Tožena stranka:  Kraljevina Španija  
Predlog tože če stranke  
— Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti 
iz Odlo čbe Komisije št. 91/1/EGS z dne 20. decembra 1989 
v zvezi s pomo čmi, ki so jih španska centralna vlada in 
vlade ve č avtonomnih skupnosti dodelile skupini Megafesa, 
proizvajalcu bele tehnike iz nerjave čega jekla in malih 
gospodinjskih aparatov (UL 1991, L 5, str. 18; v nadalje ­
vanju: Odlo čba 91/1), in iz člena 260 PDEU, s tem, da ni 
sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Sodiš ča 
z dne 2. julija 2002 v zadevi Komisija proti Španiji 
(C-499/99, Rec. str. I-603; v nadaljevanju: sodba iz leta 
2002), ki se nanaša na neizpolnitev obveznosti Kraljevine 
Španije po navedeni Odlo čbi. 
— Kraljevini Španiji naj se naloži, da Komisiji pla ča denarno 
kazen 131 136 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi sodbe 
iz leta 2002, od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi do 
dneva popolne izvršitve sodbe iz leta 2002.  
— Kraljevini Španiji naj se naloži, da pla ča Komisiji pavšalni 
znesek, ki se dolo či tako, da se dnevni znesek 14 343 EUR 
pomnoži s številom dni trajanja neizpolnitve obveznosti od 
dneva razglasitve sodbe iz leta 2002 do:  
— dneva, ko Kraljevina Španija izterja pomo či, ki so bile z 
Odlo čbo 91/1 spoznane za nezakonite, v kolikor 
Sodiš če ugotovi, da je bilo vra čilo dejansko izterjano 
pred razglasitvijo sodbe v obravnavani zadevi;  
— dneva razglasitve sodbe v obravnavani zadevi, v kolikor 
sodba iz leta 2002 ne bo popolnoma izvršena pred tem 
dnem.  
— Kraljevini Španiji naj se naloži pla čilo stroškov.  
Tožbeni razlogi in bistvene trditve  
Španija z ukrepi, ki jih je sprejela, ni nemudoma izvršila sodbe 
iz leta 2002 in Odlo čbe 91/1, niti ni takoj in v celoti izterjala 
nezakonitih in nezdružljivih pomo či. 
V skladu z ustaljeno sodno prakso je edini razlog, na katerega 
se država članica lahko sklicuje v obrambi zoper tožbo zaradi 
neizpolnitve obveznosti, absolutna nezmožnost izvršitve 
odlo čbe. 
V obravnavani zadevi se španske oblasti, kot izhaja iz obsežne 
korespondence med njimi in službami Komisije glede sprejetih 
ukrepov za izvršitev Odlo čbe 91/1, niso sklicevale na absolutno 
nezmožnost izvršitve navedene odlo čbe, temve č zgolj na 
nejasne notranje težave.  Tožba, vložena 22. decembra 2010 – Evropska komisija 
proti Republiki Avstriji  
(Zadeva C-614/10)  
(2011/C 72/22)  
Jezik postopka: nemš čina 
Stranki  
Tože ča stranka:  Evropska komisija (zastopnika: B. Martenczuk in 
B.-R. Killmann, zastopnika)  
Tožena stranka:  Republika Avstrija  
Predloga  
Evropska komisija predlaga:  
1. naj se ugotovi, da je Republika Avstrija kršila obveznosti iz 
člena 28(1), drugi stavek, in (2) Direktive 95/46/ES, ker 
obstoje č pravni položaj glede urada za varstvo podatkov, 
ki je bil ustanovljen kot nadzorni organ za varstvo poda ­
tkov, ne izpolnjuje merila popolne samostojnosti;  
2. naj se Republiki Avstriji naloži pla čilo stroškov.  
Tožbeni razlogi in bistvene trditve  
Komisija meni, da v Avstriji ni zagotovljena samostojnost urada 
za varstvo podatkov kot organa za nadzor nad predpisi o 
varstvu podatkov.  
Urad za varstvo podatkov naj bi bil organizacijsko tesno 
povezan z uradom zveznega predsednika. Zadnji urad naj bi 
izvajal službeni nadzor nad delavci v uradu za varstvo podatkov 
in bil tudi odgovoren za zagotavljanje opreme temu uradu. 
Poleg tega naj bi bilo vodstvo urada za varstvo podatkov podre ­
jeno uradniku urada zveznega predsednika, ta uradnik pa je tudi 
pri opravljanju te dejavnosti vezan na navodila svojega deloda ­
jalca in pod njegovim nadzorom. Ta položaj naj bi vodil do 
očitnega konflikta lojalnosti in o čitnega konflikta interesov.  
Ravno tako naj bi imel zvezni predsednik vlade, nad katerim 
tako kot nad drugimi javnimi organi izvaja nadzor urad za 
varstvo podatkov, v zvezi s tem uradom pravico do splošnega 
nadzora in informiranja. Tako bi lahko zvezni predsednik vlade 
vedno in brez konkretnega razloga pridobil informacije o vseh 
vsebinah, ki se nanašajo na poslovanje urada za varstvo poda ­
tkov. Zato naj bi obstajala nevarnost, da bi se ta pravica lahko 
uporabila za politi čni vpliv.SL 5.3.2011 Uradni list Evropske unije C 72/13