SKLEP PREDSEDNIKA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

z dne 12. junija 2014

Zadeva F-49/14 R

DQ

proti

Evropskemu parlamentu

„Javni uslužbenci – Začasna odredba – Predlog za odlog izvršitve ali predlog za izdajo začasne odredbe“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi členov 278 PDEU in 157 AE ter člena 279 PDEU, ki se uporablja za Pogodbo ESAE v skladu z njenim členom 106a, s katero DQ in druge tožeče stranke, navedene v Prilogi, sodniku za izdajo začasne odredbe predlagajo, naj: prvič, „razglasi za nično“ datumsko neznano odločbo, s katero je bil imenovan direktor direktorata za tolmačenje Generalnega direktorata (GD) „Tolmačenje in konference“ Evropskega parlamenta za njihovega glavnega ocenjevalca za izvršitev ocenjevanja 2014 za leto 2013 (v nadaljevanju: izvršitev ocenjevanja 2014); drugič, „odloži izvršitev“ ocenjevanja 2014, dokler se ne konča postopek, začet na podlagi člena 24 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi); tretjič, „zagotovi“ zaupnost preiskave, začete na njihovo zahtevo v skladu s členom 24 Kadrovskih predpisov; četrtič „takoj začasno odstrani z delovnega mesta“ vodjo madžarske enote za tolmačenje v direktoratu za tolmačenje Parlamenta (v nadaljevanju: madžarska enota); petič „zahteva od Parlamenta, naj sprejme vse ukrepe, potrebne za zagotovitev njihove varnosti na delovnem mestu, s tem da med drugim opozori pristojno varnostno službo“.

Odločitev: Predlog za izdajo začasne odredbe DQ in drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v Prilogi, se zavrne. Odločitev o stroških se pridrži.

Povzetek

1. Začasna odredba – Pristojnost sodnika za začasne odredbe – Razglasitev začasnih odredb

(člena 278 in 279 PDEU; Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 102)

2. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi –Pogoji za izdajo – „Fumus boni juris“ – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda

(člena 278 in 279 PDEU; Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 102(2))

1. Iz člena 102 Poslovnika Sodišča za uslužbence izhaja, da je cilj postopka za izdajo začasne odredbe zagotovitev polnega učinka prihodnje dokončne odločitve. Zato je narava tega postopka v celoti pomožna glede na postopek v glavni stvari, na katero se nanaša, tako da mora biti odločitev, ki jo sprejme sodnik za začasne odredbe, začasna v smislu, da niti ne prejudicira smeri prihodnje meritorne odločbe niti zaradi nje ta ne postane iluzorna s tem, da ji navedena odločitev odvzame polni učinek.

V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da zahteva za razglasitev ničnosti imenovanja direktorja direktorata za tolmačenje kot glavnega ocenjevalca pri ocenjevanju ne bi bila začasna in da tako presega pristojnost sodnika za začasne odredbe.





(Glej točki 13 in 14.)

Napotitev na:

Sodišče: sklep EMA/InterMune UK in drugi, C-390/13 P(R), EU:C:2013:795,točka 37;

Splošno sodišče Evropske unije: sklep Alstom/Komisija, T-164/12 R, EU:T:2012:637, točka 30.

2. Ni mogoče sklepati, da bi bila tožeča stranka zaradi pristranskosti in neizpolnjevanja dolžnosti pomoči ipso facto izpostavljena tveganju za nastanek resne in nepopravljive škode, saj bi lahko prišlo do zamenjevanja med fumus boni juris in nujnostjo, medtem ko iz člena 102(2) Poslovnika Sodišča za uslužbence izhaja, da gre za dva ločena pogoja.

(Glej točko 20.)