Keywords

Summary



Keywords

1. Postopek – Procesne predpostavke javnega reda – Sodni preizkus po uradni dolžnosti – Izguba pravnega interesa med postopkom – Vključitev

(Poslovnik Splošnega sodišča, člen 113)

2. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Pravni interes – Nujnost obstoječega in dejanskega interesa

(člen 230 ES)

3. Temeljne pravice – Pravica do učinkovitega pravnega varstva – Meje – Spoštovanje pogojev za dopustnost tožbe

(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47)

Summary

1. Splošno sodišče lahko v skladu s členom 113 Poslovnika kadar koli po uradni dolžnosti in opredelitvi strank preizkusi, ali so izpolnjene procesne predpostavke javnega reda oziroma ali je tožba postala brezpredmetna in je treba postopek ustaviti.

Tak neobstoj pravnega interesa pomeni procesno predpostavko javnega reda, ki jo sodišče Unije lahko preizkusi po uradni dolžnosti. Skleniti je treba, da lahko sodišče Unije po uradni dolžnosti preizkusi tudi izgubo pravnega interesa.

(Glej točki 59 in 60.)

2. Tožba za razveljavitev in/ali spremembo odločbe, ki jo vloži fizična ali pravna oseba, je dopustna, le če ima ta oseba interes, da se izpodbijani akt razveljavi in/ali spremeni. Pogoj za tak interes je, da ima razveljavitev in/ali sprememba tega akta lahko pravne posledice, ali z drugimi besedami, da lahko izid tožbe povzroči ugodne posledice za stranko, ki jo je vložila, in da ta upravičuje obstoječ in dejanski interes za razveljavitev in/ali spremembo navedenega akta.

Tak interes mora obstajati do sprejetja sodne odločbe, sicer se postopek ustavi. Ta zahteva namreč na ravni postopka zagotavlja, da sodišča v interesu učinkovitega sodstva ne obravnavajo popolnoma teoretičnih predlogov za mnenje in/ali vprašanj.

Poleg tega mora tožeča stranka, če se interes, na katerega se sklicuje, nanaša na prihodnji pravni položaj, dokazati, da je ogrožanje tega položaja odslej gotovo. Zato se za utemeljitev svojega interesa glede zahteve za razglasitev ničnosti in/ali spremembo izpodbijanega akta ne more sklicevati na prihodnje in negotove položaje. Poleg tega mora predložiti dokaz za svoj pravni interes, ki je bistveni in prvi pogoj za vsa pravna sredstva pred sodišči.

(Glej točke od 77 do 80.)

3. Pravica do sodišča, katere posebni vidik je pravica do dostopa do sodišča, zagotovljena s členom 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah, kakor je potrjen v členu 47 Listine o temeljnih pravicah, ni brezpogojna in zanjo lahko veljajo implicitno dovoljene omejitve, zlasti v zvezi s pogoji za dopustnost tožbe. Te omejitve pa ne smejo tako ali toliko ovirati prostega dostopa posameznika, da je kršeno bistvo njegove pravice do sodišča Njihov cilj mora biti legitimen, obstajati pa mora tudi primerno sorazmerje med uporabljenimi sredstvi in zastavljenim ciljem.

Čeprav se namreč glede na to zahteva po pravnem interesu lahko zdi omejitev pravice do sodišča, ta pogoj očitno ni poseg v bistvo navedene pravice, saj se z zahtevo, da mora imeti tožeča stranka ob vložitvi tožbe in do razglasitve sodne odločbe pravni interes za ukrepanje zoper akt, ki ji domnevno škoduje, uresničuje legitimni cilj, ki je končno v tem, da se v interesu učinkovitega sodstva prepreči, da bi sodišče Unije obravnavalo popolnoma teoretična vprašanja, katerih rešitev ne bi imela pravnih posledic ali ki tožeči stranki ne bi prinesla nobene koristi.

(Glej točki 97 in 99.)