ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 402/2

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. septembra 2016 – Zvezna republika Nemčija/Evropski parlament, Svet Evropske unije

(Zadeva C-113/14) (1)

((Ničnostna tožba - Izbira pravne podlage - Člen 43(2) PDEU ali člen 43(3) PDEU - Skupna ureditev trgov kmetijskih proizvodov - Uredba (EU) št. 1308/2013 - Člen 7 - Uredbe (EU) št. 1370/2013 - Člen 2 - Ukrepi za določitev cen - Referenčni pragi - Intervencijska cena))

(2016/C 402/02)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, A. Lippstreu in A. Wiedmann, agenti)

Intervenientki v podporo tožeče stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: M. Holt, C. Brodie in J. Kraehling, agenti, skupaj z A. Batesom, barrister) in Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Škeřík, J. Vláčil in D. Hadroušek, agenti)

Toženi stranki: Evropski parlament (zastopnika: L. G. Knudsen in R. Kaškina, agenta), Svet Evropske unije (zastopniki: G. Maganza, J.-P. Hix in S. Barbagallo, agenti)

Intervenient v podporo tožene stranke: Evropska komisija (zastopnika: D. Triantafyllou in G. von Rintelen, agenta)

Izrek

1. Člen 7 Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 se razglasi za ničen.

2. Člen 2 Uredbe Sveta (EU) št. 1370/2013 z dne 16. decembra 2013 o opredelitvi ukrepov za določitev nekaterih pomoči in nadomestil v zvezi s skupno ureditvijo trgov za kmetijske proizvode se razglasi za ničen.

3. Učinki člena 7 Uredbe št. 1308/2013 in člena 2 Uredbe št. 1370/2013 se ohranijo do začetka veljavnosti – v razumnem roku, ki ne sme trajati več kot pet mesecev od datuma razglasitve te sodbe – nove ureditve na ustrezni pravni podlagi, in sicer na podlagi člena 43(3) PDEU.

4. Evropskemu parlamentu in Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

5. Češka republika, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropska komisija nosijo svoje stroške.

(1) UL C 129, 28.4.2014.
SL Uradni list Evropske unije C 296/8

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. junija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Sabine Hünnebeck/Finanzamt Krefeld

(Zadeva C-479/14) (1)

((Predhodno odločanje - Prosti pretok kapitala - Člena 63 PDEU in 65 PDEU - Davek na darila - Podaritev nepremičnine, ki je na nacionalnem ozemlju - Nacionalni predpisi, ki določajo večjo davčno olajšavo za rezidente kot za nerezidente - Obstoj izbirne ureditve, ki vsaki osebi s stalnim prebivališčem v državi članici Evropske unije omogoča uporabo višje olajšave))

(2016/C 296/11)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Sabine Hünnebeck

Tožena stranka: Finanzamt Krefeld

Izrek

Člena 63 PDEU in 65 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki za darila med nerezidenti, če ni posebne zahteve obdarjenca, določa način izračuna davka z uporabo nižje olajšave. Ta člena vsekakor nasprotujeta tudi nacionalni zakonodaji, ki določa, da se, če obdarjenec to zahteva, davek izračuna z uporabo višje olajšave, ki se uporablja pri darilnih pogodbah, pri katerih je vsaj ena stranka rezident, pri čemer, če to možnost uporabi obdarjenec nerezident, to povzroči, da se pri izračunu davka, ki ga je treba plačati v zvezi s to darilno pogodbo, seštejejo vsa darila, ki jih je ta obdarjenec prejel od iste osebe v desetih letih pred in v desetih letih po tem darilu.

(1) UL C 34, 2.2.2015.
2.

Člen 14(1)(a) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije v povezavi s členom 7 Direktive 2008/118 je treba razlagati tako, da nasprotuje zavrnitvi nacionalnih organov, da se plačila trošarine oprostijo energenti, ki jih po prodaji s strani imetnika trošarinskega skladišča vmesnemu kupcu, slednje ponovno proda končnemu potrošniku, ki izpolnjuje vse zahteve na podlagi nacionalnega prava za oprostitev plačila trošarine za to blago in ki mu je to blago dobavljeno neposredno s strani navedenega imetnika trošarinskega skladišča iz njegovega trošarinskega skladišča, samo zato, ker vmesni kupec, ki ga je ta imetnik skladišča navedel kot naslovnika tega blaga, ni končni potrošnik, za katerega nacionalno pravo dopušča, da prejme energente, ki so oproščeni plačila trošarine.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – ADM Hamburg AG/Hauptzollamt Hamburg-Stadt

(Zadeva C-294/14) (1)

((Predhodno odločanje - Carinska unija in skupna carinska tarifa - Carinski zakonik Skupnosti - Tarifni preferenciali - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Člen 74(1) - Proizvodi s poreklom iz države upravičenke - Prevoz - Pošiljke, sestavljene iz zmešanega surovega olja iz palmovih jedrc iz več držav, za katere velja ista preferencialna obravnava))

(2016/C 211/07)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Hamburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: ADM Hamburg AG

Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

Izrek

Člen 74(1) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1063/2010 z dne 18. novembra 2010, je treba razlagati tako, da je v položaju, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem so bila predložena veljavna potrdila o poreklu, preferencialno poreklo – v smislu splošnega sistema preferencialov, uvedenega z Uredbo (ES) št. 732/2008 z dne 22. julija 2008 o uporabi sheme splošnih tarifnih preferencialov v obdobju od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2011 in spremembah uredb (ES) št. 552/97, (ES) št. 1933/2006 in uredb Komisije (ES) št. 1100/2006 in (ES) št. 964/2007 – pošiljk surovega olja iz palmovih jedrc mogoče priznati, tudi kadar je bilo to blago v cisterni ladje med prevozom v Evropsko unijo zmešano v okoliščinah, v katerih je mogoče izključiti, da bi bili v to cisterno dodani drugi proizvodi, zlasti proizvodi, za katere ne velja nobena preferencialna obravnava.

(1) UL C 315, 15.9.2014.
SL Uradni list Evropske unije C 156/9

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. marca 2016 – Helenska republika/Evropska komisija

(Zadeva C-431/14 P) (1)

((Pritožba - Državne pomoči - Pomoči v obliki nadomestil, ki jih je grška kmetijska zavarovalna organizacija (ELGA) izplačala v letih 2008 in 2009 - Sklep, s katerim so bile pomoči razglašene za nezdružljive z notranjim trgom in je bila odrejena njihova izterjava - Pojem, državna pomoč‘ - Člen 107(3)(b) PDEU - Smernice o državnih pomočeh v kmetijskem sektorju - Obveznost obrazložitve - Izkrivljanje dokazov))

(2016/C 156/11)

Jezik postopka: grščina

Stranki

Pritožnica: Helenska republika (zastopnika: I. Chalkias in A. Vasilopoulou, agenta)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: A. Bouchagiar, R. Sauer in D. Triantafyllou, agenti)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 395, 10.11.2014.
SL Uradni list Evropske unije C 98/8

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. januarja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vilniaus miesto apylinkės teismas, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „ERGO Insurance“ SE, ki jo zastopa „ERGO Insurance“ SE Lietuvos filialas/„If P&C Insurance“ AS, ki jo zastopa „If P&C Insurance“ AS filialas (C-359/14), „Gjensidige Baltic“ AAS, ki jo zastopa „Gjensidige Baltic“ AAS Lietuvos filialas/„PZU Lietuva“ UAB DK (C-475/14)

(Združeni zadevi C-359/14 in C-475/14) (1)

((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Izbira prava, ki se uporabi - Uredbi (ES) št. 864/2007 in (ES) št. 593/2008 - Direktiva 2009/103/ES - Nesreča, ki jo je povzročil tovornjak s priklopnikom, vozili pa sta zavarovani pri različnih zavarovateljih - Nesreča, do katere je prišlo v drugi državi članici, kot je tista, v kateri so bile sklenjene zavarovalne pogodbe - Regresni zahtevek med zavarovatelji - Pravo, ki se uporabi - Pojma „pogodbena obligacijska razmerja“ in „nepogodbene obveznosti“))

(2016/C 098/09)

Jezik postopka: litovščina

Predložitveno sodišče

Vilniaus miesto apylinkės teismas, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke:„ERGO Insurance“ SE, ki jo zastopa „ERGO Insurance“ SE Lietuvos filialas, (C-359/14), „Gjensidige Baltic“ AAS, ki jo zastopa „Gjensidige Baltic“ AAS Lietuvos filialas (C-475/14)

Tožene stranke:„If P&C Insurance“ AS, ki jo zastopa „If P&C Insurance“ AS filialas (C-359/14), „PZU Lietuva“ UAB DK (C-475/14)

Izrek

Člen 14(b) Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti je treba razlagati tako, da ta določba ne vsebuje specialnega kolizijskega pravila, na podlagi katerega bi se določilo pravo, ki se v okoliščinah, kot so v zadevah v glavni stvari, uporabi za regresni zahtevek med zavarovatelji.

Uredbo (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I), in Uredbo (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (Rim II), je treba razlagati tako, da se pravo, ki se uporabi za regresni zahtevek zavarovatelja vlačilca, ki je izplačal odškodnino oškodovancem v nesreči, ki jo je povzročil voznik tega vlačilca, zoper zavarovatelja priklopnika, ki je bil pri tej nesreči pripet na vlačilec, določi z uporabo člena 7 Uredbe št. 593/2008, če pravila o deliktni odgovornosti, ki se uporabljajo za to nesrečo na podlagi člena 4 in nadaljnjih Uredbe št. 864/2007, določajo delitev obveznosti povrnitve škode.

(1) UL C 329, 22.9.2014.

UL C 7, 12.1.2015.
2.

Člen 135(1)(e) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da je opravljanje storitev, kakršne so te v postopku v glavni stvari, opisane kot menjava običajnih valut za enote virtualne valute „bitcoin“ in obratno, ki se opravljajo proti plačilu zneska, ki ustreza razliki med ceno, po kateri zadevni izvajalec transakcij kupi enote valute, in ceno, po kateri jih proda strankam, transakcija, ki je v skladu s to določbo oproščena plačila davka na dodano vrednost. Člen 135(1)(d) in (f) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da opravljanje teh storitev ne spada na področje uporabe teh določb.
1.

Določbo 4, točka 2, okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenega 6. junija 1997, iz Priloge k Direktivi Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 98/23/ES z dne 7. aprila 1998, in člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da državam članicam v primeru povečanja delovnih ur, ki jih opravi delavec, ni treba določiti, da se pravica do že pridobljenega in morda izrabljenega plačanega letnega dopusta preračuna za nazaj glede na novi delovni razpored navedenega delavca. Novi izračun pa je treba opraviti za obdobje, v katerem se je delovni čas povečal.
1.

Člen 25(6) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003, je treba ob upoštevanju členov 7, 8 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da odločba, sprejeta na podlagi te določbe, kot je Odločba Komisije 2000/520/ES z dne 26. julija 2000 po Direktivi 95/46 o primernosti zaščite, ki jo zagotavljajo načela zasebnosti varnega pristana in s tem povezana najpogosteje zastavljena vprašanja, ki jih je izdalo Ministrstvo za trgovino ZDA, v kateri Evropska komisija ugotavlja, da tretja država zagotavlja ustrezno raven varstva, ne preprečuje, da nadzorni organ države članice v smislu člena 28 navedene direktive, kakor je bila spremenjena, preuči zahtevo posameznika v zvezi z varstvom njegovih pravic in svoboščin glede obdelave osebnih podatkov, ki se nanašajo nanj in ki so bili iz države članice preneseni v to tretjo državo, kadar ta posameznik zatrjuje, da veljavno pravo in praksa v tej državi ne zagotavljata ustrezne ravni varstva.
2.

V primeru, da neizpolnitev obveznosti, ugotovljena v točki 1, traja na dan razglasitve te sodbe, mora Helenska republika Evropski komisiji na račun „Lastni viri Evropske unije“ plačati denarno kazen 3 6 40 000 EUR – za vsakega pol leta zamude pri izvršitvi ukrepov, potrebnih za uskladitev z zgoraj navedeno sodbo Komisija/Grčija (C-440/06, EU:C:2007:642), in sicer od dneva razglasitve te sodbe do izvršitve sodbe Komisija/Grčija (C-440/06, EU:C:2007:642) v celoti – katere dejanski znesek je treba izračunati na koncu vsakega šestmesečnega obdobja, tako da se celotni znesek, ki se nanaša na vsako od teh obdobij, zniža za odstotek, ki ustreza deležu, ki predstavlja populacijski ekvivalent aglomeracij, katerih kanalizacijski sistemi in sistemi za čiščenje komunalne odpadne vode so bili ob koncu zadevnega obdobja usklajeni s sodbo Komisija/Grčija (C-440/06, EU:C:2007:642), v razmerju do števila populacijskega ekvivalenta aglomeracij, ki na dan razglasitve te sodbe nimajo takih sistemov.
1.

Da bi se ugotovilo, ali bi lahko imel sistem rabatov, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, omejevalni učinek na trgu v nasprotju s členom 82 ES, je treba preučiti vse okoliščine zadeve, zlasti merila in pogoje za dodelitev rabatov, obseg prevladujočega položaja zadevnega podjetja in posebne konkurenčne okoliščine upoštevnega trga. Dejstvo, da navedeni sistem pokriva večino strank na trgu, je lahko koristen pokazatelj pomembnosti te prakse in njenega vpliva na trg, saj lahko poveča verjetnost protikonkurenčnega učinka izrinjenja.
SL Uradni list Evropske unije C 363/16

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. septembra 2015 – Evropski parlament/Svet Evropske unije

(Zadeva C-363/14) (1)

((Ničnostna tožba - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Europol - Seznam tretjih držav in organizacij, s katerimi Europol sklene sporazume - Določitev pravne podlage - Pravni okvir, ki se uporabi po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe - Prehodne določbe - Izvedena pravna podlaga - Razlikovanje med zakonodajnimi akti in izvedbenimi ukrepi - Posvetovanje s Parlamentom - Pobuda države članice ali Komisije))

(2015/C 363/19)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: F. Drexler, A. Caiola in M. Pencheva, agenti)

Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: E. Sitbon, K. Pleśniak in K. Michoel, agenti)

Intervenientki v podporo toženi stranki: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, J. Vláčil in J. Škeřík, agenti), Madžarska (zastopniki: M. Z. Fehér, G. Szima in M. Bóra, agenti)

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Evropskemu parlamentu se naloži plačilo stroškov.

3. Češka republika in Madžarska nosita svoje stroške.

(1) UL C 329, 22.9.2014.
SL Uradni list Evropske unije C 371/7

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2015 – Mory SA, v stečaju, Mory Team, v stečaju, Superga Invest/Evropska komisija

(Zadeva C-33/14 P) (1)

((Pritožba - Državne pomoči - Ničnostna tožba - Člen 263 PDEU - Dopustnost - Nezakonite in nezdružljive pomoči - Obveznost zagotovitve vračila - Sklep Evropske komisije, da se obveznost zagotovitve vračila ne razširi na prevzemnika upravičenca do pomoči - Pravni interes - Odškodninska tožba in tožba za zagotovitev vračila pomoči pred nacionalnimi sodišči - Procesno upravičenje - Tožeča stranka, na katero se akt posamično ne nanaša))

(2015/C 371/09)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnice: Mory SA, v stečaju, Mory Team, v stečaju, Superga Invest (zastopnika: B. Vatier in F. Loubières, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: T. Maxian Rusche in B. Stromsky, agenta)

Izrek

1. Sklep Splošnega sodišča Evropske unije v zadevi Mory in drugi/Komisija (T 545/12, EU:T:2013:607) se razveljavi.

2. Ničnostna tožba, ki so jo zoper sklep Komisije C(2012) 2401 final z dne 4. aprila 2012 o prevzemu sredstev skupine Sernam v okviru postopka njene prisilne poravnave vložile družbe Mory SA, Mory Team in Superga Invest, se zavrže kot nedopustna.

3. Družbe Mory SA, Mory Team, Superga Invest in Evropska komisija nosijo svoje stroške tako v zvezi s postopkom na prvi stopnji kot v zvezi s pritožbenim postopkom.

(1) UL C 102, 7.4.2014.
1.

Izraz „diskriminacija na podlagi narodnosti“ v smislu Direktive Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost in zlasti njenih členov 1 in 2(1) je treba razlagati tako, da se v okoliščinah, kot so te iz postopka v glavni stvari, v katerih so vsi števci za električno energijo v mestni četrti, v kateri večinoma živijo prebivalci romskega porekla, nameščeni na stebrih, ki so del električnega omrežja, napeljanega po zraku, na višini od šest do sedem metrov, medtem ko so taki števci v drugih četrtih nameščeni na višini pod dvema metroma, navedeni izraz uporablja ne glede na to, ali navedeni kolektivni ukrep vpliva na osebe neke narodnosti ali na osebe, ki niso navedene narodnosti in se skupaj s prvimi obravnavajo manj ugodno ali so postavljene v posebno neugoden položaj, ki izhaja iz tega ukrepa.
SL Uradni list Evropske unije C 354/5

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. septembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di casssazione – Italija) – A2A SpA/Agenzia delle Entrate

(Zadeva C-89/14) (1)

((Predhodno odločanje - Državne pomoči - Določitev načina izračuna obresti v zvezi z vračilom pomoči, nezdružljivih s skupnim trgom - Navadne obresti ali obrestne obresti - Nacionalna zakonodaja, ki za izračun obresti napotuje na določbe Uredbe (ES) št. 794/2004 - Odločba o zagotovitvi vračila, vročena pred začetkom veljavnosti te uredbe))

(2015/C 354/05)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di casssazione

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: A2A SpA

Tožena stranka: Agenzia delle Entrate

Izrek

Člen 14 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES ter člena 11 in 13 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe št. 659/1999 ne nasprotujejo nacionalnemu predpisu, kot je člen 24(4) uredbe-zakona št. 185 z dne 29. novembra 2008 o izrednih ukrepih za podporo družinam, delu, zaposlovanju in podjetjem ter za ponovno opredelitev nacionalne strategije v okviru boja proti krizi, ki je bila s spremembami na podlagi zakona št. 2 z dne 28. januarja 2009 potrjena v zakon, ki z napotitvijo na Uredbo št. 794/2004 določa uporabo obrestnih obresti za vračilo državne pomoči, čeprav je bila odločba, s katero je bila ta pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in s katero je bilo odrejeno vračilo pomoči, sprejeta in vročena zadevni državi članici pred začetkom veljavnosti te uredbe.

(1) UL C 142, 12.5.2014.
SL Uradni list Evropske unije C 294/16

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 9. julija 2015 – Zvezna republika Nemčija/Evropska komisija

(Zadeva C-360/14 P) (1)

((Pritožba - Približevanje zakonodaj - Direktiva 2009/48/ES - Varnost igrač - Mejne vrednosti za svinec, barij, arzen, antimon, živo srebro, nitrozamine in nitrozabilne snovi v igračah - Sklep Komisije, da ne odobri vseh nacionalnih določb, ki so jih uradno sporočili nemški organi in v katerih so določene mejne vrednosti za te snovi - Dokaz, da se z nacionalnimi določbami zagotavlja višja raven zaščite za zdravje ljudi))

(2015/C 294/20)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze in A. Lippstreu, agenta, skupaj z U. Karpensteinom, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: P. Mihajlova, M. Patakia in G. Wilms, agenti)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 315, 15.9.2014.
1.

Člen 17(2) in (5) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/69/ES z dne 24. julija 2006, je treba razlagati tako: — je treba stroške v zvezi s pridobitvijo deležev v hčerinskih družbah, ki jih ima holdinška družba, ki sodeluje pri njihovem upravljanju, in v ta namen opravlja gospodarsko dejavnost, šteti za del njenih splošnih stroškov in davek na dodano vrednost, obračunan pri teh stroških, je načeloma predmet odbitka v celoti, razen če bi bile vstopne gospodarske transakcije oproščene plačila davka na dodano vrednost na podlagi Šeste direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/69, v tem primeru pa bi pravica do odbitka temeljila le na metodah iz člena 17(5) te direktive; — je treba šteti, da so stroški v zvezi s pridobitvijo deležev v hčerinskih družbah, ki jih ima holdinška družba, ki sodeluje pri upravljanju le nekaterih izmed njih in ki v zvezi z drugimi, nasprotno, ne opravlja gospodarske dejavnosti, le delno njeni splošni stroški tako, da je davek na dodano vrednost, obračunan pri teh stroških, le delno predmet odbitka v primerjavi s tistimi, ki se nanašajo na gospodarsko dejavnosti, v skladu z merili razdelitve, kot jih opredeljujejo države članice, ki morajo pri izvajanju te pristojnosti – kar mora preveriti nacionalno sodišče – upoštevati cilj in sistematiko Šeste direktive in na tej podlagi predvideti način izračuna, ki objektivno odraža dejanski del vstopnih stroškov, ki se pripišejo gospodarski in negospodarski dejavnosti.
4.

Člen 3(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 2988/95 je treba razlagati tako, da se, kar zadeva časovno povezanost, ki mora povezovati nepravilnosti, da bi lahko pomenile „ponavljajočo se nepravilnost“ v smislu te določbe, zahteva le, da je obdobje, ki ločuje posamične nepravilnosti, krajše od zastaralnega roka, določenega v prvem pododstavku tega odstavka. Nepravilnosti, kot so te v postopku v glavni stvari, v zvezi z izračunom količin sladkorja, ki jih skladišči proizvajalec, ki so se zgodile v različnih tržnih letih in katerih posledice so bile napačne prijave navedenih količin s strani tega proizvajalca in s tem izplačila neupravičenih zneskov iz naslova nadomestila stroškov skladiščenja, načeloma pomenijo „ponavljajočo se nepravilnost“ v smislu člena 3(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 2988/95, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.
1.

Helenska republika s tem, da območij, na katerih so prisotna površinska ali podzemna vodna telesa, ki so prizadeta zaradi koncentracije nitratov nad 50 mg/l in/ali pojava evtrofikacije, ni imenovala za ranljiva območja, in da delovnega programa za ta območja ni izdelala v enem letu od tega imenovanja, ni izpolnila obveznosti iz členov 3(4) in 5(1) Direktiva Sveta z dne 12. decembra 1991, o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (91/676/EGS).