ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Promet – Zračni promet – Dostop do trga storitev zemeljske oskrbe na letališčih Skupnosti

(Direktiva Sveta 96/67, člen 16(3) in Priloga, točka 1)

Summary

Pravo Skupnosti nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da morajo ponudniki storitev zemeljske oskrbe upravi letališča plačati pristojbino za upravljanje in nadzor na letališču, razen če se pristojbine za upravljanje in nadzor na letališču, določene s to zakonodajo, ne plača za vse ali del storitev, določenih v točki 1 Priloge k Direktivi 96/67 o dostopu do trga storitev zemeljske oskrbe na letališčih Skupnosti, in ne predstavlja ponovnega obdavčenja storitev, plačanih z drugo pristojbino ali dajatvijo. Če bi se po presoji predložitvenega sodišča izkazalo, da je pristojbina, o kateri teče postopek v glavni stvari, pristojbina za dostop do letaliških instalacij, mora to sodišče preveriti, ali zadevna pristojbina ustreza merilom primernosti, objektivnosti, preglednosti in nediskriminacije, kot so določena v členu 16(3) Direktive 96/67.

(Glej točko 29 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Pravo Skupnosti – Razlaga – Večjezična besedila

2. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Trošarine – Direktiva 92/83 – Alkohol in alkoholne pijače – Oprostitev plačila usklajene trošarine

(Direktiva Sveta 92/83, člen 27(1)(f))

Summary

1. Potreba po enotni uporabi in zato razlagi pravnih določb Skupnosti izključuje, da bi se ob dvomu besedilo določbe upoštevalo ločeno v eni svojih različic, ampak zahteva, nasprotno, naj se razlaga in uporablja ob upoštevanju jezikovnih različic, ki so bile določene v drugih uradnih jezikih.

V primeru razlik med različnimi jezikovnimi različicami besedila Skupnosti je treba sporno določbo razlagati glede na splošno sistematiko in namen ureditve, katere del je.

(Glej točki 13 in 14.)

2. Člen 27(1)(f) Direktive 92/83 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače je treba razlagati tako, da državam članicam nalaga oprostitev plačila trošarine za etilni alkohol, uvožen na carinsko območje Evropske unije, vsebovan v izdelkih na osnovi čokolade za neposredno uporabo, če vsebnost alkohola v teh izdelkih ne presega 8,5 litra na 100 kg izdelka.

Kraj, kjer se etilni alkohol uporablja za proizvodnjo teh izdelkov, pri tem ni pomemben.

(Glej točki 16 in 19 ter izrek.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti

–

Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče

–

Stanje, ki ga je treba upoštevati

–

Stanje po preteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2003 o spremembi Direktive Sveta 96/82/ES o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi (UL L 345, str. 97), v predpisanem roku.

Izrek

Izrek

1) Kraljevina Belgija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2003 o spremembi Direktive Sveta 96/82/ES o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2) Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti

–

Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče

–

Upoštevni položaj

–

Stanje po izteku roka, določenega z obrazloženim mnenjem (člen 226 ES) (Glej točko 8.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Neizdelava poročila iz člena 9 Direktive 1999/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 1999 o informacijah o ekonomičnosti porabe goriva in emisijah CO 2 , ki so na voljo potrošnikom v zvezi s trženjem novih osebnih vozil (UL 2000, L 12, str. 16) ali nepredložitev tega poročila Komisiji.

Izrek

Izrek

1) Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni predložilo poročila iz člena 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 1999/94/ES z dne 13. decembra 1999 o informacijah o ekonomičnosti porabe goriva in emisijah CO 2 , ki so na voljo potrošnikom v zvezi s trženjem novih osebnih vozil, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

2) Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Summary



Keywords

Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Membrane tipkovnice iz polikarbonata, ki so namenjene vgradnji v mobilne telefone

Summary

Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1789/2003, je treba razlagati tako, da membrane tipkovnice iz polikarbonata, ki imajo na zgornji strani izbočene tipke in na spodnji strani neprevodne kontaktne nožice, ki so namenjene vgradnji v mobilne telefone, ki so neizpodbitno sestavni del, ki je nujno potreben za delovanje navedenih mobilnih telefonov, in katerih sestava ter način delovanja izključujeta vsako uporabo te membrane, razen kot njihov sestavni del, spadajo v tarifno podštevilko 8529 90 40 kot del mobilnih telefonov iz tarifne številke 8525.

(Glej točke 33, 37, 38 in 40 ter izrek.)
S sporno odločbo je Svet v zvezi z navedenim mnenjem odobril razkritje njegovega uvodnega odstavka, v katerem je navedeno, da vsebuje mnenje pravne službe Sveta o vprašanju pristojnosti Skupnosti na področju dostopa državljanov tretjih držav na trg dela, vendar je v preostalem delu zavrnil spremembo svojega stališča. To potrditev zavrnitve dostopa je v bistvenem utemeljil z dejstvom, da so na eni strani mnenja njegove pravne službe upravičena do posebnega varstva, ker so pomemben instrument, ki mu omogoča, da se prepriča o skladnosti svojih aktov s pravom Skupnosti in da pospeši razpravo o spornih pravnih vidikih. Na drugi strani bi lahko njihovo razkritje povzročilo negotovost glede zakonitosti zakonodajnih aktov, ki so bili sprejeti na podlagi navedenih mnenj, in torej oslabilo pravno varnost in stabilnost pravnega reda Skupnosti. V zvezi z javnim interesom, ki prevlada in na katerega se je skliceval M. Turco, je Svet navedel:

„Svet meni, da tak odločilni javni interes ni vzpostavljen s samim dejstvom, da bi bilo razkritje teh dokumentov, ki vsebujejo mnenje pravne službe o pravnih vprašanjih, postavljenih med razpravo o zakonodajnih pobudah, v splošnem interesu povečanja preglednosti in odprtosti postopka odločanja institucije. To merilo bi se lahko uporabilo za vsa pisna mnenja ali podobne dokumente pravne službe, s čimer bi bilo Svetu pravzaprav onemogočeno, da bi zavrnil dostop do katerega koli mnenja pravne službe na podlagi Uredbe št. 1049/2001. Svet meni, da bi bil tak izid očitno v nasprotju z voljo zakonodajalca, ki je izražena v členu 4(2) Uredbe št. 1049/2001, ker bi ta določba izgubila polni učinek.“
1.

Helenska republika s tem, da ni izračunala in Komisiji Evropskih skupnosti izplačala lastnih sredstev, ki niso bila zbrana v obdobju od 1. januarja 1998 do 31. decembra 2002 in so povezana z uvozom vojaških sredstev, oproščenim plačila carin, in s tem, da ni plačala zamudnih obresti, povezanih z neizplačilom navedenih lastnih sredstev Komisiji, ni izpolnjevala obveznosti iz členov 2 in od 9 do 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa Sveta 88/376/EGS, Euratom o sistemu lastnih sredstev Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1355/96 z dne 8. julija 1996, do 31. maja 2000, po tem datumu pa ni izpolnjevala obveznosti iz istih členov Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti.
34

Kot je opozoril generalni pravobranilec v točki 29 sklepnih predlogov in kot zatrjujeta pritožnica v postopku v glavni stvari in Komisija, določene posebne obveznosti, naložene podjetjem s pomembno tržno močjo na podlagi člena 16(3) in (4) okvirne direktive in na podlagi tam navedenih določb direktive o dostopu, pomenijo zaščitne ukrepe, ki so sprejeti v interesu uporabnikov in konkurentov tega podjetja s pomembno tržno močjo in jim lahko dajejo določene pravice. Med temi zaščitnimi ukrepi so zlasti ukrepi, ki jih lahko sprejeme nacionalni regulativni organ v skladu s členom 8 direktive o dostopu, obveznosti prepovedi diskriminacije med konkurenti in obveznosti v zvezi z dostopom konkurentov do posebnih omrežnih naprav in do njihove uporabe, ki so predvideni v členih 10 oziroma 12 direktive o dostopu.
Razveljavitev členov 33(2) in 43(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (UL L 255, str. 22) – Posebna ureditev priznavanja pridobljenih pravic medicinskih sester in babic, ki imajo poljsko dokazilo o formalnih kvalifikacijah.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 11. januarja 2007 – Komisija proti Irski

(Zadeva C‑175/05)

„Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 92/100/EGS – Avtorska pravica – Pravica dajanja v najem in pravica posojanja – Izključna pravica do javnega posojanja – Odstopanje – Pogoj plačila nadomestila – Oprostitev – Obseg“

Približevanje zakonodaj – Avtorska in sorodne pravice – Pravica do dajanja v najem in posojanja varovanih del – Direktiva 92/100 – Nadomestilo avtorjev v primeru javnega posojanja (Direktiva Sveta 92/100, člena 1 in 5) (Glej točko 32 in izrek.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 1 in 5 Direktive Sveta 92/100/EGS z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine (UL L 346, str. 61) – Odstopanje od izključne pravice do javnega posojanja – Obseg

Izrek

1. Irska s tem, da je vse kategorije ustanov za javno posojanje v smislu Direktive Sveta 92/100/EGS z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine oprostila plačevanja nadomestila avtorjem za njihovo posojanje, ni izpolnila obveznosti iz členov 1 in 5 te direktive.

2. Irski se naloži plačilo stroškov.
Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 28 ES – Nacionalna zakonodaja, ki šteje postopek „bake-off“ (odmrzovanje in pogrevanje vnaprej pečenega in zamrznjenega kruha) za postopek priprave kruha in pridržuje pravico prodajati kruh, pripravljen po tej metodi, pekarnam.
40

Dalje, če je res, glede na razlago, ki jo zagovarjata Komisija in finska vlada, da izraz „prvi vstop“ v bistvu pomeni zagotovilo, da državljan tretje države, za katerega se ne zahteva vizum, ne biva dlje kot tri mesece na schengenskem območju v katerem koli obdobju šestih mesecev, je treba ugotoviti, da to ni pravilo iz člena 20(1) KISS, ki le prepoveduje bivanja, ki so daljša od treh mesecev v obdobju šestih mesecev, ki začne teči z datumom prvega vstopa na to območje. Vendar omenjene razlage s tem, ko se osredotočajo na premikajoče se datume prvega vstopa, ki se premikajo na podlagi datuma zadnjega vstopa, ne upoštevajo dejstva, da je člen 20(1) KISS zgrajen okoli dejanskega izraza „prvi vstop“, da bi ga zamenjal z datumom zadnjega vstopa, ki ga ni najti v tej določbi.
1)

Republika Avstrija, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev na zvezni ravni z določbami v zvezi z diskriminacijo zaradi invalidnosti Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu ter na deželni ravni razen dežel Dunaja in Spodnje Avstrije z vsemi določbami te direktive, ni izpolnila obveznosti iz navedene direktive.
39

Izvršitev pogodbe ne pripelje sistematično do sporov med strankami in verjetnosti nastanka takega spora ob sklenitvi pogodbe nikakor ni mogoče oceniti. Poleg tega sta predmet in obseg takih morebitnih sporov negotova in ni nujno, da se bodo reševali s posredovanjem sodišča, saj je mogoče zunajsodno reševanje sporov. Izid morebitne sodbe pred sodiščem je ravno tako negotov, kot tudi znesek, katerega plačilo bo naloženo eni od strank. V teh okoliščinah cena pogodbe v okviru neposrednih davkov, ki se lahko povrnejo, ne more vključevati takega bodočega, negotovega in nenatančnega elementa, kakršne so takse za vpis iz postopka v glavni stvari.
7

Člen 144 tega zakona iz leta 2000 določa: „1. Po odobritvi pristojnega ministra lahko odbor za pritožbe določi takse za pritožbe, napotitve, prošnje na podlagi člena 37(5), predloge ali ugotovitve, predložene odboru na podlagi člena 130, in zahtevke za zaslišanje na podlagi člena 134, ter lahko glede na razrede in kategorije pritožb in napotitve določi plačilo različnih taks, v določenih okoliščinah izjemo od plačila taks in v določenih okoliščinah opustitev, odpust in povračilo taks v celoti ali delno. 2. Odbor za pritožbe občasno in vsaj enkrat na tri leta preuči takse, ki so določene na podlagi prvega odstavka, ob upoštevanju sprememb indeksa potrošniških cen, odkar velja določitev taks, in lahko na podlagi rezultatov te preučitve takse spremeni brez odobritve Ministra, ki je navedena v prvem odstavku. […] 4. Ko odbor za pritožbe določi ali spremeni takse na podlagi tega člena, jih objavi vsaj v enem nacionalnem časopisu, najkasneje osem tednov preden začnejo veljati. […] 6. Odbor za pritožbe za kopijo na podlagi člena 5(6)(a) določi takso, ki ne presega stroškov kopiranja.“
16

Predložitveno sodišče meni, da bi v primeru, da bi bile zadevne storitve oproščene na podlagi člena 13(A)(1)(c) Šeste direktive, člen 4, točka 16(c), UStG neustrezno prenesel določbe te direktive. Če te storitve spadajo pod člen 13(A)(1)(b) navedene direktive, se to sodišče sprašuje, ali se lahko za dejavnosti, ki so tesno povezane z bolnišnično in zunajbolnišnično zdravstveno oskrbo, zavrne oprostitev na podlagi pogojev iz tega odstavka in drugega odstavka navedenega člena, če je sama zunajbolnišnična zdravstvena oskrba oproščena, pa čeprav ne izpolnjuje teh pogojev. Besedilo člena 13(A)(1)(b) naj bi dovoljevalo tako razlago. Vendar bi bilo mogoče pogoj, ki ga ta določba določa glede izbranih zdravstvenih ustanov, razlagati tudi tako, da se nanaša le na bolnišnično in zunajbolnišnično zdravstveno oskrbo, ne pa na dejavnosti, ki so z njo tesno povezane. Poleg tega bi bil dostop do zunajbolnišnične in bolnišnične zdravstvene oskrbe težji, če bi se za oprostitev dejavnosti, ki so tesno povezane z bolnišnično in navedeno zdravstveno oskrbo, uporabljale strožje zahteve. Ta položaj bi bil tudi v nasprotju z načelom davčne nevtralnosti, saj bi bili bolnišnice in centri za zdravljenje in diagnostiko v davčno manj ugodnem položaju, če ne bi same opravljale medicinskih preiskav.
15

Poleg tega je Cour d’appel menilo, da družba Uradex v zvezi z avdiovizualnimi izvedbami, upoštevajoč člen 36 zakona, ne more izvajati pravice kabelske retransmisije, tudi če gre za izvajalce, ki so prenesli uveljavljanje svojih pravic na to organizacijo. Ta določba naj bi namreč postavila pravno domnevo, da je izvajalec svojo pravico retransmisije prenesel na producenta. Kolektivna organizacija pa deluje za račun izvajalcev, ki jih predstavlja, in nikakor ne more uveljavljati več pravic, kot jih imajo le-ti. Dovoljenje družbe Uradex naj bi bilo torej zahtevano le, če bi v skladu s členom 36 zakona ovrgla to domnevo, tako da bi izkazala obstoj dogovorov med zadevnimi izvajalci in producenti, ki bi izključevali prenos pravice retransmisije ali, v njihovi odsotnosti, če bi predstavljala producente avdiovizualnih del. Vendar v tem primeru ni tako.
3

Razlogi, ki so vodili zakonodajalca Skupnosti, da je sprejel Direktivo 70/156, so navedeni v njenih uvodnih izjavah: „[…] motorna vozila, namenjena prevozu blaga ali potnikov, [morajo] v vsaki državi članici izpolnjevati predpisane tehnične zahteve; […] te zahteve [se] med državami članicami razlikujejo; […] zato ovirajo trgovanje v okviru Evropske gospodarske skupnosti; […] take ovire [je] pri ustanavljanju in pravilnem delovanju skupnega trga mogoče zmanjšati ali jih celo odstraniti, če vse države članice sprejmejo enake zahteve, ali kot dopolnilo svoji veljavni zakonodaji ali namesto nje; […] v državah članicah [je] že ustaljena praksa, da preverjajo skladnost vozil z določenimi tehničnimi zahtevami; […] to preverjanje skladnosti [se] nanaša na tipe vozil; […] […] na ravni Skupnosti [je] nujno treba uvesti skupen homologacijski postopek za vsak tip vozila, da bi bilo tako mogoče preverjati skladnost z zgoraj omenjenimi zahtevami in bi vsaka država članica lahko priznala preverjanja, izvedena v drugi državi članici; […] ta postopek [mora] vsaki državi članici omogočiti, da se lahko prepriča, ali je bil določen tip vozila že preverjen po določilih iz posamične direktive in je to razvidno v certifikatu o homologaciji; […] ta postopek [mora] proizvajalcem omogočiti, da lahko izdajo potrdilo o skladnosti za vsa vozila, ki so skladna homologiranemu tipu; […] za vozilo, za katero je bilo izdano tako potrdilo, [mora] veljati, da ustreza zakonodaji v vseh državah članicah; […] vsaka država članica [mora] o svojih ugotovitvah obvestiti druge države članice, kar zagotovi s pošiljanjem kopije certifikata o homologaciji za vsak tip vozila, ki ga je podelila. […]“
Čeprav države članice sprejmejo primerne ukrepe za zagotovitev svoje notranje in zunanje varnosti, pa vseeno ne velja, da taki ukrepi nikakor ne spadajo na področje uporabe prava Skupnosti. Pogodba namreč določa izrecna odstopanja, ki se lahko uporabijo zaradi javne varnosti, zgolj v členih 30 ES, 39 ES, 46 ES, 58 ES, 64 ES, 296 ES in 297 ES, ki se nanašajo na izjemne in jasno določene primere. Iz teh členov ni mogoče sklepati, da Pogodba vsebuje splošno odstopanje, ki vse ukrepe, sprejete zaradi javne varnosti, izključuje s področja uporabe prava Skupnosti. Priznavanje obstoja take izjeme, ne glede na posebne pogoje, ki jih določa Pogodba, lahko ogrozi zavezujočnost prava Skupnosti in njegovo enotno uporabo.

Poleg tega je treba odstopanja iz členov 296 ES in 297 ES, tako kot velja za odstopanja od temeljnih svoboščin, razlagati ozko. Glede, natančneje, člena 296 ES velja, da čeprav se sklicuje na ukrepe, za katere lahko država članica meni, da so potrebni za zaščito bistvenih interesov njene varnosti, oziroma na informacije, za katere država članica meni, da bi bilo njihovo razkritje v nasprotju z njenimi interesi, ga vseeno ni mogoče razlagati tako, da državam članicam priznava pravico do odstopanja od določb Pogodbe že zgolj s sklicevanjem na navedene interese. Država članica, ki se sklicuje na ugodnost iz člena 296 ES, mora zato dokazati, da je treba uporabiti odstopanje, predvideno v tem členu, da bi se zaščitili bistveni interesi njene varnosti.

(Glej točke od 68 do 70, 72.)
Zadeva C-51/05 P

Komisija Evropskih skupnosti

proti

Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl in drugim

„Pritožba — Skupna ureditev trga za vino — Pomoči za destilacijo — Odškodninska tožba — Nepogodbena odgovornost Skupnosti — Zastaralni rok — Izhodišče“

Sklepni predlogi generalne pravobranilke E. Sharpston, predstavljeni 22. novembra 2007 I - 5343

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. julija 2008 I - 5373

Povzetek sodbe

Odškodninska tožba – Zastaralni rok – Izhodišče

(člena 235 ES in 288, drugi odstavek, ES; Statut Sodišča, člen 46)

Petletni zastaralni rok za tožbe zaradi nepogodbene odgovornosti Skupnosti iz člena 46 Statuta Sodišča začne teči, ko so izpolnjeni vsi pogoji, od katerih je odvisna obveznost povračila, in zlasti ko je škoda, ki jo je treba povrniti, konkretizirana. Zato, kadar gre za primer, ko odgovornost Skupnosti izvira iz normativnega akta, začne ta zastaralni rok teči, ko nastanejo škodljivi učinki tega akta, torej ko je tožečim strankam povzročena nedvomna škoda.

Glede tega so pogoji, od katerih je odvisna obveznost povračila škode, ki so določeni v členu 288, drugi odstavek, ES, in torej pravila zastaranja, ki urejajo tožbe za povračilo navedene škode, lahko utemeljeni le na strogo objektivnih merilih. Sicer bi namreč to lahko škodilo načelu pravne varnosti, na katero se opirajo pravila zastaranja in s katerim se zahteva, da so pravna pravila prava Skupnosti jasna in določena ter da zagotavljajo predvidljivost dejanskih stanj in pravnih razmerij, ki izhajajo iz pravnega reda Skupnosti.

Poleg tega je posledica zadržanja zastaralnega roka tožbe zaradi nepogodbene odgovornosti Skupnosti za toliko časa, dokler domnevni oškodovanec ni osebno prepričan, da je bil oškodovan, sprememba trenutka ugasnitve navedene tožbe v skladu z osebnim dojemanjem, ki bi ga lahko imela posamezna stranka, glede obstoja škode, kar je v nasprotju z zahtevo po pravni varnosti, potrebno za uporabo zastaralnih rokov. V zvezi s tem poznavanje dejanskega stanja ni pogoj, ki mora biti izpolnjen za začetek teka zastaralnega roka. Subjektivne presoje obstoja škode se tako ne upošteva pri določitvi začetka navedenega zastaralnega roka.

(Glej točke 54 in od 59 do 61.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Približevanje zakonodaj – Medsebojna pomoč oblasti držav članic na področju neposrednega in posrednega obdavčevanja – Direktiva 77/799

(Direktiva Sveta 77/799, člen 1(2) in (3))

2. Približevanje zakonodaj – Medsebojna pomoč oblasti držav članic na področju neposrednega in posrednega obdavčevanja – Direktiva 77/799

(Direktiva Sveta 77/799, člen 8(1))

3. Prosti pretok kapitala – Omejitve – Davek na tržno vrednost nepremičnin, katerih lastnice so pravne osebe

(Pogodba ES, člen 73B (postal člen 56 ES))

Summary

1. Davek, uveden v državi članici na tržno vrednost nepremičnin, katerih lastnice so pravne osebe v tej državi članci, je davek, ki je podoben davkom iz člena 1(3) Direktive Sveta 77/799 o medsebojni pomoči pristojnih oblasti držav članic na področju neposrednega ali posrednega obdavčevanja, in ki je uveden na sestavine premoženja v smislu člena 1(2) te direktive.

(Glej točko 37 in točko 1 izreka.)

2. Direktiva 77/799 o medsebojni pomoči pristojnih oblasti držav članic na področju neposrednega ali posrednega obdavčevanja, predvsem njen člen 8(1), ne nasprotuje temu, da dve državi članici zavezuje mednarodna konvencija o izogibanju dvojnega obdavčevanja in vzpostavitvi pravil o medsebojni upravni pomoči v zvezi z davki na dohodek in premoženje, ki s svojega področja uporabe izključuje za eno državo članico eno kategorijo zavezancev za davek, ki sodi pod omenjeno direktivo, če državi članici, ki naj bi informacije posredovala, njena zakonodaja ali upravna praksa preprečujeta, da bi opravila te poizvedbe ali zbirala ali uporabila take informacije za lastne namene, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče.

(Glej točko 55 in točko 2 izreka.)

3. Člen 73B Pogodbe (postal člen 56 ES) je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki oprošča davka na tržno vrednost nepremičnin, ki jih imajo v tej državi članici v lasti pravne osebe s sedežem v tej državi članici, medtem ko to oprostitev za družbe s sedežem v drugi državi članici pogojuje z obstojem konvencije o upravni pomoči, sklenjeni med zadevno državo članico in to drugo državo z namenom boja proti davčnim utajam in izogibanju plačevanja davkov, ali z okoliščino, da na podlagi uporabe pogodbe, ki vsebuje klavzulo o nediskriminaciji glede na državljanstvo, te družbe ne smejo biti obdavčene višje od tistih pravnih oseb, ki imajo sedež v prvi državi članici, in ne dovoljuje družbi s sedežem v drugi državi članici, da predloži dokaze, ki so potrebni za ugotovitev identitete fizičnih oseb, ki so delničarji te družbe.

(Glej točko 102 in točko 3 izreka.)