SL Uradni list Evropske unije C 118/19

Pritožba, ki sta jo Comunidad Autónoma de Galicia in Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal) vložili 5. februarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. novembra 2015 v združenih zadevah T-463/13 in T-464/13, Comunidad Autónoma de Galicia in Retegal/Komisija

(Zadeva C-70/16 P)

(2016/C 118/21)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Pritožnici: Comunidad Autónoma de Galicia in Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal) (zastopnika: F. J. García Martínez in B. Pérez Conde, odvetnika)

Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, SES Astra

Predlogi

Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

— dopusti razloge za izpodbijanje, navedene v pritožbi, in jim ugodi;

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 26. novembra 2015, izdano v združenih zadevah T-463/13 in T-464/13;

— dokončno odloči o pritožbi, tako da ugodi zahtevkom, ki sta jih pritožnici postavili na prvi stopnji zoper izpodbijani Sklep (1) Komisije z dne 19. junija 2013 o državni pomoči SA.28599 (C23/2010 (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)) Kraljevine Španije za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih (zunaj avtonomne skupnosti Kastilja in Manča);

— Evropski komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ki obsega neskladnost izreka izpodbijane sodbe glede ugotovitve napak, očitanih v četrtem tožbenem razlogu, ki naj bi bile storjene z izpodbijanim sklepom pri opredelitvi in izrecni določitvi družbe Retegal kot neposredne prejemnice nezakonite državne pomoči, ob hkratni določitvi zneska, ki naj bo predmet vračila.

Pritožnici s tem razlogom izpostavljata očitno nepravilnost v izpodbijani sodbi, ker se v izreku te sodbe ne odraža ugotovitev napak, očitanih na prvi stopnji, ki naj bi bile storjene v izpodbijanem sklepu (v točkah 193 in 194 obrazložitve) glede posamičnega položaja pokrajine Galicija, in sicer s tem, da je bila družba Retegal opredeljena in izrecno določena kot prejemnica nezakonite državne pomoči, ob hkratni določitvi zneska, ki naj bo predmet vračila. Čeprav je v izpodbijani sodbi (v točki 153) razveljavljena pravna zavezujočnost te napačne opredelitve družbe Retegal kot neposredne prejemnice pomoči (v točki 193 obrazložitve) in napačne določitve zneska (v točki 194 obrazložitve), katerega vračilo nalaga izpodbijani sklep (v izreku), s čimer se pritožnici strinjata, pa se to izrecno priznanje ne odraža v izreku sodbe, saj se je s tožbo predlagala razveljavitev teh napačnih ugotovitev iz izpodbijanega sklepa, ki so bile pravilno in dejansko razglašene kot pravno nezavezujoče, zaradi česar razlogi notranje skladnosti med obrazložitvijo in izrekom narekujejo delno ugoditev tožbi, poleg logičnih razlogov pravne varnosti (v izogib poznejšim nesporazumom v zvezi z razlago glede obsega izpodbijanega sklepa v fazi vračila, kot se zdaj dogaja).

Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava zaradi kršitve člena 107(1) PDEU, ker je bilo v izpodbijani sodbi presojeno, da so izpolnjene zahteve za opredelitev spornega ravnanja kot državne pomoči

Pritožnici s tem razlogom predlagata razveljavitev sodbe, ker menita, da je v njej napačno uporabljeno pravo, in sicer naj bi bil opravljen nadzor, ki ne ustreza merilom, postavljenim s sodno prakso, pri preveritvi, ali so pri spornem galicijskem javnem posredovanju izpolnjene vse zahteve, ki dopuščajo opredelitev tega posredovanja kot pomoči v smislu člena 107(1) PDEU. Čeprav je Komisija v postopku priznala, da ne razpolaga z zadostnimi, zanesljivimi in izčrpnimi informacijami glede posamičnega položaja Galicije, s čimer je potrdila napako pri presoji, ki sta jo pritožnici očitali na prvi stopnji, je v izpodbijani sodbi napačno razsojeno, da sporno galicijsko ravnanje ni povezano z izvajanjem javnih pooblastil (nujno javno posredovanje zaradi dokazanega nedelovanja trga v coni II, za zagotovitev, da lahko državljani po izklopu analogne televizije še naprej prejemajo televizijski signal), temveč naj bi bilo ekonomskega značaja. V sodbi je ta sklep sprejet ob opustitvi nadzora, ali so dejstva, ki jih je navedla Komisija, vsebinsko pravilna, zlasti glede tega, da digitalizirano omrežje občin ni bilo niti ni usposobljeno za komercialno uporabo. V sodbi naj bi bila prav tako storjena napaka pri potrditvi domneve Komisije v zvezi s tem, da se lahko prek te podporne infrastrukture v lasti občine „zagotavljajo druge storitve“, ki niso „podporna storitev za digitalno prizemno televizijo“, in to kljub temu, da taka domnevna komercialna uporaba ni mogoča ne materialno ne pravno.

Če bi bil opravljen popoln nadzor konkretnih elementov spora, v skladu z merili iz navedene sodne prakse, Splošno sodišče ne bi sprejelo takega sklepa, saj infrastrukture, digitalizirane s pomočjo spornega galicijskega posredovanja, ni niti bilo niti jo je mogoče komercialno uporabljati, tako glede na njene tehnične značilnosti (ena sama postaja in ena hišica), glede na raven opreme (zgolj oprema za digitalno prizemno televizijo), kot glede na pravni režim, ki mu je podvrženo njeno urejanje (nacionalni predpis, ki teritorialnim organom dopušča zgolj zagotavljanje storitve prenosa signala za digitalno prizemno televizijo, in sicer brez finančnega nadomestila), niti je nazadnje ni mogoče šteti za ukrep, ki spada na področje uporabe člena 107(1) PDEU.

Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava zaradi kršitve obveznosti obrazložitve sodbe (člen 36 Statuta Splošnega sodišča Evropske unije in člen 81 Poslovnika Splošnega sodišča) ter člena 107(1) PDEU, saj je bilo v izpodbijani sodbi napačno presojeno, da je pomoč selektivna

Pritožnici v tem razlogu trdita, da sta v izpodbijani sodbi (točka 85) glede selektivnosti, ki se očita spornemu ukrepu, storjeni enaka pomanjkljivost obrazložitve in napaka pri presoji kot v izpodbijanem sklepu (točka 113 obrazložitve), saj se – ne da bi se spustilo v analizo ali podalo odgovor glede nepravilnosti in napak, očitanih na prvi stopnji – zgolj potrjuje – ne da bi se izrazilo ali jasno in nedvoumno povzelo razlogovanje iz te sodbe – mnenje Komisije v zvezi s tem vprašanjem, s čimer ni opuščena le obveznost obrazložitve sodbe, temveč tudi dolžnost ustrezne analize primerljivosti, ki je nujna za presojo selektivnosti pomoči. Če Splošno sodišče ne bi opustilo take ustrezne analize, bi ugotovilo, da položaj občin cone II v Galiciji in položaj drugih „podjetij, ki uporabljajo druge tehnologije“, kot je lahko intervenientka, nista nikakor primerljiva ne z dejanskega ne s pravnega vidika, saj ta druga „podjetja“ ne zagotavljajo niti nimajo obveznosti ali namena zagotavljati (pod pogoji, določenimi z nacionalno zakonodajo: „brez finančnega nadomestila“) storitev prenosa signala za digitalno televizijo za državljane, ki prebivajo v coni II Galicije.

Četrti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava pri razlagi členov 14 PDEU in 106(2) PDEU ter Protokola 26 k PDEU o storitvah splošnega pomena in sodne prakse, ki jih je razlagala

Ta razlog je razdeljen na tri dele, v katerih se zatrjuje kršitev členov 14 PDEU in 106(2) PDEU ter Protokola 26 l PDEU in sodne prakse, ki jih razlaga, saj naj bi Splošno sodišče v sodbi te določbe Pogodbe, ki se nanašajo na storitve splošnega gospodarskega pomena, napačno razlagalo. Prvi del temelji na tem, da se v sodbi ni upoštevalo polje proste presoje, ki ga imajo države članice pri opredelitvi storitev splošnega gospodarskega pomena, s čimer se je opravila razlaga, ki se uporabi za obravnavani primer, ki pomeni neupoštevanje in odvzem bistva tej diskrecijski pravici. Uradni akt, ki je omogočal sporno javno posredovanje, je vseboval jasno in natančno opredelitev naloge opravljanja javnih storitev in je izpolnjeval vse pogoje, ki jih sodna praksa zahteva za to, da se šteje, da gre za veljavno opravljeno opredelitev storitev splošnega gospodarskega pomena. V drugem delu se zatrjuje, da se v sodbi ni presodil obstoj očitne napake pri opredelitvi javne storitve niti se ni ugotovilo, da bi bila opredelitev storitev splošnega gospodarskega pomena, ki so jo opravili nacionalni organi, očitno napačna, vse to kljub ugotovitvi, da gre jasno za dejavnost, ki je vsebinsko primerna za opredelitev kot storitev splošnega gospodarskega pomena. V tretjem delu se navaja napačna uporaba prava v sodbi zaradi napačne razlage nacionalnih določb, ki privede do tega, da se ne šteje, da obstaja jasna in natančna opredelitev storitev splošnega gospodarskega pomena v skladu z merili iz sodbe Altmark (2).

(1) Sklep Komisije z dne 19. junija 2013 o državni pomoči SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)) Kraljevine Španije za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih (zunaj avtonomne skupnosti Kastilja in Manča) (UL L 217, str. 52).

(2) EU:C:2003:415