SL Uradni list Evropske unije C 143/32

Tožba, vložena 7. aprila 2006 — Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening in drugi proti Svetu

(Zadeva T-115/06)

(2006/C 143/65)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening (Oslo, Norveška), Norske Sjømatbedrifters Landsforening (Trondheim, Norveška), Salmar Farming AS (Frøya, Norveška), Hydroteck AS (Kristiansund, Norveška), Hallvard Lerøy AS (Bergen, Norveška), Lerøy Midnor AS (Hestvika, Norveška) (zastopnika: B. Servais in T.S. Paulsen, lawyers)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Tožeče stranke predlagajo Sodišču prve stopnje, naj:

— razveljavi Uredbo Sveta (ES) št. 85/2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz lososa s poreklom iz Norveške; in

— Svetu naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke, ki so norveški proizvajalci lososa, kmetje in izvozniki ali predstavniki takih podjetij, predlagajo razveljavitev Uredbe Sveta (ES) št. 85/2006 z dne 17. januarja 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz gojenega lososa s poreklom iz Norveške (1) („izpodbijana uredba“), ker menijo, da Uredba krši več členov Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (2) („osnovna uredba“).

Službe Komisije so v postopku sprejetja izpodbijane uredbe soglašale s spremembo ukrepov iz carin na minimalne uvozne cene. To je potrdila izpodbijana uredba.

Tožeče stranke v utemeljitvi tožbe zatrjujejo, da vzorec norveških ribogojcev/izvoznikov, ki je omejen na proizvajalce izvoznike in ne zajema kmetov neizvoznikov in izvoznikov neproizvajalcev, ni bil reprezentativen za strukturo norveške industrije lososa in ni bil v skladu s prejšnjimi odločitvami o vzorcih norveškega trga lososa.

Poleg tega tožeče stranke zatrjujejo, da tožena stranka ni uporabila pravila nižje dajatve, določenega v členu 9(4) osnovne uredbe. Tožeče stranke menijo, da je tehtana povprečna stopnja dampinga nižja od tehtane povprečne stopnje škode, zato bi morali biti minimalna uvozna cena in fiksna carinska stopnja določeni na podlagi tehtane povprečne stopnje dampinga in ne na podlagi tehtane povprečne stopnje škode. V zvezi z izračunom nedampinške minimalne uvozne cene tožeče stranke dalje zatrjujejo, da je uporaba triletnega menjalnega tečaja za pretvorbo iz NOK v EUR v času preiskave, namesto povprečnega menjalnega tečaja umetno povišala nedampinško minimalno uvozno ceno.

Tožeče stranke poleg tega trdijo, da minimalna uvozna cena za lososove filete ni temeljila na reprezentativnih podatkih, in da je bila določena s kršitvijo členov 3(5) in 20 osnovne uredbe in kršitvijo načel dobrega upravljanja, zaupanja v pravo ter pravic obrambe.

Končno, tožeče stranke menijo, da je ocena škode in njenih vzrokov napačna. Prvič, pri oceni škode se je tožena stranka oprla na skupni uvoz kot „dampinški uvoz“, ne da bi upoštevala dejstvo, da pri eni družbi damping ni bil ugotovljen. Drugič, glede na to, da imajo vsi vzorčeni proizvajalci Skupnosti sedež v Združenem Kraljestvu, je očitno znižanje cen v industriji Skupnosti povzročila pretvorba GBP v EUR in ne uvoz. Tretjič, tožena stranka ni zadostno raziskala morebitnega vpliva rasti proizvodnih stroškov v Skupnosti na položaj industrije Skupnosti.

(1) UL 2006, L 15, str. 1.

(2) UL 1996, L 56, str. 1.