SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
MANUELA CAMPOSA SÁNCHEZ-BORDONE,
predstavljeni 18. marca 20211
Zadeva C-848/19 P
Zvezna republika Nemčija
proti
Republiki Poljski,
Evropski komisiji
„Pritožba  –  Notranji trg z zemeljskim plinom  –  Člen194(1) PDEU  –  Direktiva 2009/73/ES  –  
Prošnja nemškega organa (Bundesnetzagentur) za spremembo pogojev za izvzetje iz pravil  
Unije v zvezi z obratovanjem plinovoda OPAL  –  Sklep Komisije o spremembi pogojev za izvzetje 
iz pravil Unije  –  Načelo energetske solidarnosti “
1.Zvezna republika Nemčija izpodbija sodbo Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2019 ,2
s katero je bil Sklep Evropske komisije z dne 28. oktobra 2016 , s katerim so bili spremenjeni pogoji 
(opredeljeni v prej izdani odločbi), pod katerimi je bilo mogoče izvzetje plinovoda OPAL3iz pravil 
o dostopu tretjih strani do sistema in o reguliranju tarif,4razglašen za ničnega.
2.Splošno sodišče je Sklep razglasilo za ničen, ker je menilo, da je bil sprejet „ob kršitvi načela 
energetske solidarnosti, kot je določeno v členu 194(1) PDEU.“
3.Komisija, tožena stranka pred Splošnim sodiščem, zoper sodbo ni vložila pritožbe, čeprav je bil 
njen sklep razglašen za ničen. Je pa pritožbo vložila Zvezna republika Nemčija, pri čemer je 
primarno trdila, da je energetska solidarnost zgolj političen pojem, in ne pravno merilo, iz 
katerega bi lahko neposredno izhajale pravice in obveznosti za Unijo ali države članice.
4.Poljska, Latvija in Litva podpirajo razlago Splošnega sodišča. Menijo, da je energetska 
solidarnost načelo, ki je lahko merilo za sodni nadzor predpisov sekundarne zakonodaje in 
odločb na področju energetike.
SLZbirka odločb sodne prakse
1 Jezik izvirnika: španščina.
2 Sodba v zadevi Poljska/Komisija (T-883/16, EU:T:2019:567; v nadaljevanju: izpodbijana sodba).
3 OPAL je akronim za Ostseepipeline-Anbindungsleitung. Plinovod OPAL je zahodni kopenski krak plinovoda Nord Stream z vstopno 
točko v bližini kraja Lubmin blizu Greifswalda v Nemčiji in izstopno točko v kraju Brandov v Češki republiki. S plinovodom Nord 
Stream se prek Baltskega morja prenaša plin z ruskih nahajališč v Nemčijo. Nord Stream ima še drugo kopensko razširitev, in sicer 
plinovod NEL (Nordeuropäische Erdgasleitung), katerega zmogljivost je 20 milijonov kubičnih metrov in ki teče od Greifswalda na 
Nizozemsko in v preostali del severozahodne Evrope.
4 Sklep Komisije C(2016) 6950 final z dne 28. decembra 2016 o spremembi pogojev, odobrenih z Direktivo 2003/55 za izvzetje plinovoda 
OPAL iz pravil o dostopu tretjih strani do sistema in o reguliranju tarif (v nadaljevanju: izpodbijani sklep). Nemška različica je 
verodostojna in obstaja le še ena dodatna različica v angleščini. Objavljen je bil na spletni strani Komisije 3. januarja 2017.
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                          1
5.Na podlagi tožbe se mora Sodišče opredeliti o obstoju načela energetske solidarnosti ter po 
potrebi o njegovi naravi in obsegu.5
I.Pravni okvir
A.Pravo Unije
6.Člen 194(1) PDEU določa:
„Pri vzpostavitvi in delovanju notranjega trga in ob upoštevanju potrebe po ohranitvi in 
izboljšanju okolja so cilji energetske politike Unije v duhu solidarnosti med državami članicami:
(a)zagotoviti delovanje energetskega trga;
(b)zagotoviti zanesljivost oskrbe z energijo v Uniji;
(c)spodbujati energetsko učinkovitost in varčevanje z energijo ter razvijanje novih in obnovljivih 
virov energije; in
(d)spodbujati medsebojno povezovanje energetskih omrežij.“
7.Skupne določbe o trgu plina in električne energije so določene v Direktivi 2009/73/ES.6
Člen 32, ki je enak členu 18 Direktive 2003/55, se nanaša na dostop tretjih strani do sistema in 
določa:
„1. Države članice poskrbijo, da se za vse upravičene odjemalce, skupaj z dobavnimi podjetji, 
uvede sistem dostopa tretjih strank do prenosnega in distribucijskega sistema ter sistema za 
[utekočinjeni zemeljski plin, v nadaljevanju: UZP] na podlagi objavljenih tarif, ki se izvaja 
objektivno in nediskriminatorno med uporabniki sistema. Države članice zagotovijo, da te tarife 
ali metodologije za njihov izračun pred začetkom njihove veljavnosti v skladu s členom 41 potrdi 
regulativni organ iz člena 39(1) in da se te tarife – in metodologije za njihov izračun, če se 
potrditev nanaša samo nanje – objavijo pred začetkom njihove veljavnosti.
2.Operaterji prenosnih sistemov imajo dostop do omrežja drugih operaterjev prenosnih 
sistemov, če je to potrebno zaradi opravljanja njihovih dejavnosti, med drugim v zvezi 
s prenosom prek meja.
3.Določbe te direktive ne preprečujejo sklepanja dolgoročnih pogodb, če le-te izpolnjujejo 
predpise Skupnosti o konkurenci.“
5 Potrditev učinkovanja načela energetske solidarnosti bi lahko vplivala na razvoj energetske politike Unije, ki je vse bolj povezana z njeno 
podnebno politiko, in imela še druge posledice, in sicer tako geopolitične (povezane s tem, da Rusija prek svojega državnega podjetja 
Gazprom Evropi dobavlja plin) kot gospodarske (ki se nanašajo na uporabo plinovodov, s katerimi se oskrbuje Evropa, in podjetja, ki jih 
upravljajo).
6 Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi 
Direktive 2003/55/ES (UL 2009, L 211, str. 94; v nadaljevanju: Direktiva 2009/73), s katero je bila razveljavljena in nadomeščena 
Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in 
o razveljavitvi Direktive 98/30/ES (UL 2003, L 176, str. 57).
2                                                                                                                  ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
8.Člen 36 Direktive 2009/73, ki se nanaša na novo infrastrukturo in ki je nadomestil člen 22 
Direktive 2003/55, določa:
„1. Nova plinska infrastruktura večjega obsega, tj. povezovalni plinovodi, obrati za UZP in 
skladišča, se lahko za določeno obdobje na zahtevo izvzamejo iz določb členov 9, 32, 33 in 34 ter 
člena 41(6), (8) in (10) pod naslednjimi pogoji:
(a)z investicijo se mora povečati konkurenca pri oskrbi s plinom in zanesljivost oskrbe;
(b)raven tveganja, povezana z investicijo, mora dopuščati izvedbo investicije samo v primeru 
odobritve odstopanja;
(c)lastnik infrastrukture mora biti pravna ali fizična oseba, ki je vsaj glede svoje pravne oblike 
ločena od operaterjev sistemov, v okviru katerih bo infrastruktura zgrajena;
(d)stroški se morajo zaračunati uporabnikom zadevne infrastrukture, in
(e)izvzetje ne sme ovirati konkurence, učinkovitega delovanja notranjega trga z zemeljskim 
plinom ali učinkovitega obratovanju reguliranega sistema, na katerega je infrastruktura 
priključena.
[…]
3.[Nacionalni r]egulativni organ […] lahko za vsak primer posebej odloča o izvzetju iz 
odstavkov 1 in 2.
[…]
6.Izvzetje lahko zajema celotno zmogljivost ali del zmogljivosti nove infrastrukture ali obstoječe 
infrastrukture z znatno povečano zmogljivostjo.
Pri odločanju o odobritvi izvzetja se za vsak posamezen primer upošteva potreba po uvedbi pogojev 
glede trajanja izvzetja in nediskriminatornega dostopa do infrastrukture. Pri določanju teh pogojev je 
treba predvsem upoštevati dodatne zmogljivosti, ki bodo zgrajene, ali spremembo obstoječih 
zmogljivosti, časovni rok projekta in stanje v državi.
[…]
8.Regulativni organ Komisiji takoj po prejemu vseh zahtev za izvzetje posreduje kopije teh 
zahtev. Pristojni organ Komisijo nemudoma seznani z odločitvijo in z vsemi ustreznimi 
informacijami, ki se nanašajo nanjo. Te informacije se Komisiji lahko predložijo v zbirni obliki, 
kar ji omogoča utemeljitev sprejete odločitve. Podatki zlasti vsebujejo:
(a)podroben opis razlogov, na podlagi katerih je regulativni organ ali država članica odobrila ali 
zavrnila izvzetje, skupaj s sklicevanjem na odstavek 1, vključno z opredelitvijo ustrezne točke 
ali točk tega odstavka, na katerih temelji ta odločitev, vključno s finančnimi informacijami, ki 
utemeljujejo potrebo po izvzetju;
(b)opravljene analize o vplivu odobritve izvzetja na konkurenco in na učinkovito delovanje 
notranjega trga z zemeljskim plinom;
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                  3SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
(c)razloge za časovno obdobje in delež celotne zmogljivosti zadevne plinske infrastrukture, za 
katero se izvzetje odobri;
(d)v primeru izvzetja za povezovalne plinovode, rezultat posvetovanja z zadevnimi regulativnimi 
organi, in
(e)prispevek infrastrukture k raznolikosti oskrbe s plinom.
9.V dveh mesecih od prejema obvestila se lahko Komisija odloči, da od zadevnega regulativnega 
organa zahteva, da spremeni ali prekliče odločitve o odobritvi izvzetja. Ta dvomesečni rok se lahko 
podaljša za dva nadaljnja meseca, če Komisija potrebuje dodatne informacije. Ta dodatni rok 
začne teči dan po prejemu vseh podatkov. Začetni dvomesečni rok se lahko podaljša tudi 
s soglasjem Komisije in regulativnega organa.
[…]
Regulativni organ ravna v skladu z odločitvijo Komisije o spremembi ali preklicu odločitve o izvzetju 
v roku enega meseca in o tem obvesti Komisijo.
[…]“
9.Po nastanku dejanskega stanja spora je bila Direktiva 2009/73 spremenjena z Direktivo (EU) 
2019/692.7
B.Nemško pravo
10.Člen 28a(1) Gesetz über die Elektrizitäts- und Gasversorgung (Energiewirtschaftsgesetz – 
EnWG) z dne 7. julija 20058v različici, ki se uporablja za dejansko stanje v obravnavani zadevi, 
Bundesnetzagentur (zvezna agencija za omrežja, Nemčija; v nadaljevanju: BNetzA) med drugim 
omogoča, da iz določb o dostopu tretjih strani do sistema izvzame povezovalne plinovode med 
Zvezno republiko Nemčijo in drugimi državami. Pogoji za uporabo navedenega člena se v bistvu 
ujemajo s pogoji iz člena 36(1) Direktive 2009/73.
II.Ozadje izpodbijanega sklepa
11.Okoliščine spora do sprejetja izpodbijanega sklepa so opisane v točkah od 5 do 15 izpodbijane 
sodbe, ki jih po mojem mnenju tu ni treba prepisati v celoti. Podal bom le te, ki se mi zdijo 
najpomembnejše.
7 Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2019 o spremembi Direktive 2009/73/ES o skupnih pravilih notranjega trga 
z zemeljskim plinom (UL 2019, L 117, str. 1).
8 Zakon o oskrbi z električno energijo in plinom (BGBl. 2005 I, str. 1970, 3621).
4                                                                                                                  ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
12.BNetzA je 13. marca 2009 Komisiji sporočila odločbi z dne 25. februarja 2009 o izključitvi 
zmogljivosti načrtovanega plinovoda OPAL za čezmejni prenos iz pravil o dostopu tretjih strani 
do sistema, določenih v členu 18 Direktive 2003/55, in iz tarifnih pravil, določenih v njenem 
členu 25, od (2) do (4).9
13.Komisija je z Odločbo C(2009) 4694 (v nadaljevanju: prvotna odločba) z dne 12. junija 2009
BNetzA v skladu s členom 22(4), tretji pododstavek, Direktive 2003/55 (postal člen 36(9) Direktive 
2009/73) pozvala, naj svoji odločbi z dne 25. februarja 2009 spremeni tako, da doda nekatere 
pogoje.
14.BNetzA je 7. julija 2009 svoji odločbi z dne 25. februarja 2009 spremenila tako, da ju je 
prilagodila pogojem, omenjenim v zgornji točki. BNetzA je izvzetje iz pravil o dostopu tretjih 
strani do sistema in o reguliranju tarif odobrila za obdobje 22 let.
15.Plinovod OPAL je začel obratovati 13. julija 2011 .10
16.V skladu s prvotno odločbo in odločbama BNetzA z dne 25. februarja 2009 , kakor sta bili 
spremenjeni z njenima odločbama z dne 7. julija 2009 , so bile zmogljivosti plinovoda OPAL pod 
določenimi pogoji izvzete iz uporabe skupnih pravil (o reguliranem dostopu tretjih strani in 
tarifnih pravil) iz Direktive 2003/55.
17.Pri sedanji tehnični konfiguraciji je mogoče zemeljski plin do vstopne točke plinovoda pri 
Greifswaldu dobavljati le po plinovodu Nord Stream, ki ga skupina Gazprom uporablja za prenos 
plina z ruskih nahajališč. Ker družba Gazprom programa za sprostitev dobave plina, na katerega se 
je nanašala prvotna odločba,11ni izvedla, nerezervirani 50-odstotni delež zmogljivosti tega 
plinovoda nikoli ni bil izkoriščen, tako da je bilo izkoriščenih le 50 % njegove prenosne 
zmogljivosti.
18.Družbe OGT, OAO Gazprom in Gazprom Eksport LLC so 12. aprila 2013 pri BNetzA vložile 
zahtevo, naj spremeni izvzetje, odobreno leta 2009, ki ji ni bilo ugodeno. Družba Gazprom je 
septembra 2015 in 2016 organizirala dražbi, ki niso vzbudile zanimanja konkurentov, s čimer je 
pridobila argumente za ponovno zahtevo za spremembo prvotne odločbe.12
9 Odločbi sta se nanašali na deleže obeh lastnikov plinovoda OPAL, ki je v lasti družbe WIGA Transport Beteiligungs-GmbH & Co. (v 
nadaljevanju: WIGA, nekdanja W & G Beteiligungs-GmbH & Co. KG), ki je lastnica 80-odstotnega deleža, in družbe E.ON Ruhrgas AG, 
ki ima v lasti 20-odstotni delež. Družba WIGA je pod skupnim nadzorom družb OAO Gazprom in BASF SE. Del plinovoda OPAL, ki je 
v lasti družbe WIGA, upravlja družba OPAL Gastransport GmbH & Co. KG (v nadaljevanju: OGT).
10 Plinovod OPAL ima v severnem delu, med Greifswaldom in vstopno točko Groß-Köris južno od Berlina (Nemčija), zmogljivost približno 
36,5 milijarde m3/leto. Južni del plinovoda OPAL, med Groß-Körisom in izstopno točko v Brandovu, pa ima zmogljivost 32 milijard m3 
/leto. Razlika v višini 4,5 milijarde m3/leto je bila namenjena prodaji na tržnem območju Gaspool, ki zajema severno in vzhodno Nemčijo.
11 V skladu z Ridley, A., „Gazprom refused to provide a gas release programme because it would have resulted in an open auction for gas 
with third parties. In such an auction, the prices set at market could have been used against Gazprom. For example, customers with long 
term supply contracts with Gazprom, with price review clauses, could have been incentivised to use the evidence of those auctions to 
take Gazprom to arbitration to force a reduction in the price they themselves paid for gas. Therefore, Gazprom and its German ally were 
limited to using no more than half of the pipeline capacity“ (Ridley, A.: „The ‚principle of solidarity‘: OPAL, Nord Stream, and the 
shadow over Gazprom“, Atlantic Council, 17. oktober 2019,  
https://www.atlanticcouncil.org/blogs/energysource/the-principle-of-solidarity-opal-nord-stream-and-the-shadow-over-gazprom/).
12 Yafimava, K.: „The OPAL Exemption Decision: past, present, and future“, Oxford Institute for Energy Studies, 2017, str. od 10 do 13, 
dostopen na  
https://www.oxfordenergy.org/wpcms/wp-content/uploads/2017/01/The-OPAL-Exemption-Decision-past-present-and-future-NG-117. 
pdf.
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                  5SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
19.BNetzA je 13. maja 2016 na podlagi člena 36 Direktive 2009/73 Komisijo obvestila o svojem 
namenu, da – na podlagi zahteve, ki so jo vložile družbe OGT, OAO Gazprom in Gazprom 
Eksport – v zvezi z delom plinovoda OPAL, ki ga upravlja družba OGT, spremeni izvzetje, 
odobreno leta 2009.13
III. Izpodbijani sklep
20.Komisija je 28. oktobra 2016 na podlagi člena 36(9) Direktive 2009/73 sprejela izpodbijani 
sklep, ki je bil naslovljen na BNetzA.
21.Splošno sodišče (točki 16 in 17 izpodbijane sodbe) je pogoje iz izpodbijanega sklepa povzelo 
tako:
„[…] Glede vsebinskih pogojev, ki jih mora izpolnjevati taka sprememba, je [Komisija] menila, da 
je treba ob neobstoju posebnih pogojev glede revizije spremembe obsega predhodno odobrenega 
izvzetja ali pogojev, s katerimi je omejeno to izvzetje, utemeljiti in da je v zvezi s tem nov razvoj 
dejanskega stanja, do katerega je prišlo po prvotni odločbi o izvzetju, lahko veljaven razlog za 
revizijo te prvotne odločbe.
Vsebinsko pa je Komisija z izpodbijanim sklepom odobrila spremembe ureditve izvzetja, ki jo je 
nameravala izvesti BNetzA, pod pogojem nekaterih sprememb, med katerimi so zlasti te:
– začetna ponudba zmogljivosti na dražbi se mora nanašati na 3.200.000 kWh/h (približno 
2,48 milijarde m3/leto) zmogljivosti FZK in na 12.664.532 kWh/h (približno 9,83 milijarde m3 
/leto) zmogljivosti DZK;
– če bi povpraševanje ob letni dražbi preseglo 90 % ponujenih zmogljivosti, bi se moral za 
prihodnje leto povečati obseg zmogljivosti FZK, danih na dražbo, in sicer v enotah po 
1.600.000 kWh/h (približno 1,24 milijarde m3/leto), do zgornje meje 6.400.000 kWh/h 
(približno 4,97 milijarde m3/leto);
– podjetje ali skupina podjetij, ki imajo prevladujoči položaj v Češki republiki ali ki nadzorujejo 
več kot 50 % plina, ki prispe v Greifswald, lahko sodelujejo na dražbah zmogljivosti FZK le po 
osnovni ceni, ki ne sme biti višja od povprečne osnovne cene regulirane tarife na prenosnem 
omrežju od območja Gaspool do Češke republike za primerljive proizvode v istem letu“.
22.Splošno sodišče je (v točki 18 izpodbijane sodbe) dodalo, da je „BNetzA […] izvzetje, ki je bilo 
odobreno z njeno odločbo z dne 25. februarja 2009 , v zvezi z deležem plinovoda OPAL, ki ga 
upravlja družba OGT, 28. novembra 2016 v skladu z izpodbijanim sklepom spremenila tako, da je 
z zadnjenavedeno družbo sklenila pogodbo javnega prava, ki je v skladu z nemškim pravom 
izenačena z upravno odločbo“.
13 Sprememba, ki jo je nameravala izvesti BNetzA, je v bistvu zajemala zamenjavo omejitve zmogljivosti, ki jih lahko rezervirajo podjetja 
s prevladujočim položajem, naložene s prvotno odločbo, z zavezo družbe OGT, da bo v okviru dražb ponudila vsaj 50 % zmogljivosti, 
s katero upravlja, to je 15.864.532 kWh/h (približno 12,3 milijard m3/leto), od tega 14.064.532 kWh/h (približno 10,98 milijard m3/leto) 
v obliki zagotovljenih dinamično dodeljivih zmogljivosti (feste dynamisch zuordenbare Kapazitäten, DZK) in 1.800.000 kWh/h (približno 
1,38 milijarde m3/leto) v obliki zagotovljenih prosto dodeljivih zmogljivosti (feste frei zuordenbare Kapazitäten, FZK) na izstopni točki 
Brandov. Če bi v dveh zaporednih letih povpraševanje po zmogljivostih FZK presegalo začetno ponudbo 1.800.000 kWh/h, bi bila družba 
OGT pod določenimi pogoji zavezana povečati ponudbo takih zmogljivosti do zgornje meje 3.600.000 kWh/h (približno 2,8 milijard m3 
/leto).
6                                                                                                                  ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
23.V praksi je bila posledica izpodbijanega sklepa večji nadzor skupine Gazprom nad pretoki 
plina po plinovodu OPAL in s tem morebitno zmanjšanje pretoka plina po plinovodih Yamal in 
Brotherhood14ter okrepitev položaja družbe Gazprom na trgih s plinom držav srednje in vzhodne 
Evrope.15
IV. Spor v zvezi s plinovodom OPAL
24.Zaradi izpodbijanega sklepa se je povečala bojazen nekaterih plinskih operaterjev in vlad 
nekaterih držav srednje in vzhodne Evrope, da se bo dodatno povečala prevlada družbe Gazprom 
na trgu s plinom, kar pojasnjuje njihov interes za vložitev ničnostnih tožb zoper ta sklep.
25.To sta neuspešno storili poljska plinska družba Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo, ki 
je solastnica poljskega dela plinovoda Yamal-Europa,16in njena nemška hčerinska družba (PGNiG 
Supply & Trading GmbH).17
26.Sodišče je po obravnavi pritožb potrdilo sklepa o nedopustnosti, ki ju je sprejelo Splošno 
sodišče.18
27.Republika Poljska je poleg tega pri Splošnem sodišču zoper izpodbijani sklep vložila še 
ničnostno tožbo, na podlagi katere je bila sprejeta izpodbijana sodba.
V.Tožba Republike Poljske zoper izpodbijani sklep in izpodbijana sodba
28.Republika Poljska je v utemeljitev ničnosti izpodbijanega sklepa uveljavljala šest tožbenih 
razlogov. Nanašali so se: prvi, na kršitev člena 36(1)(a) Direktive 2009/73 v povezavi 
s členom 194(1)(b) PDEU in načela solidarnosti; drugi, na nepristojnost Komisije in kršitev 
člena 36(1) Direktive 2009/73; tretji, na kršitev člena 36(1)(b) Direktive 2009/73; četrti, na kršitev 
člena 36(1)(a) in (e) Direktive 2009/73; peti, na kršitev mednarodnih pogodb, katerih pogodbenica 
je Unija; in šesti, na kršitev načela pravne varnosti.
14 Plinovod Brotherhood se začenja v Rusiji in se prek Ukrajine in Slovaške nadaljuje do Češke republike, od koder se plin prek priključenih 
plinovodov prenaša tudi v druge države članice. Družba Gazprom plin dobavlja tudi prek plinovoda Yamal, ki gre čez Belorusijo ter prek 
baltskih držav in Poljske v Nemčijo in se od tam nadaljuje naprej.
15 V skladu z Ridley, A., „In December 2016, Gazprom –with the assistance and approval of the German energy regulator– was able to 
obtain an amendment to the 2009 OPAL exemption from the European Commission. In essence, the cap was lifted. 50 percent of 
OPAL’s capacity would be exempt from third party access and tariff regulation. The rest of the pipeline’s capacity would be subject to 
two auction regimes. However, as Gazprom was dominant in the marketplace, the reality was that Gazprom or Gazprom’s allies would 
take up all the auctioned capacity. In essence, Gazprom was gifted the rest of the capacity by the Commission. The actual operation of 
the pipeline after December 2016 demonstrated that this is exactly what happened. OPAL wholly became a route for flooding 
Gazprom-controlled gas from Nord Stream 1, while gas flows through the Ukrainian transit route along the Brotherhood pipeline 
network fell“ (Ridley, A.: „The ‚principle of solidarity‘: OPAL, Nord Stream, and the shadow over Gazprom“, Atlantic Council, 
17. oktober 2019,  
https://www.atlanticcouncil.org/blogs/energysource/the-principle-of-solidarity-opal-nord-stream-and-the-shadow-over-gazprom/).
16 Splošno sodišče je ničnostno tožbo, ki jo je to podjetje vložilo zoper izpodbijani sklep, zaradi neobstoja procesnega upravičenja zavrglo 
kot nedopustno, ker je presodilo, da se izpodbijani sklep nanj ne nanaša niti neposredno niti posamično in da pri njem ne gre za 
regulativni akt. Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 15. marca 2018, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija 
(T-130/17, neobjavljen, EU:T:2018:155).
17 Splošno sodišče je s sklepom z dne 14. decembra 2017, PGNiG Supply & Trading/Komisija (T-849/16, EU:T:2017:924), kot nedopustno – 
prav tako zaradi neobstoja procesnega upravičenja – zavrglo tudi njeno tožbo.
18 Sodbi z dne 4. decembra 2019, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo/Komisija (C-342/18 P, neobjavljena, EU:C:2019:1043), in 
z dne 4. decembra 2019, PGNiG Supply & Trading/Komisija (C-117/18 P, neobjavljena, EU:C:2019:1042), ter sklep z dne 
4. decembra 2019, Poljska/Komisija (C-181/18 P, neobjavljen, EU:C:2019:1041).
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                  7SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
29.Splošno sodišče je ugodilo prvemu tožbenemu razlogu in, ne da bi se izreklo o preostalih, 
razglasilo ničnost izpodbijanega sklepa.
30.Splošno sodišče je v svoji preučitvi „obsega načela energetske solidarnosti“ navedlo, da to ni 
omejeno na izredne položaje, ampak „zajema […] splošno obveznost Unije in držav članic […]“, 
tako da morajo ena in druge „pri izvajanju svojih pristojnosti na podlagi te politike prizadevati, da 
ne sprejmejo ukrepov, ki bi lahko posegali v interese Unije in drugih držav članic glede 
zanesljivosti oskrbe, glede ekonomske in politične trajnosti ter diverzifikacije virov oskrbe 
oziroma glede oskrbe, in sicer zato, da ravnajo v skladu z medsebojno odvisnostjo in njihovo 
dejansko solidarnostjo“19.
31.Splošno sodišče je navedene ugotovitve podrobneje pojasnilo in navedlo, da pa „uporaba 
načela energetske solidarnosti […] ne pomeni, da energetska politika Unije nikakor ne sme 
negativno vplivati na posebne interese države članice na področju energetike. Vendar morajo 
institucije Unije in države članice pri izvajanju navedene politike upoštevati interese Unije in 
različnih držav članic ter te interese pretehtati v primeru konfliktov.“20
32.Splošno sodišče je pri presojanju, ali „je z izpodbijanim sklepom kršeno načelo energetske 
solidarnosti“, ugotovilo, da to načelo v tem sklepu ni omenjeno in da ga je Komisija kršila, saj:
– „ni preučila vplivov spremembe ureditve obratovanja plinovoda OPAL na zanesljivost oskrbe 
Poljske“;21
– „ni razvidno, da bi Komisija preučila, kakšne bi bile lahko srednjeročne posledice prenosa dela 
količin zemeljskega plina, ki se je pred tem prenašal po plinovodih Yamal in Braterstwo, na 
prenosno pot Nord Stream 1/OPAL, zlasti za energetsko politiko Republike Poljske, niti da bi 
te učinke pretehtala glede na povečanje zanesljivosti oskrbe na ravni Unije, ki ga je ugotovila.“22
33.Splošno sodišče je na podlagi teh premis ugotovilo da „je bil izpodbijani sklep sprejet ob kršitvi 
načela energetske solidarnosti, kot je določeno v členu 194(1) PDEU“.23
VI. Dogodki po izpodbijani sodbi in pomen Direktive (EU) 2019/692
34.Primerno je opozoriti na nekatere dogodke po razglasitvi sodbe Splošnega sodišča, ki bi lahko 
vplivali na njeno izvršitev, čeprav se neposredno ne nanašajo na odločitev o pritožbi.
35.BNetzA je 13. septembra 2019 izvršila izpodbijano sodbo,24in sicer tako, da je ponovno 
vzpostavila omejitve, določene s prvotno odločbo iz leta 2009, in odpravila položaj, ki je nastal na 
podlagi izpodbijanega sklepa.
19 Izpodbijana sodba, točke od 71 do 73.
20 Ibidem, točka 77.
21 Ibidem, točka 81.
22 Ibidem, točka 82.
23 Ibidem, točka 83.
24 „Bundesnetzagentur orders immediate implementation of OPAL judgment of European Court“, 
www.bundesnetzagentur.de/SharedDocs/Pressemitteilungen/EN/2019/20190913_Opal.html.
8                                                                                                                  ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
36.Zdi se, da je bil takojšen učinek tega ukrepa ta, da je družba Gazprom prenehala uporabljati 
približno 12 ali 13 milijard kubičnih metrov/leto zmogljivosti na plinovodu OPAL, kar se 
nadomešča z večjim pretokom prek plinovodov, ki prečkajo Ukrajino.25
37.Ugotovitve iz izpodbijane sodbe bi lahko vplivale tudi na položaj drugih plinovodov, kot so 
plinovod Nord Stream 2 in njegova kopenska razširitev EUGAL26ter plinovod Turk Stream II27. 
Če bi se potrdila teza Splošnega sodišča o načelu energetske solidarnosti, bi bila družba Gazprom 
in z njo povezana podjetja lahko soočena z več težavami pri doseganju začasnega izvzetja iz 
uporabe pravil Unije (s katerimi je določena popolna liberalizacija pretoka plina) za plinovod Nord 
Stream 2, v zvezi s katerim prav tako tečejo spori pred Sodiščem.28
38.Poleg tega je treba spomniti, da je bila Direktiva 2009/73 spremenjena z Direktivo 2019/692, 
da bi se (v skladu z uvodno izjavo 13 zadnjenavedene direktive) „odpravil[e] ovire za dokončno 
oblikovanje notranjega trga z zemeljskim plinom zaradi neuporabe tržnih pravil Unije za 
prenosne plinovode v tretje države in iz njih. Spremembe, uvedene s to direktivo, naj bi 
zagotovile, da se bodo pravila, ki se uporabljajo za prenosne plinovode, ki povezujejo dve ali več 
držav članic, uporabljala tudi znotraj Unije za prenosne plinovode v tretje države in iz njih.“29
39.Vendar je bil z Direktivo 2019/692 kot izjema od te liberalizacije Direktivi 2009/73 dodan 
člen 49a(1), v skladu s katerim se lahko odobrijo odstopanja v zvezi s prenosnimi plinovodi med 
državo članico in tretjo državo, ki so bili dokončani pred 23. majem 2019.30
25 Konkretno sta družba Gazprom in družba Naftogaz Ukrainy 30. decembra 2019 podpisali sporazume, ki se nanašajo na tranzit ruskega 
plina prek Ukrajine v obdobju od leta 2020 do leta 2024 in v katerih so dogovorjene količine 65 milijard kubičnih metrov za 
leto 2020 in 40 milijard kubičnih metrov/leto za obdobje od leta 2021 do leta 2024 (skupaj 225 milijard kubičnih metrov) ter ki vsebujejo 
določila za prenos dodatnih količin, če bi bilo to potrebno. V zvezi s tem glej Pirani, S., in Sharples, J.: „The Russia-Ukraine gas transit 
deal: opening a new chapter“, Energy Insight: 64, Oxford Institute for Energy Studies, februar 2020, dostopen na 
https://www.oxfordenergy.org/wpcms/wp-content/uploads/2020/02/The-Russia-Ukraine-gas-transit-deal-Insight-64.pdf.
26 Plinovod Nord Stream 2 je sestavljen iz dveh vodov in bo omogočal prenos plina iz Viborga (Rusija) do Lubmina (Nemčija) blizu 
Greifswalda (Nemčija). Ko bo plin, poslan po Nord Stream 2, dosegel nemško ozemlje, bi se dalje prenašal po kopenskem plinovodu 
ENEL in novo zgrajenem kopenskem plinovodu EUGAL, ki sta na podlagi Direktive 2009/73 prav tako predmet ureditve v Nemčiji.
27 Glej analizo Pirani, S., Sharples, J., Yafimava, K., in Yermakov, V.: „Implications of the Russia-Ukraine Gas Transit Deal for Alternative 
Pipeline Routes and the Ukrainian and European markets“, Energy Insight: 65, Oxford Institute for Energy Studies, marec 2020, dostopna 
na  
https://www.oxfordenergy.org/wpcms/wp-content/uploads/2020/03/Insight-65-Implications-of-the-Russia-Ukraine-gas-transit-deal- 
for-alternative-pipeline-routes-and-the-Ukrainian-and-European-markets.pdf.
28 Glej opombo 31 teh sklepnih predlogov
29 Člen 2(17) Direktive 2009/73, kakor je bila spremenjena, zdaj določa, da se pojem „povezovalni plinovod“ ne nanaša le na „[vsak] 
prenosni plinovod, ki prečka ali povezuje meje med državami članicami zaradi povezave nacionalnih prenosnih sistemov teh držav 
članic“, ampak tudi na „[vsak] prenosni plinovod med državo članico in tretjo državo do ozemlja držav članic ali teritorialnega morja te 
države članice“.
30 Konkretno, člen 49a(1) Direktive 2019/692 določa, da se v „zvezi s prenosnimi plinovodi med državo članico in tretjo državo, ki so bili 
dokončani pred 23. majem 2019, […] država članica, v kateri je prva povezovalna točka takšnega prenosnega plinovoda z omrežjem [te] 
države članice, lahko odloči za odstopanje od [nekaterih določb Direktive 2009/73] za dele takšnih plinovodov, ki se nahajajo na njenem 
ozemlju ali v teritorialnem morju, iz objektivnih razlogov kot je omogočanje vračila naložbe, ali iz razlogov v zvezi z zanesljivostjo 
oskrbe, pod pogojem, da odstopanje ne bi škodilo konkurenci na notranjem trgu z zemeljskim plinom ali njegovemu učinkovitemu 
delovanju ali zanesljivosti oskrbe v Uniji“. Člen 49a(1) prav tako določa, na eni strani, da so ta odstopanja „na podlagi objektivne 
utemeljitve, časovno omejen[a] na obdobje do 20 let, ki se lahko podaljša, če je to utemeljeno, in zanj lahko veljajo pogoji, ki prispevajo 
k doseganju zgornjih pogojev“, in, na drugi strani, da se „[t]akšna odstopanja […] ne uporabljajo za prenosne plinovode med državo 
članico in tretjo državo, ki mora prenesti [Direktivo 2009/73, kakor je bila spremenjena,] v svoj pravni red […] na podlagi sporazuma, 
sklenjenega z Unijo.“  
Z Direktivo 2019/692 je bil poleg tega člen 36 Direktive 2009/73 spremenjen tako, da v odstavku 1(e) določa, da izvzetje, ki je v skladu s to 
določbo odobreno novi obstoječi infrastrukturi, ne sme ovirati, med drugim, „zanesljivosti oskrbe z zemeljskim plinom v Uniji“.
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                  9SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
40.Družbi Nord Stream in Nord Stream 2 sta vložili ničnostni tožbi zoper Direktivo 2019/692, 
vendar ju je Splošno sodišče zaradi neobstoja procesnega upravičenja zavrnilo kot nedopustni, 
ker je menilo, da se ta direktiva nanju ne nanaša neposredno in posamično, saj morajo biti za to 
najprej sprejeti nacionalni ukrepi za prenos.31
41.BNetzA je 15. maja 2020 zahtevo za izvzetje družbe Nord Stream 2 zavrnila na podlagi 
(novega) člena 49a Direktive 2009/73. Ta zavrnitev je bila utemeljena s tem, da fizična izgradnja 
plinovoda ni bila dokončana pred 23. majem 2019 in da je želel zakonodajalec Unije vlagateljico 
zahteve izključiti iz področja uporabe ureditve izvzetja iz člena 49a.32
42.Drug element, upošteven pri sporu v zvezi s plinovodom OPAL, je poročilo ugotovitvenega 
sveta Svetovne trgovinske organizacije (v nadaljevanju: STO) z dne 10. avgusta 2018 ,33izdano 
v sporu, v katerem je Rusija izpodbijala skladnost več elementov zakonodaje Unije o trženju 
zemeljskega plina s pravom STO. Eden od teh elementov je bila uporaba ureditve izvzetij iz 
člena 36 Direktive 2009/73 za plinovod OPAL.
43.Ugotovitveni svet STO je zavrnil večino ruskih očitkov. Vendar je za nezdružljiva 
s členom XI(1) Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (GATT) iz leta 1994 štel pogoja v zvezi 
s plinovodom OPAL, določena v prvotni odločbi (iz leta 2009), to je zgornjo mejo zmogljivosti 
v višini 50 % (s katero je omejena dodelitev prenosnih zmogljivosti družbi Gazprom in z njo 
povezanim podjetjem) in program za sprostitev dobave plina, na podlagi katerega so morale 
družba Gazprom in z njo povezana podjetja, če so želela preseči to mejo, na trgu ponuditi 
3 milijarde kubičnih metrov plina letno.
44.Rusija je trdila, da ta pogoja pomenita de facto količinsko omejitev uvoženega plina. 
Ugotovitveni svet STO je presodil, da so zaradi njiju okrnjene možnosti konkurence za uvoz 
ruskega zemeljskega plina v Evropsko unijo.34
45.Evropska unija je organ STO za reševanje sporov 21. septembra 2018 obvestila o svoji 
odločitvi, da bo v zvezi z nekaterimi pravnimi vprašanji in razlagami prava iz poročila 
ugotovitvenega sveta35vložila pritožbo. Blokada pritožbenega organa STO, do katere je prišlo 
zaradi nezapolnitve članskih mest, je začasno preprečila odločanje v navedeni zadevi.
46.Z izpodbijanim sklepom bi bili morebitni dejavniki nezdružljivosti ureditve, ki se uporabi za 
plinovod Nord Stream/OPAL, s pravom STO lahko skoraj v celoti odpravljeni. Ker pa je Splošno 
sodišče ta sklep razglasilo za ničen, se znova uporablja ureditev izvzetja iz prvotne odločbe (iz 
leta 2009), ki pa je bila razglašena za nezdružljivo s členom XI(1) GATT iz leta 1994. Zato bi bilo 
morda treba preučiti morebitno nasprotje med doseženo rešitvijo in pravom STO.
31 Sklepa Splošnega sodišča z dne 20. maja 2020, Nord Stream/Parlament in Svet (T-530/19, EU:T:2020:213), in Nord Stream 2/Parlament 
in Svet (T-526/19, EU:T:2020:210), zoper katerega je bila vložena pritožba v zadevi C-348/20 P, Nord Stream 2/Parlament in Svet, 
o kateri še ni bilo odločeno.
32 Odločba BK7-20-004 BNetzA z dne 15. maja 2020, dostopna na:  
https://www.bundesnetzagentur.de/DE/Beschlusskammern/1_GZ/BK7-GZ/2020/BK7-20-0004/BK7-20-0004_Beschluss_EN_download. 
pdf?_blob=publicationFile&v=3.
33 Zadeva WT/DS476/R, Evropska unija in njene članice – Različni ukrepi v zvezi z energetskim sektorjem. Podatki o tem sporu so na voljo 
na spletni strani STO.
34 Op. cit., zlasti točke od 7.1000 do 7.1003. Glej analizo Pogoretsky, V., in Talus, K.: „The WTO Panel Report in EU-Energy Package and its 
implications for the EU's gas market and energy security“, World Trade Review, 2020, št. 4, str. od 531 do 549.
35 V odločitvi ugotovitvenega sveta STO se ni upoštevalo, da bi program za sprostitev zmogljivosti plinovoda OPAL družbi Gazprom 
omogočil uporabo celotne zmogljivosti plinovoda, čeprav bi morala za to na dražbo dati praktično polovico prenesenega zemeljskega 
plina, čemur pa se je izognila, ker je to – kot se zdi – s poslovnega vidika ni zanimalo, kot sem pojasnil zgoraj.
10                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
VII. Postopek pred Sodiščem
47.Zvezna republika Nemčija v pritožbi Sodišču predlaga, naj:
– razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 10. septembra 2019 v zadevi T-883/16;
– zadevo T-883/16 vrne v odločanje Splošnemu sodišču;
– pridrži odločitev o stroških.
48.Republika Poljska Sodišču predlaga, naj:
– pritožbo v celoti zavrne kot neutemeljeno, tretji pritožbeni razlog pa razglasi za nedopusten;
– plačilo stroškov naloži Zvezni republiki Nemčiji.
49.Republika Latvija in Republika Litva Sodišču predlagata, naj pritožbo zavrne.
50.Komisija se je na obravnavi navedla, da podpira ugoditev prvemu pritožbenemu razlogu.
51.Zvezna republika Nemčija v utemeljitev pritožbe navaja pet pritožbenih razlogov, od katerih 
se – če povzamem – prvi in drugi nanašata na načelo energetske solidarnosti in njegovo 
neuporabo v izpodbijanem sklepu. S tretjim, četrtim in petim pritožbenim razlogom (ki jih 
uveljavlja, če bo Sodišče menilo, da se omenjeno načelo uporabi) pa graja presojo Splošnega 
sodišča, da Komisija ni upoštevala načela energetske solidarnosti.
VIII. Prvi pritožbeni razlog: neobstoj pravne veljave načela energetske solidarnosti
A.Uvodni preudarki
52.Preden se opredelim o tem pritožbenem razlogu, se mi zdi primerno preučiti, kako je načelo 
solidarnosti pravno oblikovano v pravu Unije in kako se odraža v določbah o energetski politiki.
1.Solidarnost v primarnem pravu Unije
53.Poleg v členu 194 PDEU so sklicevanja na solidarnost prisotna tudi v drugih določbah 
primarnega prava Unije, in sicer tako v Pogodbi o EU kot Pogodbi o DEU.
54.V Pogodbi o EU se ta pojem omenja v preambuli („z željo poglobiti solidarnost med svojimi 
narodi ob spoštovanju njihove zgodovine, kulture in tradicij“). Naveden je tudi v členu 2 PEU, in 
sicer kot ena od značilnosti družbe, ki ima skupne vrednote držav članic Unije,36ter v členu 3, ki 
v tretjem odstavku določa, da Unija „[s]podbuja ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo ter 
solidarnost med državami članicami“.37
36 Vrednote, na katerih temelji Unija, so „skupne vsem državam članicam v družbi, ki jo označujejo pluralizem, nediskriminacija, strpnost, 
pravičnost, solidarnost ter enakost žensk in moških“ (moj poudarek).
37 V izvirniku ni poudarka. Člen 3 PEU vključuje tudi „solidarnost med generacijami“ (odstavek 3) in „solidarnost in medsebojno 
spoštovanje med narodi“ (odstavek 5).
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                11SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
55.V skladu s členom 21(1) PEU je solidarnost eno od načel, ki Unijo vodijo pri njenem zunanjem 
delovanju. V okviru posebnih določb o skupni zunanji in varnostni politiki je v členu 24(2) in (3) 
govora o „medsebojni politični solidarnosti“ držav članic.38
56.V Pogodbi o DEU pa je v členu 67(2) skupna politika o azilu, priseljevanju in nadzoru zunanjih 
meja vezana na solidarnost med državami članicami, kar potrjuje člen 80 PDEU.39
57.Na področju ekonomske politike se člen 122(1) in (2) PDEU prav tako izrecno sklicuje na duh 
solidarnosti med državami članicami.40Na duh solidarnosti se sklicujeta tudi člen 194(1) PDEU, na 
katerega se nanaša obravnavani spor, in člen 222 PDEU.41
58.V Listini Evropske unije o temeljnih pravicah je pod naslovom IV „Solidarnost“ določena vrsta 
pravic s socialnega in delovnega področja (členi od 27 do 34) ter s področja varovanja zdravja, 
dostopa do storitev splošnega gospodarskega pomena, varstva okolja in potrošnikov (členi do 35 
do 38).
59.Poleg navedenih obstajajo še druge določbe primarnega prava, v ozadju katerih je solidarnost. 
Tako je pri mehanizmu finančne pomoči državam Unije, ki niso v euroobmočju (člen 143 PDEU), 
ali določbah o ekonomski, socialni in teritorialni koheziji (členi od 174 PDEU do 178 PDEU).
60.Vendar je iz te celote določb težko sklepati o celovitem in vseobsegajočem pojmovanju 
solidarnosti v pravu Unije. Gre za pojem, ki se na raznolikih področjih uporablja tako v zvezi 
s horizontalnimi (med državami članicami, institucijami, narodi ali generacijami ter med 
državami članicami in tretjimi državami) kot vertikalnimi odnosi (med Unijo in njenimi državami 
članicami).42
61.Je pa treba poudariti, da se solidarnost v primarnem pravu Unije s pomembnostjo, ki bi jo bilo 
mogoče opredeliti kot ustavno, pojavlja kot vrednota (člen 2 PEU) in kot cilj (člen 3 PEU), ki ga 
mora Unija spodbujati. V podobnem smislu naj bi – z vse večjo intenzivnostjo – navdihovala 
politično in ekonomsko odločanje same Unije.43
62.V nekaterih zgoraj navedenih določbah Pogodbe o DEU je govora o „duhu solidarnosti“, 
medtem ko je v drugih neposredno uporabljen izraz „načelo solidarnosti“ (člen 80 PDEU).
38 V skladu z odstavkom 2 te določbe Unija „vodi, določa in izvaja skupno zunanjo in varnostno politiko, ki temelji na razvoju medsebojne 
politične solidarnosti držav članic“. V odstavku 3 je določeno, da „[d]ržave članice dejavno in brez pridržkov podpirajo zunanjo in 
varnostno politiko Unije v duhu lojalnosti in medsebojne solidarnosti […]. Države članice si skupaj prizadevajo za krepitev in razvoj 
medsebojne politične solidarnosti.“
39 Za te politike in njihovo izvajanje „velja načelo solidarnosti in pravične delitve odgovornosti med državami članicami, tudi na finančnem 
področju. Kadar koli je to potrebno, vsebujejo akti Unije, sprejeti v skladu s tem poglavjem, ustrezne ukrepe za uveljavitev tega načela“.
40 Na podlagi odstavka 1 te določbe lahko Unija „v duhu solidarnosti med državami članicami odloči o ukrepih, ki ustrezajo gospodarskim 
razmeram, zlasti ob hudih težavah pri oskrbi z nekaterimi izdelki, zlasti na področju energetike“. V skladu z odstavkom 2 lahko Unija 
odobri finančno pomoč državi članici, kadar je „v težavah ali ji zaradi naravnih nesreč ali izjemnih okoliščin, nad katerimi nima 
nikakršnega nadzora, resno grozijo hude težave“.
41 „Če je država članica žrtev terorističnega napada, naravne nesreče ali nesreče, ki jo je povzročil človek, Unija in njene države članice 
delujejo skupaj v duhu solidarnosti“.
42 V zvezi s splošnim in interdisciplinarnim dojemanjem solidarnosti v pravu Unije glej delo Coman, R., Fromont, L., in Weyembergh, A. 
(ur.): Les solidarités européennes. Entre enjeux, tensions et reconfigurations, Bruylant, Bruselj, 2019.
43 Odločitev Evropskega sveta z dne 10. in 11. decembra 2020 o odobritvi večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 in 
Instrumenta Evropske unije za okrevanje (Next Generation EU) pomeni morda največji korak naprej v smislu solidarnosti, ki ga je Unija 
storila v celotni svoji zgodovini. Unija se bo prvič na kapitalskih trgih zadolžila, da bi s subvencijami in zelo velikimi posojili financirala 
gospodarsko okrevanje držav članic glede na njihovo prizadetost zaradi bolezni COVID-19.
12                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
63.Ključno vprašanje je, ali ima solidarnost status pravnega načela, in če ga ima, kakšna sta 
njegova narava in obseg. Druga možnost bi bila, da gre za pojem z zgolj simbolično vrednostjo in 
brez normativne moči.
64.Z vidika teorije razprava poteka med tistimi, ki solidarnosti ne priznavajo statusa pravnega 
načela (ali vsaj splošnega pravnega načela),44in tistimi, ki zagovarjajo njen status kot ustavno ali 
strukturno načelo,45ali splošno pravno načelo, ki je tesno povezano z načelom lojalnega 
sodelovanja,46katerega okvir je bil bolje opisan.
2.Solidarnost v sodni praksi Sodišča
65.Sodišče je načelo solidarnosti v sodni praksi uporabilo, vendar ne da bi orisalo njegove splošne 
značilnosti. Običajno se je nanj sklicevalo v okviru sporov, v katerih so bili predmet presoje 
državni ukrepi, ki so bili v nasprotju s tem načelom.
66.V začetku je to storilo v zadevi v zvezi z državnimi pomočmi, v kateri je odločilo s sodbo 
Komisija/Francija,47ali v drugi poznejši zadevi, o kateri je bilo odločeno s sodbo Komisija/Italija48
in ki se je nanašala na nespoštovanje določb prava Unije na področju kmetijske politike. 
V zadnjenavedeni sodbi je Sodišče ugotovilo, da „neizpolnjevanje dolžnosti solidarnosti, v katere 
so države članice privolile s svojim pristopom k Skupnosti, prizadene njen pravni red do njegovih 
najbistvenejših temeljev“.
67.Solidarnost med proizvajalci je bila omenjena v nekaterih sodbah tudi za utemeljitev delitve 
bremen in ugodnosti, določene s predpisi Unije, ne da bi bila pri tem označena za splošno pravno 
načelo,49in – čeprav v omejenem obsegu – v sodbah v zvezi z državljanstvom Unije in socialnimi 
ukrepi. Ta pojem ni bil uporabljen – vsaj ne izrecno – v sodbah, ki se nanašajo na ukrepe finančne 
pomoči po gospodarski krizi leta 2008.50
68.Stvarno področje, na katerem izstopa uporaba pojma solidarnosti s strani Sodišča kot 
ključnega elementa za razlago člena Pogodbe o DEU, je področje politik priseljevanja, azila in 
nadzora meja (člen 80 PDEU).
44 Van Cleynenbreugel, P. solidarnost opisuje kot „a background inspirational value for EU law and policy initiatives, without, however, 
being fundamentally guiding as a legal principle […]“ (Van Cleynenbreugel, P.: „Typologies of solidarity in EU law: a non-shifting 
landscape in the wake of economic crise“, v Biondi, E., Dagilyté, E., in Küçük, E. (ur.): Solidarity in EU Law. Legal principle in the 
making, Edward Elgar, Cheltenham, 2018, str. 25 in 36. Dagilyté, E. pa v „Solidarity: a general principle of EU law? Two variations on the 
solidarity theme“, v Biondi, E., Dagilyté, E., in Küçük, E. (ur.): op. cit., str. 62, navaja, da „although solidarity is inherent in the EU legal 
order as a foundational value, it cannot (yet) be defined as a general principle of EU law“.
45 Levade, A.: „La valeur constitutionnelle du principe de solidarité“, v Boutayeb, C. (dir.): La solidarité dans l’Union européenne: éléments 
constitutionnels et matériels, Dalloz, Pariz, 2011, str. 41 in naslednje; Ross, M.: „Solidarity: A new constitutional paradigm for the EU?“, 
v Ross, M., in Borgmann-Prebil, Y. (ur.): Promoting Solidarity in the European Union, Oxford University Press, Oxford, 2010, str. od 23 
do 45.
46 Berrandane, A.: „Solidarité, loyauté dans le droit de l’Union européenne“, v Boutayeb, C. (dir.): La solidarité dans l’Union européenne: 
éléments constitutionnels et matériels, Dalloz, Pariz, 2011, str. 55 in naslednje.
47 Sodba z dne 10. decembra 1969 (6/69 in 11/69, neobjavljena, EU:C:1969:68, točka 16).
48 Sodba z dne 7. februarja 1973 (39/72, EU:C:1973:13, točka 25).
49 Sodbe z dne 22. januarja 1986, Eridania zuccherifici nazionali in drugi (250/84, EU:C:1986:22, točka 20); z dne 29. septembra 1987, 
Fabrique de fer de Charleroi in Dillinger Hüttenwerke/Komisija (351/85 in 360/85, EU:C:1987:392, točka 21), in z dne 11. maja 2000, 
Gascogne Limousin viandes (C-56/99, EU:C:2000:236, točki 40 in 42).
50 Opiram se na analizo Küçük, E.: „Solidarity in EU law: an elusive political statement or a legal principle with substance?“, v Biondi, A.; 
Dagilyté, E., in Küçük, E. (ur.): Solidarity in EU Law. Legal principle in the making, Edward Elgar, Cheltenham, 2018, str. od 56 do 60.
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                13SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
69.Sodišče se je namreč izrecno sklicevalo na načelo solidarnosti, ko je moralo odločiti 
o razdelitvi kvot prosilcev za mednarodno zaščito med državami članicami.51Na podlagi 
ugotovitve, da načelo solidarnosti „v skladu s členom 80 PDEU velja za politiko Unije na področju 
azila“,52je iz njega izpeljalo ustrezne pravne posledice in nazadnje ugodilo tožbam, ki jih je 
Komisija vložila zoper države članice, ki niso izpolnile svojih obveznosti na tem področju.
70.Iz te sumarne analize sodne prakse je razvidno, da je mogoče načelu solidarnosti – kljub 
različnim aspektom in stopnjam konkretizacije – na podlagi pomembnosti, ki jo ima 
v primarnem pravu kot vrednota in cilj procesa evropskega povezovanja,53pripisati pomen, 
zaradi katerega lahko ustvarja pravne posledice.
71.V ozadju tega približevanja sodne prakse je zaznavno določeno pojmovanje normativne 
vrednosti Pogodb: njune določbe imajo smoter, kakršnega imajo ustavnopravni predpisi, in naloga 
tega, ki jih mora razlagati (v končni fazi, Sodišča), je, da razbere njihovo kogentno vsebino.
72.Res je, da je načelo solidarnosti zaradi raznolikosti njegovih izrazov težko na vseh področjih 
pristojnosti Unije uporabiti v enaki obliki ali z enako intenzivnostjo. Vendar poudarjam, da ni 
ovir za to, da se na nekaterih od teh področij pristojnosti prizna njegova veljavnost kot „načelo, 
[ki] velja“ kot vodilo za ravnanje Unije, kar vpliva na njegovo pravno učinkovanje.
73.To je v zvezi z načelom solidarnosti podano na področju azilne politike in po mojem mnenju 
mora podobno veljati tudi za energetsko politiko.
3.Načelo energetske solidarnosti
74.Člen 194(1) določa, da:
„[…] so cilji energetske politike Unije v duhu solidarnosti med državami članicami:
(a)zagotoviti delovanje energetskega trga;
(b)zagotoviti zanesljivost oskrbe z energijo v Uniji;
(c)spodbujati energetsko učinkovitost in varčevanje z energijo ter razvijanje novih in obnovljivih 
virov energije; in
d)spodbujati medsebojno povezovanje energetskih omrežij.“
51 Sodba z dne 2. aprila 2020, Komisija/Poljska, Madžarska in Češka republika (Začasni mehanizem za premestitev prosilcev za 
mednarodno zaščito) (C-715/17, C-718/17 in C-719/17, EU:C:2020:257, točki 80 in 181). Glej tudi sodbo z dne 6. septembra 2017, 
Slovaška in Madžarska/Svet (C-643/15 in C-647/15, EU:C:2017:631, točka 291).
52 Točki 80 in 181 sodbe z dne 2. aprila 2020, Komisija/Poljska, Madžarska in Češka republika (Začasni mehanizem za premestitev prosilcev 
za mednarodno zaščito) (C-715/17, C-718/17 in C-719/17, EU:C:2020:257): „[…] bremena, ki so zajeta z začasnimi ukrepi, določenimi 
s sklepoma 2015/1523 in 2015/1601, ker sta bila ta sklepa sprejeta na podlagi člena 78(3) PDEU za pomoč Helenski republiki in 
Italijanski republiki pri boljšem obvladovanju izrednih razmer zaradi nenadnega prihoda državljanov tretjih držav na njuno ozemlje, 
v skladu z načelom solidarnosti in pravične delitve odgovornosti med državami članicami načeloma razporediti med vse preostale države 
članice, saj to načelo v skladu s členom 80 PDEU velja za politiko Unije na področju azila“.
53 Generalna pravobranilka E. Sharpston je v točki 253 sklepnih predlogov z dne 31. oktobra 2019 v združenih zadevah Komisija/Poljska, 
Madžarska in Češka republika (Začasni mehanizem za premestitev prosilcev za mednarodno zaščito) (C-715/17, C-718/17 in C-719/17, 
EU:C:2020:257) navedla, da je „[s]olidarnost […] duša evropskega projekta“.
14                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
75.Člen 194 PDEU je bil v Lizbonsko pogodbo vključen kot pravna osnova za oblikovanje 
pristojnosti Unije na področju energije.54
76.„Duh solidarnosti“ mora prežemati cilje energetske politike Unije in spodbujati njen razvoj. 
Energetske solidarnosti ob upoštevanju tega ni mogoče enačiti zgolj z energetsko varnostjo (ali 
„zanesljivostjo oskrbe z energijo“), ki je le ena od njenih izrazov.55
77.Solidarnost je v ozadju vseh preostalih ciljev energetske politike Unije ter jih združuje in 
usklajuje. Tako je zlasti:
– v zvezi z „delovanjem energetskega trga“, ki mora pripomoči k oskrbi pod bolj konkurenčnimi 
pogoji v državah članicah;
– v zvezi s spodbujanjem „medsebojnega povezovanja energetskih omrežij“, ki je ključno za 
vzpostavitev notranjega trga z energijo;
– v zvezi z „energetsko učinkovitostjo in varčevanjem z energijo“ ter tudi „razvijanjem novih in 
obnovljivih virov energije“, ki omogočajo večjo energetsko solidarnost med državami 
članicami, ki je v združljiva z boljšim varstvom okolja.
78.Vključitev duha energetske solidarnosti v besedilo primarnega prava je bila natančneje 
pojasnjena s 35. izjavo k Pogodbi o EU in Pogodbi o DEU, v skladu s katero „Konferenca meni, da 
člen 194 ne vpliva na pravico držav članic, da sprejmejo ukrepe, ki so potrebni za zagotovitev 
njihove oskrbe z energijo pod pogoji iz člena 347“. Ta izjava je v resnici namenjena zaščiti 
državne suverenosti na energetskem področju, s katero je bila dodatno okrepljena zaščita, ki 
izhaja iz člena 194(2), drugi pododstavek, PDEU.56
79.S primarnim pravom določena vključitev teh zagotovil o državni suverenosti, do katere je 
prišlo vpričo širjenja pristojnosti Unije na področju energetike, je bolj razumljiva z vidika 
uveljavitve na načelu solidarnosti temelječe energetske politike Unije, ki je prav tako posebej 
določena v primarnem pravu. Pravna veljava tega načela se mi zdi enako nesporna kot pravna 
veljava zagotovil o državni suverenosti, ki so bila uvedena za njegovo prilagoditev.
80.Sodišče je že priznalo, da je zanesljivost oskrbe z energijo v državi nujen razlog v splošnem 
interesu,57ki je vključen v nacionalno varnost (ki je v skladu s členom 4(2) PEU v izključni 
pristojnosti vsake države članice).
54 Zdi se, da so baltske države in države srednje in vzhodne Evrope pri omembi solidarnosti vztrajale zaradi nevarnosti prekinitve oskrbe 
s plinom po krizi med Rusijo in Ukrajino leta 2006. Glej Andoura, S.: „La solidarité énergétique en Europe: de l’indépendance 
à l’interdépendance“, Notre Europe, julij 2013, str. od 33 do 35.
55 Zvezna republika Nemčija in Komisija sta to priznali na obravnavi.
56 V skladu s to določbo določbe Unije „ne vplivajo na pravico držav članic, da določijo pogoje za izkoriščanje svojih energetskih virov, na 
izbiro med različnimi viri energije in na splošno strukturo njihove oskrbe z energijo, ne glede na člen 192(2)(c)“. Sodišče je v sodbi z dne 
22. septembra 2020, Avstrija/Komisija (C-594/18 P, EU:C:2020:742, točki 48 in 49), menilo, da je na podlagi te določbe izbira jedrske 
energije v domeni držav članic.
57 Sodbi z dne 10. julija 1984, Campus Oil in drugi (72/83, EU:C:1984:256, točki 34 in 35,) in z dne 4. junija 2002, Komisija/Belgija 
(C-503/99, EU:C:2002:328, točka 46).
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                15SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
81.Kljub omenjenim zagotovilom o državni suverenosti na področju energetike je Unija svojo 
energetsko politiko postopno razvijala prek predpisov sekundarne zakonodaje, v katerih je 
energetska solidarnost pridobivala vse večji pomen. Spodbudo zanjo je pomenila tudi Strategija 
Komisije za doseganje energetske unije,58ki je bila osnova za sprejetje nedavnih predpisov Unije 
o trgu z zemeljskim plinom.
82.Zaradi tehničnih in gospodarskih značilnosti teh trgov je uveljavitev načela solidarnosti 
bistvena za doseganje ciljev energetske politike Unije, ki se vedno bolj prepletajo z varstvom 
okolja.59
83.Zlasti razvoj nadnacionalne plinske infrastrukture in infrastrukturnih povezav s tretjimi 
državami je mogoče šteti za nujen za uresničevanje energetske solidarnosti med državami 
članicami, zaradi česar je Unija to infrastrukturo dejavno spodbujala.60
84.Izrazi načela solidarnosti v pozitivnih pravnih predpisih – s tega in drugih vidikov – so med 
drugim:
– Uredba (EU) 2017/1938,61s katero je bila nadomeščena Uredba (EU) št. 994/2010.62
V zadnjenavedeni je bil vzpostavljen mehanizem odziva na krizo v oskrbi z zemeljskim plinom 
z izrednimi ukrepi, za katerega so bile v končni fazi odgovorne države članice.63Ta mehanizem 
je bil izboljšan z Uredbo 2017/1938,64s čimer se je povečalo učinkovanje načela energetske 
solidarnosti.65
– Uredba (EU) 2019/452,66s katero je bil vzpostavljen sistem sodelovanja med državami 
članicami ter med državami članicami in Komisijo, tako da lahko države predložijo pripombe 
58 COM(2015) 080 final z dne 25. februarja 2015, Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu 
odboru, Odboru regij in Evropski investicijski banki o Okvirni strategiji za trdno energetsko unijo s podnebno politiko, usmerjeno 
v prihodnost. V tej Strategiji je Komisija navedla, da je „[d]uh solidarnosti na področju energije […] izrecno naveden v Pogodbi in je 
bistven za energetsko unijo“ (str. 4).
59 Glej Uredbo (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih 
ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 
2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in 
(EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2018, L 328, str. 1) in dokumenta 
COM(2020) 80 final z dne 4. marca 2020, Predlog Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi okvira za doseganje podnebne 
nevtralnosti in spremembi Uredbe (EU) 2018/1999 (evropska podnebna pravila) in COM(2019) 640 final z dne 11. decembra 2019, 
Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij 
o Evropskem zelenem dogovoru.
60 Uredba (EU) št. 347/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2013 o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo in 
razveljavitvi Odločbe št. 1364/2006/ES in spremembi uredb (ES) št. 713/2009, (ES) št. 714/2009 in (ES) št. 715/2009 (UL 2013, L 115, 
str. 39).
61 Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2017 o ukrepih za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe s plinom in o razveljavitvi 
Uredbe (EU) št. 994/2010 (UL 2017, L 280, str. 1).
62 Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o ukrepih za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe s plinom in o razveljavitvi 
Direktive Sveta 2004/67/ES (UL 2010, L 295, str. 1).
63 V zvezi s tem mehanizmom glej sodbo z dne 20. decembra 2017, Eni in drugi (C-226/16, EU:C:2017:1005).
64 V členu 13 Uredbe 2017/1938 je urejen mehanizem solidarnostne pomoči, s katerim je zaščitena država članica, ki se znajde v kriznem 
položaju, ker nima dovolj plina za oskrbo svojih zaščitenih odjemalcev. V teh okoliščinah imajo država ali države članice, s katerimi je 
povezana država, ki jo je prizadela kriza, dolžnost, da ji dobavijo plin za oskrbo njenih zaščitenih odjemalcev, in sicer tudi z zmanjšanjem 
oskrbe nezaščitenim odjemalcem na lastnem ozemlju. Mehanizem se sproži samo takrat, kadar država v krizi te ne more preseči 
z uporabo ukrepov iz nacionalnega načrta za izredne razmere. Poleg tega mora plačati pravično nadomestilo državi članici, ki ji zagotovi 
plin.
65 Vzporeden mehanizem pomoči v primeru krize pri oskrbi z električno energijo je bil uveden z Uredbo (EU) 2019/941 Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o pripravljenosti na tveganja v sektorju električne energije in razveljavitvi Direktive 2005/89/ES 
(UL 2019, L 158, str. 1).
66 Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2019 o vzpostavitvi okvira za pregled neposrednih tujih naložb v Uniji (UL 2019, 
L 79, str. 1).
16                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
in Komisija izda mnenja o vplivu neposrednih tujih naložb in njihovi morebitni omejitvi na 
njihovih ozemljih ali celotnem območju Unije. Nanaša se med drugim na „kritično 
infrastrukturo, bodisi fizično ali virtualno, vključno z infrastrukturo na področju energetike,“ 
in na „dobavo kritičnih virov, vključno z energijo […]“.
85.Zgornje navedbe potrjujejo, da zakonodajalec Unije ni imel dvomov, da bi načelo energetske 
solidarnosti privzel kot vodilo svoje politike na tem področju. Razjasniti je treba še, ali ima to 
načelo, ki ga je generalni pravobranilec P. Mengozzi že opredelil kot „ustavno“,67poleg te funkcije 
lahko učinke tudi zunaj zakonodajnega okvira.
86.Na podlagi teh preudarkov bom preučil prvi pritožbeni razlog.
B.Trditve strank
87.Zvezna republika Nemčija s prvim pritožbenim razlogom Splošnemu sodišču očita, da je 
z ugotovitvijo, da je energetska solidarnost iz člena 194(1) PDEU pravno načelo, ki ustvarja 
pravice in obveznosti tako za Unijo kot za države članice, napačno uporabilo pravo.
88.Pritožnica meni, da je energetska solidarnost le „čisto političen pojem“, ne pa pravno merilo, 
iz katerega lahko izhajajo pravice in obveznosti za Unijo ali države članice. Zaradi abstraktnosti in 
nedoločljivosti se na pojem solidarnosti v sektorju energije „ni mogoče sklicevati v sodnem 
postopku“.68
89.Zvezna republika Nemčija trdi, da je bila Komisija kot izvršilna institucija Unije obvezana 
uporabiti le sekundarno zakonodajo (konkretno člen 36(1) Direktive 2009/73). Ta člen naj bi 
pomenil edino merilo nadzora zakonitosti izpodbijane odločbe. Drugih vidikov načela energetske 
solidarnosti „ni treba preučiti in niso merila za odločitve Komisije“.
90.To načelo naj bi bilo zavezujoče le „kvečjemu za zakonodajalca Unije“. Zvezna republika 
Nemčija poudarja, da Komisije pri sprejemanju odločitev o izvzetju iz člena 36 Direktive 2009/73 
„ne zavezujeta niti člen 194 PDEU niti načelo energetske solidarnosti“.
91.Komisija, ki zoper sodbo Splošnega sodišča ni vložila pritožbe in jo je Sodišče pozvalo, naj se 
udeleži obravnave, je zagovarjala stališče, da je energetska solidarnost vodilno načelo energetske 
politike Unije, ki ga mora zakonodajalec Unije upoštevati pri sprejemanju predpisov sekundarne 
zakonodaje.
92.Vendar je po mnenju Komisije solidarnost iz člena 194 PDEU preveč splošen in abstrakten 
pojem, da bi lahko pomenila samostojno načelo, ki ga je mogoče uporabiti pri nadzoru 
zakonitosti njenih aktov. V izpodbijanem sklepu se je morala omejiti na uporabo člena 36 
Direktive 2009/73 in opustiti kakršno koli dodatno presojo, ki bi temeljila izključno na načelu 
solidarnosti.
67 V sklepnih predlogih v zadevi Eni in drugi (C-226/16, EU:C:2017:616, točki 33 in 34) je navedel: „To sklicevanje na solidarnost med 
državami članicami [iz člena 194(1) PDEU], ki je bilo dodano ob pripravi besedila Lizbonske pogodbe, se umešča v okvir, v katerem je 
načelo solidarnosti med državami članicami dobilo naravo, ki bi jo bilo mogoče opredeliti kot ‚ustavno načelo‘. […] [N]ačelo solidarnosti 
med državami članicami [je] posebej pomembno pri oskrbi z energijo“.
68 Zvezna republika Nemčija je na obravnavi to trditev prilagodila in navedla, da energetska solidarnost je pravno načelo, da pa ga je 
Splošno sodišče v izpodbijani sodbi napačno uporabilo.
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                17SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
93.Je pa Komisija priznala, da se nadzor nad zakonitostjo njenih odločb lahko izvede „ob 
upoštevanju načela energetske solidarnosti“ kot merila za razlago določb sekundarne zakonodaje.
94.Republike Poljska, Latvija in Litva so nasprotovale trditvam Zvezne republike Nemčije in 
Komisije.
C.Presoja
95.Menim, da je Splošno sodišče, ne da bi storilo kakršno koli napako, pravilno ugotovilo, da 
načelo solidarnosti „zajema pravice in obveznosti tako za Unijo kot za države članice“.69
96.Menim, da ima načelo energetske solidarnosti iz člena 194(1) pravne, in ne zgolj politične 
učinke, in sicer: (a) kot merilo za razlago predpisov sekundarne zakonodaje, sprejetih v okviru 
izvajanja pristojnosti Unije na področju energetike; (b) kot element za zapolnitev vrzeli, ki se 
zaznajo v teh predpisih; in (c) kot merilo za sodni nadzor bodisi zakonitosti teh predpisov 
sekundarne zakonodaje bodisi odločitev institucij Unije na tem področju.
97.Ko je bilo treba v Pogodbah poudariti izključno politično komponento solidarnosti, je bilo to 
storjeno izrecno. To je razvidno iz Posebnih določb o skupni zunanji in varnostni politiki, med 
katerimi je člen 24(2) in (3) PEU, v katerem je govora o „medsebojni politični solidarnosti“ držav 
članic.
98.To ni podano pri načelu solidarnosti, ki velja na področju politike o azilu (člen 67 PDEU) ali na 
energetskem področju (člen 194 PDEU). Če je v zvezi s prvonavedenim Sodišče, kot sem že 
spomnil, lahko priznalo njegovo normativno vrednost ter na tej podlagi izpeljalo določene 
posledice, bi moralo enako veljati za drugonavedeno70.
99.Strinjam se torej z Splošnim sodiščem, da ima načelo energetske solidarnosti pravno veljavo, 
na podlagi katere je to načelo mogoče pravno uporabiti. To načelo lahko kot tako, drugače kot 
pravna pravila sama po sebi, učinkuje – v odvisnosti od svoje narave – ne le, če je izraženo 
v predpisu sekundarnega prava, ampak po potrebi tudi ob neobstoju takega predpisa in seveda 
tudi v okviru sodnega preizkusa odločitev, sprejetih na vsebinskem področju, za katero je bilo 
določeno.
100. Ne strinjam se torej s tezo, ki sta jo na obravnavi zagovarjali Zvezna republika Nemčija in 
Komisija, da je načelo energetske solidarnosti preveč abstraktno, da bi se uporabilo pri nadzoru 
zakonitosti aktov Komisije.
101. Komisija je na obravnavi priznala, da bi se bilo na načelo energetske solidarnosti mogoče 
sklicevati za izpodbijanje zakonitosti člena 36 Direktive 2009/73 v okviru ugovora nezakonitosti in 
v zvezi z razlago – z vidika tega načela – aktov, v katerih se uporabi ta določba. Glede na to po 
mojem mnenju ni razloga za stališče, da to načelo ne more pomeniti samostojnega merila za 
nadzor zakonitosti v neposrednih tožbah zoper odločitve Komisije.
69 Izpodbijana sodba, točka 70.
70 Državam, ki se jim je upravičeno očitalo, da ne spoštujejo pravnih zahtev načela solidarnosti v zvezi s premestitvijo prosilcev za 
mednarodno zaščito, bi bilo težko pojasniti, da to načelo nima pravnih učinkov, kadar gre za energetsko solidarnost.
18                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
102. V izpodbijani sodbi je navedeno, da načelo solidarnosti zavezuje tako Unijo kot države 
članice, ki morajo pri izvajanju svojih pristojnosti upoštevati interese drugih akterjev.71Ker se 
spor nanaša le na sodni preizkus sklepa Komisije, za njegovo rešitev ni nujno treba preučiti 
posledic načela za (enostransko ali medsebojno) ravnanje držav članic, temveč samo njegovo 
zmožnost, da zavezuje Komisijo.
103. Trditev, da naj bi to načelo v upoštevnih primerih zavezovalo le zakonodajalca Unije (Svet 
Evropske unije in Evropski parlament, ko sprejemata predpise sekundarnega prava), ne pa 
Komisijo, se mi ne zdi utemeljena. Nasprotno, menim, da to načelo v svoji zgoraj omenjeni 
„ustavni“ razsežnosti zavezuje vse institucije in organe Unije, razen če ni v primarnem pravu 
izrecna določba, s katero je to izključeno, ki pa je na področju energetike ni.
104. Načelo energetske solidarnosti se, kot sem že navedel, ne izčrpa z zagotovitvijo zanesljivosti 
oskrbe, omenjeno v členu 36(1)(a) Direktive 2009/73. Večja dobava plina ne pomeni nujno večje 
solidarnosti na notranjem trgu s plinom: če je povečanje dobave skoncentrirano v nekaj državah 
in je dalje v rokah podjetja s prevladujočim položajem, ki lahko izkrivlja konkurenco na tem trgu, 
je mogoče, da se s tem neupravičeno (nesolidarno) škodi interesom ene ali več držav članic.
105. Res je, da v členu 36 Direktive 2009/73 energetska solidarnost ni izrecno omenjena med 
elementi, ki jih je treba upoštevati pri odobritvi izvzetja novih plinovodov (iz pravil o dostopu 
tretjih strani do sistema in o reguliranju tarif) za spodbuditev naložb v njihovo gradnjo. Vendar ta 
neobstoj izrecne navedbe ne pomeni, da lahko Komisija pri odločanju o izvzetju opusti presojo 
vpliva načela energetske solidarnosti, saj se spoštovanje tega načela zahteva s členom 194 PDEU.72
106. Kot je namreč na obravnavi navedla Republika Poljska, je Komisija v upravni praksi po 
izpodbijani sodbi brez večjih težav uporabila načelo energetske solidarnosti za druge odločbe 
o izvzetju, ki so podobne izpodbijani.73
107. To, da mora Komisija pri odločanju nujno presoditi vpliv načela energetske solidarnosti, je 
bilo podprto s spremembo, ki je bila z Direktivo 2019/692 izvedena v zvezi s členom 36(1)(e) 
Direktive 2009/73.
108. Ta sprememba pojasnjuje to, kar je bilo po mojem mnenju iz prej zavezujočega besedila 
mogoče razbrati ob upoštevanju načela energetske solidarnosti: izvzetje ne sme ovirati 
„konkurence na zadevnih trgih, na katere bodo naložbe najverjetneje vplivale, učinkovitega 
delovanja notranjega trga z zemeljskim plinom, učinkovitega obratovanja zadevnih reguliranih 
sistemov ali zanesljivosti oskrbe z zemeljskim plinom v Uniji“.
71 Ibidem, točke od 70 do 72.
72 Sodišče je na področju državnih pomoči pojasnilo, da jih, če so v nasprotju s splošnimi načeli prava Unije, ni mogoče razglasiti za 
združljive z notranjim trgom. Glej v tem smislu sodbi z dne 15. aprila 2008, Nuova Agricast (C-390/06, EU:C:2008:224, točki 50 in 51), in 
z dne 22. septembra 2020, Avstrija/Komisija (C-594/18 P, EU:C:2020:742, točka 44). V zadnjenavedeni, ki se je nanašala na državno 
pomoč za jedrsko elektrarno Hinkley Point (Združeno kraljestvo), je Sodišče (v točki 49) presojalo možnost, da se sklep Komisije, 
s katerim je bila ta odobrena, razglasi za ničnega na podlagi načela varstva okolja, previdnostnega načela, načela „plača povzročitelj 
obremenitve“ in trajnostnega načela. Vendar je presodilo, da ni mogoče šteti, da ta splošna načela v vseh okoliščinah nasprotujejo 
odobritvi pomoči za gradnjo ali obratovanje jedrske elektrarne, ki sta zajeta v Pogodbi Euratom.
73 Sklep Komisije C (2020) 8377 final z dne 25. novembra 2020 o izvzetju iz pravil o dostopu tretjih strani do sistema in o reguliranju tarif 
Terminala UZP neodvisnega sistema zemeljskega plina Alexandroupolis (točke od 29 do 32) in sklep Komisije C (2020) 8948 final z dne 
8. decembra 2020 o izvzetju iz pravil o dostopu tretjih strani do sistema in o reguliranju tarif Terminala UZP South Hook na podlagi 
člena 36 Direktive 2009/73/ES (točke od 43 do 46).
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                19SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
109. S tem se upošteva načelo energetske solidarnosti in poleg tega olajša njegova uporaba po 
posvetovanju z organi držav članic ali tretjih držav, na katere bo izvzetje vplivalo.74
110. Zdi se mi, da pomanjkanje informacij, ki ga je Komisija na obravnavi navedla kot utemeljitev 
za to, da v izpodbijanem sklepu ni presojala načela energetske solidarnosti, ni prepričljiv 
argument. V zvezi z vprašanjem, ki je tako pomembno za notranji trg s plinom, kot je to 
o izvzetju plinovoda OPAL, se službe Komisije na to, da ji države članice niso predložile dovolj 
informacij, ne morejo sklicevati kot na razlog, iz katerega so upravičeno lahko opustile presojo 
pomena načela energetske solidarnosti.
111. Zavedam se, da je načelo energetske solidarnosti – kot večina pravnih načel – do neke mere 
abstraktno, kar otežuje njegovo presojo.
112. Ta relativno abstraktna narava sama po sebi povzroči, da iz načela energetske solidarnosti ne 
bo vedno enostavno izpeljati nedvoumnih rešitev, saj se bodo pri njegovi uporabi v praksi skupaj 
s področji gotovosti obenem pojavljala tudi bolj motna področja, ki jih bo moral razlagalec 
previdno pretehtati.
113. To načelo po mojem mnenju (ki se zopet ujema z mnenjem Splošnega sodišča) zahteva, da ta, 
ki ga mora izvajati v praksi – v tem primeru Komisija – zadevne interese preizkusi za vsak 
posamičen primer posebej. Ne gre za pristop, pri katerem se prezrejo posebnosti vsakega 
položaja, torej tak, pri katerem je v vseh primerih že vnaprej mogoče predvideti določen rezultat.75
114. Čeprav ne dvomim, da je treba ta pritožbeni razlog zavrniti, pa priznam, da je treba previdno 
presojati intenzivnost nazora, ki ga Splošno sodišče (ali po potrebi Sodišče) na podlagi načela 
energetske solidarnosti lahko izvaja nad odločitvami Komisije, kakršna je sklep, izpodbijan v tej 
zadevi.
115. Ta nadzor mora biti omejen, saj gre za odločitve o zapletenih tehničnih vprašanjih, za katerih 
analizo je Komisija – bolj kot sodišča – posebej dobro usposobljena tako s tehničnega kot 
ekonomskega vidika. Zato mora Komisija, kot se zahteva v izpodbijani sodbi, preučiti vse 
gospodarske in druge posledice, ki so povezane s pogoji in ravnjo uporabe plinovoda, ter njegov 
vpliv na evropski in nacionalne trge s plinom.
116. Pri sodnem nadzoru teh odločitev je treba dognati predvsem to, ali so institucije Unije 
opravile tehtanje zadevnih interesov, ki je v skladu z energetsko solidarnostjo, in pri tem 
upoštevale, poudarjam, tako interese držav članic kot interese celotne Unije. Če so pri tem 
tehtanju položaja ena ali več držav članic očitno zapostavljene, odločitev Komisije ne izpolnjuje 
zahtev tega načela.
74 Člen 36(3), drugi pododstavek, Direktive 2009/73 po spremembi določa:  
„Nacionalni regulativni organ ali, če je ustrezno, drug pristojni organ te države članice, se pred sprejetjem odločitve o izvzetju posvetuje 
z:  
(a) nacionalnimi regulativnimi organi držav članic, na katerih trge bo nova infrastruktura verjetno vplivala, in  
(b) zadevnimi organi tretjih držav, če je zadevna infrastruktura povezana z omrežjem Unije v pristojnosti države članice in izvira iz ene ali 
več tretjih držav ali se tam konča.“
75 Glej Buschle, D., in Talus, K.: „One for All and All for One? The General Court Ruling in the OPAL Case“, Oil, Gas & Energy Law 
Intelligence, 2019, št. 5, str. 8.
20                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
117. Kot se je dogajalo z drugimi načeli prava Unije, se bo ta presoja interesov, izvedena ob 
upoštevanju načela energetske solidarnosti, s tem, da jo bo preverjalo Sodišče, postopoma 
izpopolnjevala in imela evolucijski značaj, na katerega bo vplival tudi prihodnji razvoj energetske 
politike Unije.76
118. Na podlagi zgornjih preudarkov predlagam, naj se prvi pritožbeni razlog zavrne.
IX. Drugi pritožbeni razlog: omejitev načela energetske solidarnosti na krizne položaje
A.Trditve strank
119. Zvezna republika Nemčija trdi, da načela solidarnosti v energetskem sektorju v izpodbijanem 
sklepu ni bilo mogoče uporabiti. To načelo naj bi veljalo le v položajih krize v oskrbi in naj ga ne bi 
bilo mogoče razumeti tako, da zahteva „brezpogojno lojalnost“ interesom vseh držav članic. 
V nasprotnem primeru naj bi prišlo do ohromitve odločanja na področju energetske politike.
120. Za razumevanje vsebine tega pojma naj bi sklicevanja na solidarnost iz člena 194(1) PDEU 
zavezovala k upoštevanju člena 222 PDEU, iz česar naj bi izhajalo, da je na podlagi energetske 
solidarnosti obveznost medsebojne pomoči podana le v kriznih položajih. To naj bi potrjeval 
člen 13 Direktive 2017/1938.
121. Republike Poljska, Latvija in Litva nasprotujejo tem trditvam.
B.Presoja
122. Ne strinjam se z razlogovanjem Zvezne republike Nemčije. Nasprotno, strinjam se 
s Splošnim sodiščem, da ima lahko načelo energetske solidarnosti pravne učinke tudi zunaj 
kriznih položajev iz člena 222 PDEU.
123. Splošno sodišče ni napačno uporabilo prava, ko je v izpodbijani sodbi ugotovilo, da „načela 
energetske solidarnosti ni mogoče omejiti na take izredne položaje, ki bi bili izključno 
v pristojnosti zakonodajalca Unije,“ in da to načelo „zajema tudi splošno obveznost Unije in držav 
članic, da pri izvajanju svojih pristojnosti upoštevajo interese drugih akterjev“ (točki 71 in 72).
124. Člen 222 PDEU je eden od izrazov (vendar ne edini izraz) načela solidarnosti v primarnem 
pravu Unije. Navedeni člen določa vzajemno pomoč med državami članicami v primeru 
terorističnega napada ali naravne nesreče ali nesreče, ki jo povzroči človek.
125. Ne vidim pa prepričljivih razlogov za stališče, da se omemba energetske solidarnosti iz 
člena 194(1) PDEU nanaša le na kritične položaje iz člena 222 PDEU.
126. Po eni strani ni nujno, da teroristični napad ali naravna nesreča ali nesreča, ki jo povzroči 
človek, povzročijo energetsko krizo, ki vpliva na življenjske interese neke države članice.
76 Boute, A.: „The principle of solidarity and the geopolitics of energy: Poland v. Commission (OPAL pipeline)“, Common Market Law 
Review, št. 3, 2020, str. od 889 do 914, zlasti str. 912.
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                21SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
127. Po drugi strani pa je lahko energetska solidarnost med državami nujna v položajih, pri 
katerih ne gre za napade ali katastrofe, omenjene v členu 222 PDEU.
128. Do tega bi lahko prišlo že ob hudem poslabšanju gospodarskega položaja (v tem primeru bi 
postala upoštevna omemba težav na področju energetike iz člena 122(1) PDEU) ali znatnem 
zmanjšanju oskrbe zaradi nesoglasij med tretjo državo izvoznico plina in tretjo tranzitno državo 
(na primer ob krizi med Ukrajino in Rusijo iz leta 2006).
129. Pojasnil sem že, da po mojem mnenju energetska solidarnost ni omejena zgolj na zagotovitev 
zanesljive oskrbe z energijo. A tudi če bi bila, to načelo pomaga preprečevati krize pri oskrbi, kot 
v svojem stališču navaja Poljska, s čimer je pojasnjeno, zakaj je večina mehanizmov, določenih 
z Uredbo 2017/1938, preventivnih. Bolje je, da je učinek energetske solidarnosti preprečevanje 
kriz, kot pa da se odraža le v mehanizmih odzivanja nanje.
130. Prav tako se ne strinjam s trditvijo, s katero Zvezna republika Nemčija graja mnenje 
Splošnega sodišča, da načelo energetske solidarnosti izraža obveznost brezpogojne lojalnosti, torej 
obveznost tehtanja interesov vseh držav članic.
131. To razlogovanje ne ustreza pravilnemu razumevanju izpodbijane sodbe, v katere točki 77 je 
navedeno, da „[u]poraba načela energetske solidarnosti […] ne pomeni, da energetska politika 
Unije nikakor ne sme negativno vplivati na posebne interese države članice na področju 
energetike“.
132. Splošno sodišče zato – drugače kot trdi Zvezna republika Nemčija – ni ugotovilo, da mora 
biti posledica načela solidarnosti brezpogojna lojalnost, s katero se upoštevajo interesi vseh držav 
članic.
133. Stališče, ki ga je Splošno sodišče zagovarjalo v izpodbijani sodbi (in ki se mu pridružujem), je, 
da to načelo zahteva, da se pri sprejemanju odločitev na energetskem področju tehtajo zadevni 
interesi različnih držav članic Unije.
134. Zato je treba drugi pritožbeni razlog zavrniti.
X.Tretji pritožbeni razlog: napačna presoja Splošnega sodišča, da Komisija ni upoštevala 
načela energetske solidarnosti
A.Trditve strank
135. Zvezna republika Nemčija meni, da je Splošno sodišče napačno presodilo, da Komisija ni 
pretehtala posledic načela energetske solidarnosti in izpodbijanega sklepa za poljski trg s plinom.
136. Meni, da je Komisija ta vpliv upoštevala, kar naj bi dokazovala ta dejstva:
– to, da je Poljska leta 2013 v posvetovalnem postopku pred sprejetjem izpodbijanega sklepa 
predložila stališča.
– To, da je delovna skupina, ki so jo sestavljali predstavniki ministrstva za energetiko Ruske 
federacije, Komisije, BNetzA in družbe Gazprom, preučila najbolj učinkovito uporabo 
plinovoda OPAL.
22                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
– Vsebina sporočila za medije, ki ga je Komisija izdala v zvezi z izpodbijanim sklepom.
– Dejanski položaj Poljske glede dobave plina in vsebina tranzitne pogodbe, ki jo je sklenila 
z družbo Gazprom in se izteče leta 2022.
– Vpliv povečane uporabe plinovoda OPAL na uporabo plinovoda Yamal.
– Odstotek uvoza ruskega plina na Poljsko in vse večja uporaba utekočinjenega naravnega plina, 
s katerim želi Poljska do 2022/2023 postati neodvisna od dobav ruskega plina.
– Ugodni učinki izpodbijanega sklepa za poljski trg s plinom, čezmejno trgovino in zanesljivost 
oskrbe.
137. Na podlagi teh dejanskih elementov Zvezna republika Nemčija meni, da je Komisija 
v izpodbijanem sklepu ustrezno upoštevala položaj na poljskem trgu s plinom, ne da bi ga morala 
analizirati bolj podrobno.
138. Republika Poljska meni, da pritožbeni razlog ni dopusten, ker se nanaša na samo presojo 
dejanskega stanja, ki jo je opravilo Splošno sodišče, in da bi ga bilo treba, če bi bilo ugotovljeno, 
da je dopusten, zavrniti, kakor meni tudi Republika Latvija.
139. Republika Litva ta pritožbeni razlog obravnava s četrtim in prav tako predlaga, naj se zavrne.
B.Presoja
140. Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi menilo, da bi morala z uporabo načela solidarnosti 
„Komisija v okviru izpodbijanega sklepa presoditi, ali lahko sprememba ureditve obratovanja 
plinovoda OPAL, ki jo je predlagal nemški regulativni organ, vpliva na interese drugih držav 
članic na področju energetike, in če je tako, te interese pretehtati glede na interes, ki ga navedena 
sprememba pomeni za Zvezno republiko Nemčijo in po potrebi za Unijo“.77
141. Po mnenju Splošnega sodišča v izpodbijanem sklepu take analize ni: „ne samo, da načelo 
solidarnosti v izpodbijanem sklepu ni omenjeno, iz tega sklepa tudi ni razvidno, da bi Komisija to 
načelo dejansko preučila“.78
142. Splošno sodišče priznava, da je „Komisija […] v točki 4.2 izpodbijanega sklepa (točke od 48 
do 53 obrazložitve) […] navedla stališča glede merila izboljšanja zanesljivosti oskrbe“ v Uniji na 
splošno.79Vendar ugotavlja, da v tej analizi ni preučila „vplivov spremembe ureditve obratovanja 
plinovoda OPAL na zanesljivost oskrbe Poljske“.
77 Izpodbijana sodba, točka 78.
78 Ibidem, točka 79.
79 Ibidem, točki 80 in 81.
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                23SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
143. Splošno sodišče je dodalo – kot sem že navedel –80da iz izpodbijanega sklepa „ni razvidno, 
da bi Komisija preučila, kakšne bi bile lahko srednjeročne posledice prenosa dela količin 
zemeljskega plina, ki se je pred tem prenašal po plinovodih Yamal in Braterstwo, na prenosno pot 
Nord Stream 1/OPAL, zlasti za energetsko politiko Republike Poljske, niti da bi te učinke 
pretehtala glede na povečanje zanesljivosti oskrbe na ravni Unije, ki ga je ugotovila“.81
144. Komisija, ki je neposredna naslovnica očitkov, ki jih je v zvezi s tem v izpodbijani sodbi 
navedlo Splošno sodišče, jim ni oporekala.
145. Iz člena 256(1) PDEU in člena 58, prvi odstavek, Statuta Sodišča izhaja, da je pritožba 
omejena le na pravna vprašanja.
146. V skladu z ustaljeno sodno prakso je samo Splošno sodišče pristojno za ugotavljanje in 
presojo dejanskega stanja ter načeloma za presojo dokazov, ki jih je sprejelo za utemeljitev tega 
dejanskega stanja. Če so bili ti dokazi pravilno pridobljeni, če so bila spoštovana splošna pravna 
načela ter postopkovna pravila glede dokaznega bremena in izvajanja dokazov, dokazno vrednost 
predloženih elementov presodi zgolj Splošno sodišče. Ta presoja – razen če ne gre za izkrivljanje 
teh dokazov – ni pravno vprašanje, ki je predmet nadzora Sodišča82.
147. Izkrivljanje mora, da bi ga Sodišče lahko obsodilo, očitno izhajati iz listin v spisu, ne da bi bilo 
treba opraviti nove presoje dejanskega stanja in dokazov.83
148. Prvo, kar izstopa pri tem pritožbenem razlogu je, da Zvezna republika Nemčija ni zatrjevala 
izkrivljanja dejstev in dokazov, ki jih je preučilo Splošno sodišče.
149. Pritožnica se v pritožbenem razlogu omeji na opis videnja dejanskega stanja, ki ga šteje za 
dokazano, in na njegovi podlagi sklepa, da zaradi izpodbijanega sklepa „zanesljivost oskrbe 
Republike Poljske ni ogrožena“.
150. Po mnenju pritožnice po tem, ko je bila zanesljivost oskrbe Poljske dokazana, „ni bilo razloga 
za bolj poglobljeno preučitev posledic [izpodbijanega sklepa] za Republiko Poljsko, to je, v obsegu, 
v kakršnem je bila izvedena za Češko republiko“.
151. To izhodišče (točki 38 in 39 pritožbe) obremeni nadaljnjo razlogovanje v okviru tega 
pritožbenega razloga, saj se ne upošteva, da:
– je, po eni strani, Splošno sodišče izrecno ugotovilo, da Komisija v svojem preizkusu ni preučila 
„vplivov spremembe ureditve obratovanja plinovoda OPAL na zanesljivost oskrbe Poljske.“
– Po drugi strani je očitek Splošnega sodišča zoper izpodbijani sklep presegal okvir zanesljivosti 
energetske oskrbe Poljske. Splošno sodišča je grajalo to, da Komisija v zvezi s tem vidikom „ni 
obravnava[la] širši[h] vidik[ov] načela energetske solidarnosti“.
80 Točka 32 teh sklepnih predlogov.
81 Izpodbijana sodba, točka 82.
82 Sodbi z dne 9. junija 2016, Repsol Lubricantes y Especialidades in drugi/Komisija (C-617/13 P, EU:C:2016:416, točka 63), in z dne 
26. marca 2020, Larko/Komisija (C-244/18 P, EU:C:2020:238, točka 25).
83 Sodba z dne 20. januarja 2016, Toshiba Corporation/Komisija (C-373/14 P, EU:C:2016:26, točka 41).
24                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
152. Ker pritožnica v tretjem pritožbenem razlogu od teh ugotovitev iz izpodbijane sodbe 
odstopa, ne da bi zatrjevala izkrivljanje dejstev, ki jih je ugotovilo Splošno sodišče, ta pritožbeni 
razlog ni dopusten.
XI. Četrti pritožbeni razlog: Komisiji v izpodbijanem sklepu ni bilo treba izrecno omeniti 
načela energetske solidarnosti
A.Trditve strank
153. Zvezna republika Nemčija trdi, da je Splošno sodišče s tem, da je v točki 79 izpodbijane sodbe 
ugotovilo, da „ne samo, da načelo solidarnosti v izpodbijanem sklepu ni omenjeno, iz tega sklepa 
tudi ni razvidno, da bi Komisija to načelo dejansko preučila,“ napačno uporabilo pravo.
154. Po mnenju pritožnice od Komisije ni mogoče zahtevati, naj izrecno navede načelo energetske 
solidarnosti. Komisiji naj pri sprejemanju odločitev ne bi bilo treba opraviti izčrpne obrazložitve; 
navedba temeljnih pravnih preudarkov naj bi zadostovala za razumevanje razlogovanja, s katerim 
je odločitev utemeljena.
155. Republiki Poljska in Litva nasprotujeta tem trditvam.
B.Presoja
156. Četrti pritožbeni razlog je brezpredmeten, ker je uperjen zoper ugotovitev Splošnega sodišča, 
ki ni razlog za odločitev, ki jo je sprejelo v zadevi.
157. Splošno sodišče je sicer res poudarilo, da načelo energetske solidarnosti v izpodbijanem 
sklepu ni bilo omenjeno, vendar tega sklepa ni razglasilo za ničnega zaradi opustitve te omembe, 
temveč zato, ker Komisija ni opravila ustrezne analize zahtev tega načela.
158. Splošno sodišče je menilo, kot sem že navedel, da bi morala Komisija pri tej analizi upoštevati 
vpliv celotne uporabe plinovoda OPAL na poljski trg s plinom, na druge države članice in Unijo 
kot celoto.
159. Pomembna torej ni bila sama omemba načela,84temveč ustrezna presoja njegovih posledic za 
zadevne interese v primeru izvzetja plinovoda OPAL. Splošno sodišče meni, da tako tehtanje ni 
bilo opravljeno, pri čemer ni upoštevno, ali bi bil njegov rezultat, če bi bilo izvedeno, popolna 
liberalizacija plinovoda OPAL v korist družbe Gazprom in z njo povezanih podjetij.
160. Četrti pritožbeni razlog torej temelji na napačnem razumevanju izpodbijane sodbe, 
s katero – ponavljam – izpodbijani sklep ni bil razglašen za ničen zato, ker v njem ni izrecne 
navedbe načela energetske solidarnosti.
84 Izpodbijani sklep ima devet členov in pa zelo podrobno, skoraj izčrpno obrazložitev v 170 točkah. Bode v oči, da v taki obrazložitvi ni niti 
ene omembe načela energetske solidarnosti in posledic, ki jih ima za sprejete ukrepe.
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                25SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
161. Izpodbijani sodbi bi se lahko očital formalizem,85če bi bila opustitev navedbe tega načela 
odločilna za razglasitev ničnosti, obenem pa bi bilo iz vsebine sklepa razvidno, da je bilo to načelo 
dejansko upoštevano za vse udeležene akterje. Prav zadnjenavedeno pa je to, kar po mnenju 
Splošnega sodišča ni bilo storjeno.
162. Splošno sodišče namreč poudarja, da je Komisija v osnovi analizirala posledice razširitve 
izvzetja plinovoda OPAL na češki trg s plinom, ni pa opravila analize njenega vpliva – ki je 
relevanten – na poljski trg s plinom ter na trge drugih držav srednje in vzhodne Evrope.86
163. Četrti pritožbeni razlog je treba torej zavrniti.
XII. Peti pritožbeni razlog: domnevne formalne pomanjkljivosti
A.Trditve strank
164. Zvezna republika Nemčija trdi, prvič, da tudi če bi se štelo, da obrazložitev izpodbijanega 
sklepa ni zadostna, ta napaka ne bi vplivala na vsebinsko odločitev. Splošno sodišče naj zato ne bi 
smelo razglasiti ničnosti sklepa.87
165. Drugič, trdi, da bi bilo treba predlog za razglasitev ničnosti uveljavljati v zvezi s prvotno 
odločbo (iz leta 2009). Splošno sodišče naj bi kršilo pravila postopka, ker je upoštevalo trditev 
Republike Poljske – ki jo je ta po mnenju Nemčije uveljavljala prepozno – da je bilo 
z izpodbijanim sklepom kršeno načelo energetske solidarnosti.
166. Republiki Poljska in Litva nasprotujeta tem trditvam.
B.Presoja
167. Prvo trditev petega pritožbenega razloga je treba zavrniti, ker Splošno sodišče izpodbijanega 
sklepa ni razglasilo za ničnega zaradi pomanjkljive obrazložitve, ampak zaradi kršitve načela 
energetske solidarnosti, kot izhaja iz člena 194(1) PDEU.
168. Zavrniti je treba tudi drug argument, s katerim se Poljski ob sklicevanju na to, da ni 
v upoštevnem času vložila tožbe zoper prvotno odločbo (iz leta 2009), neutemeljeno odreka 
pravica, da v predpisanem roku predlaga razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa.
169. Predpostavka za takšno trditev bi bila vsaj to, da je imela Poljska interes za razglasitev 
ničnosti prvotne odločbe in – zlasti – da je bila v izpodbijanem sklepu povzeta vsebina te odločbe.
170. S trditvijo se ni mogoče strinjati, saj so bili ravno s sklepom iz leta 2016 (izpodbijani sklep) 
spremenjeni pogoji za izvzetje, določeni v prvotni odločbi, zaradi česar je lahko predmet sodnega 
nadzora, ki ni odvisen od tega, ki bi bil lahko začet leta 2009.
85 Kritika izpodbijane sodbe Boute, A.: „The principle of solidarity and the geopolitics of energy: Poland v. Commission (OPAL Pipeline)“, 
Common Market Law Review, 2020, str. 913.
86 Glej v zvezi s tem kritiko presoje Komisije Szydło. M.: „Disputes over the pipelines importing Russian gas to the EU: how to ensure 
consistency in EU energy law and policy?“, Baltic Journal of Law & Politics, 2018, št. 11, str. od 95 do 126.
87 Sklicuje se zlasti na sodbo z dne 7. novembra 2013, Gemeinde Altrip in drugi (C-72/12, EU:C:2013:712, točka 51).
26                                                                                                                ECLI:EU:C:2021:218SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA
171. Peti pritožbeni razlog je treba zato zavrniti.
XIII. Stroški
172. V skladu s členom 138(1) v povezavi s členom 184(2) Poslovnika Sodišča se plačilo stroškov 
na predlog naloži neuspeli stranki.
173. V tej zadevi je Republika Poljska predlagala, naj se pritožnici naloži plačilo stroškov.
XIV. Predlog
174. Glede na zgornje ugotovitve Sodišču predlagam, naj:
1.zavrne prvi, drugi, četrti in peti pritožbeni razlog Zvezne republike Nemčije,
2.tretji pritožbeni razlog Zvezne republike Nemčije razglasi za nedopusten ter
3.Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo svojih stroškov in stroškov Republike Poljske.
ECLI:EU:C:2021:218                                                                                                                27SKLEPNI PREDLOGI M. CAMPOSA SÁNCHEZ -BORDONE – ZADEVA C-848/19 P 
NEMČIJA /POLJSKA