Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (peti senat) 
z dne 6. oktobra 2015 * 
„Predhodno odločanje — Direktiva 89/665/EGS — Javna naročila — Nacionalna zakono daja — 
Stroški upravnega spora na področju javnih naročil — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva — 
Odvračalni stroški — Sodni nadzor upravnih aktov — Načeli učinkovitosti in enakovrednosti — 
Polni učinek“ 
V zadevi C-61/14, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento (regionalno upravno sodišče v pokrajini 
Trento, Italija) z odločbo z dne 21. novembra 2013 , ki je prispela na Sodišče 7. februarja 2014 , 
v postopku 
Oriz zonte Salute – Studio Infermieristico Associato 
proti 
Azienda Pubblica di Ser vizi alla persona San Valentino – Città di Levico Terme,  
Ministero della Giustizia,  
Ministero dell’E conomia e delle Finanze,  
Presidenza del Consiglio dei Ministri,  
Segretario Generale del T ribunale regionale di giustizia amm inistrativa di T rento,  
ob udeležbi 
Associazione Infermieristica D & F Care,  
Camera degli Av vocati Amm inistrativisti,  
Camera Amm inistrativa Romana,  
Associazione dei Consumatori Cittadini Europei,  
Coordinamento delle associazioni e dei comitati di tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti  
e dei consumatori (Codacons),  
Associazione dei giovani amm inistrativisti (AGAmm ),  
* Jezik postopka: italijanščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2015 :655 1 
SODBA Z DNE 6. 10. 2015 – ZADEVA C-61/14  
ORIZZONTE SALUTE  
Ordine degli Av vocati di Roma,  
Società italiana degli av vocati amm inistrativisti (SIAA),  
Ordine degli Av vocati di T rento,  
Consiglio dell’ordine degli Av vocati di Firenze,  
Medical Systems SpA,  
SODIŠČE (peti senat), 
v sestavi T. von Danwitz, predsednik senata, C. Vajda, A. Rosas, E. Juhász (poročevalec) in D. Šváby,  
sodniki,  
generalni pravobranilec: N. Jääskinen,  
sodna tajnica: L. Carrasco Marco, administratorka,  
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 11. februarja 2015 ,  
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:  
— za Orizzonte Salute – Studio Infermieristico Associato M. Carlin, M. Napoli, M. Zoppolato in 
M. Boifava, odvetniki, 
— za Azienda Pubblica di Servizi alla persona San Valentino – Città di Levico Terme R. De Pretis, 
odvetnica, 
— za Camera degli Avvocati Amministrativisti A. Grappelli, M. Ida Leonardo, M. Rossi Tafuri, 
F. Marascio, M. Martinelli, E. Papponetti in M. Togna, odvetniki, 
— za Camera Amministrativa Romana F. Tedeschini, C. Malinconico, P. Leozappa, F. Lattanzi, 
A. M. Valorzi, odvetniki, 
— za Associazione dei Consumatori Cittadini europei C. Giurdanella, P. Menchetti, S. Raimondi in 
E. Barbarossa, odvetniki, 
— za Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti 
e consumatori (Codacons) C. Rienzi, G. Giuliano in V. Graziussi in G. Ursini, odvetniki, 
— za Associazione dei Giovani Amministrativisti (AGAmm) G. Leccisi in J. D’Auria, odvetnika, 
— za Ordine degli Avvocati di Roma S. Orestano, S. Dore in P. Ziotti, odvetnika, 
— za Società Italiana degli Avvocati Amministrativisti (SIAA) F. Lubrano, E. Lubrano, P. De Caterini, 
A. Guerino, A. Lorang, B. Nascimbene, E. Picozza, F. G. Scocca, F. Sorrentino, odvetniki, 
— za Medical Systems SpA R. Damonte, M. Carlin in E. Boglione, odvetniki, 
— za italijansko vlado G. Palmieri, agentka, skupaj s P. Gentilijem, avvocato dello Stato, 
— za grško vlado K. Paraskevopoulou in V. Stroumpouli, agentki, 
ECLI:EU:C:2015 :655 2 
SODBA Z DNE 6. 10. 2015 – ZADEVA C-61/14  
ORIZZONTE SALUTE  
— za avstrijsko vlado M. Fruhmann, agent, 
— za poljsko vlado B. Majczyna, agent, 
— za Evropsko komisijo F. Moro in A. Tokár, agenta, 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 7. maja 2015 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 1 Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 
21. decembra 1989 o usklajevanju zakono v in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje 
javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, 
zvezek 1, str. 246), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007 /66/ES Evropskega parlamenta in Sveta 
z dne 11. decembra 2007 (UL L 335, str. 31, v nadaljevanju: Direktiva 89/665). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Orizzonte Salute – Studio Infermieristico 
Associato (v nadaljevanju: Orizzonte Salute) in Azienda Pubblica di Servizi alla persona San 
Valentino – Città di Levico Terme (javna družba San Valentino, ki nudi storitve za posameznika iz 
mesta Levico Terme, v nadaljevanju: Azienda), Ministero della Giustizia (minister za pravosodje), 
Ministero dell’Economia e delle Finanze (minister za gospodarske zadeve in finance), Presidenza del 
Consiglio dei Ministri (predsedstvo sveta ministrov) in Segretario Generale del Tribunale regionale di 
giustizia amministrativa di Trento (generalni tajnik regionalnega upravnega sodišča v pokrajini Trento) 
glede podaljšanja izvajanje storitev zdravstvene nege po naročilu in zatem objavljenega javnega razpisa 
ter glede stroškov, ki jih je treba plačati za začetek upravnih postopkov na področju javnih naročil. 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
3 V skladu s tretjo uvodno izjavo Direktive 89/665 je treba za odpiranje javnih naročil za konkurenco 
v Uniji znatno povečati jamstva za preglednost in prepoved razlikovanja in morajo biti za vidne učinke 
na voljo učinkovita in hitra pravna sredstva pri kršitvah zakono daje Unije na področju javnih naročil ali 
nacionalnih predpisov za izvajanje te zakono daje. 
4 Člen 1 te direktive, naslovljen „Področje uporabe in zagotovitev revizijskih postopkov“, določa: 
„1. Ta direktiva se uporablja za javna naročila iz Direktive 2004 /18/ES Evropskega parlamenta in Sveta 
z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev ([UL, 
posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132]), razen če so takšna naročila izključena 
v skladu s členi od 10 do 18 navedene direktive. 
Naročila v smislu te direktive zajemajo javna naročila, okvirne sporazume, koncesije za javne gradnje in 
dinamične nakupovalne sisteme. 
Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da se v zvezi z javnimi naročili s področja uporabe Direktive 
2004 /18/ES zagotovi učinkovita in zlasti čim hitrejša revizija odločitev, ki so jih sprejeli naročniki, 
skladno s pogoji, določenimi v členih od 2 do 2f te direktive, na podlagi obrazložitve, da so takšne 
odločitve kršile zakono dajo [Unije] na področju javnih naročil ali nacionalne predpise o izvajanju te 
zakono daje. 
ECLI:EU:C:2015 :655 3 
SODBA Z DNE 6. 10. 2015 – ZADEVA C-61/14  
ORIZZONTE SALUTE  
2. Države članice zagotovijo, da ni diskriminacije med ponudniki, ki trdijo, da so bili pri izvedbi 
postopka oddaje javnih naročil oškodovani, zato ker ta direktiva razlikuje med nacionalnimi predpisi, 
s katerimi se izvaja zakono daja [Unije], in drugimi nacionalnimi predpisi. 
3. Države članice zagotovijo, da so revizijski postopki v skladu z natančnimi pravili, ki jih lahko določi 
država članica, na voljo vsaj osebam, ki imajo ali so imele interes za dodelitev določenega javnega 
naročila in ki jim je z domnevno kršitvijo nastala škoda ali bi jim lahko nastala škoda. 
[…]“ 
5 Člen 7 Direktive 2004 /18, naslovljen „Vrednostni pragi za javna naročila“, določa prage ocenjenih 
vrednosti, od katerih dalje je treba javno naročilo oddati v skladu s pravili te direktive. 
6 Ti pragi so v rednih časovnih razmikih spremenjeni z uredbami Evropske komisije in prilagojeni 
gospodarskim razmeram. V času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari je bil prag za javna 
naročila blaga, ki jih oddajo naročniki, ki niso centralni vladni organi, z Uredbo Komisije (ES) 
št. 1177 /2009 z dne 30. novembra 2009 o spremem bi direktiv 2004 /17/ES, 2004 /18/ES in 2009 /81/ES 
Evropskega parlamenta in Sveta glede njihovih pragov uporabe za postopke za oddajo naročil 
(UL L 314, str. 64) določen na 193.000 EUR. 
Italijansko pravo 
7S členom 13(1) uredbe predsednika republike št. 115/2002 z dne 30. maja 2002 , kakor je bila 
spremenjena z zakono m št. 228 z dne 24. decembra 2012 (v nadaljevanju: uredba), je bil uveden režim 
sodnih taks z enotno takso, določeno sorazmerno z vrednostjo spora. 
8 Drugače kot za civilne postopke člen 13(6a) uredbe za upravne postopke določa znesek enotne takse 
neodvisno od vrednosti spora. 
9 Znesek enotne takse v skladu z navedenim členom 13(6a) za vloge, vložene pri regionalnih upravnih 
sodiščih in Consiglio di Stato (vrhovno upravno sodišče), običajno znaša 650 EUR. V isti določbi pa so 
za posebna področja določeni različni zneski, ki jih je mogoče znižati ali zvišati. 
10 V skladu s členom 13(6a)(d) uredbe taksa za področje javnih naročil znaša: 
— 2 000 EUR, če je vrednost naročila enaka ali nižja od 200.000 EUR; 
— 4 000 EUR za spore, katerih vrednost znaša med 200.000 in 1.000.000 EUR, in 
— 6 000 EUR za spore, katerih vrednost je višja od 1.000.000 EUR. 
11 V skladu s členom 13(1a) uredbe se ti zneski za pritožbene postopke na področju oddaje javnih naročil 
zvišajo za 50%. 
12 Če se pritožba, tudi nasprotna pritožba, v celoti zavrne ali razglasi za nedopustno ali je ni mogoče 
upoštevati, mora stranka, ki jo je vložila, v skladu s členom 13(1c) uredbe plačati dodatni znesek 
enotne takse k znesku, ki je enak tistemu, ki je bil plačan za isto pritožbo ali nasprotno pritožbo. 
13 Iz predložitvene odločbe sledi, da se v skladu z zakono dajo, ki se uporablja, enotna taksa ne plačaleza 
vložitev tožbe, s katero se postopek začne, temve č tudi za nasprotno tožbo in dodatne tožbene razloge, 
ki uvajajo nove predloge. 
ECLI:EU:C:2015 :655 4 
SODBA Z DNE 6. 10. 2015 – ZADEVA C-61/14  
ORIZZONTE SALUTE  
14 Iz člena 14(3) uredbe izhaja, da znesek spora ne ustreza stopnji dobička, ki jo je mogoče izpeljati iz 
izpolnitve pogodbe, ki so jo sklenili naročniki, ampak osnovni vrednosti te pogodbe. 
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje 
15 Orizzonte Salute je združenje, ki za javne in zasebne ustanove opravlja storitve zdravstvene nege. 
Stožbo, dopolnjeno s tremi poznejšimi tožbenimi razlogi, pri predložitvenem sodišču izpodbija 
dejstvo, da je Azienda zaporedoma oddala naročilo izvajanja storitve zdravstvene nege združenju 
Associazione infermieristica D & F Care ter druge odločbe, ki jih je sprejela Azienda. 
16 Izvajanje storitve je bilo najprej oddano s podaljšanjem pogodbe, sklenjene med Associazione 
infermieristica D & F Care za prejšnje obdobje in nato v okviru javnega naročila, h kateremu so bila 
povabljena samo nekatera združenja, akreditirana pri Infermieri Professionali Assistenti Sanitari 
Vigilatrici d’Infanzia (IPASVI) (strokovno združenje negovalcev, specializiranih za nego otrok), 
v katero Orizzonte Salute ni bilo včlanjeno. 
17 Orizzonte Salute je v okviru stroškov postopka plačalo enotno takso v višini 650 EUR, ki je ustrezala 
strošku začetka rednega upravnega postopka. 
18 Segretario Generale del Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento je z odločbo z dne 
5. junija 2013 Orizzonte Salute pozvalo, naj predhodno plačilo dopolni, saj spor zaradi njegovih novih 
tožbenih razlogov odslej spada na področje oddaje javnih naročil, tako da bi plačalo enotno takso za to 
vrsto sporov, ki je tako znašala 2 000 EUR. 
19 Znovotožbo, vloženo 2. julija 2013 , je Orizzonte Salute izpodbijalo to odločbo, pri čemer se je 
sklicevalo na kršitev člena 13(6a) uredbe in tudi na neustavnost te določbe. 
20 Glede na to tožbo so upravni organi začeli sodni postopek, pri čemer se sklicujejo na nepristojnost 
upravnega sodišča, ker naj bi enotna taksa pomenila davčno dajatev, izpodbijanje katere naj bi spadalo 
pod pristojnost sodišča, pristojnega za davčne zadeve. Prav tako so izpodbijale utemeljenost navedene 
tožbe. 
21 Predložitveno sodišče navaja, da gre ob priznanju, da ima enotna taksa naravo davka, v zadevi, ki teče 
pred njim, za akt, ki izhaja iz njegovega Segretario Generale in ima naravo upravne odločbe. Zato mora 
biti po njegovem mnenju odločba z dne 5. junija 2013 predmet nadzora upravnega sodišča. Poleg tega 
predložitveno sodišče meni, da ima Orizzonte Salute interes za razveljavitev zahtevka za plačilo višjih 
stroškov postopka. 
22 Navedeno sodišče opozarja, da za upravne postopke, v nasprotju s tem, kar je določeno za civilne 
postopke, znesek enotne takse ni povezan z vrednostjo spora in so za posebna področja upravnega 
prava določeni posebni zneski. 
23 Predložitveno sodišče navaja, da je na področju oddaje javnih naročil enotna taksa, ki jo je treba plačati, 
občutno višja od zneskov, ki jih je treba plačati za upravne spore, ki so predmet rednega postopka. 
24 Meni, da lahko plačevanje taks za tožbe pred upravnim sodiščem, zlasti na področju oddaje javnih 
naročil, podjetja odvrača od vlaganja tožb in tako povzroča probleme skladnosti z merili in načeli 
pravnega reda Unije. Domneva, da dobiček podjetja načeloma znaša 10 % zneska naročila, in meni, da 
lahko predplačilo enotne takse, ki presega znesek takega dobička, pripelje do tega, da posameznike 
odvrne od nekaterih postopkovnih mehanizmov. 
ECLI:EU:C:2015 :655 5 
SODBA Z DNE 6. 10. 2015 – ZADEVA C-61/14  
ORIZZONTE SALUTE  
25 Tako po mnenju predložitvenega sodišča zadevna nacionalna zakono daja iz postopka v glavni stvari 
omejuje pravico do vložitve tožbe, učinkovitost sodnega nadzora, diskriminira finančno manj sposobne 
subjekte glede na finančno sposobnejše subjekte in jih postavlja v slabši položaj v primerjavi s tistimi, ki 
v okviru svojih dejavnosti sprožijo civilne in gospodarske postopke. Meni, da strošek, ki ga nosi država 
za delovanje upravnega sodstva na področju javnih naročil, ni bistveno drugačen ali višji od stroška 
v postopkih, povezanih z drugimi vrstami sporov. 
26 Predložitveno sodišče se sklicuje na doktrino, na podlagi katere je nacionalni zakono dajalec gotovo 
želel zmanjšati sodne zaostanke in olajšati tako izvedbo javnih del kot tudi javnih naročil blaga in 
storitev. V zvezi s tem trdi, da se je število sporov na področju javnih naročil od leta 2012 bistveno 
zmanjšalo. 
27 Pojasnjuje, da je vrednost javnega naročila, izračunana globalno, višja od praga, določenega z Direktivo 
2004 /18. Zato meni, da je treba v postopku v glavni stvari uporabiti načela učinkovitosti, hitrosti, 
prepovedi diskriminacije in dostopnosti iz člena 1 Direktive 89/665. Po njegovem mnenju so zadevni 
nacionalni predpisi v nasprotju s temi načeli ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva, ki je 
potrjena v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina). 
28 V teh okoliščinah je Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento prekinilo odločanje in 
Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje: 
„Ali načela iz Direktive Sveta 89/665 […] nasprotujejo nacionalni zakono daji […], ki določa visok 
znesek enotne takse v upravnem postopku na področju javnih naročil?“ 
Dopustnost pisnih stališč, ki so jih inter venienti v postopku v glavni stvari predložili Sodišču 
29 V postopku v glavni stvari so v podporo Orizzonte Salute intervenirali in Sodišču pisna stališča 
predložili Coordinamento delle associazioni e dei comitati di tutela dell’ambiente e dei diritti degli 
utenti e dei consumatori (Codacons) (koordinacija združenj in odborov varstva okolja in pravic 
uporabnikov in potrošnikov), Camera Amministrativa Romana (upravni senat v Rimu), Associazione 
dei Consumatori Cittadini Europei (zveza evropskih potrošnikov), Ordine degli Avvocati di Roma 
(odvetniška zbornica v Rimu), Associazione dei giovani amministrativisti (združenje mladih pravnikov, 
ki se ukvarjajo z upravnim pravom) in Società italiana degli avvocati amministrativisti (italijansko 
združenje odvetnikov s področja upravnega prava) (v nadaljevanju, skupaj: intervenienti v postopku 
v glavni stvari). 
30 Italijanska vlada zatrjuje nedopustnost pisnih stališč, ki so jih intervenienti predložili po razglasitvi 
predložitvene odločbe in prekinitvi postopka v glavni stvari. Ta nedopustnost naj bi izhajala iz 
člena 23 Statuta Sodišča Evropske unije in nacionalno sodišče naj po prekinitvi postopka ne bi imelo 
možnosti presojati dopustnosti intervencije po predložitvi vprašanja za predhodno odločanje. Ta vlada 
meni, da je treba iz spisa črtati pisna stališča, ki so jih predložile fizične in pravne osebe, ki niso 
zadevna pisna stališča z dne, ko je bil vložen predlog za sprejetje predhodne odločbe, da bi se 
preprečilo preoblikovanje postopka v actio popularis. 
31 V zvezi s tem je treba glede sodelovanja v predhodnem postopku opozoriti, da lahko Sodišču v skladu 
s členom 96(1) Poslovnika v povezavi s členom 23 Statuta Sodišča stališča predložijo stranke v sporu 
o glavni stvari, države članice, Komisija ter glede na okoliščine primera institucija, organ ali 
organizacija, ki je sprejela akt, katerega veljavnost ali razlaga je sporna, države podpisnice Sporazuma 
o Evropskem gospodarskem prostoru, ki niso države članice, Nadzorni organ EFTA in zadevne tretje 
države. Ker je seznam iz teh določbizčrpen, te pravice ni mogoče širiti na fizične ali pravne osebe, ki 
niso izrecno določene. 
ECLI:EU:C:2015 :655 6 
SODBA Z DNE 6. 10. 2015 – ZADEVA C-61/14  
ORIZZONTE SALUTE  
32 „Stranke v sporu o glavni stvari“ so v skladu s členom 97(1) Poslovnika tiste, ki jih kot take v skladu 
z nacionalnimi postopkovnimi pravili določi predložitveno sodišče. Zato mora predložitveno sodišče 
na podlagi nacionalnih postopkovnih pravil opredeliti stranke v sporu o glavni stvari, ki poteka pred 
njim. 
33 Sodišče ni dolžno preveriti, ali je bila odločba predložitvenega sodišča, ki dopušča intervencijo pred 
njim, sprejeta v skladu s temi pravili. Sodišče se mora držati take odločbe, dokler se ta ne razveljavi 
v okviru pravnih sredstev, določenih v nacionalnem pravu (glej po analogiji sodbi Radlberger 
Getränkegesellschaft in S. Spitz, C-309/02, EU:C:2004 :799, točka 26, in Burtscher, C-213/04, 
EU:C:2005 :731, točka 32). 
34 V tej zadevi pa se ne zatrjuje, da odločba v zvezi z vstopom intervenientov v postopek v glavni stvari ni 
bila v skladu s pravili, ki urejajo postopek, ki teče pred predložitvenim sodiščem, niti da je bila zoper to 
odločbo vložena pritožba. 
35 Oseba nima lastnosti „stranke v sporu o glavni stvari“ v smislu člena 96(1) Poslovnika v povezavi 
s členom 23 Statuta Sodišča in ne more vstopiti v postopek pred Sodiščem, na katerega se nanaša 
člen 267 PDEU, če ta oseba pri nacionalnem sodišču ni vložila predloga za to, da bi imela dejavno 
vlogo v postopku pred nacionalnim sodiščem, ampak zgolj za to, da bi sodelovala v postopku pred 
Sodiščem (glej v tem smislu sklep Football Association Premier League in drugi, C-403/08 in 
C-429/08, EU:C:2009 :789, točka 9). 
36 Vendar je treba ugotoviti, da noben element iz spisa ne dokazuje, da intervenienti iz postopka v glavni 
stvari niso nameravali imeti dejavne vloge v postopku pred predložitvenim sodiščem in so skušali 
delovati izključno v postopku pred Sodiščem. 
37 Nazadnje, dejstvo, da pisni postopek pred Sodiščem zaradi zaporednih vstopov intervenientov in roka 
dveh mesecev za predložitev pisnih izjav teh intervenientov, določenega v členu 23, drugi odstavek, 
Statuta Sodišča, ne bi mogel biti končan ali bi bilo treba postopek ponovno odpreti, ne bi bilo 
v skladu z načelom dobrega delovanja sodnega organa in zahtevo po obravnavi sodnih zadev 
v razumnem roku. 
38 V teh okoliščinah člen 97(2) Poslovnika Sodišča določa, da če predložitveno sodišče obvesti Sodišče 
o vstopu nove stranke v postopek v glavni stvari, postopek pred Sodiščem pa že poteka, sprejme ta 
stranka postopek v tistem stanju, v katerem je ob tej obvestitvi. 
39 Tako lahko Sodišče intervenientu, ki vstopi v postopek v glavni stvari, dovoli, da predloži pisna stališča 
le v roku, ki ga imajo za to zainteresirane stranke v smislu člena 23 Statuta Sodišča, katerim je bil 
prvotno vročen predlog za sprejetje predhodne odločbe. 
40 Ugotoviti je treba, da v okviru tega postopka predložitev pisnih stališč intervenientov, ki jim je 
predložitveno sodišče dovolilo vstopiti v postopek v glavni stvari, ni pomenila tveganja za ustrezno 
delovanje pravosodnega sistema niti za obravnavo zadeve v razumnem roku. Sodišče je zato menilo, 
da mu ni treba uporabiti možnosti, navedene v prejšnji točki te sodbe. 
41 Glede na zgoraj navedeno je treba zavrniti trditve italijanske vlade, s katerimi želi pisna stališča 
intervenientov iz postopka v glavni stvari razglasiti za nedopustna. Ta pisna stališča, predložena 
Sodišču, so dopustna. 
ECLI:EU:C:2015 :655 7 
SODBA Z DNE 6. 10. 2015 – ZADEVA C-61/14  
ORIZZONTE SALUTE  
Vprašanje za predhodno odločanje 
42 Predložitveno sodišče z vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 1 Direktive 89/665 ter načeli 
enakovrednosti in učinkovitosti razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakono daji, kakršna je 
zadevna iz postopka v glavni stvari, ki za začetek upravnih sporov na področju javnih naročil nalaga 
plačilo stroškov postopka, ki so višji kot na drugih področjih. 
43 Člen 1(1) in (3) Direktive 89/665 državam članicam nalaga, da sprejmejo potrebne ukrepe za 
zagotovitev čim učinkovitejših in čim hitrejših pravnih sredstev zoper odločitve naročnikov, ki niso 
v skladu s pravom Unije, in da v veliki meri zagotovijo vstop v revizijske postopke vsem osebam, ki 
imajo ali so imele interes za dodelitev določenega javnega naročila in ki jim je z domnevno kršitvijo 
nastala škoda ali bi jim lahko nastala škoda. 
44 Ta direktiva državam članicam daje diskrecijsko pravico pri izbiri postopkovnih jamstev in z njimi 
povezanih formalnosti (glej sodbo Combinatie Spijker Infrabouw-De Jonge Konstruktie in drugi, 
C-568/08, EU:C:2010 :751, točka 57). 
45 Natančneje, Direktiva 89/665 ne vsebuje nobene določbe, ki bi posebej obravnavala stroške postopka, ki 
jih morajo plačati posamezniki, ko v skladu s členom 2(1)(b) navedene direktive vložijo ničnostno 
tožbo zoper domnevno nezakonito odločbo, ki se nanaša na postopek oddaje javnih naročil. 
46 V skladu z ustaljeno sodno prakso mora vsaka država članica ob neobstoju predpisov Unije na 
določenem področju v skladu z načelom procesne avtonomije določiti pravila upravnega postopka in 
pravila sodnega postopka, ki zagotavljajo varovanje pravic, ki jih posameznikom daje pravo Unije. Ta 
postopkovna pravila pa ne smejo biti manj ugodna od tistih, ki veljajo za podobna pravna sredstva, 
predvidena za varstvo pravic iz nacionalnega pravnega reda (načelo enakovrednosti), in ne smejo 
praktično onemogočiti oziroma čezmerno otežiti uveljavljanja pravic, ki jih daje pravni red Unije 
(načelo učinkovitosti) (sodbi Club Hotel Loutraki in drugi, C-145/08 in C-149/08, EU:C:2010 :247, 
točka 74, in eVigilo, C-538/13, EU:C:2015 :166, točka 39). 
47 Poleg tega, ker take sodne takse pomenijo postopkovna pravila v zvezi s pravnimi sredstvi, katerih 
namen je zagotovitev varstva pravic, ki jih pravo Unije daje kandida tom in ponudnikom, ki so 
oškodovani zaradi odločitev naročnikov, ne smejo ogrožati polnega učinka Direktive 89/665 (glej 
v tem smislu sodbi Universale-Bau in drugi, C-470/99, EU:C:2002 :746, točka 72, in eVigilo, C-538/13, 
EU:C:2015 :166, točka 40). 
48 Vzveziznačelom učinkovitosti je Sodišče že presodilo, da to pomeni zahtevo po sodnem varstvu, 
določeno v členu 47 Listine, ki jo mora spoštovati nacionalno sodišče (glej v tem smislu sodbo 
Sánchez Morcillo in Abril García, C-169/14, EU:C:2014 :2099 , točka 35 in navedena sodna praksa). 
49 Tako je treba člen 1 Direktive 89/665 nujno razlagati glede na temeljne pravice, zapisane v Listini, 
zlasti glede na pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem, ki je določena v njenem 
členu 47 (glej v tem smislu sodbo Ryneš, C-212/13, EU:C:2014 :2428 , točka 29). 
50 Preveriti je torej treba, ali je zakono dajo, kakršna je zadevna iz postopka v glavni stvari, mogoče šteti za 
skladno z načeli enakovrednosti in učinkovitosti ter s polnim učinkom Direktive 89/665. 
51 Dva sklopa tega preverjanja se nanašata, prvič, na zneske enotne takse, ki jih je treba plačati za vložitev 
tožbe v upravnih sporih na področju javnih naročil in, drugič, na primere kopičenja takih taks, plačanih 
v okviru istega upravnega spora na področju javnih naročil. 
ECLI:EU:C:2015 :655 8 
SODBA Z DNE 6. 10. 2015 – ZADEVA C-61/14  
ORIZZONTE SALUTE  
Enotna taksa, ki jo je treba plačati za vložitev tožbe v upravnih sporih na področju javnih naročil 
52 Najprej je treba opozoriti, da se, kot trdi avstrijska vlada, v skladu s členom 1(1) Direktive 89/665 ta 
uporablja za naročila iz Direktive 2004 /18, razen če so ta naročila izključena na podlagi členov od 10 
do 18 te direktive. 
53 V skladu s členom 7 iz poglavja II Direktive 2004 /18, naslovljenega „Področje uporabe“,paseta 
direktiva nanaša le na javna naročila, katerih vrednost je brez davka na dodano vrednost enaka ali 
večja od pragov, določenih v tej določbi. 
54 Iz tega sledi, da javna naročila storitev, ki jih oddajo naročniki, ki niso centralni državni organi, katerih 
vrednost je nižja od 193.000 EUR, ne spadajo na področje uporabe Direktive 2004 /18 in posledično 
tudi ne Direktive 89/665. 
55 Glede načela učinkovitosti je treba opozoriti, da zadevni sistem stroškov postopka iz postopka v glavni 
stvari zajema tri fiksne zneske enotne takse, ki znašajo 2000 , 4000 in 6 000 EUR za tri kategorije javnih 
naročil, in sicer za tista, katerih vrednost je enaka ali nižja od 200.000 EUR, tista, katerih vrednost je 
med 200.000 in 1.000.000 EUR in tista, katerih vrednost presega 1.000.000 EUR. 
56 Iz spisa, predloženega Sodišču izhaja, da je sistem fiksnih zneskov enotne takse sorazmeren 
z vrednostjo javnih naročil, ki spadajo v te tri različne kategorije in se v celoti postopoma zmanjšuje. 
57 Enotna taksa, ki jo je treba plačati, izražena v odstotku „mejnih“ vrednosti treh kategorij javnih naročil, 
se namreč giba od 1,0 % do 1,036 % vrednosti naročila, če to znaša med 193.000 in 200.000 EUR, od 0,4 
do 2,0 %, če je ta vrednost med 200.000 in 1.000.000 EUR, in 0,6 % vrednosti naročila ali manj, če 
navedena vrednost presega 1.000.000 EUR. 
58 Vendar stroški postopka, ki jih je treba plačati za vložitev tožbe v upravnih postopkih na področju 
javnih naročil, ki ne presegajo 2 % vrednosti zadevnega naročila, ne morejo praktično onemogočiti 
oziroma čezmerno otežiti uveljavljanja pravic, ki jih daje pravni red Unije na področju javnih naročil. 
59 Noben element predložitvenega sodišča ali zainteresiranih strank, ki so pri Sodišču predložile stališča, 
ne izpodbija te ugotovitve. 
60 Natančneje, glede določitve enotne takse glede na zadevno vrednost naročila iz postopka v glavni stvari 
in ne glede na dobiček, ki ga podjetje, ki sodeluje na javnem razpisu, upravičeno pričakuje od tega 
naročila, je treba navesti, prvič,daveč držav članic priznava možnost izračuna stroškov postopka, ki 
jih je treba plačati, z opiranjem na vrednost predmeta, na katerega se nanaša spor. 
61 Drugič, kot je navedel generalni pravobranilec v točki 40 sklepnih predlogov, na področju javnih 
naročil bi bilo pravilo, ki bi zahtevalo posebne izračune za vsako javno naročilo in za vsako podjetje, 
katerih rezultat bi bilo mogoče izpodbijati, zapleteno in nepredvidljivo. 
62 Glede uporabe italijanske enotne takse na škodo gospodarskih subjektov s šibko finančno sposobnostjo 
je treba navesti, prvič, kot trdi Komisija, da se ta taksa, glede njene oblike in zneska, nalaga neodvisno 
v razmerju do posameznikov, ki želijo vložiti tožbo zoper odločbo, ki jo sprejmejo naročniki. 
63 Ugotoviti je treba, da tak sistem ne povzroča diskriminacije med subjekti, ki delujejo v istem sektorju 
dejavnosti. 
64 Poleg tega je iz določb direktiv Unije na področju javnih naročil, kot je člen 47 Direktive 2004 /18, 
razvidno, da sodelovanje podjetja pri javnem naročilu predpostavlja ustrezno gospodarsko in finančno 
sposobnost. 
ECLI:EU:C:2015 :655 9 
SODBA Z DNE 6. 10. 2015 – ZADEVA C-61/14  
ORIZZONTE SALUTE  
65 Nazadnje, čeprav je tožeča stranka zavezana vnaprej plačati enotno takso za začetek sodnega postopka 
zoper odločbo na področju javnih naročil, je neuspela stranka načeloma dolžna povrniti stroške 
postopka, ki jih je plačala stranka, ki je v postopku uspela. 
66 Glede načela enakovrednosti okoliščina, da je na področju postopkov oddaje javnih naročil enotna 
taksa, ki jo je treba plačati, višja od – na eni strani – zneskov, ki jih je treba plačati za upravne spore, 
ki so predmet rednega postopka, in – na drugi strani – stroškov postopka, plačanih v civilnih 
postopkih, sama po sebi ni dokaz kršitve navedenega načela. 
67 Načelo enakovrednosti, kot je bilo opozorjeno v točki 46 te sodbe, namreč pomeni enako obravnavanje 
pravnih sredstev, ki temeljijo na kršitvi nacionalnega prava, in podobnih pravnih sredstev, ki temeljijo 
na kršitvi prava Unije, in ne enakovrednost nacionalnih postopkovnih pravil, ki se uporabljajo za 
različne spore, kot so civilni spori na eni strani in upravni spori na drugi strani ali spori, ki se 
nanašajo na dve različni veji prava (glej sodbo ÖBB Personenverkehr, C-417/13, EU:C:2015 :38, 
točka 74). 
68 V tem primeru z nobenim elementom, podanim pred Sodiščem, ni mogoče podkrepiti trditve, da se 
italijanski sistem enotne takse uporablja različno za pravna sredstva, ki temeljijo na pravicah, ki jih 
imajo posamezniki v okviru prava Unije v zvezi z javnimi naročili, in za pravna sredstva, ki temeljijo 
na nespoštovanju nacionalnega prava, ki imajo isti predmet. 
69 Na podlagi tega je treba ugotoviti, da stroški postopka, ki jih je treba plačati ob vložitvi tožbe 
v upravnem sporu na področju javnih naročil, kot je zadevna enotna taksa iz postopka v glavni stvari, 
ne posegajo niti v polni učinek Direktive 89/665 niti v načeli enakovrednosti in učinkovitosti. 
Kopičenje enotnih taks, plačanih v okviru istega upravnega spora na področju javnih naročil 
70 V skladu z nacionalno zakono dajo je treba enotno takso plačati ne le ob vložitvi tožbe, vložene zoper 
odločbo naročnika na področju oddaje javnih naročil, ampak je treba enak znesek plačati tudi za 
nasprotne tožbe in dodatne tožbene razloge, ki uvajajo nove predloge v postopku. 
71 Iz predložitvene odločbe izhaja, da v skladu z okrožnico Segretario Generale della Giustizia 
Amministrativa z dne 18. oktobra 2001 le vložitev avtonomnih procesnih aktov v zvezi z vlogo, 
s katero se začne postopek, in s katerimi se občutno razširi predmet spora, zahteva plačilo dodatnih 
stroškov. 
72 Večkratno plačilo stroškov postopka in plačilo kumulativnih stroškov postopka v okviru istega 
upravnega spora načeloma ni v nasprotju niti s členom 1 Direktive 89/665 v povezavi s členom 47 
Listine niti z načeloma enakovrednosti in učinkovitosti. 
73 Tako plačilo namreč načeloma prispeva k dobremu delovanju sodnega sistema, saj pomeni vir 
financiranja sodne dejavnosti držav članic in preprečuje vlaganje predlogov, ki so očitno neutemeljeni 
ali je njihov namen le zavlačevanje postopka. 
74 Ti cilji lahko upravičijo uporabo večkratnega plačila stroškov postopka, kot so zadevni iz postopka 
v glavni stvari, le če so predmeti pravnih sredstev ali dodatni razlogi dejansko drugačni in pomenijo 
občutno razširitev predmeta spora, ki se že obravnava. 
75 Nasprotno, če ni tako, je obveznost dodatnega plačila takih stroškov postopka zaradi predložitve takih 
pravnih sredstev ali razlogov v nasprotju z dostopnostjo do pravnih sredstev, zagotovljeno z Direktivo 
89/665 in načelom učinkovitosti. 
ECLI:EU:C:2015 :655 10 
SODBA Z DNE 6. 10. 2015 – ZADEVA C-61/14  
ORIZZONTE SALUTE  
76 Če oseba vloživeč pravnih sredstev ali več dodatnih razlogov v okviru istega sodnega postopka, zgolj 
okoliščina, da je končni cilj te osebe dobiti zadevno naročilo, ne pomeni nujno enakosti predmetov 
njenih pravnih sredstev ali njenih razlogov. 
77 Če zadevna stranka ugovarja, mora nacionalno sodišče preizkusiti predmete tožb, ki jih vloži 
posameznik, ali razloge, ki jih ta navaja v okviru istega postopka. Če nacionalno sodišče ugotovi, da 
navedeni predmeti dejansko niso različni ali ne pomenijo znatne razširitve predmeta spora, ki se že 
obravnava, je treba tega posameznika razbremeniti obveznosti plačila kumulativnih stroškov postopka. 
78 Poleg tega pred Sodiščem ni bil podan noben element, ki bi lahko izpodbijal skladnost kopičenja 
enotnih taks z načelom enakovrednosti. 
79 Glede na navedeno je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti: 
— člen 1 Direktive 89/665 ter načeli enakovrednosti in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne 
nasprotujejo nacionalni zakono daji, ki ob vložitvi tožbe pri upravnih sodiščih na področju javnih 
naročil nalaga plačilo stroškov postopka, kakršna je zadevna enotna taksa iz postopka v glavni 
stvari. 
— Člen 1 Direktive 89/665 ter načeli enakovrednosti in učinkovitosti ne nasprotujejo niti večkratnemu 
plačilu stroškov postopka posameznika, ki vloživeč tožb, ki se nanašajo na isto oddajo javnega 
naročila, niti temu, da je posameznik zavezan plačati dodatne stroške postopka, da bi lahko navajal 
dodatne razloge glede iste oddaje javnega naročila v okviru tekočega sodnega postopka. Vendar 
mora nacionalno sodišče ob ugovarjanju zadevne stranke preizkusiti predmete tožb, ki jih vloži 
posameznik, ali razloge, ki jih ta navaja v okviru istega postopka. Če nacionalno sodišče ugotovi, 
da navedeni predmeti dejansko niso različni ali ne pomenijo znatne razširitve predmeta spora, ki 
se že obravnava, mora tega posameznika razbremeniti obveznosti plačila kumulativnih stroškov 
postopka. 
Stroški 
80 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopkih pred 
predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso 
stroški omenjenih strank, se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo: 
1. Člen 1 Direktive Sveta 8 9 / 6 6 5 / E GS z dne 2 1. decembra 1 9 8 9 o usklajevanju zakonov in 
drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in 
javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2 0 0 7 / 6 6 / E S z dne 
1 1. decembra 2 0 0 7 , ter načeli enakov rednosti in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne 
nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki ob vložitvi tožbe pri upravnih sodiščih na področju 
javnih naročil nalaga plačilo stroškov postopka, kakršna je zadevna enotna taksa iz postopka 
v glavni stvari. 
2. Člen 1 Direktive 8 9 / 6 6 5 , kakor je bila spremenjena z Direktivo 2 0 0 7 / 6 6 , ter načeli 
enakov rednosti in učinkovitosti ne nasprotujejo niti večkratnemu plačilu stroškov postopka 
posameznika, ki vloživeč tožb, ki se nanašajo na isto oddajo javnega naročila, niti temu, da 
je posameznik zavezan plačati dodatne stroške postopka, da bi lahko navajal dodatne razloge 
glede iste oddaje javnega naročila v okviru tekočega sodnega postopka. Vendar mora 
nacionalno sodišče ob ugovarjanju zadevne stranke preizkusiti predmete tožb, ki jih vloži 
posameznik, ali razloge, ki jih ta navaja v okviru istega postopka. Če nacionalno sodišče 
ECLI:EU:C:2015 :655 11 
SODBA Z DNE 6. 10. 2015 – ZADEVA C-61/14  
ORIZZONTE SALUTE  
ugotovi, da navedeni predmeti dejansko niso različni ali ne pomenijo znatne razširitve 
predmeta spora, ki se že obravnava, mora tega posameznika razbremeniti obveznosti plačila 
kumulativnih stroškov postopka. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2015 :655 12