ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 279/2

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. junija 2015 – Zvezna republika Nemčija/Evropska komisija, Kraljevina Španija, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska

(Združeni zadevi C-549/12 P in C-54/13 P) (1)

((Pritožba - Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) - Zmanjšanje finančne pomoči - Metoda izračuna z ekstrapolacijo - Postopek sprejemanja odločbe s strani Evropske komisije - Nespoštovanje določenega roka - Posledice))

(2015/C 279/02)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, agent, skupaj z U. Karpensteinom, C. Johannom, C. von Donatom in J. Lipinskyjem, odvetniki)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. Conte in A. Steiblytė, agenta), Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, agent), Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas in N. Rouam, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. Bulterman in B. Koopman, agenta) (C-54/13 P)

Izrek

1. Sodbi Splošnega sodišča Evropske unije Nemčija/Komisija (T 265/08, EU:T:2012:434) in Nemčija/Komisija (T 270/08, EU:T:2012:612) se razveljavita.

2. Odločba Komisije C(2008) 1690 final z dne 30. aprila 2008 o zmanjšanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), dodeljene za operativni program v deželi Turingiji, ki je v regiji cilja 1 (Nemčija) (1994–1999), v skladu z Odločbo Komisije C(94) 1939/5 z dne 5. avgusta 1994, in Odločba Komisije C(2008) 1615 final z dne 29. aprila 2008 o zmanjšanju finančne pomoči iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), ki je bila z Odločbo Komisije C(94) 1973 z dne 5. avgusta 1994 odobrena za operativni program za Vzhodni Berlin (Nemčija), ki je v cilju 1 (1994–1999), se razglasita za nični.

3. Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške Zvezne republike Nemčije, ki so tej nastali na prvi stopnji in v okviru te pritožbe.

4. Kraljevina Španija, Francoska republika in Kraljevina Nizozemska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 46, 16.2.2013.

UL C 86, 23.3.2013.
1

Člena 24(1) in 34 Uredbe (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o Vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) je treba razlagati tako, da razveljavitev potne listine s strani organa tretje države po samem pravu ne povzroči neveljavnosti enotnega vizuma, vstavljenega v to listino.
SL Uradni list Evropske unije C 409/4

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. septembra 2014 – MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL proti Evropski komisiji, Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc, HSBC Bank plc, Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

(Zadeva C-382/12 P) (1)

((Pritožba - Nasprotne pritožbe - Dopustnost - Člen 81 ES - Plačilni sistem za debetne kartice, kartice z odloženim plačilom in posojilne kartice - Privzete večstranske medfranšizne provizije - Podjetniško združenje - Omejitve konkurence kot posledica - Obseg sodnega nadzora - Pojem „pomožna omejitev“ - Objektivna nujnost in sorazmernost - Ustrezne „hipotetične predpostavke“ - Dvostranski sistemi - Obravnava prilog k tožbi))

2014/C 409/04

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnice: MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL (zastopniki: E. Barbier de La Serre, V. Brophy in B. Amory, odvetniki, in T. Sharpe, QC)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: V. Bottka in N. Khan, agenta), Banco Santander SA, Royal Bank of Scotland plc (zastopnika: D. Liddell, solicitor, in M. M. Hoskins, barrister), HSBC Bank plc (zastopnik: R. Thompson, QC), Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc (zastopniki: K. Fountoukakos-Kyriakakos in S. Wisking, solicitors, in J. Flynn, QC), MBNA Europe Bank Ltd (zastopnik: A. Davis, solicitor), British Retail Consortium (zastopnika: R. Marchini, odvetnik, in A. Robertson, barrister), EuroCommerce AISBL (zastopnik: J. Stuyck, odvetnik), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: M. Holt in C. Murrell, agenta, skupaj z M. J. Turnerjem, QC, in M. J. Holmesom, barrister)

Izrek

1. Glavna pritožba in nasprotni pritožbi se zavrnejo.

2. Družbam MasterCard Inc., MasterCard International Inc. in MasterCard Europe SPRL se naloži, da poleg svojih stroškov, ki se nanašajo na glavno pritožbo in nasprotni pritožbi, nosijo tudi stroške Evropske komisije, ki se nanašajo na glavno pritožbo.

3. Bankam Royal Bank of Scotland plc, Bank of Scotland plc in Lloyds TSB Bank plc se naloži, da poleg svojih stroškov nosijo tudi stroške Evropske komisije, ki se nanašajo na njihovi nasprotni pritožbi.

4. Banki HSBC Bank plc in MBNA Europe Bank Ltd, družbi British Retail Consortium in EuroCommerce AISBL ter Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 319, 20.10.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 315/4

Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 10. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici proti Comune di Milano

(Zadeva C-358/12) (1)

((Predhodno odločanje - Javna naročila - Naročila, ki ne dosegajo praga, določenega z Direktivo 2004/18/ES - Člena 49 PDEU in 56 PDEU - Načelo sorazmernosti - Pogoji za izključitev iz postopka oddaje naročil - Merila za priznanje sposobnosti v zvezi z osebnim položajem ponudnika - Obveznosti v zvezi s plačili prispevkov za socialno varnost - Pojem „huda kršitev“ - Odstopanje med dolgovanimi in plačanimi zneski, ki je višje od 100 EUR in presega 5 % dolgovanih zneskov))

2014/C 315/05

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

Tožena stranka: Comune di Milano

Ob udeležbi: Pascolo Srl

Izrek

Člena 49 PDEU in 56 PDEU ter načelo sorazmernosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki glede javnih naročil gradenj, katerih vrednost je nižja od praga, določenega v členu 7(c) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1177/2009 z dne 30. novembra 2009, naročnike zavezuje, da iz postopka oddaje takega naročila izključijo ponudnika, ki je odgovoren za kršitev v zvezi s plačilom prispevkov za socialno varnost, če je odstopanje med dolgovanimi zneski in plačanimi zneski hkrati višje od 100 EUR in presega 5 % dolgovanih zneskov.

(1) UL C 311, 13.10.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 202/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. maja 2014 – Evropska komisija proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije

(Zadeva C-43/12) (1)

((Ničnostna tožba - Direktiva 2011/82/EU - Čezmejna izmenjava informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu - Izbira pravne podlage - Člen 87(2)(a) PDEU - Člen 91 PDEU - Ohranitev učinkov direktive v primeru, da se razglasi za nično))

2014/C 202/02

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: T. van Rijn in R. Troosters, agenta)

Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: F. Drexler, A. Troupiotis in K. Zejdová, agenti), Svet Evropske unije (zastopnika: J. Monteiro in E. Karlsson, agenta)

Intervenientke v podporo tožene stranke: Kraljevina Belgija (zastopniki: J.-C. Halleux, T. Materne, agenta, skupaj s S. Rodriguesom in F. Libertom, odvetnikoma), Irska (zastopnika: E. Creedon, agentka, skupaj z N. Traversom, BL), Madžarska (zastopniki: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó in K. Molnár, agenti), Republika Poljska (zastopnika: B. Majczyna in M. Szpunar, agenta), Slovaška republika (zastopnik: B. Ricziová, agentka), Kraljevina Švedska (zastopnici: A. Falk in C. Stege, agentki), Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske (zastopniki: C. Murrell in S. Behzadi-Spencer, agentki, skupaj z J. Mauricijem in J. Holmesom, barristers)

Predmet

Ničnostna tožba – Direktiva 2011/82/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu (UL L 288, str. 1) – Izbira pravne podlage – Nadomestitev predlagane pravne podlage na področju skupne prometne politike z drugo s področja policijskega sodelovanja – Cilj izboljšanja varnosti v cestnem prometu – Ohranitev učinkov direktive v primeru razglasitve ničnosti.

Izrek

1. Direktiva 2011/82/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu se razglasi za nično.

2. Učinki Direktive 2011/82 se ohranijo do začetka veljave – v razumnem roku, ki ne sme preseči dvanajstih mesecev od dneva razglasitve te sodbe – nove direktive, ki bo temeljila na ustrezni pravni podlagi, in sicer na členu 91(1)(c) PDEU.

3. Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

4. Kraljevina Belgija, Irska, Madžarska, Republika Poljska, Slovaška republika, Kraljevina Švedska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 98, 31.3.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 159/7

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. aprila 2014 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA proti Regione Campania (od C-516 do C-518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 in C-518/12)

(Združene zadeve od C-516/12 do C-518/12) (1)

((Predhodno odločanje - Uredba (ES) št. 1191/69 - Javne storitve potniškega prevoza - Člen 4 - Prošnja za prenehanje obveznosti javne službe - Člen 6 - Pravica do nadomestila stroškov, ki nastanejo zaradi obveznosti javne službe))

2014/C 159/09

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA

Toženi stranki: Regione Campania (od C-516 do C-518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 in C-518/12)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga člena 4 Uredbe Sveta (EGS) št. 1191/69 z dne 26. junija 1969 o ukrepanju držav članic glede obveznosti javne službe v železniškem in cestnem prometu ter prometu po celinskih plovnih poteh (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 19) – Pravica zasebnih podjetij do nadomestila stroškov, ki izhajajo iz obveznosti službe – Prevozno podjetje, ki pri pristojnih organih ni vložilo prošnje za prenehanje obveznosti službe, ki zanj pomeni gospodarsko izgubo – Obveznost, ki ne spada med naloge javne službe, ki jo morajo države članice ukiniti

Izrek

Člena 4 in 6 Uredbe Sveta (EGS) št. 1191/69 z dne 26. junija 1969 o ukrepanju držav članic glede obveznosti javne službe v železniškem in cestnem prometu ter prometu po celinskih plovnih poteh, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 1893/91 z dne 20. junija 1991, je treba razlagati tako, da je za obveznosti javne službe, ki so nastale pred začetkom veljavnosti te uredbe, pridobitev pravice do nadomestila stroškov, ki izhajajo iz izvajanja takih obveznosti, odvisna od tega, ali zadevno podjetje vloži prošnjo za prenehanje teh obveznosti, in od tega, ali pristojni organi sprejmejo odločitev o ohranitvi ali prenehanju navedenih obveznosti po določenem obdobju. Kar pa zadeva obveznosti javne službe, ki so nastale po tem datumu, pridobitev take pravice do nadomestila ni odvisna od teh pogojev.

(1) UL C 26, 26.1.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 175/7

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – ACI Adam BV in drugi proti Stichting de Thuiskopie, Stichting Onderhandelingen Thuiskopie vergoeding

(Zadeva C-435/12) (1)

((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Intelektualna lastnina - Avtorska pravica in sorodne pravice - Usklajevanje nekaterih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi - Direktiva 2001/29/ES - Člen 5(2)(b) in (5) - Pravica reproduciranja - Izjeme in omejitve - Reprodukcija za zasebno rabo - Zakonitost vira kopije - Direktiva 2004/48/ES - Področje uporabe))

2014/C 175/08

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: ACI Adam BV, Alpha International BV, AVC Nederland BV, B.A.S. Computers & Componenten BV, Despec BV, Dexxon Data Media and Storage BV, Fuji Magnetics Nederland, Imation Europe BV, Maxell Benelux BV, Philips Consumer Electronics BV, Sony Benelux BV, Verbatim GmbH

Tožene stranke: Stichting de Thuiskopie, Stichting Onderhandelingen Thuiskopie vergoeding

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska – Razlaga členov 5(2) in 5 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230) in člena 14 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32) – Pravica do reproduciranja – Izjeme in omejitve – Spoštovanje pravic intelektualne lastnine – Stroški postopka – Področje uporabe

Izrek

1. Pravo Unije, zlasti člen 5(2)(b) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi v povezavi s členom 5(5), je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu predpisu, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki položaja, v katerem je vir, iz katerega se opravi reproduciranje v zasebne namene, zakonit, ne razlikuje od položaja, v katerem je ta vir nezakonit.

2. Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine je treba razlagati tako, da je ni mogoče uporabiti za postopek, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem zavezanci za plačilo pravičnega nadomestila predložitvenemu sodišču predlagajo, naj odloči v škodo omenjene organizacije, ki je pooblaščena za pobiranje in razdeljevanje tega nadomestila imetnikom avtorskih pravic in ki temu predlogu oporeka.

(1) UL C 399, 22.12.2012.
4.

Država članica s tem, da potovalne agencije v smislu člena 26(1) Šeste direktive 77/388 in člena 306 Direktive 2006/112 obravnava drugače kakor posrednike in s tem, da sprejme predpis, kot je kraljevi odlok z dne 28. novembra 1999, v skladu s katerim so storitve, ki se nanašajo na potovanja zunaj Evropske unije, obdavčene, le če jih opravljajo potovalne agencije, ne pa, če jih opravljajo posredniki, ne krši prava Unije, predvsem načel enakega obravnavanja, sorazmernosti in davčne nevtralnosti.
SL Uradni list Evropske unije C 142/6

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Employment Tribunal, Newcastle upon Tyne – Združeno kraljestvo) – C. D. proti S. T.

(Zadeva C-167/12) (1)

((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Socialna politika - Direktiva 92/85/EGS - Ukrepi za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo - Člen 8 - Mati naročnica, ki je otroka dobila na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu - Zavrnitev priznanja porodniškega dopusta - Direktiva 2006/54/ES - Enako obravnavanje delavcev in delavk - Člen 14 - Manj ugodno obravnavanje matere naročnice v zvezi s priznanjem porodniškega dopusta))

2014/C 142/06

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Employment Tribunal, Newcastle upon Tyne

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: C. D.

Tožena stranka: S. T.

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Employment Tribunal Newcastle upon Tyne – Razlaga členov 1(1), 2(1)(a) in (b) ter (2)(c), 8(1) in 11(2)(b) Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 110) – Razlaga členov 14 in 2(1)(a), (b) in (c) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (UL L 204, str. 23) – Prepoved vsakega manj ugodnega obravnavanja ženske v zvezi z nosečnostjo ali porodniškim dopustom v smislu Direktive 92/85/EGS – Področje uporabe – Nebiološka mati, ki je otroka dobila s pomočjo nadomestnega materinstva – Pravica do porodniškega dopusta

Izrek

1. Direktivo Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) je treba razlagati tako, da državam članicam delavki kot materi naročnici, ki je otroka dobila na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu, na podlagi člena 8 te direktive ni treba priznati porodniškega dopusta, niti če lahko otroka po rojstvu doji ali če ga dejansko doji.

2. Člen 14 Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu v povezavi s členom 2(1)(a) in (b) ter (2)(c) te direktive je treba razlagati tako, da dejstvo, da delodajalec ne prizna porodniškega dopusta materi naročnici, ki je otroka dobila na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu, ne pomeni diskriminacije zaradi spola.

(1) UL C 194, 30.6.2012.
1.

Republika Bolgarija, s tem da je dovolila, da so pri izračunu uporabnin, zaračunanih za celotna minimalni pristopni paket in železniški pristop do zadevne infrastrukture, vključeni stroški – in sicer plačila delavcem in socialnovarstveni prispevki –, ki ne nastanejo neposredno pri izvajanju železniške storitve, ni izpolnila obveznosti iz člena 7(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti in naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture, kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2007/58/ES z dne 23. oktobra 2007.
SL Uradni list Evropske unije C 112/4

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. februarja 2014 – Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede proti Evropski komisiji

(Zadeva C-133/12 P) (1)

((Pritožba - Državne pomoči - Sistem pomoči, ki so bile dodeljene zadrugam za socialna stanovanja - Odločba o združljivosti - Zaveze, ki jih sprejmejo nacionalni organi, da bi se uskladili s pravom Unije - Člen 263, četrti odstavek, PDEU - Ničnostna tožba - Pogoji dopustnosti - Pravni interes - Procesno upravičenje - Upravičenci, ki so predmet posamičnega in neposrednega nanašanja - Pojem „zaprt krog“))

2014/C 112/05

Jezik postopka: nizozemščina

Stranke

Pritožnice: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede (zastopnika: P. Glazener in E. Henny, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: H. van Vliet, S. Noë in S. Thomas, agenti)

Predmet

Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi Stichting Woonlinie in drugi proti Komisiji (T-202/10), s katerim je Splošno sodišče kot nedopusten zavrglo predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 9963 final z dne 15. decembra 2009 o državnih pomočeh E 2/2005 in N 642/2009 – Nizozemska – Obstoječa in posebna projektna pomoč stanovanjskim zadrugam

Izrek

1. Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 16. decembra 2011 v zadevi Stichting Woonlinie in drugi proti Komisiji (T-202/10), se razveljavi v delu, v katerem je bila ničnostna tožba zadrug za socialna stanovanja Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest in Stichting Woonstede zoper Odločbo Evropske komisije C(2009) 9963 final z dne 15. decembra 2009 o državnih pomočeh E 2/2005 in N 642/2009 – Nizozemska – obstoječa in posebna projektna pomoč stanovanjskim zadrugam, razglašena za nedopustno v delu, v katerem zadeva pomoč E 2/2005.

2. Ničnostna tožba zadruge za socialna stanovanja Stichting Woonlinie in drugih iz točke 1 tega izreka je dopustna.

3. Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije, ki naj razsodi o utemeljenosti ničnostne tožbe iz točke 1 tega izreka.

4. Odločitev o stroških se pridrži.

(1) UL C 138, 12.5.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 85/8

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Innsbruck – Avstrija) – Siegfried Pohl proti ÖBB Infrastruktur AG

(Zadeva C-429/12) (1)

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Člen 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 45 PDEU - Direktiva 2000/78/ES - Različno obravnavanje zaradi starosti - Določitev referenčnega datuma za napredovanje na plačni lestvici - Zastaralni rok - Načelo učinkovitosti)

2014/C 85/13

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Innsbruck

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Siegfried Pohl

Tožena stranka: ÖBB Infrastruktur AG

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Innsbruck – Razlaga člena 6(3) PEU in člena 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 45 PDEU ter Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79) – Področje uporabe ratione temporis – Čas pred pristopom – Nadomestilo delavcev v sektorju železniškega transporta – Nacionalna ureditev in kolektivna pogodba, ki izključujeta upoštevanje delovne dobe, pridobljene pred dopolnjenim osemnajstim letom, za določitev plače – Upoštevanje polovice delovne dobe, pridobljene po dopolnjenem osemnajstem letu delavca, razen če je delovne izkušnje pridobil pri „kvazijavnem“ nacionalnem podjetju ali pri nacionalnem železniškem podjetju – Zastaralni rok

Izrek

Pravo Unije, zlasti načelo učinkovitosti, ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je v postopku v glavni stvari, ki za pravico delavca, da zahteva ponoven izračun delovne dobe, ki se mora upoštevati pri določitvi referenčnega datuma za napredovanje, določa tridesetletni zastaralni rok, ki začne teči s sklenitvijo sporazuma, na podlagi katerega je bil določen ta referenčni datum, ali z uvrstitvijo v napačen plačni razred.

(1) UL C 9, 12.1.2013.
2.

Načelo pravne varnosti ne nasprotuje upravni praksi nacionalnih davčnih organov, ki so pred iztekom prekluzivnega roka preklicali odločbo, s katero so davčnemu zavezancu priznali pravica do odbitka DDV, in od njega na podlagi ponovnega nadzora zahtevali vračilo tega davka s pripadki zaradi zamude.