Pritožba, ki jo je 16. septembra 2022 vložila ABLV Bank AS, v likvidaciji, zoper sodbo Splošnega sodišča (deseti razširjeni senat) z dne 6. julija 2022 v zadevi T-280/18, ABLV Bank/EOR

(Zadeva C-602/22 P)

(2022/C 424/46)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: ABLV Bank AS v likvidaciji (zastopnik: O. Behrends, Rechtsanwalt)

Drugi stranki v postopku: Enotni odbor za reševanje (EOR), Evropska centralna banka (ECB)

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano sodbo;

— sklep EOR z dne 23. februarja 2018 razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na pritožnico in njeno hčerinsko družbo v Luksemburgu;

— EOR naloži plačilo pritožnikovih stroškov in stroškov tega pritožbenega postopka in,

— če Sodišče ne more dokončno odločiti o zadevi, zadevo vrne v ponovno odločanje Splošnemu sodišču.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno razlagalo in uporabilo člen 18 Uredbe št. 806/2014 (1) ter storilo več s tem povezanih napak in prišlo do več napačnih ugotovitev v zvezi z dejanskim stanjem. Pritožnica trdi, da:

— Splošno sodišče ni upoštevalo jasnega opisa omejitev pooblastil EOR iz člena 18 Uredbe št. 806/2014, iz katerega izhaja, da lahko EOR sprejema ukrepe z zunanjim pravnim učinkom samo, če so izpolnjeni vsi trije pogoji iz člena 18 te uredbe in če Evropska komisija in Svet Evropske unije ne ugovarjata;

— v besedilu člena 18 Uredbe št. 806/2014 ni nobene podlage za stališče, da lahko EOR sprejema ukrepe z zunanjim pravnim učinkom, če sta izpolnjena samo prva dva pogoja;

— je SRB dejansko priznal svojo napako, s tem da je v najnovejših podobnih primerih spremenil svoj pristop;

— Splošno sodišče ni v celoti preučilo zakonitosti izpodbijanih sklepov (SRB/EES/2018/09 in SRB/EES/2018/10 z dne 23. februarja 2018), ker ni ugotovilo kako se je, v skladu z razlago izpodbijanih sklepov, ki jo je podalo Splošno sodišče, spremenil pravni položaj pritožnice in njene hčerinske družbe;

— je Splošno sodišče izkrivilo jasno vsebino izpodbijanih sklepov, s tem da ni priznalo, da vsebujeta odločitev, da bosta pritožnica in njena hčerinska stranka prenehali, in

— je Splošno sodišče storilo več povezanih napak s tem, med drugim, da je zamešalo izpodbijana sklepa in ukrepe, ki jih je EOR zaradi izvajanja izpodbijanih sklepov naslovil na nacionalne organe za reševanje.

Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo več materialno- in procesnopravnih napak in je na več mestih izkrivilo dejstva v povezavi ugotavljanjem dejanskega stanja. Pritožnica trdi, da:

— je Splošno sodišče izkrivilo vsebino spisa s tem, da je posredno štelo, da je bila opravljena ocena v zvezi s tem, ali subjekt propada oziroma bo verjetno propadel, in ni omenilo, da je EOR v svoji obrambi izrecno navedel, da ni opravil take ocene, in

— je Splošno sodišče v istem kontekstu storilo tudi druge s tem povezane napake in izkrivljanja, poleg tega pa se na več mestih ni opredelilo do argumentov pritožnice, s tem ko se, med drugim, ni opredelilo do učinka moratorija o prenehanju plačevanja obveznosti in s tem, da je v okviru člena 18 Uredbe št. 806/2014 napačno razlagalo pojem likvidnosti.

Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je storilo več pravnih napak, večkrat izkrivilo dejstva in se na več mestih ni opredelilo do navedb pritožnice v povezavi z obvestilom FinCEN (Financial Crimes Enforcement Network – urad za preprečevanje finančnih kaznivih dejanj, ZDA) in v povezavi s kasnejšimi ugotovitvami, izhajajočimi iz ugotovitev latvijskega organa za preprečevanje korupcije.

Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je tožba za razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa, v delu v katerem se nanaša na hčerinsko družbo pritožnice, nedopustna. Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno menilo, da za razlago izpodbijanih sklepov niso pomembne javne objave iz časa sprejetja izpodbijanih sklepov, ampak je pomembno le besedilo, ki ga je EOR zaradi izvedbe izpodbijanih sklepov posredoval nacionalnim organom za reševanje, in da je Splošno sodišče v vsakem primeru izkrivilo jasno vsebino tega besedila.

(1) Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1).