ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Besedna znamka M’Cooky in figurativna znamka MR.COOK (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 45, 83, 85 in 86.)
V skladu s členom 55(1) Uredbe št. 2100/94 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti in členom 13(1) Uredbe št. 874/2009 o določitvi izvedbenih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 v zvezi s postopkom, ki poteka na Uradu Skupnosti za rastlinske sorte (USRS), je upravni svet USRS pristojen, da enemu ali več pristojnim uradom države članice zaupa odgovornost za preizkušanje sort zadevne vrste.

Nedvoumna in predhodna določitev Urada za preizkušanje sort, odgovornega za preizkušanje vseh vrst ali sort, ki spadajo v isto mutacijsko skupino, je v skladu s splošno sistematiko ureditve Skupnosti za varstvo žlahtniteljskih pravic, ki jo uvaja Uredba št. 2100/94, in načeli enakega obravnavanja, pravne varnosti in preglednosti, na katerih ta uredba temelji. Navedena splošna sistematika in navedena načela namreč zahtevajo, da se vse prijavljene sorte, ki spadajo v isto skupino mutacije rastlin glede dane vrste, preučijo v enakih pogojih.

(Glej točke 48, 52 in 53.)
5.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Besedna znamka METABOX–Besedni znamki META4 in figurativni znamki meta4 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 38, 41, 44, 69, 70, 72, 73, 75 in 76.)
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Besedna znamka BEPOST–Figurativna znamka ePost in besedna znamka POST (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 27, 72, 73, od 81 do 84 in od 91 do 93.)
2.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Ločen preizkus razlogov za zavrnitev glede vsakega proizvoda ali storitve, na katerega se nanaša zahteva za registracijo–Obveznost obrazložitve zavrnitve registracije–Obseg (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 7(1) in 75, prvi stavek) (Glej točke od 16 do 20.)
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka SLIMDYNAMICS in besedna znamka DYNAMIN (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 25, 40, 69 in 80.)
2.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Podobnost med zadevnima znamkama–Merila presoje–Sestavljena znamka (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (glej točke od 29 do 31, 56 in 71)
6.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke z ugledom–Varstvo prejšnje ugledne znamke, razširjeno na proizvode ali storitve, ki niso podobni–Figurativna znamka BURLINGTON THE ORIGINAL–Besedni znamki BURLINGTON in BURLINGTON ARCADE in figurativni znamki BURLINGTON ARCADE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(5)) (Glej točke od 43 do 45.)
Iz člena 3 splošnih določb za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov, ki jih je sprejela Komisija, izhaja, da se za uradnika, ki izpolnjuje prve štiri pogoje iz navedenega člena, vendar njegovo ocenjevalno poročilo ni postalo dokončno, kljub temu šteje, da lahko napreduje, če to poročilo ni moglo biti dokončano zaradi zamude, ki mu je ni mogoče pripisati. Zadevni uradnik v tem primeru sodeluje v postopku napredovanja na podlagi drugih veljavnih informacij, ki nadomestijo ocenjevalno poročilo.

Organ za imenovanja je kršil to določbo in napačno uporabil pravo s tem, da tožeči stranki ni priznal pravice do udeležbe v postopku napredovanja, ker zaradi njene upravičene odsotnosti zaradi bolniškega dopusta ni bilo mogoče sestaviti nekaterih njenih ocenjevalnih poročil.

V zvezi s tem razlaga te določbe, na podlagi katere organ za imenovanja zavrne udeležbo zadevnega uradnika v zadevnem postopku napredovanja na podlagi drugih informacij, ki nadomestijo ta neobstoječa ocenjevalna poročila, in jo pogojuje z vrnitvijo na delovno mesto, ne upošteva primerov, ko se uradnik na delovno mesto ne vrne dovolj zgodaj, oziroma se morebiti na delovno mesto nikoli ne vrne.

Poleg tega mora organ za imenovanja vsako leto izvesti postopek napredovanja in v postopku napredovanja ne more, v tem primeru za več let, odložiti udeležbe uradnika, ki lahko napreduje, v skladu s splošnimi določbami za izvajanje člena 45.

(Glej točke 24, 27, 31 in 32.)
6.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka RE-CONzerø in besedna znamka ZERO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 33, od 49 do 52, 56, 57, 59 in 60.)
2.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka iCell. Insulation Technology Made in Sweden–Besedni znamki Isocell in ISOCELL (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 21, 30, 37, 40, 41 in 43.)
2.

Družba Eurofast SARL mora Evropski komisiji plačati znesek v višini 78.380,28 EUR, ki ustreza povračilu finančnega prispevka, do katerega je bila upravičena na podlagi sporazuma o nepovratnih sredstvih št. 211625 za izvedbo projekta „Aeronautic Study on Seamless Transport“, skupaj z zamudnimi obrestmi v višini 3,55 %, ki so začele teči 13. januarja 2015, znižan za pobotani znesek, to je 69.923,68 EUR na dan 17. decembra 2015.
1.

Približevanje zakonodaj–Registracija, evalvacija, avtorizacija in omejevanje kemikalij–Uredba REACH–Pristojbine in dajatve, plačljive Evropski agenciji za kemikalije (ECHA)–Znižanje pristojbine, določene za mala in srednje velika podjetja–Ugotovitev velikosti podjetja–Preverjanje izjave podjetja s strani ECHA–Neobstoj dokaza podjetja, da ima status malega ali srednjega podjetja–Posledice–Naložitev pristojbine, ki se uporablja za večja podjetja–Izpodbijanje pri sodišču Unije na podlagi dokumentov, ki niso bili predloženi ECHA–Zavrnitev (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1907/2006, člen 74(3); Uredba Komisije št. 340/2008, uvodna izjava 11 ter člen 13(3) in (4)) (Glej točke od 32 do 37 in 40.)
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve–Pojem–Znamka, sestavljena iz besede ali neologizma, ki sta ustvarjena s kombinacijo elementov (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 22 do 25, 41 in 44.)
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativni znamki CONTADO DEL GRIFO in EL GRIFO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 30, 42 in od 87 do 89.)
Sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 6. julija 2017 – Bodson in drugi/EIB

(Zadeva T‑506/16)

„Javni uslužbenci – Osebje EIB – Pogodbena narava delovnega razmerja – Plačilo – Reforma plačnega sistema in rasti plač – Legitimno pričakovanje – Pravna varnost – Očitna napaka pri presoji – Sorazmernost – Dolžnost skrbnega ravnanja – Člen 11(3) Poslovnika EIB“

1. Pritožbe uradnikov – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Tožba zoper splošni akt – Nedopustnost (Kadrovski predpisi za uradnike, člen 90; Kadrovski predpisi Evropske investicijske banke, člen 41) (Glej točki 55 in 56.)

2. Pritožbe uradnikov – Akt ki posega v položaj – Pojem – Akt, ki je zgolj informativen – Izključitev (Kadrovski predpisi, člena 90 in 91) (Glej točko 57.)

3. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Osebni prejemki –Sprememba plačnega sistema in sistema rasti plač – Diskrecijska pravica uprave – Sklenitev protokola k sporazumu, ki je vseboval obveznosti Banke v zvezi z dodatki, s predstavniki uslužbencev – Nevplivanje (Kadrovski predpisi Evropske investicijske banke, členi 13, 15, 20, prvi in drugi odstavek, ter 22, ter prilogi I in II) (Glej točke od 75 do 80.)

4. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Osebni prejemki – Reforma sistema dodatkov – Diskrecijska pravica uprave – Spoštovanje pridobljenih pravic – Sprememba, v prihodnje, sistema dodatkov pred izvedbo ocen, ki so podlaga za dodatke – Dopustnost (Kadrovski predpisi Evropske investicijske banke, člen 20) (Glej točke od 91 do 94 in 112.)

5. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Osebni prejemki – Reforma sistema dodatkov – Diskrecijska pravica uprave – Spoštovanje načela varstva legitimnih pričakovanj – Obseg (Kadrovski predpisi Evropske investicijske banke, člen 20) (Glej točke 99 in -102.)

6. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Osebni prejemki – Reforma sistema dodatkov – Diskrecijska pravica uprave – Spoštovanje načela sorazmernosti – Sodni nadzor – Meje (Kadrovski predpisi Evropske investicijske banke, člen 20) (Glej točke od 122 do 125.)

7. Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Kratek povzetek navajanih razlogov (Statut Sodišča, člen 21(1); Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 35(1)(e)) (Glej točko 137.)

8. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Dolžnost skrbnega ravnanja uprave – Obseg – Varčevanje v breme zaposlenih – Dopustnost (Glej točko 146.)

Predmet

Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev odločb, vsebovanih v plačilnih listih za april 2013 in naprej, v katerih sta bila za tožeče stranke uporabljena sklep sveta direktorjev EIB z dne 18. decembra 2012 in sklep upravnega odbora EIB z dne 29. januarja 2013, in članka, ki je bil 5. februarja 2013 objavljen na spletu, s katerim je bilo osebje obveščeno o sprejetju teh sklepov, in drugič, naložitev EIB, naj tožečim strankam izplača znesek, ki ustreza razliki med zneskom plačil, izplačanih na podlagi zgoraj navedenih sklepov, in zneskom plačil, dolgovanih na podlagi prejšnje ureditve, in odškodnino za škodo, ki naj bi nastala tožečim strankam zaradi izgube kupne moči.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (pritožbeni senat) z dne 27. junija 2017 –

Clarke in drugi/EUIPO

(Zadeva T‑89/16 P)

„Pritožba – Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Pogodba za določen čas s klavzulo o odpovedi, v skladu s katero pogodba preneha v primeru, če ime uslužbenca ne bo vpisano na rezervni seznam naslednjega javnega natečaja – Uporaba klavzule o odpovedi – Sprememba pogodbe za določen čas v pogodbo z nedoločen čas – Dolžnost skrbnega ravnanja – Zaupanje v pravo“

1. Pritožba – Razlogi – Napačna presoja dejstev – Nedopustnost – Nadzor Splošnega sodišča nad presojo dejstev ali dokazov – Izključitev, razen ob izkrivljanju (Člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58 in Priloga I, člen 11(1)) (Glej točke 25, 26 in 44.)

2. Pritožba – Razlogi – Pomanjkljiva obrazložitev – Implicitna obrazložitev Sodišča za uslužbence – Dopustnost – Pogoji (Člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 36 in Priloga I, člen 7(1)) (Glej točki 37 in 38.)

3. Pritožba – Razlogi – Obrazložitev sodbe, pri kateri je podana kršitev prava Unije – Izrek, utemeljen iz drugih pravnih razlogov – Zavrnitev (Člen 256(1) PDEU; Statut Sodišča, člen 58, odstavek 1.) (Glej točki 82 in 83.)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 15. decembra 2015, Clarke in drugi/UUNT (od F‑101/14 do F‑103/14, EU:F:2015:151) in se nanaša na razveljavitev te sodbe.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.
3.

Uradniki – Osebni prejemki – Veljavni korekcijski faktor – Določitev –Vmesna posodobitev s sklepom Komisije – Dejstvo, da zakonodajalec Unije izključi možnost posodobitve osebnih prejemkov v letih 2013 in 2014 –Neobstoj vpliva na sprejetje vmesnih posodobitev korekcijskih koeficientov (Kadrovski predpisi, člena 64 in 65(1), (2) in (4); Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1023/2013) (Glej točke od 59 do 67.)
5.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Besedni znamki ROYAL & CAPORAL in KAPORAL (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b))) (Glej točke 31, 32, 66, 67, 74 in 76.)
1.

Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 4. maja 2016 (zadeva R 555/2015-4) se razveljavi, ker je bila ugotovljena verjetnost zmede v zvezi s proizvodi „tiskovine, zlasti testne revije, sporočila za potrošnike, prospekti, katalogi, knjige, časopisi in periodika; materiali za učenje in poučevanje (razen naprav)“ iz razreda 16 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen.
1.

Pritožba–Razlogi–Nadzor Splošnega sodišča nad presojo dokazov Sodišča za uslužbence–Izključitev, razen ob izkrivljanju–Razlog, ki se nanaša na izkrivljanje dokazov–Nujnost natančne opredelitve izkrivljenih elementov in dokazati napake pri presoji, ki so vodile k temu izkrivljanju (člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 195(2)) (Glej točki 24 in 25.)
1.

Znamka Evropske unije–Postopkovne določbe–Postopek za razveljavitev–Dejstva in dokazi, ki v zvezi s tem niso bili predloženi v za to določenem roku–Upoštevanje–Diskrecijska pravica odbora za pritožbe (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 51(1)(a) in 76(2); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 40(5)) (Glej točke od 23 do 29.)
2.

Javna naročila Evropske unije–Postopek javnega razpisa–Ureditev za oddajo ponudb–Jamstvo dejanske konkurenčnosti in zaupnosti vsebine ponudb–Zavrnitev brez preizkusa vsebine prejetih, že odprtih ponudb (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 966/2012, člen 111(1) in (4)(b)) (Glej točki 48 in 66.)
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Podobnost med zadevnima znamkama–Merila presoje–Sestavljena znamka (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 30 in od 33 do 35.)
244

Dalje, v zvezi z drugim segmentom, in sicer lastnim kapitalom, ki se uporablja za deleže v družbah FFNA in FFC, je dovolj spomniti, da je kapital zamenljiv, zato tistega dela kapitala, ki ustreza znesku deležev v družbah FFNA in FFC, ni mogoče ločiti od preostalega lastnega kapitala družbe FFT. V nasprotju s tem, kar trdi Veliko vojvodstvo Luksemburg, pa tudi družba FFT v svojih stališčih na obravnavi, tudi če lastništvo deležev v družbah FFNA in FFC ne bi pripeljalo do nobene obdavčljive dividende, ker so bile dividende družb FFNA in FFC že obdavčene, preden so bile razdeljene družbi FFT kot holdinški družbi, to ne spremeni dejstva, da bi bil lastni kapital, povezan z lastništvom teh deležev, v primeru insolventnosti družbe FFT uporabljen za kritje njenih dolgov, tako kot tudi ves preostali lastni kapital. V teh okoliščinah je kapital družbe FFT ne glede na to, ali ga je mogoče navezati na deleže, ki so v njeni lasti, ali ne, vsekakor izpostavljen tveganjem in ga je treba upoštevati pri izračunu plačila družbe FFT.
97

V zvezi s tem iz uvodne izjave 41 Uredbe št. 1107/2009 izhaja, da so s to uredbo pojasnjene določbe v zvezi z dostopom do informacij iz „dokumentov, ki jih imajo“ države članice, Komisija in agencija EFSA, ter zaupnostjo teh dokumentov. Kot pa je bilo ugotovljeno zgoraj v točki 82, je člen 63 Uredbe št. 1107/2009 edina določba v poglavju te uredbe, naslovljenem „Javni dostop do informacij“. Zato je treba to določbo razlagati glede na uvodno izjavo 41 Uredbe št. 1107/2009, iz katere ne izhaja, da je zakonodajalec Unije zahtevo za zaupno obravnavanje omejil samo na informacije, ki izvirajo od osebe, ki zahteva njihovo zaupno obravnavanje. Taka razlaga izhaja tudi iz člena 39(1) Uredbe št. 178/2002, ki je splošna določba, s katero so določene omejitve dostopa javnosti do informacij, ki jih ima agencija EFSA, in v skladu s katero agencija EFSA tretjim osebam ne razkrije „prejetih zaupnih informacij, za katere se zahteva in je upravičeno zaupno obravnavanje“.
43

Sodišče je v tem smislu poudarilo, da je v postopku izvajanja člena 101 PDEU z nekaterimi določbami Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205) in Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 81) uporaba dokumentov iz spisa v zvezi z navedenim postopkom urejena restriktivno, saj je v njih določeno, da stranke postopka izvajanja člena 101 PDEU nimajo pravice do neomejenega dostopa do dokumentov iz spisa Komisije in da tretje osebe, razen pritožnikov, v okviru takega postopka nimajo pravice do dostopa do dokumentov iz spisa Komisije. Sodišče je ugotovilo, da bi lahko zagotovitev splošnega dostopa na podlagi Uredbe št. 1049/2001 do dokumentov iz spisa v zvezi s postopkom izvajanja člena 101 PDEU ogrozila ravnotežje, ki ga je zakonodajalec Unije z uredbama št. 1/2003 in št. 773/2004 želel zagotoviti med obveznostjo zadevnih podjetij, da Komisiji posredujejo poslovne informacije, ki so morda občutljive, da bo ta lahko ugotovila obstoj omejevalnega sporazuma in presodila njegovo združljivost z navedenim členom na eni strani ter jamstvom okrepljenega varstva informacij, ki so bile tako posredovane Komisiji, iz naslova poklicne in poslovne skrivnosti na drugi. Sodišče je iz tega sklepalo, da lahko Komisija za namene uporabe izjem iz člena 4(2), prva in tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 upravičeno domneva – ne da bi opravila konkreten in posamičen preizkus vsakega dokumenta iz spisa v zvezi s postopkom izvajanja člena 101 PDEU – da bi razkritje teh dokumentov načeloma oslabilo varstvo poslovnih interesov podjetij, ki so vključena v ta postopek (glej v tem smislu sodbo z dne 27. februarja 2014, Komisija/EnBW, C‑365/12 P, EU:C:2014:112, točke 86, 87, 90 in 93).
21

V obravnavani zadevi tožeča stranka v tožbi jasno navaja dva razloga, predstavljena zgoraj v točki 17. Poleg tega je treba navesti, da tožeča stranka v točki 21 tožbe odboru za pritožbe očita, da je spremenil predmet varstva spornega modela, „čeprav mu to vprašanje sploh ni bilo postavljeno“. Tožeča stranka poleg tega v točki 19 tožbe ugotavlja, da preudarki odbora za pritožbe v zvezi z možnostjo registracije spornega modela glede na člen 3(a) Uredbe št. 6/2002 niso upoštevni, ker stranki nista imeli priložnosti podati navedb glede te problematike, kot to zahteva člen 62, druga poved, Uredbe št. 6/2002. Vendar na podlagi teh navedb ni mogoče sklepati, da tožeča stranka navaja samostojen tožbeni razlog, ki bi se nanašal na kršitev njene pravice do obrambe. Ta tožbeni razlog ni naveden izrecno, kar je tožeča stranka na obravnavi priznala, in ni dovolj razvit. Niti iz strukture tožbe in naslovov, ki so v njej uporabljeni, niti iz dela tožbe z naslovom „Povzetek razlogov v utemeljitev tožbe“ niti iz njene ostale vsebine ni mogoče razbrati, da je tožeča stranka navedla samostojen tožbeni razlog, ki bi se nanašal na kršitev njene pravice do obrambe. Natančneje, navesti je treba, da sta točki 19 in 21 tožbe umeščeni pod naslov „Obiter dictum v zvezi s členom 3(a) Uredbe [št. 6/2002]“ in da sta iz vsebine dela tožbe, ki spada pod ta naslov, jasno razvidni dve trditvi, od katerih se prva nanaša na to, da preudarki odbora za pritožbe v zvezi z možnostjo registracije spornega modela niso upoštevni, druga pa na to, da je ta odbor napačno opredelil predmet varstva navedenega modela. Poleg tega niti EUIPO niti intervenientka nista razumela, da zgornje navedbe iz točk 19 in 21 tožbe uokvirjajo tožbeni razlog, ki bi se nanašal na kršitev pravice do obrambe, tako da ti stranki v svojih pisanjih sploh nista odgovorili nanj.
85

S splošno sistematiko in namenom sodne prakse o izključno potrditvenih aktih se zagotavlja spoštovanje rokov za vložitev pravnih sredstev in pravnomočnost (glej v tem smislu sodbi z dne 18. decembra 2007, Weißenfels/Parlament, C‑135/06 P, EU:C:2007:812, točka 54 in navedena sodna praksa; z dne 19. februarja 2009, Gorostiaga Atxalandabaso/Parlament, C‑308/07 P, EU:C:2009:103, točka 58 in navedena sodna praksa) ter zato varstvo načela pravne varnosti (glej v tem smislu sodbi z dne 18. januarja 2007, PKK in KNK/Svet, C‑229/05 P, EU:C:2007:32, točka 101; z dne 18. oktobra 2007, Komisija/Parlament in Svet, C‑299/05, EU:C:2007:608, točka 29, in sklep z dne 29. junija 2009, Cofra/Komisija, C‑295/08 P, neobjavljen, EU:C:2009:407, točki 53 in 54). Tako je bilo razsojeno, da je cilj sodne prakse – v skladu s katero je ničnostna tožba zoper odločbo, ki zgolj potrjuje prejšnjo, ki ni bila izpodbijana v roku, nedopustna – preprečiti, da bi lahko tožeča stranka posredno izpodbijala zakonitost odločbe, ki je ni pravočasno izpodbijala in ki je torej postala pravnomočna (sodba z dne 4. marca 2015, Združeno kraljestvo/ECB, T‑496/11, EU:T:2015:133, točka 59).
47

Glede trditve, da naj bi EUIPO registriral znamke, ki so zelo podobne zadevni ZGO, je treba opozoriti, da v odbori za pritožbe v skladu z Uredbo št. 40/94 sprejemajo odločbe glede registracije znaka kot znamke Skupnosti na podlagi izvrševanja vezane pristojnosti in ne pravice do prostega preudarka. Zato je treba zakonitost odločb odborov za pritožbe, kot je pravilno navedel odbor za pritožbe, presojati zgolj na podlagi te uredbe, kot jo razlaga sodišče Unije, in ne na podlagi njihove predhodne prakse odločanja (sodba z dne 26. aprila 2007, Alcon/UUNT, C‑412/05 P, EU:C:2007:252, točka 65). Poleg tega je treba ob predpostavki, da tožeča stranka s svojimi argumenti dejansko zatrjuje kršitev načela enakega obravnavanja, opozoriti, da mora biti spoštovanje tega načela združljivo s spoštovanjem načela zakonitosti. Ravno tako mora biti preizkus vsake prijave za registracijo iz razlogov pravne varnosti in dobrega upravljanja strog in celosten ter opravljen za vsak posamezni primer (sodba z dne 10. marca 2011, Agencja Wydawnicza Technopol/UUNT, C‑51/10 P, EU:C:2011:139, točki 75 in 77). Iz prej navedenih razlogov pa odbor za pritožbe ni storil napake pri presoji. Iz tega izhaja, da tožeča stranka za to, da bi izpodbila ugotovitev odbora za pritožbe v izpodbijani odločbi, ne more tehtno uveljavljati prejšnjih odločb UUNT (glej v tem smislu sodbo z dne 2. maja 2012, Universal Display/UUNT (UniversalPHOLED), T‑435/11, neobjavljena, EU:T:2012:210, točka 39). Poudariti je treba tudi, da odločbe EUIPO, na katere se sklicuje tožeča stranka, zadevajo drugače znake kot sta v tej zadevi.
3.

Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Presoja na podlagi merila zasebnega vlagatelja – Presoja glede na vse upoštevne elemente sporne transakcije in njenega konteksta – Upoštevanje prednosti in obveznosti države članice v vlogi zasebnega gospodarskega subjekta, razen prednosti in obveznosti, povezanih z njenim položajem nosilca javne oblasti (člen 107(1) PDEU) (Glej točke od 56 do 58 in 83.)