ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier/Société Fromagère du Livradois SAS

(Zadeva C-490/19) (1)

(Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila - Uredba (ES) št. 510/2006 - Uredba (EU) št. 1151/2012 - Člen 13(1)(d) - Praksa, ki lahko potrošnike zavede glede pravega porekla proizvoda - Posnemanje značilne oblike ali videza proizvoda z zaščitenim imenom - Zaščitena označba porekla (ZOP) „Morbier“)

(2021/C 53/15)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier

Tožena stranka: Société Fromagère du Livradois SAS

Izrek

Člen 13(1) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila oziroma člen 13(1) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil je treba razlagati tako, da ne prepovedujeta zgolj tega, da tretja oseba uporablja registrirano ime.

Člen 13(1)(d) Uredbe št. 510/2006 oziroma člen 13(1)(d) Uredbe št. 1151/2012 je treba razlagati tako, da prepovedujeta posnemanje značilne oblike ali videza proizvoda, zaščitenega z registriranim imenom, kadar lahko potrošnik zaradi tega posnemanja meni, da je zadevni proizvod zaščiten s tem registriranim imenom. Presoditi je treba, ali lahko navedeno posnemanje evropskega potrošnika, ki je običajno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov obravnavane zadeve zavede.

(1) UL C 288, 26.8.2019.
C 35/13

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Berlin – Nemčija) – Ingredion Germany GmbH/Bundesrepublik Deutschland

(Zadeva C-320/19) (1)

(Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Člen 3(h) - Novi udeleženci - Člen 10a - Prehodna ureditev brezplačne dodelitve pravic do emisije - Sklep 2011/278/EU - Člen 18(1)(c) - Raven dejavnosti glede goriva - Člen 18(2), drugi pododstavek - Vrednost zadevnega faktorja uporabe zmogljivosti)

(2021/C 35/16)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht Berlin

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Ingredion Germany GmbH

Tožena stranka: Bundesrepublik Deutschland

Izrek

Člen 18(2), drugi pododstavek, Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da je za brezplačno dodelitev pravic do emisije novim udeležencem zadevni faktor uporabe zmogljivosti omejen na vrednost, ki je nižja od 100 %.

(1) UL C 246, 22.7.2019.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht für Strafsachen Wien – Avstrija) – kazenski postopek proti A in drugim

(Zadeva C-584/19) (1)

(Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski preiskovalni nalog - Direktiva 2014/41/EU - Člen 1(1) - Člen 2(c)(i) in (ii) - Pojma „pravosodni organ“ in „odreditveni organ“ - Evropski preiskovalni nalog, ki ga izda državno tožilstvo države članice - Neodvisnost od izvršilne veje oblasti)

(2021/C 44/08)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landesgericht für Strafsachen Wien

Stranke v kazenskem postopku v glavni stvari

A in drugi

Ob udeležbi: Staatsanwaltschaft Wien

Izrek

Člen 1(1) in člen 2(c) Direktive 2014/41/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah je treba razlagati tako, da državni tožilec države članice ali, splošneje, državno tožilstvo države članice spadata pod pojma „pravosodni organ“ in „odreditveni organ“ v smislu teh določb, ne glede na razmerje pravne podrejenosti, ki bi lahko obstajalo med tem državnim tožilcem ali tem državnim tožilstvom in izvršilno vejo oblasti te države članice, ter izpostavljenost navedenega državnega tožilca ali navedenega državnega tožilstva tveganju, da bodo nanju v okviru sprejemanja evropskega preiskovalnega naloga neposredno ali posredno naslovljene odredbe ali posamezna navodila te veje oblasti.

(1) UL C 383, 11.11.2019.
C 28/6

Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 18. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Torino – Italija) – Techbau SpA/Azienda Sanitaria Locale AL

(Zadeva C-299/19) (1)

(Predhodno odločanje - Boj proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih - Direktiva 2000/35/ES - Pojem „trgovinski posli“ - Pojma „dostava blaga“ in „izvajanje storitev“ - Člen 1 in člen 2, točka 1, prvi odstavek - Javno naročilo gradenj)

(2021/C 28/07)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale ordinario di Torino

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Techbau SpA

Tožena stranka: Azienda Sanitaria Locale AL

Izrek

Člen 2, točka 1, prvi odstavek, Direktive 2000/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih je treba razlagati tako, da javno naročilo gradenj pomeni trgovinski posel, ki vodi do dostave blaga ali izvajanja storitev v smislu te določbe in torej spada na stvarno področje uporabe te direktive.

(1) UL C 213, 24.6.2019.
1.

Člen 1, točka 5, Direktive Sveta 83/189/EGS z dne 28. marca 1983 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 88/182/EGS z dne 22. marca 1988, je treba razlagati tako, da nacionalna zakonodaja, ki določa, da je pravica do prirejanja iger na srečo pridržana državi in jo lahko izvajajo le podjetja, ustanovljena v obliki delniških družb, ki jim zadevna država članica podeli ustrezno koncesijo, in ki določa pogoje in območja opravljanja te dejavnosti, ni „tehnični predpis“ v smislu te določbe.
C 19/6

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Španija) – UQ/Marclean Technologies, S.L.U.

(Zadeva C-300/19) (1)

(Predhodno odločanje - Socialna politika - Kolektivni odpusti - Direktiva 98/59/ES - Člen 1(1), prvi pododstavek, točka (a) - Pojem „kolektivni odpust“ - Podrobna pravil za izračun števila odpovedi pogodb o zaposlitvi s strani delodajalca - Referenčno obdobje, ki ga je treba upoštevati)

(2021/C 19/06)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: UQ

Tožena stranka: Marclean Technologies, S.L.U.

ob udeležbi: Ministerio Fiscal, Fondo de Garantía Salarial

Izrek

Člen 1(1), prvi pododstavek, točka (a), Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti je treba razlagati tako, da je treba pri presoji, ali je sporna individualna odpoved pogodbe o zaposlitvi s strani delodajalca del kolektivnega odpusta, referenčno obdobje, ki je v tej določbi predvideno za ugotovitev obstoja kolektivnega odpusta, izračunati tako, da se upošteva vsako obdobje 30 oziroma 90 zaporednih dni, v katerem je prišlo do te individualne odpovedi pogodbe o zaposlitvi in v katerem je prišlo do največjega števila odpovedi pogodb o zaposlitvi s strani delodajalca iz enega ali več razlogov, ki niso povezani s posameznimi delavci, v smislu navedene določbe.

(1) UL C 295, 2.9.2019.
C 414/8

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemska) – Crown Van Gelder BV/Autoriteit Consument en Markt

(Zadeva C-360/19) (1)

(Predhodno odločanje - Notranji trg z električno energijo - Direktiva 2009/72/ES - Člen 37 - Naloge in pristojnosti regulativnega organa - Alternativno reševanje sporov - Pojem „stranka, ki se želi pritožiti“ - Pritožba, ki jo je vloži končni odjemalec zoper operaterja prenosnega sistema, na katerega naprava tega odjemalca ni priključena neposredno - Okvara tega sistema - Odsotnost pogodbene povezave med navedenim odjemalcem in operaterjem navedenega sistema - Dopustnost pritožbe)

(2020/C 414/08)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Crown Van Gelder BV

Tožena stranka: Autoriteit Consument en Markt

Ob udeležbi: TenneT TSO BV

Izrek

Člen 37(11) Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES je treba razlagati tako, da regulativni organ ne more zavrniti pritožbe, ki jo končni odjemalec vloži proti operaterju prenosnega sistema zaradi okvare tega sistema, z obrazložitvijo, da naprava tega končnega odjemalca ni priključena neposredno na naveden prenosni sistem, temveč zgolj na distribucijski sistem, ki ga ta prenosni sistem napaja.

(1) UL C 270, 12.8.2019.
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 17. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

(Zadeva C-92/19) (1)

(Predhodno odločanje - Okolje - Spodbujanje soproizvodnje - Nacionalna ureditev, ki določa program podpore - Program podpore za naprave za soproizvodnjo brez visokega izkoristka, ki je podaljšan preko 31. decembra 2010)

(2020/C 423/07)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Burgo Group SpA

Tožena stranka: Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

Ob udeležbi: Ministero dello Sviluppo economico, Autorità per l’Energia elettrica e il Gas

Izrek

Člen 12(3) Direktive 2004/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o spodbujanju soproizvodnje, ki temelji na rabi koristne toplote, na notranjem trgu z energijo in o spremembi Direktive 92/42/EGS je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki omogoča, da so naprave za soproizvodnjo, ki nimajo značilnosti naprav z visokim izkoristkom v smislu te direktive, tudi po 31. decembru 2010 še naprej upravičene do programa podpore soproizvodnji, na podlagi katerega bi bile te naprave tako med drugim izvzete iz obveznosti nakupa zelenih certifikatov.

(1) UL C 182, 27.5.2019.
C 390/15

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 16. septembra 2020 – BP/Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA)

(Zadeva C-669/19 P) (1)

(Pritožba - Nepogodbena odgovornost - Dostop do dokumentov - Varstvo osebnih podatkov - Domnevno nepravilno razkritje takih podatkov - Uredbi (ES) št. 1049/2001 in 45/2001 - Dopustnost dokazov in dokaznih predlogov pred Splošnim sodiščem Evropske unije - Razdelitev stroškov)

(2020/C 390/20)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnik: BP (zastopnik: E. Lazar, avocate)

Druga stranka v postopku: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA) (zastopniki: M. O’Flaherty, agent, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duronom, avocats)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. BP se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške Agencije Evropske unije za temeljne pravice (FRA).

(1) UL C 383, 11.11.2019.
2.

Člen 12(2) Direktive 2004/80 je treba razlagati tako, da pavšalne odškodnine, dodeljene žrtvam spolnega nasilja iz naslova nacionalne sheme odškodnin žrtvam nasilnih naklepnih kaznivih dejanj, ni mogoče šteti za „pošteno in primerno“ v smislu te določbe, če je določena brez upoštevanja teže posledic storjenega kaznivega dejanja za žrtve in torej ne pomeni ustreznega prispevka k povrnitvi utrpljene premoženjske in nepremoženjske škode.
C 287/11

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Constantin Film Verleih GmbH/YouTube LLC, Google Inc.

(Zadeva C-264/19) (1)

(Predhodno odločanje - Avtorska pravica in sorodne pravice - Spletna video platforma - Naložitev filma brez soglasja imetnika pravice - Tožba zaradi kršitve pravice intelektualne lastnine - Direktiva 2004/48/ES - Člen 8 - Pravica vlagatelja do informacij - Člen 8(2)(a) - Pojem „naslovi“ - Elektronski naslov, IP naslov in telefonska številka - Izključitev)

(2020/C 287/15)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Constantin Film Verleih GmbH

Toženi stranki: YouTube LLC, Google Inc.

Izrek

Člen 8(2)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine je treba razlagati tako, da se pojem „naslovi“ iz tega člena glede uporabnika, ki je naložil datoteke, s čimer je bila kršena pravica intelektualne lastnine, ne nanaša na njegov elektronski naslov, njegovo telefonsko številko in IP-naslov, ki je bil uporabljen pri naložitvi teh datotek, ali IP-naslov, ki je bil uporabljen ob njegovem zadnjem dostopu do uporabniškega računa.

(1) UL C 230, 8.7.2019.
C 287/14

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – „Unipack“ АD/Direktor na Teritorialna direktsiya „Dunavska“ kam Agentsiya „Mitnitsi“, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

(Zadeva C-391/19) (1)

(Predhodno odločanje - Carinska unija - Carinski zakonik Unije - Delegirana uredba (EU) 2015/2446 - Člen 172(2) - Dovoljenje za uporabo postopka posebne rabe - Retroaktivni učinek - Pojem „izjemne okoliščine“ - Sprememba tarifne uvrstitve - Prenehanje veljavnosti odločbe v zvezi z zavezujočo tarifno informacijo)

(2020/C 287/20)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Varhoven administrativen sad

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka:„Unipack“ АD

Toženi stranki: Direktor na Teritorialna direktsiya „Dunavska“ kam Agentsiya „Mitnitsi“, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

Izrek

Člen 172(2) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/2446 z dne 28. julija 2015 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o podrobnih pravilih v zvezi z nekaterimi določbami carinskega zakonika Unije je treba razlagati tako, da za namene izdaje dovoljenja z učinkom za nazaj na podlagi člena 254 Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem zakoniku Unije za uporabo postopka posebne rabe, kot je določen v zadnjenavedeni določbi, okoliščin, kot so predčasno prenehanje veljavnosti odločbe v zvezi z zavezujočo tarifno informacijo zaradi spremembe kombinirane nomenklature, neukrepanje carinskih organov glede uvoza pod napačno oznako ali dejstvo, da je bilo blago uporabljeno za namen, ki je izvzet iz protidampinške dajatve, ni mogoče opredeliti za „izjemne okoliščine“ v smislu prvonavedene določbe.

(1) UL C 280, 19.8.2019.
3.

Člen 5(3) Uredbe št.o261/2004 v povezavi z uvodno izjavo 14 te uredbe je treba razlagati tako, da to, da letalski prevoznik potniku zato, ker so na zrakoplov, s katerim se je ta prevažal, vplivale izredne razmere, zagotovi spremembo poti z letom, ki ga izvaja sam in ki povzroči, da ta potnik prispe dan po prvotno predvidenem dnevu, ne pomeni „ustreznega ukrepa“, zaradi katerega bi bil ta prevoznik oproščen obveznosti plačila odškodnine iz člena 5(1)(c) in člena 7(1) te uredbe, razen če ni bilo druge možnosti neposredne ali posredne spremembe poti z letom, ki ga izvaja ta ali kateri koli drugi letalski prevoznik in ki prispe prej kot naslednji let zadevnega letalskega prevoznika, ali če bi izvedba take spremembe poti za navedenega letalskega prevoznika pomenila nevzdržno žrtev glede na zmogljivosti njegovega podjetja v upoštevnem trenutku, kar mora presoditi predložitveno sodišče.
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 23. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Ryanair Ltd, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Ryanair Ltd, Ryanair DAC

(Zadeva C-28/19) (1)

(Predhodno odločanje - Promet - Zračni prevozi - Uredba (ES) št. 1008/2008 - Člen 23(1) - Navedba končne cene, ki jo je treba plačati - Stroški spletne prijave potnikov - DDV - Provizije za nakupe, opravljene s kreditno kartico, ki ni tista, ki jo izbere letalski prevoznik - Neizogibne in predvidljive postavke končne cene, ki jo je treba plačati - Možnost doplačila - Pojem)

(2020/C 230/12)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Ryanair Ltd, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust

Tožene stranke: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Ryanair Ltd, Ryanair DAC

Izrek

Člen 23(1) Uredbe (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti je treba razlagati tako, da so stroški prijave potnikov, katerih plačilu se zaradi neobstoja alternativnega načina brezplačne prijave ni mogoče izogniti, obdavčitev cen notranjih letov z davkom na dodano vrednost (DDV) in provizije za nakupe, opravljene s kreditno kartico, ki ni tista, ki jo izbere letalski prevoznik, neizogibne in predvidljive postavke cene v smislu drugega stavka te določbe. Nasprotno pa je treba navedeno določbo razlagati tako, da stroški prijave potnikov, katerih plačilu se je mogoče izogniti z uporabo možnosti brezplačne prijave, in obdavčitev neobveznih doplačil za notranje lete z DDV pomenijo možnost doplačila v smislu četrtega stavka iste določbe.

(1) UL C 164, 13.5.2019.
1.

Člen 2e(2) Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007, člen 2e(2) Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66, uvodne izjave od 19 do 21 Direktive 2007/66, uvodne izjave 12, 113, 115 in 117, člen 1(2) in člen 89 Direktive 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev, ter o razveljavitvi Direktive 2004/17/ES je treba razlagati tako razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki v okviru revizijskega postopka, ki ga je nadzorni organ začel po uradni dolžnosti, dopušča, da se kršitev pripiše in posledično globa naloži ne le naročniku ampak tudi izbranemu ponudniku za naročilo v primerih, v katerih je bila ob spremembi pogodbe o javnem naročilu med njenim izvajanjem uporaba pravil za oddajo javnih naročil nezakonito zavrnjena. Če pa tako možnost določa nacionalna ureditev, mora revizijski postopek spoštovati pravo Unije, vključno s splošnimi načeli tega prava, če zadevno javno naročilo spada v stvarno področje uporabe direktiv o javnem naročanju, od začetka ali pa po njegovi nezakoniti spremembi.
Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 22. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – AT/Pensionsversicherungsanstalt

(Zadeva C-32/19) (1)

(Predhodno odločanje - Prosto gibanje oseb - Državljanstvo Unije - Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic - Direktiva 2004/38/ES - Člen 17(1)(a) - Pravica do stalnega prebivanja - Pridobitev pred iztekom nepretrganega obdobja petih let prebivanja - Delavec, ki v času, ko preneha z delom, doseže starost, določeno za upravičenost do starostne pokojnine)

(2020/C 77/09)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: AT

Tožena stranka: Pensionsversicherungsanstalt

Izrek

Člen 17(1)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, je treba razlagati tako, da se za pridobitev pravice do stalnega prebivanja v državi članici gostiteljici pred iztekom nepretrganega petletnega obdobja prebivanja pogoja, da je delal v tej državi članici najmanj zadnjih dvanajst mesecev in da je v njej nepretrgano prebival več kot tri leta, uporabljata za delavca, ki v času, ko preneha z delom, doseže starost, ki je v tej državi članici zakonsko določena za upravičenost do starostne pokojnine.

(1) UL C 131, 8.4.2019.
3.

Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da države članice naložijo obveznost brezplačnega prenosa televizijskega kanala podjetjem, ki prek satelitskih omrežij v lasti tretjih oseb opravljajo retransmisijo televizijskih programov, zaščitenih s sistemom pogojnega dostopa in svojim strankam ponujajo pakete televizijskih programov, če ta obveznost prenosa, prvič, omogoča pomembnemu številu ali odstotku končnih uporabnikov vseh načinov prenosa televizijskih programov dostop do kanala, ki je predmet navedene obveznosti, in drugič, če se upoštevajo geografska porazdelitev končnih uporabnikov storitev, ki jih opravlja operater, ki mu je naložena ta obveznost prenosa, okoliščina, da operater opravlja retransmisijo tega kanala, ne da bi ga kodiral, in okoliščina, da je navedeni kanal brezplačno dostopen prek spleta in prek prizemnega televizijskega omrežja, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
C 340/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. julija 2022 – Italijanska republika, Comune di Milano/Svet Evropske unije

(Združeni zadevi C-59/18 in C-182/18) (1)

(Ničnostna tožba - Pravo institucij - Organi, uradi in agencije Evropske unije - Evropska agencija za zdravila (EMA) - Pristojnost za določitev sedeža - Člen 341 PDEU - Področje uporabe - Sklep, ki so ga sprejeli predstavniki vlad držav članic ob robu seje Sveta - Pristojnost Sodišča na podlagi člena 263 PDEU - Avtor in pravna narava akta - Neobstoj zavezujočih učinkov v pravnem redu Unije)

(2022/C 340/02)

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Tožeči stranki: Italijanska republika (zastopnike: G. Palmieri, agent, skupaj s C. Colelli, S. Fiorentino in G. Galluzzo, avvocati dello Stato), Comune di Milano (zastopniki: M. Condinanzi, A. Neri in F. Sciaudone, avvocati)

Intervenientka v podporo Comune di Milano: Regione Lombardia (zastopnik: M. Tamborino, avvocato)

Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: M. Bauer, J. Bauerschmidt, F. Florindo Gijón in E. Rebasti, agenti)

Intervenientki v podporo tožene stranke: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: K. Bulterman in M. J. Langer, agenta), Evropska komisija (zastopniki: K. Herrmann, M. Konstantinidis in D. Nardi, agenti)

Izrek

1. Tožba se zavrže.

2. Italijanska republika, Comune di Milano in Svet Evropske unije nosijo svoje stroške.

3. Regione Lombardia, Kraljevina Nizozemska in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

(1) UL C 94, 12.3.2018.