Keywords

Summary



Keywords

1. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za oddajo – Fumus boni juris – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Kumulativnost – Tehtanje vseh zadevnih interesov – Vrstni red preizkusa in način preverjanja – Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe

(členi 256(1) PDEU, 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2))

2. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za oddajo – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Dokazno breme

(člena 278 PDEU in 279 PDEU)

3. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za oddajo – Resna in nepopravljiva škoda – Finančna škoda – Položaj, ki bi lahko ogrozil obstoj tožeče družbe – Dokazno breme

(člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2))

4. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za oddajo – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Izguba priložnosti zaradi izločitve ponudnika iz postopka javnega razpisa – Izguba, ki kot taka ne pomeni resne škode

(člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2))

5. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za oddajo – Resna in nepopravljiva škoda – Finančna škoda – Izguba priložnosti zaradi izločitve ponudnika iz postopka javnega razpisa – Škoda, ki je lahko v celoti povrnjena v okviru odškodninske tožbe

(členi 268 PDEU, 278 PDEU, 279 PDEU in 340 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2))

6. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za oddajo – Resna in nepopravljiva škoda – Odločba o izločitvi ponudnika iz postopka javnega razpisa – Okrnitev njegovega ugleda – Škoda, ki je ni mogoče šteti za nepopravljivo

(člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2))

7. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Odlog izvršitve odločbe na področju javnih naročil – Pogoji za oddajo – Nujnost – Obseg

(člen 278 PDEU)

8. Temeljne pravice – Pravica do obrambe – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Sklicevanje vlagatelja na nujnost svojega položaja v okviru postopka za izdajo začasne uredbe, ne da bi zaprosil za hitro obravnavanje zadeve o glavni stvari – Kršitev – Neobstoj

(člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 76a)

Summary

1. Glej besedilo odločbe.

(Glej točke od 12 do 14.)

2. Glej besedilo odločbe.

(Glej točko 21.)

3. Finančna škoda se, razen v izjemnih okoliščinah, ne šteje za nepopravljivo ali vsaj težko popravljivo, ker je lahko na splošno predmet naknadne finančne kompenzacije. V takem primeru je predlagana začasna odredba upravičena, če se izkaže, da bi se brez nje tožeča stranka znašla v položaju, v katerem bi bil lahko pred sprejetjem odločitve, s katero bi se končal postopek v glavni stvari, ogrožen njen finančni obstoj, ali da bi se njen tržni delež nepopravljivo in občutno spremenil, zlasti glede na velikost njenega podjetja.

Sodnik za začasne odredbe mora pri presoji, ali je zatrjevana škoda resna in nepopravljiva in je torej upravičeno izjemoma sprejeti predlagano začasno odredbo, imeti na voljo konkretne in natančne navedbe, podprte s podrobnimi dokumenti, iz katerih je razviden finančni položaj stranke, ki predlaga začasno odredbo, in ki omogočajo presojo natančnih posledic, ki bi verjetno nastale ob nesprejetju predlaganih odredb. Stranka, ki predlaga začasno odredbo, mora tako predložiti z dokazili podprte informacije, na podlagi katerih si je mogoče ustvariti resnično in celovito sliko njenega finančnega položaja.

To resnično in celovito sliko je treba poleg tega prikazati v besedilu predloga za izdajo začasne odredbe. Ta predlog mora namreč biti dovolj jasen in natančen, da lahko že samo na njegovi podlagi tožena stranka pripravi svoja stališča, sodnik za začasne odredbe pa odloči o njem – če je potrebno, brez dodatnih informacij – ker morajo temeljni dejanski in pravni elementi, na katerih predlog temelji, skladno in razumljivo izhajati iz besedila predloga za izdajo začasne odredbe. Poleg tega morajo biti navedbe, s katerimi se dokazuje resnična in celovita slika, podprte s podrobnimi dokumenti, ki jih potrdi neodvisni izvedenec zunaj tožeče stranke, s katerimi je mogoče preveriti resničnost teh navedb.

(Glej točke 22, 24 in 25.)

4. Namen postopka javnega razpisa za oddajo javnega naročila je omogočiti zadevnemu organu, da med več konkurenčnimi ponudbami izbere tisto, ki se mu zdi najskladnejša z vnaprej določenimi merili za izbor, pri čemer ima ta organ široko diskrecijsko pravico. Podjetje, ki sodeluje v takem postopku, zato nikoli ne more imeti absolutnega jamstva, da bo naročilo oddano njemu, ampak mora vedno upoštevati, da bo lahko oddano drugemu ponudniku. V teh okoliščinah so negativne finančne posledice za zadevno podjetje zaradi zavrnitve njegove ponudbe del običajnega poslovnega tveganja, s katerim se mora soočiti vsako podjetje na trgu.

Zato je izguba priložnosti za pridobitev in izvedbo javnega naročila neločljiv del izključitve iz zadevnega postopka za oddajo javnega naročila in ni mogoče šteti, da kot taka pomeni resno škodo, ker mora celo ponudnik, katerega ponudba je bila izbrana, upoštevati, da lahko naročnik na podlagi člena 101, prvi odstavek, Uredbe št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, pred podpisom pogodbe bodisi odstopi od razpisa bodisi prekliče razpis za oddajo naročila, ne da bi bil ta načeloma ponudnik upravičen zahtevati kakršno koli odškodnino. Pred podpisom pogodbe z izbranim ponudnikom namreč naročnik ni zavezan in lahko zato v okviru naloge v javnem interesu svobodno odstopi od naročila oziroma prekliče javni razpis, ne da bi moral temu ponudniku plačati odškodnino.

S členom 101, prvi odstavek, Uredbe št. 1605/2002 je torej izključeno, da bi lahko izbrani ponudnik zavezal naročnika k sklenitvi ustrezne pogodbe z zatrjevanjem, da je njegova finančna blaginja ali celo ekonomsko preživetje odvisno od izvedbe njemu oddanega naročila.

Ta negotovost, ki je neločljiv del pravnega in ekonomskega položaja izbranega podjetja, ki mora, kljub temu da mu je zadevno naročilo oddano, že na začetku upoštevati možnost, da ga bo izgubilo brez odškodnine, pa je eden od dejavnikov, ki jih mora upoštevati sodnik za začasne odredbe pri presoji predloga za izdajo začasne odredbe, ki ga vloži ponudnik, katerega ponudba je bila zavrnjena: tako kot v primeru izbranega ponudnika, zgolj to, da ima lahko zavrnitev ponudbe negativne ali celo resne finančne posledice za neizbranega ponudnika, samo po sebi torej ne more upravičiti sprejetja začasnih odredb, ki jih ta predlaga.

(Glej točke od 28 do 30.)

5. Glej besedilo odločbe.

(Glej točke 33, 34 in 37.)

6. Glej besedilo odločbe.

(Glej točko 40.)

7. Vzrok nujnosti – posebej v postopku za izdajo začasne odredbe na področju javnih naročil – je lahko prevladujoča potreba po tem, da se čim prej popravi že na prvi pogled očitna in zelo resna nezakonitost, in da gre torej za posebej resno fumus boni juris .

(Glej točko 45.)

8. Če tožeča stranka v tožbi v postopku v glavni stvari ne predlaga, naj se izvede hitri postopek iz člena 76a Poslovnika Splošnega sodišča, s čimer se odpove možnosti za nujno sodno varstvo, v okviru postopka za izdajo začasne odredbe ne more utemeljeno trditi, da bi zavrnitev njenega predloga za izdajo začasne odredbe sama po sebi pomenila kršitev njene pravice do učinkovitega sodnega varstva.

(Glej točko 48.)