Zadeva T‑283/15

Esso Raffinage/ECHA

proti

Evropski agenciji za kemikalije

„REACH – Evalvacija dokumentacij – Nadzor nad skladnostjo registracij – Kontrola predloženih informacij in spremljanje evalvacije dokumentacij – Izjava o neskladnosti – Pristojnost Splošnega sodišča – Ničnostna tožba – Izpodbojni akt – Neposredno in posamično nanašanje – Dopustnost – Pravna podlaga – Členi 41, 42 in 126 Uredbe (ES) št. 1907/2006“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 8. maja 2018

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1907/2006, člena 41(3) in 42 (1))

Približevanje zakonodaj – Registracija, evalvacija in avtorizacija kemikalij – Uredba REACH – Postopek za presojo – Nadzor nad skladnostjo registracijske dokumentacije – Neskladnost dokumentacije – Posledice – Razdelitev pristojnosti med Evropsko agencijo za kemikalije (ECHA) in državami članicami – Nespoštovanje podrobnih pravil o izvrševanju svojih pristojnosti s strani ECHA – Nedopustnost

(člen 263, četrti odstavek, PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1907/2006, člena 41(3) in 42(1))

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo – Dopis Evropske agencije za kemikalije (ECHA), ki je naslovljen na državo članico in v katerem je ugotovljena kršitev Uredbe št. 1907/2006 zaradi neskladnosti dokumentacije o registraciji snovi – Tožba podjetja, ki je podalo zahtevo za registracijo – Dopustnost

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1907/2006, členi 6(2), 41(1) in od (3) do (5), 42(1) in (2) ter 126)

Približevanje zakonodaj – Registracija, evalvacija in avtorizacija kemikalij – Uredba REACH – Postopek za presojo – Nadzor nad skladnostjo registracijske dokumentacije – Neskladnost dokumentacije – Posledice – Razdelitev pristojnosti med Evropsko agencijo za kemikalije (ECHA) in državami članicami

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1907/2006, člena 41(3) in 42(1) ter Priloga XI)

(člen 263 PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1907/2006, člena 41(4) in 126)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 39.)

Izpodbojni akti v smislu člena 263 PDEU so vse določbe, ki jih sprejmejo institucije, ne glede na obliko, in ki imajo zavezujoče pravne učinke. Tak akt je tako dopis Evropske agencije za kemikalije (ECHA), ki je naslovljen na državo članico, v katerem so imperativno in dokončno navedeni razlogi, zaradi katerih ta agencija meni, da informacije, ki jih je vlagatelj zahteve za registracijo snovi podal na podlagi odločbe ECHA, s katero je bila ugotovljena neskladnost dokumentacije za registracijo z Uredbo št. 1907/2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), ne zadostujejo za izpolnitev zahtev iz navedene odločbe, in v katerem je navedeno, da gre za kršitev obveznosti iz člena 41(4) te uredbe in da naj država članica sprejme ukrepe, potrebe za določitev in izvršitev sankcij v skladu s členom 126 navedene uredbe. V teh okoliščinah učinki izpodbijanega akta presegajo golo posredovanje informacij navedeni državi članici, ta akt pa je več kot preprosto znanstveno mnenje ali podroben povzetek razlogov, zaradi katerih registracijski zavezanec ni izpolnil svojih obveznosti na podlagi Uredbe št. 1907/2006. Treba je torej šteti, da izpodbijani akt ustvarja zavezujoče pravne učinke tako za vlagatelja zahteve za registracijo kot za zadevno državo članico in je zato akt, zoper katerega je mogoče vložiti ničnostno tožbo. (Glej točke 49, 67, 69, 70 in 72.)

Evropska agencija za kemikalije (ECHA) v okviru presoje registracijskih dokumentacij, ki jo opravi v skladu s členom 41(3) Uredbe št. 1907/2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), lahko pripravi osnutek odločitve, ki od registracijskega(-ih) zavezanca(-ev) zahteva predložitev vseh informacij, potrebnih za uskladitev registracije z ustreznimi zahtevami za informacije. V skladu s členom 42(1) te uredbe ECHA preveri vse informacije, predložene po odločitvi, sprejeti v skladu s členom 41 navedene uredbe, ter po potrebi pripravi ustrezne osnutke odločitev v skladu s to zadnjo določbo. Glede na dejstvo, da je kontrola, ki jo je ECHA izvedla po prvi odločitvi, s katero je bila registracijskemu zavezancu naložena uskladitev registracijske dokumentacije, le nadaljevanje enega in istega postopka, je treba ugotoviti, da se, če ta registracijski zavezanec ne predloži nobene zahtevane informacije, ne zahteva nova presoja skladnosti dokumentacije in torej tudi ne nova odločitev v smislu člena 42(1) Uredbe št. 1907/2006. Nasprotno pa, če v odgovoru na odločitev, s katero se naloži uskladitev registracijske dokumentacije, registracijski zavezanec uporabi možnost, določeno v Prilogi XI k navedeni uredbi, da prilagodi standardno ureditev poskusov, in predložitve v zvezi s tem niso očitno neresnične glede na zahteve iz te priloge in torej ne gre za zlorabo postopka, ECHA te prilagoditve oceni. ECHA skladnost teh prilagoditev s pogoji, določenimi v Prilogi XI k Uredbi št. 1907/2006, ocenjuje neodvisno od vprašanja, ali zadevne prilagoditve temeljijo na novih in bistvenih dejstvih, ki niso bila znana v trenutku, ko je bila sprejeta prva odločitev o uskladitvi dokumentacije v skladu s členom 41(3) te uredbe. (Glej točke 55, 57, 62 in 63.)

Iz členov 6(1), 41(1) in od (3) do (5), 42(1) in (2) ter 126 Uredbe št. 1907/2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) izhaja, da je Evropska agencija za kemikalije (ECHA) edina pristojna za uvedbo kontrole skladnosti registracijske dokumentacije. Na podlagi te kontrole je mogoče sprejeti več odločitev. Če namreč ECHA meni, da kontrolirana dokumentacija ni v skladu z zahtevami glede informacij, ki se nanjo nanašajo, mora uvesti postopek, določen v členu 41(3) Uredbe št. 1907/2006. V zvezi s tem napotilo, ki ga ta določba v členu 51 Uredbe št. 1907/2006 določa glede postopka sprejetja odločitve, s katero se formalizira obveznost uskladitve registracijske dokumentacije, pomeni, da to odločitev sprejme ECHA, če države članice glede projekta soglašajo, oziroma Komisija, če države članice glede tega projekta ne soglašajo. Ne glede na to, kdo je avtor te odločitve, mora ECHA glede na trenutno stanje Uredbe št. 1907/2006 v okviru pristojnosti, ki so ji izrecno dane s členom 42(1) te uredbe, ponovno preučiti vse informacije, o katerih je bila obveščena ob izvajanju svojih pristojnosti in, če je to potrebno, ustrezno novo odločitev. Iz tega zato sledi, da člen 126 Uredbe št. 1907/2006 v povezavi s členom 42(1) te uredbe v takem kontekstu zahteva, da morajo države članice registracijskim zavezancem, za katere je bilo v skladu s to zadnjo določbo ugotovljeno, da kršijo svoje obveznosti, naložiti ustrezne sankcije. Čeprav v zvezi s tem, kot trdijo ECHA in njene intervenientke, lahko registracijski zavezanec svojo dokumentacijo vedno uskladi tudi še po sprejetju odločitve, s katero je bila neskladnost te dokumentacije ugotovljena na podlagi člena 42(1) Uredbe št. 1907/2006, je vloga držav članic v okviru člena 126 te uredbe to, da presojajo, ali je treba glede na okoliščine vsakega primera naložiti učinkovite, sorazmerne in odvračilne sankcije za obdobje, v katerem je zadevni registracijski zavezanec kršil svoje obveznosti na podlagi člena 41(4) Uredbe št. 1907/2006. (Glej točki 60 in 61.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 88 in 89.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke 91, 92 in od 95 do 97.)