ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 6/46

Tožba, vložena 31. oktobra 2016 – PY/EUCAP Sahel Niger

(Zadeva T-763/16)

(2017/C 006/58)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: PY (Souffelweyersheim, Francija) (zastopnika: S. Rodrigues in A. Tymen, odvetnika)

Tožena stranka: EUCAP Sahel Niger (Niamey, Niger)

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

in zato:

— ugotovi odgovornost Mission EUCAP Sahel Niger v smislu člena 340 PDEU;

— naloži povračilo premoženjske škode v korist tožeče stranke;

— naloži plačilo nepremoženjske škode, ocenjene na 70 000 EUR, v korist tožeče stranke;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja en sam razlog, in sicer kršitev pogodbe s strani Mission EUCAP Sahel Niger (v nadaljevanju: misija), zaradi katere je podana njena pogodbena odgovornost v smislu člena 340 TFUE.

Tožeča stranka, nekdanji član osebja misije, tej očita kršitve pogodbe, in sicer v zvezi s postopkom notranje preiskave in varstvom žrtev v primeru prijave nadlegovanja na delovnem mestu. Zaradi nedejavnosti misije in neuvedbe notranje preiskave, se je nadlegovanje, ki ga je prijavila tožeča stranka, nadaljevalo in se še poslabšalo ter zelo škodilo njenemu zdravju, kar je privedlo do njene urgentne repatriacije. Trdi, da nikakor ni mogla ponovno začeti opravljati dela pred iztekom njene pogodbe o zaposlitvi.

Na tej podlagi tožeča stranka zahteva plačilo nepremoženjske škode, saj je bila prisiljena dolge mesece prenašati nadlegovanje, ki ga je prijavila, kar bi misija lahko preprečila; ker je bila prisiljena prenehati opravljati delo in, nazadnje, ker je prišlo do poslabšanja njenega zdravja in zlasti do depresije, za katero še vedno trpi. Zahteva tudi povračilo premoženjske škode, ker ni prejemala svoje plače od 30 dneva bolniške odsotnosti dalje in ker je izgubila možnost, da se ji podaljša pogodba o zaposlitvi.
—

Kršitev členov 8(1)(a) in (b), 42(2) in (3), 75 in 76(1) Uredbe št. 207/2009.
SL Uradni list Evropske unije C 462/33

Tožba, vložena 13. oktobra 2016 – VFP/Komisija

(Zadeva T-726/16)

(2016/C 462/43)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Vlaamse Federatie van Persverkopers VZW (VFP) (Antwerp, Belgija) (zastopniki: P. de Bandt, J. Dewispelaere in J. Probst, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— tožbo razglasi za dopustno;

— razglasi ničnost Sklepa Evropske komisije z dne 3. junija 2016, Državna pomoč SA.42366 (2016/N) – Belgija – Državna nadomestila bpostu za nudenje javnih storitev v obdobju 2016-2020 (1);

— zadevo vrne Komisiji v nadaljnjo preiskavo in sprejetje nove odločbe;

— Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke, in

— sprejme ostale take ali nadaljnje ukrepe, ki jih šteje za potrebne.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v podporo tožbi navaja en sam tožbeni razlog, s katerim trdi, da je Evropska komisija s sprejetjem izpodbijane odločbe in s tem, da ni sprožila formalnega postopka na podlagi člena 108(2) PDEU, kršila njene procesne pravice.

V tem tožbenem razlogu je pojasnjeno, da če je Komisija naletela na resne težave glede morebitne združljivosti nadomestila za dostavo tiska kot storitve splošnega gospodarskega pomena („SGEI“) z notranjim trgom, je imela zakonsko dolžnost sprejeti odločbo o začetku formalnega postopka preiskave. Ta tožbeni razlog je razdeljen na štiri dele. Zlasti se navaja, da obstoj resnih težav izhaja iz skupka usklajenih dokazov, ki se nanašajo na: (i) trajanje predhodne preučitve in posebne okoliščine, v katerih je bila pomoč odobrena (prvi del), (ii) to, da je analiza Komisije glede opredelitve dostave priznanih časopisov in periodičnega tiska kot SGEI nezadostna (drugi del), (iii) to, da je analiza Komisije glede upravičencev dostave tiska kot SGEI nepopolna (tretji del) in (iv) to, da je analiza Komisije glede izkrivljenja konkurence in razvoja trgovine nepopolna in nezadostna (četrti del).

(1) UL C 341, str. 5.
SL Uradni list Evropske unije C 428/17

Tožba, vložena 1. septembra 2016 – IPA/Komisija

(Zadeva T-635/16)

(2016/C 428/19)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: SC IPA SA (Bukarešta, Romunija) (zastopnik: L. Vasilescu, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— za nična razglasi bremepisa z dne 28. junija 2016 št. 3241608864 v znesku 63 653,58, EUR in št. 3241608865 v znesku EUR 9 690,30 EUR, ki ju je izdala tožena stranka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe v bistvu navaja, da je sporen izračun posrednih stroškov v zvezi s pogodbo, katere upravičenka je tožeča stranka. Komisija naj bi nekaj let po koncu veljavnosti pogodbe uporabila napačno formulo za izračun posrednih stroškov, ki ni v skladu s pogodbenimi pogoji in je v nasprotju s splošno priznanimi načeli in praksami poslovodnega računovodstva.

Tožeča stranka trdi, da je Komisija svoje zahteve utemeljila z revizijo in se je strinjala z vsemi ugotovitvami revizorja, ne da bi pri tem ugotovila, da je metoda izračuna posrednih stroškov, ki so jo uporabili revizorji, v nasprotju z: (i) računovodskimi in poslovodskimi načeli in praksami upravičenca, ki jih nalaga pogodba kot prevladujoče, in (ii) splošno priznanimi načeli in praksami poslovodnega računovodstva.

Tožeča stranka tudi trdi, da so bile metode izračuna pogodbenih posrednih stroškov, ki jih je uporabil revizor in s katerimi se je strinjala Komisija, neupravičeno drugačne od računovodskega sistema upravičenca, čeprav bi se morali po pogodbi vsi stroški določiti v skladu s splošnim načelom in prakso poslovodnega računovodstva upravičenca. Računovodski sistem upravičenca je bil edini sprejemljiv računovodski sistem za pogodbo in ni bilo razloga za zamenjavo ali zavrnitev računovodskih postopkov upravičenca, ki se uporabljajo za izračun posrednih pogodbenih stroškov.

Nazadnje trdi, da je revizor z revizijskim postopkom podcenil dejanske posredne stroške za pogodbo, Komisija pa je potem, ko je v celoti potrdila ugotovitve revizorja, izdala bremepisa z dne 28. junija 2016 št. 3241608864 v znesku 63 653,58 EUR in št. 3241608865 v znesku 9 690,30 EUR za povrnitev razlike v stroških, ugotovljene v reviziji.
1.

Prvi tožbeni razlog, s katerim se navaja, da je ECDC kršila člen 266 PDEU z napačno izvršitvijo sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije v združenih zadevah F-159/12 in F-161/12, CJ/ECDC, in se zlasti trdi — da je ECDC zaradi nepreklicnih sprememb bistvenih okoliščin napačno pripisala izpodbijani odločbi retroaktivni učinek; — da je ECDC kršila načelo sorazmernosti, ker izpodbijana odločba ni bila niti primerna niti nujna za uresničitev cilja odpovedi delovnega razmerja iz leta 2012, ki je bila razglašena za nično; — da je ECDC storil očitno napako pri presoji, ker ni upošteval goljufije vodje pravne službe ECDC pri zaposlovanju; — da je ECDC kršila člen 22a(3) Kadrovskih predpisov z odpovedjo delovnega razmerja tožeče stranke v odziv na njeno poročanje in tempore non suspecto malo pred odpovedjo njenega delovnega razmerja, kar je zbudilo dvom o nepravilnem finančnem poslovodenju na ECDC.
—

posledično potrdi odločbo oddelka za ugovore in odobri podelitev prijavljene znamke za vse zadevne proizvode in storitve iz razredov 16, 35, 41 in 43;
—

ugotovi, da je tožba v celoti dopustna in utemeljena in da so vsi v njej navedeni tožbeni razlogi utemeljeni, in jih sprejme;
3.

V okviru tretjega tožbenega razloga navajata kršitev pravice do obrambe in načela dobrega upravljanja: država članica poročevalka, EFSA in Komisija so s svojim ravnanjem individualno in kolektivno kršile pravico tožečih strank do izjave in do obrambe s tem, da jima niso omogočile poštene obravnave in postopka. Natančneje, kljub večkratnim in vztrajnim poskusom, da stopita v stik z državo članico poročevalko in z EFSA, tožeči stranki nista bili deležni pravočasnega odziva. Stališča tožečih strank poleg tega niso bila upoštevana.
—

podredno, če Splošno sodišče ne bi bilo popolnoma prepričano o upoštevnosti in poštenosti pravnih in dejanskih razlogov, ki jih navaja tožeča stranka, ob skrbi za učinkovito izvajanje sodne oblasti in ob upoštevanju neizpodbitne povezanosti med zatrjevanimi dejstvi, na katerih temelji izpodbijani sklep, in tistimi, ki so predmet kazenske preiskave, ki jo je sprožil predsednik Evropskega parlamenta: — prekine postopek do pravnomočnosti odločbe, ki jo bo izdalo francosko sodišče, ki sodi v postopku, ki ga je sprožil Predsednik Evropskega parlamenta; — posledično zadrži izvrševanje izpodbijane odločbe do konca omenjenega postopka.
5.

Peti tožbeni razlog: zaradi izpodbijanega sklepa in s tem povezanega pregleda je prišlo do nedopustnega posega v temeljne pravice in svoboščine tožeče stranke, zagotovljene s členom 7 Listine EU o temeljnih pravicah (ali s členom 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin) in s členom 48 Listine EU o temeljnih pravicah (ali členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin).
SL Uradni list Evropske unije C 383/22

Tožba, vložena 30. avgusta 2016 – Colgate-Palmolive/EUIPO (AROMASENSATIONS)

(Zadeva T-479/16)

(2016/C 383/31)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Združene države) (zastopnika: M. Zintler, A. Stolz, odvetnika)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Podatki o postopku pred EUIPO

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije z besednim elementom „AROMASENSATIONS“ – Zahteva za registracijo št. 14 198 824

Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 6. junija 2016 v zadevi R 2482/2015-2

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo, ker je pritožba zavrnjena v delu, v katerem temelji na členu 7(1)(b);

— EUIPO naloži plačilo stroškov.

Navajana tožbena razloga

— Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;
2.

Drugi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence je večkrat kršilo pravo Evropske unije v zvezi s spoštovanjem razumnega roka, pravice do obrambe in obveznosti obrazložitve. Sodišče za uslužbence je poleg tega izkrivilo dejstva in dokaze.
SL Uradni list Evropske unije C 296/28

Tožba, vložena 24. junija 2016 – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)

(Zadeva T-320/16)

(2016/C 296/37)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Make up for ever (Pariz, Francija) (zastopnik: C. Caron, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: L’Oréal SA (Pariz, Francija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „MAKE UP FOR EVER“ – Znamka Evropske unije št. 3 416 443

Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 21. marca 2016 v zadevi R 985/2015-5

Tožbeni predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugotovi veljavnost besedne znamke Skupnosti „MAKE UP FOR EVER“ št. 003416443 za vse ostale proizvode in storitve, navedene v vlogi;

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— zadevo vrne v odločanje EUIPO, če je to potrebno;

— družbi L’Oréal naloži plačilo stroškov postopka pred oddelkom za izbris pri EUIPO in pred odborom za pritožbe pri EUIPO ter stroškov tega postopka pred Splošnim sodiščem.

Navajana tožbena razloga

— kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009;
—

V zvezi s tem navajata, da je zaradi te očitne napake neveljavna presoja dejstev, na podlagi katere je bilo zavrnjeno priznanje plačilne nezmožnosti (inability to pay) globe s strani tožečih strank. Naložitev globe namreč nepopravljivo ogroža njuno sposobnost ekonomskega preživetja, vodi do tega, da sredstva izgubijo svojo celotno vrednost, in ne upošteva ekonomskega in socialnega konteksta v katerega se umešča.
—

naloži EUIPO in drugi stranki v postopku pred EUIPO, če predloži pisna stališča, naj nosita svoje stroške in stroške tožeče stranke v postopku pred Splošnim sodiščem in v pritožbenem postopku pri EUIPO.
SL Uradni list Evropske unije C 260/44

Tožba, vložena 17. maja 2016 – Clean Sky 2 Joint Undertaking/Scouring Environnement

(Zadeva T-238/16)

(2016/C 260/55)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU) (zastopnika: B. Mastantuono, agent, skupaj z M. Velardom, odvetnikom)

Tožena stranka: Scouring Environnement SARL (Tauriac, Francija)

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— toženi stranki naloži, naj CSJU plača znesek 60 000,00 EUR v zvezi s sporazumom o dodelitvi nepovratnih sredstev št. 287071 „BiMed – Način odstranjevanja laka in obdelovanja suhih površin z bikarbonatom“, skupaj z zneskom 3 600,00 EUR iz naslova zamudnih obresti, izračunanih po 3,65-odstotni stopnji za obdobje med 12. septembrom 2014 in 3. majem 2016; in

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja naslednje tožbene razloge.

Tožeča stranka trdi, da tožena stranka ni izpolnila svojih pogodbenih obveznosti, s tem da ni predložila zahtevanih poročil, računovodskih izkazov in rezultatov, ki bi jih morala predložiti v prvem obdobju v skladu s členom 3 sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev ter členom II.2(3) in členom II.4 priloge II k sporazumu o dodelitvi nepovratnih sredstev. Tožeča stranka je zato odpovedala sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev na podlagi člena II.38 priloge II k sporazumu o dodelitvi nepovratnih sredstev, ter izdala obvestilo o dolgovanem znesku v zvezi s predhodnim financiranjem v višini 60 000,00 EUR, ki je v skladu s sporazumom o dodelitvi nepovratnih sredstev že bil plačan koordinatorju. Tožeča stranka je zato izdala obvestilo o dolgovanem znesku zaradi povračila predhodnega financiranja, ki ostaja v njeni lasti do končnega plačila.

Okoliščine so privedle do nastanka obveznosti Scouring Environnement SARL kot koordinatorja, ki so nesporne, glede na to, da tožena stranka v zvezi z okoliščinami odpovedi in načinom določitve zneska, ki ga je bilo treba povrniti tožeči stranki, ni vložila nobenega ugovora.

Tožeča stranka zato lahko zahteva nadomestilo in povračilo zneska, ki je bil toženi stranki plačan iz naslova predhodnega financiranja, skupaj z zamudnimi obrestmi.
—

razglasi za nično Evaluation Letter prof. Joséja Labastide z dne 17. decembra 2015, Ref Ares (2015)5922529 in aktov, ki so povezani z navedenimi, med katerimi je seznam projektov, ki jih je odobril panel SH5-Cultures and Cultural Production ERC-Cog-2015, ki ga je ERCEA objavila v sporočilu za medije z dne 12. februarja 2016;
—

razveljavi izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bilo odločeno v škodo tožeče stranke, kar pomeni v delu, v katerem je bila pritožba prijaviteljice in tožeče stranke v obravnavanem primeru zavrnjena, in v delu, v katerem je bila na podlagi pritožbe imetnice znamke izpodbijana odločba oddelka za izbris razveljavljena in je bila v zvezi s tem zahteva za ugotovitev ničnosti zavrnjena;
2.

Tožeča stranka z drugim tožbenim razlogom uveljavlja kršitev in napačno uporabo člena 107(1), ker je Evropska komisija napačno presodila uporabo državnih sredstev s strani Fondo di Garanzia di Tutela dei Depositi (v nadaljevanju: Fondo ali FITD). Po mnenju tožeče stranke je Komisija storila očitno napako pri presoji, saj se za sredstva FITD glede na merila iz sodne prakse Sodišča EU ne more šteti, da so pod javnim nadzorom ali na razpolago italijanski državi. Italijanski zakonodajalec naj bi sistemom jamstva v celoti prepustil pogajalsko svobodo glede opredelitve predmeta, obsega in konkretnih podrobnih pravil alternativnih oblik izplačila vlagateljev. Alternativni ukrepi iz člena 29 statuta Fondo naj bi Fondo lahko uporabil, če bi lahko pričakoval manjšo obremenitev, kot pa bi nastala, če bi prišlo do intervencije v primeru prenehanja subjekta, poleg tega pa naj bi bili alternativni ukrepi namenjene zlasti zasebnim interesom bank članic in naj ne bi bilo mogoče trditi, da gre za javna pooblastila.
SL Uradni list Evropske unije C 232/32

Tožba, vložena 9. maja 2016 – Aldi/EUIPO (VISAGE)

(Zadeva T-219/16)

(2016/C 232/42)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen, in N. Bertram, odvetniki)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Podatki o postopku pred EUIPO

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije, ki vsebuje besedni element „VISAGE“ – Prijava št. 13 502 364

Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. februarja 2016 v zadevi R 507/2015-5

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlog
4.

Četrti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev dokaznih pravil in načela objektivnosti, ker je Sodišče za uslužbence v točki 28 izpodbijanega sklepa ugotovilo, da tožeča stranka ni predložila trditev glede datuma, kdaj je uprava vedela ali bi morala vedeti za prihodnji porodniški in starševski dopust njene sodelavke, in v točki 29 navedenega sklepa, da ni mogoče izključiti, da je to lahko bilo 7. aprila 2014 glede na trajanje teh dopustov v skladu s Kadrovskimi predpisi, zgodnjo predvidljivost datuma poroda in prakso zgodnjega obveščanja o daljši odsotnosti v službi, na podlagi česar je v točkah od 30 do 32 navedenega sklepa ugotovilo, da tožeča stranka ni dokazala, da niti ona niti uprava nista vedeli niti nista mogli vedeti 7. aprila 2014 za prihodnjo odsotnost njene sodelavke, da zahteva za ponovno preučitev ni utemeljena z nobenim novim ali bistvenim dejstvom in da so njeni predlogi nedopustni, čeprav dokaz negativnega dejstva v zvezi s tretjo osebo ni mogoč mora EESO navesti datum zahteve za dopust in se Sodišče za uslužbence ne more opreti na zaporedne domneve niti predpostavke, da bi obrnilo dokazno breme in utemeljilo svoje ugotovitve.
1.

Prvi tožbeni razlog temelji na kršitvi načela relativne stabilnosti. V zvezi s tem zatrjuje, da se z uporabo vedno enakih kvot dodelitve ribolovnih možnosti ne upoštevajo regije držav članic, ki so postale članice v EGS od leta 1981, katerih lokalno prebivalstvo je (in je bilo) močno odvisno od ribolova. Posledično ni dosežen cilj relativne stabilnosti. Poleg tega, čeprav bi sprejeli ta fiksen ključ dodelitve, so se te kvote z leti spreminjale, in se je tako kršilo merilo relativne stabilnosti.
—

Ugotovi, da Komisija ni izpolnila svojih pogodbenih obveznosti, in ji naloži, naj tožeči stranki plača skupni znesek 1 634 990,62 EUR (ki ustreza (i) 943 046,54 EUR za obračun stroškov CTT kot notranjih svetovalcev skupaj z ustreznimi posrednimi stroški; (ii) 96 358,10 EUR kot neutemeljeno zahtevano pogodbeno odškodnino; in (iii) 595 585,98 EUR kot pogodbeno odškodnino), povečan za obresti v skladu s členom II.28.7 pogodbe po meri, ki jo uporablja Evropska centralna banka za glavne transakcije refinanciranja in kakršna je objavljena v seriji C Uradnega lista Evropske unije, veljavni na prvi koledarski dan meseca izteka roka, in povečani za tri odstotne točke in pol, do celotnega plačila;
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU, ker Komisija naj ne bi pravilno uporabila merila o vlagatelju v tržnem gospodarstvu. Komisija naj bi nepravilno zavrnila opiranje na primerjalno analizo, ki bi privedla do ugotovitve neobstoja pomoči tožečima strankama. Podredno, Komisija naj ne bi pripisala primerne vrednosti storitvam trženja, napačno naj bi zavrnila razlogovanje iz odločitve letališča o nakupu takih storitev, napačno naj bi zavrnila možnost, da je bil del storitev trženja kupljen za namene splošnega interesa, napačno naj bi štela, da sta Syndicat Mixte pour l’aménagement et le dévelopment de l’aéroport de Nîmes – Alès – Camargue – Cévennes (SMAN), in njena sopogodbenica VTAN, ki je v zasebni lasti, en sam subjekt, pri izračunu rentabilnosti letališča naj bi svoje ugotovitve oprla na nepopolne in neustrezne podatke, ne bi naj upoštevala zunanjih koristi, za katere bi letališče lahko pričakovalo, da jih bo imelo na podlagi razmerja z družbo Ryanair in naj podatkov, ki jih je predložilo letališče, ne bi primerjala s podatki, ki so značilni za dobro upravljano letališče. Vsekakor, tudi če bi za tožeči stranki obstajala prednost, naj Komisija ne bi dokazala, da je bila ta selektivna.
—

naj ugodi tej pritožbi in delno spremeni izpodbijano sodbo, razveljavi točki 2 in 3 izreka ter točke od 58 do 61 same sodbe;
SL Uradni list Evropske unije C 98/55

Tožba, vložena 18. januarja 2016 – Advanced Drainage Systems/UUNT (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)

(Zadeva T-19/16)

(2016/C 098/70)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Advanced Drainage Systems, Inc. (Wilmington, Združene države) (zastopnik: C. Sleep, Solicitor)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

Podatki o postopku pred UUNT

Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS“ – prijava št. 13 405 188

Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 5. novembra 2015 v zadevi R 1501/2015-4

Tožbeni predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— odločbo razveljavi in dovoli začetek postopka za registracijo znamke;

— podredno, tej tožbi ugodi in odločbo razveljavi ter vrne zadevo za registracijo preizkuševalnemu oddelku;

— UUMT naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlog
SL Uradni list Evropske unije C 90/20

Tožba, vložena 17. decembra 2015 – Aldi/UUNT – Sky (SKYLITE)

(Zadeva T-736/15)

(2016/C 090/28)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in N. Bertram, odvetniki)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sky plc (Isleworth, Združeno kraljestvo)

Podatki o postopku pred UUNT

Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „SKYLITE“ – Prijava št. 11 595 311

Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 20. oktobra 2015 v zadevi R 2771/2014-4

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— UUNT naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlogi

— kršitev člena 15 Uredbe št. 207/2009;

— kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009;
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev Pogodb — Tožeča stranka navaja, da so z zavrnitvijo prošnje za uporabo prostorov in prepovedjo dostopa ruskim udeležencem kršene Pogodbe oziroma pravni standardi za njihovo uporabo. — Tožeča stranka naj bi imela v skladu z ureditvijo predsedstva Evropskega parlamenta glede sej političnih skupin 4. julija 2005 pravico do uporabe zadevnih prostorov. Za zavrnitev ni bilo posebnih razlogov glede na to, da v tistem času prostori niso bili zasedeni in navedena tiskovna konferenca ni predstavljala grožnje za varnost in ni mogla negativno vplivati na delo Parlamenta. Tožeči stranki je bilo tako preprečeno podajanje informacij o njenem delu. — Z zavrnitvijo dostopa ruskim gostom se krši prepoved diskriminacije na podlagi etničnega porekla in državljanstva (člen 21(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah).