Zadeva T-215/07 R

Beniamino Donnici

proti

Evropskemu parlamentu

„Začasna odredba — Sklep Evropskega parlamenta — Preverjanje veljavnosti mandatov poslancev — Neveljavnost poslanskega mandata zaradi uporabe nacionalnega volilnega prava — Predlog za odložitev izvršitve — Dopustnost — Fumus boni juris — Nujnost — Tehtanje interesov“

Sklep sodnika za izdajo začasne odredbe z dne 15. novembra 2007 II - 4677

Povzetek sklepa

Predlog za odložitev izvršitve zavrnilne upravne odločbe načeloma ni dopusten, saj odobritev take odložitve ne more vplivati na spremembo položaja tožeče stranke. Vendar kot zavrnilni akt ni možno opredeliti sklepa Evropskega parlamenta, s katerim se preveri veljavnost mandata tožeče stranke kot člana te institucije in po preverjanju njegov mandat razglasi za neveljaven. Odobritev odložitve izvršitve navedenega sklepa bi privedla do spremembe pravnega položaja tožeče stranke, kar bi povzročilo, da bi obdržala ugodni začasni položaj, ki ga ima, ter se bi še naprej polnopravno udeleževala sej Parlamenta in njegovih teles. (Glej točke 33, 35 in 36.)

Besedilo člena 12 akta iz leta 1976 o volitvah članov Skupščine s splošnimi neposrednimi volitvami določa, da Evropski parlament nima nobene načelne pristojnosti za nadzorovanje, ali države članice upoštevajo pravo Skupnosti, pa naj gre na splošno ali natančneje za področje volitev. Nasprotno, iz besedila te določbe izhaja, da se zdi pooblastilo za preverjanje, ki ga ima Parlament, vsaj na prvi pogled omejeno z uvedbo dvojne omejitve. Po eni strani se zdi, da „seznanitev“ z izidi, ki so jih uradno razglasile države članice, pomeni, da je vloga Parlamenta omejena na seznanitev z ugotovitvijo izvoljenih oseb, kar so opravili že nacionalni organi, torej prej obstoječega pravnega položaja, ki izhaja izključno iz odločbe teh organov, kar poudarja, da Parlament na tem področju nima nikakršne diskrecijske pravice. Zdi se torej izključeno, da bi Parlament v tem okviru lahko podvomil v pravilnost zadevnega nacionalnega akta in da bi zavrnil seznanitev z njim, če oceni, da je prišlo do nepravilnosti. Po drugi strani je posebna pristojnost Parlamenta za odločanje o ugovorih glede preverjanja mandatov prav tako omejena ratione materiae samo na morebitne ugovore, vložene na podlagi določb akta iz leta 1976, razen nacionalnih določb, na katere napotuje ta akt. (Glej točke od 71 do 73, 75 in 76.)

Člen 6 akta iz leta 1976 o volitvah članov Skupščine s splošnimi neposrednimi volitvami zadeva samo člane Evropskega parlamenta, ki morajo imeti možnost neodvisno izvajati svoje pristojnosti, in ne izvoljenih kandidatov, katerih mandatov Parlament še ni preveril v skladu s členom 12 akta iz leta 1976. Da se ta člen uporabi za to osebo, je potrditev mandata, ki jo opravi Parlament v postopku preverjanja, predhoden in nujen pogoj. Glede uporabe navedenega člena 6 položaja izvoljenega kandidata ni možno izenačiti s položajem člana Parlamenta. (Glej točke 77, 79 in 81.)

Morebitne nepravilnosti, ki bi jih lahko vsebovala uradna razglasitev pristojnega nacionalnega organa o volilnih izidih, ne morejo prizadeti zakonitosti odločbe Parlamenta o preverjanju mandatov izvoljenih. Kadar je namreč ravnanje nacionalnega organa del postopka odločanja Skupnosti in zaradi delitve pristojnosti na zadevnem področju zavezuje organ Skupnosti, ki odloča in zato določa vsebino odločitve Skupnosti, ki jo je treba sprejeti, morebitne nepravilnosti, ki jih vsebuje ta akt, nikakor ne morejo prizadeti veljavnosti odločitve organa Skupnosti. Za odločanje o zakonitosti nacionalnih določb in volilnih postopkov – po potrebi po predlogu, vloženem pri Sodišču, za sprejetje predhodne odločbe v smislu člena 234 ES – so pristojna nacionalna sodišča. (Glej točke od 91 do 93.)