ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Prvi pritožbeni razlog: zahteva za razglasitev ničnosti odločbe direktorja EMCDDA z dne 11. septembra 2012 o zavrnitvi prošnje pritožnice za pomoč Pritožnica trdi, da je Sodišče za uslužbence v sodbi, ki jo je izdalo 18. maja 2015 v zadevi F-79/13, s tem, da je razsodilo, da je uprava agencije ustrezno obravnavala pritožbe pritožnice, izkrivilo dejstva in odločilo v nasprotju z obširnim dokaznim gradivom iz spisa. (Nekdanji) direktor EMCDDA je zavrnil prošnjo pritožnice za pomoč, na prvem mestu njeno prošnjo za premestitev, da bi se znebila dolgotrajnega in obširnega trpinčenja in nadlegovanja s strani njenega neposredno nadrejenega. (Nekdanji) direktor EMCDDA je kršil dolžnost pomoči ter dolžnost skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja (sodbi z dne 27. novembra 2008, Klug/EMEA, F-35/07, EU:F:2008:150, točka 74 in z dne 12. julija 2011, Komisija/Q, T-80/09 P, EU:T:2011:347, točka 84). Kot je razvidno iz dejstev in dokazov, ki so na voljo v spisu, iz člena 24 Kadrovskih predpisov in upoštevne ustaljene sodne prakse, (nekdanji) direktor EMCDDA, ki je nastopal v vlogi organa za imenovanja, pritožnici ni zagotovil pomoči, za katero je prosila, in ni sprejel potrebnih ukrepov, da bi ohranil mirno delovanje službe na splošno, pritožnice pa ni posebej zaščitil pred slabim ravnanjem, katerega žrtev je postala. Zato sodba, ki jo je na prvi stopnji izdalo Sodišče za uslužbence, glede prvega pritožbenega razloga temelji na napačni dejanski podlagi, poleg tega pa je v nasprotju z zakonodajo Skupnosti in ustaljeno sodno prakso. Zato jo je treba razveljaviti in spremeniti, izpodbijano odločbo pa razglasiti za nično.
SL Uradni list Evropske unije C 314/25

Tožba, vložena 13. junija 2016 – Jindal Saw in Jindal Saw Italia/Komisija

(Zadeva T-301/16)

(2016/C 314/35)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Jindal Saw Ltd (New Delhi, Indija) in Jindal Saw Italia SpA (Trst, Italija) (zastopnika: R. Antonini in E. Monard, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/388 z dne 17. marca 2016 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz cevi iz nodularnega litega železa (imenovanega tudi sferoidno grafitno lito železo) s poreklom iz Indije razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožeči stranki; in

— Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi z določitvijo izvoznih cen kršila člene 2(8) in (9), 3(2), (3) in (6), ter 9(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti.

2. Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi z ugotovitvami glede učinkov na cene, obstoja škode in vzročne zveze kršila člene 3(2), (3), (5), (6), (7) in (8), 4(1), 5(4) in 9(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev pravil primarnega in sekundarnega prava ter splošnih načel prava Evropske unije. Tožeča stranka trdi, da izpodbijana uredba ne spoštuje določb členov 3 PDEU, 11 PDEU, 114(3) PDEU in 191 PDEU ter členov 35 in 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Tožeča stranka prav tako trdi, da izpodbijana uredba: — krši določbe Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (UL L 152, str. 1), kar zadeva omejitev najvišjih ravni emisij dušika za dizelska vozila; — krši člen 4 zgoraj navedene Uredbe št. 715/2007; — prav tako krši Uredbo Komisije (ES) št. 692/2008 z dne 18. julija 2008 o izvajanju in spremembi Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (UL L 199, str. 1).
5.

Peti tožbeni razlog je, da je Svet kršil pravico tožečih strank do obrambe in pravico do dobrega upravljanja ter do učinkovitega pravnega sredstva. Zlasti naj Svet ne bi pozorno in nepristransko preučil, ali so bili zatrjevani razlogi, ki naj bi upravičevali ponovno uvrstitev na seznam, utemeljeni glede na trditve, ki so jih tožeče stranke podale pred njihovo ponovno uvrstitvijo na seznam.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitve prava in očitne napake pri presoji, ki naj bi jih storila Evropska komisija. Izpodbijana odločba naj ne bi bila v skladu s pravnimi merili, ki urejajo odvzem imunitete v zvezi s sodnimi postopki direktorju Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) in naj bi temeljila na napačni razlagi spisovnega gradiva. Poleg tega naj v izpodbijani odločbi ne bi bil pravilno ocenjen interes Unije in naj bi posegala v neodvisnost generalnega direktorja OLAF.
SL Uradni list Evropske unije C 270/48

Tožba, vložena 6. maja 2016 – Pio De Bragança/EUIPO – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)

(Zadeva T-229/16)

(2016/C 270/55)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: portugalščina

Stranke

Tožeča stranka: Duarte Pio De Bragança (Sintra, Portugalska) (zastopnik: J. Sardinha, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Ordem de São Miguel da Ala (Lizbona, Portugalska)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „quis ut deus“ – Znamka Evropske unije št. 005747936

Postopek pred EUIPO: postopek razveljavitve znamke v celoti

Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. februarja 2016 v zadevi R 621/2015-2

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo in posledično v celoti razveljavi sporno znamko zaradi neobstoja resne in dejanske uporabe, tudi za proizvode „značke iz kovin“ iz razreda 6;

— EUIPO naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlogi

Kršitev členov 15(1) in 51(1)(a) in (2) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, pri čemer je ta tožba vložena na podlagi člena 65 Uredbe (EU) 2015/2424 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti ter Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti in razveljavitvi Uredbe Komisije (ES) št. 2869/95 o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga (blagovne znamke in modeli).
SL Uradni list Evropske unije C 243/36

Tožba, vložena 25. aprila 2016 – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL)

(Zadeva T-185/16)

(2016/C 243/39)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Make up for ever SA (Pariz, Francija) (zastopnik: C. Caron, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: L’Oréal (Pariz, Francija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedne elemente „MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL“ – Znamka Evropske unije št. 3 371 341

Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. februarja 2016 v zadevi R 3222/2014-5

Tožbeni predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Ugotovi veljavnost polfigurativne znamke Evropske unije „MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL“ št. 3 371 341 za vse proizvode iz storitve iz registracije;

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— zadevo vrne v odločanje EUIPO, če je to potrebno;

— družbi L’Oréal naloži plačilo stroškov postopka pred oddelkom za izbris pri EUIPO, odborom za pritožbe pri EUIPO in stroške tega postopka pred Splošnim sodiščem.

Navajana tožbena razloga

— kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;
2.

Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje nepravilna uporaba prava in očitna napaka pri presoji, in sicer ker sta bili zatrjevana državna pomoč in njena klasifikacija opredeljeni kot shema pomoči, za katero ni potreben noben nadaljnji izvedbeni ukrep v smislu člena 1(d) Uredbe št. 2015/1589 in člena 107 PDEU.
—

razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je z njo potrjena odločitev oddelka za ugovore o zavrnitvi prijave znamke št. 12 192 415 za nekatere posebne proizvode in storitve, in ugotovi, da je prijava znamke Evropske unije št. 12 192 415 lahko predmet registracije za te proizvode in storitve, ali, podredno, vrne zadevo EUIPO, da bo lahko zadnji sprejel nadaljnje ukrepe;
—

razveljavi izpodbijano odločbo in bodisi zavrne prijavo za registracijo znamke Unije št. 10008084 za vse proizvode, ali podredno vrne zadevo v odločanje odboru za pritožbe, da opravi temeljito preučitev prepovedi, določenih s členom 8(1)(b) in 8(5) Uredbe št. 207/2009 glede na predložene dokaze o ugledu in povečan razlikovalni učinek prejšnje znamke;
SL Uradni list Evropske unije C 156/53

Tožba, vložena 11. marca 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Weetabix (Alpenschmaus)

(Zadeva T-103/16)

(2016/C 156/72)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in N. Bertram, odvetniki)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Weetabix Ltd (Kettering, Združeno kraljestvo)

Podatki o postopku pred UUNT

Prijavitelj: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije, ki vključuje besedo „Alpenschmaus“ – prijava št. 10 198 992

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 12. januarja 2016 v zadevi R 2725/2014-4

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

Navajani tožbeni razlog
—

Kršitev člena 51(1)(a) v povezavi s členom 15 Uredbe št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da je imetnik dokazal resno in dejansko uporabo sporne znamke Skupnosti za proizvode in storitve, za katere so registrirani, zlasti za računalniško programsko opremo in povezane storitve iz razredov 41 in 42;
—

ugotovi, da so vsi stroški, ki so bili porabljeni za projekt ASSET, to je 507 574 EUR, upravičeni in da Komisija potrjuje zakonitost financiranja, kakor je opredeljeno v Grant Agreement, to je 365 639 EUR;
2.

Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Komisija s svojim sklepom kršila pravico do dobrega upravljanja ter načeli pravne varnosti in enakega obravnavanja, in da ni izpolnila obveznosti obrazložitve. Tožeča stranka s tem razlogom v bistvu trdi, da glede na to, da Komisija s tem sklepom radikalno odstopa od svoje prejšnje prakse v zvezi z registracijo državljanskih pobud, prejšnje pobude in te, ki bodo morda predložene v prihodnje, zaradi te pomanjkljive predvidljivosti in tega nasprotja niso enako obravnavane.
—

UUNT in prijavitelju znamke EU naloži, da nosita svoje stroške in stroške tožeče stranke na vseh stopnjah postopkov z ugovorom in s pritožbo, vključno s stroški tega postopka.
—

tej pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo delno spremeni tako, da razveljavi točko 2 izreka ter točke od 59 do 61, od 63 do 69 in 71 sodbe;
—

kršitev členov 53, 56, 57, 76 Uredbe št. 207/2009 in kršitev Uredbe št. 2868/95 ter kršitev pravice do izjave in neobstoj obrazložitve.
1.

Prvi tožbeni razlog, s katerim se sklicujeta na bistvene kršitve postopka in kršitev njune pravice do obrambe, ki so posledica nekonsistentne pravne opredelitve ravnanja, kontradiktorne ali vsaj nezadostne obrazložitve pravne opredelitve zatrjevane kršitve, neomogočitve dostopa do olajševalnih dokazov in uporabe nekaterih pravnih in dejanskih elementov v izpodbijanem sklepu, ki niso bili obravnavani v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah.
—

in posledično: — odločbi FRA (o izreku opomina in o odpovedi pogodbe) za nični razglasi ne le zaradi procesnih razlogov, ampak tudi na podlagi drugih razlogov, podanih v tožbi na prvi stopnji; — odobri pritožnici pravično odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki ji je bila povzročena s hudo nezakonitostjo in neobičajnostjo upravne preiskave in odločbe o izdaji opomina. Ta nepremoženjska škoda je ex aequo et bono ocenjena na 15 000 EUR; — odobri pritožnici pravično odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki ji je bila povzročena z nezakonitim postopkom in odločbo o odpovedi pogodbe. Ta nepremoženjska škoda je ex aequo et bono ocenjena na 50 000 EUR;
SL Uradni list Evropske unije C 59/34

Tožba, vložena 2. decembra 2015 – Makhlouf/Svet

(Zadeva T-714/15)

(2016/C 059/39)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Rami Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— tožbo tožeče stranke razglasi za dopustno in utemeljeno;

— posledično, Evropski uniji naloži povrnitev vse škode, nastale tožeči stranki, in sicer v znesku, ki ga Splošno sodišče pravično določi;

— Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v podporo tožbi navaja edini razlog, ki se nanaša na to, da je tožeča stranka utrpela nepremoženjsko škodo, ki naj bi se kazala v okrnitvi njenega ugleda in naj bi bila v neposredni vzročni zvezi z ukrepi, ki jih je sprejel Svet Evropske unije, ki naj bi bil za to škodo odgovoren.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU, ker so bila sredstva iz dajatev na mleko opredeljena kot državna sredstva Po mnenju tožeče stranke sredstev iz dajatev na mleko ni mogoče opredeliti kot državna sredstva, ker niso bila vedno pod državnim nadzorom in na voljo nacionalnim organom. Nacionalni organi so le posredovali plačila bavarskih mlekarn združenjem za preverjanje kakovosti mleka, ki so bila odgovorna za opravljanje preskusov kakovosti mleka.
1.

Prvi tožbeni razlog: nezakonitost aktov, ki jih je sprejel Svet, ker ta ni izpolnil obveznosti previdnosti in skrbnosti, saj je svoje sklepe o vključitvi tožečih strank oprl na nejasne in nenatančne razloge, in to kljub sodni praksi, s katero mu je naloženo, da svoje sklepe podrobno obrazloži, ter ob neupoštevanju obveznosti zaslišanja pred obdržanjem tožečih strank na seznamih sankcij. Poleg tega naj bi bili omejevalni ukrepi, sprejeti zoper tožečima strankama, neupravičeni in nesorazmerni ter naj bi kršili njuno pravico do ugleda in lastninsko pravico.
SL Uradni list Evropske unije C 48/68

Tožba, vložena 13. novembra 2015 – van der Parre/Parlament

(Zadeva T-655/15)

(2016/C 048/76)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Hugo van der Parre (Huizen, Nizozemska) (zastopnik: N. Pirc Musar, odvetnik)

Tožena stranka: Evropski parlament

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— sklep Evropskega parlamenta A(2015)8334 C z dne 14. septembra 2015 o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov v zvezi z informacijami o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih za splošne stroške in stroških kadrovske organizacije poslancev Evropskega parlamenta;

— Parlamentu naloži, da tožeči stranki plača stroške v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča, vključno s stroški intervenientov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

1. S prvim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 4(1)(b) Uredbe 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe 45/2001 (2), ker zahtevani osebni podatki niso varovani na podlagi zakonodaje Skupnosti.

2. Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 4(1)(b) Uredbe 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe 45/2001, ker je bil dostop do zahtevanih informacij zavrnjen, čeprav so bili pogoji za razkritje izpolnjeni.

3. S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev splošne obveznosti – na podlagi členov 2 in 4 Uredbe 1049/2001 v povezavi s členom 6(3) Uredbe 1049/2001 – da se preuči vsak posamezni dokument.

4. S četrtim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 4(6) Uredbe 1049/2001, ker zavrnitev delnega dostopa do zahtevanega dokumenta ni bila upravičena.

5. S petim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev obveznosti obrazložitve, ko to določata člena 7(1) in 8(1) Uredbe 1049/2001, ker Parlament ni upošteval vseh trditev tožeče stranke.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

(2) Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).
1.

Prvi tožbeni razlog: sklep Evropske centralne banke z dne 5. oktobra 2015 (v nadaljevanju: sklep) naj bi bil nezakonit, ker naj ne bi upošteval določb evropskega prava, ki pristojnost ECB na področju bonitetnega nadzora omejujejo zgolj na kreditne institucije. Ta tožbeni razlog je razdeljen na štiri dele. — Prvi del: pravo, ki velja za ECB na področju nadzora nad bankami naj bi njeno pristojnost strogo omejevalo le na kreditne ustanove in druge finančne institucije. — Drugi del: Confédération nationale du Crédit Mutuel (CNCM) naj ne bi bila kreditna ustanova in nadzor ECB ne bi mogel nanašati na Crédit Mutuel. — Tretji del: nezmožnost izvrševanja nadzora ECB naj bi potrjevalo dejstvo, da nima pristojnosti sankcioniranja, kar tudi sama priznava. — Četrti del: ker ECB ne more naložiti niti najmanjše sankcije CNCM, naj bi se s sklepom zaman in pravno napačno poskusilo naložiti korektivne ukrepe skupini Crédit Mutuel, ki nima pravne osebnosti.
SL Uradni list Evropske unije C 48/86

Tožba, vložena 30. novembra 2015 – Groupe Go Sport/UUNT – Design Go (GO SPORT)

(Zadeva T-703/15)

(2016/C 048/95)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Groupe Go Sport (Sassenage, Francija) (zastopnika: G. Arbant in E. Henry-Mayer, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Design Go Ltd (London, Združeno kraljestvo)

Podatki o postopku pred UUNT

Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „GO SPORT“ – Prijava znamke Skupnosti št. 5 144 811

Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 22. septembra 2015 v zadevi R 569/2015-2

Tožbeni predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— ugotovi dopustnost pritožbe v zadevi R 569/2015-2;

— zadevo vrne v odločanje odboru za pritožbe;

— UUNT naloži, da nosi lastne stroške in stroške tožeče stranke.

Navajana tožbena razloga

— Kršitev člena 60 Uredbe št. 207/2009;
SL Uradni list Evropske unije C 48/60

Tožba, vložena 13. novembra 2015 – Karanikas/Parlament

(Zadeva T-646/15)

(2016/C 048/68)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Harry Karanikas (Chalandri, Grčija) (zastopnica: N. Pirc Musar, odvetnica)

Tožena stranka: Evropski parlament

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Odločbo Evropskega parlamenta A(2015)8594 C z dne 14. septembra 2015 o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov, ki se nanašajo na informacije o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih za splošne stroške in stroške za osebje poslancev Evropskega parlamenta, razglasi za nično;

— Parlamentu naloži plačilo stroškov tožeče stranke v skladu s členoma 134 in 140 Poslovnika Splošnega sodišča, vključno s stroški morebitnih intervenientk.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (1) v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001 (2), ker zahtevani osebni podatki niso varovani na podlagi zakonodaje Skupnosti.

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 8(b) Uredbe št. 45/2001, ker je bil dostop do zahtevanih informacij zavrnjen, čeprav so bili izpolnjeni pogoji za razkritje.

3. Tretji tožbeni razlog: kršitev splošne obveznosti na podlagi členov 2 in 4 Uredbe št. 1049/2001 v povezavi s členom 6(3) Uredbe št. 1049/2001, v skladu s katero je potreben preizkus vsakega posameznega dokumenta.

4. Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ker zavrnitev delnega dostopa do zahtevanih dokumentov ni bila utemeljena.

5. Peti tožbeni razlog: obveznosti obrazložitve, izhajajoče iz členov 7(1) in 8(1) Uredbe št. 1049/2001, ker Parlament ni odgovoril na vse trditve tožeče stranke.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

(2) Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).
5.

Peti tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu naj bi bili napačno ugotovljeni upravičenci do domnevne pomoči in ta sklep naj ne bi bil dovolj obrazložen, zlasti glede določitve fizičnih in pravnih oseb, ki naj bi sestavljale domnevno upravičeno podjetje.
—

odločbe Evropske komisije o pobotu, ki so vsebovane v dopisih z dne 25. in 27. avgusta, 7., 16. in 23. septembra 2015 in katerih namen je izterjati 624 388,73 EUR, razglasi za nične;
1.

Tožeča stranka trdi, da lahko oškodovanec, ki mu je institucija EU povzročila škodo, v skladu s členom 340 PDEU od te institucije zahteva odškodnino. Pogoji za tak zahtevek so bili natančno določeni v sodni praksi; v sodbi Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014, Safa Nicu Sepahan/Svet (T-384/11, ZOdl., EU:T:2014:986), pa so povzeti tako: (a) nezakonitost ravnanja institucije; (b) dejansko nastala škoda in (c) vzročna zveza med očitanim ravnanjem in zatrjevano škodo.
—

Nazadnje tožeča stranka trdi, da so ji bile zaradi zahteve Komisije za začasni odlog kršene temeljne pravice in jamstva, kot sta obveznost lojalnega sodelovanja in pravica do učinkovitega pravnega sredstva.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), tretja alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) zaradi zavrnitve dostopa do podrobnega mnenja Komisije — Člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 ni mogoče razlagati tako, da dokumenta, ki je v lasti Komisije, ni mogoče razkriti, če bi to oslabilo varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij, čeprav dokument ni bil pripravljen v okviru ali za namene take inšpekcije, preiskave in revizije. — Za dokument, predložen v okviru postopka priglasitve, ni mogoče uporabiti nobene splošne domneve v zvezi s tem, da bi razkritje tega dokumenta oslabilo varstvo namena postopka za ugotovitev kršitve, saj v zvezi s takšnim postopkom ne obstaja nobena takšna splošna domneva. — S trditvijo Komisije, da se njeno mnenje nanaša na ukrep za odpravo kršitve prava EU ter da vsebuje sklicevanja na uradni opomin Komisije, s katerim se je začel postopek za ugotovitev kršitve, in presojo priglašenega ukrepa glede na ta postopek, ni izkazan obstoj nobene splošne domneve za to, naj se podrobno mnenje ne razkrije. — Stališče Komisije je protislovno, ker svojo odločitev utemeljuje na splošni domnevi, hkrati pa se opira na posebnosti „te zadeve“.
—

ugotovi, da je Evropska komisija brez veljavnih in pravilnih predhodnih ugotovitev zahtevala, naj se v Italiji in zlasti v Liguriji uvedejo neupravičene omejitve lova na ptice vrst sloka, cikovt in brinovka, glede na to, kar je dovoljeno v Franciji ter zlasti na Korziki in na jugu Francije, s prestavitvijo konca lova na navedene tri vrste selivk v Liguriji na 20. januar;