2

Dejansko stanje je bilo v točkah od 1 do 8 izpodbijane sodbe opisano tako: „1. Tožeča stranka [družba Lito] je porodnišnica, ki je specializirana na področju porodništva, ginekologije in kirurgije. Je članica konzorcija, ki je 12. maja 2004 s Komisijo […] sklenil pogodbo C510743 v zvezi s projektom, imenovanim Ward In Hand (WIH) [v nadaljevanju: projekt WIH], s katero se je Komisija zavezala, da bo finančni prispevek izplačala v več obrokih (v nadaljevanju: pogodba). Projekt [WIH] se je začel 1. maja 2004 in se zaključil 31. januarja 2006. V okviru [tega] projekta […] je Komisija iz naslova finančne pomoči Evropske unije tožeči stranki izplačala skupno 99.349,50 EUR. 2 Pogodbo v skladu z njenim členom 5(1) ureja belgijsko pravo. Poleg tega sta na podlagi njenega člena 5(2) Splošno sodišče in, v primeru pritožbe, Sodišče pristojni za rešitev vseh sporov med Unijo in članicami konzorcija v zvezi z veljavnostjo, uporabo ali razlago pogodbe. 3 Komisija je z dopisom z dne 29. aprila 2009 tožečo stranko obvestila, da bo zaradi njenega sodelovanja pri projektu WIH nad njo opravljen nadzor v obliki finančne revizije. Iz tega dopisa je razvidno, da bi morala tožeča stranka ob tem nadzoru med drugim predložiti sezname prisotnosti zaposlenih, ki so delali na [tem] projektu. Med revizijo, ki je potekala od 4. do 6. avgusta 2009, tožeča stranka ni predložila seznamov prisotnosti z evidentiranimi delovnimi urami svojih zaposlenih, za katere je zahtevala plačilo. 4 Komisija je z dopisom z dne 20. oktobra 2009 tožeči stranki poslala osnutek revizijskega poročila, v katerem je bilo navedeno, da seznami prisotnosti niso bili predloženi, in jo pozvala, naj predloži svoje pripombe. Tožeča stranka je z dopisoma z dne 13. in 16. novembra 2009 poslala pripombe glede rezultatov revizije in sezname prisotnosti v zvezi z delom na projektu [WIH]. Komisija je z dopisom z dne 23. decembra 2009, h kateremu je bilo priloženo končno revizijsko poročilo, potrdila sklepe, ki so bili sprejeti v osnutku revizijskega poročila. 5 Komisija je 25. oktobra 2010 tožeči stranki poslala informativni dopis pred postopkom izterjave, v katerem je od nje zahtevala, naj vrne 93.778,90 EUR. Tožeča stranka je z dopisom z dne 15. novembra 2010 Komisijo prosila, naj ponovno preuči njene prej predložene pripombe in jih potrdi. 6 Po preučitvi dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka, je Komisija z dopisom z dne 24. maja 2011 priznala sodelovanje ene članice osebja, in sicer M. V., pri projektu [WIH] in sprejela obračun delovnih ur, ki jih je ta opravila pri [tem] projektu […], hkrati pa poudarila, da pogodbene zahteve v zvezi s tem niso bile izpolnjene. Poleg tega je Komisija priznala obračun posrednih stroškov v višini 20 % priznanih neposrednih stroškov. Znesek, ki ga je bilo treba vrniti, je bil zato znižan na 83.001,09 EUR. Tožeča stranka je svoja stališča predložila z dopisom z dne 17. junija 2011. 7 Ker pa odgovor tožeče stranke ni vseboval nobenega novega dokaza o opravljenih delovnih urah drugih članov osebja v okviru projekta [WIH], ji je Komisija z dopisom z dne 17. avgusta 2011 poslala svoja končna stališča. Komisija je 16. septembra 2011 tožeči stranki poslala [opomin], v katerem jo je pozvala, naj do 24. oktobra 2011 poravna znesek 83.001,09 EUR […]. 8 Komisija je z dopisom z dne 3. novembra 2011, ki ga je tožeča stranka prejela 15. novembra 2015, to opozorila na svojo terjatev, pri čemer je poudarila, da pripadajoče obresti znašajo 5 % na leto, kar znaša 11,37 EUR za vsak dan zamude, in da so obresti na dan 18. novembra 2011 znašale 284,25 EUR.“