Keywords

Summary



Keywords

1. Približevanje zakonodaj – Postopek za oddajo javnih naročil za gradnje – Direktiva 93/37 – Izjeme od skupnih pravil – Stroga razlaga – Obstoj izrednih okoliščin – Dokazno breme

(Direktiva Sveta 93/37, člen 7(3))

2. Približevanje zakonodaj – Postopek za oddajo javnih naročil za gradnje – Direktiva 93/37 – Izjeme od skupnih pravil – Ponovitev enakih gradbenih storitev, ki so bile zaupane podjetju, ki je prejelo prvotno naročilo – Trajanje

(Direktiva Sveta 93/37, člen 7(3)(e))

3. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Objektivni značaj – Upravičljiva zmota – Nedopustnost

(Člen 226 ES)

Summary

1. Člen 7(3) Direktive 93/37 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, ki dovoljuje izjeme od pravil za zagotavljanje učinkovitosti pravic, ki jih Pogodba podeljuje na področju javnih naročil za gradnje, je treba razlagati ozko; dokazno breme za dejanski obstoj izrednih okoliščin, ki upravičujejo izjeme, nosi tisti, ki se sklicuje nanje.

Na podlagi besedila člena 7(3)(b) Direktive, v skladu s katerim lahko naročniki oddajo javna naročila gradenj po postopku s pogajanji brez predhodne objave obvestila o naročilu, „če lahko iz tehničnih ali umetniških razlogov ali razlogov, povezanih z zaščito izključnih pravic, gradnjo opravi le določen gradbenik“, mora država članica dokazati, da je bilo treba zaradi tehničnih razlogov sporna naročila oddati podjetju, s katerim je bila sklenjena prvotna pogodba.

Sicer je cilj zagotovitve kontinuitete del, ki spadajo k zahtevnim projektom in so namenjena varstvu regije z vodnimi gradnjami, tehnični pomislek, ki mu je treba priznati pomembnost. Vendar gola trditev, da je celota del zahtevna in težavna, ne zadošča za dokaz, da jo je treba zaupati le enemu podjetju, zlasti ko so dela razdeljena na lote, katerih izvedba naj bi potekala več let.

(Glej točki 19 in 20.)

2. Člen 7(3)(e) Direktive 93/37 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje pri novih gradnjah, ki so sestavljena iz ponavljanja podobnih, zaupana pa so podjetju, ki so mu isti naročniki že prej oddali naročilo, dovoljuje uporabo postopka s pogajanji brez predhodne objave obvestila o naročilu le „v obdobju treh let po sklenitvi prvotnega naročila“.

Iz primerjave jezikovnih različic te določbe izhaja, da je treba s pojmom „sklenitev prvotne pogodbe“ razumeti sklenitev prvotne pogodbe, ne pa dokončanje del, na katera se naročilo nanaša.

To razlago potrjuje predmet sporne določbe in njeno mesto v sistematiki Direktive 93/37.

Na eni strani gre za izjemo, ki mora biti predmet restriktivne razlage, kar pomeni izbiro razlage, ki omejuje obdobje veljavnosti izjeme, ne pa razlage, ki ga podaljšuje. Temu namenu ustreza razlaga, ki za začetek roka določa trenutek sklenitve prvotne pogodbe, ne pa časovno nujno poznejši trenutek dokončanja del, ki so predmet pogodbe.

Na drugi strani zahteva pravna varnost, ki je v postopkih oddaje javnih naročil zaželena, da je začetek roka mogoče določiti zanesljivo in objektivno. Čeprav je trenutek sklenitve pogodbe gotov, se lahko za dokončanje del šteje mnoge trenutke, kar ustvarja ustrezno negotovost. Poleg tega je trenutek sklenitve pogodbe dokončno določen že na začetku, medtem ko se lahko trenutek dokončanja del zaradi naključnih ali voljnih dejavnikov zamakne neodvisno od tega, kako je določen na začetku.

(Glej točke 33, 34 in od 36 do 38.)

3. V zvezi s predlogom italijanske vlade o pripoznanju upravičljive zmote je treba spomniti, da postopek neizpolnitve obveznosti države zlasti pri razhajanju mnenj glede razlage ponuja možnost ugotavljanja natančnega obsega obveznosti držav članic in je namenjen objektivni ugotovitvi kršitev obveznosti, ki jih imajo države članice po Pogodbi ES ali sekundarnem pravnem aktu. Država članica se zato glede neizpolnitve obveznosti iz direktive ne more sklicevati na upravičljivo zmoto.

(Glej točko 40.)