KOMISIJA PROTI ŠVEDSKI 
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA 
PHILIPPA LÉGERJA, 
predstavljeni 12. maja 2005 1 
1. Komisija Evropskih skupnosti s to tožbo 
Sodišču predlaga, naj ugotovi, da Kraljevina 
Švedska ni izpolnila obveznosti iz člena 5 
Direktive Sveta 89/662/EGS z dne 11. decem­
bra 1989 o veterinarskih pregledih v trgovini 
znotraj Skupnosti glede na vzpostavitev 
notranjega trga 2. 
2. Komisija namreč tej državi članici očita, 
da ohranja sistem predhodne priglasitve za 
uvoznike določenih proizvodov živalskega 
izvora s poreklom iz drugih držav članic. I — Pravni okvir 
A — Pravo Skupnosti 
3. Direktiva 89/662 je del ukrepov, name­
njenih za postopno vzpostavitev notranjega 
trga, in sicer v sektorju proizvodov živalskega 
izvora. 3 
4. Da bi zagotovili prosti pretok kmetijskih 
proizvodov, ki je v skladu z drugo uvodno 
izjavo Direktive 89/662 „bistveni element 
skupne tržne ureditve", ta direktiva odstra¬ 
1 — Jezik izvirnika: francoščina. 
2 — UL L 395, str. 13. 3 — Ta direktiva se nanaša na proizvode živalskega izvora, zajete z 
direktivami o usklajevanju, naštetimi v Prilogi A k tej direktivi, 
pa tudi na proizvode iz Priloge B (proizvodi, ki niso predmet 
usklajevanja Skupnosti). Da bi vključili zlasti nove določbe iz 
„higienskega paketa" iz leta 2004, je Prilogo A nadomestilo 
besedilo iz člena 6, točka 2, Direktive Evropskega parlamenta 
in Sveta 2004/41/ES z dne 21. aprila 2004 o razveljavitvi 
nekaterih direktiv o higieni živil in zdravstvenih pogojih za 
proizvodnjo in dajanje na trg nekaterih proizvodov živalskega 
izvora, namenjenih za prehrano ljudi, in o spremembi direktiv 
Sveta 89/662/EGS in 92/118/EGS in Odločbe Sveta 95/408/ES 
(UL L 157, str. 33). 
I - 8791 
SKLEPNI PREDLOGI P. LÉGERJA — ZADEVA C-111/03 
njuje veterinarske ovire za razvoj prometa s 
proizvodi živalskega izvora znotraj 
Skupnosti. 
5. Natančneje, temeljni cilj Direktive 89/662 
je omejiti veterinarske preglede navedenih 
proizvodov na odpremni kraj. 4 
6. V peti uvodni izjavi te direktive je 
navedeno, da „je treba zaradi vzpostavitve 
notranjega trga, dokler ta cilj ni dosežen, dati 
večji pomen pregledom, ki se lahko izvajajo v 
odpremnem kraju, in organiziranju tistih 
pregledov, ki se lahko izvajajo v namembnem 
kraju; [...] takšna rešitev povzroči opustitev 
veterinarskih pregledov na notranjih mejah 
Skupnosti". 
7. V skladu s tem morajo države članice na 
podlagi člena 1 Direktive 89/662 zagotoviti, 
„da se veterinarski pregledi proizvodov 
živalskega izvora [...] brez poseganja v člen 
6 [5] ne izvajajo več na mejah, temveč v 
skladu s to direktivo". 8. „Veterinarski pregled" v skladu s členom 
2(1) navedene direktive pomeni „vsak fizični 
pregled in/ali upravno formalnost, ki velja za 
proizvode iz člena 1 in katerega neposredni 
ali drug namen je varovanje javnega zdravja 
ali zdravstveno varstvo živali". 
9. Poglavje I Direktive 89/662 se nanaša na 
„[p] regied [e] v državi porekla". V členu 3(1), 
prvi pododstavek, je zlasti določeno, da 
„[d]ržave članice zagotovijo, da so za trgo­
vino namenjeni samo proizvodi, na katere se 
nanaša člen 1, ki so bili dobljeni, pregledani, 
označeni in opremljeni z etiketo v skladu s 
pravili Skupnosti za zadevni namen ter jih 
spremlja zdravstveno spričevalo, veterinar­
sko spričevalo ali drug dokument, ki ga 
predvidevajo veterinarski predpisi 
Skupnosti". 
10. Poleg tega v skladu s členom 4(1) 
Direktive 89/662 „[o]dpremne države članice 
sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi za­
gotovijo, da izvajalci izpolnjujejo veterinarske 
zahteve na vseh stopnjah proizvodnje, skla­
diščenja, trženja in prevoza proizvodov iz 
člena 1". Te države članice morajo predvsem 
zagotoviti, da „se proizvodi, dobljeni v skladu 
z direktivami iz Priloge A, z veterinarskega 
vidika pregledajo enako, ne glede na to, ali so 
namenjeni za trgovino med državami člani­
cami ES ali za domači trg". 4 — Glej četrto uvodno izjavo. 
5 — V členu 6 Direktive 89/662 so našteti ukrepi, ki jih morajo 
države članice izvajati med pregledi, ki se izvajajo na krajih, 
kjer lahko proizvodi iz tretje države vstopijo na ozemlje 
Skupnosti. 
I - 8792 
KOMISIJA PROTI ŠVEDSKI 
11. Člen 4(2) navedene direktive tudi določa, 
da „[o]dpremne države članice sprejmejo 
ustrezne upravne, zakonske ali kazenske 
ukrepe, da kaznujejo vse kršitve veterinarske 
zakonodaje fizičnih ali pravnih oseb [...]". 
12. Poglavje II Direktive 89/662 je name­
njeno „pregledom ob prihodu v namembni 
kraj". V členu 5(1) je določeno: 
„Namembne države članice izvajajo nasled­
nje ukrepe: 
(a) Pristojni organ lahko v namembnih 
krajih blaga z naključnimi nediskrimi¬ 
natornimi veterinarskimi pregledi pre­
veri, ali so bile izpolnjene zahteve iz 
člena 3; istočasno lahko odvzame tudi 
vzorce. 
Poleg tega, kadar ima pristojni organ 
tranzitne države članice ali namembne 
države članice informacije, ki bi lahko 
vzbudile sum o kršitvi, se pregledi lahko 
izvajajo tudi med prevozom blaga čez 
njeno ozemlje, vključno s pregledi o 
ustreznosti, ki zadevajo prevozno 
sredstvo." 13. Nazadnje člen 5(3) Direktive 89/662 
določa, da „[i]zvajalci, ki jim proizvode 
dostavljajo iz druge države članice ali ki v 
celoti razdelijo serijo takšnih proizvodov, [...] 
morajo, če tako zahteva pristojni organ, 
prijaviti prihod proizvodov iz druge države 
članice, če je to potrebno za izvajanje 
pregledov, na katere se nanaša odstavek 1". 
14. Treba je tudi opozoriti, da so bila v 
okviru pristopa Kraljevine Švedske k Evrop­
ski uniji v zvezi s salmonelo določena 
dodatna jamstva pri dobavi določenih proiz­
vodov živalskega izvora, namenjenih v to 
državo članico. 6 
B — Nacionalno pravo 
15. Člen 8 odloka švedskega upravnega 
organa, pristojnega za prehrano, SLV FS 
6 — Teh dodatnih jamstev je bila deležna tudi Republika Finska. 
Glej Akt o pogojih pristopa Republike Avstrije, Republike 
Finske in Kraljevine Švedske ter o prilagoditvah pogodb, na 
katerih temelji Evropska unija (UL 1994, C 241, str. 21, in UL 
1995, L 1, str. 1): Priloga I - Seznam iz člena 29 Akta o 
pristopu - V. Kmetijstvo - E. Veterinarska in zootehnična 
zakonodaja (UL 1994, C 241, str. 132); glej zlasti poglavje 3 z 
naslovom „Javno zdravje". 
I - 8793 
SKLEPNI PREDLOGI P. LÉGERJA — ZADEVA C-111/03 
1998:39 z dne 15. decembra 1998 o veteri­
narskih pregledih za prehrambne proizvode 
živalskega izvora v prometu znotraj Skup­
nosti (v nadaljevanju: švedski odlok) določa, 
da je uvoznik oziroma njegov zastopnik 
dolžan najpozneje v 24 urah pred predvide­
nim časom prihoda o določenih proizvodih 
obvestiti pristojni nadzorni organ kraja, v 
katerem se nahaja prvi naslovnik blaga. 
16. Zadevni proizvodi so našteti v prilogi 3 k 
navedenemu odloku. Ni sporno, da se za vse 
proizvode iz švedskega predpisa uporablja 
Direktiva 89/662 7. 
17. „Prvi prejemnik" blaga v smislu člena 8 
švedskega odloka je v členu 2 odloka 
opredeljen kot „tisti, ki prvi na Švedskem 
prejme proizvode in jih predela v kraju 
prevzema prehrambnih proizvodov". Nave­
deni člen 2 tudi določa, da je „[p]rvi 
prejemnik lahko predelovalni obrat, trgovina 
na debelo ali na drobno, pakirnica, trgovina za obrate javne prehrane, hladilni ali zamrz­
ovalni obrat ali vsak drug prostor za 
skladiščenje blaga". Če je serija blaga raz­
deljena pri prevozu, se vsak od prejemnikov 
dela te serije šteje za prvega prejemnika". 8 
II - Predhodni postopek 
18. Potem ko je Komisija na podlagi prejete 
pritožbe v zvezi s to švedsko ureditvijo 
presodila, da je obveznost predhodne prigla­
sitve iz člena 8 švedskega odloka v nasprotju 
s členom 5 Direktive 89/662, je 9. julija 1999 
na Kraljevino Švedsko naslovila pisni 
opomin. 
19. Kraljevina Švedska je nanj odgovorila z 
dopisom z dne 8. septembra 1999, v katerem 
je zlasti navedla, da je bila obveznost 
predhodne priglasitve sprejeta izključno za­
radi lažjega opravljanja naključnih pregledov 
serij proizvodov, ki naj bi jih pristojni organ 
namembne države izvajal v skladu z določ­
bami Direktive 89/662. 
7 — Ali neposredno ali glede mletega mesa in mesnih pripravkov z 
napotitvijo na člen 10 Direktive Sveta 94/65/ES z dne 
14. decembra 1994 o pogojih za proizvodnjo in dajanje na 
trg mletega mesa in mesnih pripravkov (UL L 368, str. 10). Ta 
direktiva je bila razveljavljena z Direktivo 2004/41. 8 — Glej odgovor na tožbo, str. 3. 
I - 8794 
KOMISIJA PROTI ŠVEDSKI 
20. Ko se je Komisija seznanila s pojasnili 
švedske vlade, je menila, da ji ni treba 
spreminjati stališča. Zato je 21. decem­
bra 2001 na Kraljevino Švedsko naslovila 
obrazloženo mnenje, v katerem jo je pozvala, 
naj v dvomesečnem roku sprejme potrebne 
ukrepe za uskladitev s členom 5 Direkti­
ve 89/662. 
21. Švedska vlada je na to obrazloženo 
mnenje odgovorila z dopisom z dne 26. fe­
bruarja 2002. V njem je zlasti opozorila, da je 
odpremna država članica na podlagi členov 3 
in 4 Direktive 89/662 dolžna zagotoviti, da se 
za trgovino namenijo samo proizvodi, ki 
ustrezajo predpisom Skupnosti, in pojasnila, 
da so med skupnimi pravili, ki jih mora 
upoštevati navedena država, tudi jamstva v 
zvezi s salmonelo, ki so bila Kraljevini 
Švedski dodeljena ob pristopu k Evropski 
uniji. 
22. V zvezi s tem je švedska vlada trdila, da je 
cilj člena 8 izpodbijanega švedskega odloka 
omogočiti pristojnemu organu, da serije 
pregleda na podlagi vzorčenja ali da opravi 
nadzor serij iz obratov, ki navadno ne 
upoštevajo jamstev v zvezi s salmonelo. Da 
bi pristojni organ lahko izvedel takšne 
preglede, bi moral vnaprej vedeti, da uvoznik 
namerava uvoziti proizvode, na katere se 
nanaša navedeni odlok. 23. Komisije ta odgovor ni prepričal in na 
podlagi člena 226 ES je 12. marca 2003 v 
sodnem tajništvu Sodišča vložila to tožbo. 
III — Tožba 
24. Komisija je v tožbi prvotno predlagala 
Sodišču, naj „ugotovi, da [Kraljevina] Šved­
ska, s tem da ohranja sistem obvezne 
priglasitve in sanitarne preglede, ki velja za 
uvoznike določenih prehrambnih proizvodov 
živalskega izvora s poreklom iz drugih držav 
članic, ni izpolnila obveznosti iz člena 5 
Direktive Sveta 89/662/EGS z dne 11. decem­
bra 1989 o veterinarskih pregledih v trgovini 
znotraj Skupnosti glede na vzpostavitev 
notranjega trga". 9 
25. Vendar je Komisija v odgovoru navedla, 
da bi svoje ugotovitve v tem primeru rada 
9 — Moj poudarek. 
I - 8795 
SKLEPNI PREDLOGI P. LÉGERJA — ZADEVA C-111/03 
spremenila in se odpovedala očitku v zvezi s 
sanitarnimi pregledi, ki veljajo za uvoznike 
zadevnih proizvodov. 10 
26. Tako Komisija v okviru te tožbe Kralje­
vini Švedski očita samo, da je „ohranila 
sistem obvezne predhodne priglasitve za 
uvoznike določenih prehrambnih izdelkov 
živalskega izvora s poreklom iz drugih držav 
članic" 11, in to v nasprotju s členom 5 
Direktive 89/662. 
27. Navajam tudi, da je bilo Republiki Finski 
s sklepom predsednika Sodišča z dne 23. ju­
lija 2003 v tej zadevi dovoljeno intervenirati v 
podporo predlogom tožene stranke. 
IV — Presoja 
28. Iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, 
da sanitarni pregledi, ne glede na to, ali so sistematični ali ne, na mejah države članice 
ob uvozu živali ali proizvodov živalskega 
izvora s poreklom iz drugih držav članic 
pomenijo ukrepe, katerih učinek je enak 
količinskim omejitvam uvoza v smislu 
člena 28 ES. 
29. Sodišče je namreč presodilo, da „pred­
vsem zaradi rokov, povezanih s pregledi, in 
dodatnih prevoznih stroškov, ki jih ima na 
podlagi tega lahko uvoznik, zadevni pregledi 
lahko otežijo ali podražijo uvoz". 12 
30. Kot vemo, pa prepoved ukrepov, katerih 
učinek je enak količinskim omejitvam pri 
uvozu, velja samo ob upoštevanju upravičenj, 
ki jih določa pravo Skupnosti in zlasti člen 
30 ES. 
31. Vendar je treba poudariti, da iz ustaljene 
sodne prakse izhaja tudi, da „če [...] direktive 
Skupnosti določajo uskladitev ukrepov, ki so 
potrebni za zagotovitev varovanja zdravja 
živali in ljudi, in urejajo postopke Skupnosti 
10 — Glej točko 9. 
11 — Prav tam. 12 — Glej zlasti sodbo z dne 15. decembra 1976 v zadevi 
Simmenthal (35/76, Recueil, str. 1871, točka 14). V enakem 
smislu glej tudi sodbo z dne 22. junija 1994 v zadevi 
Deutsches Milch-Kontor (C-426/92, Recueil, str. I-2757, 
točka 20). 
I - 8796 
KOMISIJA PROTI ŠVEDSKI 
za nadzor nad njihovim upoštevanjem, upo­
raba člena [30 ES] ni več upravičena, in 
ustrezni pregledi se morajo izvesti, zaščitni 
ukrepi pa sprejeti v okviru, začrtanem z 
uskladitveno direktivo". 13 
32. Sodišče je že imelo priložnost uporabiti 
to načelo v zadevi, v kateri se je izpodbijal 
nemški predpis, na podlagi katerega se je za 
vsak uvoz sveže perutnine v Nemčijo upo­
rabljal postopek, ki je zlasti vključeval 
obveznost uvoznika, da blago pravočasno 
prijavi pri pristojnem nacionalnem vstopnem 
carinskem uradu. 14 
33. Sodišče je v tem primeru moralo pre­
soditi združljivost sistema pregledov na 
podlagi tega nacionalnega predpisa z uskla­
jenim sistemom pregledov, ki izhaja iz 
Direktive Sveta 71/118/EGS z dne 15. febru­arja 1971 o zdravstvenih problemih, ki 
vplivajo na trgovino s svežim perutninskim 
mesom 15, pa tudi iz Direktive Sveta 83/643/ 
EGS z dne 1. decembra 1983 o poenostavitvi 
fizičnih pregledov in upravnih postopkov pri 
prevozu blaga med državami članicami 16. 
34. Presodilo je, da „[o]b upoštevanju uskla­
jenega sistema sanitarnih pregledov, ki je 
uveljavljen s predpisi Skupnosti in temelji 
[...] na popolnem pregledu blaga v odpremni 
državi, ki nadomešča pregled v namembni 
državi, razlogi, povezani s potrebo po zaščiti 
javnega zdravja, ne morejo upravičiti poseb­
nih dodatnih omejitev, predpisanih za pre­
voznike ob prehodu meje". 17 
35. Zato je sklenilo, da je treba ugotoviti, da 
„Zvezna republika Nemčija, s tem ko od 
prevoznikov svežega perutninskega mesa 
sistematično zahteva predhodno prijavo bla­
ga za zagotovitev sistematičnih veterinarskih 
pregledov, ne izpolnjuje obveznosti, ki jih 13 — Moj poudarek. Glej sodbo z dne 5. oktobra 1977 v zadevi 
Tedeschi (5/77, Recueil, str. 1555, točka 35). V enakem 
smislu glej tudi sodbi z dne 5. aprila 1979 v zadevi Ratti 
(148/78, Recueil, str. 1629, točka 4) in z dne 8. novembra 1979 
v zadevi Denkavit Futtermittel (251/78, Recueil, str. 3369, 
točka 14). V skladu s Sodiščem splošna uporaba člena 30 ES 
ni več mogoča, ker direktive Skupnosti določajo uskladitev 
ukrepov, ki so potrebni za uresničitev posebnega cilja z 
uporabo navedenega člena; glej zlasti sodbi z dne 23. ma­
ja 1996 v zadevi Hedley Lomas (C-5/94, Recueil, str. I-2553, 
točka 18) in z dne 12. novembra 1998 v zadevi Komisija proti 
Nemčiji (C-102/96, Recueil, str. I-6871, točka 21). 
14 — Sodba z dne 28. novembra 1989 v zadevi Komisija proti 
Nemčiji (C-186/88, Recueil, str. 3997). 15 — UL L 55, str. 23. To je ena od direktiv, katerih namen je 
uskladitev zdravstvenih pogojev za proizvodnjo in dajanje na 
trg nekaterih proizvodov živalskega izvora. 
16 - UL L 359, str. 8. 
17 — Točka 16 (moj poudarek). 
I - 8797 
SKLEPNI PREDLOGI P. LÉGERJA — ZADEVA C-111/03 
ima na podlagi člena 30 Pogodbe EGS ter 
direktiv 71/118 [...] in 83/643". 18 
36. Ker gre za nacionalni predpis, ki je s tega 
vidika primerljiv s švedskim odlokom iz naše 
zadeve, ta sodba potrjuje načelo, v skladu s 
katerim za uvoznike ne morejo veljati „po­
sebne dodatne omejitve", kot je sistematična 
obvezna predhodna prijava uvoza določenih 
proizvodov živalskega izvora, ki presegajo 
okvir usklajenega sistema sanitarnih in/ali 
veterinarskih pregledov Skupnosti v trgovini 
z zadevnimi proizvodi znotraj Skupnosti. 
37. Menim, da lahko obrazložitev, ki jo je 
Sodišče sprejelo v tej zadevi, v veliki meri 
usmerja presojo, ki jo je treba opraviti v zvezi 
s švedskim sistemom predhodne priglasitve 
uvoza določenih proizvodov živalskega iz­
vora s poreklom iz drugih držav članic na 
Švedsko, kajti Direktiva 89/662 določa še 
večjo usklajenost pravil o veterinarskih pre­
gledih v trgovini znotraj Skupnosti glede na 
vzpostavitev notranjega trga. 38. Menim namreč, da so bili z Direk­
tivo 89/662 izčrpno usklajeni veterinarski 
pregledi, ki se v namembni državi članici 
lahko izvedejo za proizvode živalskega iz­
vora, na katere se nanaša. 
39. V podporo tej ugotovitvi poudarjam, da 
peta uvodna izjava navedene direktive priča o 
volji zakonodajalca Skupnosti po „organizi­
ranju tistih pregledov, ki se lahko izvajajo v 
namembnem kraju". Poleg tega določbe iz 
Poglavja II te direktive, ki se nanašajo na 
„preglede ob prihodu v namembni kraj", 
vsebujejo natančen in popoln opis obvezno­
sti namembnih držav članic ter strogo 
začrtan okvir proste presoje, ki jo imajo pri 
izvajanju teh določb. Poleg tega opozarjam, 
da je Sodišče na podlagi opisa bistvenih 
značilnosti Direktive 89/662 lahko navedlo, 
da „so bili pregledi, ki se lahko izvajajo v 
namembni državi, podrobno določeni". 19 
40. Zato je bila Kraljevina Švedska z vzpo­
stavitvijo sistema obvezne predhodne prigla­
sitve za uvoznike proizvodov živalskega 
izvora, na katere se nanaša Direktiva 89/662, 
dolžna ravnati v okviru usklajenega sistema 
veterinarskih pregledov Skupnosti v trgovini 
znotraj Skupnosti, ki je izšel iz te direktive. 18 — Ugotavljam, da čeprav se izrek te sodbe nanaša na 
„prevoznike" svežega perutninskega mesa, je po mojem 
mnenju treba ta splošni izraz razumeti, kot da obvezno 
vključuje uvoznike teh proizvodov, in to preprosto zato, ker 
je nacionalni predpis, ki ga je v tej zadevi izpodbijala 
Komisija, vseboval obveznost „uvoznika", da blago prijavi pri 
pristojnem nacionalnem vstopnem carinskem uradu (glej 
predstavitev nacionalnega predpisa v sodbi z dne 20. septem­
bra 1988 v zadevi Moormann, 190/87, Recueil, str. 4689, 
točka 3, in zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Nemčiji z 
dne 28. novembra 1989, točka 2). 19 — Zgoraj navedena sodba Komisija proti Nemčiji z dne 
12. novembra 1998, točka 5. 
I - 8798 
KOMISIJA PROTI ŠVEDSKI 
41. V zvezi s tem ni sporno, da izpodbijani 
švedski odlok uvaja obveznost predhodne 
priglasitve uvoza določenih proizvodov žival­
skega izvora s poreklom iz drugih držav 
članic, ki je sistematična in velja izključno za 
uvoznike. 
42. Opozarjam tudi, da usklajeni sistem 
veterinarskih pregledov, ki izhaja iz Direkti­
ve 89/662, vsebuje določbo o obveznosti 
prijave prihoda proizvodov živalskega izvora 
s poreklom iz drugih držav članic. Treba je 
torej ugotoviti, ali so podrobna pravila, ki jih 
švedski sistem prevzema od obvezne pred­
hodne priglasitve uvoza, v skladu s tistimi iz 
zadevne določbe, natančneje iz člena 5(3)(c) 
navedene direktive. 
43. Zato je treba pred tem razložiti Direktivo 
89/662, in sicer s preučitvijo njenega besedila 
in ciljev. 
44. Pri besedilu Direktive 89/662 se bom 
osredotočil na člen 5(3)(c), kajti očitni 
namen izpodbijanega švedskega sistema je 
izvajanje te posebne določbe iz te direktive. 45. Spomnim naj, da morajo v skladu s 
členom 5(3)(c) navedene direktive izvajalci, 
ki jim proizvode dostavljajo iz druge države 
članice ali ki v celoti razdelijo serijo takšnih 
proizvodov, „če tako zahteva pristojni organ, 
prijaviti prihod proizvodov iz druge države 
članice, ce je to potrebno za izvajanje 
pregledov, na katere se nanaša odstavek 1". 20 
46. Prvič, ugotavljam, da iz te določbe 
izrecno izhaja, da je prijava prihoda proiz­
vodov s poreklom iz druge države članice 
obvezna, „če tako zahteva pristojni organ". 21 
Na podlagi tega dela povedi lahko takoj 
sklepamo, da si zakonodajalec Skupnosti te 
obveznosti ni zamislil kot sistematične. 
47. Glede na besedilo te določbe se mi že 
sedaj vzbuja misel, da so izvajalci, ki jim 
proizvode dostavljajo iz druge države članice 
ali ki v celoti razdelijo serijo takšnih proiz¬ 
20 — Moj poudarek. 
21 — Pristojni organ je na podlagi člena 2, točka 4, Direktive 
89/662 opredeljen kot „centralni organ države članice, 
pristojen za izvajanje veterinarskih pregledov, ali drugi organ, 
kateremu je ta organ poveril navedeno pristojnost". 
I - 8799 
SKLEPNI PREDLOGI P. LÉGERJA — ZADEVA C-111/03 
vodov, samo na izrecno zahtevo pristojnega 
organa dolžni prijaviti prihod proizvodov s 
poreklom iz druge države članice. 
48. Drugič, opozarjam, da se mora takšna 
obveznost prijave, ki lahko velja za zgoraj 
navedene uvoznike, izvajati, „če je to po­
trebno za izvajanje pregledov, na katere se 
nanaša odstavek 1". 
49. V zvezi s tem naj spomnim, da so 
„pregledi, na katere se nanaša odstavek 1," 
v glavnem naključni nediskriminatorni vete­
rinarski pregledi, ki jih pristojni organ izvede 
v namembnih krajih blaga. 
50. Zdi se mi, da tudi sklicevanje na nujnost, 
ki velja v zvezi z obveznostjo prijave, 
potrjuje, da zakonodajalec Skupnosti ni imel 
namena tem izvajalcem predpisati sistema­
tične obveznosti prijave uvoza proizvodov 
živalskega izvora s poreklom iz drugih držav 
članic. 
51. Skratka, pristojni organ namembne dr­
žave članice lahko od prejemnikov zadevnih 
proizvodov zahteva prijavo njihovega priho­
da samo, če se izkaže, da je to nujno potrebno zaradi naknadne izvedbe naključnih in ne¬ 
diskriminatornih veterinarskih pregledov. 22 
52. Na tej stopnji razprave se mi torej zdi, da 
besedilo člena 5(3)(c) Direktive 89/662 do­
voljuje samo ad hoc izvajanje obveznosti 
prijave prihoda proizvodov s poreklom iz 
druge države članice. 
53. Poleg tega je treba ovreči enega od 
glavnih argumentov, ki jih je navedla Kra­
ljevina Švedska, in sicer nujno naravo 
obveznosti predhodne priglasitve uvoza, na 
podlagi katere naj bi pristojni organ nato 
lahko izvedel učinkovite naključne preglede v 
skladu z Direktivo 89/662. 
54. Čeprav dejansko lahko priznam, da 
takšna obveznost pomeni koristi pri načrto­
vanju in organizaciji naključnih fizičnih 
pregledov, ker pomeni vir podatkov za 
pristojni organ namembne države, pa na¬ 
22 — Zanimiva je ugotovitev, da tudi Uredba (ES) št. 882/2004 
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o 
izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje 
skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o 
zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL L 165, str. 1), 
povzema ta pojem, pri čemer mu dodaja merilo o „nujno 
potrebni" prijavi prihoda blaga. Njen člen 3(6) se tako glasi: 
„Pristojni organ namembne države članice lahko preveri 
skladnost živil in krme z zakonodajo o krmi in živilih z 
nediskriminacijskim preverjanjem. V obsegu, ki je nujno 
potreben za organizacijo uradnega nadzora, lahko države 
članice prosijo nosilce dejavnosti, ki jim je dostavljeno blago 
iz druge države članice, da poročajo o prispetju takšnega 
blaga." (Moj poudarek). 
I - 8800 
KOMISIJA PROTI ŠVEDSKI 
sprotno ne podpiram zamisli, da bi bila 
uvedba sistematične obveznosti predhodne 
priglasitve nujno potrebna za izvedbo na­
ključnih pregledov, ki so določeni z Direk­
tivo 89/662. 
55. Prvič, po mojem mnenju besedilo, ki ga 
je v členu 5(3)(c) uporabil zakonodajalec 
Skupnosti, nasprotuje obrazložitvi Kraljevine 
Švedske, kajti videli smo lahko, da ne soglaša 
s sistematično naravo takšne obveznosti 
priglasitve. Drugič, menim, da je učinkovitost 
naključnih pregledov zagotovljena v zadostni 
meri, če pristojni organ namembne države 
članice opravi ustrezno analizo tveganj. 23 
56. Sicer pa je treba poudariti, da je za­
konodajalec Skupnosti v členu 5(3) Direktive 
89/662 predvidel ukrepe, ki morajo prispe­
vati k zagotavljanju učinkovitosti naključnih 
veterinarskih pregledov. Takšna je na primer 
obveznost, da morajo izvajalci, ki jim proiz­
vode dostavljajo iz druge države članice ali ki 
v celoti razdelijo serijo takšnih proizvodov, 
hraniti register, v katerem so zabeležene 
takšne dostave. Enako velja za obveznost, na podlagi katere morajo „za obdobje 
najmanj šestih mesecev, ki ga določi pristojni 
organ, hraniti zdravstvena spričevala ali 
dokumente, na katere se nanaša člen 3, da 
jih predložijo pristojnemu organu, če bi 
slednji to zahteval". 24 
57. Švedska vlada povsem drugače razlaga 
člen 5(3)(c) Direktive 89/662, saj meni, da 
zakonodajalec Skupnosti ni opredelil časa in 
pogostnosti prijav, ki naj bi bila tako 
prepuščena v določitev državam članicam. 
58. S takšno razlago člena 5(3)(c) Direktive 
89/662 se ne strinjam povsem. Vendar je res, 
da niti čas niti pogostnost takšnih prijav nista 
natančno določena. Kljub temu se mi zdi 
jasno, da kot sem že pokazal, besedilo tega 
člena izključuje sistematično obveznost pri­
glasitve, kar lahko strogo omeji prosto 
presojo držav članic glede pogostnosti takš­
nih priglasitev. 
59. Nasprotno pa je treba priznati, da v zvezi 
s tem, kdaj se mora takšna priglasitev izvesti, 
besedilo člena 5(3)(c) Direktive 89/662 še 
zdaleč ni jasno. Samo na podlagi njegovega 
branja namreč ni mogoče ugotoviti, ali se 
23 — Takšno zamisel vsebuje člen 3(1) Uredbe št. 882/2004, ki 
zlasti določa, da se mora uradni nadzor živil izvesti „na 
podlagi tveganja". Takšno tveganje se lahko preuči na podlagi 
meril, kot je obstoj poročil o preteklosti nekaterih živali ali 
nekaterih nosilcev dejavnosti na področju živil. 24 — Glej člen 5(3)(b) in (d) Direktive 89/662. 
I - 8801 
SKLEPNI PREDLOGI P. LÉGERJA — ZADEVA C-I 11/03 
mora prihod proizvodov s poreklom iz druge 
države članice prijaviti pred vstopom teh 
proizvodov v namembno državo članico ali 
po njem. 
60. Glede tega je treba opozoriti, da v 
primerjavi s tem člen 5(2)(a) Direktive Sveta 
90/425/EGS z dne 26. junija 1990 o veteri­
narskih in zootehničnih pregledih, ki se 
zaradi vzpostavitve notranjega trga izvajajo 
v trgovini znotraj Skupnosti z nekaterimi 
živimi živalmi in proizvodi 25, uvaja obvez­
nost „vnaprej napovedati prihod živali ali 
proizvodov iz druge države članice in pred­
vsem značaj pošiljke in predvideni čas 
prihoda". 26 
61. Ker besedilo člena 5(3)(c) Direktive 
89/662 glede časa, v katerem je treba prijaviti 
prihod proizvodov s poreklom iz drugih 
držav članic, ni jasno, menim, da je treba ta 
člen razlagati tako, da ne izključuje uvedbe 
takšne obveznosti prijave uvoza pred priho­
dom blaga, vendar pa nasprotuje temu, da bi 
se takšna obveznost sistematično predpisala 
uvoznikom določenih proizvodov živalskega 
izvora s poreklom iz drugih držav članic. 62. Cilji Direktive 89/662, poleg tega da po 
mojem mnenju potrjujejo razlago, ki sem jo 
pravkar navedel in se opira na besedilo 
člena 5(3)(c) te direktive, po mojem mnenju 
kažejo na to, da je treba to razlagati tako, da 
nasprotuje temu, da bi bila takšna obveznost 
prijave predpisana izključno uvoznikom. 
63. V zvezi s tem naj spomnim, da zaradi 
zagotavljanja prostega pretoka kmetijskih 
proizvodov, ki je v skladu z drugo uvodno 
izjavo Direktive 89/662 „bistveni element 
skupne tržne ureditve", ta direktiva odstra­
njuje veterinarske ovire za razvoj prometa s 
proizvodi živalskega izvora znotraj 
Skupnosti. 
64. Natančneje, temeljni cilj Direktive 89/662 
je omejiti veterinarske preglede navedenih 
proizvodov na odpremni kraj. 27 
65. V peti uvodni izjavi te direktive je 
navedeno, da „je treba zaradi vzpostavitve 
notranjega trga, dokler ta cilj ni dosežen, dati 
25 — UL L 224, str. 29. 
26 — Moj poudarek. 27 — Glej četrto uvodno izjavo. 
I - 8802 
KOMISIJA PROTI ŠVEDSKI 
večji pomen pregledom, ki se lahko izvajajo v 
odpremnem kraju, in organiziranju tistih 
pregledov, ki se lahko izvajajo v namembnem 
kraju; [...] takšna rešitev povzroči opustitev 
veterinarskih pregledov na notranjih mejah 
Skupnosti". 
66. V skladu s tem morajo države članice na 
podlagi člena 1 Direktive 89/662 zagotoviti, 
„da se veterinarski pregledi proizvodov 
živalskega izvora [...] brez poseganja v člen 
6 ne izvajajo več na mejah, temveč v skladu s 
to direktivo". 
67. Ob upoštevanju teh elementov menim, 
da je dejstvo, da za uvoznike v okviru 
sistema, ki so ga uvedli švedski organi, velja 
sistematična obveznost predhodne priglasit­
ve določenih proizvodov živalskega izvora s 
poreklom iz drugih držav članic, v nasprotju 
s ciljem odprave pregledov na mejah in tudi s 
ciljem omejitve pregledov, ki se lahko izvedejo 
v namembni državi. 
68. Enako kot Komisija namreč menim, da je 
sistematična obveznost predhodne priglasit­
ve iz švedskega predpisa oblika pregleda na mejah, in to v delu, v katerem velja za 
uvoznike 28. Prispeva namreč k ohranitvi 
ovire za vstop proizvodov živalskega izvora, 
uvoženih iz drugih držav članic, na švedsko 
ozemlje in tako pomaga ohranjati notranjo 
mejo. 
69. Pojem „izvajalci, ki jim proizvode do­
stavljajo iz druge države članice ali ki v celoti 
razdelijo serijo takšnih proizvodov" iz člena 
5(3) Direktive 89/662 vsekakor lahko raz­
lagamo dobesedno, kot da vključuje uvoznike 
proizvodov živalskega izvora s poreklom iz 
drugih držav članic. 
70. Vendar se mi zdi, da takšna razlaga ni v 
skladu z željo zakonodajalca Skupnosti po 
odpravi pregledov na notranjih mejah Skup­
nosti. 
71. Poleg tega naj pripomnim, da se je 
zakonodajalec Skupnosti zaradi uresničitve 
tega cilja, ki je nujno potreben za vzpostavi­
tev notranjega trga, odločil za zelo široko 
opredelitev pojma „veterinarski pregled". 
Opozorim naj, da ta pojem v skladu s 
28 — Po mnenju Komisije je „treba besedo ,meje' tukaj razumeti v 
njenem pravnem in ne toliko fizičnem pomenu" (glej tožbo, 
točki 20 in 21). 
I - 8803 
SKLEPNI PREDLOGI P. LÉGERJA — ZADEVA C-111/03 
členom 2, točka 1, Direktive 89/662 namreč 
pomeni, „vsak fizični pregled in/ali upravno 
formalnost, ki velja za proizvode iz člena 1 in 
katerega neposredni ali drug namen je 
varovanje javnega zdravja ali zdravstveno 
varstvo živali" 29 
72. Ob upoštevanju teh elementov je po 
mojem mnenju treba ugotoviti, da Direk­
tiva 89/662 prepoveduje sistematično izpol­
njevanje take upravne formalnosti s strani 
uvoznika, kajti takšen ukrep prispeva k 
ohranitvi notranjih mej, kar je v popolnem 
nasprotju s ciljem odprave veterinarskih 
pregledov na notranjih mejah, ki mu za­
konodajalec Skupnosti sledi z Direk­
tivo 89/662. 
73. Poleg tega podobno kot Komisija me­
nim, da je takšen ukrep v nasprotju s ciljem o 
omejitvi pregledov, ki se lahko izvajajo v 
namembni državi. V tem smislu je treba 
vztrajati pri tem, da so bili, kot smo lahko 
videli prej v okviru Direktive 89/662, pre­
gledi, ki se lahko izvajajo v namembni državi, 
izčrpno ali z drugimi besedami „podrobno" 30 
določeni. Zato upravna formalnost, ki jo uvede namembna država članica in katere 
podrobna pravila za izvajanje presegajo okvir, 
začrtan z Direktivo 89/662, pomeni kršitev 
navedene direktive. 
74. Zato na podlagi teh ugotovitev menim, 
da je treba Direktivo 89/662 in zlasti njen 
člen 5(3)(c) razlagati tako, da nasprotuje 
temu, da bi namembna država članica uvedla 
sistematično obveznost predhodne priglasit­
ve uvoza za uvoznike določenih proizvodov 
živalskega izvora s poreklom iz drugih držav 
članic. 
75. Ker sistem, ki ga je vzpostavil švedski 
odlok, vključuje takšno sistematično obvez­
nost za uvoznike, menim, da ga je treba šteti 
za neskladnega z Direktivo 89/662. 
76. Preden zaključim, bi rad podal nekaj 
ugotovitev v zvezi s trditvami, ki jih je v 
predhodnem postopku navedla Kraljevina 
Švedska, ko je v bistvu trdila, da je njen 
nacionalni sistem priglasitve uvoza nujno 
potreben za preverjanje, ali druge države 
članice upoštevajo pravila Skupnosti v zvezi s 
salmonelo. 29 — Moj poudarek. 
30 — Zgoraj navedena sodba Komisija proti Nemčiji z dne 
12. novembra 1998. 
I - 8804 
KOMISIJA PROTI ŠVEDSKI 
77. V zvezi s tem je treba spomniti, da so bila 
v okviru pristopa Kraljevine Švedske k 
Evropski uniji določena dodatna jamstva v 
zvezi s salmonelo pri dobavi določenih 
proizvodov živalskega izvora, namenjenih v 
to državo članico. 31 
78. Takšna jamstva za sveže perutninsko 
meso so bila na primer uvedena z Odločbo 
Sveta 95/411/EGS z dne 22. junija 1995 o 
določitvi predpisov za mikrobiološko pre­
skušanje na salmonelo z vzorčenjem svežega 
perutninskega mesa, namenjenega na Finsko 
in Švedsko 32. Člen 2 te odločbe tako določa, 
da se „[s]veže meso perutnine, namenjeno na 
Finsko in Švedsko, mikrobiološko preskusi 
na salmonelo, v skladu s Prilogo, z vzorče­
njem v matični ustanovi". To pravilo se ne 
uporablja, če gre za obrat, za kateri velja 
program pregledov v zvezi s salmonelo, enakovreden programu, ki ga izvajata Repu­
blika Finska in Kraljevina Švedska. 33 
79. Iz spisa je razvidno, da naj bi bil švedski 
sistem sistematične priglasitve uvoza dolo­
čenih proizvodov živalskega izvora, ki je izšel 
iz švedskega odloka, uveden zaradi dvomov, 
ki jih je imela Kraljevina Švedska glede 
upoštevanja jamstev v zvezi s salmonelo v 
določenih odpremnih državah članicah. 
80. V zvezi s tem bi rad opozoril, da cilj o 
odpravi veterinarskih pregledov na notranjih 
mejah Skupnosti, kot je navedeno v šesti 
uvodni izjavi Direktive 89/662, „pomeni 
večje zaupanje v veterinarske preglede, ki 
jih izvaja odpremna država". 
81. Če proizvod živalskega porekla, ki pride 
iz druge države članice, spremlja zdravstveno 
spričevalo, veterinarsko spričevalo ali drug 
dokument, ki ga predvidevajo veterinarski 
predpisi, se mora torej šteti, da ustreza 
veljavnim predpisom na ravni Skupnosti. 
31 — Glej opombo 6. 
32 — UL L 243, str. 29. Podobna jamstva so bila določena z 
Odločbo Sveta 95/409/ES z dne 22. junija 1995 o pravilih 
mikrobiološkega preskušanja z vzorčenjem svežega govejega, 
telečjega in prašičjega mesa, namenjenega na Finsko in 
Švedsko (UL L 243, str. 21). 33 — Glej člen 3 Odločbe 95/411. Enaka pravila veljajo za sveže 
goveje, telečje in prašičje meso na podlagi členov 2 in 3 
Odločbe 95/409. 
I - 8805 
SKLEPNI PREDLOGI P. LÉGERJA — ZADEVA C-111/03 
82. Členi 7, 8 in 9 Direktive 89/662 določajo 
postopek, ki ga mora izvesti namembna 
država članica, če se med pregledom, oprav­
ljenim v namembnem kraju pošiljke, ali med 
prevozom izkaže, da takšen proizvod lahko 
ogrozi javno zdravje. Tako je na primer 
Sodišče lahko presodilo, da „če je Zvezna 
republika Nemčija med odobrenimi pregledi 
in na podlagi svojih metod ugotovila, da je 
uvoženo blago oddajalo izrazit spolni vonj in 
zato ni bilo primerno za prehrano ljudi, kar 
je primer iz člena 7(1)(b) Direktive 89/662, bi 
ta država morala začeti postopek iz člena 8 
iste direktive in nemudoma stopiti v stik s 
pristojnim organom odpremne države člani­
ce, ki je v tem primeru Kraljevina Danska". 
Nemški organi torej niso imeli pravice 
enostransko izjaviti, da je metoda, ki se 
imenuje „spremenjeni encimski imunski test 
profesorja Clausa" in s katero se lahko 
ugotovi takšen vonj, obvezna v vseh prime­
rih, ter tako zavrniti odobritev zdravstvene 
ustreznosti mesa, ki je bilo uvoženo in 
pregledano po danski metodi s skatolom, 
ne da bi izvedli poseben postopek, ki ga 
določa člen 8 Direktive 89/662. 34 
83. Poleg tega člen 9 navedene direktive 
uvaja „varstveni sistem, katerega cilj je nadomestiti morebiti neskladne začasne za­
ščitne ukrepe, ki jih ob hujši nevarnosti v 
nujnih primerih sprejmejo države članice". 35 
84. Na podlagi teh ugotovitev lahko trdim, 
da mora namembna država članica pri 
dvomu o izpolnjevanju pravil Skupnosti v 
zvezi s salmonelo v odpremni državi članici 
uporabiti postopke in zaščitne ukrepe, ki jih 
določa Direktiva 89/662. Ne more enostran­
sko sprejeti dodatnih nacionalnih ukrepov, ki 
presegajo določbe navedene direktive o 
določitvi usklajenega sistema veterinarskih 
pregledov v trgovini z nekaterimi proizvodi 
živalskega izvora znotraj Skupnosti. 
85. Takšna razlaga je v skladu z enim od 
temeljnih načel pravnega reda Skupnosti, v 
skladu s katerim morajo države članice 
postopati v okviru postopkov in pravnih 
sredstev, ki jih določa Pogodba ES, če menijo, 
da kaka druga država članica ne izpolnjuje 
svojih obveznosti na podlagi prava 
Skupnosti. 36 
34 — Zgoraj navedena sodba Komisija proti Nemčiji z dne 
12. novembra 1998, točki 37 in 41. 35 — Sodba z dne 5. decembra 2000 v zadevi Eurostock (C-477/98, 
Recueil, str. I-10695, točka 59). 
36 — Glej zlasti sodbi z dne 13. novembra 1964 v združenih 
zadevah Komisija proti Luksemburgu in Belgiji (90/63 in 
91/63, Recueil, str. 1217) ter z dne 25. septembra 1979 v 
zadevi Komisija proti Franciji (232/78, Recueil, str. 2729, 
točka 9). 
I - 8806 
KOMISIJA PROTI ŠVEDSKI 
V — Predlog 
86. Ob upoštevanju vseh teh ugotovitev predlagam Sodišču, naj: 
1. ugotovi, da Kraljevina Švedska s tem, da je za uvoznike nekaterih proizvodov 
živalskega izvora s poreklom iz drugih držav članic ohranila sistematično 
obveznost predhodne priglasitve uvoza navedenih proizvodov, ni izpolnila 
obveznosti iz Direktive Sveta 89/662/EGS z dne 11. decembra 1989 o 
veterinarskih pregledih v trgovini znotraj Skupnosti glede na vzpostavitev 
notranjega trga in zlasti člena 5(3)(c). 
2. Kraljevini Švedski naloži plačilo stroškov postopka. 
I - 8807