Zadeva C‑298/15

„Borta“ UAB

proti

Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija VĮ

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,

ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas)

„Predhodno odločanje – Javna naročila – Direktiva 2004/17/ES – Javno naročilo, ki ne dosega praga, določenega v tej direktivi – Člena 49 in 56 PDEU – Omejitev oddajanja del v podizvajanje – Predstavitev skupne ponudbe – Strokovna usposobljenost ponudnikov – Spremembe razpisne dokumentacije“

Povzetek – Sodba Sodišča (peti senat) z dne 5. aprila 2017

Približevanje zakonodaj–Postopki za oddajo javnih naročil v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev–Direktiva 2004/17–Oddaja javnih naročil–Pogoji za ugotavljanje sposobnosti–Tehnična in strokovna sposobnost–Možnost sklicevanja na zmogljivosti drugih subjektov–Meje–Zahteva po ujemanju med usposobljenostjo ponudnika in deležem storitve, ki jo mora opraviti–Nedopustnost

(člena 49 TFUE in 56 TFUE; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/17, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1336/2013)

Približevanje zakonodaj–Postopki za oddajo javnih naročil v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev–Direktiva 2004/17–Področje uporabe–Naročilo nižje vrednosti od pragu, določenega z Direktivo, vendar ima nek čezmejni interes–Izključitev–Obveznost spoštovanja temeljnih pravil in splošnih načel Pogodbe DEU–Sprememba točke razpisne dokumentacije s strani naročnika po objavi obvestila o javnem naročilu–Dopustnost–Pogoji

(člena 49 TFUE in 56 TFUE; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/17, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1336/2013)

Približevanje zakonodaj–Postopki za oddajo javnih naročil v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev–Direktiva 2004/17–Področje uporabe–Naročilo nižje vrednosti od pragu, določenega z Direktivo, vendar ima nek čezmejni interes–Izključitev–Obveznost spoštovanja temeljnih pravil in splošnih načel Pogodbe DEU–Nacionalna zakonodaja, ki omejuje oddajanje v podizvajanje, s tem da zahteva, da mora glavna dela opraviti izbrani ponudnik sam–Nedopustnost–Utemeljitev–Neobstoj

Približevanje zakonodaj–Postopki za oddajo javnih naročil v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev–Direktiva 2014/25–Časovna veljavnost–Odločba, s katero je naročnik izbral vrsto postopka javnega naročanja in ki je bila sprejeta pred rokom za prenos te direktive–Neuporaba direktive

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 27.)

Glede javnega naročila, ki ne spada na področje uporabe Direktive 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1336/2013 z dne 13. decembra 2013, vendar pri njem obstaja gotov čezmejni interes, je treba člena 49 in 56 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta določbi nacionalne ureditve, kot je člen 24(5) Lietuvos Respublikos viešųjų pirkimų įstatymas (litovski zakon o javnih naročilih), ki določa, da mora glavno delo, ki ga je kot tako opredelil naročnik, če so k izvedbi naročila povabljeni podizvajalci, opraviti izbrani ponudnik sam. V zadevi v glavni stvari iz spisa, ki ga ima na voljo Sodišče, na eni strani izhaja, da je namen člena 24(5) zakona o javnih naročilih zagotoviti pravilno izvedbo gradenj. Sicer ni izključeno, da tak cilj lahko upraviči nekatere omejitve oddajanja podizvajalcem (glej v tem smislu sodbi z dne 18. marca 2004, Siemens in ARGE Telekom, C‑314/01, EU:C:2004:159, točka 45, in z dne 14. julija 2016, Wrocław – Miasto na prawach powiatu, C‑406/14, EU:C:2016:562, točka 34), vendar je treba ugotoviti, da določba nacionalnega prava, kot je člen 24(5) zakona o javnih naročilih, presega to, kar je potrebno za doseganje tega cilja, saj na splošno prepoveduje tako sklepanje pogodb s podizvajalci za dela, ki jih je naročnik opredelil kot „glavna“. Ta prepoved se namreč uporabi ne glede na gospodarski sektor, na katerega se nanaša zadevno naročilo, vrsto del in kvalifikacije podizvajalcev. Poleg tega takšna splošna prepoved ne pušča prostora, da bi ta subjekt ocenil vsak primer posebej. Kot je generalna pravobranilka ugotovila v točki 51 sklepnih predlogov, bi bil alternativni ukrep, ki je manj omejevalen in ki zagotavlja izpolnitev zastavljenega cilja, od ponudnikov zahtevati, da v svoji ponudbi navedejo del naročila in naloge, ki jih nameravajo oddati podizvajalcem, predlagane podizvajalce in njihove sposobnosti. Prav tako bi bilo mogoče določiti možnost za naročnika, da ponudnikom prepove zamenjavo podizvajalcev, če ta subjekt predhodno ni mogel preveriti njihove identitete in sposobnosti. (Glej točke 52, 54, 55, 57 in 61 ter točko 1 izreka).

Glede takega javnega naročila je treba načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije ter zahtevo po preglednosti, ki izhajajo zlasti iz členov 49 in 56 PDEU, razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da naročnik po objavi obvestila o javnem naročilu spremeni točko razpisne dokumentacije, ki se nanaša na pogoje in načine kumuliranja strokovne usposobljenosti, kot je točka 4.3 iz postopka v glavni stvari, če zadevne spremembe, prvič, niso tako bistvene, da bi pritegnile morebitne ponudnike, ki brez teh sprememb ne bi mogli predložiti ponudbe, drugič, če so te spremembe predmet ustrezne objave, in tretjič, če so te spremembe izvedene preden ponudniki predložijo ponudbe, je rok za predložitev teh ponudb podaljšan, če so te spremembe bistvene, je trajanje tega podaljšanja odvisno od obsega teh sprememb in je trajanje podaljšanja dovolj dolgo, da gospodarskim subjektom omogoči, da zato prilagodijo svoje ponudbe, kar mora preveriti predložitveno sodišče. (Glej točko 77 in točko 2 izreka).