I - 1467ROTTMANN
SODBA SODIŠČA (veliki senat) 
z dne 2. marca 2010  *
V zadevi C-135/08,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki 
ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) z odločbo z dne 18. februarja 2008, ki je prispela na Sodišče 3. aprila 2008, v postopku
Janko RottmannprotiFreistaat Bayern,
SODIŠČE (veliki senat),
v sestavi V. Skouris, predsednik, K. Lenaerts, J.-C. Bonichot, E. Levits, predsedniki 
senatov, in P . Lindh, predsednica senata, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, E. Juhász, 
G. Arestis, A. Borg Barthet, M. Ilešič, A. Ó Caoimh (poročevalec) in L. Bay Larsen, 
sodniki,
* Jezik postopka: nemščina.
I - 1468SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, 
sodni tajnik: B. Fülöp, administrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 21. aprila 2009,ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za J. Rottmanna W. Meng, professeur, in H. Heinhold, odvetnik,
– za Freistaat Bayern J. Mehler in M. Niese, Oberlandesanwälte,
– za nemško vlado M. Lumma, N. Graf Vitzthum in B. Klein, zastopniki,
– za belgijsko vlado L. Van den Broeck, zastopnica,
– za češko vlado M. Smolek, zastopnik,
– za estonsko vlado L. Uibo, zastopnik,
I - 1469ROTTMANN
– za grško vlado K. Georgiadis, S. Alexandridou in G. Papagianni, zastopniki,
– za latvijsko vlado E. Eihmane, U. Dreimanis in K. Drēviņa, zastopniki,
– za avstrijsko vlado E.  Riedl in T.  Fülöp, zastopnika, skupaj s  H.  Eberweinom,  
strokovnjakom,
– za poljsko vlado M. Dowgielewicz, zastopnik,
– za Komisijo Evropskih skupnosti S. Grünheid in D. Maidani, zastopnici,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi  
30. septembra 2009
izreka naslednjo
Sodbo
1Pr
edlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago določb Pogodbe ES 
v zvezi z državljanstvom Evropske unije.
I - 1470SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
2Ta predlog je bil vložen v okviru spora med J. Rottmannom in Freistaat Bayern, ker je 
ta tožeči stranki v postopku v glavni stvari odvzela državljanstvo.
Pravni okvir
Pravo Unije
3Izja
va št.  2 o  državljanstvu države članice, ki so jo države članice priložile sklepni 
listini Pogodbe o Evropski uniji (UL 1992, C 191, str. 98), določa:
„Konferenca izjavlja, da se vsakokrat, ko Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti 
omenja državljane držav članic, vprašanje, ali posameznik ima državljanstvo države članice, ureja zgolj s sklicevanjem na nacionalno pravo zadevne države članice. […]“
4V 
delu A Sklepa voditeljev držav oziroma vlad, ki so se sestali v okviru Evropskega 
sveta v Edinburgu 11. in 12. decembra 1992, o nekaterih problemih, ki jih je Danska izpostavila glede Pogodbe o Evropski uniji (UL 1992, C 348, str. 1) je določeno:
„Določbe drugega dela Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ki se nanaša na 
državljanstvo Unije, dajejo državljanom držav članic dodatne pravice in varstvo, kot 
je določeno v tem delu. Nikakor ne nadomeščajo nacionalnega državljanstva. O tem, 
I - 1471ROTTMANN
ali oseba ima državljanstva države članice ali ne, se odloča le na podlagi nacionalne 
zakonodaje zadevne države članice. “
Nacionalna zakonodaja
Nemška zakonodaja
5Č
len 16(1) nemškega temeljnega zakona določa:
„Nemškega državljanstva ni mogoče odvzeti. Državljanstvo se lahko izgubi le na 
podlagi zakona in proti volji zainteresirane osebe, le če ta zaradi tega ne ostane brez državljanstva. “
6Č
len 8 zakona o državljanstvu (Reichs- und Staatsangehörigkeitsgesetz) v različici, ki 
je veljala do 31. decembra 1999, je določal:
„Dežela lahko tujca, ki se naseli na nemškem ozemlju, na njegovo prošnjo naturalizira 
na ozemlju, na katerem prebiva, če
1. […]
I - 1472SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
2. ne izpolnjuje pogojev za izgon, določenih v členih 46, od (1) do (4), in 47(1) ali (2) 
zakona o tujcih [(Ausländergesetz)],
3. je tam, kjer se je naselil, našel neodvisno nastanitev ali zaposlitev.
[…]“
7V s
kladu z določbami nemškega prava o državljanstvu, ki veljajo v okviru postopka 
v glavni stvari, je naturalizacija tujca načeloma odvisna od tega, ali se odpove drža -
vljanstvu ali izgubi državljanstvo, ki ga je imel dotlej.
8Č
len 48(1) in (2) zakona o upravnem postopku dežele Bavarske (Bayerisches Verwal -
tungsverfahrensgesetz) določa:
„(1) Nezakoniti upravni akt se lahko, čeprav je postal dokončen, v celoti ali deloma 
razveljavi ali odpravi. […]
(2) Nezakonitega upravnega akta, s  katerim se dodeli enkratna ali redna denarna 
dajatev oziroma deljiva dajatev v naravi ali je od njega odvisna dodelitev, ni mogoče 
ra
zveljaviti oziroma odpraviti, dokler se prejemnik zanese na obstoj navedenega 
upravnega akta in dokler njegovo zaupanje šteje za vredno varstva glede na javni  
in
teres, ki obstaja glede razveljavitve oziroma odprave. […] Prejemnik se ne more 
sklicevati na zaupanje, […]
I - 1473ROTTMANN
1. [če] je bil upravni akt sprejet zaradi zvijače, grožnje ali s podkupovanjem,
2. [če] je bil upravni akt sprejet zaradi navajanja napačnih ali nepopolnih podatkov,
3. [če] je bil seznanjen z nezakonitostjo upravnega akta ali zanjo ni vedel zaradi hude 
malomarnosti.
V [t
eh] primerih […] se upravni akt načeloma odpravi. “
Avstrijska zakonodaja
9Č
len  27(1) zakona o  državljanstvu (Staatsbürgerschaftsgesetz, BGBl. 311/1985, 
v nadaljevanju: StbG) določa:
„Kdor pridobi tuje državljanstvo na svojo prošnjo, na podlagi izjave ali svojega izrec -
nega soglasja, izgubi avstrijsko državljanstvo, če mu ni bilo vnaprej odobreno, da [ga] 
obdrži. “
10Z
a obdržanje avstrijskega državljanstva se na podlagi člena 28(1), točka 1, StbG pred -
postavlja, da je to v interesu Republike Avstrije zaradi storitev, ki jih je zadevna oseba 
I - 1474SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
že opravila ali ki jih ta država članica lahko pričakuje od nje, oziroma zaradi razloga, 
ki ga je še posebej treba upoštevati.
11Iz st
ališč avstrijske vlade je razvidno, da glede na avstrijsko pravo izguba tujega drža -
vljanstva, pridobljenega z naturalizacijo, ne glede na to, ali v skladu s pravnim redom države naturalizacije do nje pride ex nunc  ali ex tunc, ne pripelje samodejno do tega, 
da zainteresirana oseba, ki je izgubila avstrijsko državljanstvo zaradi pridobitve tega tujega državljanstva, znova retroaktivno dobi avstrijsko državljanstvo.
12P
o mnenju te vlade je v enakem primeru avstrijsko državljanstvo mogoče dobiti le 
z upravnim sklepom in če so izpolnjeni pogoji, ki so v zvezi s tem določeni v členu 10 in naslednjih StbG.
13Č
len 10 StbG v različici, ki je začela veljati 23. marca 2006, določa:
„(1) Razen če je v tem zveznem zakonu določeno drugače, je državljanstvo mogoče 
dodeliti tujcu le:
1. če zakonito in neprekinjeno prebiva na zveznem ozemlju najmanj deset let in se 
je tu stalno naselil pred vsaj petimi leti;
2. če ni bil pravnomočno obsojen na kazen zapora, ki mu jo je naložilo nacionalno 
ali tuje sodišče za eno ali več naklepnih kaznivih dejanj, […]
I - 1475ROTTMANN
3. če ni bil pravnomočno obsojen na kazen zapora, ki mu jo je naložilo nacionalno 
sodišče za finančno kaznivo dejanje;
4. če ni zoper njega sprožen kazenski postopek pred nacionalnim sodiščem [zaradi] 
naklepnega kaznivega dejanja ali […] finančnega kaznivega dejanja, za katerega je 
dolo
čena zaporna kazen;
[…]
(2) Državljanstva ni mogoče dodeliti tujcu,
[…]
2. če je bil večkrat pravnomočno obsojen za posebno hudo upravno kršitev, […]
[…]
(4) Pogoj, naveden v odstavku 1, točka 1, [prav tako kot] ovira za dodelitev, navedena 
v odstavku 2, točka 2, […] se ne uporabita
I - 1476SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
1. za tujca, ki stalno prebiva na zveznem ozemlju in ima državljanstvo neprekinjeno 
najmanj deset let in je državljanstvo izgubil drugače kot z odvzemom […];
[…]“
M
ednarodno pravo
Splošna deklaracija človekovih pravic
14Č
len 15 Splošne deklaracije človekovih pravic, ki jo je sprejela generalna skupščina 
Združenih narodov 10. decembra 1948, določa:
„1. Vsakdo ima pravico do državljanstva.
2. Nikomur se ne sme samovoljno vzeti državljanstvo ali zakonita pravica do spre -
membe državljanstva. “
I - 1477ROTTMANN
Konvencija o zmanjšanju števila oseb brez državljanstva
15Č
len 7 Konvencije o zmanjšanju števila oseb brez državljanstva, ki je bila podpisana 
v New Yorku 30. avgusta 1961 in je začela veljati 13. decembra 1975, določa:
„1. a) Če zakonodaja države podpisnice določa odpoved državljanstvu, to za posa -
meznika pomeni izgubo njegovega državljanstva le, če ima ali pridobi drugo 
državljanstvo;
[…]
2. Posameznik, ki ima državljanstvo države podpisnice in ki zaprosi za pridobitev 
državljanstva v tuji državi, izgubi svoje državljanstvo le, če pridobi ali je prejel zagoto -
v
ilo o pridobitvi državljanstva te države.
3. Ne glede na določbe iz odstavkov 4 in 5 tega člena nihče ne more izgubiti drža -
vljanstva, če bi s  tem postal oseba brez državljanstva, ker zapusti državo, katere državljanstvo ima, ker prebiva v  tujini, ker se ne prijavi  ali zaradi kakega drugega 
podobnega razloga.
4. Izgubo državljanstva, ki prizadene naturaliziranega posameznika, je mogoče ute -
meljiti s stalnim prebivanjem v tujini v obdobju, katerega dolžina, ki jo določi država 
podpisnica, ne sme biti krajša od sedem zaporednih let, če zainteresirana oseba pri -
stojnim organom ne priglasi svojega namena obdržanja svojega državljanstva.
I - 1478SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
[…]
6. Z izjemo primerov, določenih v  tem členu, posameznik ne more izgubiti drža -
vljanstva države podpisnice, če bi s  tem ostal brez državljanstva, čeprav ta izguba 
državljanstva ne bi bila izrecno izključena z vsako drugo določbo te konvencije. “
16Č
len 8 te konvencije določa:
„1. Države podpisnice ne smejo odvzeti državljanstva nobenemu posamezniku, če bi 
zaradi tega odvzema posameznik ostal brez državljanstva.
2. Ne glede na določbo prvega odstavka tega člena se posamezniku lahko odvzame 
državljanstvo države podpisnice:
a) v okoliščinah, v katerih je na podlagi odstavkov 4 in 5 člena 7 dopustna izguba 
državljanstva;
b) če je to državljanstvo pridobil z lažno izjavo ali drugo prevaro.
[…]
I - 1479ROTTMANN
4. Država podpisnica sme uporabiti možnosti odvzema državljanstva posamezniku 
v okoliščinah, določenih v odstavkih 2 in 3 tega člena, le v skladu z zakonom, ki obsega 
mo
žnost zainteresirane osebe, da uveljavlja vsa pravna sredstva obrambe pred sodi -
š
čem ali drugim neodvisnim organom. “
17Č
len 9 te konvencije določa, da države podpisnice nobenemu posamezniku ali sku -
pini posameznikov ne smejo iz rasnih, etničnih, verskih ali političnih razlogov odvzeti državljanstva.
Evropska konvencija o državljanstvu
18E
vropska konvencija o državljanstvu z dne 6. novembra 1997 je bila sprejeta v okviru 
Sveta Evrope in je začela veljati 1. marca 2000. Od tega datuma velja v Avstriji, Zvezna 
republika Nemčija pa jo je ratificirala 11. maja 2005. Člen 3 te konvencije določa:
„1. Vsaka država v svoji zakonodaji določi, kdo so njeni državljani.
2. To zakonodajo morajo priznati druge države, če je v skladu z veljavnimi mednaro -
dnimi konvencijami, mednarodnimi običaji in pravnimi načeli, ki se običajno prizna -
vajo na področju državljanstva. “
I - 1480SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
19Člen 4 navedene konvencije določa:
„Predpisi o  državljanstvu vsake države podpisnice morajo temeljiti na naslednjih 
načelih:
a) vsak posameznik ima pravico do državljanstva;
b) stanju brez državljanstva se je treba izogniti;
c) nikomur se ne sme samovoljno vzeti njegovega državljanstva;
[…]“
20Č
len 7 te konvencije določa:
„1. Država podpisnica v svojem notranjem pravu ne sme določiti izgube državljan -
stva po samem pravu ali na njeno pobudo, razen v naslednjih primerih:
a) prostovoljna pridobitev drugega državljanstva;
I - 1481ROTTMANN
b) pridobitev državljanstva države podpisnice z zvijačo, z napačnim podatkom ali 
prikrivanjem upoštevnega dejstva s strani prosilca;
[…]
3. Država podpisnica ne sme v svojem notranjem pravu določiti izgube državljanstva 
na podlagi odstavkov 1 in 2 tega člena, če bi zadevna oseba s tem ostala brez drža -
vljanstv
a, razen v primerih, navedenih v odstavku 1(b) tega člena. “
21Č
len 9 evropske konvencije o državljanstvu določa, da mora vsaka država podpisnica 
za primere in pod pogoji, ki so določeni v njenem notranjem pravu, omogočiti, da 
osebe, ki so imele njeno državljanstvo in zakonito stalno prebivajo na njenem oze -
mlju, znova pridobijo njeno državljanstvo.
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
22T
ožeča stranka v postopku v glavni stvari se je rodila v Gradcu (Avstrija) in je z roj -
stvom pridobila avstrijsko državljanstvo.
23L
eta 1995 je svoje stalno prebivališče prenesla v München (Nemčija), potem ko jo 
je zaslišalo Landesgericht für Strafsachen Graz (deželno sodišče za kazenske zadeve 
v Gradcu) v okviru preiskave v zvezi z njo, sprožene zaradi suma resne goljufije, pove -
zane z opravljanjem poklica, ki pa ga tožeča stranka izpodbija.
I - 1482SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
24Landesgericht für Strafsachen Graz je februarja 1997 zoper tožečo stranko v postopku 
v glavni stvari izdalo nacionalni nalog za prijetje.
25T
a je februarja 1998 zaprosila za nemško državljanstvo.V postopku pridobitve drža -
vljanstva na podlagi naturalizacije je prikrila dejstvo, da je bil v Avstriji proti njej spro -
žen kazenski pregon. Listina o podelitvi državljanstva z dne 25. januarja 1999 ji je bila vročena 5. februarja 1999.
26K
er je tožeča stranka v  glavni stvari pridobila državljanstvo v  Nemčiji, je v  skladu 
z avstrijskim pravom izgubila avstrijsko državljanstvo.
27O
bčinski organi iz Gradca so avgusta 1999 obvestili mesto München, da je bil zoper 
tožečo stranko v postopku v glavni stvari v Gradcu izdan nalog za prijetje. Poleg tega je avstrijski urad državnega tožilstva septembra 1999 obvestil mesto München tudi o tem, da je bila tožeča stranka v postopku v glavni stvari že julija 1995 zaslišana kot 
obdolženka pred Landesgericht für Strafsachen v Gradcu.
28F
reistaat Bayern je glede na okoliščine, potem ko je bila tožeča stranka v postopku 
v  glavni stvari zaslišana, s  sklepom z  dne 4.  julija 2000 retroaktivno odvzela drža -
vljanstvo, pridobljeno na podlagi naturalizacije, z obrazložitvijo, da je tožeča stranka 
prikrila, da je bila v Avstriji v preiskovalnem postopku, in je torej z zvijačo pridobila nemško državljanstvo. Odvzem državljanstva, pridobljenega v  Nemčiji na podlagi naturalizacije, še ni dokončen, ker je tožeča stranka v postopku v glavni stvari vložila ničnostno tožbo zoper ta sklep.
29B
ayerischer Verwaltungsgerichtshof (upravno sodišče dežele Bavarske), ki odloča 
na drugi stopnji, je v sodbi z dne 25. oktobra 2005 presodilo, da je odvzem drža-vljanstva tožeči stranki v postopku v glavni stvari, ki temelji na členu 48(1), prvi sta -
vek, zakonika o upravnem postopku dežele Bavarske, v skladu z nemškim pravom, 
I - 1483ROTTMANN
čeprav bi odvzem, če postane dokončen, povzročil, da zainteresirana oseba ostane 
brez državljanstva.
30T
ožeča stranka v postopku v glavni stvari je zoper to sodbo z dne 25. oktobra 2005 
vložila „revizijo“, o  kateri zdaj odloča Bundesverwaltungsgericht (zvezno upravno sodišče).
31Pr
edložitveno sodišče poudarja, da je pridobitev državljanstva na podlagi naturaliza -
cije, ki ga je tožeča stranka v postopku v glavni stvari pridobila z zvijačo, že od začetka nezakonita, zato jo pristojni nemški organi lahko razveljavijo oziroma odpravijo na podlagi svoje diskrecijske pravice. Navaja, da na podlagi upoštevnih določb avstrij -
skega prava, in sicer StbG, tožeča stranka v postopku v glavni stvari trenutno ne izpol -
njuje pogojev za takojšnjo ponovno pridobitev avstrijskega državljanstva.
32B
ayerischer Verwaltungsgerichtshof je v  sodbi poudarilo, da v  primeru, ko zaradi 
odvzema državljanstva, ki je bilo pridobljeno z zvijačo, oseba ostane brez državljan -
stva, zaradi česar izgubi tudi državljanstvo Unije, zadošča – za spoštovanje pridržka, ki ga je navedlo Sodišče v  sodbi z  dne 7.  julija 1992 v  zadevi Micheletti  in drugi (C-369/90, Recueil, str.  I-4239), v  skladu s  katerim morajo države članice izvajati svoje pristojnosti na področju državljanstva ob upoštevanju prava Unije – da pristojni 
nemški organi pri izvajanju diskrecijske pravice upoštevajo pomen pravic, dodeljenih 
na podlagi tega državljanstva Unije. Po mnenju tega sodišča bi domneva o tem, da v pravu Unije obstaja prepoved odvzema državljanstva, ki je bilo pridobljeno z zvi -
jačo, v  bistvu vplivala na suverenost držav članic, priznano s  členom  17(1) ES, da opredelijo podrobna pravila uporabe svojega prava o državljanstvu.
33Pr
edložitveno sodišče nasprotno meni, da pomen in obseg tega pridržka iz zgoraj 
navedene sodbe Micheletti in drugi še nista bila pojasnjena v sodni praksi Sodišča. Sodišče naj bi iz tega pridržka samo izpeljalo načelo, da država članica ne sme omeje -
vati učinkov pridobitve državljanstva druge države članice s tem, da zahteva izpolnitev 
I - 1484SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
dodatnega pogoja za priznavanje tega državljanstva v zvezi z uresničevanjem temelj -
nih svoboščin, določenih s Pogodbo ES. Po mnenju predložitvenega sodišča ni dovolj 
jasno, ali sta status osebe brez državljanstva in izguba državljanstva Unije, ki je bilo 
pred tem zakonito pridobljeno, zaradi odvzema državljanstva, združljiva s pravom 
Unije, zlasti s členom 17(1) ES.
34Pr
edložitveno sodišče meni, da je mogoče vsaj to, da je Republika Avstrija kot država 
članica prvotnega državljanstva tožeče stranke v postopku v glavni stvari na podlagi načela lojalnosti Unije in ob upoštevanju vrednot, zapisanih v konvenciji o zmanjše -
vanju števila oseb brez državljanstva ter v členu 7(1)(b) evropske konvencije o drža -
vljanstvu, zavezana razlagati  in uporabiti svoje nacionalno pravo ali ga prilagoditi tako, da se izogne temu, da bi zadevna oseba ostala brez državljanstva, ker tako kot 
v postopku v glavni stvari ta oseba ni mogla obdržati svojega prvotnega državljanstva 
zaradi pridobitve tujega državljanstva.
35V t
eh okoliščinah je Bundesverwaltungsgericht prekinilo odločanje in Sodišču v pred -
hodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1. Ali pravo Skupnosti nasprotuje pravni posledici izgube državljanstva Evropske 
unije (in s  tem povezanih pravic  in temeljnih svoboščin), ki nastane zato, ker p
o nacionalnem (nemškem) pravu zakonit odvzem državljanstva države članice 
(Zvezne republike Nemčije), ki je bilo pridobljeno z zvijačno prevaro, s hkratnim 
učinkom nacionalnega prava druge države članice (Avstrije), ki ureja državljan -
stvo – k
ot v  primeru tožeče stranke zaradi neobnovitve izvornega avstrijskega 
državljanstva – vodi do tega, da oseba ostane brez državljanstva?
I - 1485ROTTMANN
2. Če je odgovor pritrdilen, ali mora država članica, ki je državljanu Evropske unije 
podelila državljanstvo in mu ga hoče odvzeti (ker je bilo zvijačno pridobljeno), ob 
up
oštevanju prava Skupnosti trajno ali začasno opustiti odvzem državljanstva, 
ko ali dokler velja pravna posledica izgube državljanstva Evropske unije […] (in 
s tem povezanih pravic in temeljnih svoboščin), oziroma ali mora druga država 
članica […], ki je podelila prejšnje državljanstvo, ob upoštevanju prava Skupnosti svoje nacionalno pravo razlagati in uporabiti ali tudi prilagoditi tako, da ta pravna posledica ne nastopi?“
V
prašanji za predhodno odločanje
Prvo vprašanje in prvi del drugega vprašanja
36Pr
edložitveno sodišče s prvim vprašanjem in prvim delom drugega vprašanja, ki ju je 
treba preučiti skupaj, v bistvu sprašuje, ali pravo Unije, zlasti člen 17 ES, nasprotuje temu, da država članica državljanu Unije odvzame državljanstvo te države članice, ki je bilo pridobljeno na podlagi naturalizacije in z zvijačo, če ta odvzem zainteresirani 
osebi jemlje status državljana Unije in s tem povezane pravice, tako da postane oseba 
brez državljanstva, ker je zaradi pridobitve državljanstva te države članice na podlagi naturalizacije zadevna oseba izgubila državljanstvo matične države članice.
37V
se vlade, ki so Sodišču predložile stališča, Freistaat Bayern in Komisija Evropskih 
skupnosti navajajo, da pravila o pridobitvi in izgubi državljanstva spadajo v pristoj -
nost držav članic. Nekatere med njimi iz tega sklepajo, da sklep o  odvzemu drža -
vljanstva, kot je ta v postopku v glavni stvari, ne more spadati v pravo Unije. V zvezi s tem napotujejo na izjavo št. 2 o državljanstvu države članice, ki so jo države članice priložile sklepni listini Pogodbe EU.
I - 1486SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
38Nemška in avstrijska vlada tudi navajata, da je bila tožeča stranka v postopku v glavni 
stvari ob sprejetju sklepa o  odvzemu njenega državljanstva nemški državljan, ki je stalno prebival v  Nemčiji  in na katerega je bil naslovljen upravni akt nemškega 
organa. Po mnenju teh vlad, ki ju podpira Komisija, gre torej za povsem notranji polo -
žaj, ki nikakor ni povezan s pravom Unije, ker se ta ne uporabi zgolj zaradi dejstva, 
da je država članica sprejela ukrep glede enega od svojih državljanov. Okoliščina, da je v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, zainteresirana oseba uporabila pravico do prostega gibanja pred pridobitvijo državljanstva, ne pomeni čezmejnega 
elementa, ki bi bil pomemben za odvzem navedenega državljanstva.
39V z
vezi s  tem je treba opozoriti, da v  skladu z  ustaljeno sodno prakso opredelitev 
pogojev pridobitve in izgube državljanstva spada, skladno z mednarodnim pravom,  
v  pristojnost vsake države članice (zgoraj navedena sodba Micheletti  in drugi,  
točka 10; in sodbi z  dne 11.  novembra 1999 v  zadevi Mesbah, C-179/98, Recueil, 
str. I-7955, točka 29, in z dne 19. oktobra 2004 v zadevi Zhu in Chen, C-200/02, ZOdl., str. I-9925, točka 37).
40Izja
vo št.  2 o  državljanstvu države članice, ki so jo države članice priložile sklepni 
listini Pogodbe EU, in Sklep voditeljev držav oziroma vlad, ki so se sestali v okviru Evropskega sveta v Edinburgu 11. in 12. decembra 1992, o nekaterih problemih, ki jih je Danska izpostavila glede Pogodbe o EU, katerih namen je bil pojasniti vprašanje, ki je še zlasti pomembno za države članice, in sicer razmejitev področja uporabe ratione 
personae določb prava Unije, ki se nanašajo na pojem državljana, je nedvomno treba 
upoštevati kot instrumenta razlage Pogodbe ES, še zlasti za določitev njenega podro -
čja uporabe ratione personae.
41V
endar dejstvo, da področje spada v  pristojnost držav članic, ne preprečuje, da 
morajo zadevna nacionalna pravila v položajih, za katere velja pravo Unije, to pravo 
upoštevati (glej v tem smislu sodbe z dne 24. novembra 1998 v zadevi Bickel in Franz, C-274/96, Recueil, str. I-7637, točka 17 (glede nacionalnih predpisov s kazenskega področja in kazenskega postopka); z  dne 2.  oktobra 2003 v  zadevi Garcia Avello, 
C-148/02, Recueil, str. I-11613, točka 25 (glede nacionalnih pravil o imenu osebe); 
I - 1487ROTTMANN
z dne 12. julija 2005 v zadevi Schempp, C-403/03, ZOdl., str. I-6421, točka 19 (glede 
nacionalnih pravil o neposrednem obdavčenju), in z dne 12. septembra 2006 v zadevi Španija proti Združenemu kraljestvu, C-145/04, ZOdl., str. I-7917, točka 78 (glede 
nacionalnih pravil o  določitvi imetnikov volilne pravice in pravice kandidature na 
volitvah za Evropski parlament)).
42O
čitno je, da položaj državljana Unije, ki se – tako kot tožeča stranka v postopku 
v glavni stvari – sooča s sklepom o odvzemu državljanstva, ki so ga izdali organi države članice, zaradi katerega je, potem ko je izgubil državljanstvo druge države članice, ki ga je prvotno imel, v položaju, ki lahko povzroči izgubo statusa, ki ga daje člen 17 ES, in s tem povezanih pravic, po svoji naravi in posledicah spada v pravo Unije.
43K
ot je sodišče večkrat poudarilo, je status državljana Unije zasnovan kot temeljni sta -
tus državljanov držav članic (glej zlasti sodbi z dne 20. septembra 2001 v zadevi Grzel -
czyk, C-184/99, Recueil, str. I-6193, točka 31, in z dne 17. septembra 2002 v zadevi Baumbast in R, C-413/99, Recueil, str. I-7091, točka 82).
44Č
len 17(2) ES dodaja statusu državljana Unije dolžnosti in pravice, določene s Pogodbo 
ES, vključno s  pravico sklicevanja na člen  12 ES v  vseh okoliščinah, ki spadajo na področje uporabe ratione materiae prava Unije (glej zlasti sodbo z dne 12. maja 1998 v zadevi Martínez Sala, C-85/96, Recueil, str. I-2691, točka 62, in zgoraj navedeno sodbo Schempp, točka 17).
45Dr
žave članice morajo torej pri izvajanju svojih pristojnosti na področju državljan -
stva upoštevati pravo Unije (zgoraj navedeni sodbi Micheletti in drugi, točka 10, in Mesbah, točka 29; sodba z dne 20. februarja 2001 v zadevi Kaur, C-192/99, Recueil, 
str. I-1237, točka 19, in zgoraj navedena sodba Zhu in Chen, točka 37).
I - 1488SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
46V teh okoliščinah se mora Sodišče izreči o vprašanjih za predhodno odločanje, ki jih 
je predložitveno sodišče postavilo glede pogojev, pod katerimi lahko državljan Unije zaradi izgube svojega državljanstva izgubi ta status državljana Unije in so mu tako 
odvzete pravice, ki so s tem povezane.
47Pr
edložitveno sodišče se v  zvezi s  tem sprašuje predvsem o  pridržku, ki ga navaja 
sodna praksa Sodišča in je naveden v točki 45 te sodbe, v skladu s katerim morajo države članice pri izvajanju svojih pristojnosti na področju državljanstva upoštevati 
pravo Unije, in o posledicah tega pridržka v položaju, kakršen je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari.
48Pr
idržek, v skladu s katerim je treba upoštevati pravo Unije, ne vpliva na načelo med -
narodnega prava, ki ga je Sodišče že priznalo in je navedeno v  točki 39 te sodbe, v skladu s katerim so države članice pristojne za opredelitev pogojev pridobitve in izgube državljanstva, vendar potrjuje načelo, v skladu s katerim – če gre za državljane 
Unije – se lahko izvajanje te pristojnosti, če to vpliva na pravice, ki so dane in varo -
vane s pravnim redom Unije – kot v primeru sklepa o odvzemu državljanstva, kot je 
obravnavani v postopku v glavni stvari – sodno nadzira glede na pravo Unije.
49T
ožeča stranka v postopku v glavni stvari je – drugače kot tožeča stranka v zadevi, 
v kateri je bila izdana zgoraj navedena sodba Kaur, ki ji ni bilo mogoče odvzeti pravic, ki izhajajo iz statusa državljana Unije, ker ni ustrezala opredelitvi državljana Združe -
nega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska – neizpodbojno imela avstrijsko in nato nemško državljanstvo in zato tudi navedeni status in z njim povezane pravice.
50V
endar, kot je navedlo več vlad, ki so Sodišču predložile stališča, ker sklep o odvzemu 
državljanstva, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, temelji na zvijači zainteresirane osebe v okviru postopka pridobitve zadevnega državljanstva, bi lahko 
bil združljiv s pravom Unije.
I - 1489ROTTMANN
51Namreč, sklep o  odvzemu državljanstva zaradi zvijačnih ravnanj ustreza razlogu 
splošnega interesa. V zvezi s tem je namreč legitimno, da država članica želi varovati posebno solidarno in lojalno razmerje s svojimi državljani kot tudi vzajemnost pra -
vic in dolžnosti, ki so temelj državljanske vezi.
52T
a ugotovitev glede načelne legitimnosti sklepa o odvzemu državljanstva, sprejetega 
v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, je podkrepljena z upoštevnimi določbami konvencije o zmanjšanju števila oseb brez državljanstva. Njen člen 8(2) namreč določa, da se posamezniku lahko odvzame državljanstvo države podpisnice,  
če je to državljanstvo pridobil z lažno izjavo ali drugo zvijačo. Poleg tega člen 7(1)   
in (3) evropske konvencije o državljanstvu državi podpisnici ne prepoveduje, da posa -
mezniku odvzame državljanstvo – tudi če ta s tem ostane brez državljanstva – če je 
bilo to državljanstvo pridobljeno z zvijačo, z napačnim podatkom ali prikrivanjem 
upoštevnega dejstva s strani tega posameznika.
53N
avedena ugotovitev je poleg tega skladna s splošnim načelom mednarodnega prava, 
v skladu s katerim nikomur ni mogoče samovoljno odvzeti državljanstva in ki je pov -
zeto v členu 15(2) Splošne deklaracije človekovih pravic in v členu 4(c) evropske kon -
vencije o državljanstvu. Namreč, če država osebi odvzame njeno državljanstvo zaradi njenega zvijačnega ravnanja, ki je bilo zakonito dokazano, takega odvzema ni mogoče 
šteti za samovoljni akt.
54T
e ugotovitve o načelni legitimnosti sklepa o odvzemu državljanstva zaradi zvijač -
nega ravnanja ostanejo načeloma veljavne, če tak odvzem povzroči, da zadevna oseba 
poleg državljanstva države članice naturalizacije izgubi tudi državljanstvo Unije.
55V
endar mora v  takem primeru predložitveno sodišče preveriti, ali je bilo s  skle -
pom o  odvzemu, ki se obravnava v  postopku v  glavni stvari, upoštevano načelo 
I - 1490SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
sorazmernosti glede posledic, ki jih ima za položaj zadevne osebe glede na pravo 
Unije, in če je treba, preizkusiti sorazmernost tega sklepa glede na nacionalno pravo.
56Gle
de na pomen, ki ga primarno pravo daje statusu državljana Unije, je treba pri pre -
izkusu sklepa o odvzemu državljanstva upoštevati morebitne posledice, ki jih ima ta sklep za zainteresirano osebo in eventualno družinske člane, v zvezi z izgubo pravic, 
ki jih ima vsak državljan Unije. V zvezi s tem je treba zlasti preveriti, ali je ta izguba 
utemeljena glede na resnost kršitve, ki jo je storila zainteresirana oseba, glede na čas, ki je potekel od odločbe o podelitvi državljanstva do sklepa o odvzemu državljanstva, in glede na možnost zainteresirane osebe, da znova pridobi prvotno državljanstvo.
57Š
e zlasti glede zadnjega vidika ni mogoče šteti, da je država članica, katere drža-
vljanstvo je bilo pridobljeno z zvijačo, na podlagi člena 17 ES zavezana, da se vzdrži 
odvzema državljanstva zgolj zato, ker zainteresirana oseba ni znova pridobila drža -
vljanstva svoje matične države članice.
58Kljub t
emu mora nacionalno sodišče presoditi, ali glede na vse upoštevne okoliščine 
upoštevanje načela sorazmernosti zahteva, da se zainteresirani osebi, preden začne 
tak sklep o odvzemu državljanstva učinkovati, odobri razumen rok, da bi poskusila znova pridobiti državljanstvo svoje matične države članice.
59Gle
de na navedeno je treba na prvo vprašanje in prvi del drugega vprašanja odgovo -
riti, da pravo Unije, zlasti člen 17 ES, ne nasprotuje temu, da država članica državljanu Unije odvzame državljanstvo te države, ki ga je pridobil z naturalizacijo in z zvijačo, 
če ta sklep o odvzemu upošteva načelo sorazmernosti.
I - 1491ROTTMANN
Drugi del drugega vprašanja
60Pr
edložitveno sodišče z  drugim delom drugega vprašanja v  bistvu sprašuje, ali je  
treba – če je državljan Unije, ki je v  enakem položaju kot tožeča stranka v  postopku v  glavni  
stvari, soočen s sklepom o odvzemu državljanstva, zaradi katerega lahko izgubi status 
državljana Unije – pravo Unije, zlasti člen 17 ES, razlagati tako, da mora država čla -
nica, katere državljanstvo je prvotno imel, razlagati svoje nacionalne predpise tako, da se prepreči ta izguba državljanstva in da se mu omogoči, da znova pridobi državljan-stvo te države članice.
61V obra
vnavanem primeru je treba poudariti, da odvzem državljanstva, ki ga je tožeča 
stranka v postopku v glavni stvari pridobila v Nemčiji, ni postal dokončen in da država članica, katere državljanstvo je prvotno imel, namreč Republika Avstrija, ni sprejela nobenega sklepa glede njegovega statusa.
62V 
zvezi s tem predlogom za sprejetje predhodne odločbe je treba opozoriti, da načela, 
ki izhajajo iz te sodbe glede pristojnosti držav članic na področju državljanstva in 
njihova obveznost izvajanja te pristojnosti ob upoštevanju prava Unije, veljajo tako za 
državo članico naturalizacije kot za državo članico prvotnega državljanstva.
63V
endar se Sodišče ne more izreči glede vprašanja, ali pravo Unije nasprotuje sklepu, 
ki še ni bil sprejet. Kot je avstrijska vlada navedla na obravnavi, bodo avstrijski organi morda morali odločiti glede vprašanja, ali tožeča stranka v postopku v glavni stvari lahko znova pridobi prvotno državljanstvo, in če bo potrebno, bodo avstrijska sodišča morala v smislu načel, ki izhajajo iz te sodbe, presoditi pravilnost te odločitve, ko bo 
sprejeta.
I - 1492SODBA Z DNE 2. 3. 2010 – ZADEVA C-135/08
64Glede na navedeno v okviru tega predloga ni treba odločiti o drugem delu drugega 
vprašanja.
Stroški
65K
er je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev 
stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo:Pravo Unije, zlasti člen 17 ES, ne nasprotuje temu, da država članica državljanu 
Evropske unije odvzame državljanstvo te države, ki ga je pridobil z naturaliza -
cijo in z zvijačo, če ta sklep o odvzemu upošteva načelo sorazmernosti.
Podpisi