Keywords

Summary



Keywords

1. Pritožba – Razlogi – Uporaba nove argumentacije – Dopustnost – Omejitve

(Statut Sodišča, člen 58; Poslovnik Sodišča, člen 113(2))

2. Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Akti, ki jih izpodbija vlagatelj pritožbe glede državne pomoči – Dopis Komisije, s katerim je pritožnika obvestila o tem, da ni zadostnih razlogov, da bi zavzela stališče o zadevi – Odločba v smislu člena 4 Uredbe št. 659/1999 – Izpodbojni akt – Tožba zainteresiranih strank v smislu člena 88(2) ES – Dopustnost

(člena 88(2) in (3) ES in 230 ES; Uredba Sveta št. 659/1999, člena 4 in 13)

Summary

1. Iz povezanih določb člena 58 Statuta Sodišča in člena 113(2) Poslovnika Sodišča izhaja, da se lahko pritožnik v okviru pritožbe sklicuje na vsako upoštevno trditev samo pod pogojem, da se s pritožbo ne spremeni predmet postopka pred Splošnim sodiščem.

(Glej točko 41.)

2. Kar zadeva dopustnost ničnostnih tožb v smislu člena 230 ES, se je treba za opredelitev izpodbijanih aktov opreti na vsebino teh aktov. Oblika sprejetega akta ali odločbe načeloma ne vpliva na dopustnost ničnostne tožbe. Na opredelitev zadevnega akta torej načeloma ne vpliva dejstvo, ali ta akt izpolnjuje določene formalne zahteve, in sicer predvsem ali ga je avtor pravilno poimenoval in ali so v njem navedene določbe, ki so njegova pravna podlaga, in zahtevo glede uradnega obvestila tretje osebe.

Izpodbojni akti v smislu člena 230 ES pomenijo ukrepe, ki dokončno določajo stališče Komisije ob koncu upravnega postopka in ki povzročijo zavezujoče pravne učinke, ki lahko vplivajo na interese tožeče stranke, razen vmesnih ukrepov, katerih cilj je priprava končne odločbe in ki nimajo takih učinkov.

V okviru postopka nadzora državnih pomoči bi morala Komisija opraviti preučitev, kadar razpolaga s podatki o domnevno nezakoniti pomoči, ne glede na vir teh podatkov. Preučitev pritožbe pomeni začetek predhodne faze preučitve na podlagi člena 88(3) ES in Komisiji nalaga, da brez odlašanja preveri obstoj morebitne pomoči in njeno združljivost s skupnim trgom. Komisija mora v skladu s členom 13(1) Uredbe št. 659/1999, ki zadeva uporabo člena 88 ES, končati to predhodno fazo preučitve, tako da sprejme odločbo na podlagi člena 4(2), (3) ali (4) te uredbe, in sicer bodisi odločbo o ugotovitvi neobstoja pomoči, bodisi odločbo o nenasprotovanju, bodisi odločbo o začetku formalnega postopka preiskave, torej tej instituciji ni dovoljeno, da po koncu predhodne faze preučitve ne bi izdala odločbe. Zato mora Komisija, ko se to zgodi, ali začeti naslednjo fazo preiskave, določeno v členu 88(2) ES, ali ustaviti postopek v tej zadevi s sprejetjem ustrezne odločbe.

Če Komisija po preučitvi pritožbe bodisi ugotovi, da preiskava ne omogoča sklepa glede obstoja državne pomoči v smislu člena 87 ES, bodisi opredeli ukrep za obstoječo pomoč in ga tako podredi stalnemu preverjanju iz člena 88(1) ES, implicitno zavrne začetek postopka iz člena 88(2) ES. Taka odločitev o zavrnitvi začetka postopka iz člena 88(2) ES je dokončna in je ni mogoče opredeliti samo za začasen ukrep.

Dopis Komisije, v katerem so med drugim pomoči, navedene v pritožbi, ki jo je vložilo podjetje, ki je konkurent podjetja prejemnika pomoči, opredeljene za obstoječe pomoči, in je ugotovljeno, da ni zadostnih razlogov, ki bi upravičevali nadaljnje preverjanje, torej pomeni odločbo na podlagi člena 4 Uredbe št. 659/1999 in jo je treba šteti za izpodbojni akt v smislu člena 230 ES. Ker je Komisija namreč sklenila, da ni zadostnih razlogov, ki bi upravičevali nadaljnje preverjanje pritožbe, iz vsebine spornega akta izhaja, da je ta institucija glede preučenih ukrepov oblikovala dokončno mnenje in tako pokazala, da želi končati predhodno preučitev. S to ugotovitvijo je implicitno zavrnila začetek postopka iz člena 88(2) ES.

V primeru take odločbe lahko osebe, ki so upravičene do postopkovnih jamstev iz člena 88(2) ES, ta uveljavljajo le, kadar imajo možnost, da to odločbo izpodbijajo pred sodiščem Unije v skladu s členom 230, četrti odstavek, ES.

(Glej točke od 46 do 54 in od 57 do 60.)