SL Uradni list Evropske unije C 107/16

Tožba, vložena 12. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

(Zadeva C-54/08)

(2008/C 107/24)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in G. Braun, zastopnika)

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

Predlogi tožeče stranke:

— naj se ugotovi, da je Zvezna republika Nemčija, s tem ko v členu 5 zveznega pravilnika o notariatu (Bundesnotarordnung) pogojuje dostop do poklica notarja z nemškim državljanstvom, kršila člena 43 in 45 ES;

— naj se ugotovi, da je Zvezna republika Nemčija, s tem ko za poklic notarja ni prenesla Direktive 89/48/ES (oziroma Direktive 2005/36/ES), kršila to direktivo ter navedena člena 43 in 45;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Člen 43 ES prepoveduje vsako diskriminacijo na podlagi državljanstva, ki izhaja iz predpisov kot omejitev svobode ustanavljanja. V skladu s členom 45, prvi odstavek, ES se poglavje o pravici do ustanavljanja ne uporablja za dejavnosti, ki so v državi članici povezane, četudi občasno, z izvajanjem javne oblasti.

V skladu z zveznim pravilnikom o notariatu so lahko v Nemčiji za notarja imenovani samo nemški državljani. Sporna določba naj bi tako diskriminirala na podlagi državljanstva in kršila svobodo ustanavljanja državljanov drugih držav članic, tako da jim preprečuje izvajanje poklica notarja.

Po mnenju Komisije dejavnosti notarjev ne spadajo pod izjemo iz člena 45 ES, ampak naj bi za ta poklic tako veljala svoboda ustanavljanja.

Za odgovor na vprašanje, kaj pomeni „javna oblast“ v smislu člena 45 ES, bi se bilo treba po eni strani navezati na razumevanje na nacionalni ravni. Dejavnosti, ki se v eni državi članici ne prištevajo k javni oblasti, ni mogoče uporabiti za namene izjeme, četudi bi se iste dejavnosti v drugi državi članici prištevale k javni oblasti. Po drugi strani bi bilo treba za razlago v smislu člena 45 ES določiti pojem in obseg javne oblasti na ravni prava Skupnosti in Sodišče bi moralo podati neodvisno in enotno razlago njegovega pomena. Dejstvo, da so nemški zakonodajalec in nemška sodišča obravnavali dejavnosti notariata načeloma kot udeležbo pri nacionalni javni oblasti, naj ne bi pomenilo, da bi bilo mogoče te dejavnosti zato, že na podlagi strožje presoje prava Skupnosti, izvzeti iz svobode ustanavljanja. Člen 45(1) ES bi bilo treba kot izjemo od temeljne svoboščine namreč razlagati ozko.

Pri sedanjem stanju integracije naj bi bilo posebej težko najti vsebinsko utemeljitev za pogoj državljanstva v povezavi z dejavnostmi notarjev. Nobena od teh dejavnosti, četudi bi bila oblastna, naj ne bi predpostavljala razmerja posebne povezanosti z državo, kot to velja v primeru državljanstva. Prav tako naj te dejavnosti ne bi pomenile tveganja, da bi se prek izvajanja suverenih pooblastil in uporabe sredstev oblasti ustvarjali spori z državljani.

Dejavnosti, ki jih Zvezna republika Nemčija navaja v utemeljitev zahteve po državljanstvu, – overovitev pravnih aktov in sporazumov, dokazna moč takih listin, vnos klavzule o izvršljivosti in pravno svetovanje, povezano z overovitvijo – naj ne bi zadoščale za utemeljitev uporabe člena 45 ES. Če so sploh udeležene pri izvajanju javne oblasti, pa je to zgolj posredno. Izvajanja javne oblasti se nadalje ne bi smelo zamenjati z dejavnostmi v javnem interesu. Družbeni interes naj ne bi nujno spadal k javni oblasti; dejavnosti, ki se nanašajo na splošni interes in ne na interes posameznika, ne predpostavljajo nujno prenosa javne oblasti. Medtem ko bi lahko s tem dejansko izvajanje javne oblasti ostalo pridržano lastnim državljanom, bi bilo mogoče izvajanje določene dejavnosti v splošnem interesu, kot je to na primer pri delovanju sodnega organa, zagotoviti tudi tako, da bi bil dostop do poklica in poklicnih dolžnosti podvržen uporabi posebnih predpisov in posebnemu nadzoru.

Komisija zato meni, da nobena od dejavnosti, obravnavanih ločeno ali skupaj, ki jih opravljajo notarji v Nemčiji, ne pomeni neposredne in posebne udeležbe pri izvajanju javne oblasti v smislu sodne prakse.