Zadeva C‑671/16

Inter-Environnement Bruxelles in drugi

proti

Région de Bruxelles-Capitale

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija))

„Predhodno odločanje – Okolje – Direktiva 2001/42/ES – Člen 2(a) – Pojem ‚načrti in programi‘ – Člen 3 – Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje – Regionalna urbanistična uredba o evropski četrti v Bruslju (Belgija)“

Povzetek – Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. junija 2018

Okolje – Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje – Direktiva 2001/42 – Načrt in program – Pojem – Regionalna urbanistična uredba, ki določa nekatere zahteve za izvedbo nepremičninskih projektov – Vključitev

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/42, člena 2(a) ter 3(1) in (2)(a))

Člene 2(a), 3(1) in 3(2)(a) Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje je treba razlagati tako, da regionalna urbanistična uredba, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa nekatere zahteve za izvedbo nepremičninskih projektov, spada pod pojem „načrti in programi“, ki bodo verjetno vplivali na okolje, v smislu te direktive in je treba zato glede nje opraviti presojo vplivov na okolje.

Opozoriti je treba, da je treba na podlagi člena 3(2)(a) Direktive SOP sistematično opraviti okoljsko presojo glede načrtov in programov, ki so pripravljeni za nekatere sektorje in ki določajo okvir za prihodnja soglasja za izvedbo projektov iz prilog I in II k Direktivi PVO (glej v tem smislu sodbo z dne 17. junija 2010, Terre wallonne in Inter-Environnement Wallonie, C‑105/09 in C‑110/09, EU:C:2010:355, točka 43).

V zvezi s prvim od teh pogojev iz besedila člena 3(2)(a) Direktive SOP izhaja, da se ta določba nanaša zlasti na „prostorsko načrtovanje ali rabo zemljišč“.

Kot trdi Evropska komisija, to, da se ta določba nanaša tako na „prostorsko načrtovanje“ kot na „rabo zemljišč“, jasno kaže, da zadevni sektor ni omejen na rabo tal v ožjem smislu, to je na razdelitev prostora na območja in na opredelitev dejavnosti, ki so dovoljene na teh območjih, temveč ta sektor nujno zajema širše področje.

V zvezi z drugim pogojem je treba za ugotovitev, ali regionalna urbanistična uredba, kot je ta iz postopka v glavni stvari, določa okvir za prihodnja soglasja za izvedbo projektov iz prilog I in II k Direktivi PVO, preučiti vsebino in namen te uredbe, ob upoštevanju obsega okoljske presoje projektov, kot ga določa navedena direktiva (glej v tem smislu sodbo z dne 17. junija 2010, Terre wallonne in Inter-Environnement Wallonie, C‑105/09 in C‑110/09, EU:C:2010:355, točka 45).

Prvič, glede projektov iz prilog I in II k Direktivi PVO je treba opozoriti, da so pod naslovom 10 zadnjenavedene priloge navedeni infrastrukturni projekti, ki v točki (b) tega naslova zajemajo urbanistične projekte.

Drugič, glede vprašanja, ali izpodbijani akt določa okvir za odobritev izvajanja takšnih projektov v prihodnosti, je Sodišče že razsodilo, da se pojem „načrti in programi“ nanaša na vsak akt, ki z opredelitvijo pravil in postopkov nadzora, ki veljajo za zadevni sektor, določa velik nabor meril in pogojev za odobritev in izvedbo enega ali več projektov, za katere je verjetno, da bodo znatno vplivali na okolje (sodba z dne 27. oktobra 2016, D’Oultremont in drugi, C‑290/15, EU:C:2016:816, točka 49 in navedena sodna praksa).

Namen te razlage pojma „načrti in programi“ je, kot je poudarila generalna pravobranilka v točki 23 sklepnih predlogov, zagotoviti okoljsko presojo zahtev, ki bodo verjetno znatno vplivale na okolje.

Zato je treba, kot je poudarila generalna pravobranilka v točkah 25 in 26 sklepnih predlogov, pojem „velik nabor meril in pogojev“ razumeti kvalitativno, in ne kvantitativno. Treba se je namreč izogibati mogočim strategijam za obid obveznosti iz Direktive SOP, ki se lahko kažejo v obliki drobljenja ukrepov, s čimer se zmanjša polni učinek te direktive (sodba z dne 27. oktobra 2016, D’Oultremont in drugi, C‑290/15, EU:C:2016:816, točka 48 in navedena sodna praksa).

Poleg tega to, da ROUU, kot je ta iz postopka v glavni stvari, vsebuje splošna pravila, je do določene mere abstraktna in ima za cilj preoblikovanje četrti, ponazarja njeno programskost ali načrtovalnost in ne preprečuje, da bi se jo vključilo v pojem „načrti in programi“.

Poleg tega presoja vplivov na okolje na podlagi Direktive PVO ne more odpraviti obveznosti izvedbe okoljske presoje, ki se na podlagi Direktive SOP zahteva, da bi se zadostilo posebnim okoljskim vidikom, ki so značilni za zadnjenavedeno direktivo.

(Glej točke od 41 do 43, 46, 47, od 53 do 55, 60, 65 in 67 ter izrek.)