ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 27/60

Tožba, vložena 9. oktobra 2015 – GABO:mi/Komisija

(Zadeva T-588/15)

(2016/C 027/77)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (München, Nemčija) (zastopnika: M. Ahlhaus in C. Mayer, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— za nične razglasi izpodbijane odločbe in

— toženi stranki naložilo plačilo stroškov, vključno s stroški, ki jih je priglasila tožeča stranka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije, vsebovano v elektronski pošti z dne 29. julija 2015 ter v dopisih z dne 19. avgusta 2015 (Ref. Ares(2015)3466903) in 28. avgusta 2015 (Ref. Ares(2015)3557576), s katero so ukinjena vsa plačila tožeči stranki v zvezi s sedmim okvirnim programom (7. OP) pod okriljem Direktorata E tožene stranke, in sicer 7. OP št. 602299 glede projekta EU-CERT-ICD in 7. OP št. 260777 glede projekta HIP-Trial, in Direktorata F, in sicer 7. OP št. 312117 glede projekta BIOFECTOR.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

1. S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da za izpodbijane odločbe ne velja člen II.5(3)(d) Priloge II k 7. OP.

2. Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da izpodbijane odločbe ne izpolnjujejo veljavnih formalnih in postopkovnih zahtev ter da kršijo načela dobrega upravljanja.

3. S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da je pravi namen tožene stranke doseči nezakonito povračilo, ne pa naložiti previdnostne ukrepe.

4. S četrtim tožbenim razlogom zatrjuje, da izpodbijane odločbe temeljijo na nezakonitem diskrecijskem odločanju tožene stranke.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe ter pravice do poštenega sojenja in učinkovitega sodnega varstva. Ta tožbeni razlog se deli na dva dela: — Prvi del: neobstoj posamičnega obvestila Sveta o sklepu o zamrznitvi sredstev tožečima strankama; — Drugi del: neobstoj obvestila o dokazih in o spisu ter kršitev načel kontradiktornosti in preglednosti.
—

Kršitev členov 8(2) in 15(2) Uredbe št. 207/2009, člena 10(2) Direktive št. 2008/95 in člena 19(2) Sporazuma TRIPS, pomanjkanje obrazložitve in napačna razlaga dejstev;
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 62, 63 in 95 Uredbe (EU) št. 528/2012, ker ECHA v nasprotju z zahtevami te uredbe ni zagotovila enakih konkurenčnih pogojev za družbe, ki so sodelovale v programu preverjanja določene snovi, in družbe, ki so imele od njega korist, ne da bi v njem sodelovale.
6.

Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU in člena 108(2) PDEU AEUV, saj naj bi Komisija storila napako pri presoji in naj bi napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da je pomoč tožeči stranki ustrezala skupni izgubi letališča Pau v obdobju od leta 2006 do leta 2009, čeprav bi morala preučiti, katere prednosti so bile tožeči stranki dejansko podeljene.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev in/ali napačna uporaba člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001 — Tožeča stranka zatrjuje, da v obravnavani zadevi ni bila ustrezno presojena omejitev izjeme, ki jo je navedla Komisija, glede dostopa do dokumentov v zvezi s postopkom za ugotavljanje kršitev št. 2009/4426, in ki se nanaša na „prevlad[ujoč] javni interes za razkritje“ iz zadnjega dela navedenega člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001. — Projekt sanacije, ki je bil dovoljen in ga je neposredno izvedla družba Syndial (lastnica območja) na območju Cengio, je povsem v skladu z načeli Skupnosti o prekvalificiranju in saniranju v preteklosti onesnaženih območij. — Zdi se, da Italijanska republika s svojim stališčem, predstavljenim v postopku št. 2009/4426, nepričakovano žrtvuje javni interes, ki se uresničuje na nacionalni ravni, s tem, da se nekritično pridružuje ugotovitvam Komisije, pri čemer pozablja, da je postopek, ki je pripeljal do dovoljenja projetka sanacije območja, šel skozi odobritve, določene na nacionalni ravni prav na ministrstvu, ki skuša danes zanikati njegovo veljavnost. Omogočanje družbi Syndial, da preveri, ali se skladnost z načeli Skupnosti še naprej konkretno nadzoruje, je torej upošteven in prevladujoč javni interes v smislu člena 4(2). — Interes, s katerim so utemeljene prošnje družbe Syndial, ni zaseben – kar bi sicer bilo prav tako zakonito – temveč je javen, kar je pomembnejše, njegov namen pa je učinkovito varstvo interesa pravilnega poteka postopka Skupnosti in nacionalnega upravnega delovanja (ki sta predmet izrecnega varstva v skladu s členom 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 97 ustave Italijanske republike), kar je povezano ne samo s pravico do obrambe posameznika (ki ga učinki odločb, sprejetih v postopku za ugotavljanje kršitev, neposredno zadevajo), temveč predvsem s temeljno pravico do informacij o okolju, ki je potrjena z načeli prava Unije (člen 191(2) in (3), prva alinea, v povezavi z načelom iz člena 11 PDEU, ki se med drugim izvaja s pristopom Evropske unije k Aarhuški konvenciji z dne 27. junija 1998).
SL Uradni list Evropske unije C 381/47

Tožba, vložena 2. septembra 2015 – Madžarska/Komisija

(Zadeva T-505/15)

(2015/C 381/57)

Jezik postopka: madžarščina

Stranki

Tožeča stranka: Madžarska (zastopniki: Z. Fehér, G. Koós in A. Pálfy, agenti)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Izvedbeni sklep Komisije (EU) C(2015) 4076 z dne 22. junija 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije razglasi za ničen v delu, v katerem glede Madžarske določa, da se iz financiranja Unije izključi znesek 6 3 24 349,33 EUR v zvezi s preverjanjem navzkrižne skladnosti;

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v podporo tožbi nasprotuje ugotovitvam Komisije.

Tožeča stranka v zvezi s tem opozarja, da je Komisija navedla, da je treba v skladu s temeljnimi načeli, ki urejajo nadzor dopustnosti, šteti za bistvene pomanjkljivosti pri nadzoru to, da sankcije niso bile naložene, ker pregledi na kraju samem v zvezi z navzkrižno skladnostjo (predpisane zahteve ravnanja ter dobri kmetijski in okoljski pogoji) bodisi niso bili opravljeni bodisi so bili opravljeni nepravilno, kot tudi to, da so bile sankcije, določene v zakonodaji, brez odvračilnega učinka, ker niso bile uporabljene ali so bile uporabljene nepravilno. Komisija je dodala, da so madžarski organi v primeru tako imenovanega „manjšega neupoštevanja“ iz člena 24(2) Uredbe (ES) št. 73/2009 dopustili tako odstopanje, da sankcije niso bile naložene niti se v nasprotju z določbami zakonodaje Unije niso upoštevali vidiki glede javnega zdravja in zdravja živali.
—

ugotovi kršitev in napačno uporabo člena 7(1)(b) in (c) ter (2) Uredbe št. 207/2009;
1.

S prvim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev pravice do obrambe in pravice do izjave, kršitev člena 41 Listine o temeljnih pravicah in kršitev načela dobrega upravljanja. — Tožeča stranka naj bi bila šele med postopkom pregleda obveščena, da je Svet proti njej sprejel negativno odločitev. Dana ji naj ne bi bila nobena možnost izjave in uveljavljanja pravice do obrambe. Namesto tega naj bi ji bil določen rok, v katerem mora poslati pripombe, ki jih Svet sicer ne bo upošteval pred sprejetjem odločitve, temveč jih bo preučil v ločenem, prihodnjem postopku brisanja s seznama v okviru upravnega pregleda.
—

izpodbijano odločbo delno potrdi in jo razveljavi v delu, v katerem je bila registracija blagovne znamke Skupnosti za proizvode „jedilna olja in maščobe; jedilna rastlinska olja, zlasti olivno olje“ in „pasta iz zelenih in črnih oliv“ razglašena za nično;
1.

Prvi tožbeni razlog: Napačna uporaba člena 107(3)(c) PDEU – Nepravilna opredelitev trga in napačna domneva o tržnih pomanjkljivostih Tožeča stranka navaja, da je Komisija nepravilno odobrila načrtovano pomoč na podlagi člena 107(3)(c) PDEU, ker je napačno izhajala iz obstoja posebnega trga za jedrsko energijo in prav tako napačno domnevala, da so na tem trgu pomanjkljivosti.
—

Odločbo Komisije z dne 1. oktobra 2014 v zadevi SA.27339 (2012/C) (ex 2011/NN) – letališče Zweibrücken in letalske družbe, ki uporabljajo to letališče – razglasi za nično, in sicer — člen 1(2) v delu, v katerem je omenjena pogodba z družbo Germanwings GmbH iz leta 2006; in — člen 3(3)(e);
—

zavrne prijavo figurativne znamke Skupnosti „QUILAPAYÚN“ za proizvode in storitve iz razredov 9 in 14, ki so jo 16. septembra 2010 pri UUNT vložili prijavitelji Eduardo Carrasco Pirard, Guillermo García Campos, Luis Hernán Gómez Larenas, Hugo Lagos Vásquez, Ismael Oddo Méndez, Carlos Quezada Salas, Ricardo Venegas Carhart in Sebastián Quezada.
SL Uradni list Evropske unije C 328/19

Tožba, vložena 29. julija 2015 – Kolachi Raj Industrial/Komisija

(Zadeva T-435/15)

(2015/C 328/20)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd (Karachi, Pakistan) (zastopnik: P. Bentley, QC)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2015/776 (1) razglasi za nično v delu, v katerem: — (i) je zavrnjen predlog tožeče stranke za izjemo od podaljšanja protidampinških ukrepov na uvoz koles s poreklom iz Pakistana; — (ii) je razširjena dokončna protidampinška dajatev, določena z Uredbo Sveta (EU) št. 502/2013 (2) na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki jih je tožeča stranka poslala iz Pakistana; in — (iii) naloženo pobiranje navedene dajatve na uvoz izdelkov iz Pakistana in registriranih v skladu s členom 2 Uredbe (EU) št. 938/2014 (3).

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka se v utemeljitev tožbe sklicuje na en tožbeni razlog, v okviru katerega trdi, da je tožena stranka kršila člen 13(2)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009 L 343, str. 51). Natančneje, na podlagi člena 13(2)(b) naj bi tožena stranka kršila postopek, napačno uporabila pravo in protislovno obrazložila odločitev.

(1) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/776 z dne 18. maja 2015 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Uredbo Sveta (EU) št. 502/2013 na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz koles, poslanih iz Kambodže in Pakistana ter s Filipinov, ne glede na to, ali so deklarirana kot izdelki s poreklom iz Kambodže ali Pakistana ali s Filipinov ali ne (UL 2015 L 122, str. 4).

(2) Uredba Sveta (EU) št. 502/2013 z dne 29. maja 2013 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 990/2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po vmesnem pregledu v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 1225/2009 (UL 2013 L 153, str. 17)

(3) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 938/2014 z dne 2. septembra 2014 o začetku preiskave glede morebitnega izogibanja protidampinškim ukrepom, uvedenim z Uredbo Sveta (EU) št. 502/2013 na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, z uvozom koles, poslanim iz Kambodže, Pakistana in Filipinov, ne glede na to, ali je deklariran kot s poreklom iz Kambodže, Pakistana in Filipinov ali ne, in o registraciji takšnega uvoza (UL 2014 L 263, str. 5)
—

razglasi ničnost Sklepa Evropske komisije ARES (2015) 2176662 z dne 26. maja 2015, sprejetega na podlagi člena 4 pravil za izvajanje Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, kot odgovora na zahtevo št. GESTDEM 2015/1640, in
—

posledično, če se pritožbi ugodi: — razveljavi izpodbijano odločbo z dne 24. februarja 2012; — ECDC naloži plačilo odškodnine, ex aequo et bono ocenjene na 80 000 EUR, za nepremoženjsko škodo, nastalo pritožnici in zatrjevano v prvem predlogu v zadevi F-161/12; — ECDC naloži plačilo odškodnine, ex aequo et bono ocenjene na 56 800 EUR, za nepremoženjsko škodo, nastalo pritožnici in zatrjevano v podrednem odškodninskem zahtevku, vloženem med postopkom na prvi stopnji;
SL Uradni list Evropske unije C 302/66

Tožba, vložena 17. julija 2015 – Aldi/UUNT – Società Cooperativa Agricola Cantina Sociale Tollo (ALDIANO)

(Zadeva T-391/15)

(2015/C 302/82)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in N. Bertram, odvetniki)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Società Cooperativa Agricola Cantina Sociale Tollo (Tollo, Italija)

Podatki o postopku pred UUNT

Prijavitelj: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „ALDIANO“ – Prijava št. 10 942 274

Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 13. maja 2015 v zadevi R 1612/2014-4

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

Navajani tožbeni razlog
SL Uradni list Evropske unije C 279/36

Tožba, vložena 28. maja 2015 – Novartis Europharm/Komisija

(Zadeva T-269/15)

(2015/C 279/45)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Združeno kraljestvo) (zastopnik: C. Schoonderbeek, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijani sklep raglasi za ničen in

— Evropski komisiji naloži plačilo svojih stroškov in stroškov družbe Novartis.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s to tožbo predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2015) 1977 final z dne 18. marca 2015, s katerim je bilo družbi Pari Pharma izdano dovoljenje za promet za zdravilo za humano uporabo, ki je „Vantobra – tobramycine“.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka trdi, da je Sklep Evropske komisije nezakonit, ker gre za kršitev pravic družbe Novartis Europharm Ltd, ki izhajajo iz tržne ekskluzivnosti za zdravila sirota v skladu s členom 8(1) Uredbe (ES) št. 141/2000 (1), in sicer glede njenega proizvoda TOBI Podhaler, saj se obdobje tržne ekskluzivnosti za zdravilo sirota še ni izteklo, pogoji za odobritev odstopanja od tržne ekskluzivnosti v skladu s členom 8(3) iste uredbe pa niso izpolnjeni.

2. Drugi tožbeni razlog: tožeča stranka trdi, da je Sklep Evropske komisije nezakonit, ker ne vključuje obrazložitve, kot je zahtevana s členom 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členom 81(1) Uredbe (ES) št. 726/2004 (2).

(1) Uredba (ES) št. 141/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1999 o zdravilih sirotah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 21).

(2) Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229).
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na napačno izvajanje in/ali prekoračitev meja diskrecijske pravice ter kršitev načela dobrega upravljanja. Tožeča stranka trdi, da Komisija pri sprejetju izpodbijanega sklepa ni upoštevala pomembnih dejavnikov in bistvenih podatkov, ki so ji bili predloženi, in je sprejela rešitve, ki neizogibno vodijo do ekonomskega prenehanja tožeče stranke.
4.

Četrti tožbeni razlog: Svet naj bi neupravičeno in nesorazmerno kršil temeljne pravice tožeče stranke, vključno z njeno pravico do varstva lastninske pravice, svobode ustanavljanja in ugleda. Vpliv spornih ukrepov na tožečo stranko naj bi bil velike, tako glede njenega poslovanja kot glede ugleda in dobrega imena v svetovnem merilu. Vpis tožeče stranke na seznam naj bi prav tako uničujoče učinkoval na upravičence pokojninskih skladov delničarjev tožeče stranke, ki so vsi nedolžni iranski civilisti, med katerimi je veliko upokojencev. Svet naj ne bi dokazal, da je zamrznitev sredstev in gospodarskih virov tožeče stranke povezana z ali upravičena z legitimnim ciljem, kaj šele da je glede na ta cilj sorazmerna.
SL Uradni list Evropske unije C 254/21

Tožba, vložena 18. junija 2015 – Italija/Komisija

(Zadeva T-317/15)

(2015/C 254/24)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, agent)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi ničnost razpisa javnega natečaja EPSO/AD/302/15 – Upravni uslužbenci (AD 5) na področju revizije,

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Navedeni tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot tisti, ki so navedeni v zadevi T-17/15, Italijanska republika/Komisija (UL C 81, 9. 3. 2015, str. 27).
—

Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je bil kršen člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členoma 11 in 16 Uredbe Komisije št. 885/2006 in členom 31 Uredbe Sveta št. 1290/2005 (3), ker je Evropska komisija v preiskavi št. VT/VI/2009/004/CZ in št. VT/VI/2009/101/CZ dodatno vključila proračunska leta od 2010 do 2012.
—

v skladu s členoma 263 in 264 PDEU za ničen razglasi del Sklepa Evropske komisije z dne 18. decembra 2014 v zvezi z državno pomočjo SA.34646 (2014/NN) (ex 2012/CP) – Nizozemska platforma za elektronska javna naročila TenderNed, s katerim je bilo odločeno, da se dejavnosti družbe TenderNed lahko štejejo za storitve javnega interesa (neekonomske) in da zato vzpostavitev in financiranje družbe TenderNed ne pomeni državne pomoči;
—

v skladu s členoma 263 PDEU in 264 PDEU ugotovi, da je Sklep Evropske komisije z dne 19. januarja 2015 v postopku v zvezi z državno pomočjo Sa.35842 (2014/C) (ex 2012/NN) (v znesku 4 9 51 838,00 EUR) v celoti ničen, ker je z njim ugotovljeno, da je treba zneske, ki so bili priznani kot nadomestilo za opravljanje javne službe v smislu Uredbe (EGS) št. 1191/69, dodeljeno na podlagi člena 11 te uredbe za obvezno tarifo v sektorju lokalnega javnega prevoza, šteti za ukrep, ki ni bil priglašen in ki je državna pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe, nezdružljiv z notranjim trgom;
SL Uradni list Evropske unije C 178/21

Tožba, vložena 1. aprila 2015 – Abertis Infraestructuras in Abertis Telecom Satélites/Komisija

(Zadeva T-158/15)

(2015/C 178/21)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Tožeči stranki: Abertis Infraestructuras, SA (Barcelona, Španija), Abertis Telecom Satélites, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, M. Maragall de Gispert, M. Santa María Fernández, J. Panero Rivas, odvetniki, in A. Balcells Cartagena, odvetnica)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— razloge za razglasitev ničnosti iz te tožbe razglasi za dopustne in jim ugodi;

— za ničen razglasi člen 1 Sklepa, v delu v katerem je z njim ugotovljeno, da se nova upravna razlaga člena 12 TRLIS, ki jo je sprejela španska uprava, šteje za državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom;

— za ničen razglasi člen 4(1) Sklepa v delu, v katerem od Kraljevine Španije zahteva, da ukine to, kar šteje za sistem pomoči, kakor je opisan v členu 1;

— za ničen razglasi člen 4 od (2) do (5) Sklepa, ker Kraljevini Španiji nalaga izterjavo zneskov, ki jih Komisija šteje za državno pomoč;

— podredno, omeji obseg obveznosti izterjave, naložene Kraljevini Španiji v členu 4(2) Sklepa, in sicer enako kot v prvem in drugem sklepu.

— Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevi Španija/Komisija, T-826/14, in zadevi Banco Santander in Santusa/Komisija, T-12/15.

Natančneje, zatrjuje se napačno uporabo prava pri pravni opredelitvi državne pomoči, pri identifikaciji upravičenca pomoči in opredelitvi upravne razlage kot drugačne pomoči, kot se presoja v sklepih Komisije, ter kršitev načel zaupanja v pravo, načela estoppel in načela pravne varnosti.
—

razglasi za ničen Izvedbeni sklep Komisije z dne 16. decembra 2014, s katerim je bil zavrnjen predlog tožeče stranke za nadzor zakonitosti z dne 23. oktobra 2014 in potrjen sklep Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo z dne 23. septembra 2014 o neprimernosti nagrade, izplačane družbenikom/delničarjem tožeče stranke, da bi se štela za strošek osebja v dveh projektih, ki jih je tožeča stranka uspešno izvedla, in sicer projektu „Go Green – Green Business is smart Business“ (Sporazum št. 510424-LLP-1-2010-1-GR-LEONARDO-LMP)” ter projektu „LadybizIT“ (Sporazum št. 2011-3052-518310-LLP-1-2011-1-GR-LEONARDO-LAM)”, in ugotovi, da se stroški „dodatnih“ storitev, ki so jih opravili Olga Stavropoulou, Pavlos Aravantinos in Karamanlis lahko štejejo za stroške osebja v zadevnem projektu, ali, podredno, ugotovi, da se na podlagi člena II. 14 Sporazuma o dodelitvi sredstev in Priloge III k temu sporazumu lahko le stroški „dodatnih“ storitev, ki sta jih opravila v zadevnih projektih Olga Stavropoulou in Pavlos Aravantinos, štejejo za primerne in izplačljive tožeči stranki;
—

podredno, naj na podlagi svoje neomejene pristojnosti na podlagi člena 31 Uredbe (ES) št. 1/2003 v skladu s členom 261 PDEU spremeni člen 2 Sklepa Komisije C(2014) 9295 final z dne 10. decembra 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGS (zadeva AT.39780 – Envelopes) tako, da (i) določi globo, naloženo družbi TOMPLA na vsaj 55 % pod najvišjim zakonsko dovoljenim zneskom (člen 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003) – ali v nasprotnem primeru na odstotek, ki je po mnenju Sodišča ustrezen, da se vzpostavi ravnovesje med to globo in globama, naloženima družbama Bong in Hamelin, in (ii) dodatno zniža naloženo globo za vsaj 33 % ali v nasprotnem primeru za odstotek, ki je po mnenju Sodišča ustrezen – da se upošteva globa, ki jo je Comisión Nacional de la Competencia (CNC) naložila v svojem Sklepu z dne 25. marca 2013 v zadevi 5/0316/10, Sobres de Papel, in
—

podredno, toženi stranki naj se naloži, da tožečim strankam plača 95 % zgoraj navedenega zneska, to je znesek v višini 1 8 91 634,68 EUR kot nadomestilo za škodo, ki jim je nastala zaradi nezakonitega ravnanja tožene stranke, skupaj z obrestmi od dneva, ko so jim bili nezakonito odvzeti depoziti (29/03/2013)), do izdaje sodbe v tej zadevi, kot tudi zamudne obresti od dneva izdaje sodbe v tej zadevi, do dneva celotnega plačila;