ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Ali lahko država članica prenese člen 4(6) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ (1) v nacionalno pravo tako, da — je njen izvršitveni pravosodni organ samodejno dolžan zavrniti predajo zaradi izvršitve kazni državljana izvršitvene države članice ali osebe, ki ima v njej stalno prebivališče, — je ta zavrnitev ipso iure razlog za pripravljenost za prevzem izvršitve kazni zapora, izrečene zoper tega državljana ali to osebo s stalnim prebivališčem, — se odločitev o prevzemu izvršitve sprejme šele po zavrnitvi predaje zaradi izvršitve kazni in je odločitev za prevzem odvisna od 1. tega, ali zanjo obstaja podlaga v veljavni konvenciji, sklenjeni med odreditveno in izvršitveno državo članico, 2. pogojev, ki jih določa ta konvencija, in 3. sodelovanja odreditvene države članice, npr. z vložitvijo ustreznega zaprosila, tako da obstaja nevarnost, da izvršitvena država članica po zavrnitvi predaje zaradi izvršitve kazni ne more prevzeti izvršitve, ta nevarnost pa ne vpliva na zavezo za zavrnitev predaje zaradi izvršitve kazni?
B –

Ali je treba za namene člena 132(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES in posledično za namene člena 9 portugalskega zakonika o DDV davčnega zavezanca – ki v skladu z nacionalno zakonodajo lahko opravlja paramedicinsko dejavnost, in sicer fizioterapijo, in ki v okviru svoje poklicne zdravstvene dejavnosti brez razlikovanja ali komplementarno uporablja terapije, značilne tako za fizioterapijo kot tudi osteopatijo – opredeliti kot osebo, ki poklicno v celoti opravlja paramedicinsko dejavnost in je zato oproščena plačila DDV?
4.

Če gre pri sklopu tehničnih in upravnih ukrepov, izvedenih po trčenju med letalom in ptico, pri katerem letalo ni bilo poškodovano, za izredne razmere v smislu uvodne izjave 14 preambule k Uredbi, ali je dopustno od letalskega prevoznika kot razumne ukrepe zahtevati, da pri načrtovanju letov upošteva tveganje, da bo treba takšne tehnične in upravne ukrepe sprejeti po trčenju med letalom in ptico in to dejstvo predvideti v voznem redu letov?
SL Uradni list Evropske unije C 429/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van koophandel Brussel (Belgija) 5. oktobra 2015 – Uber Belgium BVBA/Taxi Radio Bruxellois NV, druge stranke: Uber NV in drugi

(Zadeva C-526/15)

(2015/C 429/13)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Rechtbank van koophandel Brussel

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Uber Belgium BVBA

Tožena stranka: Taxi Radio Bruxellois NV

Druge stranke: Uber NV in drugi, Brusselse Hoofdstedelijk Gewest, Belgische Federatie van Taxis, Nationale Groepering van Ondernemingen met Taxi- und Locatievoertuigen met Chauffeur VZW

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba načelo sorazmernosti, določeno v členu 5 PEU in členu 52(1) Listine, v povezavi s členi 15, 16 in 17 Listine (1) in členoma 28 PDEU in 56 PDEU razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, kot je ta iz Ordonnantie van het Brusselse Hoofdstedelijk Gewest van 27 april 1995 betreffende de taxidiensten en de diensten voor het verhuren van voertuigen met chauffeur (uredba Regije Bruselj-glavno mesto z dne 27. aprila 1995 o storitvah prevoza s taksijem in storitvah najema vozil skupaj z voznikom), če se ta razlaga tako, da se pojem „storitve prevoza s taksijem“ uporablja tudi za fizične osebe, ki delujejo brezplačno kot vozniki za Ridesharing (skupni prevoz), pri katerem sprejemajo zahteve za prevoz, ki jim jih s pomočjo programske aplikacije posredujejo podjetje Uber BV in drugi s sedežem v drugi državi članici?

(1) UL 2000, str. 364, str. 1.
1.

Ali je treba določbe prava Unije, zlasti člen 30(1), prvi stavek, (2), (3), (5), prvi pododstavek, in (6) Direktive 2001/14/ES (1) razlagati tako, da so terjatve za vračilo uporabnin za uporabo železniške infrastrukture, ki so bile med upravljavcem železniške infrastrukture in prosilcem dogovorjene ali določene v okvirni pogodbi, izključene, če se ne uveljavljajo v predpisanih postopkih pred nacionalnim regulatornim organom in ustreznih sodnih postopkih, v katerih so bile odločitve regulatornega organa predmet nadzora?
4.

Pritožnica trdi zlasti, da bi moralo Splošno sodišče, da bi ravnalo v skladu z načeli domneve veljavnosti registriranih znamk Skupnosti in porazdelitvijo dokaznega bremena v postopkih za ugotavljanje ničnosti, razveljaviti izpodbijano odločbo, saj družba Nanu-Nana ni izpolnila svojega dokaznega bremena, ker ni mogla dokazati kakšne so bile norme in običaji zadevnega sektorja na dan zahteve za registracijo sporne znamke in zato ta ni občutno odstopala od njih.
1.

Ali je treba člen 3(1)(c)(ii), prvi stavek, Sporazuma o zračnem prometu med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Združenimi državami Amerike na drugi (UL 2007, L 134) razlagati tako, da daje letalski družbi Skupnosti iz države članice A učinkovito pravico, da raztovori tovor, natovorjen v tretji državi, po vmesnem pristanku v Združenih državah, v katerih se ta tovor ne raztovori, v drugi državi članici B, in da v zvezi s tem sklicevanje na dvostranske sporazume med državo članico B in tretjo državo ni potrebno?
SL Uradni list Evropske unije C 381/24

Pritožba, ki jo je Kraljevina Španija vložila 23. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-561/13, Španija/Komisija

(Zadeva C-506/15 P)

(2015/C 381/26)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Pritožnica: Kraljevina Španija (zastopnik: M. A. Sampol Pucurull, agent)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

— V vsakem primeru naj se ugodi pritožbi in delno razveljavi sodba Splošnega sodišča z dne 15. julija 2015 v zadevi T-561/13.

— Za delno ničen naj se razglasi izpodbijani sklep v delu, v katerem izključuje stroške, ki jih je imela Kraljevina Španija v okviru pomoči ICDN za program razvoja podeželja 2007-2013 za Galicijo v višini 7 57 968,97 EUR, ki ustrezajo konceptu „naravnih ovir (ukrepi 211 in 212)“.

— V vsakem primeru naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog: S prvim pritožbenim razlogom Kraljevina Španija zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker ni po uradni dolžnosti presodilo bistvene procesne napake, ker je Evropska komisija sporni sklep sprejela po razumnen roku.

Drugi pritožbeni razlog: Z drugim pritožbenim razlogom se zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je kršilo člene 10 in 14 Uredbe Komisije (ES) št. 1975/2006 (1) z dne 7. decembra 2006 o določitvi podrobnih pravil glede izvajanja kontrolnih postopkov in navzkrižne skladnosti v zvezi z ukrepi podpore za razvoj podeželja in člen 35 Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 (2) z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, ker je presodilo, da so bili španski organi na podlagi teh členov dolžni opraviti popis živali ob pregledu na kraju samem.

(1) UL L 368, str. 74.

(2) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 44, str. 243.
SL Uradni list Evropske unije C 381/17

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 24. avgusta 2015 – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato/Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

(Zadeva C-450/15)

(2015/C 381/20)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Autorità Garante della Concorrenza e del mercato

Nasprotna stranka: Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali načelo sorazmernosti, ob upoštevanju katerega je treba v skladu s členom 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah določiti višino kazni, nasprotuje razlagi člena 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (1), kakršno je potrdila Evropska komisija s Smernicami o načinu določanja glob (2006/C 201/02), in praksi njegove uporabe tudi na nacionalni ravni, v skladu s katero se kazen, ki se naloži podjetjem zaradi kršenja prepovedi sklepanja sporazumov o omejevanju konkurence, izračuna na podlagi okoliščin in osnovnega zneska, določenega glede na različne dejavnike, ki jih je treba upoštevati v skladu z zakonodajo EU in vsekakor pred zmanjšanjem za 10 % prometa, pri čemer obstaja nevarnost, da se upoštevanje olajševalnih okoliščin pri osnovnem znesku izkaže kot povsem neprimerno za prilagoditev kazni posameznemu kršitelju, pri kateri pa so okoliščine vnaprej določene na podlagi spremenjene višine zneska glede na posebne značilnosti posameznega primera?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1 posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).
SL Uradni list Evropske unije C 354/12

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 15. julija 2015 – BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG proti Verein für Konsumenteninformation

(Zadeva C-375/15)

(2015/C 354/15)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG

Tožena stranka: Verein für Konsumenteninformation

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba člen 41(1) v povezavi s členom 36(1) Direktive 2007/64/ES (1) o plačilnih storitvah na notranjem trgu (Direktiva o plačilnih storitvah) razlagati tako, da se informacija (v elektronski obliki), ki jo banka posreduje v e-poštni nabiralnik stranke v okviru spletnega bančništva (e-bančništvo), do katere lahko stranka dostopa s klikom po prijavi na spletnem mestu e-bančništva, stranki zagotavlja na trajnem nosilcu podatkov?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali je treba člen 41(1) v povezavi s členom 36(1) Direktive o plačilnih storitvah razlagati tako, da v takšnem primeru a) banka informacijo sicer daje na razpolago na trajnem nosilcu podatkov, vendar je stranki ne zagotavlja, temveč jo stranki zgolj daje na voljo, ali b) gre zgolj za dajanje na voljo informacije brez uporabe trajnega nosilca podatkov?

(1) Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL L 319, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 346/11

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varbergs tingsrätt (Švedska) 28. avgusta 2015 – P/Q

(Zadeva C-455/15)

(2015/C 346/12)

Jezik postopka: švedščina

Predložitveno sodišče

Varbergs tingsrätt

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: P

Tožena stranka: Q

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali mora predložitveno sodišče na podlagi člena 23(a) Uredbe Bruselj II (1) ali druge določbe in ne glede na člen 24 te uredbe zavrniti priznanje odločbe prvostopenjskega sodišča v Šiluteju z dne 18. februarja 2015 (glej Prilogo A) in zato nadaljevati postopek v zvezi s pravico do varstva in vzgoje, v katerem trenutno odloča?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243).
4.

Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je ob vložitvi posamične tožbe zaradi ničnosti nepoštenega pogoja, vključenega v potrošniško pogodbo, to, da se domneva nevarnost resnih težav za gospodarski javni red, skladno s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah ali pa je treba to nevarnost presoditi in ugotoviti ob upoštevanju konkretnih ekonomskih podatkov, na podlagi katerih se sklepa o makroekonomskem vplivu podelitve retroaktivnih učinkov ničnosti nepoštenega pogoja?
SL Uradni list Evropske unije C 337/9

Pritožba, ki so jo Stichting Woonpunt in drugi vložili 29. julija 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2015 v zadevi T-203/10 RENV, Stichting Woonpunt in drugi/Evropska komisija

(Zadeva C-415/15 P)

(2015/C 337/11)

Jezik postopka: nizozemščina

Stranke

Pritožnice: Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, prej Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (zastopnika: P. Glazener, odvetnik, in L. Hancher, profesorica)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Belgija, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

Predlogi

Pritožnice Sodišču predlagajo, naj

— v skladu z uveljavljanimi pritožbenimi razlogi v celoti ali deloma razveljavi Sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. maja 2015 v zadevi T-203/10 RENV;

— zadevo vrne v ponovno obravnavanje Splošnemu sodišču pri čemer mora to presojati v skladu s pravnim stališčem Sodišča;

— Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

S prvim pritožbenim razlogom pritožnice Splošnemu sodišču očitajo, da je kršilo pravo Unije, upoštevno dejansko stanje napačno presodilo ter sklep nezadostno obrazložilo, ker je odločilo, da je tožba v resnici uperjena zoper dopis na podlagi člena 17 in da to ne spada v okvir sodnega nadzora. Pri svoji odločitvi Splošno sodišče ni upoštevalo, da morajo biti v skladu s členom 108(1) PDEU pravne posledice odločbe upravičene zaradi dejstva, da je bilo predhodno stanje nezdružljivo s Pogodbo. Splošno sodišče se je napačno oprlo na sodbo TF1, ker na njeni podlagi sklepa, da se mora njegov preizkus izpodbijane odločbe omejiti na vprašanje ali je Komisija pravilno presodila združljivost obstoječe sheme pomoči, kot je bila spremenjena v skladu z zavezami, ki so jih sprejeli nizozemski organi.

Z drugim pritožbenim razlogom pritožnice Splošnemu sodišču očitajo, da je kršilo pravo Unije, upoštevno dejansko stanje napačno presodilo ter sklep nezadostno obrazložilo, ker je odločilo, da ustrezni ukrepi, ki jih je predlagala Komisija, izvzeti iz njegovega nadzora, saj naj bi šlo le za predloge, tako da bi ustrezni ukrepi postali zavezujoči šele ko bi jih sprejeli nizozemski organi.
SL Uradni list Evropske unije C 311/25

Pritožba, ki sta jo Hitachi Chemical Europe GmbH in Polynt SpA 30. junija 2015 vložili zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 30. aprila 2015 v zadevi T-135/13, Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA in Sitre Srl/Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

(Zadeva C-324/15 P)

(2015/C 311/31)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: Hitachi Chemical Europe GmbH in Polynt SpA (zastopnik: C. Mereu, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska agencija za kemikalije (ECHA), Sitre Srl, REACh ChemAdvice GmbH, New Japan Chemical, Kraljevina Nizozemska, Evropska komisija

Predlog

Pritožnici predlagata Sodišču, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-135/13;

— izpodbijani sklep razveljavi ali podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje o ničnostni tožbi pritožnice; in

— nasprotni stranki v postopku naloži plačilo vseh stroškov tega postopka, vključno s stroški postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnici trdita, da je Splošno sodišče z zavrnitvijo njune ničnostne tožbe kršilo pravo Skupnosti. Splošno sodišče naj bi med drugim storilo številne napake pri presoji in razlagi pravnega okvira, ki se uporabi za položaj pritožnice. Splošno sodišče naj bi zato napačno uporabilo pravo tako:

— Splošno sodišče naj bi podalo protislovne in napačne izjave glede nujnosti upoštevanja ocene tveganja v skladu s členom 57(f) REACH (1), zaradi katerih naj bi se ta uredba napačno razlagala.

— Splošno sodišče naj bi podalo protislovne izjave in odstopalo od ustaljene sodne prakse glede statusa in teže smernic pri razlagi pomena besedne zveze „ki so enakovredni“ iz člena 57(f) te uredbe.

— Splošno sodišče naj bi se napačno oprlo na člen 69(2) REACH, zaradi česar naj bi bila obrazložitev pomanjkljiva.

— Splošno sodišče naj bi pri zavrnitvi trditev v zvezi z izpostavitvijo delavcev in potrošnikov uporabilo napačno pravno besedilo in s tem napačno uporabilo člen 57(f) REACH.

Iz teh razlogov pritožnici trdita, da je treba sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-135/13 razveljaviti, izpodbijani sklep pa razglasiti za ničen.

(1) Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES, UL L 396 str. 1.
SL Uradni list Evropske unije C 320/15

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 29. junija 2015 – Google Ireland Limited, Google Italy Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

(Zadeva C-322/15)

(2015/C 320/21)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Google Ireland Limited, Google Italy Srl

Tožena stranka: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) nasprotuje uporabi izpodbijane odločbe Autorità di garanzia delle Telecomunicazioni št. 397/13/CONS in z njo povezanih zadevnih nacionalnih zakonskih določb, če se razlagajo tako, kot jih razlaga navedeni organ, in v skladu s katerimi je treba predložiti celovito „ekonomsko poročilo o sistemu“ (ki ga je treba pripraviti v skladu z italijanskimi računovodskimi predpisi) o gospodarskih dejavnostih, ki se opravljajo za italijanske kupce, katerega namen je varstvo konkurence, vendar so nujno povezane z različnimi bolj omejenimi institucionalnimi funkcijami samega organa za varstvo pluralizma v zadevnem sektorju, pri čemer naj bi to zahtevo izpolnila gospodarska subjekta, ki sicer ne spadata na področje uporabe nacionalne zakonodaje, s katero se ureja navedeni sektor (enotno besedilo o avdiovizualnih in radijskih medijskih storitvah), natančneje, v obravnavanem primeru, nacionalni gospodarski subjekt, ki opravlja samo storitve za svojo sestrsko družbo irskega prava, in v zvezi s to zadnjo družbo gospodarski subjekt, ki nima sedeža na nacionalnem ozemlju in na njem ne opravlja dejavnosti prek svojih zaposlenih, oziroma ali je ta zahteva ukrep, s katerim se omejuje svoboda opravljanja storitev v Evropski uniji v nasprotju s členom 56 Pogodbe?
SL Uradni list Evropske unije C 311/14

Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 28. januarja 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 25. novembra 2014 v zadevi T-556/12, Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)/Royalton Overseas Ltd

(Zadeva C-36/15 P)

(2015/C 311/18)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

Drugi stranki v postopku: Royalton Overseas Ltd, S.C. Romarose Invest Srl

Na podlagi sklepa z dne 29. aprila 2015 je Sodišče zadevo izbrisalo iz vpisnika.
SL Uradni list Evropske unije C 302/24

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação de Évora (Portugalska) 13. julija 2015 – Andrew Marcus Henderson/Novo Banco SA

(Zadeva C-354/15)

(2015/C 302/31)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal da Relação de Évora

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Andrew Marcus Henderson

Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Novo Banco SA

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali portugalsko sodišče, pred katerim teče civilni postopek zoper državljana s stalnim prebivališčem v drugi državi članici Evropske unije in ki je odredilo, naj se za namene tega postopka opravi vročitev začetnega procesnega akta navedenemu državljanu s priporočenim pismom z vročilnico, če ustrezna vročilnica ni vrnjena, ob upoštevanju navedene Uredbe [št. 1393/2007] (1) in načel, na katerih temelji, lahko na podlagi dokumentacije poštnega subjekta – v državi, kjer ima naslovnik pisma stalno prebivališče – ki dokazuje, da je bilo priporočeno pismo z vročilnico dostavljeno naslovniku, šteje, da je bila ta vročitev opravljena?

2. Ali se z uporabo določb člena 230 portugalskega zakonika o civilnem postopku v primeru, navedenem v prvem vprašanju, kršijo Uredba in načela, na katerih temelji?

3. Ali so z uporabo določb člena 191(2) portugalskega zakonika o civilnem postopku v obravnavani zadevi kršena Uredba in načela, na katerih temelji?

(1) Uredba (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah („vročanje pisanj“) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000 (UL L 324, str. 79).
I.

Ali je treba člen 10(2) v povezavi s členom 2(f) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) razlagati tako, da pomeni „vozovnica“ dokument, na podlagi katerega ima potnik (tudi) pravico do prevoza na tistem letu, na katerem je bil nameščen slabše, ne glede na to, ali so na tem dokumenti zapisani še nadaljnji leti, kot so vmesni leti ali leti nazaj v izhodiščni kraj?
SL Uradni list Evropske unije C 294/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (Poljska) 21. maja 2015 – Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel Sp. z o. o. in Płock/Polkomtel Sp. z o. o.

(Zadeva C-231/15)

(2015/C 294/24)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Sąd Najwyższy

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel Sp. z o. o. in Płock

Tožena stranka: Polkomtel Sp. z o. o.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 4(1), prvi in tretji stavek, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (1) razlagati tako, da če ponudnik komunikacijskega omrežja izpodbija odločbo nacionalnega regulativnega organa o cenah dokončanja klicev v omrežju tega ponudnika (odločba MTR) in nato še naknadni sklep nacionalnega regulativnega organa, s katerim se spreminja pogodba med naslovnikom odločbe MTR in drugim podjetjem na način, da se cene dokončanja klicev v omrežju naslovnika odločbe MTR, ki jih plača to drugo podjetje, prilagodijo cenam, določenim v odločbi MTR (izvedbeni sklep), nacionalno sodišče, ki je ugotovilo, da je bila odločba MTR razveljavljena, izvedbenega sklepa ob upoštevanju člena 4(1), četrti stavek, Direktive 2002/21 in interesov podjetja, ki mu izvedbeni sklep koristi, pri čemer ti interesi izhajajo iz načel varstva zaupanja v pravo ali pravne varnosti, ne sme razveljaviti, ali pa je treba člen 4(1), prvi in tretji stavek, Direktive 2002/21 v povezavi s členom 47 Listine o temeljnih pravicah razlagati tako, da nacionalno sodišče lahko razveljavi izvedbeni sklep nacionalnega regulativnega organa, zaradi česar posledično odpadejo v njem določene obveznosti za čas pred sodno odločbo, če meni, da je to potrebno za zagotavljanje učinkovitega pravnega varstva za podjetje, ki je izpodbijalo sklep nacionalnega regulativnega organa, ki je bil namenjen izvrševanju obveznosti, določenih v pozneje razveljavljeni odločbi MTR?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 349, kakor je bila spremenjena.