Zadeva T‑827/16

QB

proti

Evropski centralni banki

„Javni uslužbenci – Osebje ECB – Ocenjevalno obdobje – Karierno ocenjevalno poročilo (2015) – Možnost spremstva sindikalnega zastopnika pri letnem razgovoru o delu – Kršitev pravil o objektivnosti in nepristranskosti ocenjevalca – Plača – Odločba o zavrnitvi upravičenosti do povišanja plače – Dopustnost dokazov – Elektronsko dopisovanje med članom osebja in njegovim ‚coachem‘ po službeni elektronski pošti – Odgovornost“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 8. novembra 2018

(Protokol o Statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, člen 36(2); Statut Sodišča, člen 50a; Kadrovski predpisi, člena 90 in 91; Pogoji za zaposlitev v Evropski centralni banki, člen 42)

Uradniki – Uslužbenci Evropske centralne banke – Ocenjevanje – Ocenjevalno poročilo – Priprava – Obstoj nestrinjanj med uslužbencem in njegovim nadrejenim – Neobstoj vpliva na sposobnost zadnjenavedenega, da presoja uspešnost zadevne osebe – Meje – Izkazovanje pomanjkanja nepristranskosti drugega ocenjevalca – Posledice – Razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila in odločbe o letni reviziji plač in dodatkov

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 37 in 38.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 42.)

Iz besedila Priročnika za ocenjevanje v Evropski centralni banki izhaja, da naj bi se na letnem razgovoru o delu načeloma sestala le ocenjevana oseba in ocenjevalec. Čeprav naj bi bil v zvezi s tem razgovor praviloma dvostranski, ni izključeno, da se ga lahko udeleži tretja oseba. Toda to nikakor ne pomeni, da bi bila dopustna navzočnost sindikalnega zastopnika. Primeri, v katerih imajo člani osebja možnost, da jim pomaga sindikalni zastopnik, so namreč omejeni na nekatere posebne določbe notranjih pravil banke, ki se vse nanašajo na konfliktne položaje. (Glej točki 44 in 45.)

Ocenjevalnega poročila uslužbenca Evropske centralne banke ni mogoče dokončno sprejeti, ne da bi bila zadevnemu uslužbencu dana možnost, da je učinkovito zaslišan, in da nepravilnost postopka v zvezi s pripravo ocenjevalnega poročila zaradi opustitve razgovora z uslužbencem prav tako pomeni kršitev pravice do izjave. Brez neposredne izmenjave mnenj med ocenjevalcem in ocenjevano osebo ocena namreč ne more v celoti izpolniti svoje funkcije kot orodje za upravljanje človeških virov in instrument za spremljanje poklicnega razvoja zadevne osebe. Tako se uslužbenec – da bi v zvezi s tem izpodbijal pravilnost ocenjevalnega poročila ali ocenjevalnega postopka – ne more sklicevati na to, da se tega razgovora ni udeležil, ker naj bi se ga bal, zaradi svojih napetih odnosov z ocenjevalcem, niti na položaj, ki ga je sam ustvaril. (Glej točke 47, 48 in 51.)

V okviru prošnje za umik dokumentov iz spisa v zadevi, predloženi sodišču Unije, niti morebitni zaupni značaj zadevnih dokumentov niti dejstvo, da so bili ti dokumenti morda pridobljeni nezakonito, načeloma ne moreta preprečiti, da bi jih obdržali v spisu. Na eni strani namreč ne obstaja določba, ki bi izrecno določala, da se ne bi smeli upoštevati nezakonito pridobljeni dokazi, na primer ob kršitvi temeljnih pravic. Na drugi strani ni izključeno, da se v nekaterih primerih ti notranji dokumenti lahko zakonito pojavijo v spisu neke zadeve. Kar zadeva tehtanje interesov, ki jih je treba varovati, je treba upoštevati dokazno vrednost spornih dokumentov, katerih pristnost ni bila izpodbijana, pogoje njihove pridobitve in interno, zaupno ali osebno naravo teh dokumentov. Zato so elektronski dopisi, ki jih je tožeča stranka pridobila v okoliščinah, ki niso bile dokazane – pri čemer pa ni dokazano, da bi si tožeča stranka te dopise nezakonito prilastila sama – in ki pomenijo notranjo ter osebno in zaupno izmenjavo dopisov med ocenjevalcem tožeče stranke in tretjimi osebami (soprogom in poklicnim coachem), ki se nanaša zgolj na službene skrbi, dopustni, ker lahko ti dokumenti dokazujejo dejstva, ki jih očita tožeča stranka in ki so potrebni za preučitev zakonitosti ocenjevalnega poročila, ki ga ta izpodbija. (Glej točke 63, 65, 67, 68, 71, 73, 77, 80 in 82.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 93.)

V okviru priprave ocenjevalnega poročila uslužbenca Evropske centralne banke je zgolj vpletenost nadrejenih v službene dejavnosti članov osebja pod njihovim vodstvom take narave, da jim dovoljuje dati najustreznejšo mogočo presojo glede dejavnosti oseb, ki opravljajo delo po njihovih navodilih. Če bi se sprejel argument, da niti vodja enote niti noben član hierarhije službe, v kateri je zaposlen član osebja, ne bi mogel sodelovati v ocenjevalnem postopku, bi to privedlo do tega, da ne bi bila zagotovljena ustrezna presoja dela, ki ga opravlja član osebja, in njegovega vedenja v službi. (Glej točko 95.)

Na področju ocenjevanja uslužbencev Evropske centralne banke obstoj razhajanj med ocenjevano osebo in ocenjevalcem ter določena ogorčenost slednjega kot taka ne pomenita, da ocenjevalec ni več sposoben objektivno presoditi uspešnost zadevne osebe. V teh okoliščinah se niti negativne presoje, vsebovane v spornem ocenjevalnem poročilu, kot take ne morejo šteti za indice glede tega, da bi bilo navedeno poročilo pripravljeno pristransko in neobjektivno. Če pa gre za dokumente, ki pomenijo dovolj natančne, objektivne in skladne indice za utemeljitev resničnosti ali verjetnosti trditve glede pomanjkanja subjektivne nepristranskosti drugega ocenjevalca, je treba šteti, da je ocenjevalno poročilo nezakonito, kar lahko upraviči razglasitev njegove ničnosti. Te ugotovitve ne izpodbije argument, da čeprav je lahko odnos drugega ocenjevalca pomenil težavo – quod non – njegovo posredovanje ni vplivalo na splošno oceno zadevnega uslužbenca, saj naj bi drugi ocenjevalec samo potrdil očitke, ki jih je navedel prvi ocenjevalec. V zvezi s tem nepristranskost zadnjenavedenega ne more preprečiti ugotovitve, da druga ocena ni zakonita zaradi pristranskosti drugega ocenjevalca, saj lahko ravnanje enega samega ocenjevalca povzroči nezakonitost celotnega ocenjevalnega poročila. Ocena drugega ocenjevalca, ki je nadrejen prvemu ocenjevalcu, v ocenjevalnem postopku, ki ga je uvedla Evropska centralna banka, namreč pomeni jamstvo za zadevnega člana osebja, ki mora imeti možnost, da se lahko zanese na izkušnje in nepristranskost te nadrejene odgovorne osebe. V skladu s Priročnikom za ocenjevanje v banki je vloga drugega ocenjevalca ta, da dopolni oceno prvega ocenjevalca, pregleda ocene prvih ocenjevalcev, da bi zagotovil pošteno in enakopravno obravnavo v oddelku, ter posreduje v primeru resnega nesoglasja med prvim ocenjevalcem in ocenjevano osebo. Poleg tega je treba glede na posredno povezavo, ugotovljeno na podlagi smernic banke v zvezi z letno revizijo plač in dodatkov (ASBR), med pripravo ocene in izvedbo ASBR, ki imata sicer različne cilje, vendar morata biti notranje skladna, razglasiti tudi ničnost odločbe ASBR zadevnega uslužbenca. (Glej točke 98, 99, 106, 108 in 112.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 117 in 118.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 119 in 120.)