obredno zaklane brez predhodnega omamljanja, pri čemer je bil ta obredni zakol opravljen v pogojih, določenih v Uredbi Sveta (ES) št. 1099/2009 z dne 24. septembra 2009 o zaščiti živali pri usmrtitvi, zlasti v členu 4(4) te uredbe.

(1) UL C 347, 16.10.2017.
6.

Komisiji se naloži plačilo stroškov v zadevah C 183/17 P, C 184/17 P in T 29/15.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Zvezna republika Nemčija/Touring Tours und Travel GmbH (C-412/17), Sociedad de Transportes SA (C-474/17)

(Združeni zadevi C-412/17 in C-474/17) (1)

((Predhodno odločanje - Področje svobode, varnosti in pravice - Uredba (ES) št. 562/2006 - Zakonik Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) - Člena 20 in 21 - Odprava kontrol na notranjih mejah schengenskega območja - Kontrole znotraj ozemlja države članice - Ukrepi, ki imajo enakovreden učinek kot mejna kontrola - Zakonodaja države članice, ki avtobusnemu prevozniku pri prehajanju notranjih meja schengenskega območja nalaga kontrolo potnih listov in dovoljenj za prebivanje potnikov - Kazen - Zagrožena denarna kazen))

(2019/C 65/12)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija

Tožena stranka: Touring Tours und Travel GmbH (C-412/17), Sociedad de Transportes SA (C-474/17)

Izrek

Člen 67(2) PDEU in člen 21 Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah), kot je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 610/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013, je treba razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki vse avtobusne prevoznike, ki izvajajo redni čezmejni linijski prevoz znotraj schengenskega območja na ozemlje te države članice, zavezuje, da pred prehodom notranje meje preverijo potni list in dovoljenje za prebivanje potnikov, da bi preprečili prevoz državljanov tretjih držav, ki nimajo teh potnih listin, na nacionalno ozemlje, in ki za zagotovitev spoštovanja te obveznosti kontrole omogoča, da policijski organi za prevoznike, za katere je bilo ugotovljeno, da so na to ozemlje prepeljali državljane tretjih držav brez navedenih potnih listin, sprejmejo odločbo o prepovedi takega prevoza, vključno z grožnjo denarne kazni.

(1) UL C 330, 2.10.2017.

UL C 382, 13.11.2017.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. januarja 2019 – Deza a.s./Evropska agencija za kemikalije, Kraljevina Danska, Kraljevina Nizozemska, Kraljevina Švedska, Kraljevina Norveška

(Zadeva C-419/17 P) (1)

((Pritožba - Uredba (ES) št. 1907/2006 (Uredba REACH) - Priloga XIV - Izdelava seznama snovi, ki so predmet avtorizacije - Vpis na seznam snovi, ki bodo morda vključene v Prilogo XIV - Posodobitev vpisa na seznam za snov bis(2-etilheksil) ftalat (DEHP) - Domnevne napake pri razlagi in uporabi Uredbe REACH in načela pravne varnosti - Izkrivljanje dejstev in dokazov - Obseg nadzora))

(2019/C 93/15)

Jezik postopka: češčina

Stranke

Pritožnica: Deza a.s. (zastopnik: P. Dejl, advokát)

Druge stranke v postopku: Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopniki: W. Broere, N. Herbatschek in M. Heikkilä, agenti, skupaj z M. Procházkom in M. Maškovom, advokáti), Kraljevina Danska (zastopnika: J. Nymann-Lindegren in M. Wolff, agenta), Kraljevina Nizozemska, Kraljevina Švedska (zastopnice: A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev in L. Zettergren, agentke), Kraljevina Norveška

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Deza, a.s., se naloži, da poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Evropske agencije za kemikalije (ECHA).

3. Kraljevina Danska in Kraljevina Švedska nosita svoje stroške.

(1) UL C 293, 4.9.2017.
1.

Člen 2, točka 5, in člen 28(1) Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES je treba razlagati tako, da so sistemi, kakršni so obravnavani v postopku v glavni stvari, ki so bili vzpostavljeni za lastno porabo pred začetkom veljavnosti te direktive, ki jih upravlja zasebni subjekt, na katere je priključeno manjše število proizvodnih in porabniških enot ter ki so povezani z javnim omrežjem, distribucijski sistemi, ki spadajo na področje uporabe navedene direktive.
1.

Člen 31(1) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, je treba razlagati tako, da podjetja, ki ponuja ogled televizijskih programov pretočno in v živo po internetu, zgolj iz tega razloga ni treba šteti za podjetje, ki zagotavlja elektronsko komunikacijsko omrežje, ki se uporablja za distribucijo radijskih ali televizijskih radiodifuzijskih kanalov v javnosti.
1.

Člen 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst je treba razlagati tako, da mora „ustrezna presoja“ po eni strani zajeti vse habitatne tipe in vrste, za katere je območje zaščiteno, in po drugi strani opredeliti in presoditi tako vplive predlaganega projekta na vrste, prisotne na tem območju, ki niso bile uvrščene v seznam, kot tudi vplive na habitatne tipe in vrste zunaj meja navedenega območja, če ti vplivi lahko vplivajo na cilje ohranjanja območja.
1.

Določbo 4, točka 1, Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je naveden v Prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki delodajalcu omogoča, da ob koncu poučevanja prekine delovno razmerje za določen čas profesorjem, ki so zaposleni za eno šolsko leto kot nadomestni uradniki, ker sta pogoja potrebe in nujnosti, na podlagi katerih so bili imenovani, do tega datuma prenehala, medtem ko se delovno razmerje za nedoločen čas profesorjev, ki imajo status kariernih uradnikov, ohrani.
1.

Madžarska s tem, da je uvedla in ohranila v veljavi nacionalni sistem mobilnega plačevanja, ki ga urejata nemzeti mobil fizetési rendszerről szóló 2011. évi CC. törvény (zakon št. CC iz leta 2011 o nacionalnem sistemu mobilnega plačevanja) in 356/2012. (XII. 13.) Korm. rendelet a nemzeti mobil fizetési rendszerről szóló törvény végrehajtásáról (vladna uredba št. 356/2012 za izvedbo zakona o nacionalnem sistemu mobilnega plačevanja), ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi člena 15(2)(d) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu in člena 56 PDEU.
C 16/16

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Nizozemska) – Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV

(Zadeva C-310/17) (1)

((Predhodno odločanje - Intelektualna lastnina - Usklajevanje določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi - Direktiva 2001/29/ES - Področje uporabe - Člen 2 - Pravice reproduciranja - Pojem „delo“ - Okus živila))

(2019/C 16/18)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Levola Hengelo BV

Tožena stranka: Smilde Foods BV

Izrek

Direktivo 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se na podlagi te direktive okus živila zavaruje z avtorsko pravico, in temu, da se nacionalna zakonodaja razlaga tako, da takemu okusu zagotavlja varstvo z avtorsko pravico.

(1) UL C 269, 14.8.2017.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 17. oktobra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemčija) – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten

(Zadeva C-425/17) (1)

((Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Izdelava, predstavitev in prodaja tobačnih izdelkov - Direktiva 2014/40/EU - Prepoved trženja tobaka za oralno uporabo - Pojma „tobak za žvečenje“ in „tobak za oralno uporabo“ - Masa iz fino mletega tobaka (Thunder Chewing Tabacco) in porozne celulozne vrečke iz fino mletega tobaka (Thunder Frosted Chewing Bags)))

(2018/C 455/21)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG

Tožena stranka: Stadt Kempten

Ob udeležbi: Landesanwaltschaft Bayern

Izrek

Člen 2, točka 8, Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES v povezavi s členom 2, točka 6, te direktive je treba razlagati tako, da so tobačni izdelki, namenjeni za žvečenje, v smislu teh določb samo tisti tobačni izdelki, ki jih je mogoče pravilno uživati le žvečene, kar pa mora ugotoviti nacionalno sodišče glede na vse upoštevne objektivne značilnosti zadevnih izdelkov, kot so njihova sestava, trdnost, oblika, in kjer je to ustrezno, dejanska uporaba s strani potrošnikov.

(1) UL C 347, 16.10.2017.