ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Svoboda opravljanja storitev – Dejavnosti razširjanja televizijskih programov – Direktiva 89/552 – Pojem „razširjanje televizijskih programov“ – Avtonomna opredelitev v členu 1(a) Direktive 89/552 ne glede na pojem „storitev informacijske družbe“ iz Direktive 98/34 – Storitve, ki spadajo pod navedeni pojem – Merila za določitev

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 98/34, člen 1, točka 2; Direktiva Sveta 89/552, člen 1(a))

2. Svoboda opravljanja storitev – Dejavnosti razširjanja televizijskih programov – Direktiva 89/552 – Pojem „razširjanje televizijskih programov“ – Storitev, ki pomeni razširjanje televizijskih programov, namenjenih javnosti, in se ne opravlja na zahtevo prejemnika – Vključitev – Način izvrševanja obveznosti, da se večinski delež oddajnega časa rezervira za evropska dela – Neobstoj vpliva

(Direktiva Sveta 89/552, člena 1(a) in 4(1))

Summary

1. Pojem „razširjanje televizijskih programskih vsebin“ iz člena 1(a) Direktive 89/552 o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/36, je v tej določbi opredeljen avtonomno. Ta pojem ni opredeljen v nasprotju s pojmom „storitev informacijske družbe“ v smislu člena 1, točka 2, Direktive 98/34 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kot je bila spremenjena z Direktivo 98/48, in torej ne pokriva nujno storitev, ki jih ne pokriva zadnjenavedeni pojem.

Storitev spada pod pojem „razširjanje televizijskih programskih vsebin“, če pomeni prvo prenašanje televizijskih programov, namenjenih javnosti, torej nedoločenemu številu morebitnih televizijskih gledalcev, ki se jim iste slike prenašajo sočasno. Tehnika prenosa slik ni odločilni element pri tej presoji.

(Glej točki 25 in 33 ter točki 1 in 2 izreka.)

2. Storitev, ki pomeni razširjanje televizijskih programov, namenjenih javnosti, in se ne opravlja na zahtevo prejemnika storitev, je storitev razširjanja televizijskih programov v smislu člena 1(a) Direktive 89/552 o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/36. Stališče ponudnika storitev mora imeti prednost pri analizi pojma „storitev razširjanja televizijskih programov“, ker je merilo za določitev tega pojma prenašanja televizijskih programov, „namenjenih javnosti“. Nasprotno pa položaj storitev, ki so konkurenčne zadevni storitvi, ne vpliva na to presojo.

Poleg tega pogoji, pod katerimi ponudnik take storitve izpolnjuje obveznost iz člena 4(1) Direktive 89/552, da večinski delež svojega oddajnega časa rezervira za evropska dela, ne vplivajo na opredelitev te storitve kot storitve razširjanja televizijskih programov.

(Glej točke 42, 45, 52 ter točki 3 in 4 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Delavci – Priznavanje visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta – Direktiva 89/48 – Dostop do reguliranega poklica ali do njegovega opravljanja pod enakimi pogoji kot veljajo za državljane (člen 3) – Neposredni učinek brez nostrifikacije dokazil zainteresirane osebe s strani pristojnih nacionalnih organov – Naložitev izravnalnih ukrepov – Meje

(Direktiva Sveta 89/48, člen 3, prvi odstavek, (a))

Summary

Člen 3, prvi odstavek, (a) Direktive 89/48 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, določa, da pristojni organ države članice gostiteljice iz naslova pomanjkanja kvalifikacij državljanu druge države članice ne more preprečiti dostopa do reguliranega poklica ali opravljanja tega poklica pod enakimi pogoji, kakor jih imajo njeni državljani, če ima prosilec diplomo, ki jo druga država članica predpisuje za dostop do poklica ali njegovo opravljanje na njenem ozemlju in je bila ta diploma pridobljena v drugi državi članici.

V primeru nesprejetja ukrepov za prenos v roku, ki je predpisan v direktivi, se državljan države članice lahko sklicuje na to določbo, zato da v državi članici gostiteljici pridobi dovoljenje za opravljanje reguliranega poklica.

Te možnosti pa ni mogoče podrediti pogoju, da pristojni nacionalni organi nostrificirajo dokazila zadevne osebe.

Poleg tega je mogoče izravnalne ukrepe iz člena 4(1) Direktive 89/48 zadevni osebi naložiti le, če so predvideni v veljavni nacionalni zakonodaji v času obravnavanja zadevne prošnje.

(Glej točke 30, 34, 40 in izrek.)
Zadeva C-125/04 
Guy Denuit in Betty Cordenier 
proti 
Transorient - Mosaïque Voyages et Culture SA 
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, 
ki ga je vložilo Collège d'arbitrage de la Commission de Litiges Voyages (Belgija)) 
„Vprašanja za predhodno odločanje - Predložitev Sodišču -
Nacionalno sodišče v smislu člena 234 ES - Arbitraža" 
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. januarja 2005 I - 925 
Povzetek sodbe 
Vprašanja za predhodno odločanje - Predložitev Sodišču - Nacionalno sodišče v smislu 
člena 234 ES - Pojem - Arbitraža - Izključitev 
(člen 234 ES) 
I-923 
POVZETEK - ZADEVA C-125/04 
Stalno arbitražno razsodišče, kot je College 
d'arbitrage de la Commission de Litiges 
Voyages (Belgija), ki rešuje spore fizičnih 
oseb s posredniki pri organizaciji potovanj, ni 
sodišče države članice v smislu člena 234 ES, 
saj za pogodbene stranke ni nikakršne, niti pravne niti dejanske obveznosti, da pred­
ložijo svoj spor arbitraži, in ker belgijski javni 
organi niso vključeni v izbor arbitraže. 
(Glej točke 13, 15, 16 in izrek.) 
I-924
1)

Italijanska republika s tem, da je retroaktivno uvedla takse, ki niso dovoljene dajatve za plačilo, ker so bile ob vpisih v register družb, za katere se odmerijo, že plačane takse, ki naj bi jih retroaktivne takse nadomestile, brez možnosti vračila za tiste, ki so bile že plačane, oziroma ker se te retroaktivne takse nanašajo na leta, ko ni bilo nobenega vpisa v register, ki bi upravičeval njihovo odmero, in s tem, da je sprejela določbe, s katerimi je bilo vračilo dajatve, za katero je bilo v sodbi Sodišča ugotovljeno, da ni v skladu s pravom Skupnosti ali katere neskladnost s pravom Skupnosti izhaja iz te sodbe, predmet pogojev, ki se nanašajo posebej na to dajatev, in ki so manj ugodne kot tiste, ki naj bi se za vračilo zadevne dajatve uporabile, če teh določb ne bi bilo, ni izpolnila obveznosti iz členov 10 in 12(1)(e) Direktive Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala ter iz načel, ki jih je Sodišče razdelalo glede povračila neupravičeno izplačanih zneskov.
Poglavje 5 dela XII Konvencije z naslovom „Mednarodna pravila in državna zakonodaja za preprečevanje, zmanjšanje in nadziranje onesnaževanja morskega okolja“ zajema zlasti člena 207 in 211, ki določata:

„Člen 207

Onesnaževanje iz kopenskih virov

1. Države sprejmejo zakone in predpise za preprečevanje, zmanjšanje in nadziranje onesnaževanja morskega okolja iz kopenskih virov, vštevši reke, široka rečna ustja, cevovode in odvodne napeljave, pri čemer upoštevajo mednarodno priznana pravila, standarde ter priporočeno prakso in postopke.

2. Države sprejmejo tudi druge ukrepe, ki utegnejo biti potrebni za preprečevanje, zmanjšanje in nadziranje takega onesnaževanja.

3. V zvezi s tem si države prizadevajo uskladiti svoje politike na ustrezni regionalni ravni.

4. Države si zlasti prek pristojnih mednarodnih organizacij ali na diplomatski konferenci prizadevajo določiti splošna in regionalna pravila in standarde ter priporočeno prakso in postopke za preprečevanje, zmanjševanje in nadziranje onesnaževanja morskega okolja iz kopenskih virov, pri čemer upoštevajo značilnosti regije, ekonomske možnosti držav v razvoju ter potrebe za njihov gospodarski razvoj. Po potrebi se omenjena pravila in standardi ter priporočena praksa in postopki občasno preizkusijo.

5. Zakoni, predpisi, ukrepi, pravila in standardi ter priporočena praksa in postopki iz odstavka 1, 2 in 4 vključujejo tudi tiste, s katerimi se, kolikor je mogoče, omejuje izpuščanje strupenih, škodljivih ali nezdravih snovi, zlasti tistih, ki so trajne, v morsko okolje.“

[…]

„Člen 211

Onesnaževanje z ladij

1. Države prek pristojne mednarodne organizacije ali na splošni diplomatski konferenci določijo mednarodna pravila in standarde za preprečevanje, zmanjševanje in nadziranje onesnaževanja morskega okolja z ladij; na enak način, kjer je to ustrezno, tudi spodbujajo sprejetje plovnih sistemov, s katerimi naj bi se zmanjšale nevarnosti pred nezgodami, ki bi utegnile povzročiti onesnaženje morskega okolja in tudi obale, ter škoda z onesnaženjem, ki bi utegnila prizadeti s tem povezane interese obalnih držav. Ta pravila in standardi se prav tako po potrebi občasno preizkusijo.

2. Države sprejmejo zakone in predpise za preprečevanje, zmanjšanje in nadziranje onesnaževanja morskega okolja z ladij, ki imajo izobešeno njihovo zastavo ali so vpisane na njihovem območju. Ti zakoni in predpisi naj bodo vsaj toliko učinkoviti, kolikor so učinkovita tudi splošna sprejeta mednarodna pravila in standardi, določeni prek pristojne mednarodne organizacije ali na splošni diplomatski konferenci.

[…]“
Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Člen 95 ES – Področje uporabe

(členi 93 ES, 94 ES in 95 ES; Uredba Sveta št. 1798/2003; Direktiva Sveta 2003/93)

Summary

Izraz „davčne določbe“ iz člena 95(2) ES ne zajema le davčnega področja, pri čemer ne razlikuje le vrste obravnavanih obdavčitev ali dajatev, ampak tudi vse vidike tega področja, materialne in postopkovne.

V zvezi s tem imata tako Uredba št. 1798/2003 o upravnem sodelovanju na področju davka na dodano vrednost in razveljavitvi Uredbe št. 218/92, sprejeta na podlagi člena 93 ES, kot tudi Direktiva 2003/93 o spremembi Direktive 77/799 o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposrednega in posrednega obdavčevanja, sprejeta na podlagi členov 93 ES in 94 ES, za cilj in vsebino približevanje davčnih postopkovnih določb.

Člen 95(1) ES torej ni ustrezna pravna podlaga za sprejetje Uredbe št. 1798/2003 in Direktive 2003/93.

(Glej točke 47, 59, 60 in od 62 do 64.)
Keywords

Summary



Keywords

Skupna trgovinska politika – Trgovina s tretjimi državami – Ukrepi embarga zoper Zvezno republiko Jugoslavijo (Srbija in Črna gora) – Uredba št. 1432/92

(Uredba Sveta št. 1432/92, člen 1(d))

Summary

Člen 1(d) Uredbe št. 1432/92 o prepovedi trgovine med Evropsko gospodarsko skupnostjo in republikama Srbijo in Črno goro je treba razlagati tako, da je bil komercialni prevoz oseb v Srbijo in Črno goro ali od tam, ki je potekal v obliki prevoza v delih, prepovedan.

„Prevoz v delih“ pomeni prevoz oseb na območje embarga ali s tega območja, ki poteka s sodelovanjem med podjetjem s sedežem v državi članici in podjetjem s sedežem na območju embarga, pri čemer prvo prevzame prevoz do okolice območja embarga, drugo pa prevoz s tega kraja na območje embarga (ob tem potniki zamenjajo vozilo).

(Glej točko 36 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Ničnostna tožba – Akti, zoper katere se lahko vloži tožba – Akti, ki imajo pravne učinke – Akti glede datuma upravičenosti novih izdatkov do strukturne pomoči Skupnosti ob spremembi programskih dokumentov – Izključitev

(člen 230 ES)

Summary

Tožba za razglasitev ničnosti se lahko vloži zoper vse določbe, ki jih sprejmejo institucije in ki imajo pravne učinke, in sicer ne glede na njihovo naravo ali obliko. To pa ni podano pri aktu Komisije, ki je sprejet v okviru pomoči iz naslova Strukturnih skladov in s katerim je določen datum upravičenosti novih izdatkov ob spremembi programskih dokumentov, v katerem je navedeno „predlaga se sprejetje naslednjih pravil“, ker uporaba izraza, ki pomeni predlog, jasno kaže na to, da namen vsebine navedenega akta ni povzročanje pravnih posledic. Poleg tega je Komisija države članice, preden jim je posredovala izpodbijani akt, izrecno obvestila, da je bil podoben dokument interne narave, da ni dokončen in da izraža le mnenje služb Komisije.

Enako velja za tri opombe glede omenjene tematike, ki jih je Komisija posredovala nacionalnim organom. Po eni strani se namreč navedene opombe zgolj sklicujejo na ta isti akt, katerega namen pa ni povzročanje pravnih učinkov. Po drugi strani je Komisija poslala navedene opombe v okviru pisnega posvetovalnega postopka za spremembo programskih dopolnil, ki so ga začeli zadevni nadzorni odbori. Iz povezanih določb členov 15(6), 34(3) in 35 Uredbe št. 1260/1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih izhaja, da ima Komisija v okviru takega postopka zgolj posvetovalno vlogo in ne more sprejemati aktov, ki bi bili pravno zavezujoči, razen če bi se morebitne spremembe nanašale na elemente, ki jih vsebuje odločba o prispevku Strukturnih skladov v smislu člena 34(3) te uredbe, vendar se to v tej zadevi ne zatrjuje.

(Glej točke 19 in od 21 do 28.)
Zadeva C-243/03 
Komisija Evropskih skupnosti 
proti 
Francoski republiki 
„DDV - Odbitek vstopnega davka - Kapitalske dobrine, 
financirane s subvencijami" 
Sklepni predlogi generalnega pravobranilca M. Poiaresa Madura, predstavljeni 
10. marca 2005 I-8413 
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2005 I - 8420 
Povzetek sodbe 
Davčne določbe - Usklajevanje zakonodaj - Prometni davki - Skupni sistem davka na 
dodano vrednost - Odbitek vstopnega davka - Omejitev pravice do odbitka - Nacionalna 
zakonodaja, ki omejuje odbitnost davka od nakupa kapitalskih dobrin, financiranih s 
subvencijami - Nedopustnost 
(Direktiva Sveta 77/388, člena 17 in 19) 
I - 8411 
POVZETEK - ZADEVA C-243/03 
Država članica, ki uvede posebno pravilo, ki 
omejuje odbitnost davka na dodano vrednost 
od nakupa kapitalskih dobrin, ker je bil ta 
financiran s kapitalskimi subvencijami, ne 
izpolni obveznosti na podlagi prava Skup­
nosti in zlasti členov 17 in 19 Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav 
članic o prometnih davkih. 
(Glej točko 37 in izrek.) 
I - 8412
Keywords

Summary



Keywords

1. Pridružitev čezmorskih držav in ozemelj – Zaščitni ukrepi – Pogoji za sprejetje – Diskrecijska pravica institucij Skupnosti – Sodni nadzor – Omejitve

(Sklep Sveta 91/482, člen 109)

2. Pridružitev čezmorskih držav in ozemelj – Zaščitni ukrepi glede uvoza proizvodov iz sektorja sladkorja s kumulacijo porekla v ES/ČDO iz čezmorskih držav in ozemelj – Načelo sorazmernosti – Sodni nadzor – Omejitve

(Sklep Sveta 91/482, člen 109(2))

3. Pridružitev čezmorskih držav in ozemelj – Zaščitni ukrepi glede uvoza iz čezmorskih držav in ozemelj – Zaščitni ukrepi, ki ne izpodkopavajo preferenčnega statusa proizvodov iz teh držav – Izjemnost in začasnost teh ukrepov

(Sklep Sveta 91/482, člen 109(1))

Summary

1. Institucije Skupnosti imajo za uporabo člena 109 Sklepa 91/482 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski gospodarski skupnosti na voljo široko pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, na podlagi katerega lahko sprejmejo ali potrdijo zaščitne ukrepe, če so izpolnjeni določeni pogoji. V teh okoliščinah se mora sodišče Skupnosti omejiti na presojo, ali izvajanje pooblastila ni obremenjeno z očitno napako oziroma zlorabo pooblastila, in še, ali institucije Skupnosti niso očitno prestopile meja svojega pooblastila za odločanje po prostem preudarku. Ta omejitev obsega nadzora sodišča Skupnosti je obvezna predvsem takrat, ko so institucije Skupnosti zadolžene za izbiro med različnimi interesi in za odločanje med možnostmi v okviru političnih izbir iz njihove lastne pristojnosti.

Lastnost odstopanja od te določbe, ki izhaja iz njene narave same, v ničemer ne zmanjšuje obsega pooblastila za odločanje po prostem preudarku, ki ga ima Komisija, ko v okviru svojih lastnih političnih odgovornosti opravlja težavne izbire med različnimi interesi.

(Glej točke od 53 do 55 in 57.)

2. Kar zadeva sodni nadzor spoštovanja načela sorazmernosti iz člena 109(2) Sklepa 91/482 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj, upoštevajoč široko pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, ki ga ima Komisija predvsem na področju zaščitnih ukrepov, predvidenih v členu 109(1) istega sklepa, lahko na zakonitost na tem področju sprejetega ukrepa vpliva le očitna neustreznost tega ukrepa glede na cilj, ki ga hoče pristojna institucija zasledovati.

(Glej točko 84.)

3. Člen 109 Sklepa 91/482 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski gospodarski skupnosti (ČDO) jasno določa možnost Komisije, da v razmerah, na katere se nanaša, sprejme zaščitne ukrepe. Dejstvo, da je Komisija sprejela tovrsten ukrep glede določenih proizvodov s poreklom iz ČDO, ne more postaviti pod vprašaj preferencialnega statusa, ki ga na podlagi člena 101(1) navedenega sklepa uživajo proizvodi s poreklom v teh državah, saj je zaščitni ukrep po naravi izjemen in začasen.

(Glej točko 92.)
Združeni zadevi C-281/03 in C-282/03 
Cindu Chemicals BV in drugi in 
Arch Timber Protection BV 
proti 
College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen 
(Predloga za sprejetje predhodne odločbe, 
ki ju je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven) 
„Direktiva 76/769/EGS - Nevarne snovi - Možnost, da države članice določijo 
dodatne pogoje za dajanje v promet in uporabo biocidnega pripravka, ki vsebuje 
aktivne snovi, katerih uporabo Direktiva omejuje - Pripravki za zaščito lesa, ki 
vsebujejo destilate premogovega katrana (karbolineum in kreozotno olje) - Pripravki 
za zaščito lesa, ki vsebujejo baker, krom in arzen" 
Sklepni predlogi generalnega pravobranilca F. G. Jacobsa, predstavljeni 
17. marca 2005 I-8071 
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 15. septembra 2005 I - 8091 
I - 8069 
POVZETEK - ZDRUŽENI ZADEVI C-281/03 IN C-282/03 
Povzetek sodbe 
Približevanje zakonodaj - Omejitev dajanja v promet in uporabe nevarnih snovi in 
pripravkov - Direktiva 76/769 - Izčrpnost določb - Ni mogoče, da bi država članica določila 
druge pogoje - Mogoče izjeme v primeru uporabe posebnih določb Skupnosti 
(Direktiva Sveta 76/76% kakor je bila spremenjena z Direktivo 94/60) 
Direktivo Sveta 76/769 o približevanju za­
konov in drugih predpisov držav članic v 
zvezi z omejitvami pri trženju in uporabi 
nekaterih nevarnih snovi in pripravkov, 
kakor je bila spremenjena z Direktivo 
94/60, je treba razlagati tako, da ta državam 
članicam ne dovoljuje, da bi za dajanje v 
promet in uporabo biocidnih pripravkov, 
katerih aktivna snov je navedena v Prilogi I k tej direktivi, določale dodatne pogoje, ki jih 
sama ne določa, ob upoštevanju uporabe 
drugih ustreznih predpisov Skupnosti, ki za 
te pripravke določajo posebne pogoje. 
(Glej točko 49 in izrek.) 
I - 8070
Keywords

Summary



Keywords

Socialna varnost delavcev migrantov – Družinske dajatve – Pravila Skupnosti glede preprečevanja kopičenja dajatev – Člen 10(1)(b)(i) Uredbe št. 574/72 – Delavec, ki ima pravice do dodatkov v državi članici zaposlitve za otroka, za katerega ima pravice tudi v drugi državi članici, v kateri stalno prebiva ali je zaposlen njegov zakonec – Mirovanje pravice do dajatev v državi zaposlitve do višine dodatkov, ki jih izplača država stalnega prebivališča

(Uredba Sveta št. 574/72, člen 10(1)(b)(i))

Summary

Člen 10(1)(b)(i) Uredbe št. 574/72 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v spremenjeni in posodobljeni različici z Uredbo št. 118/97, je treba razlagati tako, da opravljanje poklicne dejavnosti zakonca upravičenca do družinske dajatve ob uporabi člena 73 Uredbe št. 1408/71, v spremenjeni in posodobljeni različici z Uredbo št. 118/97, v državi članici stalnega prebivališča otrok povzroči mirovanje dodatkov, ki jih določa ta določba, do zneska dodatkov za izobraževanje, določenih z zakonodajo države članice stalnega prebivališča, in to ne glede na to, kdo je neposredni upravičenec do družinskih dodatkov, ki ga določa zakonodaja te države članice.

(Glej točki 33 in 34 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Integrirani upravni in nadzorni sistem za nekatere programe pomoči – Uredba št. 3887/92 – Nadzor za zagotovitev učinkovitega izpolnjevanja pogojev za dodelitev pomoči za „živali“ – Ponderacija ali nadomestitev tega nadzora s kontrolami iz naslova programov pomoči – Nedopustnost

(Uredba Komisije št. 3887/92, člen 6(1), (3) in (4))

2. Kmetijstvo – EKUJS – Potrditev obračunov – Zavrnitev prevzema v breme izdatkov, ki so posledica nepravilnosti pri uporabi predpisov Skupnosti – Ugovor zadevne države članice – Dokazno breme – Razdelitev med Komisijo in državo članico

3. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločba v zvezi s potrditvijo obračuna iz naslova izdatkov, ki se financirajo iz EKUJS

(člen 253 ES)

Summary

1. Namen določb člena 6(1), (3) in (4) Uredbe št. 3887/92 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti je zagotavljanje učinkovitega spoštovanja pogojev za dodelitev pomoči za „živali“. Torej bi bilo v nasprotju tako z zaželenim ciljem učinkovitosti opravljenega nadzora kot tudi z namenom, da se zagotovi resnična reprezentativnost pregledanih vzorcev, če bi se določene vrste pomoči lahko delno ali v celoti izognile nadzoru pod pretvezo, da se lahko najmanjšo stopnjo nadzora doseže z nadomeščanjem oziroma ponderacijo številčnejših kontrol, izvedenih v zvezi z drugimi programi oziroma kar zadeva druge vrste pomoči.

(Glej točko 54.)

2. Ko Komisija zavrne določene izdatke v breme EKUJS, ker so jih povzročile kršitve ureditve Skupnosti, za katere je odgovorna posamezna država članica, ni treba izčrpno dokazovati nezadostnosti nadzora, ki ga je opravljala ta država članica, oziroma nepravilnosti številk, ki jih je slednja posredovala, pač pa mora predložiti podlago za resen in razumen dvom, ki ga ima glede na opravljeni nadzor nacionalnih organov oziroma pravilno uporabo veljavne zakonodaje Skupnosti. Navedeno olajšanje dokaznega bremena Komisiji je posledica dejstva, da je država članica tista, ki je v boljšem položaju, kar zadeva zbiranje in preverjanje potrebnih podatkov za potrditev obračunov EKUJS, in ki mora zato predložiti kar najbolj podroben in popoln dokaz resničnih kontrol in, glede na okoliščine primera, tudi nepravilnost trditev Komisije.

(Glej točko 68.)

3. Presoja izpolnitve obveznosti obrazložitve iz člena 253 ES je odvisna od obravnavanega akta in konteksta, v katerem je bil sprejet. V posebnem okviru priprave odločb v zvezi s potrditvijo obračuna iz naslova izdatkov, ki se financirajo iz EKUJS, je treba šteti, da je odločba zadosti obrazložena, če je država članica tesno sodelovala v postopku njene priprave in če so ji bili znani razlogi za odločitev Komisije, zakaj ni štela, da je treba za sporno vsoto obremeniti EKUJS.

(Glej točki 83 in 84.)