ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 7/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (England and Wales) (Združeno kraljestvo) 27. oktobra 2014 – Pillbox 38 (UK) Limited, ki posluje pod imenom „Totally Wicked“/Secretary of State for Health

(Zadeva C-477/14)

(2015/C 007/21)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Pillbox 38 (UK) Limited, ki posluje pod imenom „Totally Wicked“

Tožena stranka: Secretary of State for Health

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je člen 20 Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 (1) o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (2) neveljaven bodisi v celoti bodisi v upoštevnem delu iz enega ali več teh razlogov:

— proizvajalcem elektronskih cigaret in/ali trgovcem na drobno z njimi nalaga bodisi kot celota bodisi v upoštevnem delu več obveznosti, s katerimi se krši načelo sorazmernosti v povezavi z načelom pravne varnosti?

— iz enakih ali podobnih razlogov krši načelo enakosti in/ali protipravno izkrivlja konkurenco?

— ni v skladu z načelom subsidiarnosti?

— krši pravice proizvajalcev elektronskih cigaret ali trgovcev na drobno z njimi na podlagi členov 16 in/ali 17 Listine o temeljnih pravicah?

(1) UL L 127, str. 1.

(2) UL L 194, str. 26.
SL Uradni list Evropske unije C 448/11

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 3. oktobra 2014 – Promoimpresa srl/Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Dežela Lombardija

(Zadeva C-458/14)

(2014/C 448/14)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Promoimpresa srl

Toženi stranki: Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Dežela Lombardija

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali načela svobode ustanavljanja, nediskriminacije in varstva konkurence iz členov 49 PDEU, 56 PDEU in 106 PDEU ter načelo razumnosti, ki ga navedena načela vključujejo, nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki na podlagi zaporednih zakonodajnih ukrepov določa obnovitev podaljšanja veljavnosti koncesij na gospodarsko pomembnem javnem dobru ob morju, jezerih in rekah, katerih trajanje je bilo z zakonom podaljšano za najmanj enajst let, s čimer isti koncesionar ohranja pravico do izključnega uživanja navedenega dobra za gospodarske namene, čeprav je nastopil datum prenehanja veljavnosti, določen v okviru koncesije, že izdane koncesionarju, kar zainteresiranim gospodarskim subjektom odvzema vsako možnost dodelitve javnega dobra po izvedbi postopkov javnega razpisa?
3.

Ali mora v skladu z Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in zlasti njenima členoma 6(1) in 7(1) zaradi zagotavljanja varstva potrošnikov in uporabnikov v skladu z načeloma enakovrednosti in učinkovitosti, nacionalno sodišče po uradni dolžnosti presojali ali je podan nedovoljeni pogoj in iz tega izpeljati posledice, čeprav je prej odločilo drugače ali je odklonilo to presojo v odločbi, ki je po nacionalnem procesnem pravu pravnomočna?
—

Ugotovi naj se, da Kraljevina Danska ni izpolnila obveznosti iz Direktive 2001/37/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov (1), s tem ko je ohranila pravni položaj, v skladu s katerim je dovoljena prodaja tobaka za žvečenje, v nasprotju s členom 8, v povezavi s členom 2(4) te direktive.
2

Če je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je izbira enega ali več gospodarskih subjektov značilnost javnega naročila, se postavlja naslednje vprašanje: ali je treba značilnost izbire gospodarskih subjektov v smislu člena 1(2)(a) Direktive 2004/18/ES glede na člen 2 Direktive 2004/18/ES razlagati tako, da lahko naročniki opustijo izbiro enega ali več gospodarskih subjektov v odprtem postopku le, če so izpolnjeni ti pogoji: — izvedba odprtega postopka je objavljena na evropski ravni, — določena so nedvoumna pravila za sklenitev pogodbe in za pristop k pogodbi, — pogodbeni pogoji so od začetka določeni tako, da noben gospodarski subjekt ne more vplivati na vsebino pogodbe, — gospodarskim subjektom je vedno zagotovljena pravica do pristopa in — je treba sklenitve pogodb objaviti na evropski ravni?
1.

Ali je treba Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES (1) z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22) razlagati tako, da pomeni nepošteno poslovno prakso ravnanje subjekta, ki odobri potrošniški kredit, pri čemer potrošniku pri predstavitvi pogodbenih pogojev daje lažen vtis, da lahko svobodno izbere dodatno storitev jamstva za obročno odplačevanje kredita, v resnici pa nedopustno vpliva na potrošnika, da bi privolil v storitev?
—

Izpodbijana sodba krši splošna načela prava Unije, in sicer načelo enakega obravnavanja in prepoved samovoljnega ravnanja. V okviru registracije je jasna praksa UUNT, da se izraza HIPER ne enači z izrazom „hyper“. Ta praksa je obstajala pred prijavo zadevnega znaka in še vedno obstaja tudi po tem. Ta primer je drugačen od primerov, v katerih se je prijavitelj zgolj skliceval na prejšnje registracije. To, da po tem, ko je bila zavrnjena zadevna registracija, UUNT ni več zavrnil registracije blagovnih znamk, ki vsebujejo izraz „HIPER“, kaže na to, da zavrnitev registracije zadevne znamke očitno pomeni kršitev načela enakega obravnavanja in prepovedi samovoljnega ravnanja.
3.

Ali so energenti ob upoštevanju načel iz določb prava Skupnosti o trošarinah, zlasti člena 1(1)(a) Direktive 2008/118 in člena 14(1)(a) Direktive 2003/96, obdavčeni s trošarino in, če so, po kateri stopnji – po stopnji za energente, ki se uporabljajo kot gorivo, ali po stopnji za energente, ki se uporabljajo kot kurivo, če ni sporno, da so bili zadevni energenti dobavljeni končnemu uporabniku, ki ima ustrezna dovoljenja v skladu z nacionalnim pravom za proizvodnjo električne energije in potrdilo, da je kot končni uporabnik oproščen plačila trošarine, in je blago prejel neposredno od imetnika trošarinskega skladišča, vendar ni prvi kupec blaga?
1.

Ali so oskrbovana stanovanja v smislu dekreta sveta Valonske regije z dne 5. junija 1997 o domovih za starejše, oskrbovanih stanovanjih in centrih za dnevno oskrbo oseb, starih najmanj šestdeset let, [v okviru katerih se ponuja] profitna individualna stanovanja za eno ali dve osebi z opremljeno kuhinjo, dnevno sobo, spalnico in opremljeno kopalnico, ki tem osebam omogočajo neodvisno življenje, ter različne neobvezne plačljive profitne storitve, ki niso namenjene samo stanovalcem oskrbovanih stanovanj ([…] (ni prevedeno) bar-restavracija, […] (ni prevedeno) frizerski in kozmetični salon, […] (ni prevedeno) dvorana za fizioterapijo, […] (ni prevedeno) dejavnosti delovne terapije, […] (ni prevedeno) avtomatska pralnica, […] (ni prevedeno) dispanzer in odvzem krvi, […] (ni prevedeno) zdravstvena služba), v bistvu organizacija socialnega pomena, ki zagotavlja „opravljanje storitev in dobavo blaga, ki je tesno povezana s socialnim skrbstvom in socialnovarstvenim delom“ v smislu člena 13(A)(1)(g) Šeste direktive sveta z dne 17. maja 1977„o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (1)“ (77/388/EGS) (postal člen 132(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (2))?
3.

Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali druga načela enakega obravnavanja, ki jih določa primarno pravo – predvsem člen 45(2) PDEU v povezavi s členom 18 PDEU – nasprotujejo nacionalni določbi, ki državljanom Unije v prvih treh mesecih prebivanja brez izjeme odreka socialno dajatev, katere namen je zagotavljanje preživetja in ki hkrati olajšuje dostop do trga dela, če ti državljani Unije sicer niso zaposleni ali samozaposleni in na podlagi člena 2(3) FreizügG/EU nimajo pravice do prostega gibanja, vendar pa lahko izkažejo dejansko zvezo z državo gostiteljico in predvsem s trgom dela države gostiteljice?
—

za nične razglasi člen 2, točka 25, člen 6(2)(b), člen 7 od (1) do (5), (7), prvi stavek in od (12) do (14) ter člen 13(1)(c) Direktive 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (1);
SL Uradni list Evropske unije C 303/19

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Timiș (Romunija) 12. junija 2014 – Silvia Ciup proti Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

(Zadeva C-288/14)

2014/C 303/25

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Tribunalul Timiș

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Silvia Ciup

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je mogoče načeli enakovrednosti in učinkovitosti pravnih sredstev zoper kršitve prava Evropske unije, določeni s sodno prakso Sodišča, ter lastninsko pravico iz člena 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo določbam nacionalnega prava, na podlagi katerih se s petletnim obročnim odplačevanjem odložita povračilo dajatev, pobranih v nasprotju s pravom Skupnosti, in plačilo pripadajočih obresti, določeni s sodbama, ki bosta postali izvršljivi do 31. decembra 2015?
SL Uradni list Evropske unije C 303/30

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. julija 2014 vložilo Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenija)– Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma/Republika Slovenija – Ministrstvo za finance

(Zadeva C-331/14)

2014/C 303/38

Jezik postopka: slovenščina

Predložitveno sodišče

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Petar Kezić s.p. Trgovina Prizma

Tožena stranka: Republika Slovenija – Ministrstvo za finance

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba določbe členov 2(1) in 4(1) Šeste direktive (1) razlagati tako, da je treba v okoliščinah, kakršne so podane v obravnavanem primeru (ko oseba nabavi zemljišča kot fizična oseba, ne da bi ji bil pri tem zaračunan vstopni DDV, na teh zemljiščih kot samostojni podjetnik zgradi trgovski center, med osnovna sredstva svojega podjetja na podlagi nacionalnih računovodskih pravil vknjiži le del zemljišč, na katerih zgradi trgovski center, trgovski center pa nato skupaj z vsemi zemljišči proda naročniku gradnje), šteti, da oseba že zaradi tega, ker zemljišč ne vknjiži med osnovna sredstva svojega podjetja, teh zemljišč ne vključi v sistem DDV in zato ob njihovi prodaji ni davčni zavezanec za obračun in plačilo izhodnega DDV?

(1) Šesta direktiva sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o premetnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), UL L 145, str. 1.
—

ugotovi, da Republika Finska s tem, da za finsko celinsko ozemlje ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos členov 2(2) in 9(1) Direktive 2010/31/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb (1) v nacionalno pravo, ali vsaj tega ni sporočila Komisiji in da za Ålandsko otočje ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos navedene Direktive v nacionalno pravo, ali vsaj tega ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člen 28(1) navedene direktive;
1.

Ali je treba člena 4(1) in 5 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 98/70/ES z dne 13. oktobra 1998 o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva ter spremembi Direktive 93/12/EGS (1) razlagati tako, da se na dobavitelja goriva poleg zahtev glede kakovosti, ki so določene v nacionalnem predpisu, sprejetem na podlagi navedene direktive, z drugim nacionalnim predpisom ne more naložiti dodatnih zahtev glede kakovosti, ki so vključene v nacionalni standard, niso pa zajete v teh, ki so določene v Direktivi?
2

Drugi pritožbeni razlog: protislovnost in nelogičnost obrazložitve glede očitka kršitve člena 296 PDEU s strani Komisije Z drugim pritožbenim razlogom družba Italmobiliare zatrjuje protislovnost in nelogičnost obrazložitve Splošnega sodišča, kot je to, kljub ugotovitvi da je obrazložitev Komisije kar zadeva predmet in obseg zahteve nezadostna, to štelo za zadostno, če se jo obravnava v zvezi s tem kar je navedeno v odločbi o začetku postopka, čeprav ta odločba ne dodaja ničesar bistvenega glede vsebine izpodbijane odločbe. Pritožnica trdi, da obrazložitev izpodbijane odločba in, potem, sodbe poleg tega ni podana glede zahteve po nujnosti zahtevanih informacij in glede odločitve za uporabo odločbe iz člena 18(3) Uredbe št. 1/2003 kot sredstva.
3.

Ali je treba memorandum o soglasju med Evropsko skupnostjo in Romunijo z dne 23. junija 2009 razlagati tako, da lahko Komisija zaradi zmanjšanja učinkov gospodarske krize zakonito naloži sprejetje nacionalnega zakona, na podlagi katerega se v celoti in za nedoločen čas odvzame pravica določene osebe do prejemanja pokojnine, ki temelji na prispevkih, vplačanih v obdobju, daljšem od 30 let, in ki je bila pred sprejetjem zakona zakonito ugotovljena in jo je oseba prejemala, ker ta oseba prejema plačo za dejavnost, ki jo opravlja na podlagi pogodbe o zaposlitvi, ki ni tista, na podlagi katere se je upokojila?
3.

Ali je člene 26(2) PDEU, 35 PDEU in 56 PDEU dopustno razlagati tako, da nasprotujejo ureditvi države članice, kakršna je v členih 24/C in 24/D zakona o splošnem davčnem postopku, če na podlagi take ureditve madžarska gospodarska družba, ki svojo poslovno dejavnost deloma opravlja v drugih državah članicah Evropske unije, ne more kot vodstvenega delavca zaposliti madžarskega državljana, ki je bil pred tem vodstveni delavec druge madžarske gospodarske družbe, ki svojo dejavnost opravlja na notranjem trgu, in sicer zgolj zato, ker je slednji gospodarski družbi nastal določen davčni dolg, pri čemer za nastanek takega dolga navedeni madžarski državljan kot nekdanji vodstveni delavec ni bil odgovoren?
1.

Ali je treba določbe členov 2(1) in 10(2) Direktive Sveta 77/388/EGS (1) z dne 17. maja 1977 razlagati tako, da se lahko izdajo vozovnice enači z dejansko izvršitvijo storitve prevoza, in da so zneski, ki jih letalska družba zadrži, če imetnik letalske vozovnice vozovnice ni uporabil, ta pa je postala neveljavna, predmet davka na dodano vrednost?
SL Uradni list Evropske unije C 235/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 12. maja 2014 – Portmeirion Group UK Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Zadeva C-232/14)

2014/C 235/12

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Portmeirion Group UK Ltd

Nasprotna stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Vprašanji za predhodno odločanje

„Ali je izpodbijana uredba (1) neskladna s pravom Unije, če:

(i) temelji na očitnih napakah pri presoji glede opredelitve zadevnega izdelka, s čimer razveljavlja ugotovitve protidampinške preiskave; in

(ii) ni ustrezno obrazložena, kot je zahtevano s členom 296 PDEU?“

(1) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 412/2013 z dne 13. maja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, (UL L 131, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 235/3

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 10. aprila 2014 – Ralph Prankl

(Zadeva C-175/14)

2014/C 235/04

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Ralph Prankl

Nasprotna stranka: Bundesfinanzgericht

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člena 7(1) in (2) ter 9(1) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/108/EGS (2) z dne 14. decembra 1992, razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnim predpisom, v skladu s katerimi se za trošarinske proizvode (cigarete), ki so bili v porabo sproščeni v (prvi) državi članici in so bili brez spremnega dokumenta na podlagi člena 7(4) te direktive prek ene ali več držav članic (tranzitne države članice) po kopnem prepeljani v drugo državo članico (namembna država članica), da bi se v namembni državi članici prodali, trošarina (davek na tobak) pobira tudi v tranzitni državi članici?

(1) UL L 76, str. 1.

(2) Direktiva Sveta 92/108/EGS z dne 14. decembra 1992 o spremembi Direktive 92/12/EGS o splošnem režimu za trošarinske izdelke in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih izdelkov ter o spremembi Direktive 92/81/EGS (UL L 390, str. 124).
—

ugotovi, da Republika Estonija ni izpolnila obveznosti iz Direktive 2003/4/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (2), ker ni prenesla členov 4(1)(e), 4(1), pododstavek 2 in 4(2), pododstavek 2, drugi stavek, te direktive v svoj pravni red;
2.

Ali splošno načelo učinkovitosti prava Skupnosti ter člena 22 in 23 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah, ki se razlaga glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993, nasprotujejo temu, da lahko dajalec kreditov dokaže, da je izpolnil svoje predpogodbene in pogodbene obveznosti zgolj s tem, da je v kreditne pogodbe vključil vzorčne klavzule, s katerimi potrošnik priznava, da so bile obveznosti izpolnjene, ne da bi mu bilo treba predložiti dokumente, ki jih je izdal in vročil kreditojemalcu?
SL Uradni list Evropske unije C 194/11

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 21. marca 2014 – Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino proti Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

(Zadeva C-131/14)

2014/C 194/13

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di cassazione

Stranke v postopku v glavni stvari

Vlagatelj revizije: Malvino Cervati, Società Malvi Sas di Cervati Malvino

Nasprotne stranke v revizijskem postopku: Agenzia delle Dogane, Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba uredbi št. 1047/2001 (1) in št. 2988/95 (2) razlagati tako, da je prepovedano ter da pomeni zlorabo pravice in goljufivo ravnanje, če gospodarski subjekt Skupnosti A (komanditna družba Malvi), ki nima uvoznega dovoljenja ali je izčrpal svojo tarifno kvoto in zato nabavi posamezne pošiljke blaga od drugega gospodarskega subjekta Skupnosti B (komanditna družba Tonini Roberto & C.), ki jih je sam nabavil od dobavitelja zunaj Skupnosti (družba z omejeno odgovornostjo Bananaservice), nato pa jih je prodal v tujino drugemu gospodarskemu subjektu Skupnosti C (družba L'Olivo Maria), ki je z izpolnitvijo zahtev pridobil dovoljenje v okviru kvote in jih brez prenosa svojega dovoljenja sprostil v prosti promet v Evropski skupnosti, nato pa jih je po ocarinjenju za ustrezno plačilo, ki je bilo nižje od posebne carinske stopnje za uvoze zunaj kvot, prodal istemu gospodarskemu subjektu B (komaditna družba Tonini Roberto & C.), ta pa jih je nazadnje prodal gospodarskemu subjektu A (komanditna družba MALVI)?

(1) Uredba Evropske komisije ES št. 1047/2001 z dne 30. maja 2001 o uvedbi sistema uvoznih dovoljenj in potrdil o poreklu in o določitvi pravil za upravljanje tarifnih kvot za česen, uvožen iz tretjih držav (UL, L 145, str. 35).

(2) Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340).
—

družbi Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd naloži plačilo stroškov, ki so Svetu nastali v postopku na prvi stopnji in pritožbenem postopku.
2.

naj se Odločba Komisije C (2009) 5791 final dne 22. julija 2009 (Zadeva COMP/39.396 – Reagenti na osnovi kalcijevega karbida in magnezija v metalurški in plinski industriji) v delu, v katerem zadeva pritožnici, razglasi za nično; podredno, naj se globa, naložena pritožnicama v členu 2(g) in (h) navedene odločbe, zniža; podredno, če bo zgornji predlog treba zavrniti, naj se člen 2(g) in (h) odločbe spremeni tako, da bo družba SKW Stahl-Metallurgie GmbH solidarno odgovorna za celotno globo, naloženo pritožnicama; pritožnici ta podredni predlog razumeta tako, kot ga je razumelo Splošno sodišče v točkah 264 in 265 sodbe, in sicer kot podredni predlog za povečanje deleža pritožnicama naložene globe, ki se bo štel za plačan, ko bo družba SKW plačala globo, ki ji je bila naložena;
—

Republika Bolgarija s tem, da območja, ki so pomembna za varstvo ptic, ni v celoti vključila v posebno območje varstva „Kaliakra“, ni ozemelj, ki so glede na število in velikost najprimernejša za varstvo vrst iz Priloge I k Direktivi 2009/147/ES (1) in varstvo redno pojavljajočih se selitvenih vrst ptic, ki niso navedene v Prilogi I, na geografskem območju morja in kopnega, kjer se uporablja Direktiva 2009/147/ES, razvrstila kot posebno območje varstva. Zato Republika Bolgarija ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) in (2) Direktive 2009/147/ES.
1.

Ali se v primeru, v katerem je banka leta 2009 vložila obligacijskopravno tožbo, s katero je zahtevala znesek, za katerega zatrjuje, da ji ga stranke dolgujejo po izvedeni dražbi stanovanj pod hipoteko, za namene preučitve določil hipotekarnega posojila, sklenjenega leta 1986, uporablja Direktiva EGS 93/13 (1), glede na to, da so tretja dražba (19. julij 1993), sklepi sodišča, s katerimi je bil potrjen izračun obresti (3. julij 2000), in dokončna cena stanovanj, ki se je dosegla na dražbi (18. julij 2000), poznejši od objave navedene direktive?
2.

Ali sta, kar zadeva odškodninski zahtevek, ki temelji na členu 19 Montrealske konvencije, pristojnost notarja, ki je izenačen z nacionalnim sodiščem in pooblaščen za izdajo evropskega plačilnega naloga, ter po prehodu na sodni postopek zaradi ugovora tožene stranke pristojnost sodišča določeni s pravili o pristojnosti iz Uredbe (ES) št. 1896/2006 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog (v nadaljevanju: Uredba št. 1896/2006), Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (2) z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (v nadaljevanju: Uredba št. 44/2001) in/ali Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, sestavljene 28. maja 1999 v Montrealu (v nadaljevanju: Montrealska konvencija)? V kakšnem medsebojnem razmerju so ta pravna pravila?