Keywords

Summary



Keywords

1. Pritožba – Razlogi – Nadzor Sodišča nad presojo dejstev in dokazov – Izključitev, razen ob izkrivljanju

(člen 225 ES; Statut Sodišča, člen 58)

2. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pregled Komisije – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati

(člena 87 ES in 88 ES)

3. Pomoči, ki jih dodelijo države – Odločba Komisije o začetku formalnega postopka preiskave v zvezi z državnim ukrepom – Sodni nadzor – Meje

(člen 88(2) in (3) ES; Uredba Sveta št. 659/1999, člen 6)

4. Pravo Unije – Načela – Varstvo zaupanja v pravo – Odločba Komisije na področju državnih pomoči, ki ne spreminja presoje iz prejšnje odločbe Komisije – Kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj – Neobstoj

5. Pomoči, ki jih dodelijo države – Odločba Komisije o začetku formalnega postopka preiskave v zvezi z državnim ukrepom, ki je začasno opredeljen kot nova pomoč – Obveznost obrazložitve – Obseg

(člena 88(2) in (3) ES ter 253 ES)

6. Pomoči, ki jih dodelijo države – Obstoječe pomoči in nove pomoči – Vsebinska sprememba ukrepa, ki sprva ni bil opredeljen kot pomoč

(člena 87 ES in 88 ES)

7. Pomoči, ki jih dodelijo države – Obstoječe pomoči in nove pomoči – Razlikovanje na podlagi objektivnih meril

(člena 87 ES in 88 ES)

Summary

1. Sodišče v skladu s členom 225 ES in členom 58 Statuta Sodišča v okviru pritožbe ni pristojno ugotavljati in presojati upoštevnega dejanskega stanja, razen ob njegovem izkrivljanju. Splošno sodišče je, če ne izkrivlja dejstev, edino pristojno za njihovo presojo.

(Glej točki 39 in 42.)

2. Način financiranja pomoči lahko povzroči nezdružljivost celotnega sistema pomoči s skupnim trgom. V takem primeru mora Komisija preučiti pomoč ob upoštevanju učinkov njenega financiranja.

(Glej točko 48.)

3. Spomniti je treba, da je cilj faze predhodne preučitve pomoči po členu 88(3) ES, ki jo urejata člena 4 in 5 Uredbe št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES, omogočiti Komisiji, da oblikuje prvo mnenje o delni ali popolni združljivosti zadevne pomoči s skupnim trgom. Ta faza se razlikuje od faze preučitve iz člena 88(2) ES, ki jo urejata člena 6 in 7 navedene uredbe in katere namen je Komisiji omogočiti, da se v celoti seznani z vsemi podatki o zadevi. Kot izhaja iz člena 6 Uredbe št. 659/1999, odločba o začetku formalnega postopka preiskave vključuje predhodno oceno Komisije, ali ima predlagani ukrep značilnost pomoči, in izpostavlja dvome o njegovi združljivosti s skupnim trgom.

Komisija mora tako odločbo o začetku postopka sprejeti, če na podlagi prve preučitve ni bila prepričana, da je zadevni ukrep združljiv s skupnim trgom, pri čemer mora biti nadzor zakonitosti te odločbe, ki ga izvaja Splošno sodišče, obvezno omejen tako, da je, kadar tožeče stranke izpodbijajo presojo Komisije glede opredelitve spornega ukrepa kot državne pomoči, nadzor sodišča Unije omejen na presojo vprašanja, ali je Komisija storila očitne napake pri presoji.

(Glej točke 57, 58, 60 in 61.)

4. Pravica sklicevanja na načelo varstva zaupanja v pravo velja za vsako zadevno osebo, za katero je institucija Evropske unije ustvarila legitimna pričakovanja, oprta na natančna zagotovila, ki so ji bila dana. Če pa lahko razumen in preudaren gospodarski subjekt predvidi sprejetje ukrepa Evropske unije, ki lahko vpliva na njegove interese, se ob njegovem sprejetju na to načelo ne more sklicevati.

Načelo varstva zaupanja v pravo je na področju državnih pomoči lahko kršeno, kadar Komisija spremeni presojo zadevnega ukrepa zgolj na podlagi strožje uporabe pravil Pogodbe glede državnih pomoči. V tem primeru tožeči stranki namreč lahko upravičeno pričakujeta, da jima bo z odločbo Komisije, ki spreminja prejšnjo presojo, zagotovljen čas, potreben za dejansko upoštevanje te spremembe presoje.

Ta položaj se razlikuje od položaja, v katerem Komisija v izpodbijani odločbi ne spreminja svoje presoje ukrepa iz prejšnje odločbe, ampak navaja dvome glede zadevnega ukrepa, ker so bile ugotovitve v prejšnji odločbi časovno omejene in vezane na okoliščine, ki so obstajale v danem trenutku, in zaradi sprememb, določenih z ukrepom v tej odločbi. V takem primeru na podlagi prejšnje odločbe ni mogoče imeti legitimnih pričakovanj, da bodo ugotovitve Komisija iz te odločbe veljale za novi mehanizem financiranja.

(Glej točke od 71 do 74.)

5. Zahtevo po obrazložitvi iz člena 253 ES je treba presojati glede na okoliščine posameznega primera, zlasti glede na vsebino akta, lastnosti podanih razlogov in interes za pojasnitev, ki ga lahko imajo naslovniki akta ali drugi, ki jih ta neposredno in posamično zadeva.

Komisija se lahko glede faze predhodne preučitve ukrepa, ki ni bil predmet prejšnje preučitve, omeji na povzetek upoštevnih dejanskih in pravnih vprašanj, na vključitev začasne presoje zadevnega državnega ukrepa, da bi se ugotovilo, ali ta ukrep pomeni pomoč, in na navedbo dvomov o njegovi združljivosti s skupnim trgom.

(Glej točki 96 in 102.)

6. Sama okoliščina, da se ukrep, za katerega ni bilo ugotovljeno, da je državna pomoč, po potrebi uporablja še po podaljšanju veljavnosti pravnega akta, s katerim je bil odobren, ga ne more spremeniti v državno pomoč, zlasti ne v novo državno pomoč. Če pa je bil ta ukrep vsebinsko spremenjen, ga je treba preučiti glede na pravila, ki se uporabljajo za nove pomoči.

(Glej točke od 110 do 112.)

7. Pojem veljavne ali nove pomoči ustreza objektivnemu položaju in ne more biti odvisen od ravnanja ali izjav institucij.

(Glej točko 125.)