Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Informacijska družba – Avtorska in sorodne pravice – Varstvo osebnih podatkov na področju elektronskih komunikacij – Odreditev ponudniku internetnega dostopa, da vzpostavi sistem filtriranja vseh elektronskih komunikacij, ki se uporabi brez razlikovanja za vse njegove stranke, in sicer preventivno, na njegove izključne stroške in časovno neomejeno, da bi se preprečila kršitev pravice intelektualne lastnine – Nedopustnost

(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 8 in 11; direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46, 2000/31, člen 15(1), 2001/29, 2002/58 in 2004/48, člen 3(1))

Summary

Direktivo 2000/31 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu, Direktivo 2001/29 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi, Direktivo 2004/48 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, Direktivo 95/46 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov in Direktivo 2002/58 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij, razlagane ob upoštevanju zahtev, ki izhajajo iz varstva temeljnih pravic, ki se uporabijo, je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da se ponudniku internetnega dostopa odredi vzpostavitev sistema filtriranja

– vseh elektronskih komunikacij, ki se prenašajo z njegovimi storitvami, zlasti z uporabo programske opreme „peer-to-peer“,

– ki se uporabi brez razlikovanja za vse njegove stranke,

– preventivno,

– na njegove izključne stroške in

– časovno neomejeno,

s katerim je mogoče v omrežju tega ponudnika ugotoviti pretok elektronskih datotek, ki vsebujejo glasbena, kinematografska ali avdiovizualna dela, o katerih tožeča stranka trdi, da ima v zvezi z njimi pravice, z namenom blokiranja prenosa datotek, katerih izmenjava pomeni kršitev avtorske pravice.

Taka odredba bi temu ponudniku nalagala dejavno nadziranje vseh podatkov, ki se nanašajo na vse njegove stranke, da bi se preprečila kakršna koli prihodnja kršitev pravic intelektualne lastnine, s tem pa bi mu bilo naloženo, da zagotovi splošen nadzor, ki je na podlagi člena 15(1) Direktive 2000/31 prepovedan. Poleg tega bi taka odredba povzročila hudo kršitev svobode gospodarske pobude zadevnega ponudnika, saj bi bila z njo naložena obveznost vzpostavitve zapletenega in dragega informacijskega sistema, ki bi bil vzpostavljen za stalno in na njegove lastne stroške, kar bi bilo poleg tega v nasprotju s pogoji, določenimi v členu 3(1) Direktive 2004/48, na podlagi katerega se zahteva, da ukrepi za zagotovitev spoštovanja pravic intelektualne lastnine niso nepotrebno zapleteni in dragi. Zato taka odreditev ne bi izpolnila zahteve, da je treba zagotoviti pravično ravnotežje med varstvom pravice intelektualne lastnine, do katerega so upravičeni imetniki avtorskih pravic, in varstvom svobode gospodarske pobude, do katerega so upravičeni gospodarski subjekti, kot so ponudniki internetnega dostopa. Poleg tega učinki take odredbe ne bi bili omejeni na te ponudnike, saj utegnejo biti s spornim sistemom za filtriranje kršene tudi temeljne pravice njihovih strank, in sicer njihova pravica do varstva osebnih podatkov ter svoboda sprejemanja in širjenja vesti, ki sta varovani na podlagi členov 8 in 11 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Po eni strani bi odreditev vključevala sistematično analizo vseh vsebin in zbiranje ter identifikacijo IP-naslovov uporabnikov, ki pošiljajo nezakonite vsebine prek omrežja, ti naslovi pa so varovani osebni podatki, saj omogočajo natančno identifikacijo teh uporabnikov. Po drugi strani pa bi bila z njo lahko kršena svoboda obveščanja, saj obstaja nevarnost, da ta sistem ne bi dovolj dobro razločeval nezakonitih vsebin od zakonitih, tako da bi njegova vzpostavitev lahko onemogočila prenašanje zakonitih vsebin.

(Glej točke 40 in od 48 do 52 ter izrek.)