I - 597ESTAGER
SODBA SODIŠČA (drugi senat) 
z dne 18. januarja 2007*
V zadevi C-359/05,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, 
ki ga je vložilo Tribunal de grande instance de Brive-la-Gaillarde (Francija) z odločbo z dne 9. septembra 2005, ki je prispela na Sodišče dne 26. septembra 2005, v postopku
Estager SA
proti
Receveur principal de la recette des douanes de Brive ,
SODIŠČE (drugi senat),
v s
estavi C.  W.  A. Timmermans, predsednik senata, J. Klučka, sodnik, R. Silva de 
 Lapuerta (poročevalka), sodnica, J. Makarczyk in G. Arestis, sodnika,
* Jezik postopka: francoščina.
I - 598SODBA Z DNE 18. 1. 2007 – ZADEVA C-359/05
generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, 
sodni tajnik: B. Fülöp, administrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 7. septembra 2006,
ob upoštevanju stališč, so jih predložili:
– za Estager SA F. Genot-Delbecque in N. Petrignet, odvetnika,
– za francosko vlado G. de Bergues in J.-C. Gracia, zastopnika,
– za Komisijo Evropskih skupnosti J.-F. Pasquier in P . Aalto, zastopnika,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi dne 
26. oktobra 2006
izreka naslednjo
Sodbo
1Pr
edlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago uredb Sveta (ES) 
št.  1103/97 z  dne 17.  junija 1997 o  nekaterih določbah v  zvezi z  uvajanjem eura  
(UL L 162, str. 1) in št. 974/98 z dne 3. maja 1998 o uvedbi eura (UL L 139, str. 1).
I - 599ESTAGER
2Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Estager SA (v nadaljevanju: Est a-
ger) in receveur principal de la recette des douanes de Brive (v nadaljevanju: receveur 
principal) o povečanju, pri prehodu na euro, davka na količino moke, zdroba in kaše 
iz navadne pšenice, dobavljene ali obdelane z namenom, da se uporabi za prehrano 
ljudi (v nadaljevanju: davek).
Pr
avni okvir
Skupnostna ureditev
3Č
len 1 Uredbe št. 1103/97 določa:
„V tej uredbi:
– ‚pravni instrumenti‘ pomenijo vsa zakonodajna in statutarna določila, upravne 
akte, sodne odločbe, pogodbe, enostranske pravne akte, plačilne instrumente 
 razen bankovcev in kovancev ter druga sredstva s pravnim učinkom,
[…]“
4Č
len 3 navedene uredbe določa:
„
Uvedba eura posledično ne vpliva na spremembo pogojev iz pravnih instrumen -
tov  in ne odvezuje od obveznosti iz njih, prav tako ne opravičuje neizpolnjevanja 
I - 600SODBA Z DNE 18. 1. 2007 – ZADEVA C-359/05
teh obveznosti in pogodbenim strankam ne daje pravice, da enostransko spremenijo 
ali odpovejo tovrstni instrument. Ta določba velja s pridržkom glede na morebitne dogovore pogodbenih strank. “
5Č
len 4 iste uredbe določa:
„1. Menjalni tečaji so določeni za en euro, izražen v vsaki od nacionalnih valut sode-
luj
očih držav članic. Določeni so kot šestmestno število z značilnimi mesti.
2. Menjalni tečaji se pri preračunavanju ne zaokrožujejo in ne krajšajo za eno ali več 
mest.
3. Menjalni tečaji se uporabljajo za preračunavanje med enoto eura in nacionalnimi 
valutnimi enotami v obe smeri. Inverzni menjalni tečaji, izpeljani iz menjalnih teč a-
j
ev, se ne uporabljajo.
4. Denarni zneski, ki se preračunavajo iz ene nacionalne valutne enote v drugo, se 
najprej preračunajo v denarni znesek, izražen v enotah eura, pri čemer tega ni dovo -
lj
eno zaokrožiti na manj kakor tri decimalke, ki se nato preračuna v drugo nacionalno 
valutno enoto. Pri tem ni dovoljeno uporabljati nobene druge metode preračunav a-
nja, razen če ta pripelje do istih rezultatov. “
I - 601ESTAGER
6Člen 5 Uredbe št. 1103/97 določa:
„D
enarni zneski, ki jih je treba plačati ali vknjižiti potem, ko je bil znesek v skladu 
s členom 4 preračunan in zaokrožen v enote eura, se zaokrožijo navzgor ali navzdol 
na najbližji cent. Denarni zneski, ki jih je treba plačati ali vknjižiti in so preračunani v  nacionalno valutno enoto, se zaokrožijo navzgor ali navzdol na najbližjo nacio -
nalno podenoto, če ta ni določena, pa na najbližjo enoto bodisi v skladu z nacionalno 
zakonodajo bodisi prakso na večkratnik ali del podenote ali enote nacionalne valutne 
enote. Če je rezultat preračunavanja znesek, ki je točno na sredini, se ta zaokroži navzgor. “
7Č
len 7 Uredbe št. 974/98 določa, da zamenjava valut sodelujočih držav članic z eurom 
ne sme imeti sama po sebi učinka spremembe valute, v kateri so imenovani pravni instrumenti, ki so obstajali na dan zamenjave.
8Č
len 14 iste uredbe določa:
„
Če pravni instrumenti, ki veljajo ob koncu prehodnega obdobja, navajajo enote nac i-
onalne valute, se take navedbe berejo kakor navedbe eura po ustreznem menjalnem razmerju. Uporabljajo se pravila o zaokroževanju, določena z Uredbo (ES) št. 1103/97. “
9V 
skladu s členom 1 Uredbe Sveta (ES) št. 2866/98 z dne 31. decembra 1998 o menjal -
nih razmerjih med eurom in valutami držav članic, ki sprejmejo euro (UL L 359, str. 1) je nepreklicno določen menjalni tečaj za euro in francoski frank, in sicer 1 EUR za 
6,55957 FRF.
I - 602SODBA Z DNE 18. 1. 2007 – ZADEVA C-359/05
Nacionalna ureditev
10D
avek je bil uveden s  členom  1618f francoskega code général des impôts (splošni 
davčni zakonik). Pred uvedbo eura je bil njegov znesek določen na 100 FRF na tono 
moke, zdroba ali kaše.
11Č
len 1(1) zakona št. 2000-517 z dne 15. julija 2000 o podelitvi pooblastila vladi, da 
z odlokom prilagodi vrednost v eurih za nekatere zneske, ki so v zakonskih besedilih izraženi v frankih (JORF z dne 16. junija 2000, str. 9063) določa, da ima vlada pravico, da z odlokom sprejme potrebne ukrepe za zaokroževanje v eurih za nekatere zneske, ki so v zakonskih besedilih izraženi v francoskih frankih.
12V s
kladu z  omenjenim zakonom odlok št.  2000-916 z  dne 19.  septembra 2000, ki 
se nanaša na zaokroževanje vrednosti v eurih za nekatere zneske, ki so v zakonskih besedilih izraženi v frankih (JORF z dne 22. septembra 2000, str. 14877) določa višino davka na 16 EUR, in sicer od 1. januarja 2002 dalje.
13Pr
vi člen omenjenega odloka določa:
„
V skladu s členom 14 Uredbe [št. 974/98] zneske, ki so v pravnih besedilih izraženi 
v frankih, […] 1. januarja 2002 nadomestijo zneski v eurih, v skladu z uradnim menjal -
nim tečajem in pravili Skupnosti o zaokroževanju.
[…]“
I - 603ESTAGER
14V poročilu predsedniku republike v zvezi z odlokom št. 2000-926 (JORF z dne 22. se p-
tembra 2000, str. 14876) je določeno:
„
V skladu z uredbama Skupnosti št. 1103/97 […] in št. 974/98 […] se navedbe enote 
nacionalne valute v  zakonskih besedilih od 1.  januarja 2002 berejo kakor navedbe 
eura po uradnem menjalnem razmerju 6,55957 [FRF] za 1 EUR, z zaokroževanjem 
na dve decimalki.
Rezultat, dobljen z uporabo teh pravil, bo v nekaterih primerih težko berljiv in si ga 
bo težko zapomniti, zaradi česar bi se lahko besedila, v katerih so navedene zadevne 
valute, težje uporabljala.
Z
ato se za ohranitev razumljivosti zakonodaje in za lažjo pravilno uporabo zdi nujno, 
da se denarni zneski, predvideni v nekaterih besedilih, določijo v vrednostih, izraže -
nih v eurih in brez decimalk, ali v sporočilnejših vrednostih.
[…]
T
a odlok, sprejet v skladu s pooblastilom, [podeljenim z zakonom št. 2000-517], je 
v skladu s temi načeli.
Pr
vič, spremenijo se samo denarni zneski, ki se v zvezi s tem le težko prilagodijo vr e-
dnostim, ki imajo za decimalno vejico dve številki, pri čemer mora biti prilagoditev 
besedila utemeljena z namenom, da se ohrani njihova berljivost.
I - 604SODBA Z DNE 18. 1. 2007 – ZADEVA C-359/05
Preprosta uporaba predpisov Skupnosti o  zamenjavi  in zaokroževanju mora ostati 
pravilo, prilagoditve pa izjema. Posledica tega je, da zneski, ki so že izraženi v stoti -
nah, na splošno niso spremenjeni.
[…]
V
se te prilagoditve bodo začele veljati 1. januarja 2002, ki je datum dokončne in celo -
tne nadomestitve franka z eurom.
[…]“
Sp
or o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
15O
b upoštevanju, da bi uporaba uredb št. 1103/97, št. 974/98 in št. 2866/98 morala 
voditi do določitve davka v  znesku 15,24  EUR, in ne 16  EUR, je družba Estager 
v dopisu z dne 12. marca 2002 od receveur principal zahtevala, da ji povrne del davka, ki ga je plačala po 1. januarju 2002.
16Z o
dločbo z dne 26. marca 2002 je receveur principal ta zahtevek za povrnitev zavrnil.
I - 605ESTAGER
17Družba Estager je 24. maja 2002 torej pozvala receveur principal pred predložitveno 
sodišče, da bi ji povrnil zneske, za katere meni, da jih je plačala neupravičeno.
18V t
eh okoliščinah je Tribunal de grande instance de Brive-la-Gaillarde prekinilo odlo -
čanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„
Ali so določbe sklepa št.  2000-916 […] v  zvezi s  preračunavanjem davka […], ki 
se uporablja pri proizvodnji moke, zdroba in kaše iz navadne pšenice iz 100 [FRF] v 16 EUR v skladu z uredbami Skupnosti, ki zadevajo uvedbo eura?“
Vprašanje za predhodno odločanje
19Pr
edložitveno sodišče z  vprašanjem v  bistvu sprašuje, ali uredbi št.  1103/97  in 
št. 974/98 nasprotujeta nacionalnim predpisom, ki ob preračunavanju davka, kot je ta 
v postopku v glavni stvari, v eure vodijo do višjega zneska od tistega, ki bi bil rezultat 
uporabe pravil preračunavanja, določenih v omenjenih uredbah.
20Z
a odgovor na to vprašanje je treba upoštevati tako besedilo določb omenjenih uredb 
kot namen teh uredb.
21V z
vezi s tem je treba spomniti, da je Sodišče v točkah od 30 do 34 sodbe z dne 14. se p-
tembra 2004 v zadevi Verbraucher-Zentrale Hamburg (C-19/03, ZOdl., str. I-8183) že imelo možnost ugotavljati namen Uredbe št. 1103/97.
I - 606SODBA Z DNE 18. 1. 2007 – ZADEVA C-359/05
22Rezultati tega ugotavljanja kažejo, da se želi s to uredbo zagotoviti, da se prehod na 
enotno valuto izvede brez negativnega vpliva na obstoječe obveznosti med drž a-
vljani in podjetji. Tako uvodna izjava 4 določa, da „[…] bo pravočasno zagotovljena 
pravna varnost državljanom in podjetjem omogočila, da se nanj kar najbolje pripra -
vijo“. Uvodna izjava 7 določa, da „[…] velja splošno priznano pravno načelo, da uvedba 
nove valute ne vpliva na kontinuiteto pogodb in drugih pravnih instrumentov“. Ta ista uvodna izjava podrobneje določa, da je namen določb Uredbe št.  1103/97 o  ome -
njeni kontinuiteti, da „morajo gospodarskim subjektom in predvsem potrošnikom 
zagotavljati pravno varnost in preglednost […]“. Člen 3, prvi stavek, omenjene uredbe 
določa, da „[u]vedba eura posledično ne vpliva na spremembo pogojev iz pravnih instrumentov in ne odvezuje od obveznosti iz njih, prav tako ne opravičuje neizpol -
njevanja teh obveznosti  in pogodbenim strankam ne daje pravice, da enostransko spremenijo ali odpovejo tovrstni instrument“ (zgoraj navedena sodba Verbraucher-
 
Z
entrale Hamburg, točka 31).
23P
oleg tega je treba spomniti, da člen  7 Uredbe št.  974/98 določa, da „[z]amenjava 
valut sodelujočih držav članic z eurom ne sme imeti sama na sebi učinka spremembe valute, v kateri so imenovani pravni instrumenti, ki so obstajali na dan zamenjave“.
24D
oločitev pravil za preračunavanje prav tako prispeva k  temu cilju nevtralnosti 
prehoda na euro. Iskanje največje mogoče nevtralnosti za preračunavanje tako za državljane kot za podjetja predpostavlja, kot je določeno v uvodni izjavi 12 Uredbe št.  1103/97, da se zagotovi „zelo natančno preračunavanje menjalni[h] tečaj[ev]“. Člen 4(1) iste uredbe tako določa, da so menjalni tečaji opredeljeni „kot šestmestno 
število z značilnimi mesti“. V členu 4(2) je pojasnjeno, da se „[m]enjalni tečaji […] 
I - 607ESTAGER
pri preračunavanju ne zaokrožujejo in ne krajšajo za eno ali več mest“, člen 4(3) pa 
določa, da se „[i]nverzni menjalni tečaji, izpeljani iz menjalnih tečajev, […] ne up o-
rabljajo“, pri čemer se želijo z zadnjo določbo glede na uvodno izjavo 10 omenjene 
uredbe preprečiti „precej nenatančn[i] rezultat[i], še posebno pri velikih zneskih“ 
(zgoraj navedena sodba Verbraucher-Zentrale Hamburg, točka 32).
25N
ačelo kontinuitete pravnih instrumentov  in cilj nevtralnosti prehoda na euro se 
uporabljata za „izraze“ ali za „besedilo“ „pravnih instrumentov“, navedenih v uredbah 
št. 1103/97 in št. 974/98.
26Ne mor
e pa biti dvoma, da znesek davka, kot je ta v postopku v glavni stvari, tvori 
„pogoj pravnega instrumenta“, naveden v členu 3 Uredbe št. 1103/97.
27Z
ato je treba ugotoviti, ali uredbi št. 1103/97 in št. 974/98 nasprotujeta nacionalni 
ureditvi, v kateri se je hkrati s prehodom na euro začelo preračunavanje v eure in 
v kateri se je znesek tega davka povečal.
28V p
ostopku v glavni stvari je ugotovljeno, da je francoski zakonodajalec s sprejemom 
odloka št. 2000-916 za določitev zneska davka nameraval uporabiti pravila Skupnosti 
o uvedbi eura.
29K
ot to dejansko izhaja tako iz poročila predsedniku republike v  zvezi z  odlokom 
št. 2000-916 kot tudi iz jasnega besedila člena 1(1) tega odloka, je namen tega odloka 
z uporabo uredb št. 1103/97 in št. 974/98 in uradnih menjalnih razmerij 1. januarja 2002 nadomestiti zneske, ki so v zakonskih besedilih izraženi v francoskih frankih, 
z zneski v eurih.
I - 608SODBA Z DNE 18. 1. 2007 – ZADEVA C-359/05
30Iz omenjenega poročila in člena 2 odloka št. 2000-916 prav tako izhaja, da je za ohra -
nitev jasnosti zakonodaje in njeno lažjo uporabo namen nekaterih določb tega odloka 
prilagoditi določene zneske v eurih, dobljene z uporabo pravil menjave v Skupnosti, 
omenjenih v členu 1 tega odloka.
31V
endar francoska vlada in Komisija Evropskih skupnosti v pisnih stališčih nista zani -
kali, da je do povečanja zneska davka prišlo, ker sta z družbo Estager soglašali, da bi, po eni strani, natančna uporaba nepreklicno določenega – s  členom  1 Uredbe 
št. 2866/98 – menjalnega tečaja za euro in francoski frank in, po drugi strani, uporaba pravil zaokroževanja, določenih v  členu  5 Uredbe št.  1103/79, morali pripeljati do določitve zneska davka v višini 15,24 EUR namesto 16 EUR.
32Če
prav v zvezi s tem drži, kot je poudarila francoska vlada, da uredbi št. 1103/97 in 
št. 2866/98 v ničemer nista škodili davčni pristojnosti držav članic in njihovi pravici do zvišanja davkov, še naprej velja, da je treba pri preračunavanju zneska prispevka v eure – v okoliščinah, kot so te v sporu o glavni stvari – upoštevati določbe Uredbe št. 1103/97 in načelo kontinuitete pravnih instrumentov ter cilj nevtralnosti prehoda 
na euro.
33T
o zlasti pomeni zahteve pravne varnosti  in preglednosti, da se ob uvedbi eura 
zaščiti zaupanje gospodarskih subjektov. Kot izhaja iz sedme uvodne izjave Uredbe 
št. 1103/97, je namen določb te uredbe v zvezi s kontinuiteto pogodb in drugih pravnih 
instrumentov gospodarskim subjektom zagotavljati pravno varnost in preglednost.
I - 609ESTAGER
34Iz tega sledi, da mora država članica, ko hkrati s prehodom na euro začne preračuna -
vanti v eure in poveča znesek davka – kot v postopku v glavni stvari – poskrbeti, da 
sta gospodarskim subjektom zagotovljeni pravna varnost in preglednost.
35Izp
olnjevanje teh zahtev pomeni zlasti, da ti subjekti lahko v zadevnih pravnih aktih 
jasno prepoznajo odločitev oblasti te države članice o zvišanju davka pri preračuna -
vanju tega zneska v eure.
36Pr
edložitveno sodišče mora preveriti, ali je to tako v postopku v glavni stvari.
37O
b upoštevanju vseh dosedanjih ugotovitev je treba na postavljeno vprašanje odgo -
voriti, da je treba uredbi št.  1103/97  in št.  974/98 razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnim predpisom, ki ob preračunavanju zneska davka, kot je ta v  postopku 
v glavni stvari, v eure vodijo do višjega zneska od tistega, ki bi bil rezultat uporabe 
pravil preračunavanja, določenih v omenjenih uredbah, razen če je tako povečanje skladno z zahtevami pravne varnosti in preglednosti, zagotovljenimi z omenjenima uredbama, kar pomeni, da zadevni pravni akti omogočajo, da se jasno prepoznajo odločitve oblasti te države članice o zvišanju davka pri preračunavanju omenjenega zneska v  eure. Predložitveno sodišče je pristojno za to, da preveri, ali je to v  tako 
v sporu, o katerem odloča.
I - 610SODBA Z DNE 18. 1. 2007 – ZADEVA C-359/05
Stroški
38K
er je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev 
stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
U
redbi Sveta (ES) št. 1103/97 z dne 17. junija 1997 o nekaterih določbah v zvezi 
z uvajanjem eura in št. 974/98 z dne 3. maja 1998 o uvedbi eura je treba razl a-
gati tako, da nasprotujeta nacionalnim predpisom, ki ob preračunavanju zneska 
davka na količino moke, zdroba in kaše iz navadne pšenice, dobavljene ali obde -
lane z namenom, da se uporabi za prehrano ljudi, – kot je ta v postopku v glavni stvari – v eure vodijo do višjega zneska od tistega, ki bi bil rezultat uporabe pr a-
vil preračunavanja, določenih v omenjenih uredbah, razen če je tako povečanje skladno z zahtevami pravne varnosti in preglednosti, zagotovljenimi z omenj e-
nima uredbama, kar pomeni, da zadevni pravni akti omogočajo, da se jasno pre -
poznajo odločitve oblasti te države članice o zvišanju davka pri preračunavanju omenjenega zneska v eure. Predložitveno sodišče je pristojno za to, da preveri, 
če je to tako v sporu, o katerem odloča.
P
odpisi