Zadeva T‑393/10

(objava odlomkov)

Westfälische Drahtindustrie GmbH in drugi

proti

Evropski komisiji

„Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Evropski trg jekla za prednapenjanje — Določanje cen, razdelitev trga in izmenjava poslovno občutljivih informacij — Kompleksna kršitev — Enotna in trajajoča kršitev — Distanciranje — Teža kršitve — Olajševalne okoliščine — Enako obravnavanje — Načelo individualizacije kazni in sankcij — Presoja plačilne sposobnosti — Obvestilo Komisije o prizanesljivosti iz leta 2002 — Smernice o načinu določanja glob iz leta 2006 — Neomejena sodna pristojnost“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. julija 2015

(člena 101 in 261 PDEU; Sporazum EGP, člen 53; Uredba Sveta št. 1/2003, člena 23(2), in 31; Sporočilo Komisije 2006/C 210/02, točka 35)

Konkurenca – Upravni postopek – Spoštovanje pravice do obrambe – Zaslišanje podjetij – Podjetje, ki se je udeležilo zaslišanja o ugotovitvah Komisije o možnih kršitvah – Zahteva za novo zaslišanje glede prošnje za zmanjšanje globe, ki temelji na presoji plačilne sposobnosti podjetja – Zavrnitev – Kršitev pravice do izjave – Neobstoj

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Pravni interes – Sklep Komisije o naložitvi globe zaradi kršitve pravil o konkurenci – Neomejena pristojnost sodišča Unije za nadzor in spreminjanje odločbe ob upoštevanju pravnega in dejanskega položaja ob izdaji njegove odločbe – Interes kaznovanih podjetij za sodni nadzor presoje dejanskega stanja in pravne presoje, ki ju je opravila Komisija

Glede dopustnosti ničnostnih tožb ukrepi, ki povzročijo zavezujoče pravne učinke, ki lahko vplivajo na interese tretjih oseb, tako da bistveno spremenijo njihov pravni položaj, pomenijo akte, ki so lahko predmet ničnostne tožbe v smislu člena 263 PDEU. V teh okoliščinah je treba preučiti vsebino ukrepa, za katerega se zahteva razglasitev ničnosti, da bi se ugotovilo, ali je ta ukrep lahko predmet ničnostne tožbe, ker je oblika, v kateri je bil sprejet, glede tega načeloma nepomembna. Samo akt, s katerim organ Unije nedvoumno in dokončno opredeli svoje stališče v obliki, iz katere je mogoče določiti njegovo naravo, je namreč odločba, ki je lahko predmet ničnostne tožbe, če ta odločba ni potrditev predhodnega akta. Če pa je izpodbijani akt izključno potrditveni akt, je tožba dopustna le, če je bil potrjeni akt izpodbijan v predpisanem roku. Če tožeča stranka zamudi rok za tožbo zoper odločbo, s katero je bil nedvoumno uveden ukrep, ki ima pravne učinke za njene interese in zanjo obvezno velja, tako ne more doseči, da bi ta rok ponovno začel teči, tako, da od institucije zahteva, naj odločbo spremeni, in vloži tožbo zoper zavrnilno odločbo, s katero bi bila potrjena predhodna odločba. Glede tega v kontekstu sklepa o naložitvi globe zaradi kršitve pravil o konkurenci dopisa, v katerem je generalni direktor plačilno sposobnost obdolženega podjetja presojal ob upoštevanju drugačnih dejanskih in pravnih okoliščin od tistih, ki so bile preučene v prvotnem sklepu, ter je upošteval drugačen razlog za zavrnitev zmanjšanja globe od tistega, na katerem je temeljil prvotni sklep, ni mogoče šteti za akt, ki izključno potrjuje prvotni sklep. (Glej točke od 98 do 102 in 107.)

V zvezi s tožbo za razglasitev ničnosti sklepa Komisije o naložitvi globe zaradi kršitve pravil o konkurenci izvajanje neomejene sodne pristojnosti s strani sodišča Unije ne izključuje, ampak zahteva, da sodišče, če ga k temu spodbudijo obdolžena podjetja in ob upoštevanju razlogov javnega reda, ki jih mora v skladu z načelom kontradiktornosti preizkusiti po uradni dolžnosti, opravi nadzor nad pravnimi presojami in presojami dejstev, ki jih opravi Komisija. Čeprav mora sodišče z neomejeno pristojnostjo načeloma upoštevati pravni in dejanski položaj, ki obstaja na datum, ko odloča, kadar meni, da je upravičeno, da izvaja svoje pooblastilo za spremembo, ta obveznost ne povzroči, da podjetja, ki jih Komisija kaznuje zaradi kršitve člena 101 PDEU, izgubijo ves interes za to, da se sodni nadzor nanaša tudi na utemeljenost presoj dejstev in pravnih presoj, ki jih je opravila Komisija, glede na pravni in dejanski položaj, ki je obstajal na datum teh presoj. Zato zgolj možnost, da se sodišče Unije, kar zadeva presojo plačilne sposobnosti kaznovanih podjetij, odloči izvajati svojo neomejeno pristojnost, ne povzroči brezpredmetnosti nadzora presoje iz dopisa, v katerem je generalni direktov Komisije presojal plačilno sposobnost teh podjetij ob upoštevanju drugačnih dejanskih in pravnih elementov od tistih, ki so bili preučeni v prvotnem sklepu. (Glej točko 109.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 141 do 147, od 152 do 155, 158, 161, 163 in od 189 do 191.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 166 do 171, 188 in 194.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 172.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 272.)

V okviru upravnih postopkov na področju konkurence Komisiji, kadar je bilo zaslišanje organizirano pred sprejetjem sklepa o naložitvi glob, ni treba izvesti novega zaslišanja glede prošnje za zmanjšanje, ki jo je vložilo obdolženo podjetje in temelji na presoji njegove plačilne sposobnosti. Organizacija takega zaslišanja namreč v členu 27(1) Uredbe št. 1/2003 ni predvidena, ker je v tej določbi priznana le pravica podjetij, da predstavijo svoje stališče v zvezi z ugovori, na katere namerava Komisija opreti svoje odločbe. Vendar presoja plačilne sposobnosti podjetij ni ugovor, na katerem bi lahko temeljila odločba o kaznovanju kršitve člena 101 PDEU, ampak Komisiji omogoča, da upošteva nekatere dokaze, navedene v podporo prošnji za zmanjšanje globe, ki temelji na razlogih, ki niso povezani z elementi kršitve. Poleg tega člen 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah prav tako ne določa pravice podjetij do izjave pred sprejetjem odločitve o njihovi prošnji za zmanjšanje globe, ki temelji na presoji njihove plačilne sposobnosti ob upoštevanju informacij, ki so jih predložile. Taka odločitev je resda posamičen ukrep, ki jih prizadene, v smislu te določbe. Vendar je treba šteti, da je bila pravica do izjave, določena v tem členu, v primerih, v katerih je odločitev sprejeta le na podlagi elementov, ki jih je sporočil prosilec, ter ob upoštevanju pravnih in dejanskih okoliščin, ki jih pozna, spoštovana. Glede tega mora sicer Komisija v skladu s členom 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah podjetju, ki je vložilo prošnjo za zmanjšanje zaradi svoje plačilne sposobnosti, omogočiti, da predstavi svoje stališče o dejanskih ali pravnih okoliščinah, ki jih Komisija namerava upoštevati za zavrnitev te prošnje, če ji teh elementov ni poslalo to podjetje. Nasprotno pa Komisije zgolj njeno mnenje, da dokazi, ki so ji bili predloženi, niso prepričljivi, ne zavezuje k temu, da to presojo sporoči pred odločanjem o prošnji. (Glej točke od 279 do 283.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 287.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 288 do 296.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 297 do 302.)