SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:F:2011 :8 1SKLEP SODIŠČA ZA U SLUŽBENCE
(prvi senat)
z dne 4. februarja 2011
Zadeva F-54/10
Luc Ver heyden
proti
E v ropski komisiji
„Javni uslužbenci — Uradniki — Odločba Evropskega urada z a boj proti goljufijam (O LAF) 
o predložitvi podatkov o fizičnih osebah italijanskim sodnim organom — Učinki sodbe za tretje 
osebe — Načelo enakega obravnavanja“
Predmet:Tožba, vložena na podlagi člena 270 PD EU, ki s e uporablja za Pogodbo ESAE v skladu 
z njenim členom 106a, s katero L. Verheyden predlaga zlasti razglasitev n ičnosti odločbe 
Komisije o neizplačilu odškodnine v znesku 3 000  EUR, enake tisti, za ka tero je Sodišče 
za uslužbence Komisiji naložilo, da j o m ora izplačati vsaki tožeči stranki v zadevah, 
v katerih je bila izdana njegova sodba z dne 28. aprila 2009 v zadevi Violetti in dr ugi 
proti Komisiji (F-5/05 in F-7/05).
Odločitev:Tožba se zavrne ko t očitno n eutemeljena. Tožeča stranka no si vse stroške.
Pov zetek
1. Postopek — Vsebinska preučitev pred p reučitvijo dopustnosti — Dopustnost
2. Uradniki — Enako o bravnavanje — Različno obravnavanje naslovnikov podobnih posamičnih 
odločb, ker so nekateri tožbo zoper te odločbe vložili uspešno in drugi ne — Neobstoj diskriminacije
3. Uradniki — Dolžnost skrbnega ravnanja uprave — Načelo dobrega upravljanja — Obseg — 
Sodni nadzor — Meje
1. Sodišče Unije lahko p resoja, ali je treba tožbo v interesu učinkovitega izvajanja sodne oblasti 
vsekakor zavrniti zaradi n eutemeljenosti, ne da b i bilo treba odločati o njeni dopustnosti.
(Glej točko 31.)
Napotitev n a:
Sodišče: 26. februar 2002 , Svet proti Bohringerju, C-23/00 P, točki 51 in 52.
2 ECLI:EU:F:2011 :8POVZETEK–ZADEVAF-54/10
VERHEYDEN PR OTIKOMISIJI
2. Naslovnike ve č podobnih posamičnih odločb, sprejetih v skupnem p ostopku, je mogoče obravnavati 
različno, ker so sodno ra zglasitev n ičnosti dosegli samo nekateri me d njimi, drugi pa tožbe na 
pristojnih sodiščih niso vložili uspešno.
Tako s e položaj uradnika, čigar tožba je bila zavržena zaradi n edopustnosti, objektivno ra zlikuje od 
položaja drugih uradnikov, ki s o vložili tožbe v rokih za tožbo, s čimer jim je bilo priznano, da j e bila 
zoper njih storjena napaka in so lahko v teh okoliščinah dosegli, da j e Sodišče za uslužbence instituciji 
naložilo obveznosti. Zato institucija s tem, da z adevni stranki ni dodelila enakega zneska ko t drugim 
uradnikom, ni očitno kr šila načela enakega obravnavanja.
(Glej točki 34 in 35.)
Napotitev n a:
Sodišče: 14. september 1999 , Komisija proti AssiDomän Kraft Products in dr ugim, C-310/97 P, točke o d 49 d o 71.
3. Uprava mora n a podlagi načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja pri odločanju 
o položaju uradnika u poštevati vse okoliščine, ki b i lahko vp livale na njeno o dločitev, in pri tem 
upoštevati ne samo interes službe, ampak tudi interes zadevnega uslužbenca. Institucije lahko 
v posebni skrbi za svoje uslužbence ko risti na podlagi sodnih odločb, ugodnih za dr uge uradnike, 
razširijo na uradnike, ki p osamičnih odločb, ki s o jih zadevale, niso izpodbijali v rokih.
Vendar s e mora nadzor sodišča Unije ob upoštevanju obsega diskrecijske p ravice, ki j o imajo institucije 
pri oceni interesa službe, omejiti na vp rašanje, ali se je zadevna institucija držala razumnih omejitev in 
diskrecijske p ravice ni uporabila očitno n apačno.
(Glej točki 36 in 37.)
Napotitev n a:
Sodišče: 4. februar 1987 , Maurissen proti Računskem u sodišču, 417 /85, točka 12; 11. januar 2001 , Gevaert proti 
Komisiji, C-389/98 P, točke 44, 45 in 56;
Sodišče prve stopnje: 15. september 1998 , Haas in dr ugi proti Komisiji, T-3/96, točka 53; 16. marec 2004 , Afari p rot 
ECB, T -11/03, točka 42.