SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA

MANUELA CAMPOSA SÁNCHEZ‑BORDONE,

predstavljeni 19. maja 2022 ( 1 )

Zadeva C‑180/21

VS

proti

Inspektor v Inspektorata kam Visshia sadeben savet,

ob udeležbi

Teritorialno otdelenie – Petrich kam Rayonna prokuratura – Blagoevgrad

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad – Blagoevgrad (upravno sodišče Blagoevgrad, Bolgarija))

„Vprašanje za predhodno odločanje – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Uredba (EU) 2016/679 – Člena 4 in 6 – Direktiva (EU) 2016/680 – Členi 1, od 2 do 4 in 9 – Zakonitost obdelave osebnih podatkov v okviru kazenskega postopka – Obdelava podatkov o žrtvi kaznivega dejanja zaradi poznejše vložitve obtožnega akta proti tej osebi in obrambe državnega tožilstva v civilnem postopku – Pojem ‚nameni, ki niso namen, za katerega so bili osebni podatki zbrani‘“

1. Osnovno načelo Uredbe (EU) 2016/679, ( 2 ) ki pomeni splošno ureditev varstva osebnih podatkov, in Direktive (EU) 2016/680 ( 3 ) (lex specialis o isti materiji v kazenskih postopkih) je, da morata biti zbiranje teh podatkov in njihova obdelava omejena na posebne namene, določene z zakonom.

2. V tej zadevi mora Sodišče odgovoriti na vprašanja bolgarskega sodišča o razlagi SUVP in Direktive 2016/680 ter pojasniti, ali gre za nezakonito obdelavo osebnih podatkov, ki jih hrani državno tožilstvo države članice, če: – so bili, na eni strani, ti podatki pridobljeni od osebe, ki je bila v kazenskem postopku najprej obravnavana kot žrtev, pozneje pa v istem postopku kot obdolženka; – po drugi strani, skuša državno tožilstvo podatke, pridobljene v več kazenskih preiskavah, uporabiti v svojo obrambo kot dokazno sredstvo v postopku, začetem na podlagi civilne tožbe, s katero posameznik, na katerega se nanašajo, zahteva odškodnino zaradi predolgega kazenskega postopka.

A. Pravni okvir – pravo Unije

1. SUVP

3. Člen 2, naslovljen „Področje uporabe“, določa: „1. Ta uredba se uporablja za obdelavo osebnih podatkov v celoti ali delno z avtomatiziranimi sredstvi in za drugačno obdelavo kakor z avtomatiziranimi sredstvi za osebne podatke, ki so del zbirke ali so namenjeni oblikovanju dela zbirke. 2. Ta uredba se ne uporablja za obdelavo osebnih podatkov: (a) v okviru dejavnosti zunaj področja uporabe prava Unije; […] (d) s strani pristojnih organov za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, vključno z varovanjem pred grožnjami javni varnosti in njihovim preprečevanjem. […]“

4. Člen 4, naslovljen „Opredelitev pojmov“, določa: „V tej uredbi: […] (2) ‚obdelava‘ pomeni vsako dejanje ali niz dejanj, ki se izvaja v zvezi z osebnimi podatki ali nizi osebnih podatkov z avtomatiziranimi sredstvi ali brez njih, kot je zbiranje, beleženje, urejanje, strukturiranje, shranjevanje, prilagajanje ali spreminjanje, priklic, vpogled, uporaba, razkritje s posredovanjem, razširjanje ali drugačno omogočanje dostopa, prilagajanje ali kombiniranje, omejevanje, izbris ali uničenje; […] (7) ‚upravljavec‘ pomeni fizično ali pravno osebo, javni organ, agencijo ali drugo telo, ki samo ali skupaj z drugimi določa namene in sredstva obdelave; kadar namene in sredstva obdelave določa pravo Unije ali pravo države članice, se lahko upravljavec ali posebna merila za njegovo imenovanje določijo s pravom Unije ali pravom države članice; […]“

5. Člen 5, naslovljen „Načela v zvezi z obdelavo osebnih podatkov“, določa: „1. Osebni podatki so: (a) obdelani zakonito, pošteno in na pregleden način v zvezi s posameznikom, na katerega se nanašajo osebni podatki (‚zakonitost, pravičnost in preglednost‘); (b) zbrani za določene, izrecne in zakonite namene ter se ne smejo nadalje obdelovati na način, ki ni združljiv s temi nameni; nadaljnja obdelava v namene arhiviranja v javnem interesu, v znanstveno- ali zgodovinskoraziskovalne namene ali statistične namene v skladu s členom 89(1) ne velja za nezdružljivo s prvotnimi nameni (‚omejitev namena‘); (c) ustrezni, relevantni in omejeni na to, kar je potrebno za namene, za katere se obdelujejo (‚najmanjši obseg podatkov‘); […]“

6. Člen 6, naslovljen „Zakonitost obdelave“, določa: „1. Obdelava je zakonita le in kolikor je izpolnjen vsaj eden od naslednjih pogojev: (a) posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, je privolil v obdelavo njegovih osebnih podatkov v enega ali več določenih namenov; […] (c) obdelava je potrebna za izpolnitev zakonske obveznosti, ki velja za upravljavca; […] (e) obdelava je potrebna za opravljanje naloge v javnem interesu ali pri izvajanju javne oblasti, dodeljene upravljavcu; (f) obdelava je potrebna zaradi zakonitih interesov, za katere si prizadeva upravljavec ali tretja oseba, razen kadar nad takimi interesi prevladajo interesi ali temeljne pravice in svoboščine posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ki zahtevajo varstvo osebnih podatkov, zlasti kadar je posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, otrok. Točka (f) prvega pododstavka se ne uporablja za obdelavo s strani javnih organov pri opravljanju njihovih nalog. […] 3. Podlaga za obdelavo iz točk (c) in (e) odstavka 1 je določena v skladu s: (a) pravom Unije; ali (b) pravom države članice, ki velja za upravljavca. Namen obdelave se določi v navedeni pravni podlagi ali pa je ta v primeru obdelave iz točke (e) odstavka 1 potrebna za opravljanje naloge, ki se izvaja v javnem interesu, ali pri izvajanju javne oblasti, dodeljene upravljavcu. Navedena pravna podlaga lahko vključuje posebne določbe, s katerimi se prilagodi uporaba pravil iz te uredbe […]. Pravo Unije ali pravo države članice izpolnjuje cilj javnega interesa in je sorazmerno z zakonitim ciljem, za katerega si prizadeva. 4. Kadar obdelava podatkov za drug namen kot za tistega, za katerega so bili osebni podatki zbrani, ne temelji na privolitvi posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ali na pravu Unije ali pravu države članice, kar predstavlja potreben in sorazmeren ukrep v demokratični družbi za uresničevanje ciljev iz člena 23(1), upravljavec, da bi ocenil, ali je obdelava za drug namen združljiva z namenom, za katerega so bili osebni podatki prvotno zbrani, med drugim upošteva: (a) kakršno koli povezavo med nameni, za katere so bili osebni podatki zbrani, in nameni načrtovane nadaljnje obdelave; (b) okoliščine, v katerih so bili osebni podatki zbrani, zlasti kar zadeva razmerje med posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, in upravljavcem; (c) naravo osebnih podatkov, zlasti ali se obdelujejo posebne vrste osebnih podatkov v skladu s členom 9 ali pa se obdelujejo osebni podatki v zvezi s kazenskimi obsodbami in prekrški v skladu s členom 10; (d) morebitne posledice načrtovane nadaljnje obdelave za posameznike, na katere se nanašajo osebni podatki; (e) obstoj ustreznih zaščitnih ukrepov, ki lahko vključujejo šifriranje ali psevdonimizacijo.“

2. Direktiva 2016/680

7. Člen 1, „Predmet urejanja in cilji“, določa: „1. V tej direktivi so določena pravila o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, vključno z varovanjem pred grožnjami javni varnosti in njihovim preprečevanjem. 2. Države članice v skladu s to direktivo: (a) varujejo temeljne pravice in svoboščine posameznikov ter zlasti njihovo pravico do varstva osebnih podatkov […]“

8. Člen 2, naslovljen „Področje uporabe“, določa: „1. Ta direktiva se uporablja za obdelavo osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene iz člena 1(1). […] 3. Ta direktiva se ne uporablja za obdelavo osebnih podatkov: (a) v okviru dejavnosti zunaj področja uporabe prava Unije; […]“

9. V členu 3(1), (2) in (8) so prevzete opredelitve iz člena 4(1), (2) in (7) SUVP.

10. Člen 4, naslovljen „Načela v zvezi z obdelavo osebnih podatkov“, določa: „[…] 2. Obdelava s strani istega ali drugega upravljavca za kateregakoli od namenov iz člena 1(1), ki ni namen, za katerega so bili podatki zbrani, je dovoljena, če: (a) je upravljavec pooblaščen za obdelavo teh osebnih podatkov za takšen namen v skladu s pravom Unije ali države članice in (b) je obdelava potrebna in sorazmerna s takšnim drugim namenom v skladu s pravom Unije ali države članice. […]“

11. Člen 6, naslovljen „Razlikovanje med različnimi kategorijami posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki“, določa: „Države članice določijo, da upravljavec kadar je to ustrezno in v največji možni meri jasno razlikuje med osebnimi podatki različnih kategorij posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, kot so: (a) osebe, v zvezi s katerimi obstaja utemeljen sum, da so storile kaznivo dejanje ali ga nameravajo storiti; (b) osebe, ki so bile obsojene za kaznivo dejanje; (c) žrtve kaznivega dejanja ali osebe, v zvezi s katerimi zaradi nekaterih dejstev obstajajo razlogi za domnevo, da bi lahko postale žrtve kaznivega dejanja, in (d) druge osebe, povezane s kaznivim dejanjem, kot so osebe, od katerih bi se lahko zahtevalo pričanje v preiskavah v zvezi s kaznivimi dejanji ali poznejšimi kazenskimi postopki, osebe, ki lahko zagotovijo informacije o kaznivih dejanjih, ali stiki ali sodelavci ene od oseb iz točk (a) in (b).“

12. Člen 8, naslovljen „Zakonitost obdelave“, določa: „1. Države članice zagotovijo, da obdelava velja za zakonito le, če je potrebna, in v obsegu, v katerem je potrebna, za opravljanje naloge, ki jo izvaja pristojni organ za namene iz člena 1(1) in temelji na pravu Unije ali države članice. 2. Pravo držav članic, ki ureja obdelavo v okviru področja uporabe te direktive, določa vsaj cilje obdelave, kateri osebni podatki se obdelajo in namene obdelave.“

13. Člen 9, naslovljen „Posebni pogoji za obdelavo“, določa: „1. Osebni podatki, ki jih pristojni organi zbirajo za namene iz člena 1(1), se ne obdelujejo za druge namene kot za namene iz člena 1(1), razen če takšno obdelavo dovoljuje pravo Unije ali države članice. Kadar se osebni podatki obdelujejo v druge namene, se uporablja [SUVP], razen če se obdelava izvaja v okviru dejavnosti, ki ne spadajo na področje uporabe prava Unije. 2. Kadar so pristojni organi na podlagi prava držav članic pooblaščeni za opravljanje nalog, ki so drugačne od tistih, ki se izvajajo za namene iz člena 1(1), se za obdelavo podatkov za takšne namene uporablja [SUVP], vključno z arhiviranjem iz razlogov javnega interesa, za znanstveno, statistično ali zgodovinsko uporabo, razen če se obdelava izvaja v okviru dejavnosti, ki ne spada v področje uporabe prava Unije. […]“

B. Nacionalno pravo

1. Ustava Republike Bolgarije ( 4 )

14. Člen 127 določa izključno pristojnost državnega tožilstva za vodenje preiskovalnega postopka, uveljavljanje kazenske odgovornosti in vlaganje obtožnih aktov za kazniva dejanja, ki se preganjajo po uradni dolžnosti.

2. Zakon za zashtita na lichnite danni ( 5 )

15. Člen 1 določa: „1. S tem zakonom so javna razmerja v zvezi z varstvom pravic fizičnih oseb pri obdelavi njihovih osebnih podatkov urejena v delu, v katerem niso urejena s [SUVP]. 2. S tem zakonom so določena tudi pravila o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, vključno z varovanjem pred grožnjami javnemu redu in varnosti in njihovim preprečevanjem. […]“

16. Člen 17 določa: „(1) Inšpektorat pri višjem sodnem svetu zagotavlja nadzor in spoštovanje [SUVP], tega zakona in aktov o varstvu osebnih podatkov v zvezi z obdelavo osebnih podatkov, ki jo izvajajo: 1. sodišča v okviru izvajanja svojih nalog organa sodne oblasti 2. državno tožilstvo in preiskovalni organi pri opravljanju svojih nalog kot pravosodni organi za namene preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij. […]“

17. Člen 42 določa: „1. Pravila tega poglavja se uporabljajo v primeru obdelave osebnih podatkov s strani pristojnih organov za namene preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja in pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij ter varstva pred grožnjami javni varnosti in redu oziroma preprečevanja takih groženj. 2. Osebni podatki, zbrani za namene iz odstavka 1, se ne obdelujejo za druge namene, razen če je v pravu Unije ali zakonodaji Republike Bolgarije določeno drugače. 3. Kadar pristojni organi na podlagi odstavka 1 obdelujejo osebne podatke za namene, ki niso navedeni v odstavku 1, ter v primerih iz odstavka 2 se uporabljajo [SUVP] in ustrezne določbe tega zakona, s katerimi so uvedeni ukrepi za njeno izvajanje. 4. ‚Pristojni organ‘ v smislu odstavka 1 je kateri koli javni organ, pristojen za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon kaznivih dejanj ali izvrševanje kazenskih sankcij ter varstvo pred grožnjami javni varnosti in redu oziroma preprečevanje takih groženj. 5. Če zakon ne določa drugače, je upravljavec – v smislu tega poglavja – osebnih podatkov za namene iz odstavka 1 pristojni organ v smislu odstavka 4 ali upravna struktura, katere del je ta organ, ki samostojno ali skupaj z drugimi organi določa namene in sredstva obdelave osebnih podatkov.“

18. Člen 45 določa: „[…] (2) Obdelava osebnih podatkov s strani upravljavca, ki jih je prvotno zbral, ali s strani drugega upravljavca za katerega od namenov iz člena 42(1), ki ni namen, za katerega so bili osebni podatki zbrani, je dovoljena, če: 1. je v skladu s pravom Unije ali zakonodajo Republike Bolgarije upravljavec pooblaščen za obdelavo osebnih podatkov za ta namen, in 2. je v skladu s pravom Unije ali zakonodajo Republike Bolgarije obdelava potrebna in sorazmerna za doseganje tega drugega namena. […]“

19. V členu 47 je prevzeto besedilo člena 6 Direktive 2016/680.

20. Člen 49 določa: „Obdelava osebnih podatkov je zakonita, če je potrebna za izvajanje pristojnosti pristojnega organa za namene iz člena 42(1) in je določena s pravom Unije ali predpisom, s katerim so opredeljeni nameni obdelave in kategorije osebnih podatkov, ki se obdelujejo.“

II. Dejansko stanje, postopek in vprašanja za predhodno odločanje

21. Pod vodstvom Rayonna prokuratura – Petrich (okrajno državno tožilstvo v Petrichu, Bolgarija) so bila izvedena preiskovalna dejanja (postopek št. 252/2013 policijske uprave v Petrichu) ( 6 ) za razjasnitev dejanj, ki ustrezajo znakom kaznivega dejanja ( 7 ) in ki so bila izvedena 18. aprila 2013.

22. V okviru teh preiskovalnih dejanj so bili zbrani osebni podatki VS, ki je bil sprva obravnavan kot žrtev.

23. Na podlagi sklepov državnega tožilstva z dne 4. in 5. aprila 2018 so bile teh dejanj obtožene štiri osebe (vključno z VS).

24. Rayonen sad Petrich (okrožno sodišče v Petrichu, Bolgarija) je 10. novembra 2020 kazenski postopek zaradi zastaranja pregona ustavilo.

25. Okrajno državno tožilstvo je na podlagi ovadb proti VS v letih 2016 in 2017 izvedlo več preiskovalnih dejanj, ( 8 ) na podlagi katerih pa zaradi neobstoja indicev za kaznivo dejanje ni bil uveden noben kazenski postopek.

26. VS je leta 2018 zoper državno tožilstvo Republike Bolgarije pri Okrazhen sad – Blagoevgrad (okrožno sodišče v Blagoevgradu) vložil civilno tožbo, ( 9 ) s katero je zahteval odškodnino za škodo, povzročeno zaradi predolgega trajanja kazenskega postopka št. 252/2013.

27. Državno tožilstvo je v okviru obrambe v postopku, začetem s to civilno tožbo, sodišču predlagalo, naj se upoštevata spisa št. 517/2016 in št. 1872/2016 okrajnega državnega tožilstva v Petrichu.

28. Okrazhen sad – Blagoevgrad (okrožno sodišče v Blagoevgradu) je s sklepom z dne 15. oktobra 2018 okrajnemu državnemu tožilstvu v Petrichu odredilo, naj predloži kopije dokumentov iz spisov št. 517/2016 in št. 1872/2016.

29. VS je 12. marca 2020 pri Inspektorata kam Visshia sadeben savet (inšpektorat pri višjem sodnem svetu, v nadaljevanju: IVSS) vložil pritožbo, s katero je državnemu tožilstvu očital dvojno nezakonito obdelavo svojih osebnih podatkov, ki naj bi neupravičeno uporabilo: – podatke o VS, ki jih je o njem pridobilo, ko je bil obravnavan kot žrtev, ker jih je pozneje obdelalo, ko je bil obravnavan kot obdolženec, v okviru kazenskega postopka št. 252/2013; – podatke o VS, zbrane v spisih št. 517/2016 in št. 1872/2016, ker jih je uporabilo v civilnem postopku št. 144/2018.

30. IVSS je 22. junija 2020 oba očitka VS zavrnilo.

31. VS je to odločbo IVSS izpodbijal pri Administrativen sad Blagoevgrad (upravno sodišče, Blagoevgrad, Bolgarija), ki je Sodišču predložilo ta vprašanja za predhodno odločanje: „1. Ali je treba člen 1(1) [Direktive 2016/680] razlagati tako, da so pri navedbi ciljev pojmi ‚preprečevanje, preiskovanje, odkrivanje ali pregon kaznivih dejanj‘ našteti kot vidiki enega splošnega cilja? 2. Ali se določbe [Uredbe 2016/679] uporabljajo za državno tožilstvo Republike Bolgarije v položaju, v katerem je državno tožilstvo podatke o neki osebi, ki jih je zbralo v vlogi ‚upravljavca‘ iz člena 3(8) Direktive 2016/680 in se nanašajo na tožilski spis, ki je bil v zvezi s to osebo odprt zaradi preveritve obstoja elementov kaznivega dejanja, pred sodiščem v vlogi stranke v civilnem postopku uporabilo v svojo obrambo tako, da je navedlo, da ti spisi obstajajo, oziroma tako, da je posredovalo vsebino teh spisov? 2.1. Če je treba na to vprašanje odgovoriti pritrdilno: ali je treba izraz ‚zakoniti interesi‘ iz člena 6(1)(f) [SUVP] razlagati tako, da zajema celotno ali delno razkritje podatkov o osebi, ki so bili zbrani v tožilskem spisu, ki je bil v zvezi s to osebo odprt zaradi preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj, če se to razkritje opravi v okviru obrambe upravljavca, ki nastopa v vlogi stranke v civilnem postopku, in da izključuje privolitev posameznika, na katerega se osebni podatki nanašajo?“

III. Postopek pred Sodiščem

32. Sodno tajništvo Sodišča je predlog za sprejetje predhodne odločbe prejelo 23. marca 2021.

33. VS, IVSS, bolgarska, češka in nizozemska vlada ter Evropska komisija so se udeležile postopka in predložile pisna stališča.

34. Sodišče je presodilo, da izvedba obravnave, ki je ni predlagala nobena od strank, ni nujna.

IV. Analiza

A. Uvodni preudarki glede prava Unije, ki se uporabi

35. SUVP in Direktiva 2016/680 tvorita skladen sistem, v okviru katerega: – so v SUVP določena splošna pravila za varstvo fizičnih oseb v zvezi z obdelavo njihovih osebnih podatkov. – Direktiva 2016/680 pa določa posebna pravila za obdelavo takih podatkov na področju pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah in policijskega sodelovanja.

36. Varstvo, ki je zagotovljeno s sistemom, ki ga sestavljata oba predpisa, temelji na načelih zakonitosti, pravičnosti, preglednosti in, kar je upoštevno v tem primeru, na načelu, da se podatki zbirajo in obdelujejo le za namene, določene z zakonom. ( 10 )

37. Člen 5(1)(b) SUVP konkretno določa, da so podatki „zbrani za določene, izrecne in zakonite namene ter se ne smejo nadalje obdelovati na način, ki ni združljiv s temi nameni“. ( 11 ) Tako določa tudi – kot lex specialis – člen 4(1)(b) Direktive 2016/680.

38. Osebni podatki se torej ne smejo zbirati in obdelovati na splošno, temveč le za določene namene ( 12 ) in ob spoštovanju pogojev za zakonitost, ki jih je določil zakonodajalec Unije.

39. Načelo dosledne povezave med zbiranjem in obdelavo podatkov na eni strani ter nameni, za katere se lahko ti dejavnosti izvajata, na drugi strani ni absolutno, saj je v SUVP in Direktivi 2016/680 dopuščena – kot bom pojasnil spodaj – določena prožnost.

40. V obravnavanem sporu mora upravno sodišče presoditi, ali je nadzorni organ (IVSS) ( 13 ) s tem, da je zavrnil pritožbo, s katero je VS bolgarskemu državnemu tožilstvu očital nezakonito obdelavo svojih osebnih podatkov, ravnal v skladu s pravom.

41. Ti podatki so bili zbrani, kot sem že pojasnil, v dveh različnih kontekstih: – v okviru kazenske preiskave, ki jo je leta 2013 začelo državno tožilstvo v zvezi z dejanji, v okviru katerih je bil VS obravnavan kot žrtev. Ti podatki so bili pozneje uporabljeni proti VS kot preiskovancu v okviru istega kazenskega postopka. – V okviru drugih kazenskih preiskav, ki jih je v letih 2016 in 2017 isto državno tožilstvo na podlagi ovadb, ki so se med drugimi nanašale na osebo VS, začelo v zvezi z dejstvi, ki niso bila ta iz leta 2013. ( 14 ) V tem primeru je državno tožilstvo podalo prošnjo (ki ji je pristojno sodišče ugodilo) za dovoljenje, da podatke iz kazenskih spisov uporabi za obrambo v civilnem postopku, ki ga je začel VS, da bi zahteval odškodnino.

42. Vprašanja predložitvenega sodišča se v skladu s tem nanašajo na: – zakonitost uporabe osebnih podatkov VS v dveh zaporednih fazah istega kazenskega postopka (prvo vprašanje za predhodno odločanje); – zakonitost obdelave osebnih podatkov VS, zbranih med kazenskimi preiskavami, ki jih je uvedlo državno tožilstvo, ki jih to namerava uporabiti v civilnem postopku, ki ga je VS začel proti njemu (drugo vprašanje za predhodno odločanje).

43. Strinjam se s predložitvenim sodiščem in z vsemi udeleženkami tega postopka za sprejetje predhodne odločbe, da se za obdelavo osebnih podatkov, ki je predmet prvega vprašanja za predhodno odločanje, uporabi Direktiva 2016/680.

44. V skladu s členom 1(1) in 2(1) Direktive 2016/680 se ta uporabi za obdelavo osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj. V tej zadevi so bili podatki VS zbrani in obdelovani prav v okviru kazenske preiskave.

45. Za prenos osebnih podatkov zaradi uporabe v okviru civilnega postopka, začetega proti državnemu tožilstvu, (drugo vprašanje za predhodno odločanje) pa se uporablja SUVP, če ta prenos pomeni obdelavo podatkov za namene, ki niso ti, navedeni v členu 1(1) Direktive 2016/680, vendar so zajeti v okviru dejavnosti, ki spada na področje uporabe prava Unije.

B. Prvo vprašanje za predhodno odločanje: prerazporeditev ad intra osebnih podatkov, zbranih za namene, zajete v področju uporabe Direktive 2016/680

46. V skladu s členom 4(2) Direktive 2016/680 je obdelava s strani istega ali drugega upravljavca za kateregakoli od namenov iz člena 1(1) ( 15 ), ki ni namen, za katerega so bili podatki zbrani, dovoljena, če (a) je upravljavec ustrezno pooblaščen za obdelavo teh osebnih podatkov za nov namen in (b) je zadevna obdelava potrebna in sorazmerna s takšnim drugim namenom skladu s pravom Unije ali države članice.

47. Na podlagi Direktive 2016/680 je torej dopustna prerazporeditev ad intra osebnih podatkov, zbranih na njeni podlagi. Podatki, ki so bili zbrani za enega od namenov iz člena 1(1) te direktive, se lahko pod določenimi pogoji uporabijo za drug namen ali druge namene iz tega seznama.

48. Problem, izpostavljen v prvem vprašanju za predhodno odločanje, je, ali se lahko osebni podatki VS, ki so bili pridobljeni, ko je bil v okviru preiskovanega kaznivega dejanja obravnavan kot žrtev, pozneje obdelajo proti njemu kot preiskovancu ali obdolžencu v okviru istega kazenskega postopka.

49. Drugače povedano, razjasniti je treba, ali so bili osebni podatki VS obdelani za isti namen, zaradi katerega je bilo upravičeno njihovo prvotno zbiranje, ali pa za dva različna namena, ki pa sta zajeta s področjem uporabe Direktive 2016/680. V drugonavedenem primeru bi morali biti za obdelavo izpolnjeni posebni pogoji iz člena 4(2) navedene direktive.

50. Predložitveno sodišče je prvo vprašanje v razmerju do predmeta spora oblikovalo nekoliko dvoumno. Izvedeti želi dobesedno to, ali je treba člen 1(1) Direktive 2016/680 razlagati „tako, da so pri navedbi ciljev pojmi ‚preprečevanje, preiskovanje, odkrivanje ali pregon kaznivih dejanj‘ našteti kot vidiki enega splošnega cilja“.

51. Glede na obrazložitev predložitvenega sodišča bi bilo morda primerno preoblikovati njegovo prvo vprašanje, kot so predlagale stranke in intervenientke v tem postopku predhodnega odločanja. Bolj kot pojasnitev abstraktnega razmerja med splošnim in posebnim namenom je pomembno predvsem to (na kar se dejansko nanaša tudi očitek, ki ga je uveljavljal VS), ali je v okviru kazenskega postopka, za katerega se uporabi Direktiva 2016/680, namen, za katerega so bili zbrani podatki osebe kot domnevne žrtve kaznivega dejanja, še naprej podan, če se zoper to osebo na podlagi teh podatkov pozneje v okviru istega postopka vloži obtožni akt.

52. Iz jezikovne razlage člena 1(1) Direktive 2016/680 izhaja, da se v okviru tega člena razlikuje med tremi vrstami namenov, ki se nanašajo na različne trenutke in dejavnosti: – prvič, namen „preprečevanja“, ki zajema varovanje pred grožnjami javni varnosti; – drugič, namen „preiskovanja“ (v širokem pomenu) dejanj kazenskopravnega pomena, s katerim je zajeto njihovo odkrivanje, preiskovanje v ožjem pomenu in pregon kaznivih dejanj; – zadnjič, namen „izvrševanja kazenskih sankcij“.

53. S sistemskega vidika ali vidika sobesedila govori člen 4(2) Direktive 2016/680 v prid temu, da se vsak od teh namenov obravnava ločeno. V nasprotnem primeru bi bila ta določba – kot je opozorila nizozemska vlada – brezpredmetna, saj se nanaša na katerega koli od „namenov iz člena 1(1), ki ni namen, za katerega so bili podatki zbrani […]“.

54. Izhajajoč iz te predpostavke bom skušal pojasniti, da so bili v obravnavani zadevi podatki pridobljeni in obdelani za enega od namenov (namen „preiskovanja“) iz člena 1(1) Direktive 2016/680 in da se zato ta direktiva uporabi, obdelava pa je zakonita.

55. Podredno, zakonitost zbiranja in obdelave podatkov bi bila tudi ob predpostavki, da sta se izvajala za dva od namenov iz člena 4(2) Direktive 2016/680, prav tako nesporna.

1. Isti namen

56. V kazenskih preiskavah ni vedno mogoče že v začetku določiti procesnega statusa vpletenih oseb. V številnih primerih je namen teh preiskav identificirati in tako „kategorizirati“ subjekte, ki se prima facie zdijo storilci, žrtve ali priče dejanj.

57. Logično je, da v tej pripravljalni fazi ta kategorizacija ni povsem stalna. Po preiskavi bi morala biti na podlagi njenih rezultatov mogoča natančna opredelitev statusa, ki ga bodo te osebe imele v okviru postopka pred sodiščem.

58. Tako je zlasti v primerih, kakršen je obravnavani. Po navedbah predložitvenega sodišča je prišlo do medsebojnih napadov med več osebami. Ena od njih, za katero se je sprva zdelo, da je žrtev, je bila na koncu obtožena kot storilec teh napadov.

59. V tem okviru vsa izvajana dejavnost ustreza pojmu „preiskovanje“ iz člena 1(1) Direktive 2016/680. Namen te dejavnosti je bil torej en sam in pri njem je šlo za enega od „namenov“, za katere se lahko obdelujejo osebni podatki.

60. Predložitveno sodišče pa se sprašuje, ali je takšna razlaga člena 1(1) Direktive 2016/680 v skladu z uvodno izjavo 31 te direktive. ( 16 )

61. Strinjam se s stališčem večine strank, da ta uvodna izjava in člen 6 Direktive 2016/680, v katerem je povzeta, nista pomembna za ugotavljanje, ali je prišlo do spremembe namena iz člena 4(2) te direktive.

62. V skladu s členom 6 Direktive 2016/680 je treba med osebnimi podatki različnih kategorij posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, jasno razlikovati le takrat, „kadar je to ustrezno in v največji možni meri“. Zaradi zgoraj navedenih razlogov v začetku postopka v zvezi z dogodki, do kakršnih je prišlo v obravnavani zadevi, ni enostavno že takoj jasno opredeliti „različnih kategorij posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki“. Poleg tega je lahko isti udeleženec teh dogodkov obenem žrtev in storilec napadov.

63. Čeprav bi upravljavec podatkov, pridobljenih v kazenskem postopku, lahko že na začetku in med preiskavo jasno razlikoval med žrtvami, osumljenci in pričami, se namen (preiskovanje), ki je podlaga za zbiranje in obdelavo teh podatkov, ne bi spremenil.

64. Drugače povedano, to, da se osebam, ki so zajete v kazenski preiskavi, zaporedoma pripiše en ali drug status (žrtev, priča, vpletena oseba), ne pomeni nujno spremembe namena v smislu člena 4(2) Direktive (EU) 2016/680.

2. Sovpadajoča namena

65. Podredno, če bi bila podana okoliščina iz člena 4(2) Direktive 2016/680, bi bili pri obdelavi spornih osebnih podatkov spoštovani pogoji za zakonitost, določeni v tej direktivi. Tako sta menili bolgarska in češka vlada, ki jima pritrjujem.

66. Čeprav mora to preveriti predložitveno sodišče, se ne zdi dvomljivo, da je bolgarsko državno tožilstvo v skladu z nacionalno zakonodajo upravljavec osebnih podatkov VS „za kateregakoli od namenov iz člena 1(1), ki ni namen, za katerega so bili podatki zbrani“. Prvi pogoj iz člena 4(2)(a) Direktive 2016/680 je torej izpolnjen.

67. V zvezi z drugim pogojem, določenim v členu 4(2)(b) (da je „obdelava potrebna in sorazmerna s takšnim drugim namenom“), pa menim, da – je potrebna zaradi negotovosti in nedoločnosti, ki sta značilni za začetek kazenske preiskave. – Presoja njene sorazmernosti je naloga predložitvenega sodišča, ki mora pri tem pretehtati, ali je bila obdelava omejena na to, kar je nujno potrebno za dosego končnega namena.

68. Iz uporabe pogojev iz člena 4(2) Direktive 2016/680 za obravnavani primer je razvidno, da zanj nista bistvena, in potrdi se, da so se sporni osebni podatki zbirali za en sam namen: med prvotno obdelavo teh podatkov in naknadno obdelavo, na podlagi katere je bil zoper vpleteno osebo vložen obtožni akt, je logična povezanost.

69. Ne bi bilo treba torej potrditi pristojnosti novega upravljavca podatkov (ki bi bil ves čas isti) in ne bi bilo težavno dokazati potrebnosti druge obdelave (opravljene v okviru istega postopka), saj je merilo sorazmernosti, kot izhaja iz načel iz člena 4(1) Direktive 2016/680, za vse obdelave enako.

C. Drugo vprašanje za predhodno odločanje: prerazporeditev ad extra zbranih osebnih podatkov

70. V členu 9(1) Direktive 2016/680 je določena možnost prerazporeditve ad extra osebnih podatkov, zbranih na podlagi te direktive.

71. V členu 9(1) Direktive 2016/680 je izhajajoč iz pravila, da se ti podatki „ne obdelujejo za druge namene kot za namene iz [njenega] člena 1(1)“ določena izjema, če je s pravom Unije ali države članice dovoljena obdelava za namene, ki niso določeni v členu 1(1). V takem primeru se uporablja SUVP (če je dejavnost zajeta s področjem uporabe prava Unije).

72. Predložitveno sodišče želi z drugim vprašanjem za predhodno odločanje izvedeti: – ali se SUVP uporabi v primeru, v katerem državno tožilstvo podatke, ki so bili zbrani v okviru kazenskih postopkov, ki jih je začelo, naknadno uporabi za lastno obrambo v civilnem postopku, ki ga je proti njemu začela oseba, na katero se ti podatki nanašajo; – ali je – če je treba na to vprašanje odgovoriti pritrdilno – z izrazom „zakoniti interesi“ iz člena 6(1)(f) SUVP zajeto to, da državno tožilstvo v omenjenem civilnem postopku sporne podatke predloži v okviru svoje obrambe.

1. Dopustnost vprašanja

73. IVSS trdi, da drugo vprašanje za predhodno odločanje ni dopustno, ker je bila pritožba VS zavržena kot prepozna.

74. S tem ugovorom se ne strinjam.

75. Sodišče lahko predlog nacionalnega sodišča zavrže, samo če je očitno, da zahtevana razlaga prava Unije nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora v postopku v glavni stvari, če je problem hipotetičen ali če Sodišče nima na voljo pravnih in dejanskih elementov, ki so potrebni, da bi lahko na postavljena vprašanja koristno odgovorilo. ( 17 )

76. Ugovor IVSS se nanaša na element, katerega presoja je v izključni pristojnosti predložitvenega sodišča. Samo predložitveno sodišče je odgovorno za opredelitev dejanskega in pravnega okvirja, v katerega je umeščeno vprašanje, predloženo Sodišču. ( 18 )

77. Tako presoja o zamudi roka, ki jo je ugotovil IVSS, kot ocena upoštevnosti te zamude za spor sta elementa presoje, za preučitev katerih je pristojno le predložitveno sodišče. V tem primeru je predložitveno sodišče navedlo, da je vprašanje kljub zamudi roka, na katero se sklicuje IVSS, pomembno za rešitev zadeve v glavni stvari. ( 19 )

78. Te presoje Sodišče ne more preverjati, saj mora načeloma upoštevati razlago in uporabo nacionalnega procesnega in materialnega prava, ki ju opravijo sodišča pri opredelitvi okvirja predloga za sprejetje predhodne odločbe.

2. Vsebinska presoja

79. Iz razlogov, ki jih je predložitveno sodišče navedlo za utemeljitev predložitve drugega vprašanja za predhodno odločanje, je razvidno, da pravzaprav želi, naj Sodišče presodi, ali prenos spornih podatkov pomeni „obdelavo podatkov“ v smislu člena 4(1) in (2) SUVP ( 20 ) in ali je bila ta obdelava zakonita v smislu člena 6 SUVP.

a) Obstoj obdelave podatkov

80. Pojma „osebni podatki“ in „obdelava“ sta v členu 4(1) in (2) SUVP ter členu 3(1) in (2) Direktive 2016/680 opredeljena enako.

81. Ob upoštevanju teh opredelitev sklepam, da je želelo državno tožilstvo za svojo obrambo pred civilnim sodiščem uporabiti „informacijo v zvezi z določenim posameznikom“, ki je vsebovala „osebne podatke“ VS.

82. Pri prenosu teh osebnih podatkov v civilni postopek je bilo opravljenih več „dejanj“, ki pomenijo „obdelavo podatkov“ brez privolitve posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki. Državno tožilstvo jih je moralo vsaj pregledati, da bi ocenilo njihovo morebitno uporabnost za zagovarjanje svojega stališča v civilnem postopku. Prav tako je treba predpostaviti, da so bili podatki z istim namenom organizirani, strukturirani, prilagojeni ali spremenjeni ter seveda – pa čeprav zgolj minimalno – razkriti in razširjeni, ko je bila predlagana njihova vključitev v civilni postopek. ( 21 )

83. Skratka, tožilstvo je s tem, da je osebne podatke evidentiralo, vključilo v svoje spise, hranilo, pregledalo in civilnemu sodišču predlagalo, naj informacije iz kazenskih spisov dopusti kot dokaz, opravilo obdelavo osebnih podatkov VS.

84. IVSS in Komisija trdita, da je državno tožilstvo lahko „upravljavec“ le kot organ, pristojen za kazenskopravne namene, ki so zajeti s področjem uporabe Direktive 2016/680.

85. To po mojem mnenju ne pomeni, da je drugo vprašanje za predhodno odločanje brezpredmetno, kot trdi IVSS. Z njim se prej predpostavlja, da je treba na podlagi člena 9(1) Direktive 2016/680 zakonitost obdelave preizkusiti glede na SUVP.

86. Sodišče, pristojno za razsojanje v civilni pravdi, bo odgovorno za obdelavo podatkov v tem postopku, ko bodo ti vanj vključeni. Nadzorni organ na podlagi člena 55(3) SUVP ne bo pristojen za nadzor njegovih odločitev, saj jih bo sodišče sprejelo v okviru delovanja kot sodni organ. ( 22 )

87. Vendar se vprašanje predložitvenega sodišča konkretno nanaša na uporabo SUVP v trenutku, ko skuša tožilstvo za svojo obrambo v civilnem postopku uporabiti informacije, ki jih je zbralo kot „upravljavec“ v smislu Direktive 2016/680.

88. Glede na zgornja pojasnila menim, da se SUVP uporabi, saj obramba tožilstva v civilnem postopku ni zajeta z nameni iz člena 1(1) Direktive 2016/680.

b) Zakonitost obdelave glede na SUVP

89. Pogoji za zakonitost obdelave osebnih podatkov so našteti v členu 6(1) SUVP: „[o]bdelava je zakonita le in kolikor je izpolnjen vsaj eden od naslednjih pogojev“, ki so navedeni v nadaljevanju te določbe. Našteti so taksativno. ( 23 )

90. Menim, da od teh pogojev niso podani niti ta, ki temelji na privolitvi posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki (točka (a)), niti ta, ki se nanaša na izvajanje pogodbe (točka (b)), niti ta, ki se nanaša na izpolnjevanje zakonske obveznosti (točka (c)), ( 24 ) niti ta, povezan z zaščito življenjskih interesov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ali tretje osebe (točka (d)).

91. Po mnenju predložitvenega sodišča je izpolnjen pogoj iz člena 6(1)(f) SUVP. Vendar se, kot je trdila Komisija, ta točka zaradi zadnjega pododstavka člena 6(1) SUVP v tej zadevi ne uporabi, saj se omenjeni pogoj „ne uporablja za obdelavo s strani javnih organov pri opravljanju njihovih nalog“. ( 25 )

92. V odgovoru na vprašanje Sodišča je bolgarska vlada, ki sta jo pri tem podprli češka in nizozemska vlada, vztrajala, da se pogoj iz člena 6(1)(f) SUVP uporabi. Trdi, da je treba upoštevati „naravo dejavnosti, ki jo opravlja državno tožilstvo“, ki lahko, čeprav je javni organ, v civilnih postopkih sodeluje kot „enakopravna stranka“. ( 26 )

93. Vendar so „zakoniti interesi“, ki naj bi jih državno tožilstvo kot javni organ varovalo v postopku, v katerem se uveljavlja njegova odgovornost za procesno ravnanje, iz položaja, opredeljenega v točki (f) odstavka 1 člena 6 SUVP, izrecno izključeni na podlagi drugega pododstavka tega odstavka.

94. Interes, ki je za organe, ki delujejo v okviru opravljanja nalog, ki jih imajo na podlagi zakona (v tem primeru kazenski pregon in zastopanje države, ko se proti njej uveljavljajo zahtevki iz naslova premoženjske odgovornosti), upošteven za namene člena 6(1) SUVP, je javni interes, ki mu služijo, v smislu točke (e) tega člena.

95. Pogoj iz točke (f) se nanaša na zakonite interese, za katere si prizadeva upravljavec ali tretja oseba, razen kadar nad takimi interesi prevladajo interesi ali temeljne pravice in svoboščine posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ki zahtevajo varstvo osebnih podatkov.

96. Ta določba se torej ne nanaša toliko na možnosti obrambe javnega organa – ki so lahko zajete v okviru točke (e) – kot na morebitno prevlado interesov, pravic in svoboščin posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, nad interesi upravljavca ali tretje osebe. Uporablja se predvsem za spore med (zasebnimi) strankami, katerih interesi niso javni.

97. Ker državno tožilstvo po definiciji deluje kot državni organ, je treba preučiti, ali je sporna obdelava zajeta s členom 6(1)(e) SUVP.

98. Tako bi bilo, če bi bila ta obdelava „potrebna za opravljanje naloge v javnem interesu ali pri izvajanju javne oblasti“, dodeljene upravljavcu.

99. Obravnaval bom prvega – preučitev drugega ni potrebna – ( 27 ) od teh dveh namenov, da bi razjasnil, ali pomeni udeležba državnega tožilstva v civilnem postopku, v katerem se od njega terja odškodnina za njegovo ravnanje, opravljanje naloge v javnem interesu.

100. V skladu z nacionalnim pravom ( 28 ) je državno tožilstvo odgovorno za zastopanje države v postopkih v zvezi z nepogodbeno odgovornostjo zaradi škode, ki jo je povzročila z nepotrebnim odlašanjem. Državno tožilstvo je v tem smislu udeleženo pri obrambi splošnih (finančnih) interesov države in zato izvaja nalogo v javnem interesu. ( 29 )

101. V skladu s členom 9(1) Direktive (EU) 2016/680 je prerazporeditev ad extra podatkov, zbranih v spisih, pogojena s tem, da je njihova obdelava dovoljena s pravom Unije ali države članice. V obravnavanem primeru mora predložitveno sodišče ugotoviti, ali je bilo glede na izvajanje naloge v javnem interesu, ki je državnemu tožilstvu poverjena za obrambo državnega premoženja, tako dovoljenje podano.

102. V skladu s členom 6(3) SUVP lahko pravna podlaga za obdelavo iz člena 6(1)(e) „vključuje posebne določbe, s katerimi se prilagodi uporaba pravil“ iz SUVP. ( 30 ) Če je v tej pravni podlagi določena pravica države članice, ki se uporablja za upravljavca, je naloga nacionalnega sodišča, da jo ugotovi. ( 31 )

103. Nazadnje, če predložitveno sodišče ne bi ugotovilo ustrezne pravne podlage, bo treba skladnost sporne obdelave z namenom, za katerega so bili sporni podatki zbrani, oceniti v skladu s členom 6(4) SUVP. Za to je treba med drugim upoštevati kakršno koli povezavo med prvotnim in novim namenom, okoliščine, v katerih so bili osebni podatki zbrani, in njihovo naravo, morebitne posledice nove obdelave za posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ter obstoj ustreznih zaščitnih ukrepov.

V. Predlog

104. Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj na vprašanja, ki jih je postavilo Administrativen sad – Blagoevgrad (upravno sodišče Blagoevgrad, Bolgarija), odgovori tako: 1. Člen 4(2) Direktive (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ (UL 2016, L 119, str. 89) je treba razlagati tako, da se podatki, ki so bili v zvezi z neko osebo kot domnevno žrtvijo kaznivega dejanja zbrani v kazenskem postopku, obdelujejo za isti namen, zaradi katerega je bilo upravičeno njihovo zbiranje, ko je zoper to osebo pozneje v istem kazenskem postopku vložen obtožni akt. 2. Člen 9(1) Direktive 2016/680 je treba razlagati tako, da se Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES uporabi za primer, v katerem državno tožilstvo za svojo obrambo v civilnem postopku uporabi informacije, pridobljene v kazenskih preiskavah. 3. Razkritje osebnih podatkov, zbranih v okviru kazenskih preiskav, ki so bili prej beleženi, shranjeni in pregledani, ki se opravi za obrambo državnega tožilstva v civilnem postopku, v katerem se od njega zahteva odškodnina za škodo, ki je posledica njegovega delovanja pri opravljanju njegovih nalog, pomeni „obdelavo osebnih podatkov“ v smislu člena 4(1) Uredbe 2016/679. 4. Zakonitost te obdelave je načeloma lahko utemeljena s členom 6(1)(e) Uredbe št. 2016/679.

( 1 ) Jezik izvirnika: španščina.

( 2 ) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1; v nadaljevanju: SUVP).

( 3 ) Direktiva (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ (UL 2016, L 119, str. 89).

( 4 ) DV št. 56, z dne 13. julija 1991.

( 5 ) Zakon o varstvu osebnih podatkov, DV št. 1, z dne 4. januarja 2002. Določbe tega zakona so navajane v različici, ki se je uporabljala ob storitvi spornih dejanj.

( 6 ) Spis št. 1548/2013 okrajnega državnega tožilstva v Petrichu.

( 7 ) V skladu s predložitvenim sklepom (točka 8.1) je bilo kaznivo dejanje opredeljeno v členu 325(1) v povezavi s členom 20(2) Nakazatelen kodeks (kazenski zakonik).

( 8 ) Spisi št. 517/2016, št. 1870/2016, št. 1872/2016 in št. 2217/2016.

( 9 ) Civilni postopek št. 144/2018.

( 10 ) Uvodna izjava 39 SUVP in uvodna izjava 26 Direktive 2016/680.

( 11 ) Moj poudarek.

( 12 ) Našteti so v členu 1(1) Direktive 2016/680 (glej spodaj opombo 15). Zunaj področja, ki je urejeno z Direktivo 2016/680, so potencialno zakoniti vsi nameni, dopuščeni z SUVP. Velja torej načelo svobode, katere okvir je zamejen z zakonitostjo pogojev obdelave podatkov in pravicami posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki (poglavji II in III SUVP).

( 13 ) V skladu s členom 45(2) Direktive 2016/680 lahko vsaka država članica „določi, da noben nadzorni organ ni pristojen za nadzor dejanj obdelave, ki jih izvajajo sodišča, kadar delujejo kot sodni organ“.

( 14 ) Čeprav predložitveno sodišče tega v podatkih, ki jih je posredovalo, ni izrecno navedlo, vse kaže na to, da je dejansko šlo za druga dejstva.

( 15 ) V skladu s členom 1(1) Direktive 2016/680 so to nameni „preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, vključno z varovanjem pred grožnjami javni varnosti in njihovim preprečevanjem“. Španska različica te določbe od drugih različic v uradnih jezikih odstopa v delu, v katerem je v njej uporabljen pojem „enjuiciamiento“ (sojenje). V francoski različici je uporabljen samostalnik „poursuites“, ki ustreza izrazu „prosecution“ iz angleške različice, „perseguimento“ iz italijanske, „Verfolgung“ iz nemške ali „vervolging“ iz nizozemske. Ti izrazi in izrazi iz drugih različic (razen španske) se nanašajo na dejavnost, ki se izvaja pred samim sojenjem, ki je v izključni pristojnosti sodišč.

( 16 ) „Z obdelavo osebnih podatkov na področjih pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah in policijskega sodelovanja je neločljivo povezano dejstvo, da se obdelujejo osebni podatki v zvezi z različnimi kategorijami posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki. Zato bi bilo treba, kadar je to ustrezno in v največji možni meri, jasno razlikovati med osebnimi podatki različnih kategorij posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki […]“. Moj poudarek.

( 17 ) Sodba z dne 27. septembra 2017, Puškár (C‑73/16, EU:C:2017:725, točka 50).

( 18 ) Sodba z dne 17. julija 2014, YS in drugi (C‑141/12 in C‑372/12, EU:C:2014:2081, točka 63).

( 19 ) Točka 34.12, tretji odstavek, predložitvenega sklepa.

( 20 ) Tako je navedeno v točki 34.12, prvi odstavek, predložitvenega sklepa.

( 21 ) Predlog, da se podatki iz spisov državnega tožilstva dopustijo kot dokaz, že sam po sebi pomeni prenos informacij, ki se nanašajo na osebo VS, saj je moral biti predlog utemeljen z upoštevnostjo teh podatkov za spor, ki je bila razvidna – pa čeprav le iz indicev – iz njihove vsebine.

( 22 ) V zvezi z razlago te določbe glej sodbo z dne 24. marca 2022, Autoriteit Persoonsgegevens (C‑245/20, EU:C:2022:216, točka 23 in naslednje).

( 23 ) V zvezi s podobnim besedilom Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 13, zvezek 15, str. 355) glej sodbo z dne 24. novembra 2011, ASNEF (C‑468/10 in C‑469/10, EU:C:2011:777).

( 24 ) Državno tožilstvo ni zakonsko obvezano k predložitvi spornih podatkov v civilnem postopku.

( 25 ) V skladu z uvodno izjavo 47 SUVP „[g]lede na to, da mora zakonodajalec z zakonom določiti pravno podlago za obdelavo osebnih podatkov s strani javnih organov, ta pravna podlaga ne bi smela veljati za obdelavo s strani javnih organov pri izvajanju njihovih nalog“.

( 26 ) Točki 45 in 49 pisnega odgovora bolgarske vlade na vprašanje Sodišča.

( 27 ) Kot poudarja nizozemska vlada, obramba interesov države v civilnem postopku sama po sebi in samostojno ne pomeni izvajanja javne oblasti, ki je omenjena v drugem delu člena 6(1)(e) SUVP.

( 28 ) Zakon za otgovornostta na darzhavata i obshtinite za vredi (zakon o odgovornosti držav in občin za škodo; DV št. 60, 5. avgust 1988). Bolgarska vlada je v odgovoru na vprašanje Sodišča pojasnila, da je pravna podlaga, na osnovi katere je bila pri zoper državno tožilstvo vložena tožba pri civilnem sodišču, člen 2b tega zakona, s katerim so urejeni pogoji in načini nastanka nepogodbene odgovornosti države v primeru kršitve pravice do sojenja v razumnem roku.

( 29 ) V skladu z bolgarsko zakonodajo morajo biti tožbe za ugotovitev odgovornosti vložene proti organom, ki se jim očita povzročitev škode. Ti organi so v ustreznih civilnih postopkih tožene stranke. Kljub tej procesni ureditvi pa ostaja dejstvo, da je odškodninski zahtevek nazadnje usmerjen proti državi kot celoti, ki jo v vsakem posameznem primeru zagovarja tisti organ, ki je neposredni povzročitelj (domnevne) škode, za katero se zahteva odškodnina.

( 30 ) Te določbe se lahko nanašajo na „splošne pogoje, ki urejajo zakonitost obdelave podatkov s strani upravljavca; vrste podatkov, ki se obdelujejo; zadevne posameznike, na katere se nanašajo osebni podatki; subjekte, katerim se osebni podatki lahko razkrijejo, in namene, za katere se lahko razkrijejo; omejitve namena; obdobja hrambe; ter dejanja obdelave in postopke obdelave, vključno z ukrepi za zagotovitev zakonite in poštene obdelave, kot tiste za druge posebne primere obdelave iz poglavja IX“.

( 31 ) Bolgarska vlada je v odgovoru na vprašanje Sodišča trdila, da je pravna podlaga razvidna iz dvojne vloge državnega tožilstva, ki je, na eni strani, državni pravobranilec v civilnem postopku in, na drugi strani, organ, ki izda uradni dokument, ki je upošteven za spor. Obstajala bi torej dvojna pravna podlaga: ta iz člena 6(1)(c) SUVP, ker državno tožilstvo nastopa kot „organ, ki izda uradni dokument“ v smislu člena 179 zakonika o civilnem postopku v povezavi s členom 186 tega zakonika. In ta iz člena 6(1)(e) SUVP, ker nastopa kot stranka v postopku v okviru izvajanja svojih zakonskih obveznosti (točki 31 in 32 pisnega stališča bolgarske vlade).