ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 227/6

Pritožba, ki jo je Enviro Tech Europe Ltd vložila 5. marca 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi T-291/04, Enviro Tech Europe Ltd, Enviro Tech International, Inc. proti Evropski komisiji

(Zadeva C-118/12 P)

2012/C 227/10

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Enviro Tech Europe Ltd (zastopnika: C. Mereu, K. Van Maldegem, odvetnika)

Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Enviro Tech International, Inc.

Predlogi

Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-291/04 v zvezi z njeno zahtevo za nadomestilo škode, in

— ugotovi, da je Evropska komisija odgovorna za škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka, ali

— alternativno, vrne zadevo Splošnemu sodišču v ponovno odločanje glede zahtevka tožeče stranke v zvezi z nadomestilom škode, in

— Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka (vključno s stroški, ki so nastali v postopku pred Splošnim sodiščem).

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnik navaja, da je Splošno sodišče kršilo pravo Evropske unije s tem, da je njegovo zahtevo za nadomestilo škode zavrnilo z utemeljitvijo, da ni dokazal, da je Komisija ravnala protipravno. Splošno sodišče naj bi zlasti napačno razlagalo sodbo Sodišča v zadevi C-425/08 in posledično ravnalo napačno s tem, da tretjega dela prvega tožbenega razloga, s katerim je pritožnik uveljavljal nezakonitost v povezavi z „običajnim ravnanjem in rabo“ blaga, ni preučilo in ugotovilo, da je treba zavrniti zahtevo za nadomestilo škode.

Pritožnik iz teh razlogov predlaga, da se sodba Splošnega sodišča v zadevi T-291/04 v povezavi z zahtevo za nadomestilo škode razveljavi in ugotovi, da je Evropska komisija odgovorna za škodo, ki je nastala pritožniku.
—

Razglasitev ničnosti Sklepa Sveta in predstavnikov vlad držav članic Evropske unije, ki so se sestali v okviru Sveta z dne 16. junija 2011 o podpisu, v imenu Evropske unije, in začasni uporabi Sporazuma o zračnem prometu med Združenimi državami Amerike na eni strani, Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani, Islandijo na tretji strani in Kraljevino Norveško na četrti strani, ter o podpisu, v imenu Evropske unije, in začasni uporabi Pomožnega sporazuma med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani, Islandijo na drugi strani ter Kraljevino Norveško na tretji strani o uporabi Sporazuma o zračnem prometu med Združenimi državami Amerike na eni strani, Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani, Islandijo na tretji strani in Kraljevino Norveško na četrti strani (2011/708/EU) (1);
Pritožnici dalje trdita, da je Splošno sodišče (ii) napačno uporabilo pravo, s tem ko je ugotovilo, da Stabilizacijsko-pridružitveni sporazum med EU in Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo omogoča zakonito diskriminacijo pritožnic; (iii) pri presoji obveznosti, ki izhajajo iz členov 6(7) in 8(4) osnovne protidampinške uredbe (2), in pri presoji načela pravice do obrambe napačno uporabilo pravo; (iv) nepravilno ocenilo pomen procesnih garancij in upoštevnih dolžnosti institucij v upravnem postopku v protidampinških zadevah in (v) izkrivilo dejstva v zvezi zavezo, ki sta jo ponudili pritožnici, in zavezo, ki jo je ponudil drug proizvajalec, in tako v zvezi s tem prišlo do napačne ugotovitve, kar naj bi vplivalo na veljavnost izpodbijane sodbe.
SL Uradni list Evropske unije C 89/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 29. decembra 2011 – Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) proti Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes

(Zadeva C-671/11)

2012/C 89/10

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d’État

Stranki v postopku v glavni stvari

Vložnica kasacijske pritožbe: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), ki je pravna naslednica Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

Nasprotna stranka: Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Kako lahko država članica izvaja možnost iz člena 2(4) Uredbe Sveta (EGS) št. 4045/89 z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka sklada EKUJS, s strani držav članic, da se pregledano obdobje podaljša „za obdobja […] pred 12 mesečnim obdobjem ali po njem“ (1), ki jih določa, glede na zahteve po zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti na eni strani ter načelo pravne varnosti in potrebo po tem, da se nadzornim organom ne pusti neomejeno pooblastilo, na drugi strani?

2. Zlasti: — Ali se mora pregledano obdobje vsekakor končati v 12 mesečnem obdobju pred obdobjem, imenovanim „obdobje pregledov“, v katerem se opravijo pregledi, sicer bi bila pri pregledu storjena nepravilnost, zaradi katere bi lahko subjekt, pri katerem se opravlja pregled, izpodbijal odločbo, izdano na podlagi ugotovitev tega pregleda? — Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen – kako je treba razumeti možnost, izrecno določeno z navedeno uredbo, da se pregledano obdobje podaljša za obdobja „po 12 mesečnem obdobju“? — Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen – ali mora pregledano obdobje vseeno obsegati 12 mesečno obdobje, ki se konča v obdobju pregledov pred obdobjem, v katerem poteka pregled, sicer bi bila pri pregledu storjena nepravilnost, zaradi katere bi lahko subjekt, pri katerem se opravlja pregled, izpodbijal odločbo, izdano na podlagi ugotovitev tega pregleda, ali pa se lahko pregled nanaša samo na obdobje, ki se konča pred začetkom prejšnjega obdobja pregledov?

(1) Uredba Sveta (EGS) št. 4045/89 z dne 21. decembra 1989 o pregledu transakcij, ki so del sistema financiranja Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, s strani držav članic in o razveljavitvi Direktive 77/435/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 9, str. 208).
SL Uradni list Evropske unije C 133/14

Pritožba, ki jo je TofuTown.com GmbH 28. novembra 2011 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 20. septembra 2011 v zadevi Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (T-99/10)

(Zadeva C-599/11 P)

2012/C 133/25

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: TofuTown.com GmbH (zastopnik: B. Krause, odvetnica)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG

Predloga

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano sodbo;

— stroške postopka na obeh stopnjah naloži družbi Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG ali, če bo pritožba zavrnjena (quid non), te stroške deli.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča, s katero je to razveljavilo odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. januarja 2010 v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG in TofuTown.com GmbH.

Pritožnica za razveljavitev izpodbijane sodbe navaja te pritožbene razloge:

Prvič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je z uporabo novih meril pritrdilo verjetnosti zmede v skladu s členom 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1). V skladu z izpodbijano sodbo naj bi za ugotovitev pomenske podobnosti zadoščalo, da sta oba pojma izposojenki skupne nadpomenke in da – čeprav sta pomensko različna – nista v nasprotju, kar naj ne bi bilo v skladu z obstoječo sodno prakso.

Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno pritrdilo verjetnosti zmede, ker ni upoštevalo vseh upoštevnih in priznanih meril za presojo podobnosti znamk. V obravnavani zadevi naj bi se enak element nahajal na koncu nasprotne znamke, navajane v postopku z ugovorom. V skladu z ustaljeno sodno prakso naj bi veljalo načelo, da je potrošnik na splošno pozornejši na začetek kakor na konec znamke.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (kodificirano besedilo) (UL L 78, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 89/4

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad – Varna (Bolgarija) 27. decembra 2011 – Paltrade EOOD proti Načalnik na Mitničeski punkt – Varna pri Mitnica Varna

(Zadeva C-667/11)

2012/C 89/06

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Administrativen sad – Varna

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Paltrade EOOD

Tožena stranka: Načalnik na Mitničeski punkt – Varna pri Mitnica Varna

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali se lahko retroaktivno obračunavajo protidampinške dajatve na podlagi člena 1 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 723/2011 (1) z dne 18. julija 2011, ne da bi bila opravljena registracija – razen registracije enotne upravne listine v sistemu BIMIS – z vpisom dodatne oznake TARIC iz člena 2 Uredbe Sveta (ES) št. 91/2009 (2) z dne 26. januarja 2009?

2. Kolikšna je v skladu z uvodno izjavo 18 Uredbe št. 966/2010 (3) ustrezna višina protidampinške dajatve, ki se retroaktivno obračunava na podlagi Uredbe št. 723/2011?

(1) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 723/2011 z dne 18. julija 2011 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Uredbo (ES) št. 91/2009 o uvozu nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla, poslanega iz Malezije, ne glede na to, ali je deklariran kot izdelek s poreklom iz Malezije ali ne (UL L 194, str. 6).

(2) Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 29. str. 1).

(3) Uredba Komisije (EU) št. 966/2010 z dne 27. oktobra 2010 o začetku preiskave glede možnega izogibanja protidampinškim ukrepom, uvedenim z Uredbo Sveta (ES) št. 91/2009 za uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa in jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske pri uvozu nekaterih pritrdilnih elementov iz železa in jekla, poslanih iz Malezije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelek s poreklom iz Malezije ali ne, in o registraciji takšnega uvoza (UL L 282, str. 29).
—

družbi Seven SpA naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov družbe Seven For All Mankind v tem postopku in postopku pred UUNT.
—

v okviru svojih pristojnosti razglasi za nično odločbo DG EAC, s katero je bila izbrana ponudba pritožnice, oddana v zvezi z javnim naročilom EAC/01/2008 za zagotovitev zunanjih storitev za izobraževalne programe (ESP-ISEP) (UL 2008/S 158-212752), sklop št. 1 za „IS Razvoj in vzdrževanje“ ter sklop št. 2 „IS Študije, testiranje, usposabljanje in podpora“, kot druga pogodbenica v kaskadnem sistemu, ki je bila pritožnici posredovana z dvema ločenima dopisoma z dne 12. maja 2009; in odloči o odškodninskem zahtevku v skladu s členi 225, 235 in 288 ES (postali členi 256, 268 in 340 PDEU) za škodo, ki je nastala zaradi zadevnega postopka oddaje javnega naročila, v višini 9 544 480 EUR (3 945 040 EUR za sklop št. 1 in 5 599 440 EUR za sklop št. 2);
SL Uradni list Evropske unije C 39/7

Tožba, vložena 18. oktobra 2011 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

(Zadeva C-530/11)

2012/C 39/11

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Oliver, in L. Armati, zastopnika)

Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

Predloga tožeče stranke

— Ugotovi naj se, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ni izpolnilo svojih obveznosti na podlagi Direktive 2003/35/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS (2) in 96/61/ES (3) glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč, s tem da členov 3(7) in 4(4) te direktive ni v celoti in ustrezno prenesla;

— Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V skladu s členoma 3(7) in 4(4) Direktive 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta sodni postopki v zvezi z okoljskimi zadevami ne smejo biti nedopustno dragi. S tem se izvaja člen 9(4) Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki so jo sklenile Unija in večina držav članic.

Komisija trdi, da Združeno kraljestvo ni preneslo teh določb v vse tri jurisdikcije (Anglija in Wales, Škotska in Severna Irska).

Na podlagi analize predpisov in postopkov, ki se uporabljajo v teh jurisdikcijah in na podlagi preizkusa pojma „nedopustno dragega“ postopka, je bilo mogoče ugotoviti, da Združeno kraljestvo ni pravilno uporabilo teh določb.

(1) Direktiva 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 466).

(2) Direktiva Sveta z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 248).

(3) Direktiva Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 3, str. 80).
1.

Napačna razlaga sporazuma o financiranju, sklenjenega med Dimos Peramatos (občina Perama) in Evropsko komisijo z dne 17. julija 1997 št. C (97) 1997/konč./29 v okviru izvedbe ukrepov, ki izhajajo iz programa LIFE, in njegovega zakonodajnega okvira (Uredba št. 1973/1992), ker je Splošno sodišče presodilo, da obveznost nasaditve dreves, ki je bila s tem sporazumom naložena občini, ni bila zadovoljivo izpolnjena.
1.

Ali je treba člen 45(1) in (2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) [z dne 22. decembra 2000] o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da lahko sodišče v zaprošeni državi članici v okviru postopka s pravnim sredstvom iz člena 45 zavrne zahtevo za razglasitev izvršljivosti tuje sodne odločbe, če je bilo potrdilo iz člena 54 izdano kljub neizpolnjevanju pogojev iz člena 66(2)(a) ali (b)?
—

Nadrejenost člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Člen 102 Poslovnika Splošnega sodišča izniči vsakršno obveznost uradnega obvestila, kot je predvidena v Pogodbi o delovanju Evropske unije, ki določa, da začne rok za vložitev tožbe teči od uradnega obvestila akta ali od objave ali od dneva, ko je zadevna oseba zanj izvedela. Člen 102 Poslovnika namreč prezre obveznost obvestila in ne upošteva dneva, ko je tožnik dejansko izvedel za akt, s čimer omeji vsebino in namen člena 263 PDEU. Člen 102 je tako v nasprotju s pravicami, določenimi in zaščitenimi s Pogodbo, ki ima višjo pravno vrednost in ki jo morajo institucije Unije spoštovati. Zato je glede na to, da izpodbijani akti tožniku niso bili uradno vročeni in to v nasprotju s členom 263, peti odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije, lahko rok za vložitev tožbe začel teči šele tedaj, ko je tožnik izvedel za akte, ki so bili sprejeti proti njemu.
SL Uradni list Evropske unije C 355/9

Tožba, vložena 22. septembra 2011 – Evropska komisija proti Francoski republiki

(Zadeva C-485/11)

2011/C 355/15

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: A. Bordes in G. Braun, zastopnika)

Tožena stranka: Francoska republika

Predloga tožeče stranke

— Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da je uvedla dodatno pristojbino, naloženo operaterjem elektronskih telekomunikacij s členom 33 zakona št. 2009-258 z dne 5. marca 2009 o avdiovizualnih komunikacijah (1), ni izpolnila obveznosti iz člena 12 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (2);

— Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija v podporo tožbi navaja dvome glede združljivosti člena 302a KH splošnega zakonika o davkih, ki je bil uveden s členom 33 zakona št. 2009-258 z dne 5. marca 2009 o avdiovizualnih komunikacijah in novi storitvi javne televizije z zgoraj navedeno direktivo o odobritvi. Tožena stranka naj bi s tem, da je naložila pristojbine podjetjem, ki uporabljajo omrežje ali opravljajo storitve elektronskih komunikacij na podlagi splošne odobritve, kršila zlasti člen 12 direktive. Komisija izpodbija trditev nacionalnih organov, da naj bi se ta člen nanašal le na pristojbine, ki jih države lahko naložijo „na podlagi“ izdaje dovoljenja ali ukrepa, povezanega s postopkom odobritve operaterjev elektronskih komunikacij. Po mnenju tožeče stranke se z zgoraj navedenim členom v bistvu skuša zajeti vse oblike „upravnih“ dajatev, to pomeni v celoti povezati vse stroške upravljanja, nadzora in izvajanja sistema splošne odobritve, in ne le tistih, povezanih z izdajo dovoljenja.

(1) JORF, št. 0056, str. 4321.

(2) UL L 108, str. 21.
(b)

Ali lahko družba, ki je holding in ki plača DDV ob nabavi blaga in storitev, ki jih v celoti skupaj z DDV ponovno zaračuna družbam, v katerih ima deleže, kar je njena dopolnilna dejavnost – opravljanje tehničnih storitev vodenja in upravljanja – h glavni dejavnosti, ki jo opravlja – upravljanje deležev v družbah – odbije ves davek, obračunan v zvezi s temi nabavami, v okviru uporabe metode odbitka glede na dejansko uporabo iz člena 17(2) Šeste direktive?
2.

prenehanje zaščite ali pomoči organa ali urada zadeva prebivanje zunaj območja delovanja organa ali urada, prenehanje organa ali urada, dejstvo, da organ ali urad ne more več zagotavljati zaščite ali pomoči, ali oviro, ki je nastala neprostovoljno iz zakonitega ali objektivnega razloga, zaradi katere oseba, ki ima pravico do zaščite ali pomoči, te ne more uveljaviti?
Prvič, Splošno sodišče naj bi kršilo člen 19(3) in (4) Statuta Sodišča Evropske unije, ker naj bi ti določbi napačno razlagalo. Ureditev Evropske unije naj ne bi uskladila dopustnih oblik zagotavljanja pravnih storitev. Prav tako naj člen 19 Statuta ne bi vseboval omejitev, ampak le napotilo na nacionalne predpise. Republika Poljska meni, da člen 19 Statuta ne omogoča splošnega in samovoljnega odvzema pravic odvetnikom glede zastopanja strank pred Sodiščem, ki so na podlagi delovnega razmerja opravljali pravne storitve in jim poljska zakonodaja zagotavlja neodvisnost v polnem obsegu.
SL Uradni list Evropske unije C 331/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Innsbruck (Avstrija) 10. avgusta 2011 – TEXDATA Software GmbH

(Zadeva C-418/11)

2011/C 331/11

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Innsbruck

Stranka v postopku v glavni stvari

Vlagateljica pravnega sredstva: TEXDATA Software GmbH

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravo Unije v veljavni različici, zlasti

1. svoboda ustanavljanja iz členov 49 PDEU in 54 PDEU;

2. splošno pravno načelo (člen 6(3) PEU) učinkovitega pravnega varstva (načelo učinkovitosti);

3. načelo kontradiktornosti na podlagi člena 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (člen 6(1) PEU) in člena 6, drugi odstavek, EKČP (člen 6(1) PEU);

4. načelo non bis in idem iz člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ali

5. določbe o sankcijah v postopku objave na podlagi člena 6 Direktive 68/151/EGS (1), člena 60a Direktive 78/660/EGS (2) in člena 38(6) Direktive 83/349/EGS (3),

nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki ob prekoračitvi zakonsko določenega devetmesečnega roka za pripravo in objavo letnih računovodskih izkazov v razmerju do pristojnega sodišča, ki vodi register družb (registrskega) sodišča

— brez možnosti predhodne izjave glede obstoja obveznosti objave in morebitnih ovir, zlasti brez predhodnega preizkusa, ali so bili letni računovodski izkazi že predloženi registrskemu sodišču glavne poslovne enote, in

— brez predhodnega izrecnega poziva družbi ali organom, pooblaščenim za zastopanje, naj izpolnijo svojo obveznost objave,

zahteva, da registrsko sodišče družbi in vsakemu od organov, pooblaščenih za zastopanje, če ni nasprotnih dokazov, takoj naloži minimalno denarno kazen 700 EUR, ob domnevi, da so družba in njeni organi krivdno opustili objavo, in ob nadaljnji vsakokratni dvomesečni zamudi zahteva, da se družbi in vsakemu od organov, pooblaščenih za zastopanje, tudi če ni nasprotnih dokazov, takoj naložijo nadaljnje minimalne denarne kazni 700 EUR, ob domnevi, da so družba in njeni organi krivdno opustili objavo?

(1) Prva direktiva Sveta z dne 9. marca 1968 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (68/151/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 3).

(2) Četrta direktiva Sveta z dne 25. julija 1978 o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (78/660/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 21), kakor je bila spremenjena (UL L 224, 16.8.2006).

(3) Sedma direktiva Sveta z dne 13. junija 1983 o konsolidiranih računovodskih izkazih, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (83/349/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 58).
I.

Kršitev člena 101 PDEU in člena 2 Uredbe št. 1/2003 (1), protislovna in pomanjkljiva obrazložitev ter s tem povezano očitno izkrivljanje dokazov, ker ni dokazano, da je mogoče ravnanje družbe Ausimont od maja 1995 do maja/septembra 1997 opredeliti kot del „sporazuma“ ali „usklajenega ravnanja“, niti ni obrazložena zavrnitev objektivnih dokazov, ki jih je predložila pritožnica, da bi dokazala zelo konkurenčno in neodvisno ravnanje družbe Ausimont v tem obdobju.
3.

Ali v skladu s členoma 27 in 70 Sporazuma TRIPs patenti, za katere velja pridržek iz člena 167(2) Münchenske konvencije iz leta 1973 in so bili podeljeni pred 7. februarjem 1992, torej pred uveljavitvijo tega sporazuma, ter se nanašajo na izume farmacevtskih izdelkov, vendar je zaradi navedenega pridržka varovan le postopek njihove proizvodnje, uživajo varstvo, ki je na podlagi Sporazuma TRIPs določeno za vse patente, in če je odgovor pritrdilen, kakšen je obseg in predmet tega varstva; torej, ali so po uveljavitvi tega sporazuma varovani tudi sami farmacevtski izdelki oziroma ali varstvo še naprej velja le za postopek njihove proizvodnje ali pa je treba razlikovati še glede na vsebino prijave za podelitev, to pomeni glede na to, da iz opisa izuma in pravic povezanih s to prijavo izhaja namen, da se že od samega začetka pridobi varstvo izdelka, postopka izdelave ali obojega?