SL Uradni list Evropske unije C 301/34

Tožba, vložena 3. septembra 2010 – Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-367/10)

()

2010/C 301/58

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia (Atene, Grčija) Chrisderic (St Cyprien, Francija), André Sébastien Fortassier (Grau D’Agde, Francija) (zastopnika: V. Akritidis in E. Petritsi, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga tožeče stranke

— Uredbo Komisije (EU) št. 498/2010 z dne 9. junija 2010 o prepovedi ribolova z ribiškimi plovili z zapornimi plavaricami, ki plujejo pod zastavo Francije ali Grčije ali so registrirana v Franciji ali Grčiji in ki lovijo modroplavutega tuna v Atlantskem oceanu vzhodno od 45 zahodne zemljepisne dolžine in v Sredozemskem morju (1) naj se razglasi za nično;

— plačilo vseh stroškov tožeče stranke v tem postopku naj se naloži Komisiji.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeče stranke navajajo tri razloge.

Prvič, trdijo, da je bila izpodbijana uredba sprejeta s kršitvijo načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, določenih v členu 18 PDEU, ki prepoveduje diskriminacijo glede na državljanstvo, in v členu 40(2) PDEU, ki prepoveduje diskriminacijo med proizvajalci in potrošniki v kmetijskem sektorju, kakor tudi s kršitvijo splošnega načela Evropske unije v smislu člena 21(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

Glede tega tožeče stranke navajajo, da jih je Komisija diskriminirala v dveh pogledih. Prvič, prepovedala je nadaljnje ribolovne aktivnosti Grčije, Francije in Španije (2) pred koncem ribolovne sezone, čeprav je Grčija izčrpala veliko manjši del kvote kot Španija. Drugič, čeprav je Komisija obvestila vse tri države članice, da se bodo ribolovne aktivnosti končale, je objavila različni zavezujoči uredbi o prenehanju, eno za Grčijo in Francijo ter drugo za Španijo, s čimer je dejansko dovolila španski floti nadaljevanje ribolova do konca ribolovne sezone. Tožeča stranka trdi, da ne ve za noben objektivni razlog, ki bi upravičeval tako različno obravnavo.

Drugič, tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila splošno načelo sorazmernosti, ki je določeno v člena 5(4) PDEU in Protokolu št. 2 k tej pogodbi in ki je priznano v ustaljeni sodni praksi kot pravno pravilo višje veljave za varstvo posameznika. Tožeča stranka meni, da bi Komisija lahko sprejela bolj sorazmerne ukrepe za zagotovitev skladnosti ravnanja držav članic EU z režimom Uredbe (ES) št. 1224/2009 (3), tako da bi prepovedala lov živega modroplavutega tuna šele, ko bi nacionalne kvote dosegle bolj kritično raven, blizu 100 %. Prav tako bi lahko to aktivnost prepovedala z istim dnem za vse zadevne države članice EU.

Tretjič, tožeča stranka trdi, da je bila sporna uredba sprejeta s kršitvijo splošnega načela dobrega in vestnega upravljanja in/ali dolžnosti skrbnega ravnanja, kot je opredeljeno v ustaljeni sodni praksi in določeno v členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

(1) UL 2010 L 142, str. 1.

(2) Uredba Komisije (EU) št. 508/2010 z dne 14. junija 2010 o prepovedi ribolovnih aktivnosti za ribiška plovila z zapornimi plavaricami, ki plujejo pod zastavo Španije ali so registrirana v Španiji, v zvezi z ribolovom na modroplavutega tuna v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45 Z in v Sredozemskem morju (UL 2010 L 149, str. 7).

(3) Uredba Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006, UL 2009 L 343, str. 1.