(Glej točke od 40 do 43, 46 in 47.)

Treba je še ugotoviti, da bi se členu 12a Kadrovskih predpisov z drugačno razlago vzel polni učinek, zmanjšala pa bi se tudi zaščita, ki jo ta določba zagotavlja akreditiranim parlamentarnim pomočnikom pred psihičnim nadlegovanjem, ki bi ga nad njimi lahko storil poslanec. Tak rezultat pa bi bil v očitnem nasprotju z namenom in obsegom te določbe Kadrovskih predpisov ter s členom 31(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki izrecno določa, da ima vsak delavec pravico do zdravih in varnih delovnih pogojev ter delovnih pogojev, ki spoštujejo njegovo dostojanstvo.

Iz členov 10 in 11 notranjih pravil zlasti izhaja, da se lahko vsak uradnik ali uslužbenec institucije obrne na svetovalni odbor za obravnavo pritožb zaradi nadlegovanja, ne da bi predložil kakršen koli začetni dokaz, iz katerega bi bilo mogoče sklepati o obstoju nadlegovanja, nasprotno pa mora odbor, kadar se mu zadeva predloži, izpolniti naloge, ki so mu bile zaupane, pri čemer izvajanje njegovih funkcij ni odvisno od kakršne koli predhodne odločbe organa za imenovanja razen če se navedeni odbor v tem smislu sam obrne na organ za imenovanja zlasti na podlagi člena 14 notranjih pravil.

Kadar se uradnik ali uslužbenec institucije obrne na svetovalni odbor za obravnavo pritožb zaradi nadlegovanja, ima ta odbor na podlagi notranjih pravil Evropskega parlamenta v zvezi s svetovalnim odborom za obravnavo pritožb zaradi nadlegovanja in njegovo preprečevanje na delovnem mestu v vsakem posameznem primeru posebno pristojnost za izvajanje določb člena 12a Kadrovskih predpisov. Njegove naloge na podlagi člena 5 navedenih pravil so predvsem prav preprečevanje in/ali odprava kakršnega koli ravnanja, povezanega z nadlegovanjem, v zvezi s tem pa deluje v skladu s členom 7 teh istih pravil, in sicer „popolnoma samostojno, neodvisno in zaupno“.

Dolžnost skrbnega ravnanja uprave do njenih uslužbencev in načelo dobrega upravljanja zlasti zahtevata, da pristojni organ pri odločanju o prošnji za pomoč uslužbenca na podlagi člena 24 Kadrovskih predpisov obravnava vse elemente, ki lahko vplivajo na njegovo odločitev, in pri tem ne upošteva samo interesa službe, temveč tudi interes zadevnega uslužbenca.

Iz tega izhaja, da uprava ne more zavrniti prošnje za pomoč v zvezi z domnevnim nadlegovanjem, ker meni, da zadevni uslužbenec ni predložil začetnega dokaza o navedenih obtožbah, kadar je dokazano, da ima uprava na razpolago druge elemente, ki bi lahko vsebovali indice o domnevnem nadlegovanju. Uprava mora pri odločanju na podlagi člena 24 Kadrovskih predpisov upoštevati vse elemente, ki lahko vplivajo na njeno odločitev o taki prošnji.

Parlament je imel informacije, ki so vsebovale indice, ki bi lahko vzbudili resne dvome glede tega, ali so bili pogoji, določeni v členu 12a Kadrovskih predpisov, izpolnjeni, zato je kršil svojo dolžnost skrbnega ravnanja do zadevnega uslužbenca, saj je zavrnil njegovo pritožbo zoper zavrnitev njegove prošnje za pomoč z molkom, in sicer zgolj zato, ker uslužbenec ni predložil začetnega dokaza o domnevnem nadlegovanju, pri čemer pa sploh ni preučil, ali bi bilo zaradi teh elementov treba sprejeti ustrezne ukrepe, zlasti začeti preiskavo, da se v tem primeru ugotovi resničnost dejstev, ki so privedli do njegove pritožbe, in odpravijo dvomi o spoštovanju navedenih določb Kadrovskih predpisov.

(Glej točke 51, 52, 56 in 57.)

Sodišče za uslužbence: sodbe Klug/EMEA, F‑35/07, EU:F:2008:150, točka 67; Donati/ECB, F‑63/09, EU:F:2012:193, točka 94, in Radelet/Komisija, F‑7/13, EU:F:2014:217, točka 97.