SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE



(prvi senat)

z dne 28. junija 2011

Zadeva F-49/10

Carlo De Nicola

proti

Evropski investicijski banki

„Javni uslužbenci – Osebje Evropske investicijske banke – Zdravstveno zavarovanje – Zavrnitev prevzema stroškov zdravljenja – Predlog za določitev neodvisnega zdravnika – Razumni rok“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU in člena 41 Poslovnika Evropske investicijske banke, s katero C. De Nicola predlaga zlasti, po eni strani, razglasitev ničnosti odločbe z dne 7. maja 2010, s katero je direktor kadrovske službe Evropske investicijske banke (v nadaljevanju: Banka) kot nedopusten zavrgel njegov predlog, ki ga je vložil na podlagi člena 41 Poslovnika Banke, za začetek spravnega postopka, da bi se povrnili nekateri stroški zdravljenja, in, po drugi strani, naložitev Banki, naj mu za navedene stroške povrne znesek 3000 EUR, skupaj z obrestmi.

Odločitev: Tožba se zavrne. Vsaka stranka nosi svoje stroške.

Povzetek

1. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Pravno sredstvo – Tožba zoper odločbo odbora Banke za pritožbe – Dopustnost – Izjema – Odločba, ki ni ponovna preučitev odločitve v zvezi s pritožbo

(Poslovnik Evropske investicijske banke, člen 41)

2. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Pravno sredstvo – Razlogi – Razlog v zvezi z nespoštovanjem postopka s področja zdravstvenega zavarovanja – Neupošteven razlog v zvezi s tožbo za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi začetka postopka

(Poslovnik Evropske investicijske banke, člen 35)

3. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Pravno sredstvo – Rok za vložitev predloga za začetek postopka izpodbijanja – Uporaba členov 90 in 91 Kadrovskih predpisov po analogiji

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91; Poslovnik Evropske investicijske banke, člena 35 in 41)

4. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Pravice in obveznosti – Obveznost Banke, da v aktih, ki posegajo v položaj, navede pravna sredstva, ki so na voljo naslovnikom, in roke – Neobstoj – Kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja in načela dobrega upravljanja – Neobstoj

1. Učinek vložitve predlogov zoper stališče odbora Evropske investicijske banke za pritožbe v zvezi z ocenjevanjem članov osebja, je, da je treba sodišču Unije v odločanje predložiti ocenjevalna poročila, zoper katera je bila vložena taka upravna pritožba. Enako velja pri predlogih v zvezi z odločbo odbora za pritožbe, pristojnega za odločanje o ugovorih zoper ocenjevalna poročila, in odločbah o napredovanju.

Odločba o zavrnitvi predloga za začetek spravnega postopka, ki temelji na istih razlogih kot izpodbijana odločba in s katero se uveljavlja nedopustnost navedene odločbe, v skladu s členom 41 Poslovnika Banke ne pomeni stališča, s katerim se nadomesti izpodbijana odločba. Pri taki odločbi o zavrnitvi že zaradi njenega namena ni mogoče ponovno preučiti izpodbijane odločbe, na katero bi se moral nanašati spravni postopek, če bi se začel.

(Glej točki 42 in 43.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 23. februar 2001, De Nicola proti EIB, T-7/98, T-208/98 in T-109/99, točka 132.

2. Ugovor nedopustnosti, v katerem se navaja, da pred tožbo ni bil izveden notranji postopek s področja zdravstvenega zavarovanja, je po definiciji neupoštevna proti predlogom za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi predloga za začetek navedenega postopka, s katerimi tožeča stranka izpodbija prav zakonitost odločbe o zavrnitvi začetka.

(Glej točko 57.)

3. Pri sporih med Evropsko investicijsko banko in njenimi uslužbenci, ki so po naravi podobni sporom med institucijami Unije in njihovimi uradniki ali uslužbenci na podlagi členov 90 in 91 Kadrovskih predpisov, se je treba – ker določbe Poslovnika v zvezi s tem ne določajo ničesar –, seveda ob upoštevanju posebne narave ureditve, ki se uporablja za člane osebja Banke, opreti na pravila iz Kadrovskih predpisov in jih uporabiti po analogiji. Ker imajo sredstva izpodbijanja, ki jih Banka daje v zvezi s tem na voljo svojemu osebju, in pravica osebja do pravnega sredstva na Sodišču isti cilj kot pritožbeni postopki in pravna sredstva iz členov 90 in 91 Kadrovskih predpisov, je mogoče posledično z uporabo trimesečnega roka po analogiji ustrezno uravnotežiti, po eni strani, pravico do učinkovitega sodnega varstva in, po drugi strani, zahtevo po pravni varnosti.

Zato je treba zaradi neobstoja roka za vložitev predloga za določitev tretjega zdravnika v okviru sistema, ki ga je uvedla Banka za povrnitev stroškov zdravljenja, šteti, da je treba predlog za določitev vložiti v roku treh mesecev. Postopek določitve, v katerem lahko član osebja izpodbija mnenje uradnega zdravnika Banke, je namreč pogoj za predložitev spora sodišču. S tega vidika je bolj podoben pritožbenemu postopku iz člena 90(2) Kadrovskih predpisov kot spravnemu postopku, ki je neobvezen.

(Glej točke od 62 do 64, 66, 70 in 72.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: zgoraj navedena sodba De Nicola proti EIB, točke od 98 do 101.

4. Čeprav je precej obžalovanja vredno, da pristojne službe člana osebja ne seznanijo z vsemi njegovimi pravicami in da se zdi, da same ne priznavajo obstoja postopka izpodbijanja, Evropska investicijska banka z nobenim predpisom ni zavezana k temu, da uradno obvesti o pravnih sredstvih in rokih za njihovo vložitev zoper akt, ki posega v položaj člana njenega osebja, na katerega je naslovljen.

(Glej točko 79.)