Zbi rka odločb sodne pr akse  
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA  
YVESA BOTA,  
predstavljeni 23. februarja 2016 1  
Zadeva C-6 1 4 / 1 4  
Kazenski postopek  
proti  
Atanasu Ognjanovu  
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,  
ki ga je vložilo Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji, Bolgarija) )  
„Predhodno odločanje — Člen 267 PDEU — Člen 94 Poslovnika Sodišča — Vsebina predloga za 
sprejetje predhodne odločbe in obveznosti predložitvenega sodišča — Predstavitev dejanskega in 
pravnega okvira — Nacionalno pravilo, ki predložitvenemu sodišču nalaga, da se izloči, ker je 
predstavilo dejanski in pravni okvir zadeve za namene vložitve predloga za sprejetje predhodne 
odločbe — Člena 47 in 48 Listine“ 
I – Uvod 
1. Ali bi lahko pravila iz člena 267 PDEU in člena 94 Poslovnika Sodišča, kar zadeva vsebino predloga 
za sprejetje predhodne odločbe, ogrozila pravice, zajamčene s členoma 47 in 48 Listine Evropske unije 
o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina)? 
2. Ali bi se moralo predložitveno sodišče izločiti iz postopka v glavni stvari, ker je svojem predlogu za 
sprejetje predhodne odločbe, vloženem v obravnavani zadevi, predstavilo njen dejanski in pravni okvir? 
3. Zdi se, da je tak položaj nastal v bolgarskem pravu na podlagi člena 29 zakona o kazenskem 
postopku (Nakazatelno procesualen kodeks, v nadaljevanju: NPK). 
4. Na podlagi te določbe je namreč državno tožilstvo mesta Sofija (Sofijska gradska prokuratura) 
predlagalo izločitev Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) z obrazložitvijo, da je to v predlogu 
za sprejetje predhodne odločbe, vloženem v zadevi C-554/14, Ognjanov, 2 ki jo obravnava Sodišče, 
podalo „začasno stališče“, saj je ugotovilo dejanski in pravni okvir navedene zadeve, in sicer pred 
odločanjem o njej, s čimer naj bi kršilo svojo dolžnost nepristranskosti in naj bi poleg tega tudi kršilo 
pravico A. Ognjanova do domneve nedolžnosti. 
5. Tako se v tej zadevi Sodišču predlaga, naj odloči, ali pravo Unije nasprotuje pravilu, kot je to iz 
postopka v glavni stvari. 
1 — Jezik izvirnika: francoščina. 
2 — Predloga za sprejetje predhodne odločbe v tej in obravnavani zadevi sta bila vložena v zvezi z istim sporom, ki ga obravnava Sofijski gradski 
sad (mestno sodišče v Sofiji), v vsaki od zadev pa bom predstavil ločene sklepne predloge. 
SL 
ECLI:EU:C:2016 :111 1 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
6. Ne zanikam, da lahko mehanizem predhodnega odločanja povzročitežave, katerih reševanje je za 
nacionalna sodišča vseh vrst in stopenj včasih občutljivo, zlasti če upoštevamo obstoječe razlike med 
nacionalnimi zakono dajami v zvezi s pristojnostmi sodnikov, ki so poleg tega med najmanj usklajenimi 
in najbolj raznovrstnimi. 
7. Vendar obsežna sodna praksa, ki določa sodelovanje med nacionalnimi sodišči in Sodiščem na 
področju predhodnega odločanja, ter številni predpisi, s katerimi je izoblikovan ta mehanizem, ne 
dopuščajo nobenega dvoma o tem, kako je treba odgovoriti na to vprašanje. 
8. Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) je s tem, da je v predlogu za sprejetje predhodne 
odločbe, vloženem v zadevi C-554/14, predstavilo dejanski in pravni okvir te zadeve, le upoštevalo 
pravila, določena s členom 267 PDEU in členom 94 Poslovnika za vložitev predloga za sprejetje 
predhodne odločbe pri Sodišču, za ta pravila – če se pravilno izvajajo – pa ni mogoče šteti, da 
ogrožajo poštenost postopka in temeljne pravice strank. 
9. Pravilo, kot je to iz postopka v glavni stvari, se torej ne sme upoštevati. 
10. Prvič zato, ker ogroža bistvena pravila mehanizma predhodnega odločanja, kot so opredeljena 
v členu 267 PDEU in v sodni praksi Sodišča ter dodatno pojasnjena v členu 94 Poslovnika. 
11. Drugič zato, ker je s tem pravilom navsezadnje bolgarskim kazenskim sodiščem odvzeta možnost, 
da pri Sodišču vložijo predlog za sprejetje predhodne odločbe, s čimer se posega v njihove pristojnosti, 
ki so jim priznane s PDEU in sodno prakso Sodišča. 
12. Poleg tega Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) v predložitveni odločbi sploh ne dvomi 
o razlagi zgoraj navedenih določb prava Unije. 
13. Zdi se mi, da želi s svojo vlogo spremeniti stališče bolgarskega kazenskega sodstva, kar zadeva 
predlog za sprejetje predhodne odločbe, in mogoče celo stališče Konstitucionen sad (ustavno sodišče) 3 
ter dokazati neskladja v predpisih, ki lahko – če se izvajajo – katero koli od bolgarskih kazenskih 
sodišč odvrnejo od vložitve predloga za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču. 
14. Predložitveno sodišče sicer poudarja, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe glede na 
omejitev, določeno s členom 10(1) Protokola št. 36 o prehodni ureditvi, priloženega PDEU, za 
bolgarska kazenska sodišča novost. 
15. Vendar čeprav je institut predloga za sprejetje predhodne odločbe za bolgarsko kazensko sodstvo 
nov, pa nasprotno njegovo izvajanje zelo dobro poznajo bolgarska civilna in upravna sodišča, kar 
dokazuje sorazmerno veliko število vprašanj za predhodno odločanje, ki so jih postavila ta sodišča. 4 
16. V zvezi s tem zakonik o civilnem postopku (Graždanski procesualen kodeks 5) v delu VII, 
poglavje 59 6, natančno določa vsa postopkovna pravila, ki se uporabljajo za vložitev predloga za 
sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču. Člen 630 tega zakonika, ki se nanaša na vsebino predloga za 
sprejetje predhodne odločbe, v odstavku 1 – v skladu s pravili, določenimi v členu 94 Poslovnika – 
3 — Glej v zvezi s tem Vatsov, M., European integration through preliminary rulings? The case of the Bulgarian Constitutionnal Court, The 
preliminary reference to the Court of justice of the European Union by Constitutional Courts, German Law Journal, zvezek 16, št. 6, 2015 . 
4 — Za predstavitev zakono daje in prakse v zvezi s predlogi za sprejetje predhodne odločbe v Bolgariji glej bolgarsko poročilo avtorice 
Fartunove, M., v Coutron, L., L’obligation de renvoi préjudiciel à la Cour de justice: une obligation sanctionnée?, Bruylant, Bruselj, 2014 , 
str. 145. 
5 — V nadaljevanju: GPK. Različica GPK v angleščini je na voljo na spletnem mestu Varhoven kasacionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče) na 
naslovu http://www .vks.bg/english/vksen_p04_02.htm#PART_SEVEN__Content of Request. 
6 — Ta del VII je naslovljen Posebna pravila civilnega postopka za zadeve, za katere se uporablja pravo Unije (velja od 27. julija 2007 ). To 
poglavje 59 je posvečeno „predlogom za sprejetje predhodne odločbe“. 
ECLI:EU:C:2016 :111 2 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
zahteva, da „[p]redlog za sprejetje predhodne odločbe vsebuje opis dejanskega stanja spora, upoštevno 
nacionalno pravo, natančen sklic na določbo ali akt, katerega razlaga ali presoja veljavnosti se 
predlaga, razloge, iz katerih predložitveno sodišče meni, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe 
potreben za pravilno obravnavo zadeve, in formulacijo vprašanja za predhodno odločanje“.7 
17. Čeprav so pravila, določena v navedenem poglavju 59, načeloma omejena le na civilna sodišča, se 
uporabljajo tudi za postopke, ki potekajo pred upravnimi sodišči, in sicer na podlagi člena 144 zakona 
o upravnem postopku (Administrativnoprocesualen kodeks). 8 
18. Zahteve v zvezi z vsebino predloga za sprejetje predhodne odločbe, določene v členu 267 PDEU in 
členu 94 Poslovnika ter v sodni praksi Sodišča, zakono dajalcu in nacionalnim sodiščem še zdaleč niso 
tuje, temve č so del nabora pravnih instrumentov že vse od pristopa Republike Bolgarije k Evropski 
uniji leta 2007 . 
19. Čeprav je razumljivo, da imajo lahko nekatera kazenska sodiščatežave pri zanje novi uporabi 
mehanizma predhodnega odločanja, pa so pravila, določena za vložitev predloga za sprejetje 
predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki so pojasnjena v členu 94 Poslovnika, enaka ne 
glede na to, ali gre za civilnopravno ali kazenskopravno področje. Čeprav Poslovnik v naslovu III, 
poglavje 3, vsebuje posebne določbe, ki se uporabljajo za zadeve s področja svobode, varnosti in 
pravice, te določbe nikakor ne vplivajo na obveznosti, naložene predložitvenemu sodišču na podlagi 
člena 94 tega poslovnika. 
20. Ob upoštevanju elementov, ki izhajajo iz predpisov in sodne prakse ter s katerimi je določeno 
sodelovanje med nacionalnimi sodišči in Sodiščem na področju predhodnega odločanja, torej ne bo 
nobenega dvoma o tem, kako odgovoriti predložitvenemu sodišču. 
21. Zato bom Sodišču predlagal, naj odloči, da je treba člen 267 PDEU in člen 94 Poslovnika 
v povezavi z določbami členov 47 in 48 Listine razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnemu pravilu, 
kot je to iz postopka v glavni stvari, ki predložitvenemu sodišču nalaga, naj se izloči iz postopka 
v glavni stvari, ker je v svojem predlogu za sprejetje predhodne odločbe predstavilo dejanski in pravni 
okvir obravnavane zadeve. 
22. Zato Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) takega pravila ne bo smelo upoštevati. 
23. K temu bom še dodal, da člen 267 PDEU in člen 94 Poslovnika ne nasprotujeta temu, da 
predložitveno sodišče – ob upoštevanju institucionalne in procesne avtonomije držav članic – po 
izreku sodbe Sodišča ponovno zasliši stranke in sprejme nove preiskovalne ukrepe ter na podlagi tega 
spremeni svoje ugotovitve iz predložitvene odločbe. 
7 — Prost prevod.  
8 — Ta člen določa subsidiar no uporabo GPK za vsa vprašanja, ki jih ne ureja z izrecnimi določbami.  
ECLI:EU:C:2016 :111 3 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
II – Dejanski in pravni okvir 
24. V obravnavani zadevi so danska sodišča A. Ognjanova, bolgarskega državljana, obsodila na kazen 
zapora 15 let zaradi ropa in uboja. V danskem zavodu za prestajanje kazni zapora je bil zaprt od 
10. januarja 2012 do 1. oktobra 2013 , ko je bil na podlagi Konvencije o transferju obsojenih oseb, 
podpisane 21. marca 1983 v Strasbourgu, 9 opravljen njegov transfer bolgarskim organom, da bi 
preostanek kazni prestal v Bolgariji. Po transferju A. Ognjanova je Sofijski gradski sad (mestno sodišče 
v Sofiji) Sodišču predložilo tri vprašanja za predhodno odločanje v zvezi z razlago člena 17 Okvirnega 
sklepa 2008 /909/PNZ 10 (zadeva C-554/14). 
25. Po predložitvi teh vprašanj je državno tožilstvo mesta Sofija predlagalo, naj se to sodišče izloči, ker 
naj bi v točkah od 2 do 4 predloga za sprejetje predhodne odločbe, vloženega v tej zadevi, podalo 
stališče o dejanskih in pravnih vprašanjih, in sicer pred odločanjem o njej. 
26. Iz predložitvene odločbe v tej zadevi je razvidno, da je na podlagi člena 29 NPK, kot ga razlaga 
Varhoven kasacionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče), to, da sodnik poda začasno stališče o vsebini 
zadeve, preden je izdana dokončna odločba, poseben primer pristranskosti. 
27. Sodnik se mora v primeru pristranskosti izločiti, kar pomeni, prvič, da prekine odločanje o zadevi, 
drugič, da se ta zadeva dodeli drugim sodnikom na zadevnem sodišču in, tretjič, da novoimenovani 
senat ponovno preuči zadevo. 
28. Če se sodnik ne izloči, ampak postopek nadaljuje in sprejme dokončno odločbo, je ta neveljavna, 
ker je bila pri njenem sprejetju storjena „bistvena kršitev postopka“.Višja instanca jo razveljavi, zadeva 
pa se dodeli drugemu sodnemu senatu, ki jo ponovno preuči. 
29. Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) pojasnjuje, da je sodna praksa pri razlagi pojma 
„pristranskost“ še posebej stroga. V zvezi s tem zlasti navaja, da se ta nadzor opravi po uradni 
dolžnosti in da celo najbolj bežna izjava glede dejanskih okoliščin zadeve ali glede njihove pravne 
kvalifikacije samodejno vodi k temu, da je za sodnika podan izločitveni razlog. 
30. Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) za ponazoritev navaja pet odločb Varhoven kasacionen 
sad (vrhovno kasacijsko sodišče), 11 v katerih je to razveljavilo odločbe prvostopenjskih sodišč zaradi 
pristranskosti. 
31. Nazadnje je iz predložitvene odločbe še razvidno, da to, da je sodnik podal začasno stališče, ne 
privede le do njegove izločitve in/ali razveljavitve njegove dokončne odločbe, ampak se iz istega 
razloga zoper njega uvede tudi disciplinski postopek zaradi disciplinske kršitve. Na podlagi 
točk 2.3 in 7.4 nacionalnega etičnega kodeksa (Kodeks za etično povedenie) namreč sodnik ne sme 
dajati javnih izjav o izidu spora v zadevi, ki jo preučuje, ali podati začasnega stališča. Poleg tega je 
vtočki 7.3 tega kodeksa še določeno, da lahko sodnik poda stališčeo načelnih pravnih vprašanjih, 
vendar se pri tem ne sme sklicevati na konkretna dejstva in njihovo pravno kvalifikacijo. 
32. Vendar naj bi v obravnavani zadevi predložitveno sodišče, ker je v zadevi C-554/14 postavilo 
vprašanja za predhodno odločanje, javno in uradno podalo začasno stališče o konkretnih dejstvih te 
zadeve. 
9 — Ta konvencija je na voljo na spletnem mestu Sveta Evrope. Ratificiralo jo je 64 držav, veljati pa je začela 1. julija 1985 . Med državami 
članicami je nista podpisali le Republika Hrvaška in Republika Finska. 
10 — Okvirni sklep Sveta z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene 
zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji (UL L 327, str. 27). 
11 — To so kazenske zadeve št. 352/2008 , 438/2009 , 466/2009 , 527/2009 in 463/2013 . 
ECLI:EU:C:2016 :111 4 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
III – Vprašanja za predhodno odločanje 
33. V teh okoliščinah je Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) prekinilo odločanje in Sodišču 
v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: 
„1. Ali gre za kršitev prava Unije (člena 267, drugi odstavek, PDEU v povezavi s členom 94 Poslovnika 
Sodišča, členoma 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ali drugimi upoštevnimi 
določbami), če sodišče, ki je vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, po sprejetju 
predhodne odločbe nadaljuje postopek in sprejme odločitev v zadevi sami, ne da bi se izločilo; 
razlog za izločitev bi bil, da je predložitveno sodišče v predlogu za sprejetje predhodne odločbe 
zavzelo začasno stališče o zadevi sami (s tem, ko je določeno dejansko stanje štelo za ugotovljeno 
in določeno določbo za predpis, ki se uporabi za to dejansko stanje)? 
Vprašanje za predhodno odločanje se postavi ob domnevi, da so se pri ugotavljanju dejstev in prava, ki 
se uporabi, z namenom vložitve predloga za sprejetje predhodne odločbe spoštovale vse 
procesnopravne določbe za varstvo pravice strank, da lahko predložijo dokaze in se zagovarjajo. 
2. Če se bo odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje glasil, da je zakonito, če se postopek 
nadaljuje, ali gre potem za kršitev prava Unije, če: 
(a) predložitveno sodišče vse, kar je ugotovilo v predlogu za sprejetje predhodne odločbe, brez 
spremem b ponovno navede v svoji dokončni odločbi in glede teh dejanskih in pravnih rešitev 
zavrne izvajanje novih dokazov in zaslišanje strank; dejansko bi predložitveno sodišče 
dopustilo nove dokaze in zaslišalo stranke le glede takih vprašanj, ki v predlogu za sprejetje 
predhodne odločbe ne bi bila opredeljena kot ugotovljena? 
(b) predložitveno sodišče glede vseh relevantnih vprašanj izvede nove dokaze in zasliši stranke, kar 
vključuje vprašanja, glede katerih je že podalo svoje stališče v predlogu za sprejetje predhodne 
odločbe, in v svoji dokončni odločbi izrazi svoje končno stališče, ki se opira na vse izvedene 
dokaze in ki je bilo oblikovano po presoji vseh argumentov strank, ne glede na to, ali so bili 
dokazi izvedeni pred vložitvijo predloga za sprejetje predhodne odločbe ali po sprejetju 
predhodne odločbe in so bili argumenti predstavljeni pred tem ali po tem? 
3. Če bo na prvo vprašanje za predhodno odločanje odgovorjeno tako, da je s pravom Unije združljivo, 
če se postopek nadaljuje, ali je potem s pravom Unije združljivo, če se sodišče odloči za to, da 
postopka v glavni stvari ne bo nadaljevalo, ampak se bo zaradi pristranskosti izločilo, saj bi bilo 
nadaljevanje postopka v nasprotju z nacionalnim pravom, ki določavišjo raven varstva interesov 
strank in pravosodja; če namreč izločitev temelji na tem, da: 
(a) je predložitveno sodišče v okviru predloga za sprejetje predhodne odločbe pred sprejetjem 
svoje dokončne odločbe podalo začasno stališče o postopku, kar je sicer dopustno v skladu 
s pravom Unije, ne pa tudi nacionalnim pravom; 
(b) bi predložitveno sodišče svoje dokončno stališče oblikovalo v dveh pravnih aktih in ne v enem 
(če se izhaja iz tega, da predlog za sprejetje predhodne odločbe ne pomeni začasnega stališča, 
ampak dokončno stališče), kar je sicer dopustno v skladu s pravom Unije, ne pa tudi 
nacionalnim pravom?“ 
34. Pisna stališča so predložile španska in nizozemska vlada ter Evropska komisija. 
35. Le obžalujem lahko neudeležbo strank iz postopka v glavni stvari in bolgarske vlade. 
ECLI:EU:C:2016 :111 5 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
IV – Analiza 
36. V sodni praksi in doktrini je bilo že dovoljkrat opozorjeno, da je predlog za sprejetje predhodne 
odločbe ključni mehanizem pravosodnega sistema Unije, njegovo izvajanje pa je v pristojnosti 
nacionalnih sodišč. 
37. Kot je Sodišče opozorilo v svojem mnenju 2/13 12, je namen postopka predhodnega odločanja „z 
vzpostavitvijo dialoga med dvema sodiščema, […] med Sodiščem in sodišči držav članic, zagotoviti 
enotnost razlage prava Unije […] in tako zagotoviti njegovo skladnost, polni učinek, avtonomijo in, 
nazadnje, posebno naravo prava, uvedenega s Pogodbama“. 13 
38. Evropsko sodiščeza človekove pravice je – v skladu z že ustaljeno sodno prakso – s tem, da je 
v sodbi v zadevi Dhahbi proti Italiji 14 državo članico obsodilo, ker nacionalno sodišče ni dovolj 
obrazložilo zavrnitve vložitve predloga za sprejetje predhodne odločbe Sodišču, potrdilo pomen tega 
mehanizma v Evropi in dokončno potrdilo dejstvo, da je vložitev predloga za sprejetje predhodne 
odločbe bistvena pristojnost nacionalnega sodišča, in sicer v tolikšni meri, da je to ne more izvajati 
arbitrarno, saj bi s tem kršilo pravico do poštenega sojenja. 
A – Prvo vprašanje 
39. S prvim vprašanjem predložitveno sodišče Sodišče v bistvu sprašuje, ali je treba člen 267 PDEU 
v povezavi s členom 94 Poslovnika ter členoma 47 in 48 Listine razlagati tako, da nasprotuje 
nacionalnemu pravilu, ki predložitvenemu sodišču nalaga, da se izloči iz postopka v glavni stvari, ker 
je ob vložitvi predloga za sprejetje predhodne odločbe predstavilo dejanski in pravni okvir obravnavane 
zadeve, s čimer ni upoštevalo dolžnosti nepristranskosti in je kršilo pravico do domneve nedolžnosti. 
40. Kot sem že navedel, Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) sploh ne dvomi o razlagi zgoraj 
navedenih določb. Odgovor na to vprašanje je namreč očiten, prvič, z vidika pravil, ki izhajajo iz 
predpisov in sodne prakse in ki že desetletja urejajo mehanizem predhodnega odločanja, ter drugič, 
z vidika sodne prakse Evropskega sodiščaza človekove pravice. 
1. Pravila, ki izhajajo iz predpisov in sodne prakse v zvezi z vsebino predloga za sprejetje predhodne 
odločbe 
41. V skladu z ustaljeno sodno prakso člen 267 PDEU uvaja postopek tesnega in neposrednega 
sodelovanja med Sodiščem in nacionalnimi sodišči, s katerim prvo zagotavlja drugim razlago prava 
Unije, ki jo potrebujejo za rešitev obravnavanega spora. 15 Cilj je zagotoviti primarnost prava Unije in 
enotno razlago njegovih določb v vseh državah članicah. 
12 — EU:C:2014 :2454 .  
13 — Točka 176 in navedena sodna praksa.  
14 — Št. 17120 /09. V obravnavani zadevi so italijanski organi tožeči stranki, sicer državljanu Tunizije, zavrnili dodelitev družinskega dodatka  
z obrazložitvijo, da se ta dodeli le državljanom Italije in Unije. Tožeča stranka je pred italijanskimi sodišči izpodbijala različno obravnavanje, 
ki ga je bila deležna, in predlagala, naj se pri Sodišču vloži vprašanje za predhodno odločanje v zvezi z razlago Evro-mediteranskega 
sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Republiko Tunizijo na drugi strani 
(UL 1998 , L 97, str. 2), ki prepoveduje diskriminacijo tunizijskih delavcev na socialnem področju. Temu predlogu ni bilo ugodeno, saj ga je 
Corte suprema di cassazione (kasacijsko sodišče, Italija) zavrnilo, ne da bi zadevo predložilo v predhodno odločanje. Zato je tožeča stranka 
zadevo predložila Evropskem u sodiščuza človekove pravice. To je moralo v tej zadevi odločiti, ali je bila s tem, da je Corte suprema di 
cassazione (kasacijsko sodišče) zavrnilo vložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe, kršena pravica do poštenega sojenja. Evropsko 
sodišče je z enako utemeljitvijo kot v podobnih predhodnih zadevah odločilo, da je s členom 6(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih 
pravic in temeljnih svoboščin, podpisane 4. novembra 1950 v Rimu (v nadaljevanju: EKČP), nacionalnim sodiščem naložena obveznost, da 
na podlagi upoštevnega prava obrazložijo odločbe, s katerimi zavrnejo postavitev vprašanja za predhodno odločanje (točka 31). 
15 — Sklep Abdallah (C-144/11, EU:C:2011 :565, točka 9 in navedena sodna praksa) in sodba FIRIN (C-107/13, EU:C:2014 :151, točka 29 in 
navedena sodna praksa). 
ECLI:EU:C:2016 :111 6 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
42. V okviru tega dialoga med dvema sodiščema in ob vzajemnem spoštovanju pristojnosti vsakega od 
njiju vsako prevzame svoj del odgovornosti. Vendar to sodno sodelovanje „poteka v obeh smereh“. 16 
Tako mora Sodišče storiti vse, da predložitvenemu sodišču pomaga pri pravilni razlagi in uporabi prava 
Unije, zlasti tako, da mu prizna najširšo diskrecijsko pravico glede predložitve vprašanja Sodišču, 17 
predložitveno sodišče pa mora upoštevati funkcijo, ki jo ima na tem področju Sodišče, tako da se trudi 
predložiti mu vse informacije in dokaze, da lahko to funkcijo izvaja v skladu s ciljem, določenim 
v členu 267 PDEU. 
43. Sodišče torej zahteva, da mora predlog za sprejetje predhodne odločbe vsebovati povzetek 
upoštevnih dejstev, kakor jih je ugotovilo predložitveno sodišče, ali vsaj navedbo dejanskih okoliščin, 
na katerih vprašanja temeljijo. Sodišče mora razumeti tudi vsebino nacionalnih določb, ki bi se lahko 
uporabile v obravnavani zadevi, in po potrebi upoštevno nacionalno sodno prakso. 18 
44. Nazadnje mora predložitveno sodišče predstaviti razloge, ki so mu vzbudili dvom glede razlage ali 
veljavnosti nekaterih določb prava Unije, in pojasniti zvezo, ki po mnenju predložitvenega sodišča 
obstaja med temi določbami in nacionalno zakono dajo, ki se uporablja za spor o glavni stvari. V zvezi 
s tem je treba ugotoviti, da Sodišče pri presoji, ali so bile te zahteve izpolnjene, upošteva naravo spora. 
Tako meni, da „je mogoče zahteve [v zvezi z vsebino predloga za sprejetje predhodne odločbe] lažje 
izpolniti, če spada [ta] predlog […] v kontekst, ki je že dobro poznan zaradi predhodnega predloga za 
sprejetje predhodne odločbe“. 19 Nasprotno pa je Sodišče zahtevnejše, če je navedeni predlog predložen 
v okviru spora s področja konkurence in javnih naročil, saj so za te spore značilne kompleksne 
dejanske in pravne okoliščine. 20 
45. To pristojnost predložitvenega sodišča utemeljuje dejstvo, da le to sodišče neposredno pozna 
dejansko stanje in da bo moralo prevzeti vso odgovornost za prihodnjo sodno odločbo. 21 
46. Poleg tega Sodišče poleg predstavitve dejanskega in pravnega okvira zahteva še, da predložitveno 
sodišče pojasni razloge, iz katerih meni, da je odgovor na njegova vprašanja potreben ali koristen za 
rešitev spora, če ti razlogi niso nedvoumno razvidni iz spisa. 22 
47. Ti elementi so nujno potrebni za to, da lahko Sodišče koristno in verodostojno odgovori na 
postavljeno vprašanje, pri čemer preuči vse dejanske in pravne okoliščine spora. Tako se lahko namreč 
prepriča, da dejanska predpostavka, na kateri temelji vprašanje za predhodno odločanje, resnično spada 
na področje uporabe prava Unije, da je vprašanje upoštevno in da ni hipotetično. 23 Naj spomnim, da 
naloga Sodišča ni podajati posvetovalna mnenja o splošnih ali hipotetičnih vprašanjih, temve č 
prispevati k izvajanju sodne oblasti v državah članicah, tako da zagotavlja koristno in pravilno razlago 
prava Unije. Tako je Sodišče pristojno le, da na podlagi dejstev, ki jih je navedlo nacionalno sodišče, 
odloči o razlagi ali veljavnosti akta prava Unije. 24 
16 — Povzemam izraz, ki ga je generalni pravobranilec N. Wahl uporabil v sklepnih predlogih v zadevah Venturini in drugi (od C-159/12 do 
C-161/12, EU:C:2013 :529, točka 56 in naslednje). 
17 — Sodba Elčinov (C-173/09, EU:C:2010 :581, točka 26 in navedena sodna praksa). 
18 — Sklep Debiasi (C-560/11, EU:C:2012 :802, točka 24 in navedena sodna praksa) in sodba Petru (C-268/13, EU:C:2014 :2271 , točka 22). Glej tudi 
sklep Abdallah (C-144/11, EU:C:2011 :565, točka 10 in navedena sodna praksa). 
19 — Sklep 3D I (C-107/14, EU:C:2014 :2117 , točka 12). 
20 — Glej na področju konkurenčnega prava sklep Fontaine (C-603/11, EU:C:2012 :731, točka 15) in na področju javnih naročil sodbo Azienda 
sanitaria locale n. 5 „Spezzino“ in drugi (C-113/13, EU:C:2014 :2440 , točki 47 in 48). 
21 — Sklep Debiasi (C-613/14, EU:C:2011 :266, točka 20) in sodba Gauweiler in drugi (C-62/14, EU:C:2015 :400, točka 24). 
22 — Sodba Foglia (EU:C:1981 :302, točka 17) in sklep Talasca (C-19/14, EU:C:2014 :2049 , točka 28). 
23 — Glej za ponazoritev sodbo Konstantinides (C-475/11, EU:C:2013 :542, točka 61) ter sklepa Mlamali (C-257/13, EU:C:2013 :763, točka 32 in 
navedena sodna praksa) in Szabó (C-204/14, EU:C:2014 :2220 , točka 22 in naslednje). 
24 — Sklep Talasca (C-19/14, EU:C:2014 :2049 , točka 18 in navedena sodna praksa) in sodba Gauweiler in drugi (C-62/14, EU:C:2015 :400, 
točka 15). 
ECLI:EU:C:2016 :111 7 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
48. Poleg tega so informacije iz predloga za sprejetje predhodne odločbe bistvene za vlade držav članic 
in druge zainteresirane strani, ki lahko predložijo stališča v skladu s členom 23 Statuta Sodišča 
Evropske unije. 25 Zadevnim strankam se namreč vročijo le predložitvene odločbe, ne pa morebitni 
nacionalni spis, ki ga Sodišču lahko pošlje predložitveno sodišče. 26 
49. Treba je opozoriti, da Sodišče od predložitvenega sodišča ne zahteva, da, preden mu predloži 
vprašanje za predhodno odločanje, ugotovi celotno dejansko stanje in izvede celovito pravno presojo, 
ki jo od njega zahteva njegova pravosodna funkcija. 27 
50. Sodišče sicer res meni, da je glede na okoliščine lahko koristno, da so, ko mu je zadeva predložena, 
dejstva iz zadeve ugotovljena in vprašanja, ki se navezujejo zgolj na nacionalno pravo, žerešena. 
Vendar pri tem priznava, da lahko le predložitveno sodišče odloči, v kateri fazi postopka mu je treba 
predložiti vprašanje za predhodno odločanje, 28 saj gre za premisleke v zvezi z ekono mičnostjo in 
koristnostjo postopka, katerih presoja je ponovno zgolj v pristojnosti predložitvenega sodišča. To 
namreč edino neposredno pozna dejansko stanje zadeve in argumente strank, zato je v najboljšem 
položaju, da presodi, v kateri fazi postopka potrebuje razlago prava Unije s strani Sodišča. 
51. Te zahteve v zvezi z vsebino predloga za sprejetje predhodne odločbe so bile kodificirane 
v členu 94 Poslovnika Sodišča, „ki naj bi ga predložitveno sodišče v okviru sodelovanja, vzpostavljenega 
s členom 267 PDEU, poznalo in ga mora natančno upoštevati“. 29 
52. Člen 94 Poslovnika določa: 
„Poleg besedila vprašanj, ki se Sodišču predložijo v predhodno odločanje, predlog za sprejetje 
predhodne odločbe vsebuje: 
(a) povzetek predmeta spora in upoštevnih dejstev, kakor jih je ugotovilo predložitveno sodišče, ali 
vsaj navedbo dejanskih okoliščin, na katerih vprašanja temeljijo; 
(b) vsebino nacionalnih določb, ki naj bi se uporabile v obravnavani zadevi, in po potrebi upoštevno 
nacionalno sodno prakso; 
(c) razloge, ki so predložitvenemu sodišču vzbudili dvom glede razlage ali veljavnosti nekaterih določb 
prava Unije, in pojasnitev zveze, ki po mnenju predložitvenega sodišča obstaja med temi 
določbami in nacionalno zakono dajo, ki jo je treba uporabiti v sporu o glavni stvari.“ 
53. Točki (a) in (b) tega člena se nanašata na opis dejanskega in pravnega okvira zadeve, predložene 
Sodišču, točka (c) navedenega člena pa zadeva obrazložitev vloženega predloga stricto sensu. 30 
54. Te zahteve so navedene tudi v Priporočilih Sodišča Evropske unije nacionalnim sodiščem v zvezi 
z začetkom postopka predhodnega odločanja. 31 Iz točke 22 teh priporočil v zvezi z obliko in vsebino 
predloga za sprejetje predhodne odločbe izhaja, da mora biti ta „dovolj popoln in mora vsebovati vse 
upoštevne podatke, tako da lahko Sodišče in tudi zainteresirani subjekti, ki imajo pravico predložiti 
stališča, dobro razumejo dejanski in pravni okvir postopka v glavni stvari“. 
25 — Sklep Abdallah (C-144/11, EU:C:2011 :565, točka 11 in navedena sodna praksa).  
26 — Sklep 3D I (C-107/14, EU:C:2014 :2117 , točka 9). Glej tudi sodbo Pringle (C-370/12, EU:C:2012 :756, točka 85 in navedena sodna praksa) in  
sklep D’Aniello in drugi (C-89/13, EU:C:2014 :299, točka 17). 
27 — Sodbi Winner Wetten (C-409/06, EU:C:2010 :503, točka 39) in VEBIC (C-439/08, EU:C:2010 :739, točka 47). 
28 — Glej zlasti sodbo Irish Creamery Milk Suppliers Association in drugi (36/80 in 71/80, EU:C:1981 :62, točki 6 in 7 ter navedena sodna praksa). 
29 — Glej sklep Talasca (C-19/14, EU:C:2014 :2049 , točka 21). Moj poudarek. 
30 — Sodba Gullotta in Farmacia di Gullotta Davide & C. (C-497/12, EU:C:2015 :436, točka 17). 
31 — UL 2012 , C 338, str. 1, v nadaljevanju: Priporočila. 
ECLI:EU:C:2016 :111 8 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
55. Navedena točka 22 spominja na člen 94 Poslovnika v zvezi z vsebino predloga za sprejetje 
predhodne odločbe. 
56. Ti elementi dokazujejo – če je tak dokaz potreben – da je predstavitev dejanskega in pravnega 
okvira zadeve iz postopka v glavni stvari sestavni, če že ne bistveni element predloga za sprejetje 
predhodne odločbe, saj se ta predlog, če navedene predstavitve ne vsebuje, zavrže kot očitno 
nedopusten. 32 
57. Poleg tega je treba opozoriti, da so bile te postopkovne zahteve ponovljene v členu 1 Protokola 
št. 16 k EKČP 33 v zvezi z vložitvijo zaprosila za svetovalno mnenje pri Evropskem sodiščuza človekove 
pravice. Ta člen nacionalnim sodiščem namreč nalaga, da navedejo razloge za svoje zaprosilo ter 
predložijo „ustrezno pravno in dejansko ozadje obravnavane zadeve“, saj se v nasprotnem primeru 
zaprosilo za mnenje lahko zavrne. 
58. Navedeni protokol šenizačel veljati, vendar lahko kljub temu ugotovim, da se mehanizem 
svetovalnega mnenja, ki naj bi ga vzpostavil, močno zgleduje po delovanju mehanizma predhodnega 
odločanja, to pa kažena očitno priznanje tega mehanizma, katerega narave in delovanja ni mogoče 
izpodbijati. 
59. Glede na navedeno je treba ugotoviti, da je Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) s tem, da je 
v predlogu za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo v zadevi C-554/14, predstavilo dejanski in 
pravni okvir te zadeve, le upoštevalo pravila, ki sta jih določila zakono dajalec Unije in Sodišče v okviru 
izvajanja člena 267 PDEU. 
60. Čeprav Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) s tem krši pravila NPK, je pomem bno 
opozoriti, da se, nasprotno, njegovo ravnanje v celoti sklada z nacionalnimi pravili, ki urejajo vložitev 
predloga za sprejetje predhodne odločbe v postopku pred bolgarskimi civilnimi in upravnimi sodišči. 
61. Kot sem namreč navedel že v uvodu, so v delu VII, poglavje 59, GPK natančno določena vsa 
postopkovna pravila, ki se uporabljajo za vložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču. 
62. S členi od 628 do 633 GPK so v bolgarsko pravo preneseni pogoji in učinki predloga za sprejetje 
predhodne odločbe, ki ga vloži nacionalno sodišče, in sicer zlasti določbe člena 267 PDEU in sodna 
praksa Sodišča. 
63. V členih 628 in 629 GPK so navedene okoliščine, v katerih nacionalno sodišče lahko ali mora na 
Sodišče nasloviti predlog za sprejetje predhodne odločbe. 
64. Člen 630 GPK določa upoštevna pravila v zvezi z vsebino predloga za sprejetje predhodne odločbe. 
65. Odstavek 1 tega člena v veliki meri povzema pravila, določena v členu 94 Poslovnika in točki 22 
Priporočil, saj je v njem pojasnjeno, da „[p]redlog za sprejetje predhodne odločbe vsebuje opis 
dejanskega stanja spora, upoštevno nacionalno pravo, natančen sklic na določbo ali akt, katerega 
razlaga ali presoja veljavnosti se predlaga, razloge, iz katerih predložitveno sodišče meni, da je predlog 
za sprejetje predhodne odločbe potreben za pravilno obravnavo zadeve, in formulacijo vprašanja za 
predhodno odločanje“. 
32 — Glej zlasti sklep Debiasi (C-613/10, EU:C:2011 :266) in sodbo Gauweiler in drugi (C-62/14, EU:C:2015 :400, točka 25). 
33 — Protokol, ki ga je sprejel svet ministrov Sveta Evrope 10. julija 2013 . Na podlagi mehanizma, določenega v tem protokolu, bodo lahko 
najvišja sodišča držav pogodbenic EKČP Evropsko sodiščeza človekove pravice zaprosila za svetovalno mnenje o vprašanjih, ki se nanašajo 
na razlago ali uporabo pravic in svoboščin, opredeljenih v EKČP. 
ECLI:EU:C:2016 :111 9 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
66. Naj še spomnim, da so pravila, določena v delu VII, poglavje 59, GPK, načeloma sicer res omejena 
le na civilna sodišča, vendar se uporabljajo tudi za postopke, ki potekajo pred upravnimi sodišči, in 
sicer na podlagi člena 144 zakona o upravnem postopku. 34 Poleg tega se zdi, da jim doktrina podeljuje 
splošnejši obseg, ki zajema vse sodne postopke, saj je navedeno poglavje 59 nacionalni pravni temelj za 
uporabo predloga za sprejetje predhodne odločbe v postopkih pred bolgarskimi sodišči razen pred 
Konstitucionen sad (ustavno sodišče). 35 
67. Zahteve v zvezi z vsebino predloga za sprejetje predhodne odločbe, določene v členu 267 PDEU in 
členu 94 Poslovnika ter v sodni praksi Sodišča, so torej del nabora pravnih instrumentov že vse od 
pristopa Republike Bolgarije k Uniji leta 2007 . 
68. Z dejstvom, da postopek v glavni stvari iz zadeve C-554/14 spada na kazenskopravno področje, še 
ni mogoče upravičiti tega, da predložitvenemu sodišču ni treba jasno in zadostno utemeljiti dejanskega 
in pravnega okvira obravnavane zadeve. Ravno nasprotno: to pravilo je še toliko pomem bnejše, saj je 
mogoče ob koncu tega sodnega postopka izreči ukrepe odvzema prostosti, pri čemer se ti ukrepi 
sprejmejo na podlagi nacionalnih zakono daj, ki so med najmanj usklajenimi v Uniji, in se nanašajo na 
dejstva, ki jih je treba jasno razložiti. 
69. Ob upoštevanju navedenega obstoječa razlika med pravili, ki urejajo vložitev predloga za sprejetje 
predhodne odločbe v civilnih in upravnih postopkih in s katerimi so prenesena pravila, določena 
v členu 267 PDEU in členu 94 Poslovnika, ter zadevnim pravilom, ki se uporablja za kazenske 
postopke, ni niti utemeljena niti dosledna. 
70. Čedržavno tožilstvo mesta Sofija v obravnavani zadevni meni, da je Sofijski gradski sad (mestno 
sodišče v Sofiji) s tem, da je predstavilo dejanski in pravni okvir zadeve C-554/14, kršilo pravico do 
dostopa do nepristranskega sodišča, določeno s členom 47 Listine, in pravico do domneve nedolžnosti 
iz člena 48 Listine, je ta bojazen poleg tega popolnoma odveč. 
71. Obveznost, da mora predložitveno sodišče predlog za sprejetje predhodne odločbe obrazložiti ter 
predložiti vse dejanske in pravne elemente, potrebne za razumevanje spora, ne more omajati poštenosti 
postopka, ampak jo lahko le zagotovi, seveda če se pravilno izvajajo pravila, določena s členom 267 
PDEU in členom 94 Poslovnika. 
72. V zadevi C-554/14 zgolj to, da je Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) v predlogu za 
sprejetje predhodne odločbe predstavilo dejanski in pravni okvir, ne dokazuje niti njegove 
pristranskosti, zaradi katere bi se moralo izločiti iz postopka, niti kršitve načela domneve nedolžnosti. 
2. Dolžnost nepristranskosti predložitvenega sodišča 
73. Tako Sodišče kot Evropsko sodiščeza človekove pravice sta morali v sodni praksi že opredeliti 
pojem „nepristransko sodišče“, kot je določen s členom 47 Listine oziroma členom 6(1) EKČP. 36 
74. Sodišče je poleg tega neodvisnost sodnika – eden od vidikov katere je nepristranskost 37 – uporabilo 
kot merilo za opredelitev „sodišča“ v smislu člena 267 PDEU. 38 Torej je treba nepristranskost sodnika 
obravnavati kot pogoj za izvajanje mehanizma predhodnega odločanja. 
34 — Glej opombo 8 teh sklepnih predlogov.  
35 — Glej bolgarsko poročilo avtorice Fartunove, M., op. cit., str. 147.  
36 — Glej v zvezi s tem vodnik o členu 6, ki je na voljo na spletnem mestu http://www .echr.coe.int/Documents/Guide_Art_6_FRA.pdf.  
37 — Glej sodbo TDC (C-222/13, EU:C:2014 :2265 , točka 31 in navedena sodna praksa).  
38 — Sodba TDC (C-222/13, EU:C:2014 :2265 , točka 27).  
ECLI:EU:C:2016 :111 10 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
75. Za sodnika se domneva, da je nepristranski, 39 kar pomeni, da nima predsodkov ali že izoblikovanih 
stališč 40. 
76. Evropsko sodiščeza človekove pravice tako za ugotavljanje nepristranskosti sodišča uporablja 
subjektivni pristop, po katerem se opredeli osebno prepričanje sodnika in upošteva njegovo ravnanje, 
zlasti če je v zadevi pokazal osebne predsodke ali izoblikovano stališče ali če je ravnal sovražno. 41 
77. Če uporabimo objektivnejši pristop, je nepristransko sodišče sodišče, ki ima pri rešitvi spora en sam 
interes, to je strogo uporabo pravnega pravila. 42 Torej nepristranskost ne glede na osebno ravnanje 
sodnika pomeni, da je sodiščezaščiteno pred zunanjimi pritiski in nevtralno glede interesov, ki si 
nasprotujejo. 43 
78. Da se odpravijo kakršni koli upravičeni dvomi, ki bi jih lahko imele stranke v postopku, in da se 
zavaruje občutek zaupanja, ki naj bi ga vzbudila nepristranskost (v skladu z rekom „justice must not 
only be done, it must also be seen to be done“ 44), zahteva po nepristranskosti torej narekuje sprejetje 
pravil zlasti v zvezi s sestavo organa, imenovanjem, trajanjem funkcij ter razlogi za zadržanje, izločitev 
in razrešitev njegovih članov. 45 
79. V obravnavani zadevi morebitna kršitev pravice iz člena 47 Listine ne izhaja iz pravil, določenih 
v besedilih, temve č iz ravnanja predložitvenega sodišča. 
80. Državno tožilstvo mesta Sofija namreč meni, da elementi, navedeni v predlogu za sprejetje 
predhodne odločbe, zadostujejo za to, da se podvomi o nepristranskosti Sofijski gradski sad (mestno 
sodišče v Sofiji), ki bo moralo pozneje odločiti v sporu. 
81. Ker je to v predložitveni odločbi v zadevi C-554/14 predstavilo dejanski in pravni okvir te zadeve, 
naj bi podalo „začasno stališče“ še pred odločanjem o navedeni zadevi. Na podlagi člena 29 NPK naj 
bi bil to poseben primer „pristranskosti“, zaradi katerega bi se moralo predložitveno sodišče izločiti iz 
postopka. Kot je razvidno iz predložitvene odločbe v tej zadevi, za uporabo tega člena zadostuje že 
celo najbolj bežna izjava sodišča glede dejanskih okoliščin zadeve ali glede njihove pravne kvalifikacije, 
taka izjava pa povzroči izločitev zadevnega sodišča. 
82. V obravnavani zadevi je taka bojazen povsem neutemeljena. 
83. Iz ustaljene sodne prakse Evropskega sodiščaza človekove pravice izhaja, da zgolj dejstvo, da je 
sodišče sprejelo odločbe pred postopkom, samo po sebi še ne more utemeljiti bojazni v zvezi 
z njegovo nepristranskostjo. Pomem ben je obseg ukrepov, ki so bili sprejeti. 46 Čeprav je vložitev 
predloga za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču sodna odločba, je predstavitev dejanskih in 
pravnih elementov zadeve v tem okviru še vedno zgolj ugotovitev predložitvenega sodišča, ki poleg 
tega ne opravi nobene pravne kvalifikacije v nasprotju s sodno prakso, navedeno v točki 8 
predložitvene odločbe v obravnavani zadevi. 
39 — Sodba ESČP z dne 23. junija 1981 v zadevi Le Compte, Van Leuven in De Meyere proti Belgiji, serija A, št. 43, točka 58.  
40 — Sodba ESČP v zadevi Wettstein proti Švici, št. 33958 /96, točka 43, CEDH 2000 -XII, in v zadevi Micallef proti Malti, št. 17056 /06, točka 93,  
CEDH 2009 . 
41 — Sodba ESČP v zadevi Buscemi proti Italiji, št. 29569 /95, točki 67 in 68, CEDH 1999 -VI. 
42 — Glej sodbo TDC (C-222/13, EU:C:2014 :2265 , točka 31 in navedena sodna praksa). 
43 — Sodba TDC (C-222/13, EU:C:2014 :2265 , točka 32 in navedena sodna praksa). 
44 — Ni dovolj, da je pravici zadoščeno, zadoščeno ji mora biti vsem na očeh. 
45 — Sodba TDC (C-222/13, EU:C:2014 :2265 , točka 32 in navedena sodna praksa). Glej tudi zgoraj navedeno sodbo ESČP v zadevi Micallef proti 
Malti, točki 98in 99. 
46 — Sodba ESČP v zadevi Morel proti Franciji, št. 34130 /96, točka 45, CEDH 2000 -VI. 
ECLI:EU:C:2016 :111 11 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
84. Treba je namreč ugotoviti, da se v zadevi C-554/14 točka 2 predložitvene odločbe nanašana 
„dejansko stanje v obravnavani zadevi“, točka 3 na „materialno pravo, ki se uporablja za druga 
vprašanja kot za tista, na katera se nanaša predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki pa utemeljuje 
nujnost predložitve tega predloga Sodišču“, točka 4 pa na „materialno pravo, ki se uporablja za rešitev 
pravnega problema iz postopka v glavni stvari“. 
85. Po natančni preučitvi teh točk pa ugotavljam, da nobena od njih ne vsebuje nikakršnega predsodka 
ali že izoblikovanega stališča predložitvenega sodišča. 
86. Nasprotno, podrobnosti te predstavitve kažejo na poglobljeno poznavanje spisa, s čimer po mojem 
mnenju ni mogoče utemeljiti sumov na pristranskost tega sodišča. Četudi bi to opravilo predhodno 
presojo razpoložljivih podatkov, je Evropsko sodiščeza človekove pravice že večkrat odločilo, da take 
presoje ni mogoče obravnavati, kot da se z njo prejudicira končna presoja. 47 
87. Glede na navedeno torej nič ne omogoča trditve, da Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) 
s tem, da je v predložitveni odločbi predstavilo dejanski in pravni okvir zadeve C-554/14, ni izpolnilo 
dolžnosti nepristranskosti, kot se zahteva s členom 47 Listine. 
3. Spoštovanje pravice do domneve nedolžnosti 
88. Tudi morebitna kršitev pravice, zajamčene s členom 48 Listine, ne izhaja iz pravil, določenih 
v besedilih, temve č iz ravnanja predložitvenega sodišča. 
89. Vprašanje je torej, ali obrazložitev predložitvenega sodišča iz predstavitve dejanskega in pravnega 
okvira zadeve C-554/14 daje misliti, da to sodišče zainteresirano osebo šteje za krivo kaznivega 
dejanja, čeprav njena krivda ni bila dokazana. 48 Ni sporno, da bi predložitveno sodišče, če bi prezgodaj 
podalo tako mnenje, kršilo načelo nedolžnosti. 49 
90. Vendar se v tej zadevi to vprašanje ne postavlja. 
91. Pravica vsakega obdolženca, da se predpostavlja njegova nedolžnost, ne more veljati za osebo, ki je 
bila spoznana za krivo zadevne kršitve, 50 kot to velja za A. Ognjanova 51. 
92. Vsekakor ne smem o pozabiti, da je edini cilj predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ga vloži 
predložitveno sodišče, pridobiti pravilno razlago prava Unije, na vprašanje, ali je treba na podlagi te 
razlage zadevno osebo spoznati za nedolžno ali krivo storitve zadevnih dejstev, pa je mogoče 
odgovoriti le na podlagi edinstvene in osebne presoje tega sodišča. 
93. Glede na navedeno menim, da zgolj to, da je Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) 
v predlogu za sprejetje predhodne odločbe, vloženem v zadevi C-554/14, predstavilo dejanski in pravni 
okvir te zadeve, ne dokazuje niti njegove pristranskosti, zaradi katere bi se moralo izločiti iz postopka, 
niti kršitve načela domneve nedolžnosti. 
47 — Idem.  
48 — Glej zlasti sodbo ESČP v zadevi Nerattini proti Grčiji, št. 43529 /07, točka 23.  
49 — Glej zlasti sodbi ESČP v zadevi Garycki proti Poljski, št. 14348 /02, točka 66, in v zadevi Nestak proti Slovaški, št. 65559 /01, točka 88.  
50 — Sodba ESČP v zadevi Phillips proti Združenemu kraljestvu, št. 41087 /98, točka 35, CEDH 2001 -VII.  
51 — Naj namreč opozorim, da je bil A. Ognjanov v sodbi, ki so jo izrekli danski sodni organi, že spoznan za krivega storitve kaznivih dejanj in  
obsojen na kazen zapora. 
ECLI:EU:C:2016 :111 12 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
94. Če se torej pravila, določena v členu 267 PDEU in členu 94 Poslovnika za vložitev predloga za 
sprejetje predhodne odločbe, pravilno uporabljajo, ne morejo niti omajati nepristranskosti 
predložitvenega sodišča niti kršiti pravice do domneve nedolžnosti, kot sta določeni 
s členoma 47 in 48 Listine. 
95. V tej fazi analize moram ugotoviti, da lahko zadevno nacionalno pravilo, kot ga razlaga Varhoven 
kasacionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče), bolgarskim kazenskim sodiščem prepreči postavitev 
vprašanja za predhodno odločanje ali jih od tega odvrne, s čimer posega v pristojnosti, ki pripadajo 
tem sodiščem ter so priznane s členom 267 PDEU in sodno prakso Sodišča. 
96. To namreč na podlagi navedenega pravila zaradi tega, ker je v predložitveni odločbi v skladu 
s pravili, določenimi v členu 267 PDEU in členu 94 Poslovnika, predstavilo dejanski in pravni okvir 
zadeve, ne tvega le izločitve, temve č tudi disciplinsko sankcijo. 
97. Rezultat navedenega je absurden in parad oksalen, saj bi se za sodišče, ki vloži predlog za sprejetje 
predhodne odločbe v skladu s pravom Unije, na podlagi nacionalne zakono daje štelo, da krši temeljna 
jamstva strank. 
98. Očitno je, da tako pravilo ni združljivo z zahtevami, neločljivo povezanimi s samo naravo prava 
Unije, saj je njegov namen zmanjšati učinkovitost prava Unije s tem, da bolgarska kazenska sodišča 
odvrača od vložitve predloga za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču. 
99. Vendar, prvič, je Sodišče v sodbi Elčinov 52 v zvezi s predlogom za sprejetje predhodne odločbe, ki 
ga je vložilo Administrativen sad Sofia-grad (upravno sodišče v Sofiji), opozorilo, da morajo imeti 
nacionalna sodišča kar najširšo pristojnost za uporabo prava Unije, saj jim člen 267 PDEU daje 
najširšomožnost za predložitev vprašanja Sodišču, kadar ugotovijo, da se v zadevi, o kateri odločajo, 
kažejo vprašanja, ki zahtevajo razlago ali presojo veljavnosti določb prava Unije in ki so nujna za rešitev 
spora, o katerem odločajo 53. 
100. Sodišče je ugotovilo, da nikakršno nacionalno procesno pravilo nacionalnim sodiščem ne sme 
preprečiti, da pri Sodišču vložijo predlog za sprejetje predhodne odločbe, pri čemer je opozorilo tudi, 
da je možnost postavitve vprašanja za predhodno odločanje ena od pristojnosti, ki jo morajo imeti ta 
sodišča, ki odločajo na prvi stopnji, možnost uporabiti v vseh fazah postopka. 54 
101. Drugič, naj opozorim, da je Evropsko sodiščeza človekove pravice v zgoraj navedeni sodbi 
v zadevi Dhahbi proti Italiji odločilo, da lahko v primeru obstoja mehanizma predhodnega odločanja 
to, da nacionalno sodišče zavrne postavitev vprašanja za predhodno odločanje, v nekaterih okoliščinah 
okrni poštenost postopka in povzročikršitev pravice do poštenega sojenja, kot je določena v členu 6(1) 
EKČP. Evropsko sodiščeza človekove pravice je menilo, da se je to zgodilo v navedeni zadevi, saj je 
ugotovilo, da je nacionalno sodišče povsem samovoljno in brez kakršne koli obrazložitve zavrnilo 
vložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču. 
102. Če bi moral nacionalni sodnik opustiti vložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe, ker 
zaradi predstavitve dejanskega in pravnega okvira zadeve tvega ne samo izločitev, ampak tudi 
disciplinsko sankcijo, bi to nedvomno pomenilo kršitev člena 6 EKČP. 
52 — C-173/09, EU:C:2010 :581.  
53 — Točka 26 in navedena sodna praksa.  
54 — Sodba Elčinov (C-173/09, EU:C:2010 :581, točki 25 in 26 ter navedena sodna praksa).  
ECLI:EU:C:2016 :111 13 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
103. Ob upoštevanju navedenega torej ni nobenega dvoma o tem, da pravo Unije, še zlasti člen 267 
PDEU in člen 94 Poslovnika, nasprotuje nacionalnemu pravilu, kot je to iz postopka v glavni stvari, ki 
bi lahko – če bi ohranilo – zelo močno poseglo v mehanizem predhodnega odločanja in s tem tudi 
v sodelovanje, vzpostavljeno med Sodiščem in nacionalnimi sodišči, ter omajalo primarnost prava 
Unije. 
104. Torej Sodišču predlagam, naj odloči, da je treba člen 267 PDEU in člen 94 Poslovnika razlagati 
tako, da nasprotujeta nacionalnemu pravilu, kot je zadevno pravilo, ki predložitvenemu sodišču nalaga, 
naj se izloči iz postopka, ker je v predlogu za sprejetje predhodne odločbe predstavilo dejanski in 
pravni okvir obravnavane zadeve. 
B – Drugo vprašanje 
105. Z drugim vprašanjem Sofijski gradski sad (mestno sodišče v Sofiji) Sodišče v bistvu sprašuje, ali 
člen 267 PDEU in člen 94 Poslovnika nasprotujeta temu, da predložitveno sodišče po izreku sodbe 
Sodišča ponovno zasliši stranke in sprejme nove preiskovalne ukrepe ter na podlagi tega spremeni 
svoje ugotovitve iz predložitvene odločbe. 
106. Najprej iz ustaljene sodne prakse izhaja, da lahko le nacionalno sodišče odloči, v kateri fazi 
postopka je treba Sodišču predložiti vprašanje za predhodno odločanje. 55 
107. Sodišče sicer meni, da je glede na okoliščine lahko koristno, da so, ko mu je zadeva predložena, 
vprašanja, ki se navezujejo zgolj na nacionalno pravo, žerešena, 56 vendar kljub temu priznava, da 
lahko nacionalno sodiščeto možnost uporabi, kadar koli to v okviru postopka oceni za primerno 57. Pri 
izbiri časa, ko vloži predlog za sprejetje predhodne odločbe, namreč upošteva premisleke v zvezi 
z ekono mičnostjo in koristnostjo postopka, katerih presoja je v njegovi izključni pristojnosti, saj edino 
neposredno pozna dejansko stanje zadeve in argumente strank. 
108. Zunaj te sodne prakse nobena določba prava Unije predložitvenemu sodišču ne preprečuje, da bi, 
potem ko je že postavilo vprašanje za predhodno odločanje, med preučevanjem zadeve, ki jo obravnava, 
spremenilo svojo presojo v zvezi z upoštevnim dejanskim in pravnim okvirom. 
109. Taka pristojnost dejansko spada v okvir institucionalne in procesne avtonomije držav članic, 
Sodišče pa tako ni pristojno za odločanje o konkretni uporabi nacionalnih procesnih pravil. 
110. Na podlagi ustaljene sodne prakse Sodišča je presoja obsega nacionalnih določbin načina, kako 
jih je treba uporabljati, v izključni pristojnosti predložitvenega sodišča. Tako mora po izreku sodbe 
Sodišča to nadaljevati postopek v glavni stvari v skladu z nacionalnimi organizacijskimi pravili in 
pravili sodnih postopkov ter pri tem spoštovati temeljne pravice strank. 
111. Njegova edina obveznost v tej fazi postopka je, da zagotovi polni učinek razlage prava Unije, kot 
jo je podalo Sodišče. Odgovore, ki jih Sodišče da predložitvenemu sodišču, je treba namreč 
obravnavati, kot da je z njimi naložena določena in zavezujoča razlaga prava Unije, saj Sodiščena 
podlagi člena 267 PDEU ne izdaja svetovalnih mnenj. 58 
55 — Glej zlasti sodbi Irish Creamery Milk Suppliers Association in drugi (36/80 in 71/80, EU:C:1981 :62, točka 7) in Sibilio (C-157/11, 
EU:C:2012 :148, točka 31 in navedena sodna praksa). 
56 — Sodba Melki in Abdeli (C-188/10 in C-189/10, EU:C:2010 :363, točka 41 in navedena sodna praksa). 
57 — Sodba Elčinov (C-173/09, EU:C:2010 :581, točka 26 in navedena sodna praksa). 
58 — Glej zlasti sodbo Kleinwort Benson (C-346/93, EU:C:1995 :85, točka 24). 
ECLI:EU:C:2016 :111 14 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
112. Glede na navedeno je treba predložitvenemu sodišču odgovoriti, da člen 267 PDEU in člen 94 
Poslovnika ne nasprotujeta temu, da glede na institucionalno in procesno avtonomijo držav članic to 
sodišče po izreku sodbe Sodišča ponovno zasliši stranke in sprejme nove preiskovalne ukrepe ter na 
podlagi tega spremeni svoje ugotovitve iz predložitvene odločbe, če pri tem zagotovi polni učinek 
razlage prava Unije, ki jo je podalo Sodišče. 
C – Tretje vprašanje 
113. Če bi Sodišče odločilo, da člen 267 PDEU in člen 94 Poslovnika nasprotujeta nacionalnemu 
pravilu, kot je tisto iz postopka v glavni stvari, predložitveno sodišče s tretjim vprašanjem v bistvu 
sprašuje, ali pravo Unije nasprotuje temu, da bi se na podlagi zadevnega nacionalnega pravila to sodišče 
odločilo, da se izloči, ker to pravilo določavišjo raven varstva temeljnih pravic strank. 
114. Povedano drugače, ali pravo Unije nasprotuje temu, da predložitveno sodišče uporabi nacionalno 
pravilo, čeprav je bilo v zvezi z njim odločeno, da je v nasprotju s pravom Unije? 
115. Nobenega dvoma ni, kako je treba odgovoriti na to vprašanje. Predložitveno sodišče takega pravila 
ne sme upoštevati. 
116. V skladu s členom 280 PDEU so „[s]odbe Sodišča[…] izvršljive“. Poleg tega je to načelo izrecno 
določeno tudi v členu 633 GPK. 
117. Iz ustaljene sodne prakse tako izhaja, da je sodba, ki jo Sodišče izreče v okviru predhodnega 
odločanja, zavezujoča za nacionalno sodišče glede razlage zadevnih določb prava Unije za rešitev spora 
v glavni stvari. 59 Kot sem že navedel v točki 111 teh sklepnih predlogov, Sodišče na podlagi člena 267 
PDEU ne izdaja svetovalnih mnenj. 
118. Če bo Sodišče ugotovilo, da člen 267 PDEU, ki je pravilo, ki se uporablja neposredno, nasprotuje 
nacionalnemu pravilu, kot je tisto iz postopka v glavni stvari, nacionalno sodišče tega nacionalnega 
pravila ne sme uporabiti, da se tako zagotovijo primarnost, učinkovitost in enotnost prava Unije. 60 
V – Predlog 
119. Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj na vprašanja, ki jih je postavilo Sofijski gradski sad 
(mestno sodišče v Sofiji), odgovori: 
1. Člen 267 PDEU in člen 94 Poslovnika Sodišča je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnemu 
pravilu, kot je pravilo iz postopka v glavni stvari, ki od predložitvenega sodišča zahteva, naj se izloči 
iz postopka, ker je v predlogu za sprejetje predhodne odločbe, vloženem pri Sodišču, v skladu 
s pravili, določenimi v teh dveh določbah, predstavilo dejanski in pravni okvir obravnavane zadeve. 
Predložitveno sodišče ob upoštevanju načela, določenega v členu 280 PDEU, nacionalnega pravila iz 
postopka v glavni stvari ne sme uporabiti. 
59 — Sodba Elčinov (C-173/12, EU:C:2010 :581, točki 29 in 30 ter navedena sodna praksa). 
60 — Glej sodbi Melki in Abdeli (C-188/10 in C-189/10, EU:C:2010 :363, točka 43 in navedena sodna praksa) in Elčinov (C-173/09, EU:C:2010 :581, 
točka 31 in navedena sodna praksa). 
ECLI:EU:C:2016 :111 15 
SKLEPNI PREDLOGI Y. BOTA – ZADEVA C-614/14  
OGNJANOV  
2. Člen 267 PDEU in člen 94 Poslovnika Sodišča je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da 
glede na institucionalno in procesno avtonomijo držav članic predložitveno sodišče po izreku 
sodbe Sodišča ponovno zasliši stranke in sprejme nove preiskovalne ukrepe ter na podlagi tega 
spremeni svoje ugotovitve iz predložitvene odločbe, če pri tem zagotovi polni učinek razlage prava 
Unije, ki jo je podalo Sodišče. 
ECLI:EU:C:2016 :111 16