Zadeva C-623/11

Geodis Calberson GE

proti

Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d’État (Francija))

„Kmetijstvo — Pomoč v hrani — Uredba (ES) št. 111/1999 — Program za dobavo kmetijskih proizvodov Ruski federaciji — Izbrani ponudnik za naročilo prevoza govejega mesa — Dodelitev pristojnosti — Arbitražna klavzula“

Povzetek – Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. januarja 2013

Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Pomoč v hrani – Program za dobavo kmetijskih proizvodov Ruski federaciji – Spori v zvezi z razpisom za brezplačno dobavo kmetijskih proizvodov – Tožbe za povrnitev škode, nastale zaradi napak intervencijskega organa pri izpolnjevanju zadevnih pogodbenih obveznosti plačila za dobavo in sprostitve varščine, ki jo je položil ponudnik – Pristojnost Sodišča – Arbitražna klavzula

(člen 272 PDEU; uredbi Sveta št. 2802/98 in št. 111/1999, členi 10, 12(2), in 16; Uredba Komisije št. 1799/1999, člen 1)

Člen 16 Uredbe št. 111/1999 o določitvi splošnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2802/98 o programu za dobavo kmetijskih proizvodov Ruski federaciji, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1125/1999, je treba razlagati tako, da je Sodišču dodeljena pristojnost za odločanje o sporih glede pogojev, pod katerimi intervencijska agencija, določena za sprejemanje ponudb v okviru razpisa za brezplačno dobavo kmetijskih proizvodov v Rusko federacijo, izbranemu ponudniku plača dolgovani znesek in sprosti varščino za dobavo, ki jo je v korist te agencije položil izbrani ponudnik, zlasti o tožbah za povrnitev škode, nastale zaradi napak intervencijske agencije pri izvajanju teh postopkov.

Čeprav je namreč dobava, ki jo določajo te uredbe in Uredba št. 1799/1999 o dobavi govejega mesa v Rusijo, izvedena s pogodbo, sklenjeno med Komisijo in ponudnikom, je klavzula iz člena 16 Uredbe št. 111/1999 sestavni del te pogodbe in jo je treba šteti za arbitražno klavzulo v smislu člena 272 PDEU. Sodišče je na podlagi arbitražne klavzule načeloma pristojno za odločanje o zahtevkih, ki izhajajo iz pogodbe, ki vsebuje arbitražno klavzulo, ali ki so neposredno povezani z obveznostmi iz te pogodbe. Plačilo dobave in sprostitev finančnega jamstva sta torej pogodbeni obveznosti. Določena sta v členih 10 in 12(2) Uredbe št. 111/1999 in sta postala sestavna dela sporne pogodbe na podlagi člena 1 Uredbe št. 1799/1999, ki določa, da se dobava izvede „na podlagi pravil iz Uredbe št. 111/1999“. Zato je treba šteti, da je odškodninski zahtevek za škodo, ki naj bi nastala zaradi zamude pri izpolnjevanju teh dveh pogodbenih obveznosti, zahtevek, ki izhaja iz sporne pogodbe, ki vsebuje arbitražno klavzulo, ali zahtevek, ki je neposredno povezan z obveznostmi iz te pogodbe. Poleg tega je v skladu z zahtevami učinkovitega izvajanja sodne oblasti bistveno, da za odločanje o sporih v zvezi z eno pogodbo ni pristojnih več sodišč, zlasti ob upoštevanju lastnosti zadevne pogodbene obveznosti, in da se prepreči sprejetje nasprotujočih si sodb. Iz tega je razvidno, da je treba člen 16 Uredbe št. 111/1999 razlagati tako, da Sodišču dodeljuje pristojnost za odločanje o tožbah za povrnitev škode, nastale zaradi očitanih zamud pri izpolnjevanju navedenih obveznosti.

(Glej točke od 28 do 33, 35 in izrek.)

Zadeva C-623/11

Geodis Calberson GE

proti

Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d’État (Francija))

„Kmetijstvo — Pomoč v hrani — Uredba (ES) št. 111/1999 — Program za dobavo kmetijskih proizvodov Ruski federaciji — Izbrani ponudnik za naročilo prevoza govejega mesa — Dodelitev pristojnosti — Arbitražna klavzula“

Povzetek – Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. januarja 2013

Kmetijstvo — Skupna kmetijska politika — Pomoč v hrani — Program za dobavo kmetijskih proizvodov Ruski federaciji — Spori v zvezi z razpisom za brezplačno dobavo kmetijskih proizvodov — Tožbe za povrnitev škode, nastale zaradi napak intervencijskega organa pri izpolnjevanju zadevnih pogodbenih obveznosti plačila za dobavo in sprostitve varščine, ki jo je položil ponudnik — Pristojnost Sodišča — Arbitražna klavzula

(člen 272 PDEU; uredbi Sveta št. 2802/98 in št. 111/1999, členi 10, 12(2), in 16; Uredba Komisije št. 1799/1999, člen 1)

Člen 16 Uredbe št. 111/1999 o določitvi splošnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2802/98 o programu za dobavo kmetijskih proizvodov Ruski federaciji, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1125/1999, je treba razlagati tako, da je Sodišču dodeljena pristojnost za odločanje o sporih glede pogojev, pod katerimi intervencijska agencija, določena za sprejemanje ponudb v okviru razpisa za brezplačno dobavo kmetijskih proizvodov v Rusko federacijo, izbranemu ponudniku plača dolgovani znesek in sprosti varščino za dobavo, ki jo je v korist te agencije položil izbrani ponudnik, zlasti o tožbah za povrnitev škode, nastale zaradi napak intervencijske agencije pri izvajanju teh postopkov.

Čeprav je namreč dobava, ki jo določajo te uredbe in Uredba št. 1799/1999 o dobavi govejega mesa v Rusijo, izvedena s pogodbo, sklenjeno med Komisijo in ponudnikom, je klavzula iz člena 16 Uredbe št. 111/1999 sestavni del te pogodbe in jo je treba šteti za arbitražno klavzulo v smislu člena 272 PDEU. Sodišče je na podlagi arbitražne klavzule načeloma pristojno za odločanje o zahtevkih, ki izhajajo iz pogodbe, ki vsebuje arbitražno klavzulo, ali ki so neposredno povezani z obveznostmi iz te pogodbe. Plačilo dobave in sprostitev finančnega jamstva sta torej pogodbeni obveznosti. Določena sta v členih 10 in 12(2) Uredbe št. 111/1999 in sta postala sestavna dela sporne pogodbe na podlagi člena 1 Uredbe št. 1799/1999, ki določa, da se dobava izvede „na podlagi pravil iz Uredbe št. 111/1999“. Zato je treba šteti, da je odškodninski zahtevek za škodo, ki naj bi nastala zaradi zamude pri izpolnjevanju teh dveh pogodbenih obveznosti, zahtevek, ki izhaja iz sporne pogodbe, ki vsebuje arbitražno klavzulo, ali zahtevek, ki je neposredno povezan z obveznostmi iz te pogodbe. Poleg tega je v skladu z zahtevami učinkovitega izvajanja sodne oblasti bistveno, da za odločanje o sporih v zvezi z eno pogodbo ni pristojnih več sodišč, zlasti ob upoštevanju lastnosti zadevne pogodbene obveznosti, in da se prepreči sprejetje nasprotujočih si sodb. Iz tega je razvidno, da je treba člen 16 Uredbe št. 111/1999 razlagati tako, da Sodišču dodeljuje pristojnost za odločanje o tožbah za povrnitev škode, nastale zaradi očitanih zamud pri izpolnjevanju navedenih obveznosti.

(Glej točke od 28 do 33, 35 in izrek.)