Preverjanje, ki ga mora opraviti Sodišče v okviru postopka za izdajo mnenja, je strogo urejeno s Pogodbama, tako da se mora Sodišče – sicer bi poseglo v pristojnosti drugih institucij, ki morajo sprejeti notranja pravila, potrebna za zagotovitev izvedljivosti sporazuma o pristopu – omejiti na proučitev združljivosti osnutka sporazuma s Pogodbama in se prepričati ne le o tem, da se s tem sporazumom ne krši nobena od določb primarnega prava, temveč tudi o tem, da vsebuje vse določbe, ki se s primarnim pravom morda zahtevajo. Iz tega sledi, da preudarki glede navedenih notranjih pravil niso upoštevni za preučitev tega predloga za izdajo mnenja in se zato zaradi njih ne more podvomiti o njegovi dopustnosti.

Okoliščina, da ima Unija nov pravni sistem, ki ima posebne značilnosti, ustavni okvir in lastna temeljna načela, posebej dodelan institucionalni okvir in zaključeno celoto pravnih pravil, ki zagotavljajo njegovo delovanje, ima namreč posledice za postopek in pogoje pristopa Unije k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic (EKČP). Prav zaradi upoštevanja te okoliščine se s Pogodbami, zlasti členom 6(2) PEU, Protokolom št. 8 o členu 6(2) PEU o pristopu Unije k EKČP in Izjavo o členu 6(2) PEU, za ta pristop zahteva spoštovanje več pogojev. Ob upoštevanju zlasti teh določb mora Sodišče v okviru naloge, ki mu je naložena s členom 19(1), prvi pododstavek, PEU, izvesti nadzor nad tem, ali so podrobna pravna pravila, v skladu s katerimi je določen pristop Unije k EKČP, združljiva z navedenimi zahtevami in, splošneje, s temeljno ustavno listino Unije, ki sta Pogodbi. Zaradi izvedbe tega nadzora je treba poudariti, da je namen pogojev, ki jih Pogodbi določata za pristop, predvsem zagotoviti, da ta pristop ne vpliva na posebne značilnosti Unije in njenega prava.

S pristopom Unije k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic (EKČP), kakor je določen z osnutkom sporazuma, se lahko poseže v posebne značilnosti prava Unije in v njegovo avtonomijo.

Prvič, ker se s členom 53 EKČP visokim pogodbenicam dejansko pridržuje možnost, da določijo višje standarde varstva temeljnih pravic, kot so tisti, ki jih varuje ta konvencija, je treba zagotoviti usklajenost med to določbo in določbo 53 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kakor jo razlaga Sodišče, zato da možnost, ki jo člen 53 EKČP daje državam članicam, glede pravic, ki so priznane z Listino in ki ustrezajo pravicam, zagotovljenim z navedeno konvencijo, ostane omejena na to, kar je nujno za to, da se ne ogrozi ravni varstva, ki je določena v Listini, ter primarnosti, enotnosti in učinkovitosti prava Unije. Nobena določba predvidenega sporazuma pa ni bila namenjena zagotovitvi te usklajenosti.

Drugič, s pristopom, ki je uporabljen v okviru predvidenega sporazuma, in sicer da se Unija izenači z državo in da se ji nameni vloga, ki je povsem identična vlogi katere koli druge pogodbenice, se ne upošteva bistvo narave Unije. Če bi se namreč z EKČP – s tem, da določa, da se Unija in države članice štejejo za pogodbenice ne le v svojih odnosih s tistimi državami, ki niso države članice Unije, temveč tudi v svojih medsebojnih odnosih, vključno kadar te odnose ureja pravo Unije – od države članice zahtevalo, da preveri, ali druga država članica spoštuje temeljne pravice, čeprav se s pravom Unije nalaga vzajemno zaupanje med temi državami članicami, bi se s pristopom lahko ogrozila ravnotežje, na katerem temelji Unija, in avtonomija prava Unije.

Tretjič, ker v predvidenem sporazumu ni določeno nič glede razmerja med mehanizmom, ki se uvaja s Protokolom št. 16 k EKČP, ki najvišjim sodiščem držav članic omogoča, da zaprosijo Evropsko sodišče za človekove pravice za svetovalna mnenja o načelnih vprašanjih, ki se nanašajo na razlago ali uporabo pravic in svoboščin, ki so zagotovljene z EKČP ali njenimi protokoli, in postopkom predhodnega odločanja iz člena 267 PDEU, se lahko z njim poseže v avtonomijo in učinkovitost tega postopka. Natančneje, ni izključeno, da bi se v okviru predloga za izdajo svetovalnega mnenja, ki bi ga na podlagi Protokola št. 16 vložilo sodišče države članice, ki je pristopila k temu protokolu, lahko uporabil postopek predhodne vključitve Sodišča, s čimer se ustvarja tveganje za izognitev postopku predhodnega odločanja iz člena 267 PDEU, ki je bistvo sodnega sistema, uvedenega s Pogodbama.

(Glej točke 189, 190, 193, 194, 196 in od 198 do 200.)