ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 79/4

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. februarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Koblenz – Nemčija) – Dynamic Medien Vertriebs GmbH proti Avides Media AG

(Zadeva C-244/06) (1)

(Prost pretok blaga - Člen 28 ES - Ukrepi z enakim učinkom - Direktiva 2000/31/ES - Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje prodajo po pošti tistih nosilcev slike, ki jih pristojni organ ni preizkusil in razvrstil z namenom varstva mladoletnikov in niso opremljeni z oznako tega organa, iz katere bi bila razvidna starost, od katere si je te nosilce slike dovoljeno ogledati - Nosilci slike, uvoženi iz druge države članice, ki so bili predmet preizkusa in razvrstitve pristojnega organa te države in so opremljeni z oznako starostne omejitve - Utemeljitev - Varstvo otrok - Načelo sorazmernosti)

(2008/C 79/05)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Koblenz

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Dynamic Medien Vertriebs GmbH

Tožena stranka: Avides Media AG

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesgericht Koblenz – Razlaga členov 28 in 30 ES ter določb Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (UL L 178, str. 1) – Nacionalna ureditev na področju varstva mladine, ki prepoveduje prodajo po pošti tistih nosilcev slike, ki nimajo oznake o tem, da so bili opredeljeni kot prosto dostopni mladini s strani pristojnega organa države članice – Nosilci slike, uvoženi iz druge države članice, ki so bili opredeljeni kot prosto dostopni mladini določene starosti s strani pristojnega organa države članice, iz katere so bili uvoženi – Načelo sorazmernosti.

Izrek

Člen 28 ES ne nasprotuje taki nacionalni zakonodaji, kot je zakonodaja, ki je predmet obravnave v postopku v glavni stvari, ki prepoveduje prodajo in prenos po pošti tistih nosilcev slike, ki jih vrhovni deželni organ ali nacionalna organizacija prostovoljnega samourejanja ni preizkusil in razvrstil z namenom varstva mladoletnikov in ki niso opremljeni z oznako tega organa ali organizacije, iz katere bi bila razvidna starost, od katere si je te nosilce slike dovoljeno ogledati, razen če se izkaže, da postopek za preizkus, razvrstitev in označevanje nosilcev slike, ki ga določa ta zakonodaja, ni lahko dostopen ali da ni omogočeno, da se ga izvede v razumnih rokih in to, da se, če se konča z zavrnilno odločbo, zoper njo lahko zahteva sodno varstvo.

(1) UL C 178, 29.7.2006.
SL Uradni list Evropske unije C 64/6

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. januarja 2008 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Združeni zadevi C-37/06 in C-58/06) (1)

(Uredba (ES) št. 615/98 - Direktiva 91/628/EGS - Izvozna nadomestila - Zaščita goveda med prevozom - Pogoj spoštovanja določb Direktive 91/628/EGS za izplačilo izvoznih nadomestil za govedo - Načelo sorazmernosti - Izguba pravice do nadomestila)

(2008/C 64/06)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Hamburg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06)

Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Hamburg – Veljavnost členov 1 in 5(3) Uredbe Komisije (ES) št. 615/98 z dne 18. marca 1998 o podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za dobro počutje živega goveda med prevozom (UL L 82, str. 19) – Pogoj spoštovanja določb Direktive Sveta 91/628/EGS z dne 19. novembra 1991 o zaščiti živali med prevozom in o spremembi direktiv 90/425/EGS in 91/496/EGS (UL L 340, str. 17) za izplačilo izvoznih nadomestil za govedo – Izguba pravice do nadomestila zaradi nespoštovanja predpisanega trajanja počitka med prevozom goveda.

Izrek

1. Pri preučitvi prvega vprašanja ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 1 Uredbe Komisije (ES) št. 615/98 z dne 18. marca 1998 o podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za dobro počutje živega goveda med prevozom.

2. Pri preučitvi drugega vprašanja ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi lahko vplival na veljavnost člena 5(3) Uredbe št. 615/98 v zvezi z načelom sorazmernosti. Predložitveno sodišče bo moralo preveriti, ali so pristojni organi uporabili upoštevne določbe Uredbe št. 615/98 v skladu z navedenim načelom.

(1) UL C 96, 22.4.2006.
SL Uradni list Evropske unije C 51/19

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Frigerio Luigi & C. Snc proti Comune di Triuggio

(Zadeva C-357/06) (1)

(Direktiva 92/50/EGS - Javna naročila storitev - Nacionalna zakonodaja, ki omejuje oddajo lokalnih javnih storitev gospodarskega pomena na kapitalske družbe - Združljivost)

(2008/C 51/31)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Frigerio Luigi & C. Snc

Tožena stranka: Comune di Triuggio

Ob udeležbi: Azienda Servizi Multisettoriali Lombarda – A.S.M.L. SpA

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Razlaga členov 39, 43, 48 in 81 ES, člena 26(2) Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 134, str. 114), člena 4(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/18/ES z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114), člena 9(1) Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL L 194, str. 39) in člena 7(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2006/12/ES z dne 5. aprila 2006 o odpadkih (UL L 114, str. 9) – Postopek za oddajo javnih naročil storitev – Komunalna storitev – Nacionalna ureditev, ki samo kapitalskim družbam dovoljuje opravljanje storitev upravljanja z odpadki in njihovim odstranjevanjem.

Izrek

Člen 26(2) Direktive 92/50 z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, kot je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2001/78/ES z dne 13. septembra 2001, nasprotuje vsem nacionalnim predpisom, kot so ti v postopku v glavni stvari, ki kandidatom ali ponudnikom, ki imajo po zakonodaji zadevne države članice pravico opravljati določeno storitveno dejavnost, vključno s tistimi, ki jih tvori skupina ponudnikov storitev, preprečujejo, da vlagajo ponudbe v postopku za oddajo javnih naročil storitev, katerih vrednost presega prag, potreben za uporabo Direktive 92/50, zgolj zato, ker ti kandidati ali ponudniki nimajo pravne oblike, ki ustreza določeni kategoriji pravnih oseb, namreč niso kapitalske družbe. Nacionalno sodišče mora določbo notranjega prava – v obsegu pooblastila za prosto presojo, ki mu ga prizna nacionalno pravo – razlagati in jo uporabiti v skladu z zahtevami prava Skupnosti, in če taka skladna razlaga določb Pogodbe ni možna, nacionalno sodišče ne sme uporabiti določbe nacionalnega prava, ki bi bila v nasprotju s temi določbami.

(1) UL C 281, 18.11.2006.
SL Uradni list Evropske unije C 22/9

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Ursula Voß proti Land Berlin

(Zadeva C-300/06) (1)

(Člen 141 ES - Načelo enakega plačila za delavce in delavke - Uslužbenci - Nadurno delo - Posredna diskriminacija delavk, zaposlenih s krajšim delovnim časom)

(2008/C 22/16)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Ursula Voß

Tožena stranka: Land Berlin

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesverwaltungsgericht – Razlaga člena 141 Pogodbe ES – Nacionalna zakonodaja, ki tako za zaposlene s polnim delovnim časom kot za zaposlene s krajšim delovnim časom določa manjše plačilo za nadure kot za ure znotraj normalnega delovnega časa – Plačilo učiteljice-uslužbenke, ki dela z krajšim delovnim časom in opravlja nadure, ki je nižje od plačila, ki bi ga prejela, če bi v okviru zaposlitve s polnim delovnim časom delala isto število ur – Posredna diskriminacija delavk

Izrek

Člen 141 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi glede plačila za uslužbence, kot je sporna ureditev v glavni stvari, v skladu s katero so po eni strani nadure, ki jih opravijo uslužbenci, zaposleni s polnim delovnim časom, in uslužbenci, zaposleni s krajšim delovnim časom, opredeljene kot ure, ki jih opravijo izven svojega individualnega delovnega časa, po drugi strani pa se te ure izplačujejo po nižji postavki kot je urna postavka, ki se uporablja za ure, opravljene v mejah individualnega delovnega časa, tako da so uslužbenci, zaposleni s krajšim delovnim časom, glede opravljenih ur, ki presegajo njihov individualni delovni čas, ne presegajo pa števila ur, ki jih v okviru svojega delovnega časa opravi uslužbenec, zaposlen s polnim delovnim časom, plačani slabše od uslužbencev, zaposlenih s polnim delovnim časom, v primeru, da:

— je med vsemi delavci, na katere se ta ureditev nanaša, prizadet veliko višji odstotek delavk kot delavcev; in

— različnega obravnavanja ne upravičujejo objektivni in z diskriminacijo na podlagi spola nepovezani dejavniki.

(1) UL C 96, 22.4.2006.
1)

Helenska republika, — s tem da ne priznava diplom, ki so jih izdali pristojni organi druge države članice po izobraževanju in usposabljanju v okviru sporazuma, na podlagi katerega je izobraževanje in usposabljanje, ki ga izvaja zasebna ustanova v Grčiji, potrjeno s strani navedenih organov; — s tem da določa uporabo dopolnilnih ukrepov v več primerih kot to dovoljuje Direktiva 89/48 Direktiva Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001; — s tem da nalaga Svetu, ki je zadolžen za priznavanje strokovne enakovrednosti nazivov v visokošolskem izobraževanju, da preveri, ali „izobraževalna ustanova, v kateri je kandidat končal svoje izobraževanje in usposabljanje, spada pod visokošolski študij“ in ali „ima kandidat zahtevane poklicne izkušnje, ko je trajanje izobraževanja vsaj za eno leto krajše od tistega, ki se v Grčiji zahteva za opravljanje istega poklica“ in — s tem da v javnem sektorju ne dopušča premestitve v višji naziv osebam, ki so se zaposlile na nižjo stopnjo od tiste, do katere bi imele pravico, če bi bile njihove diplome priznane v skladu s členom 3 Direktive 89/48, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/19, ni izpolnila obveznosti iz členov 1, 3, 4, 8 in 10 Direktive 89/48, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/19.
3.

Člen 8(1) Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov je treba razlagati tako, da sprememba osnutka tehničnega predpisa, o katerem je bila Evropska komisija že obveščena v skladu s prvim pododstavkom te določbe in ki glede na že sporočeni osnutek vsebuje samo omilitev pogojev uporabe zadevnega proizvoda in tako zmanjšuje možen vpliv tehničnega predpisa na trgovino, ne pomeni bistvene spremembe osnutka v smislu tretjega pododstavka te določbe in ni nujno predmet predhodnega obvestila Komisiji. Če take obveznosti predhodnega obvestila ni in Komisija o nebistveni spremembi tehničnega predpisa ni bila obveščena pred njegovim sprejetjem, to ne vpliva na veljavnost tega predpisa.
1)

Italijanska republika, s tem da je sprejela in v veljavi ohranila člen 14 uredbe-zakona št. 138 o uvedbi nujnih ukrepov na področju obdavčenja, privatizacije in omejevanja farmacevtskih stroškov ter podpori gospodarstvu zapostavljenih območij z dne 8. julija 2002, ki je po spremembi postala zakon št. 178 z dne 8. avgusta 2002, s katerim so iz področja uporabe zakonske uredbe št. 22/97 o izvajanju direktiv 91/156/EGS o odpadkih, 91/689/EGS o nevarnih odpadki 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži z dne 5. februarja 1997, izvzete na eni strani snovi, materiali ali blago, namenjeni za postopke odstranjevanja ali predelave, ki niso izrecno navedeni v prilogah B in C navedene zakonske uredbe, in na drugi strani snovi in materiali, ki ostanke, ki nastajajo pri proizvodnji in jih imetnik namerava ali mora zavreči, kadar jih je mogoče ponovno uporabiti in se ponovno uporabijo v proizvodnji ali v potrošnji, ne da bi se opravilo predhodno preoblikovanje ali da bi škodili okolju, ali po opravljenem predhodnem preoblikovanju, kadar ne gre za enega od postopkov predelave, naštetih v prilogi C te zakonske uredbe, ni izpolnila obveznosti iz člena 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 in z Odločbo Komisije 96/350/ES z dne 24. maja 1996.
1.

Ali je v nasprotju s pravom [Unije], če se nacionalna ureditev razlaga tako, da lahko javni organ, ki je koncedent, izvede postopek subjektivne in objektivne spremembe veljavne koncesije za avtoceste ali začne vnovična pogajanja glede takšne koncesije, ne da bi presodil in se izrekel o tem, ali je izvedba postopka oddaje javnega naročila obvezna, in v zvezi s tem podal mnenje?
1.

Ali je treba člena 34 in 36 Uredbe [Bruselj I] (1) ter člen 11 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da lahko naložitev plačila odškodnine zaradi posega v ugled športnega kluba z novico, objavljeno v časopisu, pomeni očitno kršitev svobode izražanja in torej razlog za zavrnitev priznanja in izvršitve?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 20. septembra 2022 – Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy/B. sp.j.

(Zadeva C-606/22)

(2023/C 7/17)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Naczelny Sąd Administracyjny

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagatelj kasacijske pritožbe: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: B. sp.j.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člena 1(2) in 73 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1, kakor je bila spremenjena) in načela nevtralnosti, sorazmernosti in enakega obravnavanja (1) razlagati tako, da praksi nacionalnih državnih organov nasprotujejo v delu, v katerem se – ob sklicevanju na neobstoj pravne podlage v nacionalni zakonodaji in neupravičeno obogatitev – ne dopušča popravka vrednosti davčne osnove in izstopnega davka, če je bila prodaja blaga in storitev potrošnikom ob uporabi previsoke stopnje DDV evidentirana z registrsko blagajno in potrjena z blagajniškimi računi za zasebnike, in ne z računi za gospodarske subjekte z obračunanim DDV, cena (bruto podajna vrednost) pa se zaradi tega popravka ne spremeni?

(1) UL 2006, L 347, str. 1, kakor je bila spremenjena.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Köln (Nemčija) 4. oktobra 2022 – AB/Finanzamt Köln-Süd

(Zadeva C-627/22)

(2023/C 15/29)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Köln

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: AB

Tožena stranka: Finanzamt Köln-Süd

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba določbe Sporazuma med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb (UL 2009, L 353, str. 71) (1), ki je začel veljati 1. junija 2002 (v nadaljevanju: Sporazum o prostem pretoku oseb), zlasti člena 7 in 15 Sporazuma o prostem pretoku oseb v povezavi s členom 9(2) Priloge I k temu sporazumu (pravica do enake obravnave), razlagati tako, da nasprotujejo določbi države članice, v skladu s katero sicer lahko delavci z državljanstvom države članice EU ali EGP (vključno Nemčije), ki imajo stalno ali običajno prebivališče v Nemčiji ali državi EU/EGP, prostovoljno zahtevajo odmero dohodnine v zvezi z dohodki iz zaposlitve, obdavčljivimi v Nemčiji (odmera na zahtevo), zlasti z namenom, da z upoštevanjem izdatkov (poslovnih stroškov) in vračunanjem nemškega davka od plač, zadržanega v postopku odtegnitve davka pri viru, prejmejo vračilo dohodnine, te pravice pa nimajo nemški in švicarski državljani s prebivališčem v Švici?

(1) UL 2009, L 353, str. 71.
1.

Ali je treba člen 2 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (1) glede na sodno prakso Sodišča, navedeno v sodbi z dne 10. septembra 2009 (C-44/08) (2), EU:C:2009:533, razlagati tako, da obveznosti posvetovanja in obveščanja, ki pomenita polni učinek Direktive, nastaneta od trenutka, ko podjetje v okviru postopka prestrukturiranja načrtuje prenehanje pogodb o zaposlitvi, ki lahko številčno presežejo mejo, določeno za kolektivne odpuste, ne glede na to, da število odpustov ali prenehanj, ki se štejejo za odpust, nazadnje ne doseže takega praga, saj je bilo to število znižano z ukrepi delodajalca, ki so bili sprejeti brez predhodnega posvetovanja s predstavniki delavcev?
(a)

Ali je treba člen 4, točka 1, Uredbe št. 2016/679 (1) z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES v povezavi s členoma 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da niz znakov, ki na strukturiran in strojno berljiv način zajame preference uporabnika interneta v povezavi z obdelavo njegovih osebnih podatkov, v smislu zgoraj navedene določbe pomeni osebni podatek z vidika (1) panožne organizacije, ki svojim članom daje na voljo standard, s katerim jim predpiše, kako je treba ta niz znakov v praktičnem in tehničnem smislu generirati, shranjevati in/ali razširjati, ter (2) strank, ki so ta standard izvajale na svojih spletnih mestih ali aplikacijah in imajo torej na ta način dostop do tega niza znakov?
2.

Ali iz člena 12(1)(a), drugi stavek, Direktive 2011/95 izhaja, da se besedna zveza iz te določbe „Kadar je takšna zaščita ali pomoč prenehala iz katerega koli razloga“ uporablja za osebo brez državljanstva s palestinskim poreklom, ki je bila registrirana pri UNRWA in ki ji je UNRWA v Gazi pomagala s hrano ter zdravstvenimi in izobraževalnimi storitvami, ne da bi obstajali indici za osebno ogroženost te osebe, ki je prostovoljno in zakonito zapustila Gazo, če se upoštevajo informacije, ki so na voljo v obravnavani zadevi: — ob odhodu so bile splošne razmere ocenjene tako, da gre za humanitarno krizo brez primere, v povezavi s pomanjkanjem hrane, pitne vode, zdravstvenih storitev in zdravil ter težavami glede oskrbe z vodo in električno energijo, uničevanjem zgradb in infrastrukture in brezposelnostjo; — UNRWA ima pri tem, da bi v Gazi še naprej zagotavljala pomoč in storitve, tudi v obliki hrane in zdravstvenih storitev, težave, ki so posledica njenega velikega proračunskega primanjkljaja in stalnega povečevanja števila oseb, ki so odvisne od njene pomoči, splošne razmere v Gazi onemogočajo dejavnost UNRWA? Ali je treba na to vprašanje odgovoriti drugače le zato, ker je prosilec ranljiva oseba v smislu člena 20(3) te direktive, in sicer mladoletni otrok?
1.

Ali je treba člen 12(2) Direktive (EU) 2015/2302 (1) z dne 25. novembra 2015 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih, spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 90/314/EGS (v nadaljevanju: Direktiva o paketnih potovanjih) razlagati tako, da je v njem poleg pravice do odstopa iz člena 12(1) Direktive o paketnih potovanjih določena še ena pravica do odstopa, katere pravne posledice so upoštevne le, če se potnik v svoji odstopni izjavi sklicuje na neizogibne in izredne okoliščine v kraju potovanja ali neposredni bližini, ki znatno vplivajo na izvedbo turističnega paketa, ali okoliščine, ki znatno vplivajo na prevoz potnikov v kraj potovanja?
C 432/12

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nejvyšší soud (Češka republika) 26. avgusta 2022 – Inkreal s. r. o./Dúha reality s. r. o.

(Zadeva C-566/22)

(2022/C 432/14)

Jezik postopka: češčina

Predložitveno sodišče

Nejvyšší soud

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Inkreal s. r. o.

Tožena stranka: Dúha reality s. r. o.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali lahko z vidika obstoja tujega elementa, ki je nujen pogoj za uporabo Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1), uporaba te uredbe temelji zgolj na dejstvu, da se dve stranki s sedežem v isti državi članici dogovorita o pristojnosti sodišča druge države članice Evropske unije?

(1) UL 2012, L 351, str. 1.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 22. julija 2022 – Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel) / Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

(Zadeva C-501/22)

(2022/C 424/28)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Association interprofessionnelle des fruits et légumes frais (Interfel)

Tožena stranka: Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 164 Uredbe (EU) št. 1308/2013 (1) razlagati tako, da dovoljuje razširitev medpanožnih sporazumov, ki določajo strožja pravila od tistih, ki jih določa ureditev Unije, ne samo na področju „pravil glede proizvodnje“, navedenih v točki (b) tega člena, ampak tudi na vseh področjih, navedenih v točkah (a) in od (c) do (n), v zvezi s katerimi določa, da se lahko zahteva razširitev medpanožnega sporazuma, ter zlasti ali ta člen dovoljuje – medtem ko ureditev Unije določa pravila trženja za določeno kategorijo sadja ali zelenjave – sprejetje bolj zavezujočih pravil v obliki medpanožnega sporazuma in njihovo razširitev na vse izvajalce?

(1) Uredba (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (UL 2013, L 347, str. 671).
C 408/25

Pritožba, ki so jo Ramón Baides Fernández in drugi vložili 18. januarja 2022 zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. novembra 2021 v zadevi T-659/21, Baides Fernández in drugi/Komisija

(Zadeva C-40/22 P)

(2022/C 408/33)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Pritožniki: Ramón Baides Fernández, Alberto Baranda Álvarez, José Luis Bermúdez Cuetos, Juan Carlos Campos Menéndez, María Gloria Díaz Blanco, José Vicente Galán Soto, María José González Delgado, María Rosario López Rodríguez, Erundina Prieto Álvarez, Mónica Regueira Álvarez, Patricia Sánchez Caballero (zastopnica: B. González González, abogada)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Sodišče Evropske unije (osmi senat) je s sklepom z dne 6. septembra 2022 pritožbo zavrglo kot očitno neutemeljeno in pritožnikom naložilo, naj nosijo svoje stroške.
—

ugotovi, da Irska s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotovitev, da voda, namenjena za prehrano ljudi, izpolnjuje minimalno zahtevo glede vrednosti parametrov za vsoto trihalometanov, določeno v Prilogi I, del B, Direktive Sveta 98/83/ES z dne 3. novembra 1998 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (1) (v nadaljevanju: Direktiva), na 21 območjih javne oskrbe z vodo in v okviru 9 zasebnih skupinskih vodnih sistemov, ter da se na navedenih območjih javne oskrbe z vodo in v okviru navedenih zasebnih skupinskih vodnih sistemov, kakor hitro je mogoče, sprejme ustrezen sanacijski ukrep za obnovitev kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, in da prednost njegovemu uveljavljanju ob upoštevanju, med drugim, stopnje prekoračitve, vrednosti parametra in morebitne nevarnosti za zdravje ljudi, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 4(1) Direktive v povezavi s Prilogo I, del B, in člena 8(2) Direktive, in