ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

naj se jim za skupno vsoto, ki je enaka razliki med plačo, določeno v plačilnih listih od januarja 2010 ter v popravkih plačilnih listov za obdobje od julija 2009 do decembra 2009, ter plačo, do katere bi morale biti upravičene, dodeli zamudne obresti, izračunane na podlagi obrestne mere, ki jo določa Evropska centralna banka, in sicer do dneva naknadnega popravka teh plač;
—

vse odločbe organa, pristojnega za imenovanje, sprejete zoper tožečo stranko v obdobju od septembra 2003 do odstranitve tožeče stranke z delovnega mesta zaradi nadlegovanja, slabega upravljanja in kršitve pravice do izjave razglasi za nične;
SL Uradni list Evropske unije C 260/28

Tožba, vložena 22. julija 2010 – Chiavegato proti Komisiji

(Zadeva F-60/10)

()

2010/C 260/39

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Fulvia Chiavegato (Bettembourg, Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predmet in opis spora

Razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2009, in posredno, pripravljalnih dejanj za to odločbo.

Predloga tožeče stranke

— Razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2009, ki ga je 13. novembra 2009 sprejel OPI, ker ta seznam ne vsebuje imena tožeče stranke, ter posredno, pripravljalnih dejanj za to odločbo;
—

Komisiji naj se naloži povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki je tožeči stranki neupravičeno nastala zaradi sestave in odposlanja dopisa z dne 4. decembra 2006 odvetniku, ki jo je zastopal v zadevi T-241/03, tako da se ji naloži, naj tožeči stranki nakaže znesek 10 000 EUR ali znesek, za katerega bo Sodišče za uslužbence menilo, da je pošten in pravičen;
—

posledično, ugodi naj se zahtevam tožeče stranke, kot so navedene v njenem predlogu za notranji upravni nadzor in zlasti: — preneha naj se vsakršna oblika diskriminacije in šikaniranje M.C. Cerafogli, bodisi preko besednega izražanja, bodisi preko delovnih nalog in dogovorov. — Tožeča stranka naj od g.G. v pisni obliki prejme preklic svojih žaljivih izjav in groženj;
—

če bi kljub nadaljnjemu obstoju delovnega razmerja na podlagi protipravnega ravnanja UUNT dejansko službovanje tožeče stranke do odločbe Sodišča za uslužbence že prenehalo in/ali bi UUNT tožeči stranki že plačal dolgovane zneske, naj Sodišče za uslužbence: — UUNT naloži, da tožeči stranki – ob ugotovitvi obveznosti UUNT, da tožečo stranko pod obstoječimi pogoji še naprej zaposli in spet vključi v opravljanje službe – nadomesti vso premoženjsko škodo, ki ji je nastala, še posebej zaradi izplačila vseh morebitnih še neplačanih prejemkov in vseh ostalih izdatkov, ki so tožeči stranki nastali zaradi protipravnega ravnanja UUNT (zmanjšanih od prejetega nadomestila za brezposelnost). — podredno, če iz pravnih ali dejanskih razlogov v obstoječem položaju ne bo izvedena ponovna vključitev tožeče stranke v službo in/ali ponovna zaposlitev pod obstoječimi pogoji, naj UUNT naloži, da tožeči stranki za premoženjsko škodo, nastalo zaradi protipravnega prenehanja njene zaposlitve, plača odškodnino v višini razlike med življenjskim prihodkom, ki ga je dejansko lahko pričakovala, in življenjskim prihodkom, ki bi ga tožeča stranka dosegla, če bi pogodba še naprej veljala, ob upoštevanju pokojnine in ostalih pravic. — UUNT naloži plačilo stroškov postopka.
—

zato naj se toženi stranki naloži plačilo razlike med plačilom in pokojnino, ki izhaja iz zgoraj omenjenega sklepa Sveta ECB z dne 4. maja 2009, in plačilom in pokojnino ob uporabi prejšnjega pokojninskega sistema; tej razliki pri plačilu in pokojnini je treba prišteti zamudne obresti za obdobje od 15. junija 2009 in, nadalje, od 15. vsak mesec, do popolnega poplačila, pri čemer naj bo ta obrestna mera enaka obrestni meri ECB, povečani za tri odstotne točke;
—

tožeči stranki naj se prizna odškodnina za materialno in nematerialno škodo, ki jo ta ex aequo et bono ocenjuje na 70 000 EUR (povečana za zamudne obresti po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja, zvišani za dve odstotni točki, ki tečejo od 18. decembra 2008) z možnostjo povečanja ali zmanjšanja med postopkom;
—

Komisiji naj se naloži plačilo ustreznih odškodnine in obresti v višini vsaj 15 000 EUR za zamude in škodo, povzročene zaradi tega, ker je Komisija do sedaj nezakonito ravnala v postopku ocenjevanja in napredovanja in ker ni izvedla sodb T-85/04 in T-394/04, vse do litispendence te tožbe;
—

Odločba organa, pristojnega za imenovanje (OPI) z dne 3. februarja 2009 o zavrnitvi pritožbe št. R/406/08, s katero se je zahtevalo povrnitev nepremoženjske in premoženjske škode zaradi umora Alessandra Missirja Mamachija di Lusignana in njegove žene, do katerega je prišlo 18. septembra 2006 v Rabatu, Maroko, kjer je bil zaradi službenih obveznosti, naj se razglasi za nično;
—

Odločba o nenapredovanju tožeče stranke v letu 2008, objavljena v obvestilu zaposlenim št. 32/2008 z dne 5. maja 2008, ter pripravljalna dejanja za ta dokument, zlasti odločbi z dne 19. in 28. februarja 2008, ki sta bili predmet obvestil zaposlenim št. 10-2008 in št. 17-2008, s katerimi so bili sprejeti seznami oseb, ki lahko 1. januarja 2008 napredujejo, naj se glede tožeče stranke razglasijo za nične;
—

ugotovi naj se, da so predstavniki oziroma pooblaščenci tožene stranke 30. aprila 2003 in 2. maja 2003, proti volji tožeče stranke vstopili v službeno stanovanje, ga fotografirali, sestavili seznam domnevnih osebnih stvari tožeče stranke, ocenili vrednost vsake stvari iz seznama osebnih stvari, vstopili v notranjost avtomobila tožeče stranke, si prilastili osebne stvari in avtomobil tožeče stranke in odstranili tožečo stranko iz stanovanja ter od stvari v njem;
SL Uradni list Evropske unije C 223/62

Tožba, vložena 30. junija 2008 – Klug proti Evropski agenciji za zdravila

(Zadeva F-59/08)

(2008/C 223/119)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Bettina Klug (Wiesbaden, Nemčija) (zastopnik: S. Zickgraf, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

Predmet in opis spora

Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 31. 12. 2004 do 31. 12. 2006, ki ga je izdelala tožena stranka in naložitev plačila odškodnine za škodo in bolečine.

Predlogi tožeče stranke

Tožeča stranka predlaga naj se,

— ugotovi, da je ocenjevalno poročilo tožeče stranke za obdobje od 31. 12. 2004 do 31. 12. 2006, ki ga je izdelala tožena stranka, nično;

— ugotovi, da je nepodaljšanje pogodbe o zaposlitvi tožeče stranke nično;

— toženi stranki naloži plačilo odškodnine v višini 200 000 eurov v korist tožeče stranke;
SL Uradni list Evropske unije C 116/33

Tožba, vložena 22. februarja 2008 – Gippini Fournier proti Komisiji

(Zadeva F-21/08)

(2008/C 116/62)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Eric Gippini Fournier (Bruselj, Belgija) (zastopnik: F. Ruggeri Laderchi, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predmet in opis spora

Prvič, razglasitev ničnosti odločbe Komisije o nedodelitvi prednostnih točk tožeči stranki v okviru napredovalnega obdobja 2003, s katero je bila zavrnjena dodelitev „prednostnih točk GD“ in prednostnih točk za opravljene naloge v interesu institucije na podlagi člena 9 splošnih določb za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov. Drugič, naložitev toženi stranki, da tožeči stranki povrne gospodarsko škodo, ki jo je in ki jo bo utrpela v svoji karieri zaradi zapoznelih napredovanj, ki so posledica izpodbijane odločbe, ter da ji plača 2 500 eurov kot odškodnino za nepremoženjsko škodo.

Predlogi tožeče stranke

— Za nično naj se razglasi odločba o nedodelitvi prednostnih točk tožeči stranki v okviru napredovalnega obdobja 2003, s katero je bila zavrnjena dodelitev „prednostnih točk GD“ in prednostnih točk za opravljene naloge v interesu institucije na podlagi člena 9 splošnih določb za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov;

— toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki povrne gospodarsko škodo, ki jo je in ki jo bo utrpela v svoji karieri zaradi zapoznelih napredovanj, ki so posledica izpodbijane odločbe;

— toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki plača 2 500 eurov kot odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela;
—

toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine, ocenjene ex aequo et bono na 28 718 eurov, za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka zaradi nezakonite odločbe natečajne komisije, z obrestmi od dneva vložitve tožbe;
—

OPI naj se navede posledice teh razglasitev ničnosti, in sicer — od z retroaktivnim učinkom od dne njihovega prehoda iz kategorije C v kategorijo B — 1) tožeče stranke naj se na podlagi člena 2 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom imenuje v naziv B*5/B*6; 2) dodeli naj se jim osnovna plača, do katere so upravičeni na podlagi člena 2(2) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, brez multiplikacijskega količnika; 3) po prehodu v kategorijo B naj se ohranijo točke za delovno uspešnost in prehodne točke, ki so jih zbrali, ko so bili v kategoriji C;
Uporaba novih splošnih določb za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom v zvezi s prenosom pokojninskih pravic, pridobljenih v okviru drugega pokojninskega sistema, v pokojninski sistem Unije, ki je bil zahtevan pred sprejetjem navedenih določb, vendar je bil opravljen po začetku njihove veljavnosti, ni v nasprotju s členom 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.

V zvezi s tem se v skladu s splošno priznanim načelom novo pravilo, če ni drugače določeno, uporablja takoj za položaje, ki bodo šele nastali, in tudi za prihodnje učinke položajev, ki so nastali – niso pa še v celoti vzpostavljeni – v času veljavnosti prejšnjega pravila. Drugače velja le za položaje, ki so nastali in so bili dokončno utrjeni v času veljavnosti prejšnjega pravila ter ki ustvarjajo pridobljene pravice. Pravica velja za pridobljeno, če se je dejstvo, na podlagi katerega nastane, uresničilo pred zakonsko spremembo. Vendar to ne velja za pravico, katere dejstvo, na podlagi katerega nastane, se ni uresničilo v času veljavnosti zakonodaje, ki je bila spremenjena.

Po eni strani člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom ne nasprotuje takojšnji uporabi novih splošnih določb za izvajanje.

Po drugi strani obvestitev uradnika ali uslužbenca, ki je vložil predlog za prenos pokojninskih pravic, pridobljenih v okviru drugega pokojninskega sistema, v pokojninski sistem Unije, o predlogu za priznanje pokojninske dobe, še manj pa zgolj vložitev takega predloga, ne spremenita pravnega položaja zadevne osebe in nimata zavezujočih pravnih učinkov. Zato niso obstajale pridobljene pravice uradnika ali uslužbenca, ki bi lahko bile kršene z uporabo novih določb.

Poleg tega je pravica uradnika ali uslužbenca, da se mu prizna pokojninska doba, v celoti vzpostavljena šele po prenosu kapitalizirane vrednosti pravic, pridobljenih v drugem sistemu, v pokojninski sistem Unije.

Nadalje se posamezniki ne morejo sklicevati na načelo varstva zaupanja v pravo, da bi nasprotovali uporabi novega predpisa, še zlasti na področju, na katerem ima zakonodajalec široko diskrecijsko pravico.

(Glej točke od 28 do 31, 33 in 40.)

Napotitev na:

Splošno sodišče Evropske unije: sodba z dne 13. oktobra 2015, Komisija/Verile in Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, točke od 151 do 154 in 170 ter navedena sodna praksa.
SKLEP PREDSEDNIKA TRETJEGA SENATA

SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

z dne 8. oktobra 2015

FK

proti

Evropski policijski akademiji (CEPOL)

„Mirna rešitev spora — Člen 90(1) Poslovnika — Sporazum strank na pobudo Sodišča za uslužbence — Izbris“

Predmet:

Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, s katero je FK in šest drugih tožečih strank prvotno predlagalo: razglasitev ničnosti odločbe Evropske policijske akademije (CEPOL) z dne 23. maja 2014, ki predvideva selitev te agencije v Budimpešto (Madžarska) in obvešča osebje, da se bo vsaka zavrnitev sprejema nalog na novem sedežu „štela kot odpoved delovnega razmerja z učinkom od 30. septembra 2014“; razglasitev ničnosti različnih odločb CEPOLA z dne 28. novembra 2014, ki zavračajo pritožbe, ki so jih tožeče stranke posamično vložile med 8. in 21. avgustom 2014; razglasitev ničnosti dveh odločb z dne 22. decembra 2014, s katerima naj bi CEPOL sprejel odpovedi FM in FO; plačilo odškodnine za nepremoženjsko in premoženjsko škodo.

Odločitev:

Zadeva F‑41/15 se izbriše iz vpisnika Sodišča za uslužbence. Evropska policijska akademija v skladu s sklenjenim sporazumom nosi svoje stroške v zvezi s primerom FK in stroške, ki jih je priglasil FK.

Povzetek

Tožbe uradnikov — Mirna rešitev spora pred Sodiščem za uslužbence — Izbris iz vpisnika

(Poslovnik Splošnega sodišča, člen 91(1)

(Glej točko 4.)
Dopustnost tožbe, ki jo uradnik ali začasni uslužbenec vloži zoper institucijo, v kateri je zaposlen, je v členih 90 in 91 Kadrovskih predpisov pogojena s pravilnim potekom predhodnega upravnega postopka iz teh členov.

Zoper odločbo organa za imenovanja se lahko vloži pritožba v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov. V skladu s to določbo je treba pritožbo vložiti v treh mesecih od dneva, ko zadevno osebo uradno obvestijo o odločitvi, in vsekakor najpozneje v treh mesecih od dneva, ko je ta zanjo izvedel, če ukrep zadeva neko določeno osebo.

Trimesečni rok za vložitev pritožbe zoper akt, ki posega v položaj, določen v členu 90(2) Kadrovskih predpisov, je del javnega reda in ni predmet diskrecije strank in sodišča, ker je bil uveden za zagotavljanje jasnosti in varnosti pravnih položajev ter gotovosti prava. Sodišče Unije mora torej po uradni dolžnosti preveriti, ali je bil upoštevan.

(Glej točke od 27 do 29.)

Sodišče: sklep z dne 4. junija 1987, P./ESO,16/86, EU:C:1987:256, točka 6;

Sodišče prve stopnje: sklepa z dne 11. maja 1992, Whitehead/Komisija,T‑34/91, EU:T:1992:64, točka 18, in z dne 7. septembra 2005, Krahl/Komisija,T‑358/03, EU:T:2005:301, točka 35 in navedena sodna praksa;

Sodišče za uslužbence: sklep z dne 10. septembra 2007, Speiser/Parlament,F‑146/06, EU:F:2007:153, točka 21.
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

EVROPSKE UNIJE (drugi senat)

z dne 29. avgusta 2016

DD

proti

Agenciji Evropske unije za temeljne pravice (FRA)

„Javni uslužbenci — Postopek — Odmera stroškov“

Predmet:

Predlog za odmero stroškov, ki ga je na podlagi sodbe Sodišča za uslužbence z dne 8. oktobra 2015, DD/FRA (F‑106/13 in F‑25/14, EU:F:2015:118, predmet pritožbe pred Splošnim sodiščem Evropske unije, zadeva T‑742/15 P), vložil DD.

Odločitev:

Skupni znesek stroškov, ki jih mora Agencija Evropske unije za temeljne pravice povrniti DD iz naslova stroškov, ki se lahko povrnejo, v zadevah F‑106/13 in F‑25/14, znaša, prvič, 20.643 EUR za stroške nagrad odvetnikom tožeče stranke, povečan za DDV na ta znesek, in, drugič, 79,80 EUR za stroške vlaka in taksija, ki jih je tožeča stranka zaradi obravnave priglasila kot potne stroške svojih odvetnikov v Luxembourgu. Zneskoma, navedenima v točki 1se pripišejo zamudne obresti od datuma vročitve tega sklepa do datuma dejanskega plačila, in sicer po obrestni meri, ki jo je Evropska centralna banka določila za operacije glavnega refinanciranja in velja prvi dan meseca, v katerem zapade plačilo, povečani za dve odstotni točki.

Povzetek
Ker tožeča stranka v nobeni fazi postopka ni predlagala Sodišču za uslužbence, naj izda zamudno sodbo in ugodi njenim predlogom, je treba upoštevati odgovore institucije na ukrep procesnega vodstva, čeprav navedena institucija ni vložila odgovora na tožbo v predpisanem roku.

Predloge za razglasitev ničnosti, ki se nanašajo na predlog za priznanje pokojninske dobe z namenom prenosa pokojninskih pravic, pridobljenih v drugem sistemu, v pokojninski sistem Evropske unije, je treba razlagati tako, da se z njimi predlaga razglasitev ničnosti končne odločbe o priznanju pokojninske dobe, če, prvič, med strankama ni sporno, da je zadevna oseba dala privolitev za nadaljevanje postopka prenosa svojih pokojninskih pravic, pridobljenih pred nastopom dela, tako da je izrazila svoje soglasje na predlogu, ki ji je bil predložen, in če je bila, drugič, ta končna odločba sprejeta pred vložitvijo tožbe pri sodišču Unije.

Če sta bili končni odločbi o priznanju pokojninske dobe, ki izhaja iz pokojninskih pravic, ki jih je tožeča stranka pridobila v dveh nacionalnih pokojninskih sistemih, sprejeti po vložitvi tožbe, zadnjenavedena ne more biti spremenjena v tožbo zoper ti končni odločbi in jo je treba šteti za nedopustno, ker je vložena zoper akta, ki ne posegata v položaj.

(Glej točke od 22 do 24.)

Napotitev na:

Splošno sodišče Evropske unije: sodbi z dne 13. oktobra 2015, Komisija/Verile in Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, točke 62, 110 in 120, in Teughels/Komisija, T‑131/14 P, EU:T:2015:778, točka 58.
Iz členov 19, tretji odstavek, in 21, prvi odstavek, Statuta Sodišča izhaja, da mora tožečo stranko zastopati oseba, ki je za to upravičena, in da je mogoče tožbo pri sodišču Unije veljavno vložiti le, če jo podpiše ta oseba. Na podlagi člena 7(1) Priloge I k Statutu Sodišča se te določbe uporabijo tudi za postopek pred Sodiščem za uslužbence. Niti Statut niti Poslovnik Sodišča za uslužbence pa ne določata nikakršne izjeme ali odstopanja od te obveznosti.

Zahteva po lastnoročnem podpisu zastopnika tožeče stranke namreč ob upoštevanju cilja pravne varnosti zagotavlja pristnost vloge in izključuje tveganje, da ta ni delo odvetnika ali svetovalca, ki je za to upravičen. S tem zadnji kot pomočnik sodišča izpolni bistveno vlogo, ki mu je zaupana s Statutom Sodišča in Poslovnikom Sodišča za uslužbence, da s svojim sodelovanjem omogoči tožeči stranki dostop do navedenega sodišča. Zato je treba to zahtevo obravnavati kot bistveno pravilo obličnosti in ga dosledno uporabljati, tako da njegovo nespoštovanje povzroči nedopustnost tožbe.

(Glej točki 19 in 20.)

Sodišče: 5. december 1996, Lopes proti Sodišču, C‑174/96 P, točka 8 in navedena sodna praksa;

Sodišče prve stopnje: 23. maj 2007, Parlament proti Eistrupu, T‑223/06 P, točke od 50 do 52.
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

(tretji senat)

z dne 18. septembra 2014

Luigi Marcuccio

proti

Evropski komisiji

„Javni uslužbenci — Invalidnost — Invalidnina — Znesek, odštet od invalidnine“

Predmet:

Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, ki se uporablja za Pogodbo ESAE v skladu z njenim členom 106a, s katero L. Marcuccio predlaga zlasti razglasitev ničnosti odločb Evropske komisije, navedenih v njegovih pokojninskih odrezkih za mesece april, maj in junij 2012 o znižanju invalidnine za 500 EUR za vsak mesec, razglasitev ničnosti odločb o zavrnitvi pritožb z dne 15. maja in 10. julija 2012 in odločbe z dne 14. avgusta 2012 ter naložitev Komisiji, da mu povrne odštete zneske, zvišane za zamudne obresti.

Odločitev:

Tožba se delno zavrže kot očitno nedopustna, delno pa zavrne kot očitno neutemeljena. L. Marcucciu se naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

Povzetek

Pritožbe uradnikov – Sodba o razglasitvi ničnosti – Učinki – Razglasitev ničnosti sodbe Sodišča za uslužbence, s katero je bila razglašena ničnost odločbe o upokojitvi uradnika in naloženo instituciji, da plača odškodnino za nastalo škodo – Povračilo neupravičeno plačanega zneska

S tem ko Splošno sodišče Unije razglasi ničnost sodbe ali sklepa Sodišča za uslužbence, čeprav je ta le delna, se razglasijo za nične tudi določbe, po katerih je zadnjenavedeno odločilo v tej sodbi ali tem sklepu.

Tako je Splošno sodišče Unije z razglasitvijo ničnosti sodbe Sodišča za uslužbence, s katero je zadnje razglasilo ničnost odločbe o upokojitvi uradnika in zadevni instituciji naložilo, da mu povrne določen znesek iz naslova odškodnine, ki je nastala zaradi navedene odločbe, odpravilo pravno podlago, na kateri je temeljila terjatev uradnika do institucije.

V teh okoliščinah mora uradnik ugoditi zahtevi institucije, da se ji povrne neupravičeno izplačan znesek.

(Glej točke od 27 do 30.)

Napotitev na:

Splošno sodišče Evropske unije: sodba Komisija/Marcuccio, T‑20/09 P, EU:T:2011:257, točka 2;

Sodišče za uslužbence: sodba De Nicola/EIB, F‑63/12, točka 24.
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Sodni postopek – Stroški – Naložitev stroškov – Upoštevanje zahtev pravičnosti – Naložitev stroškov stranki, ki je uspela

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člena 87(2) in 88)

2. Uradniki – Natečaj – Obvestilo o natečaju – Uvedba pravice kandidatov do ponovnega preizkusa njihove uspešnosti – Neupoštevanje te pravice s strani Evropskega urada za izbor osebja (EPSO) – Nepravilno ravnanje organa, zaradi katerega nastane odgovornost uprave

(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(1))

3. Postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Dopolnitev vloge – Zahteva za predložitev skrajšane različice – Vložitev vloge, enake izvirniku, sestavljene v manjši pisavi – Nedopustnost

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 36)

1. V skladu s členom 87(2) Poslovnika lahko Sodišče za uslužbence, če to zahteva pravičnost, odloči, da se neuspeli stranki naloži le delno plačilo stroškov ali da se ji plačilo stroškov ne naloži. Poleg tega se lahko v skladu s členom 88 Poslovnika stranki, čeprav je uspela, naloži delno ali celotno plačilo stroškov, če se to zdi upravičeno zaradi njenega ravnanja, tudi pred vložitvijo tožbe. V zvezi s tem se lahko naložitev stroškov instituciji upraviči z njeno nezadostno skrbnostjo v predhodnem postopku.

(Glej točki 32 in 34.)

Napotitev na:

Sodišče za uslužbence: 5. julij 2011, Coedo Suárez proti Svetu, F‑73/10, točka 48.

2. Kadar je v obvestilu o natečaju kandidatu na javnem natečaju priznana posebna pravica do vložitve zahteve za ponovni preizkus njegove uspešnosti, če meni, da Evropski urad za izbor osebja (EPSO) ni upošteval določb, ki urejajo natečajni postopek, ali da natečajna komisija ni upoštevala določb, ki urejajo njeno delo, ima kandidat pravico prejeti odgovor, ki ga mora EPSO pripraviti čim prej. Namen te pravice je predvsem zagotoviti neizključitev primernega kandidata in v kar največji meri preprečiti nepotrebne pritožbe in tožbe kandidatov, katerih izključitev iz natečaja se po ponovnem preizkusu izkaže za popolnoma upravičeno.

Strogo upoštevanje posebne pravice s strani EPSO je izraz dolžnosti, ki izhajajo iz načela dobrega upravljanja v skladu s členom 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Nespoštovanje posebne pravice kandidata, da natečajna komisija ponovno preizkusi njegovo uspešnost, s strani EPSO lahko pomeni nepravilno ravnanje organa, zaradi katerega ima kandidat, če je to primerno, pravico do odškodnine.

(Glej točki 36 in 37.)

Napotitev na:

Sodišče za uslužbence: 18. september 2012, Cuallado Martorell proti Komisiji, F‑96/09, točki 47 in 48.

3. Izpolnitev zahteve za dopolnitev vloge z vložitvijo vloge, enake izvirniku, vendar sestavljene v manjši pisavi, na podlagi zahteve za predložitev skrajšane različice ni le očitno v nasprotju z duhom točke 8 Praktičnih navodil strankam, ampak Sodišču za uslužbence nalaga nepotrebno delovno breme, ker mora obravnavati drugo različico vloge, ki je povsem enaka prvi.

(Glej točko 38.)
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE (prvi senat)

z dne 25. novembra 2014

Nicolaos Loukakis in drugi

proti

Evropskemu parlamentu

„Javni uslužbenci — Postopek — Odmera stroškov“

Predmet:

Predlog za odmero stroškov, ki so ga N. Loukakis in 18 drugih tožečih strank vložili na podlagi člena 92(1) tedaj veljavnega Poslovnika po izdaji sodbe Loukakis in drugi/Parlament (F-82/11, EU:F:2013:139).

Odločitev:

Skupni znesek stroškov, ki jih mora Evropski parlament povrniti N. Loukakisu in 18 drugim tožečim strankam, katerih imena so navedena v prilogi, iz naslova stroškov, ki se lahko povrnejo v zadevi F-82/11, znaša 20.097 EUR.

Povzetek

Sodni postopek – Stroški – Odmera – Stroški, ki se lahko povrnejo – Pojem – Nujni izdatki, ki so jih priglasile stranke – Nujnost storitev odvetnika, o kateri je mogoče sklepati na podlagi opravljenih dejanj v okviru postopka pred Sodiščem za uslužbence (Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 91(b)) Sodni postopek – Stroški – Odmera – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati – Pomoč istega odvetnika v predhodnem postopku, ki je upošteven za spor – Skrajšanje časa potrebnih priprav na sodni postopek – Obseg dela svetovalca – Razmerje z obsegom vlog – Neobstoj (Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 91(b))