ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Člen 1(1) in člen 8(1)(c) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da je evropski nalog za prijetje mogoče izdati na podlagi sodne odločbe odreditvene države članice, s katero je odrejena izvršitev kazni, ki jo je izreklo sodišče tretje države, v tej državi članici, če je bila zadevna sodba na podlagi dvostranskega sporazuma med tema državama priznana z odločbo sodišča odreditvene države članice. Vendar je izdaja evropskega naloga za prijetje pogojena, prvič, s tem, da je bila zahtevana oseba obsojena na kazen odvzema prostosti najmanj štirih mesecev, in drugič, s tem, da so bile v postopku, v katerem je bila v tretji državi izdana sodba, ki je bila pozneje priznana v odreditveni državi članici, spoštovane temeljne pravice in zlasti obveznosti, ki izhajajo iz členov 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
1.

Republika Avstrija s tem, da je iz posebne ureditve davka na dodano vrednost (DDV) za potovalne agencije izključila potovalne storitve, ki se opravijo za davčne zavezance, ki te storitve uporabljajo za svoje podjetje, in s tem da je potovalnim agencijam, v delu v katerem se ta posebna ureditev uporablja zanje, dovolila, da davčno osnovo za DDV določijo pavšalno za skupine storitev ali za vse v nekem davčnem obdobju opravljene storitve, ni izpolnila obveznosti iz člena 73 in členov od 306 do 310 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.
C 110/11

Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 4. februarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – JCM Europe (UK) Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Zadeva C-760/19) (1)

(Predhodno odločanje - Carinska unija - Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifna uvrstitev - Tarifni številki 8472 in 9031 - Validator bankovcev in blagajniški predali - Naprava za vgradnjo v gostujočo napravo in priklop na zunanji gostiteljski krmilnik - Izvedbena uredba (EU) 2016/1760 - Veljavnost)

(2021/C 110/09)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: JCM Europe (UK) Ltd

Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Izrek

Pri preučitvi postavljenih vprašanj ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi vplival na veljavnost Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2016/1760 z dne 28. septembra 2016 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo.

(1) UL C 19, 20.1.2020.
1.

Člen 12(1)(a), drugi stavek, Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite je treba razlagati tako, da je treba za ugotovitev, ali je zaščita ali pomoč Agencije Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje palestinskih beguncev na Bližnjem vzhodu (UNRWA) prenehala, v okviru posamične presoje vseh upoštevnih elementov zadevnega položaja upoštevati vse sektorje območja delovanja UNRWA, na ozemlje katerih ima oseba brez državljanstva palestinskega rodu, ki je zapustila to območje, konkretno možnost varno vstopiti in tam ostati.
1.

Italijanska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2013/59/Euratom z dne 5. decembra 2013 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja in o razveljavitvi direktiv 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom in 2003/122/Euratom in s tem, da Evropski komisiji ni sporočila besedila določb nacionalnega prava, potencialno sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva, ni izpolnila obveznosti iz člena 106(1) in (3) te direktive.
3.

Člen 146(1)(b) in člen 147 Direktive 2006/112 ter načeli davčne nevtralnosti in sorazmernosti je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni praksi, v skladu s katero davčna uprava davčnemu zavezancu samodejno zavrne upravičenost do oprostitve plačila davka na dodano vrednost (DDV), določene v kateri koli od teh določb, če ugotovi, da je ta davčni zavezanec obrazec, na podlagi katerega je zadevni pridobitelj uveljavljal oprostitev, določeno v tem členu 147, izdal v slabi veri, čeprav ni sporno, da je zadevno blago zapustilo ozemlje Evropske unije. V takih okoliščinah je treba upravičenost do oprostitve plačila DDV, določene v tem členu 146(1)(b), zavrniti, če zaradi kršitve formalne zahteve ni mogoče predložiti trdnega dokaza, da so bile vsebinske zahteve za uporabo te oprostitve izpolnjene, ali če se dokaže, da je navedeni davčni zavezanec vedel ali bi moral vedeti, da je bila zadevna transakcija povezana z goljufijo, ki ogroža delovanje skupnega sistema DDV.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Repsol Petróleo, SA/Administración General del Estado

(Zadeva C-44/19) (1)

(Predhodno odločanje - Direktiva 2003/96/ES - Obdavčitev energentov in električne energije - Člen 21(3) - Nenastanek obdavčljivega dogodka - Poraba energentov na območju obrata, v katerem so bili proizvedeni, za proizvodnjo končnih energentov, pri kateri so neizogibno pridobljeni tudi proizvodi, ki niso energenti)

(2021/C 35/06)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Supremo

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Repsol Petróleo, SA

Tožena stranka: Administración General del Estado

Izrek

Člen 21(3), prvi stavek, Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije je treba razlagati tako, da se, kadar se v obratu, v katerem se proizvajajo energenti, namenjeni za uporabo kot gorivo za ogrevanje ali pogonsko gorivo, uporabljajo energenti, ki so bili proizvedeni v tem istem obratu, in se s tem postopkom neizogibno pridobijo tudi proizvodi, ki niso energenti in ki imajo ekonomsko vrednost, za del porabe, ki pripelje do pridobitve teh proizvodov, ki niso energenti, ne uporabi izjema glede obdavčljivega dogodka, ki ima za posledico naložitev plačila trošarine na energente, predvidena v tej določbi.

(1) UL C 155, 6.5.2019.
1.

Kraljevina Španija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih nacionalnih predpisov za uskladitev s členom 9(3) Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES, ki se nanaša na namestitev individualnih merilnih naprav za porabo ogrevanja, hlajenja in tople vode v stavbah, ni izpolnila obveznosti iz te določbe.
2.

Družbama Intercept Pharma Ltd in Intercept Pharmaceuticals Inc. se naloži, da poleg svojih nosita tudi stroške Evropske agencije za zdravila (EMA).
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. oktobra 2020 – Bank Refah Kargaran/Svet Evropske unije, Evropska komisija

(Zadeva C-134/19 P) (1)

(Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) - Člen 29 PEU - Člen 215 PDEU - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran - Škoda, ki naj bi pritožnici nastala zaradi vpisa in ohranitve njenega imena na seznamu oseb in subjektov, katerih sredstva in gospodarski viri so bili zamrznjeni - Odškodninska tožba - Pristojnost Sodišča za odločanje o zahtevku za povrnitev škode, ki naj bi nastala zaradi omejevalnih ukrepov, določenih s sklepi s področja SZVP - Dovolj resna kršitev pravnega pravila, katerega namen je podeliti pravice posameznikom - Nezadostna obrazložitev aktov, s katerimi so bili uvedeni omejevalni ukrepi)

(2020/C 414/03)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnica: Bank Refah Kargaran (zastopnika: J.-M. Thouvenin in I. Boubaker, avocats)

Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in V. Piessevaux, agenta), Evropska komisija (zastopniki: sprva R. Tricot, C. Zadra in A. Tizzano, nato L. Gussetti, A. Bouquet, R. Tricot in J. Roberti di Sarsina, agenti)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Bank Refah Kargaran se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasil Svet Evropske unije.

3. Evropska komisija nosi svoje stroške.

(1) UL C 172, 20.5.2019.
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 16. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UAB „Skonis ir kvapas“/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Zadeva C-674/19) (1)

(Predhodno odločanje - Struktura in stopnje trošarine, ki velja za tobačne izdelke - Direktiva 2011/64/EU - Člen 2(2) - Člen 5(1) - Pojem „izdelki, ki v celoti ali deloma vsebujejo snovi, ki niso tobak“ - Pojem „tobak za kajenje“ - Tobak za vodno pipo)

(2020/C 390/21)

Jezik postopka: litovščina

Predložitveno sodišče

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: UAB „Skonis ir kvapas“

Tožena stranka: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Ob udeležbi: Vilniaus teritorinė muitinė

Izrek

Člena 2 in 5 Direktive Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke je treba razlagati tako, da je treba tobak za vodno pipo, ki vsebuje tobak v vsebnosti 24 % ter druge snovi, kot so sladkorni sirup, glicerin, aromatične snovi in konzervans, opredeliti kot „izdelek, ki […] deloma vsebuje […] snovi, ki niso tobak“, in „tobak za kajenje“ v smislu teh določb ter ga je treba kot celoto in ne glede na to, katere snovi, ki niso tobak, vsebuje, šteti za tobak za kajenje, ki se obdavči s trošarino na tobak.

(1) UL C 413, 9.12.2019.
1.

Člen 4(1), prvi pododstavek, točka (c), Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine je treba razlagati tako, da je datum, na katerega se je treba sklicevati za ugotovitev, ali je državljan tretje države ali neporočena oseba brez državljanstva mladoleten otrok v smislu te določbe, tisti datum, na katerega je vložena prošnja za vstop in bivanje za združitev družine za mladoletne otroke, in ne tisti, na katerega pristojni organi te države članice odločajo o tej prošnji, po potrebi po vložitvi pravnega sredstva zoper odločbo o zavrnitvi take prošnje.
2.

Člen 15(3) Pogodbe Svetovne organizacije za intelektualno lastnino (WIPO) o izvedbah in fonogramih ter člen 8(2) Direktive 2006/115 je treba v sedanjem stanju prava Unije razlagati tako, da pridržki, ki so jih na podlagi tega člena 15(3) priglasile tretje države in katerih učinek je omejitev pravice do enkratnega pravičnega nadomestila, določene v členu 15(1) Pogodbe WIPO o izvedbah in fonogramih, na njihovem ozemlju, v Evropski uniji ne pripeljejo do omejitev pravice iz tega člena 8(2) za državljane teh tretjih držav, vendar lahko zakonodajalec Unije te omejitve vseeno uvede, če so v skladu z zahtevami iz člena 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Navedeni člen 8(2) torej nasprotuje temu, da država članica omeji pravico do enkratnega pravičnega nadomestila za izvajalce in proizvajalce fonogramov, ki so državljani navedenih tretjih držav.
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 9. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – Direktor na Teritorialna direktsiya Yugozapadna Agentsiya „Mitnitsi“, pravni naslednik Mitnitsa Aerogara Sofia/„Curtis Balkan“ EOOD

(Zadeva C-76/19) (1)

(Predhodno odločanje - Carinska unija - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 32(1)(c) - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Člen 157(2), člen 158(3) in člen 160 - Določitev carinske vrednosti - Uskladitev - Avtorski honorarji za vrednoteno blago - Avtorski honorarji, ki so „pogoj za prodajo“ vrednotenega blaga - Avtorski honorarji, ki jih je kupec plačal svoji matični družbi kot nadomestilo za tehnološko znanje, ki je potrebno za izdelavo končnih izdelkov - Blago, pridobljeno pri tretjih osebah, ki je sestavni del, ki se vključi v proizvode, ki so zajeti z licenco)

(2020/C 287/08)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Varhoven administrativen sad

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Direktor na Teritorialna direktsiya Yugozapadna Agentsiya „Mitnitsi“, pravni naslednik Mitnitsa Aerogara Sofia

Tožena stranka:„Curtis Balkan“ EOOD

Izrek

Člen 32(1)(c) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti v povezavi s členom 157(2), členom 158(3) in členom 160 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913/92 je treba razlagati tako, da je treba sorazmeren del zneska avtorskih honorarjev, ki jih družba plača svoji matični družbi kot nadomestilo za zagotovljeno tehnološko znanje za izdelavo končnih izdelkov, prišteti dejansko plačani ali plačljivi ceni za uvoženo blago v okoliščinah, ko je bilo to blago namenjeno temu, da se skupaj z drugimi komponentami vključi v sestavo teh končnih proizvodov, in ki ga je prva družba pridobila od prodajalcev, ki so ločeni od matične družbe, če

— avtorski honorarji niso bili vključeni v dejansko plačano ali plačljivo ceno za to blago;

— se nanašajo na uvoženo blago, kar pomeni, da obstaja dovolj tesna povezava med temi avtorskimi honorarji in tem blagom;

— je plačilo avtorskih honorarjev pogoj za prodajo tega blaga, tako da ob neplačilu tega avtorskega honorarja ne bi prišlo do sklenitve prodajnih pogodb v izbrani obliki niti posledično do dobave blaga, in

— je mogoče izvesti ustrezno porazdelitev avtorskih honorarjev na podlagi objektivnih in določljivih podatkov, kar mora preveriti predložitveno sodišče ob upoštevanju vseh upoštevnih elementov, med drugim pravnih in dejanskih razmerij med kupcem, prodajalci in dajalcem licence.

(1) UL C 155, 6.5.2019.
1.

Pojem „običajno upravljanje območij, kakršno je opredeljeno v popisu habitata ali ciljnih dokumentih ali kakršno so predhodno izvajali lastniki ali izvajalci“ iz druge alinee tretjega odstavka Priloge I k Direktivi 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode je treba razumeti tako, da na eni strani zajema vsak ukrep gospodarjenja ali organizacije, ki lahko vpliva na zavarovane vrste in naravne habitate, ki so na nekem območju, in kot izhaja iz dokumentov o upravljanju, ki so jih države članice sprejele na podlagi Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst in Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic ter ki se po potrebi razlagajo ob upoštevanju predpisov nacionalnega prava, s katerimi sta bili ti zadnjenavedeni direktivi preneseni, oziroma če teh ni, tistih, ki so združljivi s smislom in ciljem teh direktiv, in na drugi strani vsak ukrep gospodarjenja ali organizacije, ki se šteje za običajnega, splošno priznanega in uveljavljenega ter ki so ga lastniki ali izvajalci izvajali dovolj dolgo do nastanka škode, ki je s tem ukrepom povzročena zavarovanim vrstam in naravnim habitatom, pri čemer morajo biti vsi ti ukrepi tudi združljivi s cilji, na katerih temeljita direktivi 92/43 in 2009/147, in zlasti s splošno sprejetimi kmetijskimi praksami.
Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 11. junija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španija) – WT/Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

(Zadeva C-448/19) (1)

(Predhodno odločanje - Status državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas - Direktiva 2003/109/ES - Člen 12 - Sprejetje odločbe o izgonu zoper rezidenta za daljši čas - Dejavniki, ki jih je treba upoštevati - Nacionalna sodna praksa - Neupoštevanje teh elementov - Združljivost - Direktiva 2001/40/ES - Medsebojno priznavanje odločb o izgonu državljanov tretjih držav - Upoštevnost)

(2020/C 271/26)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: WT

Tožena stranka: Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

Izrek

Člen 12 Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki – tako kot se razlaga v nacionalni sodni praksi ob sklicevanju na Direktivo Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav – določa izgon vsakega državljana tretje države, ki ima dovoljenje za prebivanje za daljši čas in ki je storil kaznivo dejanje, za katero je zagrožena zaporna kazen vsaj enega leta, ne da bi bilo treba preučiti, ali ta državljan tretje države pomeni dejansko in dovolj resno grožnjo za javni red ali za javno varnost, niti upoštevati dolžine njegovega prebivanja na ozemlju te države članice, njegove starosti, posledic zanj in za njegove družinske člane ter njegove povezanosti z državo članico prebivanja ali nepovezanosti z njegovo matično državo.

(1) UL C 328, 30.9.2019.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. junija 2020 – Satelitski center Evropske unije/KF, Svet Evropske unije

(Zadeva C-14/19 P) (1)

(Pritožba - Zaposleni Satelitskega centra Evropske unije (Satcen) - Pogodbeni uslužbenec Satcen - Pritožbe zaradi psihičnega nadlegovanja - Upravna preiskava - Prošnja za pomoč - Začasna odstranitev uslužbenca z delovnega mesta - Disciplinski postopek - Odstranitev uslužbenca z delovnega mesta - Komisija za pritožbe pri Satcen - Podelitev izključne pristojnosti za odločanje v sporih zaposlenih Satcen - Ničnostna tožba - Člen 263, prvi in peti odstavek, PDEU - Odškodninska tožba - Člen 268 PDEU - Pristojnost sodišča Unije - Dopustnost - Izpodbojni akti - Pogodbena narava spora - Člena 272 in 274 PDEU - Učinkovito sodno varstvo - Člen 24(1), drugi pododstavek, zadnji stavek, PEU - Člen 275, prvi odstavek, PDEU - Načelo enakega obravnavanja - Obveznost obrazložitve, ki jo ima Splošno sodišče - Izkrivljanje dejstev in dokazov - Pravica do obrambe - Načelo dobrega upravljanja)

(2020/C 279/09)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Satelitski center Evropske unije (zastopnik: A. Guillerme, avocate)

Drugi stranki v postopku: KF (zastopnika: N. Macaulay, barrister, in A. Kunst, Rechtsanwältin), Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in A. Vitro, agenta)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Satelitskemu centru Evropske unije (Satcen) se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške KF.

3. Svet Evropske unije nosi svoje stroške.

(1) UL C 164, 13.5.2019.
Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Hongrie) – UO/Készenléti Rendőrség

(Zadeva C-211/19) (1)

(Predhodno odločanje - Socialna politika - Zaščita varnosti in zdravja delavcev - Direktiva 2003/88/ES - Področje uporabe - Izjema - Člen 1(3) - Direktiva 89/391/EGS - Člen 2(2) - Dejavnosti policijskih enot za hitro posredovanje)

(2020/C 240/29)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: UO

Tožena stranka: Készenléti Rendőrség

Izrek

Člen 1(3) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da se člen 2, točki 1 in 2, te direktive uporablja za pripadnike organov javnega reda, ki opravljajo naloge nadzora na zunanjih mejah države članice v primeru prihoda državljanov tretjih držav na navedene meje, razen če iz vseh upoštevnih okoliščin izhaja, da se naloge izvajajo v okviru izrednih dogodkov, katerih resnost in obseg zahtevata sprejetje ukrepov, ki so nujni za zaščito življenja, zdravja in varnosti skupnosti ter katerih ustrezna izvršitev bi bila ogrožena, če bi bilo treba upoštevati vsa pravila, določena z navedeno direktivo, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 187, 3.6.2019.
1.

Člen 1(10) in člen 11 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1336/2013 z dne 13. decembra 2013, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta določbi nacionalnega prava, ki organizacijsko avtonomijo malih lokalnih skupnosti za uporabo centralnega nabavnega organa omejuje na samo dva izključno javna organizacijska modela brez sodelovanja zasebnih subjektov ali podjetij.
1.

Republika Finska s tem, da je od leta 2011 do vključno leta 2019 redno dovoljevala izdajo dovoljenj za spomladanski lov na samca navadne gage (Somateria mollissima) v provinci Åland (Finska), ni izpolnila obveznosti iz člena 7(4) in člena 9(1)(c) Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 14. maja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – EIS GmbH/TO

(Zadeva C-266/19) (1)

(Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2011/83/EU - Člen 6(1)(c) in (h) ter (4) - Priloga I(A) - Pravica do odstopa od pogodbe - Informacije, ki jih morajo trgovci zagotoviti v zvezi s pogoji, rokom in postopki za uveljavljanje pravice do odstopa od pogodbe - Obveznost trgovca „da navede svojo telefonsko številko“„če je na voljo“ - Obseg)

(2020/C 240/32)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: EIS GmbH

Tožena stranka: TO

Izrek

Člen 6(1)(c) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da je treba v položaju, v katerem se telefonska številka trgovca na njegovi spletni strani pojavi tako, da v očeh povprečnega potrošnika, to je potrošnika, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, pomeni, da ta trgovec to telefonsko številko uporablja za vzpostavljanje stika s potrošniki, šteti, da je ta telefonska števila „na voljo“ v smislu te določbe. V takem primeru je treba člen 6(1)(c) in (h) ter (4) te direktive v povezavi s Prilogo I(A) k tej direktivi razlagati tako, da je trgovec, ki potrošniku, preden se ta zaveže s pogodbo, sklenjeno na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, posreduje informacije o načinih uveljavljanja pravice do odstopa od pogodbe, tako da za to uporabi standardizirane informacije iz navedene priloge I(A), dolžan to telefonsko številko navesti in tako temu potrošniku omogočiti, da mu sporoči morebitno odločitev o uveljavljanju te pravice.

(1) UL C 230, 8.7.2019.
C 54/11

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2019 – Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

(Zadeva C-143/19 P) (1)

(Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člena 15 in 66 - Resna in dejanska uporaba kolektivne znamke Evropske unije - Znamka, ki se nanaša na sistem zbiranja in predelave odpadne embalaže - Namestitev na embalažo proizvodov, za katere je znamka registrirana)

(2020/C 54/13)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnik: Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland GmbH (zastopnica: P. Goldenbaum, Rechtsanwältin)

Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

Izrek

1) Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. septembra 2018, Der Grüne Punkt/EUIPO – Halston Properties (Podoba kroga iz dveh puščic) (T 253/17, EU:T:2018:909), se razveljavi.

2) Odločba petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 20. februarja 2017 (zadeva R 1357/2015-5) se razveljavi.

3) Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je družba Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH priglasila v okviru te pritožbe in postopka na prvi stopnji.

(1) UL C 220, 1.7.2019.