ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Uradniki – Napotitev iz službenih razlogov

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 37, prvi odstavek, točka (a), druga alinea)

2. Uradniki – Pravno sredstvo – Pravni interes – Tožba zoper zavrnitev prijave na delovno mesto vodje predstavništva Komisije – Prijava, zavrnjena v fazi predizbire – Dopustnost

1. Dejstvo, da so funkcije, ki jih opravlja vodja predstavništva Komisije, „politične in občutljive“, kot tako ne zadostuje, da upraviči uporabo upravnega statusa napotitve za uradnika. Taka razlaga člena 37, prvi odstavek, točka (a), druga alinea, Kadrovskih predpisov bi povzročila, da se dovoli napotitev za pomoč komisarjem vseh uradnikov, ki opravljajo „politične in občutljive“ funkcije v instituciji in so običajno visoki uradniki, in bi tako vplivala na samo strukturo evropskih javnih uslužbencev, kot je vzpostavljena s členom 35 Kadrovskih predpisov, saj povzroča pomisleke predvsem o jasnosti hierarhije.

Poleg tega napotitev iz službenih razlogov za pomoč „osebi, ki opravlja funkcijo, predvideno v Pogodbah“, predpostavlja obstoj zaupanja intuitu personae med to osebo in napotenim uradnikom, ta odnos pa pomeni, da se lahko navezujejo neposredni in tesni stiki med zadevnimi osebami glede na delovne metode zadevnega člana in njegovega kabineta v celoti. Okoliščine, da so poročila, ki jih je pripravil vodja predstavništva, neposredno namenjena pristojnemu komisarju, da telefonski pogovori, izmenjava korespondence ali srečanja potekajo med vodjo predstavništva in komisarjem ali člani njegovega kabineta in da je vsebina teh izmenjav zaupna, same po sebi ne morejo dokazati, da je delovno razmerje med komisarjem in vodjo predstavništva intuitu personae .

Uporaba člena 37, prvi odstavek, točka (a), druga alinea, Kadrovskih predpisov je odvisna samo od pogojev, navedenih v tej določbi, nikakor pa ne od upravnih posledic, ki bi jih imela njena uporaba. Vsaka druga razlaga bi omogočila uporabo člena 37 Kadrovskih predpisov za drug namen, in ne za namen, za katerega je bil ta člen predviden, in bi torej upravičila zlorabo postopka.

(Glej točke 70, 73, 75 in 77.)

2. Dejstvo, da je bila prijava tožeče stranke na delovno mesto vodje predstavništva Komisije izločena v fazi predizbire, tej stranki ne odvzema interesa za izpodbijanje pravilnosti postopka zaposlovanja, ki je sledil, ker ocena predizbirnih komisij ni mogla vplivati na končno oceno organa, pristojnega za imenovanja. Poleg tega taka tožeča stranka ohrani pravni interes, da se zadevna nezakonitost ne bi ponovila v podobnem izbirnem postopku.

(Glej točko 81.)

Napotitev na:

Sodišče: 7. junij 2007, Wunenburger proti Komisiji, C‑362/05 P, ZOdl., str. I‑4333, točka 50;

Sodišče prve stopnje: 5. julij 2005, Wunenburger proti Komisiji, T‑370/03, ZOdl. JU, str. I‑A‑189 in II‑853, točka 20.
SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE (drugi senat)

z dne 11. decembra 2008

Zadeva F-83/06

Arno Schell

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Prednostne točke – SDI člena 45 Kadrovskih predpisov“

Zadeva: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero A. Schell predlaga, primarno, razglasitev ničnosti seznamov uradnikov, ki so v napredovalnih obdobjih 2004 in 2005 napredovali v naziv B*8, ker na teh seznamih ni navedeno njegovo ime, in pripravljalnih aktov za ti odločbi, ter podredno, razglasitev ničnosti odločb o določitvi skupnega števila točk za napredovanje za napredovalni obdobji 2004 in 2005.

Odločitev: Tožba se zavrne. Vsaka stranka nosi svoje stroške.

Povzetek

Uradniki – Pravno sredstvo – Predhodna upravna pritožba – Sistem napredovanja, ki ga je vzpostavila Komisija – Pritožba zoper seznam uradnikov, ki so napredovali, in določitev točk, dodeljenih uradnikom – Zavrnilna odločba – Obrazložitev

(Kadrovski predpisi za uradnike, členi 25(2), 45 in 90(2))

V okviru sistema napredovanja, vzpostavljenega z notranjimi predpisi Komisije, v katerem se napredovalno obdobje konča z aktom, ki obsega dve ločeni odločbi organa za imenovanja, in sicer odločbo o določitvi seznama uradnikov, ki napredujejo, in odločbo o določitvi skupnega števila točk, dodeljenih uradnikom, nobene od teh odločb ni treba obrazložiti. Obveznost obrazložitve je izpolnjena, kadar organ za imenovanja obrazloži odločbo o zavrnitvi pritožbe zoper navedeni odločbi, ki je bila vložena na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov.

Ker se napredovanja izvedejo na podlagi predloga, organu za imenovanja izločenemu kandidatu ni treba razkriti primerjalne ocene, ki jo je pripravil v zvezi z njim in kandidatom, izbranim za napredovanje. Posledično je za izpolnitev obveznosti obrazložitve dovolj, da je v odgovoru na pritožbo navedeno, kako so se v individualnem primeru uradnika uporabili zakonski pogoji in pogoji iz Kadrovskih predpisov.

(Glej točki 89 in 91.)

Napotitev na:

Sodišče: 7. februar 1990, Culin proti Komisiji, C-343/87, Recueil, str. I-225, točka 13;

Sodišče prve stopnje: 25. februar 1992, Schloh proti Svetu, T-11/91, Recueil, str. II-203, točke 73, 85 in 86; 29. maj 1997, Contargyris proti Svetu, T-6/96, RecFP, str. I-A-119 in II-357, točki 147 in 148; 14. junij 2001, McAuley proti Svetu, T-230/99, RecFP, str. I-A-127 in II-583, točke od 50 do 52; 29. november 2005, Napoli Buzzanca proti Komisiji, T-218/02, ZOdl. JU, str. I-A-267 in II‑1221, točka 59; 19. oktober 2006, Buendía Sierra proti Komisiji, T-311/04, ZOdl., str. II-4137, točka 147.
SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE (drugi senat)

z dne 13. decembra 2007

Zadeva F-42/06

Asa Sundholm

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2004 – Cilji in merila ocenjevanja – Odškodninski zahtevek“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero A. Sundholm predlaga predvsem, naj se za nično razglasi njeno karierno ocenjevalno poročilo za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2004 in naj se Komisiji naloži, naj ji plača 1 EUR za povračilo nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela zaradi navedenega kariernega ocenjevalnega poročila.

Odločitev: Karierno ocenjevalno poročilo tožeče stranke za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2004 se razglasi za nično. V preostalem se tožba zavrže. Komisiji se naloži plačilo stroškov.

Povzetek

1. Uradniki – Ocena – Karierno ocenjevalno poročilo

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43)

2. Uradniki – Tožba – Odškodninska tožba – Razglasitev ničnosti izpodbijanega nezakonitega akta – Primerno povračilo nepremoženjske škode

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 91)

1. Iz člena 8(5), četrti pododstavek, Splošnih določb za izvajanje člena 43 Kadrovskih predpisov, ki jih je sprejela Komisija, izhaja, da mora uprava za osebo na delovnem mestu določiti cilje in merila ocenjevanja. V skladu s to določbo se mora uradni pogovor, ki ga imata ocenjevalec in oseba na delovnem mestu na začetku vsakega ocenjevalnega obdobja, nanašati ne samo na ocenjevanje dela te osebe v referenčnem obdobju, ki traja od 1. januarja do 31. decembra leta pred letom, v katerem se opravlja ocenjevanje, ampak tudi na določitev ciljev za leto, ki sledi referenčnemu obdobju, saj so ti cilji referenčna podlaga za ocenjevanje učinkovitosti. Ta obveznost je navedena tudi v navodilu za ocenjevanje, ki ga je Komisija določila zase kot kodeks ravnanja.

Če cilji in merila ocenjevanja za zadevno referenčno obdobje niso določeni, uprava ne more trditi, da so bili cilji, določeni za prejšnje referenčno obdobje, podaljšani, ker naj ne bi vsebovali nobenega datuma konca veljavnosti.

(Glej točke 31, 32 in 37.)

Napotitev na:

Sodišče: 1. december 1983, Blomefield proti Komisiji, 190/82, Recueil, str. 3981, točka 20;

Sodišče prve stopnje: 24. januar 1991, Latham proti Komisiji, T‑63/89, Recueil, str. II‑19, točka 25; 30. september 2003, Tatti proti Komisiji, T‑296/01, RecFP, str. I‑A‑225 in II‑1093, točka 43.

2. Razglasitev ničnosti akta uprave, ki ga izpodbija uradnik, je sama po sebi primerno in načeloma, torej če navedeni akt ne vsebuje nobene izrecne negativne ocene sposobnosti tožeče stranke, ki bi ji lahko škodila, zadostno povračilo nepremoženjske škode, ki jo je ta lahko utrpela zaradi akta, razglašenega za ničnega.

(Glej točko 44.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 26. januar 1995, Pierrat proti Sodišču, T‑60/94, RecFP, str. I‑A‑23 in II‑77, točka 62.
SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

(drugi senat)

z dne 19. aprila 2007

Zadeva F-9/06

Rui Canteiro Lopes

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Uradniki – Napredovanje – Primerjalna ocena uspešnosti – Neobstoj končnega ocenjevalnega poročila“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero R. Canteiro Lopes predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 4. marca 2005 o zavrnitvi uvrstitve njegovega imena na seznam najuspešnejših uradnikov in njegovega napredovanja v naziv A 4 v napredovalnem obdobju 2000.

Odločitev: Tožba se zavrne. Vsaka stranka nosi svoje stroške.

Povzetek

1. Uradniki – Ocena – Ocenjevalno poročilo – Sestava

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 2, prvi odstavek, in 43)

2. Uradniki – Napredovanje – Merila

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 45)

1. Kadar ocenjevalno poročilo za uradnika ni sestavljeno v skladu z običajnimi procesnimi pogoji zaradi izjemnih okoliščin, kot so odhod njegovega ocenjevalca ali drugostopenjskega ocenjevalca iz institucije ali razpustitev generalnega direktorata, v katerem je zaposlen, je v skladu z zahtevo po nadaljevanju upravnega ukrepa, da poročilo sestavi generalni direktor, ki ima – v skladu z odločbo, ki jo je institucija odobrila v zvezi z izvajanjem pooblastil, ki so s Kadrovskimi predpisi podeljena organu za imenovanja – pooblastila, ki niso posebej navedena v tej odločbi.

(Glej točko 56.)

2. Ocena uspešnosti kandidatov, ki lahko napredujejo, je ključno merilo za vsako napredovanje, medtem ko lahko organ za imenovanja samo podredno upošteva starost kandidatov in njihovo delovno dobo v nazivu ali službi. Vendar so lahko ta dodatna merila v primeru enake uspešnosti kandidatov, ki lahko napredujejo, upravičeno ključen dejavnik pri odločitvi tega organa.

Razlika dveh točk med analitičnima ocenama dveh uradnikov, ki lahko napredujeta in sta poleg tega zaposlena v različnih generalnih direktoratih, se ne more šteti za dovolj veliko, predvsem ob upoštevanju različnega ocenjevanja v generalnih direktoratih, da bi lahko preprečila podredno upoštevanje drugih objektivnih meril v zvezi z upravnim statusom in osebnim položajem zainteresiranih oseb, kot sta delovna doba ali dejstvo, da je bila oseba v prejšnjem obdobju že na seznamu najuspešnejših uradnikov.

(Glej točke 63, 67 in 68.)

Napotitev na:

Sodišče: 9. november 2000, Komisija proti Hamptaux, C‑207/99 P, Recueil, str. I‑9485, točka 19.

Sodišče prve stopnje: 29. februar 1996, Lopes proti Sodišču, T‑280/94, RecFP, str. I‑A‑77 in II‑239, točka 138; 5. marec 1998, Manzo-Tafaro proti Komisiji, T‑221/96, RecFP, str. I‑A‑115 in II‑307, točka 17; 13. marec 2001, Hørbye-Möller proti Komisiji, T‑116/00, neobjavljena v RecFP, točka 39; 11. julij 2002, Perez Escanilla proti Komisiji, T‑163/01, RecFP, str. I‑A‑131 in II‑717, točka 29; 9. april 2003, Tejada Fernández proti Komisiji, T‑134/02, RecFP, str. I‑A‑125 in II‑609, točka 42; 15. september 2005, Casini proti Komisiji, T‑132/03, ZOdl. JU, str. I‑A‑253 in II‑1169, točka 57; 23. januar 2007, Tsarnavas proti Komisiji, T‑472/04, še neobjavljena v ZOdl. JU, točka 67.
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

Uradniki – Pokojnine – Korekcijski koeficient

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 82)

Pojem prebivališča v smislu člena 82 starih kadrovskih predpisov, ki je določal, da se za pokojnine uporablja korekcijski koeficient, določen za državo, v kateri prejemnik pokojnine dokaže prebivališče, se nanaša na kraj, v katerem je nekdanji uradnik dejansko imel središče svojih interesov, to je kraj, v katerem je v želji, da bi mu podelil stalnost, določil stalno ali običajno središče svojih interesov in naj bi v njem v skladu s pričakovanji imel izdatke. Poleg tega pojem prebivališča ne glede na popolnoma količinski podatek o času, ki ga oseba preživi na ozemlju ene ali druge države, poleg fizičnega dejstva bivanja na določenem kraju zajema namen, da se temu dejstvu podeli neprekinjenost, ki izhaja iz življenjskih navad in običajnih družbenih odnosov. Ta pojem prebivališča je lasten javnim uslužbencem Skupnosti in se ne ujema nujno z nacionalnimi pomeni tega izraza.

(Glej točki 69 in 86.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 4. junij 2003, Del Vaglio proti Komisiji, združeni zadevi T‑124/01 in T-320/01, RecFP, str. I-A-157 in II-767, točka 70 in navedena sodna praksa, točka 71 in navedena sodna praksa ter točka 72; 12. september 2005, Dionyssopoulou proti Svetu, T-320/04, neobjavljena v ZOdl., točka 39; 27. september 2006, Kontouli proti Svetu, T-416/04, ZOdl. JU, str. I-A-2-181 in II-A-2-897, točka 71.
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

Uradniki – Invalidnost – Invalidska komisija – Mnenje – Obveznost obrazložitve – Predmet

(Kadrovski predpisi za uradnike, členi 25, 53 in 78, prvi odstavek)

Cilj določb o zdravstveni in invalidski komisiji je, da se zdravstvenim strokovnjakom zaupa dokončna presoja vseh zdravstvenih vprašanj. Sodnega nadzora ni mogoče razširiti na zdravniško presojo v ožjem smislu, ki jo je treba šteti za dokončno, kadar je pridobljena pod zakonitimi pogoji. Nasprotno se lahko sodni nadzor opravlja glede zakonitosti sestave in delovanja teh komisij ter glede mnenja, ki ga izdajo. S tega vidika je sodišče Skupnosti pristojno, da preveri, ali je mnenje obrazloženo tako, da omogoča presojo ugotovitev, na katerih temeljijo sklepi v njem, in ali obstaja razumljiva povezava med zdravstvenimi ugotovitvami, ki jih vsebuje, in sklepi komisije.

Mnenje invalidske komisije, ki je omejeno le na ugotovitev in hkrati sklep, da je uradnik popoln invalid, zaradi česar ne more opravljati svojega dela, je očitno neobrazloženo. Zgolj omemba v zapisniku invalidske komisije, da naj bi uradnik trpel za anksio-depresivnim sindromom, sodišču Skupnosti ne omogoča, da bi se lahko seznanilo s premisleki, na katerih temeljijo ugotovitve v zapisniku, in jih preverilo ter presodilo, ali je bila dokazana razumljiva povezava med zdravstvenimi ugotovitvami v zapisniku in sklepi komisije. Anksio-depresivni sindrom se namreč lahko kaže na zelo različne načine in v zelo različnih stopnjah in ni nujno, da se oseba, ki trpi za tem sindromom, šteje za popolnega trajnega invalida, zaradi česar ne more opravljati nalog, ki ustrezajo delovnemu mestu v njeni funkcionalni skupini.

(Glej točke 64, 65 in 67.)

Napotitev na:

Sodišče: 10. december 1987, Jänsch proti Komisiji, 277/84, Recueil, str. 4923, točka 15;

Sodišče prve stopnje: 27. februar 1992, Plug proti Komisiji, T-165/89, Recueil, str. II-367, točka 75; 15. december 1999, Nardone proti Komisiji, T-27/98, RecFP, str. I-A-267 in II-1293, točka 87.
SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

(drugi senat)

z dne 1. marca 2007

Zadeva F-30/05

Asa Sundholm

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Uradniki – Ocenjevanje – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2003 – Obveznost obrazložitve poročila – Pravice do obrambe“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero A. Sundholm predlaga razglasitev ničnosti svojega kariernega ocenjevalnega poročila za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2003.

Odločitev: Tožba se zavrne. Vsaka stranka nosi svoje stroške.

Povzetek

1. Uradniki – Ocena – Znižanje ocene, ki vpliva na obseg obveznosti obrazložitve

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43)

2. Uradniki – Ocena – Spoštovanje pravic do obrambe

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 26, prvi in drugi odstavek, in 43)

3. Uradniki – Ocena – Spoštovanje pravic do obrambe

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43)

1. Poročilo, ki ga je treba uporabiti kot referenco za ugotovitev, ali se je ocena za določeno obdobje znižala, zaradi česar je treba posebno pozornost nameniti obrazložitvi, je ocenjevalno poročilo, sestavljeno za predhodno obdobje, in to ne glede na poznejšo razglasitev njegove ničnosti.

(Glej točko 44.)

2. Niti temeljno načelo spoštovanja pravic do obrambe niti člen 26, prvi in drugi odstavek, Kadrovskih predpisov, ki sta posebna potrditev tega načela, za možnost upoštevanja obremenilnega dejstva v ocenjevalnem poročilu uradnika ne določata, da se pred postopkom, ki se konča s sprejetjem tega poročila, sestavi pisno opozorilo, ki se sporoči zadevni osebi.

Zadevna oseba tudi ni upravičena trditi, da so bile njene pravice do obrambe kršene zaradi neupoštevanja notranjih smernic, ki jih je institucija sprejela v zvezi z obveznostjo, da nadrejeni v samem referenčnem obdobju redno dajejo „povratne informacije“ o storitvah uradnikov. Spoštovanje pravic do obrambe se kot možnost – ponujena naslovniku odločbe, v čigar položaj posega – da primerno predstavi svoje stališče, zahteva šele, ko se začne postopek, ki se lahko konča s tako odločbo. Tako se na področju ocenjevanja uradnikov upoštevanje tega načela lahko izvaja šele med ocenjevalnim postopkom, ki se nujno začne po koncu referenčnega obdobja.

(Glej točke 74 in od 76 do 78.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 12. julij 2005, De Bry proti Komisiji, T‑157/04, ZOdl. JU, str. II‑901, točke 41, 42 in 45.

3. Uradnik se za utemeljitev tožbe zoper karierno ocenjevalno poročilo ne more uspešno sklicevati na okoliščino, zaradi katere naj bi nepooblaščene tretje osebe imele dostop do navedenega poročila. Taka okoliščina, tudi če bi se štela za dokazano, ne bi vplivala na zakonitost tega dokumenta.

(Glej točko 85.)
Sklep Splošnega sodišča z dne 7. oktobra 2022 – OG in drugi/Komisija

(Zadeva T-101/22) (1)

(Ničnostna tožba - Delegirana uredba (EU) 2022/503 - Delegirana uredba (EU) 2021/2288 - Uredba (EU) 2021/953 - Digitalno COVID potrdilo EU - Prosto gibanje oseb - Omejitve - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost)

(2022/C 463/74)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Tožeče stranke: OG in drugi (zastopnik: D. Gómez Fernández, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Montaguti in J. Baquero Cruz, agenta)

Predmet

Tožeče stranke s tožbo na podlagi člena 263 PDEU v bistvu predlagajo razglasitev ničnosti, prvič, Delegirane uredbe Komisije (EU) 2021/2288 z dne 21. decembra 2021 o spremembi Priloge k Uredbi (EU) 2021/953 Evropskega parlamenta in Sveta glede obdobja priznavanja potrdil o cepljenju, ki so izdana v obliki digitalnega COVID potrdila EU in potrjujejo zaključeno primarno serijo cepljenja (UL 2021, L 458, str. 459), in, drugič, Delegirane uredbe Komisije (EU) 2022/503 z dne 29. marca 2022 o spremembi Uredbe (EU) 2021/953 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z izvzetjem mladoletnikov iz obdobja priznavanja potrdil o cepljenju, ki so izdana v obliki digitalnega COVID potrdila EU (UL 2022, L 102, str. 8).

Izrek

1. Tožna se zavrže kot nedopustna.

2. OG in drugi nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe pred Splošnim sodiščem.

(1) UL C 165, 19.4.2022.
C 198/50

Sklep Splošnega sodišča z dne 7. marca 2022 – the airscreen company/EUIPO – Moviescreens Rental (airscreen)

(Zadeva T-382/21) (1)

(Znamka Evropske unije - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Evropske unije airscreen - Prejšnja besedna znamka Evropske unije AIRSCREEN - Člen 8(2) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(2) Uredbe (EU) 2017/1001) - Tožba, ki je očitno brez pravne podlage)

(2022/C 198/73)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: the airscreen company GmbH & Co. KG (Münster, Nemčija) (zastopniki: O. Spieker, A. Schönfleisch in N. Willich, odvetniki)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: D. Hanf, agent)

Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO, intervenientka pred Splošnim sodiščem: Moviescreens Rental GmbH (Damme, Nemčija) (zastopnika: D. Schulz in P. Stelzig, odvetnika)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 5. maja 2021 (zadeva R 1990/2020-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama the airscreen company in Moviescreens Rental.

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družbi the airscreen company GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 329, 16.8.2021.
Sklep Splošnega sodišča z dne 27. januarja 2022 – About You/EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U), (Y/O/U YOUR ORIGINAL U) in (/Y/O/U YOUR ORIGINAL U)

(Združene zadeve T-23/21, T-50/21 in T-51/21) (1)

(2022/C 119/84)

Jezik postopka: angleščina

Predsednik petega senata je odredil izbris zadev.

(1) UL C 79, 8.3.2021.
Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. oktobra 2021 – Abenante in drugi/Parlament in Svet

(Zadeva T-527/21 R)

(Začasna odredba - Uredba (EU) 2021/953 - Digitalno COVID potrdilo EU - Predlog za odlog izvršitve - Neobstoj nujnosti)

(2022/C 2/54)

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Tožeče stranke: Stefania Abenante (Ferrara, Italija) in 423 drugih tožečih strank, katerih imena so navedena v prilogi k sklepu (zastopnik: M. Sandri, odvetnik)

Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: L. Visaggio, J. Rodrigues in P. López-Carceller, agenti), Svet Evropske unije (zastopnika: M. Moore in S. Scarpa Ferraglio, agenta)

Predmet

Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za odlog izvršitve člena 3(1)(a) in (b) Uredbe (EU) 2021/953 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2021 o okviru za izdajanje, preverjanje in priznavanje interoperabilnih potrdil o cepljenju, testu in preboleli bolezni v zvezi s COVID-19 (digitalno COVID potrdilo EU) za olajšanje prostega gibanja med pandemijo COVID-19 (UL 2021, L 211, str. 1).

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.
C 73/68

Sklep Splošnega sodišča z dne 26. novembra 2021 – Cepewa/EUIPO – Out of the blue (LIEBLINGSMENSCH)

(Zadeva T-47/21) (1)

(2022/C 73/85)

Jezik postopka: nemščina

Predsednik petega senata je odredil izbris zadeve.

(1) UL C 88, 15.3.2021.
Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 27. julija 2021 – Alliance française de Bruxelles-Europe in drugi/Komisija

(Zadeva T-285/21 R)

(Začasna odredba - Javna naročila storitev - Opravljanje storitev jezikovnega izobraževanja - Predlog za izdajo začasnih odredb - Neobstoj nujnosti)

(2021/C 391/27)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeče stranke: Alliance française de Bruxelles Europe (Bruselj, Belgija) in 7 drugih tožečih strank, navedenih v prilogi sklepa (zastopnik: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: B. Araujo Arce in M. Ilkova, agenta)

Predmet

Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za, prvič, odlog izvršitve sklepa Komisije z dne 19. aprila 2021, s katerim je bil sklop 4 (Jezikovno izobraževanje francoskega jezika), ki se nanaša na okvirne pogodbe za jezikovno izobraževanje v institucijah, organih in agencijah Evropske unije (HR/2020/OP/0014) dodeljen, na prvem mestu, skupini CLL Centre de Langues – Allingua in, na drugem mestu, skupini Alliance Europe Multilingue, ki jo sestavljajo tožeče stranke, in drugič, odreditev vseh ostalih začasnih ukrepov, za katere Splošno sodišče meni, da so ustrezni.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.