SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE

JULIANE KOKOTT,

predstavljeni 28. oktobra 2004( )

Zadeva C-225/02

Rosa García Blanco

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social n˚ 3 iz Orense (Španija))

„Zakonsko predpisana starostna pokojnina – Čakalna doba – Seštevanje tujih in domačih zavarovalnih dob – Zavarovalne dobe, ki povzročijo le povečanje pravic, ne pa pridobitev pravic – Upoštevanje dob prejemanja posebnega nadomestila za primer brezposelnosti za brezposelne, starejše od dvainpetdeset let – Smiselnost predloga za sprejetje predhodne odločbe“

I – Uvod

1. Tožeča stranka v glavnem postopku, R. García Blanco, je v preteklosti v Španiji prejemala posebno obliko nadomestila za primer brezposelnosti. Med tem časom je državni zavod za delo v njenem imenu plačeval prispevke za obvezno pokojninsko zavarovanje. Po dopolnitvi 65. leta starosti je R. García Blanco vložila zahtevek za zakonsko predpisano starostno pokojnino. V glavnem postopku je bilo sporno, ali je prispevke za pokojninsko zavarovanje, plačane med prejemanjem posebnega nadomestila za primer brezposelnosti, mogoče upoštevati pri izračunu čakalne dobe za zakonsko predpisano starostno pokojnino oziroma ali ob morebitnem njihovem neupoštevanju obstaja diskriminacija delavcev migrantov zaradi njihovega državljanstva.

2. V tej povezavi je Juzgado de lo Social n˚ 3 iz Orense (v nadaljevanju tudi: predložitveno sodišče) Sodišču postavilo dve vprašanji o razlagi Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (v nadaljevanju: Uredba št. 1408/71)( ). Vsebinsko se ti vprašanji ujemata z vprašanji v zadevi C-306/03 (Salgado Alonso)( ).

3. R. García Blanco je bila zakonsko določena starostna pokojnina, odobrena med postopkom pred Sodiščem, zato se zdaj postavlja vprašanje o smiselnosti predloga za sprejetje predhodne odločbe.

II – Pravni okvir

A – Zakonodaja Skupnosti

4. Pravni okvir tega primera je opredeljen z Uredbo št. 1408/71. Člen 1(r) te uredbe opredeljuje izraz „zavarovalne dobe“ kot

„dobe plačevanja prispevkov ali dobe zaposlitve ali samozaposlitve, kot so opredeljene ali priznane kot zavarovalne dobe po zakonodaji, po kateri so bile dopolnjene ali se štejejo za dopolnjene, ter vsa obdobja, ki so obravnavana kot taka, če jih imenovana zakonodaja obravnava kot enakovredna zavarovalnim dobam“.

5. Člen 3(1) Uredbe št. 1408/71 določa:

„Ob upoštevanju posebnih določb te uredbe imajo osebe s stalnim prebivališčem na ozemlju ene od držav članic, za katere se uporablja ta uredba, enake pravice in obveznosti po zakonodaji vsake države članice, kot državljani te države članice.“

6. Člen 45(1) Uredbe št. 1408/71 glede upoštevanja zavarovalnih dob in dob prebivanja določa naslednje:

„Kadar zakonodaja države članice v sistemu, ki ni posebni sistem v smislu odstavkov 2 in 3, pogojuje pridobitev, ohranitev ali ponovno pridobitev pravice do dajatev z dopolnitvijo zavarovalnih dob ali dob prebivanja, pristojni nosilec te države članice po potrebi upošteva tudi zavarovalne dobe ali dobe prebivanja, dopolnjene po zakonodaji druge države članice v splošnem ali v posebnem sistemu ali v sistemu za zaposlene ali za samozaposlene osebe. V ta namen upošteva te dobe, kot če bi bile dopolnjene po zakonodaji, ki jo uporablja“.

7. Člen 46(2) Uredbe št. 1408/71 določa:

„Kadar so pogoji, ki jih zahteva zakonodaja države članice za upravičenost do dajatev, izpolnjeni šele z uporabo člena 45 in/ali člena 40(3), se uporabljajo naslednja pravila:

pristojni nosilec izračuna teoretični znesek dajatve, ki bi jo oseba lahko zahtevala, kakor da bi bile vse zavarovalne dobe in/ali dobe prebivanja, dopolnjene po zakonodaji držav članic, ki so za osebo veljale, dopolnjene v tej državi in po zakonodaji, ki jo uporablja na dan dodelitve dajatve. Če po tej zakonodaji znesek dajatve ni odvisen od trajanja dopolnjenih dob, se ta znesek obravnava kot teoretični znesek iz tega odstavka;

pristojni nosilec nato določi dejanski znesek dajatve na podlagi teoretičnega zneska iz prejšnjega pododstavka v sorazmerju med trajanjem zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih pred nastopom zavarovalnega primera po zakonodaji, ki jo uporablja, in med skupnim trajanjem zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih po zakonodajah vseh držav članic pred nastopom zavarovalnega primera.“

8. Člen 48 Uredbe št. 1408/71 glede zavarovalnih dob in dob prebivanja, krajših od enega leta, določa naslednje:

„1. Ne glede na člen 46(2) nosilcu v državi članici ni treba dodeliti dajatev za dobe, dopolnjene po zakonodaji, ki jo uporablja, in ki se upoštevajo pri nastopu zavarovalnega primera, če:

trajanje omenjene dobe ne znaša niti eno leto,

in

se ob upoštevanju samo te dobe po določbah te zakonodaje ne more pridobiti pravica do dajatev.“

2. Pristojni nosilec vsake druge države članice pri uporabi člena 46(2) – razen pododstavka b – upošteva dobe, navedene v odstavku 1.

3. Če uporaba odstavka 1 vodi k razrešitvi obvez vseh nosilcev v zadevnih državah članicah, se dajatve dodelijo izključno po zakonodaji zadnje od držav, katere pogoji so izpolnjeni; pri tem veljajo vse dopolnjene in v skladu s členi 45(1) do 45(4) prištete dobe zavarovanj in prebivanja kot dopolnjene po zakonodaji te države članice.“

B – Nacionalna zakonodaja

9. Člen 161(1)(b) nove različice splošnega španskega zakona o socialni varnosti (Texto Refundido de la Ley General de la Seguridad Social( ), v nadaljevanju: TRLGSS) upravičenost do starostne pokojnine pogojuje z dopolnitvijo dveh čakalnih dob:

– splošna doba plačevanja prispevkov, to je najmanj petnajst let

in

– posebna doba dveh let plačevanja prispevkov v zadnjih petnajstih letih neposredno pred pojavom dejstva, na podlagi katerega je nastala pravica do dajatve.

10. V skladu s členom 215(1.3) TRLGSS se pred doseženim zakonsko predpisanim pogojem starosti brezposelnim, ki so dopolnili 52 let, dodeli posebna oblika nadomestila za primer brezposelnosti (subsidio por desempleo, v nadaljevanju: posebno nadomestilo za primer brezposelnosti). Eden od pogojev je, da osebe, na katere se podatki nanašajo, lahko dokažejo, da so najmanj šest let plačevale prispevke za zavarovanje za primer brezposelnosti, in ki za pridobitev pokojnine na podlagi plačevanja prispevkov izpolnjujejo vse pogoje razen pogoja starosti.

11. V skladu s členom 218(2) TRLGSS mora nosilec obveznega zavarovanja za primer brezposelnosti (Organismo Gestordel Seguro de Desempleo) poleg izplačevanja posebnega nadomestila za primer brezposelnosti prejemniku v njegovem imenu plačevati tudi prispevke za obvezno starostno pokojnino v sistem socialne varnosti, in sicer za vsak koledarski mesec, v katerem je prejemnik upravičen do nadomestila.

12. Učinek pokojninskih prispevkov, plačanih za prejemnika posebnega nadomestila za primer brezposelnosti, je omejen v osemindvajseti dodatni določbi TRLGSS( ):

„V skladu z določbami člena 218(2) TRLGSS bodo prispevki, ki jih nakazuje nosilec zavarovanja na podlagi pokojninskega zavarovanja, upoštevani za izračun višine osnove pokojnine in deleža, ki se na to nanaša. Za izkaz minimalne dobe plačevanja prispevkov, ki jo zahteva člen 161(1)(b) tega zakona, se v nobenem primeru ni mogoče sklicevati na veljavnost in pravne učinke teh prispevkov, vendar pa mora, v skladu s členom 215(1), točka 3, zavarovanec minimalno obdobje izkazati, ko zaprosi za prejemanje nadomestila [za primer brezposelnosti], namenjenega [brezposelnim], starejšim od 52 let.“

13. Vendar pa se v upravni praksi v zvezi s členom 48(1) Uredbe št. 1408/71 upoštevajo prispevki, ki jih v imenu prejemnika posebnega nadomestila za primer brezposelnosti v pokojninsko zavarovanje plačuje INEM; to je razvidno iz skupnega administrativnega naloga INSS in INEM iz leta 1999( ).

III – Dejstva in postopek

Ozadje

14. R. García Blanco, rojena 9. oktobra 1935 in umrla 14. maja 2002( ), je bila zaposlena v Nemčiji med letoma 1966 in 1984. 209 mesecev (več kot 17 let) je plačevala prispevke v nemško obvezno pokojninsko zavarovanje.

15. Od 1. junija 1984 do 2. decembra 1984 je R. García Blanco v Španiji na podlagi nemško-španskega sporazuma prejemala prispevne dajatve iz obveznega zavarovanja za primer brezposelnosti, ki so ji bile dodeljene s strani državnega zavoda za delo (Instituto Nacional de Empleo, v nadaljevanju: INEM). Med tem časom je INEM zanjo plačeval prispevke vsem oddelkom obveznega španskega socialnega zavarovanja (skupaj z obveznim pokojninskim zavarovanjem), ker pomeni, da doba plačevanja prispevkov znaša 185 dni (okoli 6 mesecev).

16. Od leta 1989 je R. García Blanco prejemala posebno nadomestilo za primer brezposelnosti za delavce, starejše od 52 let. V zvezi s tem je INEM zanjo v obdobju 4080 dni (dobrih 11 let) plačeval prispevke v obvezno špansko pokojninsko zavarovanje v skladu s členom 218(2) TRLGSS.

17. Iz spisa izhaja, da je R. García Blanco od 1. decembra 1989 oziroma po smrti svoje matere, s katero je živela, prejemala družinsko pokojnino.

Zahtevek za zakonsko predpisano starostno pokojnino

18. Po dopolnitvi 65. leta starosti leta 2000 je R. García Blanco pri španskem socialnem zavarovanju zaprosila za zakonsko predpisano starostno pokojnino. Z odločbo z dne 27. aprila 2001 je španski nacionalni inštitut za socialno varnost (Instituto Nacional de Seguridad Social, v nadaljevanju: INSS) zahtevek zavrnil. Za utemeljitev je INSS navedel, da R. García Blanco v Španiji ni dopolnila minimalne dobe plačevanja prispevkov za pridobitev pravice do pokojnine. V skladu z osemindvajseto dodatno določbo TRLGSS dobe 4080 dni, med katero je INEM plačeval prispevke v imenu R. Garcíe Blanco kot prejemnice posebnega nadomestila za primer brezposelnosti, ni mogoče upoštevati. Preostale dobe 185 dni, med katero so bili zanjo kot prejemnico prispevnih dajatev iz obveznega zavarovanja za primer brezposelnosti v Španiji plačani prispevki za socialno varnost, ni mogoče več upoštevati v skladu s členom 48(1) Uredbe št. 1408/71, saj je bilo njeno trajanje krajše od enega leta.

19. R. García Blanco je pri predložitvenem sodišču zaprosila za pravno varstvo proti tej zavrnitvi. Vložila je tožbo proti INSS kot tudi proti Tesoria General de la Seguridad Social (v nadaljevanju: TGSS) in trdila, da je v njeno korist treba upoštevati ne le njeno prvotno dobo plačevanja prispevkov za pokojnino v Španiji, ki znaša 185 dni, temveč tudi s strani INEM plačane prispevke v obvezno pokojninsko zavarovanje v času, ko je prejemala posebno nadomestilo za primer brezposelnosti; v tem primeru bi v Španiji dosegla skupno 4265 dni plačevanja prispevkov (dobrih enajst let in osem mesecev).

Predlog za sprejetje predhodne odločbe

20. Z odredbo z dne 30. marca 2002 je Juzgado de lo Social n˚ 3 iz Orense prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:

1. Ali člen 12 Pogodbe EU in členi od 39 do 42 Pogodbe EU (člen 6 in členi od 48 do 52 Pogodbe ES), kakor tudi člen 45 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 nasprotujejo določbi nacionalnega prava, na podlagi katere prispevkov, ki jih je v imenu določenega delavca nakazoval nosilec zavarovanja za primer brezposelnosti iz naslova pokojninskega zavarovanja za obdobje, v katerem je ta prejemal določena nadomestila za primer brezposelnosti, ni mogoče upoštevati pri izračunu različnih čakalnih dob, določenih z nacionalno zakonodajo, in za pridobitev pravice do starostne pokojnine, ko zaradi dolgotrajne brezposelnosti, za primer katere je to nadomestilo namenjeno, delavec dejansko ne more izkazati drugih prispevkov iz sistema pokojninskega zavarovanja, razen tistih, ki po zakonu niso dopustni, tako da na podlagi te nacionalne zakonodaje ugodnosti nacionalne pokojnine ne morejo pridobiti le delavci, ki so izvrševali pravico do prostega gibanja, čeprav morajo te čakalne dobe šteti za dopolnjene v skladu s členom 45 navedene uredbe?

2. Ali člen 12 Pogodbe EU in členi od 39 do 42 Pogodbe EU (člen 6 in členi od 48 do 52 Pogodbe ES) ter člen 48(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 nasprotujejo določbam nacionalnega prava, na podlagi katerih prispevkov, ki jih je v imenu določenega delavca nakazoval nosilec zavarovanja za primer brezposelnosti iz naslova pokojninskega zavarovanja za obdobje, v katerem je ta prejemal določena nadomestila za primer brezposelnosti, ni mogoče upoštevati pri ugotavljanju, ali skupno trajanje zavarovalnih dob ali dob prebivanja, dopolnjenih po zakonodaji te države članice, dosega eno leto, ko zaradi dolgotrajne brezposelnosti, za primer katere je to nadomestilo namenjeno, delavec dejansko ne more izkazati drugih prispevkov v sistem pokojninskega zavarovanja, razen tistih, ki so bili nakazani in plačani med obdobjem brezposelnosti, tako da na podlagi te nacionalne zakonodaje ugodnosti nacionalne pokojnine ne morejo pridobiti le delavci, ki so izvrševali pravico do prostega gibanja, čeprav v skladu s členom 48(1) navedene uredbe nacionalni nosilec zavarovanja za primer brezposelnosti ne more biti oproščen dolžnosti, priznati nacionalne dajatve?“

Postopek po predložitvi predloga za sprejetje predhodne odločbe

21. Z dopisom z dne 8. aprila 2003 je INSS obvestil Sodišče, da je bila z odločbo z dne 3. aprila 2003 R. Garcíi Blanco, ki je medtem umrla, od 10. oktobra 2000 dodeljena pokojnina, ki jo je zahtevala. Ta odločba je med drugim pozvala hčer pokojne kot dedinjo, naj izbere med to starostno pokojnino in družinsko pokojnino( ), ki ji je bila dodeljena prej, saj ti ugodnosti nista združljivi, to je ni ju mogoče izplačevati hkrati. Dolores García Blanco se je kot hči in zakonita naslednica takoj odločila za družinsko pokojnino.

22. 10. aprila 2003 je sodni tajnik Sodišča predložitveno sodišče zaprosil za pojasnilo, ali te okoliščine pomenijo umik predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je to vložilo. Z dopisom z dne 11. aprila 2003 je predložitveno sodišče odgovorilo, da ohranja svoj predlog, zlasti zato, ker je lahko odgovor Sodišča zanj koristen v drugih postopkih, ki potekajo pred nacionalnim sodiščem.

23. Z dopisoma z dne 7. julija in z dne 18. septembra 2003 je sodni tajnik Sodišča predložitveno sodišče vnovič pozval, naj sporoči, ali je spor o glavni stvari še zmeraj v teku pred njim. Sodni tajnik je tudi opozoril, da se Sodišču lahko predloži predlog za sprejetje predhodne odločbe le v okviru postopka, ki je v teku pred nacionalnim sodiščem. Predložitveno sodišče je opomnil, da lahko ista vprašanja za predhodno odločanje naslovi na Sodišče v okviru drugega spora, ki ga obravnava. V odgovoru z dne 1. oktobra 2003 je predložitveno sodišče potrdilo, da se spor o glavni stvari ni končal, predvsem v tem smislu, da dedinja pokojne ni umaknila tožbe in da toženi stranki nista formalno preklicali prvotne odločitve o zavrnitvi pokojnine, ki je bila predmet glavnega postopka.

24. V postopku pred Sodiščem so D. García Blanco, Komisija ter – skupaj – INSS in TGSS dali pisne in ustne izjave. Nemška vlada je svoje stališče o postopku podala pisno, španska vlada pa ustno.

IV – Presoja

25. Potek postopka zbuja dvome o tem, ali lahko Sodišče odgovori na vprašanja, ki so mu bila predložena v predhodno odločanje.

26. Sicer je izključno stvar nacionalnega sodišča, ki obravnava pravni spor in ki mora o njem odločati, da presodi v luči posebnosti zadeve tako nujnost predhodnega odločanja za izrek sodbe kot tudi pomembnost vprašanj, ki jih predloži Sodišču. Če predložena vprašanja zadevajo razlago prava Skupnosti, je Sodišče tisto, ki je načeloma dolžno razsoditi. Razsojanje o vprašanju, ki ga je predložilo nacionalno sodišče, lahko odkloni le v primeru, ko razlaga ali ocena veljavnosti predpisa Skupnosti, za katero je zaprosilo to sodišče, očitno ni v zvezi z dejanskim stanjem ali s predmetom glavnega postopka, če je problem hipotetičen ali če Sodišče ne razpolaga z dejanskimi in pravnimi podatki, potrebnimi za koristen odgovor na predložena vprašanja( ).

27. Vendar je Sodišče odločilo, da izjemoma lahko preišče okoliščine, v katerih se je nacionalno sodišče obrnilo nanj( ). Kajti duh sodelovanja, v katerem je treba izpeljati postopek za predhodno odločanje, zahteva, naj predložitveno sodišče upošteva nalogo Sodišča, ki je prispevati k pravosodju v državah članicah, ne pa dajati svetovalno mnenje o splošnih ali hipotetičnih vprašanjih( ).

A – Prvotna dopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe

28. Prvotno je predlog za sprejetje predhodne odločbe temeljil na dejstvu, da je R. García Blanco ob predložitvi zahteve izpolnjevala le eno od dveh čakalnih dob v skladu s členom 161(1)(b) TRLGSS: dobe zavarovanj, več kot 17 let, ki jih je dopolnila v Nemčiji in ki jih je treba prišteti v skladu s členom 45(1) Uredbe št. 1408/71, so sicer zadostovale za splošno čakalno dobo, to je 15 let. Vendar pa po predloženih podatkih R. García Blanco ne izpolnjuje posebne čakalne dobe dveh let plačevanja prispevkov v zadnjih petnajstih letih neposredno pred pojavom dejstva, na podlagi katerega je nastala pravica do dajatve. Da bi dokazala to posebno čakalno dobo, bi R. García Blanco morala uveljavljati pokojninske prispevke, ki jih je zanjo med prejemanjem posebnega nadomestila za primer brezposelnosti plačeval INEM. Temu pa nasprotuje osemindvajseta dodatna določba TRLGSS, po kateri se lahko takšna doba plačevanja prispevkov upošteva le pri izračunu višine dajatev, ne pa za pridobitev pravice do teh dajatev.

29. Ko so bila vprašanja predložena, je bilo v postopku v glavni stvari še vedno pomembno za sprejetje odločbe, ali člena 45 in 48 Uredbe 1408/71 ter členi od 39 do 42 Pogodbe EU izključujejo nacionalno določbo, kot je osemindvajseta dodatna določba TRLGSS. Posledično je bil predlog za sprejetje predhodne odločbe v tistem trenutku popolnoma dopusten.

B – Smiselnost predloga za sprejetje predhodne odločbe

30. Kot se je izkazalo v ustnem in pisnem postopku, sta se medtem zgodili dve spremembi v zvezi z dejanskim stanjem v postopku v glavni stvari: prvič, R. García Blanco je bila odobrena obvezna starostna pokojnina, za katero je zaprosila, in drugič, njena pravna naslednica se je odločila, da te starostne pokojnine – čeprav odobrene – ne bo koristila, temveč bo koristila drugo, višjo družinsko pokojnino.

31. Vsaka od teh sprememb dejanskega stanja od takrat izključuje pomembnost predloženih vprašanj za sprejetje odločbe, saj se je medtem z odobritvijo zakonsko predpisane starostne pokojnine razjasnilo, da med strankama spor glede izpolnitve čakalnih dob ne obstaja več. Poleg tega je tožeča stranka v glavnem postopku s tem, ko se je odločila za družinsko pokojnino, pokazala, da noče prejemati starostne pokojnine, za katero je bil prvotno vložen zahtevek.

32. Tudi morebitna zaostala plačila med strankama v postopku v glavni stvari niso več sporna. Na zaslišanju pred Sodiščem so tožene stranke v odgovor na pripombo zastopnika tožeče stranke potrdile, da je bila starostna pokojnina R. García Blanco odobrena z dopolnitvijo 65. leta starosti in da zato glede morebitnih zaostalih plačil ni spora.

33. Tudi če je, kot je predložitveno sodišče večkrat poudarilo, postopek v glavni stvari še vedno (formalno) v teku pred njim in predlog za sprejetje predhodne odločbe še ni bil umaknjen, so problemi prava Skupnosti, sproženi v predloženih vprašanjih, le še hipotetični. Predlog za sprejetje predhodne odločbe je odvečen.

34. Če bi do enakih pravnih vprašanj prišlo v drugih postopkih, jih lahko predložitveno sodišče uporabi kot predmet nadaljnjih predlogov za sprejetje predhodne odločbe. V zadevnem primeru odgovor na predložena vprašanja ne bi prispeval k rešitvi pravnega spora, temveč bi bil zgolj svetovalno mnenje glede prava Skupnosti, za kar pa Sodišče v postopku člena 234 Pogodbe EU ni pristojno.

C – Posledice za postopek za predhodno odločanje

35. Tako se sodišče sooča s precej neobičajnim primerom predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki je bil prvotno sicer dopusten, vendar je medtem zaradi spremenjenih dejanskih okoliščin postal odvečen.

36. Prva možnost, ki jo ima Sodišče, je, da zadevo po uradni dolžnosti črta iz registra( ). Takšno črtanje je predvideno v Poslovniku Sodišča( ), in sicer v členih 77 in 78 za primere, ko se stranki sporazumeta zunajsodno, in za prekinjene postopke. Če bi te določbe – vsaj njihove osnovne ideje – hoteli uporabiti pri zadevnem primeru, bi to v skladu s členom 103(1) Poslovnika vsekakor zahtevalo upoštevanje posebnosti postopka za predhodno odločanje, saj je ta postopek sodelovanja med Sodiščem in sodišči držav članic. Zato bi moralo predložitveno sodišče kot pobudnik predloga za sprejetje predhodne odločbe podati odstopno izjavo, primerljivo s členoma 77 in 78 Poslovnika. V obravnavanem primeru pa nacionalno sodišče Sodišču nikoli ni sporočilo, da umika predlog za sprejetje predhodne odločbe ali da je postal spor, ki poteka pred njim, nesmiseln. Nasprotno, ob večkratnih poizvedovanjih je potrdilo, da ohranja predlog. Zato črtanje zadeve iz registra, v nasprotju z okoliščinami iz členov 77 in 78 Poslovnika, nikakor ne bi bila le postopkovna posledica tega, kar je bilo prej pojasnjeno Sodišču.

37. Druga možnost je, da Sodišče predlog za sprejetje predhodne odločbe razglasi za nedopusten oziroma se Sodišče razglasi za nepristojno. Ta rešitev pa vendarle ne bi zadostila razvoju okoliščin primera, saj sta bili vprašanji predloženi Sodišču. Predloženi vprašanji nista bili nedopustni od samega začetka, temveč sta postali neutemeljeni šele po predložitvi predloga za sprejetje predhodne odločbe. To bi moralo biti izraženo v odločbi Sodišča.

38. Spričo tega menim, da ima prednost tretja rešitev. Sodišče bi moralo razsoditi, da na predlog za sprejetje predhodne odločbe ni treba odgovoriti. Tako je Sodišče postopalo v zadevi Djabali( ), ki izkazuje jasne podobnosti z dejstvi v postopku v glavni stvari. Tudi v tem primeru je tožeči stranki pristojni državni organ najprej zavrnil socialno ugodnost in ji jo nato – po vložitvi tožbe in predlogu za sprejetje predhodne odločbe zadevnega nacionalnega sodišča – odobril.

39. S tem, ko razsodi, da na predložena vprašanja za predhodno odločanje ni treba odgovoriti, Sodišče nakaže, da predloženi vprašanji nista bili nedopustni že od začetka, da pa zaradi razvoja dogodkov med postopkom Sodišče nima več pristojnosti, da bi odgovorilo nanju.

V – Predlog

40. V luči zgoraj napisanega Sodišču predlagam, naj na vprašanji, ki ju je v predhodno odločanje predložilo Juzgado de lo Social n˚ 3 iz Orense, razsodi:

„Na predlog za sprejetje predhodne odločbe ni treba odgovoriti.“