ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
127

Tožeči stranki pa ne navajata nobenega elementa, na podlagi katerega bi bilo mogoče sklepati, da presoja zasebnih pozavarovateljev glede donosnosti sodelovanja pri pozavarovalni pogodbi družbe Sace BT v večjem obsegu, upoštevajoč obseg prevzetih tveganj, pri tej zavrnitvi ni imela bistvene vloge. Tožeči stranki sicer res trdita, da preučitev sporazumov o pozavarovanju družbe Sace BT med letoma 2009 in 2011 pokaže, da „je bila stopnja plačane provizije pri različnih pozavarovateljih enaka“, čeprav so deleži, ki so jih pozavarovali različni subjekti, znašali od 2,5 % do 10 % v letu 2009 (glej točko 100 zgoraj) in od 5 % do 15 % v letih 2010 in 2011. Prav tako iz odgovora tožečih strank na pisno vprašanje Splošnega sodišča izhaja, da je med letoma 2005 in 2008, ko je družba Sace BT celoto pozavarovalnega kritja pridobila na trgu, znesek provizije, ki je bila določena v letnih pozavarovalnih pogodbah za celoto pozavarovanih tveganj družbe Sace BT, zadnja prav tako plačala različnim pozavarovateljem sorazmerno z njihovim deležem sodelovanja v teh pogodbah. Vendar je bil v tem obdobju razpon stopenj kritja, ki so jih prevzeli zasebni pozavarovatelji, od 3 % do 28 %. Te različne stopnje sodelovanja, v katere so privolili zasebni pozavarovatelji pod enakimi plačilnimi pogoji, pa niso primerljive s sodelovanjem družbe SACE pri pozavarovalni pogodbi družbe Sace BT leta 2009 v višini 74,15 %. Prejšnje pozavarovalne pogodbe družbe Sace BT, na katere se sklicujeta tožeči stranki, torej ne morejo biti podlaga za kakršne koli ugotovitve v zvezi s povezavo, ki bi jo zasebni pozavarovatelji v podobnem položaju opredelili med stopnjo plačila in odločitvijo za odobritev pozavarovalnega kritja v višini več kot 74 %.
1.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo — Neposredno nanašanje — Sklep Komisije o ustavitvi postopka na področju pomoči — Podjetje, ki je konkurenčno podjetju, upravičenemu do pomoči — Pravica do vložitve tožbe — Pogoji (člen 108(2) in (3) in člen 263(4) PDEU) (Glej točke 40, 41 in od 43 do 45.)
Spoštovanje pravice do obrambe je splošno načelo prava Evropske unije, navedeno v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, ki ga je treba zagotoviti v vsakem postopku, vključno s postopki s področja koncentracij pred Komisijo. Prav tako načelo kontradiktornosti, ki je del pravice do obrambe, zahteva, da se zadevnemu podjetju v upravnem postopku omogoči, da učinkovito predstavi svoje stališče o resničnosti in upoštevnosti zatrjevanih dejstev in okoliščin ter o dokumentih, ki jih Komisija navaja v utemeljitev svojih trditev.

V zvezi s tem, ekonometrična analiza, ki jo je uporabila Komisija v svojem sklepu o razglasitvi zadevne koncentracije za nezdružljivo z notranjim trgom, je temeljila na ekonometričnem modelu, drugačnem od tistega, ki je bil predmet kontradiktorne razprave med upravnim postopkom. Čeprav med končnim ekonometričnim modelom in modeli, o katerih se je razpravljalo med upravnim postopkom, res obstajajo številne podobnosti, pa to ne pomeni, da je mogoče spremembe šteti za zanemarljive.

Komisija torej ne more trditi, da ni imela obveznosti, da zadevnemu podjetju pred sprejetjem izpodbijanega sklepa posreduje končni model ekonometrične analize.

Pravica zadevnega podjetja do obrambe je bila torej kršena, tako da je treba izpodbijani sklep razglasiti za ničen, če je zadevno podjetje zadostno dokazalo, ne to, da bi bila vsebina izpodbijanega sklepa ob neobstoju te procesne napake drugačna, ampak da bi imelo možnost, čeprav majhno, bolje pripraviti svojo obrambo če bi pred njegovim sprejetjem imelo končno različico ekonometrične analize, ki jo potrdi Komisija.

(Glej točke od 198 do 200, 205, 209, 210 in 215.)
Če podjetje dvomi o utemeljenosti sklepa o presoji pomoči, sprejetega na podlagi člena 108(3) PDEU ali na koncu formalnega postopka preiskave, zgolj dejstvo, da jo je mogoče šteti za zadevno stranko v smislu odstavka 2 tega člena, ne more zadoščati za to, da se tožba na podlagi člena 263, četrti odstavek, PDEU razglasi za dopustno. Dokazati mora torej, da ima poseben status. To velja zlasti takrat, kadar bi pomoč, ki je predmet zadevnega sklepa, znatno vplivala na njegov položaj na trgu. V zvezi s tem se podjetje torej ne more opirati zgolj na svoj status konkurenta v razmerju do upravičenega podjetja, ampak mora poleg tega ob upoštevanju stopnje svoje morebitne udeležbe v postopku in pomembnosti vplivanja na njegov položaj na trgu dokazati, da je v dejanskem položaju, ki ga individualizira podobno, kot bi ga položaj naslovnika sklepa.

Glede ugotovitve obstoja tega vplivanja zgolj okoliščina, da bi tak sklep lahko v neki meri vplival na konkurenčne odnose na upoštevnem trgu in da je bilo to podjetje v kakršnem koli konkurenčnem odnosu z upravičencem iz tega akta, še ne pomeni, da je mogoče šteti, da se navedeni akt na to podjetje posamično nanaša. Zadevno podjetje mora predložiti elemente, s katerimi se lahko dokaže posebnost njegovega konkurenčnega položaja, in dokazati, da je v primerjavi z drugimi konkurenčnimi podjetji na zadevnem trgu njegov konkurenčni položaj znatno prizadet. Ni mogoče zgolj domnevati, da bi zadevno podjetje zaradi izginotja podjetja, ki je upravičeno do zadevnih ukrepov, s trga znatno povečalo svojo prodajo, ne da bi bil v podporo tej trditvi predložen kakršen koli dokaz, če ima trg razpršeno strukturo, za katero je značilna prisotnost številnih gospodarskih subjektov. Dokazati je treba, da je zadevna pomoč upravičencu služila za ohranitev tržnih deležev, ki bi jih sicer imelo zadevno podjetje, in da je torej v primerjavi s svojimi drugimi konkurenti utrpelo dovolj veliko izgubo dobička, da bi jo bilo mogoče označiti za znatno vplivanje na njegov položaj na trgu. V zvezi s tem samo na podlagi njegovega položaja številke dve na trgu za upravičencem ni mogoče domnevati obstoja znatnega vplivanja na njegov položaj na trgu.

(Glej točke od 44 do 47, 51 in 52.)
9.

Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Pravna podlaga — Omejevalni ukrepi, določeni v sklepu, sprejetem na podlagi člena 29 PEU, in uredbi, sprejeti na podlagi člena 215 PDEU (Členi 21(2) PEU, 23 PEU in 29 PEU; člena 205 PDEU in 215(2) PDEU; sklepi Sveta 2011/235/SZVP, 2013/124/SZVP in 2014/205/SZVP; uredbe Sveta št. 359/2011, št. 206/2013 in št. 371/2014) (Glej točke od 110 do 118 in 126.)
Na področju državnih pomoči v okviru presoje selektivnosti državnega ukrepa obstoj odstopanja ali izjeme od referenčnega okvira sam zase ne dokazuje, da sporni ukrep favorizira nekatera podjetja ali nekatere proizvodnje v smislu člena 107(1) PDEU, če je ta ukrep a priori dostopen vsem podjetjem.

To, da so zadevne ugodnosti dodeljene zaradi naložb v določen proizvod, drugi proizvodi ali vrste naložb pa so izključeni, namreč ne pomeni, da so selektivne z vidika vlagateljev, če je transakcija na voljo pod enakimi pogoji vsem podjetjem brez razlikovanja.

Tako velja, da če je ugodnost pod enakimi pogoji dodeljena vsakemu podjetju zaradi izvedbe neke vrste naložbe, ki jo lahko izvede vsak subjekt, je z vidika teh subjektov splošna in ne pomeni državne pomoči v korist zadnjih.

(Glej točke od 140 do 143, od 146 do 148, 155 in 180.)
V okviru preučitve ugovora imetnika neregistrirane znamke ali drugega znaka, ki se uporablja v gospodarskem prometu na podlagi člena 8(4) Uredbe št. 207/2009 o znamki Skupnosti, je treba vprašanje, koliko znak, varovan v državi članici, podeljuje pravico do prepovedi uporabe poznejše znamke, preučiti ob upoštevanju veljavnega nacionalnega prava.

V takih okoliščinah mora Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) po uradni dolžnosti in s sredstvi, ki se mu zdijo za to primerna, pridobiti informacije o tem nacionalnem pravu, če so take informacije potrebne za presojo o pogojih uporabe razloga za zavrnitev registracije, kar pomeni, da poleg dejstev, ki so jih izrecno navedle stranke iz postopka z ugovorom, upošteva tudi splošno znana dejstva, to so dejstva, ki jih lahko pozna vsak in jih je mogoče dobiti iz splošno dostopnih virov. To obveznost, da po uradni dolžnosti pridobi informacije o nacionalnem pravu, ima, če je to potrebno, Urad, ko že ima informacije o nacionalnem pravu, bodisi v obliki navedb o njegovi vsebini bodisi v obliki elementov, predloženih za razpravo, katerih dokazna moč je bila zatrjevana.

V zvezi s tem mora Urad uporabiti vsa sredstva, ki so mu na voljo v okviru njegove pristojnosti za preverjanje, da bi pridobil informacije o veljavnem nacionalnem pravu, in ob upoštevanju trditev tožeče stranke izvesti podrobnejše raziskave o pomenu in obsegu določb navajanega nacionalnega prava bodisi po uradni dolžnosti bodisi s pozivom tožeči stranki, naj utemelji svoje trditve.

(Glej točke 24, 31 in 35.)
5.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki ELMA in ELMEX (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 31 do 33 in od 69 do 71.)
Figurativna znamka HOT ne bi smela biti registrirana kot znamka Skupnosti za „masažna olja, gele“ iz razreda 3 v smislu Nicejskega aranžmaja in za „masti za medicinske namene“ iz razreda 5 v smislu tega aranžmaja zaradi obstoja absolutnega razloga za zavrnitev, določenega v členu 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti.

Z vidika zadevne javnosti, ki jo sestavljajo angleško govoreči potrošniki, izraz „hot“ opisuje učinke, ki jih povzročajo „masažna olja, geli“ in „masti za medicinske namene“. Ti proizvodi so, ne glede na to ali se uporabljajo v medicinske namene, namenjeni temu, da se nanesejo na kožo z bolj ali manj ponavljajočimi se gibi, ki ustvarijo občutek toplote.

Nasprotno, ta znamka ni opisna za „pripravke za beljenje in druge snovi za pranje; mila“ iz razreda 3 v smislu Nicejskega aranžmaja in za „dietetske snovi (za medicinsko uporabo)“ iz razreda 5 v smislu tega aranžmaja. Z izrazom „hot“, ni mogoče označevati visokih temperatur teh proizvodov. Ti proizvodi, ki so namenjeni vzdrževanju oblačil, kot tudi negi in osebni prehrani, kot taki nimajo visoke temperature. Nasprotno, visoka temperatura bi za nekatere izmed teh proizvodov, kot so mila, celo pomenila tveganje,da jih spremeni.

Poleg tega izraz „hot“ tudi ne označuje temperature, pri kateri se uporabljajo zadevni proizvodi. Če je nekatere izmed teh proizvodov mogoče uporabiti pri visoki temperaturi, kot so „pripravki za beljenje in druge snovi za pranje“, ali tudi „dietetske snovi“, ta pogoj za uporabo ne označuje tistih proizvodov, ki jih je prav tako mogoče uporabiti pri nekoliko povišanih temperaturah.

Nazadnje drugi pozitivni pomeni izraza „hot“, ki so „modni“, „privlačen“ ali „seksi“ spadajo bolj v kategorijo nejasnega in posrednega navajanja, kot pa neposredne in takojšne označbe kakovosti ali ene od značilnosti zadevnih proizvodov.

(Glej točke 37, 40 in od 49 do 51.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Ničnostna tožba – Roki – Izhodišče – Akt, s katerim se vpeljejo omejevalni ukrepi zoper osebo ali subjekt – Akt, ki je bil objavljen in sporočen naslovnikom – Naslov zadevne osebe, ki je bil znan ob sprejetju akta – Rok, ki začne teči na dan posamičnega obvestila (člena 263, šesti odstavek in 275, drugi odstavek, PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 102(1); Sklep Sveta 2010/413/PESC, člen 24(3); Uredba Sveta št. 267/2012, člen 46(3)) (Glej točke od 28 do 36.)

2. Evropska unija – Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij – Omejevalni ukrepi proti Iranu – Ukrepi, sprejeti v okviru boja proti širjenju jedrskega orožja – Obseg nadzora (člen 275, drugi odstavek, PDEU; Listina o temeljnih pravicah Evropske unije, člen 47; Sklep Sveta 2012/829/PESC; Uredba Sveta št. 1264/2012) (Glej točki 43 in 44.)

3. Ničnostna tožba – Sodba o razglasitvi ničnosti – Učinki – Razglasitev delne ničnosti uredbe in sklepa o sprejetju omejevalnih ukrepov proti Iranu – Začetek učinkovanja razglasitve ničnosti uredbe od poteka roka za pritožbo ali njene zavrnitve – Uporaba tega roka za začetek učinkovanja ničnosti sklepa (člena 264, drugi odstavek, in 280 PDEU; Statut Sodišča, člena 56, prvi odstavek, in 60, drugi odstavek; Sklep Sveta 2012/829/PESC; Uredba Sveta št. 1264/2012) (Glej točke od 56 do 59.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti na eni strani Sklepa Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 71) v delu, v katerem je ime tožeče stranke uvrščeno na seznam iz priloge II Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in na drugi strani Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 356, str. 55) v delu, v katerem je bilo ime tožeče stranke uvrščeno na seznam iz priloge IX Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1).

Izrek

Izrek

1. Sklep Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasi za ničen v delu, v katerem je ime družbe d’Iranian Aluminium Co. (Iralco) uvrščeno na seznam iz priloge II Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP.

2. Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasi za nično v delu, v katerem je ime družbe Iralco uvrščeno na seznam iz priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010.

3. Učinki Sklepa 2012/829 se glede družbe Iralco ohranijo do tedaj, ko začne učinkovati razglasitev ničnosti Uredbe št. 1264/2012.

4. Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba Iralco.
(Glej točke od 22 do 24 in 74.)

Za povprečnega potrošnika v Evropski uniji ne obstaja verjetnost zmede v smislu člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti v zvezi z besednim znakom AGRI.CAPITAL, za katerega se zahteva registracija kot znamka Skupnosti za „storitve upravljanja nepremičnin in posredovanja“, „storitve nepremičninskega investitorja“ in „storitve razvoja konceptov uporabe“, iz razreda 36 Nicejskega aranžmaja na eni strani in znamkama AgriCapital in AGRICAPITAL, ki sta bili predhodno registrirani kot znamki Skupnosti za finančne storitve iz istega razreda navedenega aranžmaja, na drugi strani, ker storitve, na katere se nanašata prejšnji znamki, niso podobne tistim, na katere se nanaša prijavljena znamka. Podobnost nasprotujočih si znamk, pa čeprav je ta velika, za namene presoje verjetnosti zmede ne more odtehtati neobstoja podobnosti med storitvami.

(Glej točke 27, 28, 70, 75 in 76.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka A ASTER in besedna znamka A‑STARS (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 61 do 64.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativni znamki Cuétara Maria ORO in ORO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 53 in od 56 do 59.)
4.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Prekrivanje področij uporabe razlogov iz točk (b) in (c) člena 7(1) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točko 47.)
1.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Presoja verjetnosti zmede — Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 18 do 20 in 58.)
3.

Kmetijstvo — Skupna kmetijska politika — Financiranje iz EKUJS — Odobritev pomoči in premij — Obveznost držav članic, da vzpostavijo učinkovit sistem administrativnih kontrol in kontrol na kraju samem — Obseg — Preizkus znanj in sposobnosti oseb, na katere kmet, ki je upravičen do ukrepa predčasne upokojitve, prenaša kmetijsko gospodarstvo — Kršitev načel sorazmernosti in procesne avtonomije — Neobstoj (člen 5, drugi odstavek, PEU; uredbe Sveta št. 1257/1999, člen 11(2), št. 1258/1999, peta uvodna izjava in člen 7(4), in št. 1290/2005, člen 31(1)) (Glej točke od 77 do 79, 89, 175 in od 177 do 179.)
Združeni zadevi T‑492/13 in T‑493/13

(objava odlomkov)

Schmidt Spiele GmbH

proti

Uradu za usklajevanje na notranjem trgu

(znamke in modeli) (UUNT)

„Znamka Skupnosti — Prijavi figurativnih znamk Skupnosti, ki predstavljata igralno ploščo — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 3. marca 2015

Postopek – Ustni del postopka – Vložitev predloga za obravnavo – Trenutek in rok

(Poslovnik Splošnega sodišča, člena 135(1) do (3) in 135(a))

V skladu s členom 135a Poslovnika Splošnega sodišča lahko Splošno sodišče po vložitvi vlog iz člena 135(1) in odvisno od primera tudi iz člena 135(2) in (3) na podlagi poročila sodnika poročevalca ter po opredelitvi strank odloči, da ne bo opravilo ustnega postopka, razen če ena od strank vloži predlog, v katerem navede razloge, zaradi katerih želi biti slišana. Ta predlog se vloži v roku enega meseca po tem, ko je bila stranka obveščena o koncu pisnega postopka.

Vendar je predlog, ki je predložen v tožbi, glede na določbe člena 135a Poslovnika prezgoden in ga zato ni mogoče upoštevati. Iz besedila in sistematike navedenega člena je namreč razvidno, da se lahko vložitev predlogov za obravnavo in presoja koristnosti take obravnave od Splošnega sodišča opravi šele po koncu pisnega postopka, ko stranke in Splošno sodišče razpolagajo z vsemi elementi spisa in trditvami vsake od strank, na podlagi katerih se je mogoče izreči o tej koristnosti. Poleg tega vložitve predloga za ustno obravnavo pred obvestilom o koncu pisnega postopka ni mogoče upravičiti z ekonomičnostjo postopka, saj lahko Splošno sodišče v skladu s členom 135a Poslovnika po koncu pisnega postopka odloči, da ne bo opravilo ustnega postopka, vsekakor šele po tem, ko strankam omogoči uveljavljanje te določbe.

(Glej točke od 8 do 10.)
7.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Ločen preizkus različnih razlogov za zavrnitev — Prekrivanje področij uporabe razlogov iz člena 7(1), (b) in (c), Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točko 52.)
1.

Znamka Skupnosti — Tožbeni postopek — Tožba zoper odločbo oddelka za ugovore pri Uradu — Preizkus odbora za pritožbe — Obseg — Dejstva in dokazi, ki v utemeljitev ugovora niso bili predloženi v za to določenem roku — Upoštevanje — Diskrecijska pravica odbora za pritožbe (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 76(2); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravili 20(1), in 50(1)) (Glej točke od 15 do 17.)
3.

Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Absolutni razlogi za ničnost — Registracija v nasprotju s členom 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 — Besedne in figurativne znamke WATT (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke 28, od 32 do 34, 38 in 43.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 22 do 24 in 64.)
8.

Pravo Evropske unije — Načela — Pravica do obrambe — Pravica do izjave — Obseg — Brezplačna dodelitev pravic do emisije toplogrednih plinov — Nadzor s strani Komisije — Neobstoj možnosti upravljavcev zadevnih naprav, da izrazijo svoje stališče — Kršitev pravice do izjave v primeru zavrnitve vpisa na seznam naprav, ki so upravičene do brezplačnih pravic — Neobstoj (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(2)(a); Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/87, člen 11) (Glej točke od 114 do 117.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, ki nasprotujejo javnemu redu ali sprejetim moralnim načelom — Besedna znamka Curve (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(f)) (Glej točke 15, od 20 do 25 in od 29 do 37.)
4.

Pravo Evropske unije — Načela — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Zamrznitev sredstev oseb, subjektov ali organov, ki sodelujejo pri širjenju jedrskega orožja ali to širjenje podpirajo — Obveznost posredovanja novih obremenilnih elementov — Obseg (Sklep Sveta 2013/270/SZVP; Uredba Sveta št. 522/2013) (Glej točke 64, 65 in od 68 do 74.)
4.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka ANTONIO BACIONE — Figurativna znamka erreà in figurativna znamka, ki predstavlja romba, ki sta delno spojena (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 47 do 53, od 63 do 68 in 77.)
2.

Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Relativni razlogi za ničnost — Obstoj prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Besedni znamki AYUR in AYUS (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 8(1)(b) in 53(1)(a)) (Glej točke 15, 19, 22, 27, od 29 do 40, od 44 do 47 in od 51 do 54.)
1.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Presoja razlikovalnega učinka — Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 18 do 20 in 30.)
38

Po mnenju tožeče stranke naj v obravnavani zadevi Komisija ne bi bila upravičena uporabiti informacij in dokazov, vsebovanih v prošnji družbe DP za imuniteto, morala bi končati preiskavo ali vsaj teh informacij in dokazov ne upoštevati. Prvič, odvetniška družba C., ki je družbi DP svetovala glede priprave in vložitve navedene prošnje, naj bi kršila poslovno skrivnost in prepoved dvojnega zastopanja oziroma načelo lojalnosti v zvezi z nekdanjimi strankami. Tožeča stranka meni, da je imela ta odvetniška družba dvojno vlogo. Na eni strani naj bi bila pravna svetovalka združenja FFI in njegovih posameznih članic, med katerimi je tožeča stranka. Na drugi strani naj bi navedena odvetniška družba hkrati ali vsaj kmalu po končanju tega razmerja, vendar ko so zanjo še vedno veljale zakonske obveznosti na podlagi njenega statusa pravne svetovalke združenja FFI in njenih posameznih članic, družbi DP vsaj od 27. julija 2006 pomagala zbirati, sestavljati, analizirati in predložiti informacije o domnevnih kršitvah pravil Unije o konkurenci več organom, pristojnim za konkurenco, vključno Komisiji. Drugič, družba DP naj bi kršila svoje fiduciarne obveznosti kot predsednica in sekretarka združenja FFI. Razlog, zaradi katerega naj bi se ta družba odločila, da ji bo svetovala odvetniška družba C., naj bi bil nedvomno ta, da naj bi želela izkoristiti posebna razmerja, ki povezujejo to odvetniško družbo in združenje FFI, in zaupne informacije, ki naj bi jih ta družba imela. Ker so bila ravnanja, povezana z AMS, v katera so bili vpleteni člani združenja FFI, na eni strani, in z NES, na drugi strani, tesno povezana, naj Komisija ne bi bila upravičena uporabljati informacij in dokazov, zajetih v prošnji družbe DP za imuniteto v delu, v katerem se nanaša na omejevalni sporazum v zvezi z NES.