I - 12257DAIICHI SANKYO
SKLEP SODIŠČA (četrti senat) 
z dne 25. novembra 2011*
V zadevi C-6/11,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, 
ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) (Združeno kraljestvo), z odločbo z dne 8. decembra 2010, ki je prispela na Sodišče 5. januarja 2011, v postopku
Daiichi Sankyo Company
protiComptroller General of Patents, Designs and Trade Marks ,
SODIŠČE (četrti senat),
v s
estavi J.-C. Bonichot, predsednik senata, A. Prechal, sodnica, L. Bay Larsen, s o-
dnik, C. Toader (poročevalka), sodnica, in E. Jarašiūnas, sodnik,
generalna pra
vobranilka: V. Trstenjak, 
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
* Jezik postopka: angleščina.
I - 12258SKLEP Z DNE 25. 11. 2011 – ZADEVA C-6/11
po odločitvi Sodišča, da bo odločilo z obrazloženim sklepom v skladu s členom 104(3), 
prvi pododstavek, Poslovnika,
po opredelitvi generalne pravobranilke
sprejema naslednji
Sklep
1Pr
edlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena  3 Uredbe (ES) 
št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstve -
nem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1).
2T
a predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Daiichi Sankyo Company (v na -
daljevanju: Daiichi Sankyo) in Comptroller General of Patents, Designs and Trade 
Marks (v nadaljevanju: Patent Office), ker je zadnjenavedeni zavrnil prijavo te družbe 
za dodatni varstveni certifikat (v nadaljevanju: DVC).
I - 12259DAIICHI SANKYO
Pravni okvir
Pravo Unije
3V uvo
dnih izjavah 1 in od 4 do 10 Uredbe št. 469/2009 je navedeno:
„(1) Uredba Sveta (EGS) št. 1768/92 z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega var -
stvene
ga certifikata za zdravila [UL, posebna izdaja v  slovenščini, poglavje  13, 
zvezek 11, str. 200] je bila večkrat […] bistveno spremenjena. Zaradi jasnosti in 
racionalnosti bi bilo treba navedeno uredbo kodificirati.
[…]
(4) Doba med vložitvijo patentne prijave za novo zdravilo in dovoljenjem za daja -
n
je tega zdravila v promet [(v nadaljevanju: DDP)] je trenutno tako dolga, da je 
doba dejanskega patentnega varstva prekratka, da bi omogočila povrnitev naložb v raziskave.
(5) Tak položaj vodi k pomanjkanju ustreznega varstva, kar škoduje farmacevtskim 
raziskavam.
(6) Obstaja tveganje, da se bodo raziskovalni centri iz držav članic preselili v države, 
ki ponujajo boljše varstvo.
I - 12260SKLEP Z DNE 25. 11. 2011 – ZADEVA C-6/11
(7) Zagotoviti bi bilo treba enotno rešitev na ravni Skupnosti in s tem preprečiti 
heterogeni razvoj nacionalnih zakonodaj ustvarjajoč dodatna neskladja, ki bi 
ver
jetno ovirala prosti pretok zdravil v  Skupnosti ter neposredno vplivala na 
delovanje notranjega trga.
(8) Zato je treba zagotoviti [DVC], ki ga pod enakimi pogoji podeli vsaka država 
članica na zahtevo imetnika nacionalnega ali evropskega patenta za zdravilo, z
a katero je bilo podeljeno [DDP]. Posledično je uredba najustreznejši pravni 
instrument.
(9) Trajanje varstva, ki ga zagotavlja certifikat, bi moralo biti tako, da bi omogočalo 
ustrezno dejansko varstvo. V ta namen bi moralo biti imetniku patenta in certi -
fik
ata omogočeno skupaj največ 15 let trajanja varstva od trenutka, ko je bila za 
zadevno zdravilo prvič izdano [DDP] v Skupnosti.
(10) V tako kompleksnem in občutljivem sektorju, kakršen je farmacevtski, bi bilo 
vendarle treba upoštevati vse interese, vključno z interesi javnega zdravja. Z a-
radi t
ega certifikata ne bi smeli podeliti za obdobje, daljše od petih let. Nadalje 
bi moralo biti varstvo, ki ga omogoča certifikat, strogo omejeno na izdelek, za 
katerega je bilo izdano dovoljenje za dajanje v promet kot zdravilo. “
4Č
len 1 te uredbe z naslovom „Opredelitev pojmov“ določa:
„Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a) ‚zdravilo‘ pomeni katero koli snov ali kombinacijo snovi za zdravljenje ali prepr e-
č
evanje bolezni pri ljudeh […];
I - 12261DAIICHI SANKYO
(b) ‚izdelek‘ pomeni učinkovino ali kombinacijo učinkovin zdravila;
(c) ‚osnovni patent‘ pomeni patent, ki varuje izdelek kot tak, postopek pridobiv a-
n
ja izdelka ali uporabo izdelka, in ga je imetnik določil za postopek pridobivanja 
certifikata;
(d) ‚certifikat‘ pomeni dodatni varstveni certifikat;
[…]“
5Č
len 2 te uredbe z naslovom „Področje uporabe“ določa:
„Z
a vsak izdelek, ki je varovan s patentom na ozemlju države članice in je pred tr -
ženjem kot zdravilo predmet upravnega postopka odobritve, kakor je določeno 
v  Direktivi 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z  dne 6.  novembra  2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini [UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69] ali Direktivi 2001/82/ES Evropskega par -
lamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v  veterinarski medicini [(UL, posebna izdaja v  slovenščini, poglavje  13, zvezek  27, str. 3)], se lahko zahteva certifikat po določbah in pogojih, določenih v tej uredbi. “
I - 12262SKLEP Z DNE 25. 11. 2011 – ZADEVA C-6/11
6Člen 3 Uredbe št. 469/2009 z naslovom „Pogoji za pridobitev certifikata“ določa:
„Certifikat se podeli, če je v državi članici, v kateri je vložena prijava iz člena 7, na dan 
vložitve:
(a) izdelek varovan z veljavnim osnovnim patentom;
(b) že bilo izdano veljavno [DDP] kot zdravila, v skladu z Direktivo 2001/83/ES ali 
Direktivo 2001/82/ES, kakor je ustrezno;
(c) za izdelek še ni bil podeljen certifikat;
(d) dovoljenje iz točke (b) prvo [DDP] kot zdravila. “
7Člen 4 te uredbe z naslovom „Predmet varstva“ določa:
„
V okviru varstva, podeljenega z osnovnim patentom, se varstvo, ki ga podeljuje cer -
tifikat, razširi samo na izdelek, ki ga zajema [DDP] ustreznega zdravila, in sicer za k a-
kršno koli uporabo izdelka kot zdravila, ki je odobren pred prenehanjem certifikata. “
I - 12263DAIICHI SANKYO
8Člen 5 Uredbe št. 469/2009 v zvezi z „učinki certifikata“ določa, da „ob upoštevanju 
člena 4 podeljuje certifikat enake pravice kot osnovni patent in zanj veljajo iste ome -
jitve in obveznosti“.
E
vropska patentna konvencija
9Č
len 69 Konvencije o podeljevanju evropskih patentov, ki je bila podpisana 5. okt o-
bra 1973, v spremenjeni različici, kakor se uporablja v času dejanskega stanja v p o-
stopku v glavni stvari (v nadaljevanju: Evropska patentna konvencija), pod naslovom „Obseg varstva“ določa:
„(1) Obseg varstva, ki ga daje evropski patent ali evropska patentna prijava, določajo 
patentni zahtevki. Za razlago patentnih zahtevkov se uporabljajo opis in skice.
(2) Za obdobje do podelitve evropskega patenta se obseg varstva, ki ga daje evropska 
patentna prijava, določi s patentnimi zahtevki, ki jih vsebuje prijava, kot je bila obja
vljena. Vendar evropski patent, kot je bil podeljen ali kot je bil spremenjen 
v postopku ugovora, omejitve ali razveljavitve, določa z učinkom za nazaj obseg 
varstva, ki ga daje evropska patentna prijava, če tako varstvo ni razširjeno. “
10Č
len 1 Protokola o razlagi 69. člena Evropske patentne konvencije, ki je na podlagi 
njenega člena 164(1) njen sestavni del, določa:
„69. 
člen se ne sme razlagati, kot da je obseg varstva, ki ga daje evropski patent, do -
ločen s strogim, dobesednim pomenom besedila patentnih zahtevkov, in da so opis 
I - 12264SKLEP Z DNE 25. 11. 2011 – ZADEVA C-6/11
in skice uporabljeni le za razrešitev nejasnosti v patentnih zahtevkih. Prav tako se ne 
sme razlagati, kot da patentni zahtevki rabijo le kot smernica in kot da se dejansko dano varstvo lahko razširi na tisto, za kar strokovnjak na podlagi proučitve opisa in 
skic meni, da je imetnik patenta želel zavarovati. Nasprotno, razlagati se mora, kot 
da določa položaj med tema skrajnostma, ki združuje primerno varstvo za imetnika patenta z razumno stopnjo zanesljivosti za tretje osebe. “
Nacionalno pravo
11Č
len 60 zakona Združenega kraljestva o patentih iz leta 1977 (UK Patents Act 1977) 
v zvezi z „opredelitvijo kršitve“ določa:
„1. V skladu z določbami tega člena oseba krši patent za izum, če in samo če v času 
veljavnosti patenta v Združenem kraljestvu v zvezi z izumom brez soglasja ime -
tnik
a patenta ravna na enega od teh načinov, in sicer
 (a) če je izum izdelek, izdelek naredi, proda, ponudi v prodajo, uporabi, uvozi ali 
ga hrani bodisi za prodajo ali kaj drugega;
 […]“
I - 12265DAIICHI SANKYO
12Člen 125 UK Patents Act 1977 v zvezi z „obsegom varstva izuma“ določa:
„1. Za namene tega zakona se – razen če ni določeno drugače – šteje, da je izum […], 
za katerega je bil podeljen patent, tisti, opredeljen v specifikaciji patentnega zah -
t
evka […], kot se razlaga z opisom ali skicami v tej specifikaciji, obseg varstva, ki 
ga patent podeljuje […], pa je ustrezno določen.
[…]
3. Protokol o razlagi 69. člena Konvencije o podeljevanju evropskih patentov (ta člen 
vsebuje določbo, ki ustreza odstavku 1 zgoraj) se uporablja, kakor trenutno velja, 
z
a namene zgoraj navedenega odstavka 1, kot se uporablja za namene 69. člena 
Konvencije. “
Sp
or o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
13Dr
užba Daiichi Sankyo je imetnica evropskega patenta EP 0503785 z naslovom „D e-
rivati 1-bifenilimidazola, njihova priprava in njihova uporaba v terapevtske namene“. 
Predložitveno sodišče navaja, da je učinkovina olmesartan medoksomil izrecno nave -
dena v besedilu četrtega zahtevka za ta patent. Ta učinkovina je antagonist receptorja 
za angiotenzin II, ki se kot zdravilo uporablja za zdravljenje in profilakso povišanega pritiska.
I - 12266SKLEP Z DNE 25. 11. 2011 – ZADEVA C-6/11
14Učinkovina hidroklorotiazid je diuretik, ki se prav tako lahko uporablja kot 
antihipertenziv.
15P
atent Office je 13.  novembra  2003 družbi Daiichi Sankyo podelil DVC (SPC/
GB03/24), ki poteče 17. februarja 2017 in za katerega je „izdelek“ v smislu Uredbe št. 469/2009 učinkovina olmesartan medoksomil. Družba Daiichi Sankyo je v uteme -
ljitev svoje prijave za DVC predložila DDP , ki je veljavno v Združenem kraljestvu za zdravilo Olmetec, ki vsebuje olmesartan kot edino učinkovino, to je dovoljenje, ki so ga nacionalni organi izdali 22. maja 2003, in dovoljenje za ustrezno zdravilo, ki so ga nemški organi izdali 13. avgusta 2002, kot prvo DDP za to zdravilo v Evropski uniji.
16Dr
užba Daiichi Sankyo je 14. februarja 2006 v Združenem kraljestvu pridobila DDP 
za Olmetec Plus, zdravilo, ki vsebuje kombinacijo dveh učinkovin, olmesartan medo-ksomila in hidroklorotiazida. To zdravilo omogoča enkratno odmerjanje teh učink o-
vin bolnikom pri kombinirani terapiji. Predložitveno sodišče v zvezi s tem poudarja, da je družba Daiichi Sankyo vložila veliko časa in sredstev v izvedbo kliničnih testov 
in študij zaradi zagotovitve DDP za tako kombinirano terapijo.
17Dr
užba Daiichi Sankyo je na podlagi svojega patenta, na podlagi katerega je bil izdan 
DVC za Olmetec, ter na podlagi DDP za Olmetec Plus in DDP za ustrezno zdrav i-
lo, ki so ga nemški organi izdali 12. maja 2005, pri Patent Office vložila prijavo za 
DVC za kombinacijo učinkovin olmesartan medoksomil in hidroklorotiazid (SPC/GB06/019), pri čemer bi ta DVC, če bi bil podeljen, potekel 17. februarja 2017, torej 
istega dne kot DVC, podeljen 13. novembra 2003.
I - 12267DAIICHI SANKYO
18Patent Office je z odločbo z dne 5. februarja 2010 zavrnil podelitev DVC, ki je bil 
predmet prijave SPC/GB06/019, z  obrazložitvijo, da zadevni izdelek, kombinacija učinkovin olmesartan medoksomil in hidroklorotiazid, glede na člen  3(a) Uredbe 
št. 469/2009 ni varovan z osnovnim patentom, katerega imetnica je družba Daiichi 
Sankyo, ker je bila v tem patentu razkrita samo učinkovina olmesartan medoksomil, in ne zadnjenavedena učinkovina v povezavi z eno ali drugimi učinkovinami.
19Pr
edložitveno sodišče poudarja, da so bili DVC, podobni tistemu, ki ga je Patent Office 
zavrnil, vseeno podeljeni v več državah članicah, med drugim so jih podelili pristojni 
organi v Kraljevini Belgiji, Italijanski republiki, Velikem vojvodstvu Luksemburg in 
Republiki Finski ter tudi pristojni organi v Kraljevini Norveški. V Franciji pa je dire k-
tor Institut national de la propriété industrielle (nacionalni inštitut za industrijsko lastnino) podobno prijavo zavrnil. Cour d’appel de Paris (Francija) je s sodbo z dne 6. novembra 2009 potrdilo to zavrnitev, pri čemer je menilo zlasti, da „kombinacija ol -
mesartan medoksomila in hidroklorotiazida ni varovana z osnovnim patentom, ker ni 
bila navedena v patentnih zahtevkih, “ in „nazadnje, da je bil olmesartan medoksomil, 
ki je edini varovan s patentom, že predmet DDP št. NL 28292 z dne 6. avgusta 2003 in DVC št. 03C0037, ki je bil izdan 11. februarja 2005 na podlagi istega patenta“. Predlo -
žitveno sodišče navaja, da je družba Daiichi Sankyo pri Cour de cassation (Francija) vložila pritožbo zoper to sodbo in da bo predlagala prekinitev postopka do odgovora 
Sodišča v tej zadevi.
20V t
eh okoliščinah je High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division 
(Patents Court), prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta 
vprašanja:
„1. Z Uredbo (ES) št. 469/2009 […] se poleg drugih ciljev, opredeljenih v uvodnih 
izjavah, priznava, da mora biti zagotovljeno, da vsaka država članica podeli DVC ime
tnikom nacionalnih ali evropskih patentov pod enakimi pogoji, kot je 
I - 12268SKLEP Z DNE 25. 11. 2011 – ZADEVA C-6/11
navedeno v uvodnih izjavah 7 in 8 [te uredbe]. Kako je ob pomanjkanju usklaj e-
nosti patentnega prava na ravni Skupnosti treba razlagati formulacijo iz člena 3(a) 
[iste u]redbe […] ‚izdelek [je] varovan z veljavnim osnovnim patentom‘ in katera 
so za to ustrezna merila?
2. Ali v primerih, kot je ta, ki vključuje zdravilo z več kot eno učinkovino, obstajajo 
dodatna ali drugačna merila za določitev, ali je v skladu s členom 3(a) Uredbe 
[št
.  469/2009] ‚izdelek varovan z  veljavnim osnovnim patentom‘, in če je tako, 
katera so ta dodatna ali drugačna merila?
3. Ali je za to, da je lahko kombinacija učinkovin, navedena v [DDP] za zdravilo, 
predmet DVC, glede na besedilo člena 4 [te u]redbe pogoj, da mora biti izdelek ‚
varovan z veljavnim osnovnim patentom‘ v smislu členov 1 in 3 Uredbe, izpol -
njen, če izdelek na podlagi nacionalnega prava krši osnovni patent?
4. Ali je za to, da je lahko kombinacija učinkovin, navedena v [DDP] za zdravilo, 
predmet DVC, glede na besedilo člena  4 Uredbe [št.  469/2009] izpolnitev p o-
goja
, da mora biti izdelek ‚varovan z  veljavnim osnovnim patentom‘ v  smislu 
členov 1 in 3 [te] uredbe, odvisna od tega, ali osnovni patent zajema enega (ali 
več) patentnih zahtevkov, v katerih je posebej omenjena kombinacija (1) razreda 
sestavin, ki vključuje eno od učinkovin iz tega izdelka, in (2) razreda nadaljnjih učinkovin, ki so lahko neopredeljene, ampak vključujejo druge učinkovine tega 
I - 12269DAIICHI SANKYO
izdelka, ali pa zadošča, da osnovni patent zajema enega (ali več) patentnih zahte v-
kov, v katerih (1) je naveden razred sestavin, ki vključuje eno od učinkovin iz tega 
izdelka, in (2) je uporabljeno določeno besedilo, ki s stališča nacionalnega prava 
razširi obseg varstva tako, da zajema prisotnost nadaljnjih drugih neopredeljenih 
učinkovin, vključno z drugimi učinkovinami iz navedenega izdelka?“
V
prašanja za predhodno odločanje
21Č
len 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika določa, da če je Sodišču v predhodno o d-
ločanje predloženo vprašanje enako tistemu, o  katerem je Sodišče že odločalo, ali 
če je iz obstoječe sodne prakse mogoče jasno sklepati, kakšen bo odgovor na tako 
vprašanje, lahko Sodišče po opredelitvi generalnega pravobranilca kadar koli odloči z obrazloženim sklepom. Sodišče meni, da to velja v tem primeru.
22V
prašanja, ki jih je predložitveno sodišče postavilo v tej zadevi, so v bistvu podobna 
vprašanjem, ki jih je postavilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) v zadevi, v kateri je bila izrečena sodba z dne 24. novembra 2011 v zadevi Medeva  
(C-322/10, objavljena v tem zvezku Zbirke odločb).
23Z
ato odgovori in pojasnila, ki jih je Sodišče zagotovilo v navedeni sodbi, veljajo tudi 
za vprašanja, ki jih je predložitveno sodišče postavilo v tej zadevi.
I - 12270SKLEP Z DNE 25. 11. 2011 – ZADEVA C-6/11
24Predložitveno sodišče z vprašanji, ki jih je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašu -
je, ali je treba člen 3(a) Uredbe št. 469/2009 razlagati tako, da nasprotuje temu, da 
pristojni urad za industrijsko lastnino v državi članici podeli DVC, če so med učin -
kovinami, navedenimi v prijavi, učinkovine, ki niso navedene v besedilu zahtevkov osnovnega patenta, na katerega se je sklicevalo v utemeljitev take prijave.
25V z
vezi z vprašanjem, ali se nacionalna pravila o kršitvah lahko uporabijo za presojo, 
ali je izdelek „varovan z veljavnim osnovnim patentom“ v smislu člena 3(a) Uredbe št. 469/2009, je treba opozoriti, da glede na sedanje stanje prava Unije določbe o p a-
tentih še niso bile niti predmet uskladitve na ravni Unije niti predmet približevanja 
 
zakonodaj (glej sodbo z dne 16. septembra 1999 v zadevi Farmitalia, C-392/97, Re -
cueil, str. I-5553, točka 26, in zgoraj navedeno sodbo Medeva, točka 22).
26Z
ato je zaradi neusklajenosti patentnega prava na ravni Unije mogoče obseg varstva, 
ki ga daje patent, ugotoviti le glede na pravila, ki urejajo ta patent, vendar ne spadajo v pravo Unije (glej zgoraj navedeni sodbi Farmitalia, točka 27, in Medeva, točka 23).
27V z
vezi s tem je treba spomniti, da Uredba št. 469/2009 uvaja enotno rešitev na ravni 
Unije, saj uvaja DVC, ki ga lahko pridobi imetnik nacionalnega ali evropskega patenta pod enakimi pogoji v vsaki državi članici. Njen namen je tako preprečiti heterogeni razvoj nacionalnih zakonov, kar bi vodilo do novih razlik, ki bi ovirale prosti pretok zdravil v Uniji in zato neposredno vplivale na vzpostavitev in delovanje notranjega trga (glej sodbe z dne 13. julija 1995 v zadevi Španija proti Svetu, C-350/92, Recueil,  
I - 12271DAIICHI SANKYO
str. I-1985, točki 34 in 35; z dne 11. decembra 2003 v zadevi Hässle, C-127/00, Re -
cueil, str. I-14781, točka 37, in z dne 3. septembra 2009 v zadevi AHP Manufact u-
ring, C-482/07, ZOdl., str.  I-7295, točka  35, in zgoraj navedeno sodbo Medeva,  
t
očka 24).
28P
oleg tega je treba poudariti, da vsi DVC v skladu s členom 5 Uredbe št. 469/2009 p o-
deljujejo enake pravice kot osnovni patent in zanje veljajo iste omejitve in obveznosti. 
Torej člen 3(a) te uredbe nasprotuje podelitvi DVC, ki se nanaša na učinkovine, ki niso navedene v besedilu zahtevkov tega osnovnega patenta (zgoraj navedena sodba 
Medeva, točka 25).
29Pr
i tem je treba opozoriti, kot je pravilno trdila češka vlada, da v skladu s členom 5 
Uredbe št.  469/2009 DVC, ki je podeljen za izdelek, po izteku osnovnega patenta 
podeljuje enake pravice kot osnovni patent za ta izdelek v okviru varstva, podeljenega s tem osnovnim patentom, kot je naveden v členu 4 iste uredbe. Če lahko tako ime -
tnik navedenega patenta v času njegove veljavnosti in na njegovi podlagi nasprotuje kateri koli ali določeni uporabi svojega izdelka v obliki zdravila, ki je sestavljeno iz tega izdelka ali ki ga vsebuje, bo imel ta imetnik na podlagi DVC, ki je bil izdan za ta isti izdelek, enake pravice za kakršno koli uporabo izdelka kot zdravila, ki je bila odo -
brena pred prenehanjem certifikata (glej zgoraj navedeno sodbo Medeva, točka 39).
30Gle
de na zgoraj navedeno je treba na predložena vprašanja odgovoriti, da je treba 
člen 3(a) Uredbe št. 469/2009 razlagati tako, da nasprotuje temu, da pristojni urad za industrijsko lastnino v državi članici podeli DVC, ki se nanaša na učinkovine, ki niso navedene v besedilu zahtevkov osnovnega patenta, na katerega se je sklicevalo v utemeljitev take prijave.
I - 12272SKLEP Z DNE 25. 11. 2011 – ZADEVA C-6/11
Stroški
31K
er je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev 
stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:
Č
len  3(a) Uredbe (ES) št.  469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z  dne 
6.  maja  2009 o  dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila je treba razlag a-
ti tako, da nasprotuje temu, da pristojni urad za industrijsko lastnino v državi 
članici podeli dodatni varstveni certifikat, ki se nanaša na učinkovine, ki niso 
navedene v besedilu zahtevkov osnovnega patenta, na katerega se je sklicevalo 
v utemeljitev take prijave.
P
odpisi