SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA

PHILIPPA LÉGERJA,

predstavljeni 22. junija 2006( )

Zadeva C-34/05

Maatschap J. en G. P. en A. C. Schouten

proti

Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska))

„Kmetijske strukture – Programi pomoči Skupnosti – Sektor za goveje meso – Krmna površina, ki je na voljo – Površina, ki je bila v zadevnem obdobju začasno poplavljena“

1. V okviru reforme skupne kmetijske politike, izvedene leta 1992, je zakonodajalec Skupnosti uvedel nov sistem podpore proizvajalcem govejega mesa. Ta sistem vključuje neposredno plačilo nosilcu kmetijskega gospodarstva v obliki posebnih premij, katerih izplačilo je podrejeno upoštevanju obremenitve. Obremenitev je določena glede na število goveda na gospodarstvu in njegovo krmno površino, ki je „na voljo“.

2. V tem sporu gre za vprašanje, ali je mogoče parcelo, ki je bila začasno poplavljena, šteti za krmno površino, ki je „na voljo“.

3. To vprašanje je postavilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) v sporu med kmetijsko družbo Maatschap J. en G. P. en A. C. Schouten (v nadaljevanju: Schouten) in Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (minister za kmetijstvo, naravo in kvaliteto živil, v nadaljevanju: minister) o dodelitvi posebnih premij za posedovanje in pitanje moškega goveda.

4. Sodišče je v tej zadevi zlasti pozvano, naj določi pojem krmne površine, ki je „na voljo“, naveden v členu 12(2)(b) Uredbe (ES) št. 1254/1999( ) in členu 2(1)(c) Uredbe (EGS) št. 3887/92( ).

I – Pravni okvir Skupnosti

A – Uredba št. 1254/1999

5. Pred reformo iz leta 1992 je bil trend proizvodnje govejega mesa intenzifikacija. Politika Skupnosti za zagotavljanje dohodkovne podpore kmetijam z visokimi cenami je nosilce kmetijskega gospodarstva spodbujala, naj povečajo proizvodnjo. Krmne površine niso več zadoščale za krmljenje živali, ker se je število glav živine povečalo, ne da bi se povečala površina.

6. Eden od ciljev Uredbe št. 1254/1999 je omejiti ta trend, zlasti s pogojevanjem dodeljevanja premij za živinorejo z obremenitvijo, določeno glede na krmno zmogljivost posameznega gospodarstva v povezavi s številom živali, ki jih redi.( ) Te pomoči Skupnosti, povezane s površino, se na splošno imenujejo „pomoči na ,površino‘“.

7. V členu 4(1) in (3)(a) te uredbe je določeno, da se vsakemu proizvajalcu, ki zaprosi za to, odobri posebna premija za pitanje moškega goveda za obdobje, ki ga je treba določiti.

8. V skladu s členom 12(1) te uredbe je število goveda, ki je kvalificirano za posebno premijo, omejeno z obremenitvijo na gospodarstvu na dve glavi velike živine (GVŽ) na hektar in koledarsko leto. V členu 12(2)(a) in (b) Uredbe št. 1254/1999 je zahtevano, da je treba za določitev te obremenitve upoštevati število zadevnega goveda in „krmno površino, ki [je] na voljo za rejo goveda […] skozi vse koledarsko leto“.

9. V členu 12(2)(b) te uredbe so nekatere površine izključene iz krmne površine. Seznam izključenih površin je:

„Krmna površina ne zajema:

– poslopij, gozdov, ribnikov, stez,

– površin, ki se uporabljajo za druge kulture, kvalificirane za pomoč Skupnosti, ali za trajne kulture ali hortikulturne rastline razen trajnih pašnikov, za katere se odobrijo plačila po členu 17 te uredbe in po členu 19 Uredbe (ES) št. 1255/1999[( )],

– površin, ki se kvalificirajo za sistem podpor, določen za proizvajalce nekaterih poljščin, ki se uporabljajo za program pomoči za posušeno krmo ali so vključeni v nacionalni program ali program Skupnosti za praho.“

B – Uredba št. 3887/92

10. V Uredbi št. 3887/92 so določena podrobna pravila za uporabo integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, uvedenega z Uredbo (EGS) št. 3508/92( ). Ta sistem se še zlasti uporablja za posebno premijo iz člena 4 Uredbe št. 1254/1999.( )

11. V členu 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92 je določeno:

„[V]saka krmna površina mora biti na voljo za vzrejo živali za obdobje, ki ni krajše od sedmih mesecev, ki se začne na dan, ki ga določi država članica, in sicer med 1. januarjem in 31. marcem.“

12. V členu 9(2) te uredbe so obravnavana razhajanja med površino, prijavljeno v zahtevku za pomoč na površino, in površino, pri kateri so bili upoštevani vsi regulativni pogoji („ugotovljena površina“). V členu 9(2) je določeno, da če je ugotovljeni presežek večji kot 20 % ugotovljene površine, se ne podeli nobena pomoč „na površino“.

II – Dejansko stanje in postopek v glavni stvari

13. Družba Shouten je 9. maja 2001 pri pristojnih organih zaprosila, naj se enote rabe ali poljine registrirajo kot krmne površine.

14. Nekatere od teh parcel so del zemljišč onkraj nasipa. Ta zemljišča so med nasipom, ki varuje notranjost dežele pred poplavami, in rečno strugo. Med letom so lahko navedena zemljišča popolnoma poplavljena glede na višino zemljišča onkraj nasipa in tok reke, ki je odvisen od padavin in taljenja ledu na območjih ob zgornjem toku.

15. Družba Schouten je 1. avgusta 2001 vložila zahtevek za posebno premijo za posedovanje 26 glav moškega goveda na zadevnem zemljišču v skladu z Uredbo št. 1254/1999

16. Z dopisom z dne 17. decembra 2001 je minister obvestil družbo Schouten, da je krmna površina, ugotovljena z daljinskim zaznavanjem 10. in 11. maja 2001, manjša kot krmna površina, prijavljena v zahtevku. Ker je bila razlika večja kot 20 % ugotovljene površine, se je na podlagi člena 9(2) Uredbe št. 3887/92 krmna površina zmanjšala na nič.

17. Minister je z odločbo z dne 27. maja 2002 zavrnil zahtevek za posebno premijo družbe Schouten, saj je bila krmna površina zmanjšana na nič in zato pri prostoru, ki ga je družba imela za posedovanje 26 glav moškega goveda, obremenitev ni bila upoštevana.

18. Družba Schouten je 3. julija 2002 pri ministru vložila pritožbo.

19. Minister je z odločbo z dne 8. avgusta 2003 pritožbo družbe Schouten zavrnil, ker je bil na satelitskih posnetkih del zemljišč onkraj nasipa poplavljen. Minister je torej menil, da teh zemljišč ni mogoče šteti za krmno površino, ker v neprekinjenem sedemmesečnem obdobju niso bila na voljo, kot to zahteva člen 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92. Poleg tega je še menil, da je družba Schouten, ker je ocenila prednosti in slabosti uporabe zemljišč onkraj nasipa, s tem tudi sprejela tveganje, da so ta ob zaznavanju na daljavo lahko poplavljena.

20. Družba Schouten je nato vložila pritožbo pri College van Beroep voor het bedrijfsleven in trdila, da so bile okoliščine ob daljinskem zaznavanju izjemne, zato družba ne bi smela nositi posledic. Minister je trdil, da se mora v skladu s členom 12(2)(b) Uredbe št. 1254/1999 v povezavi s členom 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92 prijavljena krmna površina uporabljati za prehranjevanje goveda v neprekinjenem sedemmesečnem obdobju, ki je bilo prekinjeno zaradi poplav.

III – Vprašanja za predhodno odločanje

21. Predložitveno sodišče meni, da ministrova ozka razlaga izraza „na voljo“ ni tako jasna, da ne bi vzbujala nekaterih dvomov. Ker je spor o glavni stvari odvisen od razlage teh izrazov, je College van Beroep voor het bedrijfsleven prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje postavilo ta vprašanja:

„1. Ali je treba člen 12(2)(b) Uredbe št. 1254/1999 in člen 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92 razlagati tako, da se parcela, prijavljena kot krmna površina, ne more šteti za površino, ki je ,na voljo‘, če je v določenem trenutku v upoštevnem obdobju ta parcela poplavljena?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali so te določbe zavezujoče, še zlasti kar zadeva njihove posledice?

3. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, na podlagi katerih meril se lahko parcela, prijavljena kot krmna površina, ki je bila začasno poplavljena, šteje za površino, ki je ,na voljo‘ v smislu člena 12(2)(b) Uredbe (ES) št. 1254/1999 in člena 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92?“

IV – Analiza

A – Prvo vprašanje za predhodno odločanje

22. Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 12(2)(b) Uredbe št. 1254/1999 in člen 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92 razlagati tako, da je mogoče parcelo, prijavljeno kot krmno površino, ki je bila v določenem trenutku v upoštevnem obdobju začasno poplavljena, šteti za površino, ki je „na voljo“.

23. V nasprotju z nizozemsko vlado menim, da je mogoče krmno površino, ki je bila v upoštevnem obdobju začasno poplavljena, šteti za površino, ki je „na voljo“, v smislu člena 12(2)(b) Uredbe št. 1254/1999 in člena 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92.

24. V uvodu poudarjam, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča za razlago določbe prava Skupnosti upoštevati ne le njeno besedilo, temveč tudi njeno sobesedilo in cilje, ki jim sledi zakonodaja, katere del je.( )

25. V besedilu člena 12(2)(b) Uredbe št. 1254/1999 in člena 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92 ne najdem navedb, v skladu s katerimi začasno poplavljene parcele ne bi mogli šteti za površino, ki je „na voljo“.

26. Prvič, treba je poudariti, da pojem „na voljo“ pomeni „razpoložljiv“( ). Ta pojem je bil preveden z enakimi izrazi v večini jezikovnih različic Uredbe št. 1254/1999( ).

27. Drugič, ugotavljam, da iz besedila člena 12(2)(b), prva, druga in tretja alinea, Uredbe št. 1254/1999 jasno izhaja, da so nekatere površine izključene iz krmne površine. V skladu s to določbo namreč „krmna površina ne zajema“ površin, ki ne prispevajo h krmni zmogljivosti, kot so ribniki ali gozdovi, ter površin, ki se uporabljajo za druge kulture, že kvalificirane za program pomoči Skupnosti.

28. Tako kot francoska vlada in Komisija Evropskih skupnosti( ) menim, da je zakonodajalec Skupnosti očitno želel izčrpno določiti površine, ki niso izključno namenjene prehranjevanju živali in jih je treba izključiti iz opredelitve krmne površine, ki jo je mogoče šteti za površino, ki je „na voljo“.

29. Treba je torej ugotoviti, da začasno poplavljene površine niso na tem izčrpnem seznamu.

30. Tretjič, ugotavljam, da besedilo člena 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92, v katerem je še določeno, da mora biti površina „na voljo“, ne navaja, da bi bil ta pogoj kršen pri začasni poplavljenosti zadevne parcele.

31. Ob upoštevanju teh ugotovitev torej menim, da niti besedilo člena 12(2)(b) Uredbe št. 1254/1999 niti besedilo člena 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92 ne nasprotuje temu, da je mogoče začasno poplavljene površine šteti za krmne površine, ki so „na voljo“.

32. Kot bomo lahko videli, to ugotovitev potrjujeta ekonomičnost sistema, na katerega se navezujejo določbe, ki jih je treba razlagati, in cilj Uredbe št. 1254/1999.

33. Tako iz integriranega upravnega in nadzornega sistema, uvedenega z Uredbo št. 3508/92, izhaja, da je njegov namen zagotavljati, da je površina dejansko namenjena ali pridelavi ali živinoreji.

34. Nosilec kmetijske dejavnosti, ki prejema posebno premijo za rejo goveda, zadevne parcele ne sme uporabljati v druge namene, na primer za gojenje kultur.

35. V podporo tej ugotovitvi poudarjam, da je v Uredbi št. 3508/92 izraz „enota rabe ali poljine“ opredeljen kot strnjeno zemljišče, ki ga uporablja samo en nosilec kmetijskega gospodarstva za proizvodnjo ene vrste kmetijske rastline.( )

36. Poleg tega je v Uredbi št. 3887/92, v kateri so, kot sem že navedel, določena podrobna pravila za uporabo Uredbe št. 3508/92, določen navzkrižen upravni nadzor prijavljenih parcel in živali, katerega namen je preveriti, da v enem koledarskem letu nista dodeljeni dve pomoči.( )

37. Poleg tega, kadar nosilec kmetijskega gospodarstva vloži zahtevek za pomoč „na površino“, mora zahtevek obvezno vsebovati informacije o parceli, zlasti o rabi te parcele, drugače povedano, o rabi površine glede na „vrsto posevka ali pokrivnost tal ali odsotnost posevka“.( )

38. Te ugotovitve potrjujejo, da je treba površino šteti za površino, ki je „na voljo“, če je namenjena izključno prehranjevanju živali.

39. Zato ne verjamem, da bi se lahko zaradi podnebnih vplivov, kot so poplave, zmrzal ali sneg, zaradi katerih zemljišča začasno niso dostopna, izključilo, da je mogoče parcelo šteti za površino, ki je „na voljo“, če je bila ta dejansko namenjena prehranjevanju goveda na gospodarstvu.

40. Enako kot francoska vlada menim, da je bil prav zaradi tveganja vplivov podnebnih razmer zakonodajalec Skupnosti prisiljen, da ne zahteva neprekinjene uporabe zemljišč.( )

41. Končno, to analizo potrjujejo cilji Uredbe št. 1254/1999.

42. Torej, kot smo lahko videli prej, je cilj te uredbe zlasti boj proti intenzifikaciji proizvodnje govejega mesa, s tem da je dodelitev posebnih premij odvisna od obremenitve, določene s krmno površino, ki je „na voljo“, in števila goveda na gospodarstvu.

43. Poudarjam še, da se trava uporablja za pitanje goveda in da je posebna premija dodeljena za te živali.( )

44. Iz vseh teh ugotovitev torej izhaja, da je treba pogoj, po katerem mora biti krmna površina na voljo za rejo živali ter kot je naveden v členu 12(2)(b) Uredbe št. 1254/1999 in členu 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92, razumeti tako, da je dodelitev posebne premije pridržana le za krmne površine, ki so namenjene izključno prehranjevanju goveda v upoštevnem obdobju.

45. Torej ne verjamem, da krmne površine, ki je bila v določenem trenutku v upoštevnem obdobju poplavljena, v nobenem primeru ne moremo šteti za površino, ki je „na voljo“. Menim, da to, da je zemljišče lahko poplavljeno, načeloma ne preprečuje, da je površina izključno namenjena prehranjevanju goveda.

46. Iz teh ugotovitev menim, da je treba člen 12(2)(b) Uredbe št. 1254/1999 in člen 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92 razlagati tako, da je mogoče parcelo, prijavljeno kot krmno površino, šteti za površino, ki je „na voljo“, čeprav je bila navedena parcela v upoštevnem obdobju začasno poplavljena.

47. Ker je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ni treba odgovoriti na drugo vprašanje.

B – Tretje vprašanje za predhodno odločanje

48. S tretjim vprašanjem za predhodno odločanje predložitveno sodišče Sodišču predlaga, naj določi merila, ki bodo omogočila opredelitev, da je krmna površina „na voljo“, kadar je ta bila v določenem trenutku v upoštevnem obdobju začasno poplavljena.

49. Predložitveno sodišče še zlasti zanima, ali lahko tridnevne poplave, zaradi katerih se živina ni pasla skupno deset dni, ovržejo analizo, po kateri je mogoče krmno površino, ki je bila v upoštevnem obdobju začasno poplavljena, šteti za površino, ki je „na voljo“.

50. Menim, da bosta dva dejavnika omogočala ugotoviti, ali je mogoče začasno poplavljeno krmno površino šteti za površino, ki je „na voljo“. Ta dejavnika sta naslednja. Prvič, navedena površina mora biti namenjena izključno prehranjevanju živali celotno koledarsko leto v skladu z zahtevo iz člena 12(2)(b) Uredbe št. 1254/1999. Drugič, to površino mora biti mogoče dejansko uporabljati za prehranjevanje goveda v obdobju, ki ni krajše od sedem mesecev, v skladu s členom 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92.( )

51. Zdi se mi, da začasna prekinitev ni taka, da bi vzbudila pomisleke glede dodelitve parcele reji goveda, če je bila ta prekinitev dovolj časovno omejena, tako da nosilec kmetijske dejavnosti lahko v koledarskem letu izpolni pogoj obdobja – ki ni krajše od sedem mesecev –, ki je določen v členu 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92( ).

52. Iz tega sledi, da v obravnavanem primeru tridnevne poplave, zaradi katerih se živina ni pasla skupno deset dni, niso nujno v nasprotju z upoštevanjem pogoja roka, ki ga zahteva Uredba št. 3887/92. Nacionalno sodišče bo moralo preveriti, ali je bilo mogoče sporne parcele kljub kratki nerazpoložljivosti uporabljati za pitanje živali v obdobju, ki ni krajše od sedem mesecev, od 31. marca( ).

53. Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj odgovori, da mora biti začasno poplavljena parcela, da bi jo lahko šteli za površino, ki je „na voljo“, v smislu člena 12(2)(b) Uredbe št. 1254/1999 in člena 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92, celotno koledarsko leto namenjena izključno prehranjevanju živali in da jo je bilo mogoče dejansko uporabljati za prehranjevanje goveda v obdobju, ki ni krajše od sedem mesecev, od dneva, določenega v nacionalni zakonodaji.

V – Predlog

54. Ob upoštevanju zgornjih ugotovitev Sodišču predlagam, naj na vprašanja za predhodno odločanje, ki jih je postavilo College van Beroep voor het bedrijfsleven, odgovori:

„1. Člen 12(2)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso in člen 2(1)(c) Uredbe Komisije (EGS) št. 3887/92 z dne 23. decembra 1992 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti je treba razlagati tako, da je mogoče parcelo, prijavljeno kot krmno površino, šteti za površino, ki je „na voljo“, čeprav je bila navedena parcela v upoštevnem obdobju začasno poplavljena.

2. Da bi začasno poplavljeno parcelo lahko šteli za površino, ki je „na voljo“, v smislu člena 12(2)(b) Uredbe št. 1254/1999 in člena 2(1)(c) Uredbe št. 3887/92, morata biti izpolnjena dva pogoja, in sicer da je bila celotno koledarsko leto namenjena izključno prehranjevanju živali in da jo je bilo mogoče dejansko uporabljati za prehranjevanje goveda v obdobju, ki ni krajše od sedmih mesecev, od dneva, določenega v nacionalni zakonodaji.