ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Zadeva T-318/01

Omar Mohammed Othman

proti

Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti

„Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Prilagoditev predlogov — Temeljne pravice — Pravica do spoštovanja lastnine, pravica do izjave in pravica do učinkovitega sodnega nadzora“

Sodba Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 11. junija 2009 II ‐ 1630

Povzetek sodbe

Evropske skupnosti – Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij – Uredba o omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani

Evropske skupnosti – Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij – Uredba o omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani

Če odločbo v postopku nadomesti odločba, katere predmet je enak, je to treba šteti za nov element, ki tožeči stranki omogoča, da prilagodi predloge in tožbene razloge. Bilo bi namreč v nasprotju z dobrim izvajanjem sodne oblasti in zahtevo po ekonomičnosti postopka, če bi tožeča stranka morala vložiti novo tožbo. Poleg tega bi bilo nepravično, če bi lahko zadevna institucija, da bi nasprotovala pripombam iz vloge, predložene sodišču Skupnosti zoper eno odločitev, prilagodila izpodbijano odločitev ali jo nadomestila z drugo in se med postopkom sklicevala na to spremembo ali na to nadomestitev, da bi drugi stranki onemogočila razširitev predlogov in tožbenih razlogov, ki so obstajali pred zadnjo odločitvijo, ali vložitev dodatnih predlogov in tožbenih razlogov zoper njo. To rešitev je mogoče prenesti na primer, v katerem uredbo, ki neposredno in posamično zadeva posameznika, med postopkom nadomesti uredba, katere predmet je enak. (Glej točki 53 in 54.)

Ker Svet osebe ni nikoli obvestil o obremenilnih dokazih, s katerimi bi utemeljil omejevalne ukrepe, uvedene zoper njo na podlagi Uredbe št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani, niti ji ni dal pravice, da bi se z njimi seznanila v razumnem roku po uvedbi teh ukrepov, ta oseba ni bila v položaju, da bi v svojo korist predstavila svoj pogled na to. Zato pravica te osebe do obrambe, zlasti pravica do izjave, ni bila spoštovana. Ker poleg tega ni bila obveščena o obremenilnih okoliščinah, in ob upoštevanju razmerij, ki obstajajo med pravico do obrambe in pravico do učinkovitega pravnega sredstva, ta oseba pred sodiščem Skupnosti glede na te okoliščine prav tako ni mogla braniti svojih pravic v zadovoljivih razmerah, tako da obstaja tudi kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva. (Glej točki 85 in 86.)
Zadeva T-369/00

Département du Loiret (France)

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Državne pomoči — Prodajna cena zemljišča — Odločba o vračilu pomoči, ki ni bila v skladu s skupnim trgom — Zdajšnja vrednost pomoči — Obrestna mera na podlagi obrestnoobrestnega računa — Obrazložitev“

Sodba Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 29. marca 2007 II - 853

Povzetek sodbe

Državne pomoči – Odločba Komisije, s katero je ugotovila, da pomoč ni v skladu s skupnim trgom, in odredila njeno vračilo – Obveznost obrazložitve načina izračuna zneska, ki ga je treba vrniti

(člen 253 ES)

Odločba Komisije o vračilu državne pomoči v obliki prenosa oskrbovanega zemljišča po preferenčni ceni, ki ga je razglasila za nezakonitega, ni izpolnila obveznosti obrazložitve, ker naslovniku in sodišču onemogoča nadzor, s tem da ne vsebuje zadostnih informacij v zvezi z načinom, na katerega je Komisija izračunala znesek, ki ga je treba vrniti; ta nezadostnost se kaže v tem, da ni pojasnila, da je bila uporabljena obrestna mera, izračunana na podlagi obrestnoobrestnega računa, kar ni določeno v nobenem besedilu in ne izhaja iz nobene prejšnje prakse Komisije, medtem ko ima v tej zadevi uporaba obrestne mere, izračunane na podlagi obrestnoobrestnega računa, znatne posledice za znesek, ki ga je treba vrniti, v tem, da nobena razlaga ne omogoča razumeti izbiro uporabljene obrestne mere, da ni nobene razlage v zvezi s povezavo med ugodnostjo, ki jo ohrani upravičenec, in zneskom, ki ga mora vrniti, in, nazadnje, da se pojavi nedoslednost med izbiro obrestne mere, izračunane na podlagi obrestnoobrestnega računa, v primeru izračuna zneska, ki ga je treba vrniti, na datum, ko je bila izdana odločba, in izbiro navadne obrestne mere v primeru obresti, ki jih je treba plačati za obdobje med odločbo in dejanskim vračilom.

(Glej točke od 35 do 53.)
51

Komisija najprej po eni strani opozarja, da v skladu z ustaljeno sodno prakso nepogodbena odgovornost Skupnosti nastane le, če so izpolnjeni trije pogoji, in sicer nezakonitost očitanega ravnanja, dejanska škoda in vzročna zveza med nezakonitim ravnanjem in zatrjevano škodo. Po drugi strani naj bi bila zahteva, na katero se sklicujejo tožeče stranke in v skladu s katero morajo biti predpisi ustrezni, posledica načela pravne varnosti, v skladu s katerim je Sodišče razsodilo, da morajo biti predpisi, ki posameznikom nalagajo obveznosti, jasni in natančni, da se posamezniki lahko nedvoumno seznanijo s svojimi pravicami in obveznostmi in v skladu s tem ukrepajo (sodba Sodišča z dne 16. januarja 2003 v zadevi Cipra in Kvasnicka, C-439/01, Recueil, str. I-745, točka 49), in da je treba pri razlagi določbe prava Skupnosti upoštevati njen kontekst, izraze in cilje, ki jih zasledujejo predpisi, katerih del je. Člen 3a Uredbe št. 1546/88, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 1033/89, naj bi ustrezal temu merilu.
SL Uradni list Evropske unije C 239/3

Mnenje Sodišča (občna seja) z dne 16. maja 2017 – Evropska komisija

(Mnenje 2/15) (1)

((Mnenje, izdano na podlagi člena 218(11) PDEU - Sporazum o prosti trgovini med Evropsko unijo in Republiko Singapur - Sporazum „nove generacije“, o katerem so pogajanja potekala po začetku veljavnosti Pogodb EU in DEU - Pristojnost za sklenitev sporazuma - Člen 3(1)(e) PDEU - Skupna trgovinska politika - Člen 207(1) PDEU - Trgovina z blagom in storitvami - Tuje neposredne naložbe - Javna naročila - Trgovinski vidiki intelektualne lastnine - Konkurenca - Trgovina s tretjimi državami in trajnostni razvoj - Socialno varstvo delavcev - Varstvo okolja - Člen 207(5) PDEU - Storitve na področju prevoza - Člen 3(2) PDEU - Mednarodni sporazum, ki lahko vpliva na skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe - Pravila sekundarnega prava Unije na področju svobode opravljanja storitev na področju prometa - Tuje naložbe, ki niso neposredne Člen 2016 PDEU - Sporazum, potreben za uresničitev enega od ciljev Pogodb - Prost pretok kapitala in plačil med državami članicami in tretjimi državami - Nasledstvo pogodb na področju naložb - Nadomestitev sporazumov o naložbah med državami članicami in Republiko Singapur - Institucionalne določbe sporazuma - Reševanje sporov med vlagatelji in državo - Reševanje sporov med pogodbenicama))

(2017/C 239/03)

Jezik postopka: vsi uradni jeziki

Vlagateljica zahteve

Evropska komisija (zastopniki: U. Wölker, B. De Meester, R. Vidal-Puig in M. Kocjan, agenti)

Izrek

Sporazum o prosti trgovini med Evropsko unijo in Republiko Singapur spada v izključno pristojnost Unije, razen teh določb, ki spadajo v pristojnost, ki si jo delijo Unija in države članice:

— določbe oddelka A (Zaščita naložb) poglavja IX (Naložbe) tega sporazuma v delu, v katerem se nanašajo na naložbe med Unijo in Republiko Singapur, ki niso neposredne;

— določbe oddelka B (Reševanje sporov med vlagatelji in državo) tega poglavja IX;

— določbe poglavij I (Cilji in splošna opredelitev pojmov), XIV (Preglednost), XV (Reševanje sporov med pogodbenicama), XVI (Mehanizem mediacije) in XVII (Institucionalne, splošne in končne določbe) navedenega sporazuma v delu, v katerem se nanašajo na določbe navedenega poglavja IX, in v delu, v katerem zadnjenavedene določbe spadajo v pristojnost, ki so jo delijo Unija in njene države članice.

(1) UL C 363, 3.11.2015.
1.

Ali je predvideni sporazum (1) združljiv z določbami Pogodb (člen 16 PDEU) in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (člena 7 in 8 ter člen 52(1) glede pravice fizičnih oseb do varstva osebnih podatkov?
1.

Člen 5 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah in zahtevo po preglednosti pogodbenih pogojev je v okviru hipotekarnega kredita treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji in nacionalni sodni praksi, v skladu s katerima prodajalcu ali ponudniku ob sklenitvi pogodbe o hipotekarnem kreditu potrošnika ni treba obvestiti o preteklem gibanju referenčnega indeksa vsaj v zadnjih dveh letih glede na vsaj en drugačen indeks kot je indeks Euribor, če je s to nacionalno zakonodajo in to nacionalno sodno prakso sodišču omogočeno, da se glede na javno dosegljive in dostopne informacije ter glede na informacije, ki jih je, če je to primerno, predložil prodajalec ali ponudnik, prepriča, da je povprečni potrošnik, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, lahko razumel, kako se ta referenčni indeks dejansko izračuna, ter tako na podlagi natančnih in razumljivih pogojev ocenil morebitne znatne ekonomske posledice takega pogoja za svoje finančne obveznosti.
C 64/3

Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – EuroChem Agro Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Zadeva C-583/20) (1)

(Predhodno odločanje - Člen 53(2) in člen 99 Poslovnika Sodišča - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 273 - Boj proti goljufijam - Obveznost poročanja o prevozu blaga - Elektronski sistem za nadzor nad cestnim prevozom blaga - Sistem sankcij, ki se uporablja za tvegane davčne zavezance - Sorazmernost)

(2022/C 64/03)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Kúria

Stranki

Tožeča stranka: EuroChem Agro Hungary Kft.

Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Izrek

Člen 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in načelo sorazmernosti je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, s katero se davčnemu zavezancu, ki je v opredeljen kot „tvegan davčni zavezanec“ v smislu nacionalnega prava, naloži globa, katere namen je sankcioniranje nepravilnosti, storjenih v napovedih o odpremi blaga, in katere znesek nikakor ne more biti nižji od 30 % od 40 % vrednosti blaga.

(1) UL C 28, 25.1.2021.
Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 3. marca 2022 – Enotni odbor za reševanje/Hypo Vorarlberg Bank AG

(Zadeva C-663/20 P) (1)

(Pritožba - Člen 182 Poslovnika Sodišča - Bančna unija - Enotni mehanizem za reševanje (EMR) - Enotni sklad za reševanje (ESR) - Izračun predhodnih prispevkov za leto 2017 - Avtentifikacija sklepa Enotnega odbora za reševanje (EOR) - Obveznost obrazložitve - Zaupni podatki)

(2022/C 222/03)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnik: Enotni odbor za reševanje (zastopniki: sprva P. A. Messina, J. Kerlin in H. Ehlers, agenti, skupaj s H.-G. Kamann in P. Gey, Rechtsanwälte, ter F. Louis, avocat, nato J. Kerlin in H. Ehlers, agenta, skupaj s H.-G. Kamann in P. Gey, Rechtsanwälte, ter F. Louis, avocat)

Druga stranka v postopku: Hypo Vorarlberg Bank AG (zastopnika: G. Eisenberger in A. Brenneis, Rechtsanwälte)

Izrek

1. Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 23. septembra 2020, Hypo Vorarlberg Bank/EOR (T-414/17, neobjavljena, EU:T:2020:437), se razveljavi.

2. Sklep Enotnega odbora za reševanje o izračunu predhodnih prispevkov v Enotni sklad za reševanje za leto 2017 (SRB/ES/SRF/2017/05), sprejet na izvršni seji 11. aprila 2017, se v delu, v katerem se nanaša na družbo Hypo Vorarlberg Bank AG, razglasi za ničnega.

3. Učinki sklepa Enotnega odbora za reševanje o izračunu predhodnih prispevkov v Enotni sklad za reševanje za leto 2017 (SRB/ES/SRF/2017/05), sprejetega na izvršni seji 11. aprila 2017, v delu, v katerem se nanaša na družbo Hypo Vorarlberg Bank AG, se ohranijo dokler v razumnem roku, ki ne sme trajati več kot šest mesecev od datuma razglasitve te sodbe, ne začne veljati nov sklep Enotnega odbora za reševanje o določitvi predhodnega prispevka te institucije v Enotni sklad za reševanje za leto 2017.

4. Enotni odbor za reševanje poleg svojih stroškov, nastalih v postopku na prvi stopnji in pritožbenem postopku, nosi stroške družbe Hypo Vorarlberg Bank AG, nastale v postopku na prvi stopnji.

5. Družba Hypo Vorarlberg Bank AG nosi svoje stroške, nastale v pritožbenem postopku.

6. Postopek v zvezi z predlogom Kraljevine Španije za dopustitev intervencije v podporo predlogom Enotnega odbora za reševanje se ustavi.

(1) UL C 44, 8.2.2021.
Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Győri Törvényszék – Madžarska) – Koppány 2007 Kft./Vas Megyei Kormányhivatal

(Zadeva C-523/20) (1)

(Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Socialna varnost - Uredba (EU) št. 1231/2010 - Zakonodaja, ki se uporablja - Potrdilo A 1 - Člen 1 - Razširitev ugodnosti potrdila A 1 na državljane tretjih držav, ki zakonito stalno prebivajo na ozemlju države članice - Zakonito stalno prebivanje - Pojem)

(2021/C 228/14)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Győri Törvényszék

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Koppány 2007 Kft.

Tožena stranka: Vas Megyei Kormányhivatal

Izrek

Člen 1 Uredbe (EU) št. 1231/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o razširitvi uporabe uredb (ES) št. 883/2004 in (ES) št. 987/2009 na državljane tretjih držav, za katere se navedeni uredbi ne uporabljata le na podlagi njihovega državljanstva je treba razlagati tako, da državljani tretjih držav, ki v neki državni članici začasno prebivajo na podlagi dovoljenja za prebivanje, imajo dokument o prijavi prebivališča, ki ga je potrdil pristojni organ za tujce, in v različnih državah članicah delajo za delodajalca, ki ima sedež v tej državi članici, za določitev zakonodaje s področja socialni varnosti, ki se zanje uporablja, lahko sklicujejo na pravila o koordinaciji, določena v Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 465/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012, in Uredbi (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 883/2004, če stalno zakonito prebivajo in delajo na ozemlju držav članic.

(1) UL C 28, 25.1.2021.
C 289/18

Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 23. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Mons – Belgija) – Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL/FS

(Zadeva C-471/20) (1)

(Predhodno odločanje - Člen 53(2) in člen 99 Poslovnika Sodišča - Socialna politika - Zaščita varnosti in zdravja delavcev - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Najdaljši tedenski delovni čas - Referenčno obdobje - Čas 16 - Odstopanja - Člena 17 in 18 - Nadzornik-vzgojitelj, ki v internatu zagotavlja nočna dežurstva - Ureditve nadomestnega počitka)

(2021/C 289/25)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour du travail de Mons

Stranki

Tožeča stranka: Centre d’Enseignement Secondaire Saint-Vincent de Soignies ASBL

Tožena stranka: FS

Izrek

Člen 17(3)(b) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da dejavnost vzgojitelja v internatu, ki je zadolžen za nadzor nad dijaki ponoči, spada na področje uporabe te določbe.

(1) UL C 9, 11.1.2021.
C 79/18

Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 26. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’economia e delle finanze/Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

(Zadeva C-318/20) (1)

(Predhodno odločanje - Načelo nediskriminacije na podlagi državljanstva - Nacionalna zakonodaja na področju določanja cen za dejavnosti prestrezanja, ki jih določajo sodni organi - Neupoštevanje načela celotnega povračila stroškov telekomunikacijskih operaterjev - Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča - Neobstoj zadostnih pojasnil glede dejanskega in pravnega okvira spora o glavni stvari in razlogov, ki bi upravičevali nujnost odgovora na vprašanja za predhodno odločanje - Očitna nedopustnost)

(2021/C 79/22)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Vodafone Italia SpA

Ob udeležbi: Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma

Tožene stranke: Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Wind Tre SpA, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

Izrek

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (državni svet, Italija), z odločbo z dne 13. februarja 2020, je očitno nedopusten.

(1) UL C 348, 10.10.2020.
Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 3. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 41 de Madrid – Španija) – JL/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

(Zadeva C-841/19) (1)

(Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Direktiva 2006/54/ES - Člen 2(1) in člen 4 - Enako plačilo za delavke in delavce - Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom - Določba 4 - Delavci, ki delajo s krajšim delovnim časom in so večinoma ženskega spola - Nacionalna institucija, ki zadevnim delavcem zagotavlja plačilo terjatev, ki jih njihovi insolventni delodajalci niso plačali - Zgornja meja za plačilo teh terjatev - Znesek na podlagi znižane zgornje meje za delavce, ki delajo s krajšim delovnim časom, glede na razmerje med delovnim časom zadnjenavedenih delavcev in delovnim časom delavcev, ki delajo s polnim delovnim časom - Načelo pro rata temporis)

(2021/C 228/12)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Social no 41 de Madrid

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: JL

Tožena stranka: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

Izrek

Člen 2(1) in člen 4 Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki v zvezi s plačilom – ki ga zagotavlja nacionalna institucija – plač in nadomestil, ki delavcem niso bili izplačani zaradi insolventnosti njihovega delodajalca, določa zgornjo mejo tega plačila za delavce, ki delajo s polnim delovnim časom, pri čemer se ta zgornja meja za delavce, ki delajo s krajšim delovnim časom, znižuje sorazmerno s časom dela, ki ga opravijo zadnjenavedeni v primerjavi s časom dela, ki ga opravijo delavci, ki delajo s polnim delovnim časom.

(1) UL C 45, 10.2.2020.
Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 26. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A./Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di regolazione dei trasporti

(Zadeva C-835/19) (1)

(Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Podeljevanje koncesijskih pogodb - Direktiva 2014/23/EU - Člen 2(1), prvi odstavek - Člen 30 - Svoboda javnih naročnikov, da določijo in organizirajo postopek izbire koncesionarja - Nacionalna ureditev, ki prepoveduje uporabo projektnega financiranja za koncesije za avtocesto)

(2021/C 44/16)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta – Ativa S.p.A.

Tožene stranke: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Autorità di regolazione dei trasporti

Ob udeležbi: Autorità di bacino del Po, Regione Piemonte

Izrek

Člen 2(1), prvi odstavek, Direktive 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb, v povezavi s členom 30 in uvodnima izjavama 5 in 68 te direktive, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi, ki naročnikom prepoveduje podelitev avtocestnih koncesij, ki so potekle ali se iztekajo z uporabo projektnega financiranja iz člena 183 decreto legislativo n. 50 – Codice dei contratti pubblici (zakonska uredba št. 50 o zakoniku o javnem naročanju) z dne 18. aprila 2016.

(1) UL C 161, 11.5.2020.
—

določi svoj „delovni“ čas v okviru nekaterih parametrov in svoj čas organizira na podlagi svojih interesov, in ne interesov domnevnega delodajalca, če po eni strani neodvisnost te osebe ni fiktivna ter po drugi strani med navedeno osebo in njenim domnevnim delodajalcem ni mogoče ugotoviti obstoja razmerja podrejenosti. Vendar je naloga predložitvenega sodišča, da to osebo opredeli na podlagi Direktive 2003/88 ob upoštevanju vseh okoliščin, ki so upoštevne v zvezi njo, in gospodarske dejavnosti, ki jo ta opravlja.
Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 6. maja 2020 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19)/Agenzia delle Entrate

(Združene zadeve od C-415/19 do C-417/19) (1)

(Predhodno odločanje - Člen 99 Poslovnika Sodišča - Državna pomoč - Odločitev Evropske komisije o razglasitvi sheme pomoči za združljivo z notranjim trgom - Nacionalna zakonodaja, ki izključuje možnost dodelitve pomoči iz naslova odobrene sheme v primeru nespoštovanja pogoja, ki v odločbi Komisije ni bil določen)

(2020/C 287/27)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di cassazione

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19

Tožena stranka: Agenzia delle Entrate

Izrek

Člen 108(3) PDEU, odločbo C (2008) 380 Komisije z dne 25. januarja 2008, „Državna pomoč št. 39/2007 – Italija – Davčna olajšava za nove naložbe na območjih z omejenimi možnostmi“, in načelo sorazmernosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo zakonodaji države članice, na podlagi katere je dodelitev pomoči iz naslova te sheme pomoči, ki jo je uvedla ta država članica in ki je odobrena s to odločbo, pogojena z izjavo vlagatelja prošnje, da ni prejel pomoči, ki bi jo Evropska komisija razglasila nezakonito in nezdružljivo, oziroma je ni vrnil ali naložil na blokiran račun, čeprav od njega ni bilo zahtevano vračilo in ne glede na to, da navedena odločba ne določa take zahteve.

(1) UL C 328, 30.9.2019.