Splošno sodišče je opozorilo, potem ko se je v točkah 23 in 24 izpodbijane sodbe sklicevalo na sodbo z dne 13. marca 2007 v zadevi UUNT proti Kaulu (C-29/05 P, ZOdl. str. I-2213, točka 42), da iz člena 76(2) Uredbe št. 207/2009 izhaja, da je po splošnem pravilu ter če ni nasprotne določbe, predložitev dejstev in dokazov strank mogoča tudi po izteku rokov, ki za tako predložitev veljajo na podlagi določb navedene uredbe, in da tako UUNT nič ne prepoveduje, da upošteva dejstva in dokaze, ki so prepozno navedeni ali predloženi, in zavrnilo tožbeni razlog, ki ga je uveljavljala družba New Yorker Jeans, ter v bistvu razsodilo, kot izhaja iz točk od 25 do 34 navedene sodbe:

„25 […] Pravilo 22(2) Uredbe št. 2868/95 določa, da kadar mora stranka, ki ugovarja, na podlagi člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 predložiti dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke, jo UUNT pozove, naj zahtevani dokaz priskrbi v roku, ki ji ga določi. Pravilo 22 v drugem stavku dodaja, da mora UUNT ugovor zavreči, če stranka, ki ugovarja, takšnega dokaza ne priskrbi pred iztekom roka.

26 Iz drugega stavka te določbe izhaja, da predložitev dokazov o uporabi prejšnje znamke po izteku roka, določenega v ta namen, načeloma pomeni, da se ugovor zavrže, ne da bi imel UUNT v zvezi s tem diskrecijsko pravico. […]

[…]

30 […] Upoštevati je treba, da je [družba Vallis K.-Vallis A.] s predložitvijo upoštevnih dokazov, kot so zaprisežena izjava, računi in fotografije, ki so bili predloženi v določenem roku, 6. junija 2006, spoštovala rok, ki je določen v pravilu 22(2), drugi stavek, Uredbe št. 2868/95. Poleg tega ni sporno, da je UUNT na podlagi pripomb tožeče stranke, da ti dokazi niso bili zadostni, [družbi Vallis K.-Vallis A.] dal možnost, da do 14. januarja 2007 vloži svoje pripombe. V tem smislu pa je oddelek za ugovore smel upoštevati dokaze [družbe Vallis K.-Vallis A.], ki jih je v tem roku predložila skupaj s pripombami.

31 Pravilo 22(2) Uredbe št. 2868/95 je treba namreč razumeti tako, da ni prepovedano upoštevanje dodatnih dokazov, ki se zgolj dodajo drugim dokazom, ki so bili predloženi v določenem roku, ker prvotni dokazi niso bili neupoštevni, temveč je druga stranka zatrjevala, da so pomanjkljivi. Takšno razumevanje, ki nikakor ne jemlje pomena zgornjemu pravilu, velja še toliko bolj, ker [družba Vallis K.-Vallis A.] ni zlorabila določenih rokov z dobro poznano taktiko zavlačevanja ali z delovanjem iz očitne malomarnosti.

[…]

33 Ker v obravnavanem primeru dokazi, ki jih je [družba Vallis K.-Vallis A.] predložila po roku, ki ga je določil oddelek za ugovore, niso bili prvoten in edini dokaz o uporabi, pač pa je šlo za dodatne dokaze k upoštevnim dokazom, ki so bili predloženi v roku, okoliščina, da je tožeča stranka izpodbijala te dokaze, zadošča za utemeljitev, da je [družba Vallis K.-Vallis A.] dodatne dokaze predložila istočasno, ko je vložila pripombe. To, da so bili ti dokazi upoštevani, je omogočilo oddelku za ugovore in pozneje odboru za pritožbe, da sta lahko na podlagi vseh upoštevnih dejstev in dokazov odločila o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke.

34 […] Ugotovitev, da je oddelek za ugovore bil povsem upravičen upoštevati kataloge, ki so bili predloženi 15. januarja 2007, se dalje zdi v skladu z bolj splošnim ciljem postopkov z ugovorom, v okviru katerega se je člen 76(2) Uredbe št. 207/2009 razlagal tako, da je treba upoštevati tudi dokaze, ki so predloženi po izteku roka, če so upoštevni in če faza postopka, v kateri so vloženi, in okoliščine, v katerih so vloženi, ne prepovedujejo njihove predložitve.“