ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Iz člena 7(1) splošnih določb za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, ki jih je sprejela Komisija, je razvidno, da glede prenosa pokojninskih pravic, ki jih uradnik pridobil v okviru nacionalnega ali mednarodnega pokojninskega sistema, v pokojninski sistem Unije, odločbe o priznanju pokojninske dobe temeljijo na prenosljivi kapitalizirani vrednosti na datum vložitve zahteve, kakor so jo organu za imenovanje (OI) sporočili pristojni nacionalni ali mednarodni organi, po odbitku – odvisno od okoliščin primera – zneska povečanja vrednosti kapitala med datumom, ko se za prenos zaprosi, in datumom dejanskega prenosa. Iz tega med drugim izhaja, da se samo v primeru, če pristojni nacionalni ali mednarodni organ ne more sporočiti vrednosti pokojninskih pravic na datum vložitve zahteve, od dejansko prenesene ažurirane kapitalizirane vrednosti odštejejo navadne obresti. Tako v primeru, da so pristojni nacionalni ali mednarodni organi OI sporočili vrednost pokojninskih pravic na datum vložitve zahteve, ta organ od tega zneska ne sme odbiti ničesar in se mora pri izračunu pokojninske dobe po Kadrovskih predpisih upoštevati celotni navedeni znesek. V zvezi s tem, kako pristojni nacionalni ali mednarodni

(Glej točko 23.)
2.

Uradniki–Prosto delovno mesto–Zaposlitev vodje oddelka–Postopek pred predizbirno komisijo–Spoštovanje načela nepristranskosti–Obseg–Pripombe glede preferenčnega državljanstva kandidata, ki jih je podal direktor zadevnega oddelka pred začetkom izbirnega postopka–Porogljiv posmeh, ki ga je predsednik te komisije nakazal med razgovorom z izločenim kandidatom–Kršitev načela nepristranskosti (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(1); Kadrovski predpisi za uradnike, člen 27) (Glej točke od 73 do 75, od 80 do 83, 86, 87 in 94.)
2.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka, ki predstavlja sladkovodnega raka, in figurativna znamka РАКОВЫЕ ШЕЙКИ (Uredba Sveta (EU) št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (glej točke 19, od 37 do 57 in od 70 do 72)
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke brez razlikovalnega učinka–Besedna znamka Alles wird gut (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 33 do 39 in 44.)
2.

Sodni postopek–Vloga, s katero se postopek začne–Formalne zahteve–Označitev predmeta spora–Kratek povzetek navajanih razlogov–Tožba za povračilo škode, ki naj bi jo povzročila institucija Unije–Elementi, ki omogočajo opredelitev ravnanja, ki se očita instituciji, vzročne zveze ter dejanskost in gotovost povzročene škode (Statut Sodišča Evropske unije, člena 21, prvi odstavek, in 53, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člena 76(d) in 86) (Glej točke 27, 28, 44 in 61.)
Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 16. novembra 2017 – Acquafarm/Komisija

(zadeva T‑458/16)

„Nepogodbena odgovornost – Ribištvo – Operativni program, ki ga financira Unija – Predpisi Unije, ki prepovedujejo uvoz rakov iz Avstralije – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice – Opustitev ukrepanja – Legitimno pričakovanje“

1. Sodni postopek–Preučitev utemeljenosti pred preučitvijo dopustnosti–Dopustnost (Glej točko 24.)

2. Nepogodbena odgovornost–Pogoji–Nezakonitost–Škoda–Vzročna zveza–Kumulativni pogoji–Neizpolnitev enega od pogojev–Zavrnitev odškodninske tožbe v celoti (Člen 340, odstavek 2, PDEU) (Glej točki 40 in 41.)

3. Nepogodbena odgovornost–Pogoji–Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice–Institucija, ki nima nobene diskrecijske pravice–Zadostnost zgolj kršitve prava Unije (Člen 340, odstavek 2, PDEU) (Glej točki 42 in 43.)

4. Nepogodbena odgovornost–Pogoji–Normativen akt–Dovolj resna kršitev prava Unije–Posamični akt ali opustitev posameznika–Nevplivanje na potrebo po dovolj resni kršitvi (Člen 340, odstavek 2, PDEU) (Glej točko 44.)

5. Nepogodbena odgovornost–Pogoji–Opustitve institucij Unije–Nujnost neizpolnitve zakonite obveznosti delovanja (Člen 340, odstavek 2, PDEU) (Glej točko 47.)

6. Nepogodbena odgovornost–Pogoji–Nezakonitost–Dovolj resna kršitev prava Unije–Napačna ocena njegovega pravnega stanja s strani zadevnega podjetja–Neobstoj obveznosti institucije obvestiti to podjetje o nezakonitosti njegove dejavnosti–Tveganje, ki ga mora nositi podjetje (Člen 340, odstavek 2, PDEU) (Glej točko 53.)

7. Pravo Evropske unije–Načela–Varstvo zaupanja v pravo–Pogoji in meje–Nedelovanje Komisije–Ohranitev obstoječega položaja, ki se lahko spremeni v okviru njene diskrecijske pravice–Neobstoj legitimnega pričakovanja–Zavrnitev varstva storilcu očitne kršitve veljavne ureditve (Glej točke 55, 56, 58 in 59.)

Predmet

Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi nezmožnosti dokončne izvedbe projekta akvakulture, ki se je nanašal na rake iz Avstralije, in ki je bil sofinanciran na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 z dne 27. julija 2006 o Evropskem skladu za ribištvo (UL 2006, L 223, str. 1), zaradi prepovedi uvoza navedenih rakov v skladu z določbami Uredbe Komisije (ES) št. 1251/2008 z dne 12. decembra 2008 o izvajanju Direktive Sveta 2006/88/ES glede pogojev in zahtev v zvezi z izdajanjem spričeval za dajanje živali in proizvodov iz ribogojstva na trg in za njihov uvoz v Skupnost ter o določitvi seznama vektorskih vrst (UL 2008, L 337, str. 41).

Izrek

1. Tožba se zavrne.
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Besedni znamki MULTIPHARMA in MUNDIPHARMA (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 28, 32, 64, 69 in 70.)
1.

Uradniki–Napredovanje–Ugovor kandidata, ki ni napredoval–Negativna odločitev–Obveznost obrazložitve–Obseg–Splošna in stereotipna obrazložitev, ki pomeni neobstoj obrazložitve–Presoja glede na dejanske in pravne okoliščine, v katerih je bil sprejet izpodbijani akt (Člen 296 PDEU; Kadrovski predpisi, člen 25, odstavki 2, 45 in 90(2)) (Glej točke od 32 do 35 in 50.)
Sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 19. oktobra 2017 – Bernaldo de Quirós/Komisija

(Zadeva T-649/16)

„Javni uslužbenci – Uradniki – Razporeditev – Premestitev z delovnega mesta vodje enote na delovno mesto svetovalca – Interes službe – Zloraba pooblastil – Pravica do izjave in dolžnost skrbnega ravnanja – Načelo enakovrednosti zaposlitev“

1. Uradniki–Organizacija služb–Zaposlovanje osebja–Diskrecijska pravica uprave–Meje–Interes službe–Spoštovanje enakovrednosti delovnih mest–Sklep o premestitvi, ki ne pomeni disciplinske sankcije (Kadrovski predpisi, člen 7(1)) (Glej točki 22 in 24.)

2. Uradniki–Organizacija služb–Zaposlovanje osebja–Diskrecijska pravica uprave–Obseg–Sodni nadzor–Meje (Kadrovski predpisi, člen 7(1)) (Glej točke od 25 do 27, 37 in 40.)

3. Uradniki–Organizacija služb–Zaposlovanje osebja–Premestitev–Upoštevanje pravila usklajenosti med nazivom in delovnim mestom–Obseg (Glej točko 45.)

4. Pritožbe uradnikov–Razlogi–Zloraba pooblastil–Pojem–Odločba, ki je v skladu z interesom službe–Neobstoj zlorabe pooblastil (Glej točki 60 in 64.)

5. Uradniki–Organizacija služb–Zaposlovanje osebja–Ukrep prerazporeditve v interesu službe–Pravica zadevne osebe do izjave–Neobstoj (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(2)(a)); Kadrovski predpisi za uradnike, člen 7(1)) (Glej točke od 69 do 71 in 76.)

6. Uradniki–Organizacija služb–Zaposlovanje osebja–Dolžnost skrbnega ravnanja uprave–Obseg–Upoštevanje interesov zadevnega uslužbenca in službe (Kadrovski predpisi, člen 24) (Glej točke 80, 81 in 83.)

Predmet

Predlog na podlagi člena 270 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 30. novembra 2015 o spremembi razvrstitve tožeče stranke s 1. decembrom 2015, in sicer z delovnega mesta vodje enote „Urad za pripravništvo“ pri direktoratu „Mladina in šport“ generalnega direktorata (GD) „Izobraževanje in kultura“ na delovno mesto svetovalke pri direktoratu „Modernizacija izobraževanja II: politika in program izobraževanja, inovacije, EIT in MSCA“ znotraj istega GD.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Člen 17a(1) Kadrovskih predpisov, v skladu s katerim ima uradnik pravico do svobode izražanja, pri čemer mora spoštovati načeli lojalnosti in nepristranskosti, je, tako kot členi 11, 12 in 12b Kadrovskih predpisov, eden od posebnih izrazov dolžnosti lojalnosti, naložene vsem uradnikom. V skladu s to dolžnostjo se mora uradnik zlasti vzdržati ravnanja, ki krati dostojanstvo in škodi spoštovanju, ki ga je treba izkazovati do institucije in njenih organov.

Poleg tega uradnik ne sme z ustnim ali pisnim izražanjem ali kakršnim koli drugim ravnanjem kršiti obveznosti iz Kadrovskih predpisov, ki izhajajo zlasti iz členov 11, 12, 12b in 17a Kadrovskih predpisov, v zvezi z Unijo, za katero dela, s čimer bi prekinil razmerje zaupanja, ki ga povezuje z njo, in naknadno otežil ali celo onemogočil izvrševanje nalog, prenesenih na Unijo, v sodelovanju z njo. Dalje je zlasti iz sklicevanj v členu 11, prvi odstavek, Kadrovskih predpisov na „svoje naloge“ in „svoje ravnanje“, v členu 12 Kadrovskih predpisov na „kakršna koli dejanja“ ter v členu 12b na „zunanjo dejavnost“ razvidno, da ohranjanje odnosa zaupanja ne velja le pri uresničevanju posebnih nalog, zaupanih uradniku, ampak se razteza tudi na vse ravni odnosov, ki obstajajo med uradnikom in Unijo.

V zvezi s tem trditve, ki blatijo ugled vseh oseb, ki imajo določen hierarhični položaj v evropskih institucijah, in posledično škodijo samim institucijam, ki naj bi jih v članku objavil uradnik in ki namigujejo na eni strani na ravnanje, ki pomeni resno kršitev s strani hierarhije evropskih institucij, kot je nadlegovanje, in na drugi strani na neobstoj ustreznih ukrepov institucij za njegovo odpravo, pa so take, da škodijo ugledu, dostojanstvu in na splošno spoštovanju vseh oseb, ki imajo določen hierarhični položaj v institucijah, ter posledično samim institucijam. Te trditve pomenijo torej kršitev dolžnosti lojalnosti.

(Glej točke od 54 do 56, 58 in 59.)
2.

Znamka Evropske unije–Pripombe tretjih oseb in ugovor–Preizkus ugovora–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Pojem–Razlaga, pri kateri se upošteva ratio legis člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, uvodna izjava 10 ter člen 42(2) in (3); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 22(3)) (Glej točke od 23 do 25.)
2.

Znamka Evropske unije–Odpoved, razveljavitev ali ničnost–Razlogi za razveljavitev–Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke–Uporaba znamke v obliki, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega učinka znamke–Obseg in polje uporabe člena 15(1)(a), druga alinea, Uredbe Sveta št. 207/2009–Preučitev spremembe razlikovalnega učinka (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1)(a), druga alinea, in 51(1)(a)) (Glej točki 26 in 27.)
2.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Besedni znamki GINRAW in RAW (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 19, 77 in 78.)
V skladu s členom 21, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije in členom 177(1)(d) Poslovnika Splošnega sodišča mora tožba vsebovati navajane razloge in trditve ter povzetek navedenih razlogov. Ta povzetek mora izhajati iz besedila tožbe ter biti dovolj jasen in natančen, da toženi stranki omogoči pripravo obrambe in Splošnemu sodišču, da glede na okoliščine primera odloči o tožbi brez dodatnih podatkov.

Čeprav se v besedilu tožbe lahko sklicuje na določene odlomke priloženih listin, Splošno sodišče ni dolžno v prilogah iskati ter prepoznavati razlogov in utemeljitev, ki bi jih lahko upoštevalo kot podlago za tožbo, ker imajo priloge le dokazno in pomožno funkcijo. Iz tega izhaja, da je tožba, če se v njej sklicuje na dokumente, predložene Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino, nedopustna v delu, v katerem splošno sklicevanje v njej ni povezano s tožbenimi razlogi in trditvami, ki so podani v tej tožbi.

Enako velja, kadar se sklicuje na akt, ki je bil v besedilu tožbe naveden brez opredelitve posebnih točk povzetka tožbenih razlogov, ki jih želi tožeča stranka dopolniti, in delov zadevnega akta, v katerih naj bi bili podani morebitni elementi, ki utemeljujejo ali dopolnjujejo tožbene razloge, ker se takšna vključitev v tem primeru v ničemer ne razlikuje od splošnega sklicevanja na prilogo tožbe. Če bi bilo drugače, bi lahko tožeče stranke z golo navedbo prilog v besedilu tožbe obšle sodno prakso glede nezdružljivosti splošnega sklicevanja na priloge z zahtevami obličnosti, postavljenimi z določbami Statuta Sodišča Evropske unije in Poslovnika Splošnega sodišča.

Splošno sodišče zato – čeprav je vloga, predložena pred odborom za pritožbe, v tožbi pri predstavitvi dejanskega stanja navedena v celoti –ni dolžno v tej vlogi niti v delih tožbe, kjer je ta vloga navedena, iskati trditev, na katere bi se lahko sklicevala tožeča stranka, in jih preučiti, ker so te trditve nedopustne.

(Glej točke od 11 do 14.)
Odnosi med Evropsko investicijsko banko in njenimi uslužbence so sicer pogodbeni, vendar se zanje kljub temu v bistvu uporablja regulativna ureditev. Banka namreč na podlagi člena 20, prvi odstavek, svojih kadrovskih predpisov in člena 31 svojega poslovnika razpolaga z diskrecijsko pravico za to, da enostransko določi in spremeni elemente osebnih prejemkov svojih zaposlenih ter torej določi in posodablja lestvico osnovnih plač teh zaposlenih.

Vendar se lahko Banka v okviru te diskrecijske pravice odloči, da bo najprej vnaprej in za določeno obdobje sprejela merila za določitev lestvice osnovnih plač svojih zaposlenih, ki jo bo nato redno posodabljala, s čimer se zaveže, da bo pri letnih prilagoditvah navedene lestvice v tem obdobju ta merila upoštevala.

V zvezi s tem, kadar Banka sprejme samostojno odločitev o metodi letne prilagoditve lestvice osnovnih plač, s čimer želi opredeliti in torej omejiti svojo diskrecijsko pravico, zavezala, da bo v času veljavnosti tega sklepa pri izvrševanju diskrecijske pravice, ki jo ima na podlagi Kadrovskih predpisov, upoštevala sprejeto.metodo Torej se Banka v okviru letne prilagoditve lestvice osnovnih plač svojih zaposlenih ne more sklicevati na diskrecijsko pravico, ki bi presegala merila, določena s to metodo

(Glej točke od 46 do 49, 53 in 60.)
1.

Modeli Skupnosti – Razlogi za ničnost – Neobstoj individualne narave – Model, ki na seznanjenega uporabnika ne naredi celotnega vtisa, ki se razlikuje od celotnega vtisa, ki ga naredi prejšnji model – Celovita presoja vseh elementov, ki jih prikazuje prejšnji model (Uredba Sveta št. 6/2002, člena 6(1) in 25(1)(b)) (Glej točke od 15 do 17, 35 in 45.)
4.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Besedna znamka LONGHORN STEAKHOUSE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 31 do 33 in od 40 do 43.)
4.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Prekrivanje področij uporabe razlogov, navedenih v točkah (b) in (c) člena 7(1) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točko 45.)
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka Out Door in besedna znamka OUTDOOR PRO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 34, 38 in 65.)
3.

Znamka Evropske unije–Pripombe tretjih oseb in ugovor–Preizkus ugovora–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Pojem–Razlaga, pri kateri se upošteva ratio legis člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 42(2) in (3); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 22(3)) (Glej točko 25.)
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativni znamki Policolor in ProfiColor (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 39, 40, 57, 58 in 65.)
2.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev ali ničnost – Razlogi za razveljavitev – Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke – Uporaba znamke v obliki, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega učinka znamke – Obseg in polje uporabe člena 15(1)(a) Uredbe Sveta št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1)(a) in 51(1)(a)) (Glej točko 15.)
Predlog, vložen v okviru tožbe zoper odločbo, izdano v postopku z ugovorom, s katerim se zahteva, naj Splošno sodišče godi zahtevi za varstvo v Uniji, je nedopusten. Dejansko se z njim želi doseči, da bi Splošno sodišče spremenilo izpodbijano odločbo v smislu člena 65(3) Uredbe št. 207/2009 o znamki Evropske unije in sprejelo odločbo, ki bi jo moral sprejeti odbor za pritožbe, v skladu z določbami Uredbe št. 207/2009. Vendar lahko odbor za pritožbe v skladu s členom 64(1) iste uredbe izvrši katerokoli pooblastilo v pristojnosti oddelka, ki je izdal odločbo, ki se izpodbija pred njim, ali temu vrne zadevo v nadaljnje odločanje. Odločbo, ki se nanaša na ugovor in ki se izpodbija pred odborom za pritožbe, je izdal oddelek za ugovore, ki je pristojen le za odločanje o ugovoru in po potrebi, če je ta utemeljen, za zavrnitev zahteve za varstvo v Uniji iz naslova mednarodne registracije ali registracije znamke Evropske unije, ne pa za ugoditev navedeni zahtevi. Dalje je treba spomniti, da ob upoštevanju na eni strani poteka postopka registracije, kot je določen z določbami iz naslova IV Uredbe št. 207/2009, ki najprej predvideva začetni nadzor preizkuševalca, predvsem nadzor nad absolutnimi razlogi za zavrnitev, nato, če ta nadzor vodi do ugodne ocene, objavo zahteve za registracijo, da se z njo omogoči morebitne ugovore glede relativnih razlogov za zavrnitev, in na drugi strani določb člena 59 te uredbe glede oseb s pravico do pritožbe, v skladu s katerimi ima „[p]ravico do pritožbe vsaka stranka v postopku, ki jo odločba prizadene“, odbor za pritožbe ne bo nikoli v položaju, da bi izvedel registracijo. Odločbo lahko odbor namreč sprejme le v okviru pritožbe zoper odločbo, sprejeto po začetni neugodni oceni v okviru nadzora preizkuševalca, pri čemer se mora, če odloči v prid pritožnika, postopek nadaljevati z objavo zahteve za registracijo, ali v okviru pritožbe zoper odločbo oddelka za ugovore, pri čemer, kot je bilo že navedeno, prav tako ne more sam odločati o zahtevi za registracijo. Tako tudi Splošno sodišče ni pristojno za odločanje o predlogu za spremembo, s katerim se predlaga, naj se v tem smislu spremeni odločba odbora za pritožbe.

(Glej točke 12 in 13.)
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativni znamki TRIPLE O NADA in TRIPLE BINGO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 23, 24, 26, 28, 50, 58 in 60.)
1.

Znamka Evropske unije–Pripombe tretjih oseb in ugovor–Preizkus ugovora–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Pojem–Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 42(2) in (3)) (Glej točke 25, 26, 48 in 50.)
–

v Hebronu (Zahodni breg) so 14. junija 2010 oboroženi napadalci streljali na policijsko vozilo, pri čemer so enega policista ubili in dva druga ranili; skupna akcija izraelskih obveščevalnih služb, izraelske policije in izraelskih obrambnih sil je omogočila, da so napadalce ujeli 22. junija 2010; med zaslišanji je komandos organizacije Hamas, odgovoren za napad, navedel, da so bili člani njegove skupine izurjeni več let prej in da so si priskrbeli orožje, vključno z kalašnikovkami in jurišnimi puškami; v teh zaslišanjih se je izkazalo tudi, da je komandos nameraval izvesti druga dejanja, med drugim ugrabitev vojaka in civilista v naselbini Gusch Etzion na severu gore Hebron;
166

V skladu z ustaljeno sodno prakso mora biti obrazložitev akta prilagojena naravi zadevnega akta ter mora jasno in nedvoumno izražati razlogovanje institucije, ki je akt izdala, tako da se lahko zainteresirane osebe seznanijo z utemeljitvijo sprejetega ukrepa in da lahko sodišče Unije opravi nadzor. Obveznost obrazložitve je treba presojati glede na okoliščine posameznega primera, zlasti glede na vsebino akta, vrsto podanih razlogov in interes za pojasnitev, ki ga lahko imajo naslovniki ali druge osebe, na katere se akt neposredno in posamično nanaša. Ne zahteva se, da morajo biti v obrazložitvi navedene vse upoštevne dejanske in pravne okoliščine, ker je treba vprašanje, ali obrazložitev posameznega akta izpolnjuje zahteve, presoditi ne samo glede na njegovo besedilo, ampak tudi glede na njegovo sobesedilo in celoto pravnih pravil, ki urejajo zadevno področje (sodbe z dne 2. aprila 1998, Komisija/Sytraval in Brink’s France, C‑367/95 P, EU:C:1998:154, točka 63; z dne 26. oktobra 2011, Dufour/ECB, T‑436/09, EU:T:2011:634, točka 47, in z dne 26. aprila 2018, European Dynamics Luxembourg in Evropaïki Dynamiki/Komisija, T‑752/15, neobjavljena, EU:T:2018:233, točki 22 in 23).
1

Cilj zadevnih tožb je razglasitev ničnosti sklepov Evropskega parlamenta A(2015) 8324 C, A(2015) 8463 C, A(2015) 8627 C, A(2015) 8682 C, A(2015) 8594 C, A(2015) 8551 C, A(2015) 8732 C, A(2015) 8681 C, A(2015) 8334 C, A(2015) 8327 C in A(2015) 8344 C z dne 14. septembra 2015, A(2015) 8656 C, A(2015) 8678 C, A(2015) 8361 C, A(2015) 8663 C, A(2015) 8360 C, A(2015) 8486 C in A(2015) 8305 C z dne 15. septembra 2015, A(2015) 8602 C, A(2015) 8554 C, A(2015) 8490 C, A(2015) 8659 C, A(2015) 8547 C, A(2015) 8552 C, A(2015) 8553 C, A(2015) 8661 C, A(2015) 8684 C in A(2015) 8672 C z dne 16. septembra 2015 ter A(2015) 13844 C z dne 14. januarja 2016, s katerimi je Parlament na podlagi Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) zavrnil potrdilne prošnje, ki so jih vložile tožeče stranke Maria Psara, Tina Kristan, Tanja Malle, Wojciech Cieśla, Staffan Dahllof, Delphine Reuter, České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s., Harry Karanikas, Crina Boros, Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica, Balazs Toth, Minna Knus-Galán, Atanas Tchobanov, Dirk Liedtke, Nils Mulvad, Hugo van der Parre, Guia Baggi, Marcos García Rey, Mark Lee Hunter, Kristof Clerix, Rui Araujo, Anuška Delić, Jacob Borg, Matilda Bačelić in Gavin Sheridan, za dostop do dokumentov Parlamenta, v katerih so bile informacije o nadomestilih njegovih poslancev (v nadaljevanju: izpodbijani sklepi).