Člen 43 TUSMAR, naslovljen „Prevladujoči položaji v [ISK]“, določa:

„1. Subjekti, ki delujejo v [ISK], morajo [AGCOM-u] priglasiti sporazume in koncentracije, da bi lahko ta v skladu s postopki, določenimi v ad hoc ureditvi, ki jo sprejme sam, preveril spoštovanje načel iz odstavkov 7, 8, 9, 10, 11 in […].

[…]

5. [AGCOM], ki se prilagodi razvoju značilnosti trgov, […] sprejme potrebne ukrepe, da odpravi položaje iz odstavkov 7, 8, 9, 10, 11 […] ali kateri koli drug položaj, ki škoduje pluralnosti ali da prepreči njegov nastanek. […]

7. Pri popolnem izvajanju nacionalnega načrta dodeljevanja radijskih in televizijskih frekvenc v digitalnem načinu isti ponudnik vsebin ne more – niti prek družb, za katere je mogoče šteti, da jih obvladuje ali so z njim povezane, v smislu odstavkov 13, 14 in 15 – imeti dovoljenj, s katerimi lahko prenaša več kot 20 % vseh televizijskih programov ali več kot 20 % radijskih programov, ki se prenašajo po radijskih valovih prizemnega omrežja na ravni države na omrežjih, določenih na tej ravni.

8. Do popolnega izvajanja nacionalnega načrta dodeljevanja televizijskih frekvenc v digitalnem načinu je omejitev, določena za skupno število programov na subjekt, 20 % in se izračuna glede na skupno število televizijskih programov, ki so – tudi v smislu člena 23(1) legge n. 112 – Norme di principio in materia di assetto del sistema radiotelevisivo e della RAI-Radiotelevisione italiana SpA, nonché delega al Governo per l’emanazione del testo unico della radiotelevisione (zakon št. 112 o načelnih pravilih v zvezi s strukturo radijskega in televizijskega sistema in RAI-Radiotelevisione italiana SpA ter pooblastilom vladi za objavo enotnega besedila o sistemu radiotelevizije) z dne 3. maja 2004 [(redni dodatek k GURI št. 104 z dne 5. maja 2004)] – dovoljeni ali se prenašajo na nacionalni ravni na radijskih frekvencah, bodisi v analognem bodisi digitalnem načinu. Televizijski programi, ki se prenašajo digitalno, lahko služijo kot osnova za izračun, če pokrivajo 50 % prebivalstva. Za izračun, ali je upoštevana meja 20 %, se programi, ki predstavljajo hkratni ponovni prenos tistih, ki se prenašajo v analognem načinu, ne upoštevajo. To merilo izračuna se uporablja samo za subjekte, ki prenašajo programe, ki pokrivajo 50 % prebivalstva države, v digitalnem načinu.

9. Čeprav prepoved vzpostavitve prevladujočega položaja na vsakem od trgov, na katerih je [ISK], ostane v veljavi, subjekti, ki se morajo vpisati v register komunikacijskih operaterjev, ustanovljen na podlagi člena 1(6)(a), [točka] 5, legge n. 249 – Istituzione dell’Autorità per le garanzie nelle comunicazioni e norme sui sistemi delle telecomunicazioni e radiotelevisivo (zakon št. 249 o ustanovitvi nadzornega organa za komunikacije in standarde v zvezi s telekomunikacijskimi sistemi in radiotelevizijo) z dne 31. julija 1997 [(redni dodatek k GURI št. 177 z dne 31. julija 1997)], ne smejo – niti neposredno niti prek drugih subjektov, ki jih nadzorujejo ali s katerimi so povezani, v smislu odstavkov 14 in 15 – ustvarjati prihodkov, ki presegajo 20 % vseh prihodkov [ISK].

10. Prihodki iz odstavka 9 so prihodki iz financiranja javne radijske in televizijske storitve po odbitku dajatev, ki jih je treba plačati v državni proračun, iz nacionalnega in lokalnega oglaševanja – tudi v neposredni obliki – televizijske prodaje, sponzorjev, distribucije izdelka na prodajnih mestih, razen popustov na ceno, trajnih dogovorov, sklenjenih z javnimi subjekti, in javnih natečajev, ki se neposredno dodelijo subjektom, ki opravljajo dejavnosti iz člena 2(1)(s), plačljivih televizijskih ponudb, naročnin in prodaje dnevnih časopisov in revij, vključno s tiskanimi izdelki in fonogrami, ki se tržijo v prilogi, ter iz nacionalnih tiskovnih agencij, z elektronsko izdajo in letnimi publikacijami, vključno z internetnimi, iz oglaševanja na spletu in različnih platformah, tudi v neposredni obliki, kamor so vključena sredstva, zbrana s spletnimi iskalniki, iskalniki na družbenih platformah in delitvenimi iskalniki, in uporabe kinematografskih del v različnih oblikah, v katerih ima javnost do njih dostop.

11. Podjetja – tudi prek odvisnih ali povezanih družb – katerih prihodki v sektorju elektronskih komunikacij, kot je opredeljen v členu 18 decreto legislativo n. 259 – Codice delle comunicazioni elettroniche (zakonska uredba št. 259 o zakoniku o elektronskih komunikacijah) z dne 1. avgusta 2003 [(redni dodatek h GURI št. 214 z dne 15. septembra 2003)], presegajo 40 % skupnih prihodkov iz navedenega sektorja, v [ISK] ne smejo dosegati prihodkov, ki presegajo 10 % prihodkov v tem sistemu.

[…]

13. Za določitev prevladujočih položajev, ki so v [ISK] prepovedani s tem enotnim besedilom, se upoštevajo tudi pridobljeni kapitalski deleži ali v vsakem primeru kapitalski deleži, ki jih imajo prek odvisnih družb, tudi posredno, in fiduciarnih družb ali posrednikov. Za pridobljene deleže se štejejo deleži, katerih lastništvo se prenese z enega subjekta na drugega, zlasti po združitvi, delitvi, prenosu, prenosu družb ali drugih družb, ki jih zanimajo, ali v zvezi s temi transakcijami. Če med različnimi delničarji ne glede na obliko, v kateri so bili sklenjeni, obstajajo sporazumi, ki se nanašajo na usklajeno izvajanje glasovanja ali v vsakem primeru na upravljanje zadevne družbe in ki se razlikujejo od navadnega vzajemnega posvetovanja, se šteje, da ima vsak od njih vse delnice ali deleže, ki jih imajo v lasti ali jih nadzorujejo stranke, ki so udeležene.

14. V tem enotnem besedilu gre za nadzor zlasti subjektov, ki niso družbe, v primerih iz člena 2359, prvi in drugi odstavek, Codice civile (civilni zakonik).

15. Šteje se, da nadzor obstaja v obliki izvajanja prevladujočega vpliva, razen če se ne dokaže nasprotno, v enem od naslednjih položajev:

(a) če obstaja subjekt, ki lahko sam ali v dogovoru z drugimi delničarji uveljavlja večino glasovalnih pravic na redni skupščini ali imenuje ali odpokliče večino članov uprave;

(b) če med družbeniki obstajajo finančne, organizacijske ali gospodarske vezi, ki bi lahko imele enega od naslednjih učinkov: (1) prenos dobička in izgub; (2) usklajevanje upravljanja podjetja s poslovno enoto drugih podjetij, da bi se dosegel skupni cilj; (3) dodelitev pravic, ki presegajo tiste, ki izhajajo iz delnic ali deležev, ki jih ima; (4) dodelitev pooblastil v zvezi z izbiro članov uprave in vodstva podjetij, subjektom, ki ne temeljijo zakonito na lastniški strukturi;

(c) če obstaja razmerje podrejenosti do skupnega vodenja, ki lahko izhaja med drugim iz značilnosti sestave upravnih organov ali drugih pomembnih in kvalitativnih elementov.

[…]“