8

Dejansko stanje je bilo v točkah od 1 do 37 izpodbijane sodbe povzeto tako: „1 Tožeča stranka […] je družba norveškega prava, ki kotira na borzi v Oslu (Norveška) in borzi v New Yorku (Združene države) ter se ukvarja z gojenjem in primarno predelavo lososa v Kanadi, Čilu, na Škotskem, Ferskih otokih, Irskem in Norveškem ter z gojenjem in primarno predelavo navadnega jezika na Norveškem. Tožeča stranka opravlja tudi dejavnosti sekundarne predelave v Belgiji, Čilu, Združenih državah, Franciji, na Irskem, Japonskem, Norveškem, Nizozemskem, Poljskem in v Češki republiki. A. Prevzem družbe Morpol od tožeče stranke 2 Tožeča stranka je 14. decembra 2012 z družbama Friendmall Ltd in Bazmonta Holding Ltd sklenila pogodbo o nakupu delnic (Share Purchase Agreement, v nadaljevanju: SPA), ki se je nanašala na odsvojitev delnic, ki sta jih imeli ti družbi v kapitalu družbe Morpol ASA. 3 Družba Morpol je norveški proizvajalec in predelovalec lososa. [Ta družba] [p]roizvaja gojenega lososa in ponuja širok spekter proizvodov iz lososa z dodano vrednostjo. Dejavnosti gojenja in primarne predelave lososa opravlja na Škotskem in Norveškem. Poleg tega opravlja dejavnosti sekundarne predelave na Poljskem, v Združenem kraljestvu in Vietnamu. Preden jo je prevzela tožeča stranka, je družba Morpol kotirala na borzi v Oslu. 4 Friendmall in Bazmonta Holding sta bili družbi z omejeno odgovornostjo, ustanovljeni in registrirani na Cipru. Obe sta bili pod nadzorom ene osebe, in sicer J. M., ustanovitelja in nekdanjega izvršnega direktorja družbe Morpol. 5 Tožeča stranka je na podlagi SPA v družbi Morpol pridobila delež v višini približno 48,5 % osnovnega kapitala te družbe. Ta pridobitev (v nadaljevanju: pridobitev iz decembra 2012) je bila zaključena 18. decembra 2012. 6 Tožeča stranka je 17. decembra 2012 z borzno objavo napovedala, da bo objavila javno ponudbo za prevzem za preostale delnice družbe Morpol. 15. januarja 2013 je na podlagi norveškega zakona o trgovanju z vrednostnimi papirji predložila obvezno javno ponudbo za prevzem za preostale delnice družbe Morpol, ki so predstavljale 51,5 % delnic te družbe. V skladu z določbami norveškega zakona je pridobitelj več kot ene tretjine delnic družbe, ki kotira na borzi, dolžan podati obvezno ponudbo za preostale delnice te družbe. 7 Upravni odbor družbe Morpol je 23. januarja 2013 imenoval novega izvršnega direktorja, ki naj bi nadomestil J. M., ker je ta medtem z učinkom od 1. marca 2013 odstopil zaradi zaveze, ki je bila vključena v SPA. 8 Po plačilu in izpolnitvi javne ponudbe za prevzem 12. marca 2013 je imela tožeča stranka v lasti skupno 87,1 % delnic družbe Morpol. Torej je na podlagi javne ponudbe za prevzem pridobila delnice, ki so predstavljale približno 38,6 % kapitala družbe Morpol, poleg delnic, ki so predstavljale 48,5 % kapitala te družbe in jih je tožeča stranka pridobila že decembra 2012. 9 Nakup preostalih delnic družbe Morpol je bil izveden 12. novembra 2013. Izredna skupščina delničarjev je 15. novembra 2013 sklenila zahtevati umik delnic iz kotacije na borzi v Oslu, zmanjšati število članov upravnega odbora in ukiniti komisijo za imenovanja. Družba Morpol je 28. novembra 2013 prenehala kotirati na borzi v Oslu. B. Faza pred priglasitvijo 10 Tožeča stranka je 21. decembra 2012 [Komisiji] poslala zahtevo za dodelitev skupine, odgovorne za obravnavo njene zadeve v zvezi s pridobitvijo izključnega nadzora nad družbo Morpol. V tej zahtevi je tožeča stranka Komisijo obvestila, da je bila pridobitev iz decembra 2012 zaključena in da svojih glasovalnih pravic ne bo uveljavljala, dokler Komisija ne sprejme odločbe. 11 Komisija je zahtevala telekonferenco s tožečo stranko, ki je bila izvedena 25. januarja 2013. Med telekonferenco je Komisija zahtevala informacije v zvezi s strukturo transakcije in pojasnila glede vprašanja, ali je mogoče, da je tožeči stranki že pridobitev iz decembra 2012 omogočala nadzor nad družbo Morpol. 12 Komisija je 12. februarja 2013 tožeči stranki poslala zahtevo po informacijah, ki se je nanašala na morebitno pridobitev dejanskega nadzora nad družbo Morpol na podlagi pridobitve iz decembra 2012. Zahtevala je tudi, naj se ji predložijo dnevni redi in zapisniki skupščin družbe Morpol in sej upravnega odbora te družbe za zadnja tri leta. Tožeča stranka je na to zahtevo delno odgovorila 19. februarja 2013, popoln odgovor nanjo pa predložila 25. februarja 2013. 13 Tožeča stranka je 5. marca 2013 predložila prvi osnutek obrazca za priglasitev, kot je določen v Prilogi I k Uredbi Komisije (ES) št. 802/2004 z dne 7. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 88) (v nadaljevanju: prvi osnutek obrazca CO). Prvi osnutek obrazca CO se je v bistvu nanašal na celoten trg za gojenje ter za primarno predelavo in sekundarno predelavo lososa katerega koli porekla. 14 Komisija je 14. marca 2013 tožeči stranki poslala zahtevo po dodatnih podatkih v zvezi s prvim osnutkom obrazca CO. Tožeča stranka je 16. aprila 2013 odgovorila na to zahtevo po informacijah. Komisija je menila, da ta odgovor ni popoln, zato je 3. maja, 14. junija in 10. julija 2013 poslala nove zahteve po informacijah. Tožeča stranka je na te zahteve odgovorila 6. junija, 3. julija in 26. julija 2013. C. Priglasitev in odločba o odobritvi koncentracije pod pogojem izpolnitve nekaterih zavez 15 [Koncentracija] je bila 9. avgusta 2013 uradno priglašena Komisiji. 16 Komisija je na sestanku o stanju razmer, ki je bil 3. septembra 2013, tožečo stranko in družbo Morpol obvestila, da resno dvomi o združljivosti transakcije z notranjim trgom, kar zadeva morebitni trg škotskega lososa. 17 Da bi tožeča stranka odpravila resne dvome, ki jih je opredelila Komisija, je 9. septembra 2013 predlagala zaveze v skladu s členom 6(2) [Uredbe št. 139/2004]. Komisija je opravila tržni preizkus teh začetnih zavez. Po nekaterih spremembah je bil 25. septembra 2013 predložen sklop končnih zavez. Tožeča stranka se je zavezala, da bo odsvojila približno tri četrtine prekrivanja zmogljivosti udeležencev koncentracije za gojenje škotskega lososa, s čimer je odpravila resne dvome, ki jih je opredelila Komisija. 18 Komisija je 30. septembra 2013 v skladu s členom 6(1)(b) in (2) Uredbe št. 139/2004 sprejela odločbo C(2013) 6449 (zadeva COMP/M.6850 – Marine Harvest/Morpol) (v nadaljevanju: odločba o odobritvi), s katero je odobrila koncentracijo pod pogojem polne izpolnitve predlaganih zavez. 19 Komisija je v odločbi o odobritvi ugotovila, da je tožeči stranki že pridobitev iz decembra 2012 omogočala dejanski izključni nadzor nad družbo Morpol. Zatrdila je, da ni mogoče izključiti kršitve obveznosti [zadržanja izvajanja] iz člena 7(1) Uredbe št. 139/2004 in obveznosti priglasitve iz člena 4(1) navedene uredbe. Poudarila je tudi, da lahko v okviru ločenega postopka preveri, ali je treba uporabiti kazen na podlagi člena 14(2) Uredbe št. 139/2004. D. [Sporni sklep] in postopek, ki je pripeljal do njegovega sprejetja 20 Komisija je v dopisu z dne 30. januarja 2014 tožečo stranko obvestila, da poteka preiskava v zvezi z morebitnimi kršitvami členov 7(1) in 4(1) Uredbe št. 139/2004. 21 Komisija je 31. marca 2014 tožeči stranki poslala obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah v skladu s členom 18 Uredbe št. 139/2004 (v nadaljevanju: obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah). V tem obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah je Komisija predhodno ugotovila, da je tožeča stranka namerno ali vsaj iz malomarnosti kršila člena 4(1) in 7(1) Uredbe št. 139/2004. 22 Tožeča stranka je 30. aprila 2014 predložila odgovor na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah. Argumente iz svojega odgovora je 6. maja 2014 predstavila na zaslišanju. 7. julija 2014 je bil organiziran sestanek Svetovalnega odbora za koncentracije podjetij. 23 Komisija je 23. julija 2014 sprejela [sporni sklep]. 24 Prvi trije členi izreka [spornega sklepa] določajo: ‚Člen 1 Ker je [tožeča stranka] v obdobju od 18. decembra 2012 do 30. septembra 2013 izvajala koncentracijo z razsežnostjo Skupnosti, še preden je bila ta koncentracija priglašena in razglašena za združljivo z notranjim trgom, je kršila člena 4(1) in 7(1) [Uredbe št. 139/2004]. Člen 2 [Tožeči stranki] se zaradi kršitve člena 4(1) [Uredbe št. 139/2004], omenjene v členu 1, naloži globa 10.000.000 EUR. Člen 3 [Tožeči stranki] se zaradi kršitve člena 7(1) [Uredbe št. 139/2004], omenjene v členu 1, naloži globa 10.000.000 EUR.‘ 25 Komisija je v [spornem] sklepu najprej menila, da je tožeča stranka, potem ko je bila zaključena pridobitev iz decembra 2012, pridobila dejanski izključni nadzor nad družbo Morpol, ker bi zelo verjetno dobila večino na skupščinah delničarjev, glede na velikost njenega deleža (48,5 %), in stopnjo navzočnosti drugih delničarjev na skupščinah v preteklih letih. 26 Dalje, Komisija je menila, da se za pridobitev iz decembra 2012 ne uporablja izjema iz člena 7(2) Uredbe št. 139/2004. V zvezi s tem je opozorila, da se člen 7(2) Uredbe št. 139/2004 uporablja le za javno ponudbo ali več transakcij vrednostnih papirjev, s katerimi se ‚od različnih prodajalcev‘ pridobi nadzor v smislu člena 3 Uredbe št. 139/2004. Po mnenju Komisije je bil v tem primeru kontrolni delež pridobljen od samo enega prodajalca, in sicer od J. M. prek družb Friendmall in Bazmonta Holding na podlagi pridobitve iz decembra 2012. 27 Kot je Komisija navedla, člen 7(2) Uredbe št. 139/2004 ni namenjen uporabi za položaje, v katerih se velik sveženj delnic pridobi od samo enega prodajalca ter v katerih se na podlagi glasov, oddanih na predhodnih rednih in izrednih skupščinah, zlahka ugotovi, da ta sveženj delnic omogoča dejanski izključni nadzor nad ciljno družbo. 28 Komisija je tudi poudarila, da pridobitev iz decembra 2012, ki je bila zaključena 18. decembra 2012, ni bila del javne ponudbe za prevzem, ki je bila izvedena med 15. januarjem in 26. februarjem 2013. Menila je, da dejstvo, da je lahko ob pridobitvi iz decembra 2012 nastala obveznost tožeče stranke objaviti javno ponudbo za prevzem za preostale delnice družbe Morpol, ni pomembno, ker je bil dejanski nadzor že pridobljen od samo enega prodajalca. 29 Poleg tega je Komisija menila, da se sklicevanja tožeče stranke na pravne vire, v skladu s katerimi se za ‚več faz, ki tvorijo celoto‘, šteje, da pomenijo eno samo koncentracijo, če so s pravnega ali dejanskega vidika pogojno povezane, zdijo neumestna. Kot je poudarila, je tožeča stranka pridobila nadzor nad družbo Morpol s samo enim nakupom 48,5 % delnic te družbe, in ne z več delnimi transakcijami, ki bi se nanašale na sredstva, iz katerih bi bil nazadnje ustvarjen samo en gospodarski subjekt. 30 Komisija je opozorila, da se v skladu s členom 14(3) Uredbe št. 139/2004 pri določanju zneska globe upoštevajo narava, teža in trajanje kršitve. 31 Presodila je, da vsaka kršitev členov 4(1) in 7(1) Uredbe št. 139/2004 po naravi pomeni resno kršitev. 32 V okviru presoje teže kršitve je Komisija upoštevala, da je po njenem mnenju tožeča stranka kršitev storila iz malomarnosti, da so se pojavljali resni dvomi glede združljivosti zadevne koncentracije z notranjim trgom ter da so že prej obstajale zadeve v zvezi s postopkovnimi kršitvami, ki so vključevale tožečo stranko in druge družbe. 33 Kar zadeva trajanje kršitve, je Komisija navedla, da je kršitev člena 4(1) Uredbe št. 139/2004 trenutna kršitev in da je bila v obravnavanem primeru storjena 18. decembra 2012, to je na dan začetka izvajanja koncentracije. Poleg tega je presodila, da je kršitev člena 7(1) Uredbe št. 139/2004 trajajoča kršitev in da je v obravnavanem primeru trajala od 18. decembra 2012 do 30. septembra 2013, to je od datuma pridobitve iz decembra 2012 do datuma njene odobritve. Komisija je menila, da je obdobje devetih mesecev in dvanajstih dni posebno dolgo. 34 Komisija je kot olajševalno okoliščino upoštevala dejstvo, da med postopkom nadzora koncentracije tožeča stranka ni uveljavljala svojih glasovalnih pravic v družbi Morpol in da je to družbo ohranjala kot svoj ločen subjekt. 35 Kot olajševalno okoliščino je upoštevala tudi dejstvo, da je tožeča stranka nekaj dni po zaključku pridobitve iz decembra 2012 vložila zahtevo za dodelitev skupine. 36 Nasprotno pa Komisija ni upoštevala obstoja obteževalnih okoliščin. 37 Komisija je menila, da mora biti v primeru podjetja, ki ima velikost tožeče stranke, znesek kazni visok, da bi ta imela odvračalni učinek. To naj bi veljalo toliko bolj, če so se pojavljali resni dvomi glede združljivosti zadevne koncentracije z notranjim trgom.“