ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

Ali določba 5 okvirnega sporazuma, uveljavljenega z Direktivo 1999/70/ES, ter načeli enakega obravnavanja [in] prepovedi diskriminacije nasprotujejo zakonodaji za delavce v šolskem sektorju (glej zlasti člen 4(1) zakona št. 124/99 in člen 1(1)(a) ministrske uredbe št. 430/00), ki omogoča, da se za prvo pogodbo za določen čas ne navede razloga za sklenitev take vrste pogodbe, kar sicer notranja ureditev nalaga za vse druge vrste dela za določen čas, in da se pogodbe obnavljajo ne glede na obstoj stalnih in trajnih potreb, in ki ne določa najdaljšega skupnega trajanja pogodb ali delovnih razmerij za določen čas, števila obnovitev navedenih pogodb ali razmerij in običajno tudi nobenega vmesnega obdobja med obnovitvami oziroma – v primeru letnih nadomeščanj – nobenega vmesnega obdobja za poletne počitnice, ko je izvajanje šolske dejavnosti prekinjeno ali močno zmanjšano?
—

ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, ki so potrebni za uskladitev z Direktivo 2006/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, 83/349/EGS o konsolidiranih računovodskih izkazih, 86/635/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij ter 91/674/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih zavarovalnic (1), oziroma ker v vsakem primeru teh ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;
1.

Ali je pooblastilo, podeljeno državam članicam v skladu s členom 8(1) Direktive 2002/22/ES (1) (Direktiva o univerzalnih storitvah) v povezavi s členom 8 Direktive 2002/21/ES (2) (Okvirna direktiva), členoma 3(2) in 6(2) Direktive 2002/20/ES (3) (Direktiva o odobritvi) in členom 3(2) Direktive o univerzalnih storitvah in drugimi upoštevnimi določbami prava ES, da se določi eno ali več podjetij za zagotavljanje opravljanja univerzalne storitve ali njenih različnih elementov, kot je to določeno v členih 4, 5, 6, 7 in 9(2) Direktive o univerzalnih storitvah, treba razlagati tako, da: (a) državi članici – če se odloči, da bo v skladu s to določbo določila podjetje – dovoljuje temu podjetju naložiti posebne obveznosti, ki zahtevajo, da sámo za končne uporabnike opravlja univerzalno storitev ali njene elemente, za katero je bilo določeno? Ali (b) državi članici – če se odloči, da bo v skladu s to določbo določila podjetje – dovoljuje določenemu podjetju naložiti takšne posebne obveznosti, za katere meni, da so najbolj učinkovite, primerne in sorazmerne za namen zagotavljanja opravljanja univerzalne storitve ali njenega elementa končnim uporabnikom, ne glede na to, ali te obveznosti zahtevajo, da določeno podjetje sámo zagotavlja univerzalno storitev ali njen element končnim uporabnikom?
3.

Ali je treba določbe Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti in Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 razlagati tako, da če ne obstajajo nacionalni prepisi, ki v primeru naknadne vknjižbe izrecno predvidevajo dvig carinskih dajatev ali druge nacionalne sankcije v višini zneska, ki bi bil obračunan kot zamudne obresti za obdobje med nastankom carinskega dolga in naknadno vknjižbo, da pravo Skupnosti ne dovoli nacionalnim sodiščem opraviti takega dviga ali izreči take sankcije?
SL Uradni list Evropske unije C 51/26

Pritožba, ki jo je 23. decembra 2009 vložila BCS SpA zoper sodbo Sodišča prve stopnje (osmi senat), razglašeno 28. oktobra 2009 v zadevi T-137/08, BCS SpA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

(Zadeva C-553/09 P)

2010/C 51/42

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: BCS SpA (zastopniki: M. Franzosi, V. Jandoli, F. Santonocito, odvetniki)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Deere & Company

Predlogi pritožnice

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— znamko Skupnosti ‘289 razglasi za nično;

— nasprotni stranki naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnik trdi, da je bilo v izpodbijani sodbi pravo napačno uporabljeno v teh primerih:

I. Sodišče prve stopnje je napačno razlagalo člena 7(1)(b) in 7(3) Uredbe o znamki Skupnosti (1), s tem, ko je trdilo, da pridobitev razlikovalnega učinka znaka ni odvisna od prejšnje in sedanje izključne uporabe (še več, ta uporaba naj ne bi bila dokazana; ravno nasprotno, v skladu z isto določbo naj bi bila uporaba v določenih državah zanikana);

II. Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo merilo iz sodne prakse glede določitve pridobitve razlikovalnega učinka, ob kršitvi člena 7(3) Uredbe o znamki Skupnosti.

Glede navedbe pod točko I. naj bi pomanjkanje izključne uporabe v drugih delih Skupnosti dokazovale navedbe tretjih strank na Danskem in Irskem. Pomanjkanje vsebinske miselne povezave med kombinacijo zelene in rumene barve ter Deere naj bi bila nezdružljiva s priznanjem, da je znak v teh državah pridobil razlikovalni učinek.

Glede navedbe pod točko II. družba BCS izpodbija pravno merilo, ki ga je Sodišče prve stopnje uporabilo glede dokaza o sekundarnem pomenu, ker naj bi bile slednje v nasprotju z načeli, ki jih je razvilo Sodišče v dolgoletni sodni praksi. Dejansko se trajanja uporabe znamke Deere, delov znamke in obsega prometa ne more šteti za zadosten element – upoštevano posamično – za dokaz pridobljenega sekundarnega pomena. Zlasti pa ne morejo nadomestiti tega, da ni bila izvedena anketa (oziroma protislovnega rezultata na podlagi stališč tretjih strank), ker so to drugačni dokazni parametri.

Sodišče prve stopnje naj ne bi upoštevalo neposrednega dokaza pomanjkljivega razlikovalnega učinka znamke Skupnosti ‘289 na Irskem in Danskem.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, str. 1), ki je bila nadomeščena z Uredbo Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo) (UL L 78, str. 1).
2.

Ali je treba člen 2 Okvirnega sklepa 2001/220/PNZ razlagati tako, da dolžnost držav, da priznajo pravice in pravne interese žrtve, nalaga upoštevanje njenega mnenja, kadar lahko kazenske posledice postopka v bistvenem in neposredno ogrozijo njeno pravico do svobodnega razvoja osebnosti in zasebnega in družinskega življenja?
SL Uradni list Evropske unije C 37/22

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 2. decembra 2009 – Nokia Corporation proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

(Zadeva C-495/09)

2010/C 37/26

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Nokia Corporation

Tožena stranka: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali lahko neskupnostno blago, ki nosi znamko Skupnosti in je predmet carinskega nadzora v državi članici ter je v tranzitu iz države nečlanice v drugo državo nečlanico, pomeni ‚ponarejeno blago‘ v smislu člena 2(1)(a) Uredbe (ES) št. 1383/2003, če ni nobenih dokazov, ki bi nakazovali, da bo to blago dano v promet v ES, bodisi v skladu s carinskim postopkom ali z nedovoljeno preusmeritvijo?
SL Uradni list Evropske unije C 37/20

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação do Porto (Portugalska) 30. novembra 2009 – Manuel Carvalho Ferreira Santos proti Companhia Europeia de Seguros, S.A.

(Zadeva C-484/09)

2010/C 37/21

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal da Relação do Porto

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Manuel Carvalho Ferreira Santos

Tožena stranka: Companhia Europeia de Seguros, S.A.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravo Skupnosti, zlasti člen 3(1) Prve direktive (72/166/EGS) (1), člen 2(1) Druge direktive (84/5/EGS) (2) in člen 1 Tretje direktive (90/232/EGS) (3), kot jih razlaga Sodišče Evropskih skupnosti, nasprotuje možnosti, da se ob trčenju vozil, za katero ni kriv nobeden od voznikov in v katerem je eden od voznikov (oškodovanec, ki zahteva odškodnino) utrpel telesne poškodbe in mu je nastala materialna škoda, odgovornost za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti porazdeli (člen 506(1) in (2) portugalskega civilnega zakonika), kar neposredno vpliva na znesek odškodnine, ki ga dobi oškodovanec za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki izvira iz utrpljenih telesnih poškodb (saj se zaradi te porazdelitve odgovornosti za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti znesek odškodnine sorazmerno zmanjša)?

(1) Direktiva Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (UL L 103, str. 1).

(2) Druga direktiva Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL 1984, L 8, str. 17).

(3) Tretja direktiva Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL L 129, str. 33).
SL Uradni list Evropske unije C 24/21

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 28. oktobra 2009 – Vasileios Alexandrou Giankoulis proti Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

(Zadeva C-425/09)

2010/C 24/38

Jezik postopka: grščina

Predložitveno sodišče

Symvoulio tis Epikrateias (Grčija)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Vasileios Alexandrou Giankoulis.

Tožena stranka: Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

Vprašanje za predhodno odločanje

„Ali pojem ‚poklicne izkušnje‘ iz člena 4(1)(b) Direktive 89/48/EGS o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL L 19), kakor je bila spremenjena s členom 1(3) Direktive 2001/19/ES (UL L 206) in preden je bila razveljavljena s členom 62 Direktive 2005/36/ES (UL L 255), ustreza pojmu ‚poklicne izkušnje‘ iz člena 1(e) iste direktive in lahko pomeni izkušnje, ki imajo kumulativno te lastnosti: a) zainteresirana oseba jih je pridobila po diplomi, ki ji zagotavlja dostop do nekega reguliranega poklica v državi članici izvora, b) pridobljene so bile v okviru opravljanja enakega poklica, za katerega je zainteresirana oseba vložila prošnjo na podlagi Direktive 89/48/EGS (glej izraze ‚the profession concerned‘, ‚la profession concernée‘, ‚des betreffenden Berufs‘, ki so uporabljani v angleški, francoski in nemški različici Direktive), in c) navedena poklicna dejavnost je bila opravljana zakonito, to je ob upoštevanju rokov in pogojev upoštevne zakonodaje države članice, v kateri se je opravljala, tako da se ne upoštevajo izkušnje, pridobljene pri opravljanju zadevnega poklica v državi članici gostiteljici pred ugoditvijo prošnji, ker se v državi članici gostiteljici poklic ne more zakonito opravljati pred ugoditvijo prošnji (razen seveda na podlagi člena 5 Direktive, ki pod nekaterimi pogoji – za pridobitev poklicnih izkušenj zunaj države članice izvora – omogoča opravljanje poklica v državi članici gostiteljici ob mentorstvu usposobljenega strokovnjaka)?“
SL Uradni list Evropske unije C 24/26

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 9. novembra 2009 – Attila Belkiran proti Oberbürgermeister der Stadt Krefeld – Druga stranka v postopku: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

(Zadeva C-436/09)

2010/C 24/47

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Attila Belkiran

Tožena stranka: Oberbürgermeister der Stadt Krefeld [župan Krefelda]

Druga stranka v postopku: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali mora biti varstvo pred izgonom, ki ga na podlagi člena 14(1) ARB 1/80 uživajo turški državljani, katerih pravni položaj izhaja iz člena 7 ARB 1/80 in ki so preteklih deset let prebivali v državi članici, na katero se nanaša ta pravni položaj, urejeno v skladu s členom 28(3)(a) Direktive 2004/38/ES, kar pomeni, da je izgon dopusten le iz nujnih razlogov javne varnosti, ki jih opredelijo države članice?
SL Uradni list Evropske unije C 24/22

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 28. oktobra 2009 – Ioannis Georgiou Askoxylakis proti Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

(Zadeva C-426/09)

2010/C 24/39

Jezik postopka: grščina

Predložitveno sodišče

Symvoulio tis Epikrateias (Grčija)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Ioannis Georgiou Askoxylakis

Tožena stranka: Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

Vprašanje za predhodno odločanje

„Ali pojem ‚poklicne izkušnje‘ iz člena 4(1)(b) Direktive 89/48/EGS o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL L 19), v različici, ki je veljala po spremembi s členom 1(3) Direktive 2001/19/ES (UL L 206) in pred razveljavitvijo s členom 62 Direktive 2005/36/ES (UL L 255), ustreza pojmu ‚poklicne izkušnje‘ iz člena 1(e) iste direktive in lahko pomeni izkušnje, ki imajo kumulativno te lastnosti: a) zainteresirana oseba jih je pridobila po diplomi, ki ji zagotavlja dostop do nekega reguliranega poklica v državi članici izvora, b) pridobljene so bile v okviru opravljanja enakega poklica, za katerega je zainteresirana oseba vložila prošnjo na podlagi Direktive 89/48/EGS (glej izraze ‚the profession concerned‘, ‚la profession concernée‘, ‚des betreffenden Berufs‘, ki so uporabljani v angleški, francoski in nemški različici Direktive), in c) navedena poklicna dejavnost je bila opravljana zakonito, to je ob upoštevanju rokov in pogojev upoštevne zakonodaje države članice, v kateri se je opravljala, tako da se ne upoštevajo izkušnje, pridobljene pri opravljanju zadevnega poklica v državi članici gostiteljici pred ugoditvijo prošnji, ker se v državi članici gostiteljici poklic ne more zakonito opravljati pred ugoditvijo prošnji (razen seveda na podlagi člena 5 Direktive, ki pod nekaterimi pogoji – za pridobitev poklicnih izkušenj zunaj države članice izvora – omogoča opravljanje poklica v državi članici gostiteljici ob mentorstvu usposobljenega strokovnjaka)?“
4.

Ali je v skladu z ureditvijo Skupnosti, da v nobenem primeru ni mogoč nikakršen ugovor zastaranja do pravilnega in končanega prenosa direktive, s katero je priznana pravica, v italijansko zakonodajo (v obravnavanem primeru se to ni nikoli zgodilo), kot je določeno v sodbi Emmot?
—

Ugotovi naj se, da je Republika Poljska kršila člen 249(4) ES ter člene 3, 4 in 5 Odločbe Komisije z dne 23. oktobra 2007 o državni pomoči, ki jo je odobrila Poljska C 23/06 (ex NN 35/06) v korist skupine Technologie Buczek, proizvajalca jekla (notificirano pod dokumentarno številko C(2007) 5087, objavljena v UL 2008, L 116), da ni izpolnila svojih obveznosti iz te odločbe oziroma nikakor ni obvestila Komisije o neizpolnitvi teh obveznosti.
1.

Ali je mogoče Direktivo Sveta 89/48/EGS (1) in Direktivo 98/5/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta razlagati tako, da ima tožeča stranka – ki je nemški državljan in ima opravljen pravniški državni izpit v Nemčiji, kjer je član odvetniške zbornice, vendar ima dovoljenje za bivanje na Madžarskem, kjer dela – pravico, da v sodnih in upravnih postopkih poleg nemškega naziva „Rechtsanwalt“ (odvetnik) in madžarskega naziva „európai közösségi jogász“ (pravnik Skupnosti) uporablja naziv „ügyvéd“ (odvetnik), ki je uradni naziv v državi gostiteljici (Madžarska), čeprav se na Madžarskem ni včlanil v odvetniško zbornico in ni pridobil nobenega dovoljenja?
—

ugotovi naj se, da Slovaška republika s tem, da ni zagotovila nediskriminatornega dostopa do prenosnega omrežja, ni izpolnila obveznosti iz člena 20(1) in člena 9(e) Direktive 2003/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES (1);
2.

Pritožnica z drugim pritožbenim razlogom, podredno, očita Sodišču prve stopnje, da je kršilo člen 88 ES in obveznost obrazložitve ter s tem v zvezi predlaga razveljavitev sodbe ker je v njej opredeljena triletna oprostitev davka od dohodka družb kot „nova pomoč“. Sodišče prve stopnje, ki je samo ponovilo trditve Komisije, je zlasti zavrnilo, da bi bili ukrepi triletne oprostitve v korist municipaliziranih podjetij, ki so bila preoblikovana v delniške družbe, lahko opredeljeni kot „obstoječa pomoč“. Če bi menili, da se ureditev zadevne davčne oprostitve, ki je bila uvedena pred začetkom veljavnosti Pogodbe ES, uporablja tudi za municipalizirana podjetja in da so, kot je priznala Komisija sama, navedena podjetja enaki gospodarski subjekti kot družbe iz zakona št. 142/90, bi morali priti do nasprotnega zaključka.
3.

Sodišče prve stopnje je nepravilno uporabilo pravo pri formulaciji in uporabi preizkusa za določitev, ali je pritožnica v lasti in pod nadzorom matične družbe; in
1.

Če so na eni strani za dela na infrastrukturi letališča z vzletno stezo osnovne dolžine 2 100 m ali več in na drugi strani za obratovanje tega letališča predpisana različna dovoljenja in se zadnje navedeno dovoljenje – okoljsko dovoljenje – izda le za določeno časovno obdobje, ali je potem treba pojem „gradnja“ v smislu točke 7(a) priloge k Direktivi Sveta 85/337/EGS (1) z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, razlagati tako, da presoje vplivov na okolje ni treba opraviti le za dela na infrastrukturi, ampak tudi za obratovanje letališča?
—

Utotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za odpravo sistema pomoči, glede katerega je bilo ugotovljeno, da je nezakonit in nezdružljiv s skupnim trgom z Odločbo Komisije z dne 20. oktobra 2004 podaljšanju zakona Tremonti(a) v korist občin, prizadetih od naravnih nesreč v letu 2002 (notificirana 22. oktobra 2004 pod dokumentarno številko K(2004) 3893), UL L 100 z dne 20. aprila 2005, str. 46) in za izterjavo na podlagi takega sistema prejete pomoči od njenih prejemnikov, ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 5 in 6 te Odločbe in Pogodbe ES;
—

ugotovi, da je Helenska republika kršila obveznosti iz Direktive 2006/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti ter o spremembi Direktive 2004/35/ES (1) s tem, da ni izdala pravnih in upravnih predpisov, ki so potrebni za uskladitev s to direktivo, oziroma ker o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije;
—

Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija glede nekaterih živalskih vrtov v avtonomnih pokrajinah Aragonija, Asturija, Baleari, Kanarski otoki, Kantabrija, Castilla y León, Comunidad Valenciana, Extremadura in Galicija — s tem, da v roku, predvidenim z Direktivo Sveta 1999/22/ES (1) z dne 29. marca 1999 o zadrževanju prosto živečih živali v živalskih vrtovih, ni zagotovila, da imajo vsi živalski vrtovi na njenem ozemlju veljavna dovoljenja, izdana v skladu s členom 4(2) in (3) Direktive ter odstavkom 4 tega člena za Aragonijo, Asturijo, Kanarske otoke, Kantabrijo in avtonomno pokrajino Castilla y León in — s tem, da v primeru živalskih vrtov brez dovoljenja ni sprejela ukrepov za zaprtje v skladu s členom 4(5) Direktive, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 4 od (2) do (5) te direktive;
—

Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi člen 14 zakona 35/2006 z dne 28. novembra o dohodnini in delni spremembi zakonov o obdavčitvi družb, o dohodnini nerezidentov in davku na premoženje, ki je določba, s katero so davčni zavezanci, ki svoje prebivališče prenesejo v tujino, zavezani, da vključijo vse neobdavčene dohodke v davčno osnovo zadnjega davčnega leta, v katerem so še šteli za davčne zavezance rezidente, ni izpolnila obveznosti iz členov 19 ES, 38 ES in 43 ES in členov 28 in 31 Sporazuma EGP.
—

ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da je v regiji Valonija dovolila delovanje že obstoječih naprav, ki niso bile skladne z zahtevami, določenimi v členih 3, 7, 9, 10, 13, 14(a) in (b) ter 15(2), in s tem, da ni upoštevala roka z dne 30. oktobra 2007, ki je določen v členu 5(1) Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (1), ni izpolnila obveznosti iz te direktive;
1)

Ali določbe Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1) nasprotujejo uporabi nacionalnega zakona, na podlagi katerega pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas ni dopustno skleniti s profesorji, ki so dopolnili starost 65 let? Ali so v zvezi s tem in, natančneje, ob upoštevanju člena 6(1) te direktive ukrepi iz člena 7(1), točka 6, zakona o varstvu pred diskriminacijo, ki uvajajo starostne meje za to delovno mesto, objektivni in primerni ter upravičeni z legitimnim ciljem in sorazmerni, ob upoštevanju dejstva, da je bila navedena direktiva v celoti prenesena v bolgarsko pravo?
3)

Ali je mogoče izraz „[v]saka država članica si prizadeva za pospeševanje poravnavanja v kazenskih zadevah […]“ iz člena 10(1) Okvirnega sklepa 2001/220/PNZ razlagati tako, da so lahko pogoji za poravnavanje glede storilca in žrtve izpolnjeni vsaj do sprejetja odločitve na prvi stopnji, to pomeni, da je zahteva po priznanju dejstev med sodnim postopkom po koncu preiskave, če so izpolnjeni preostali zahtevani pogoji, skladna z obveznostjo pospeševanja poravnavanja?
1.

Ali obveznost razlage v skladu z direktivo pomeni, da je mogoče in je treba obveznosti iz Direktive 96/61/ES (1) o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (sedaj Direktiva 2008/1/ES (2) o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja) razlagati tako, da je treba pri odločanju o zahtevi za izdajo okoljskega dovoljenja v celoti upoštevati nacionalne zgornje meje za SO2 in NOx iz Direktive 2001/81/ES (3) o nacionalnih zgornjih mejah emisij za nekatera onesnaževala zraka (v nadaljevanju: Direktiva NEC), zlasti če se to nanaša na obveznosti iz člena 9(4) Direktive 96/61/ES, sedaj Direktiva 2008/1/ES?
1)

Ali je treba člen 22(2), drugi pododstavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 (1) z dne 14. junija 1971 […] [ni prevedeno] razlagati tako, da če dejanskega zdravljenja, za katero se zaprosi izdaja obrazca E 112, ni mogoče prejeti v bolgarski zdravstveni ustanovi, je treba domnevati, da se to zdravljenje ne financira iz proračuna nacionalnega zavoda za zdravstveno zavarovanje (NZOK) ali ministrstva za zdravje, in obratno, če se to zdravljenje financira iz proračuna NZOK ali ministrstva za zdravje, je treba domnevati, da ga je mogoče opraviti v bolgarski zdravstveni ustanovi?
SL Uradni list Evropske unije C 180/27

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de commerce de Bourges (Francija) 8. maja 2009 — Lidl SNC proti Vierzon Distribution SA

(Zadeva C-159/09)

2009/C 180/46

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal de commerce de Bourges

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Lidl SNC

Tožena stranka: Vierzon Distribution SA

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 3a Direktive 84/450 (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/55 (2), razlagati tako, da primerjalno oglaševanje z navedbo cen izdelkov, ki zadovoljujejo iste potrebe ali imajo enak namen, torej so medsebojno zadostno zamenljivi, ni dovoljeno samo zato, ker se glede na to, da gre za živila, uživanje teh izdelkov ali vsaj zadovoljstvo ob njihovem uživanju, povsem razlikuje glede na okoliščine in kraje njihove proizvodnje, uporabljene sestavine in izkušnje proizvajalca?

(1) Direktiva Sveta 84/450/EGS z dne 10. septembra 1984 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o zavajajočem oglaševanju (UL L 250, str. 17).

(2) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/55/ES z dne 6. oktobra 1997 o spremembi Direktive 84/450/EGS o zavajajočem oglaševanju, tako da vključuje primerjalno oglaševanje (UL L 290, str. 18).