BIDAR 
SODBA SODIŠČA (veliki senat) 
z dne 15. marca 2005 * 
V zadevi 0209/03, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, 
naslovljen na Sodišče s sklepom High Court of Justice (England & Wales), Queen's 
Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) z dne 12. februarja 
2003, ki je prispel na Sodišče 15. maja 2003, v postopku 
The Queen, na predlog: 
Danyja Bidarja, 
proti 
London Borough of Ealing, 
Secretary of State for Education and Skills, 
* Jezik postopka: angleščina. 
I - 2151 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
SODIŠČE (veliki senat) 
v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, 
K. Lenaerts (poročevalec) in A. Borg Barthet, predsedniki senatov, J.-P. Puissochet, 
R. Schintgen, sodnika, N. Colneric, sodnica, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka in 
U. Lõhmus, sodniki, 
generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed, 
sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, 
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 28. septembra 2004, 
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili: 
— za D. Bidarja R. Scannell in M. Soorjoo, barristers, in J. Luqmani, solicitor, 
— za vlado Združenega kraljestva R. Caudwell, zastopnica, skupaj z E. Sharpston, 
QC, in C. Lewis, barrister, 
— za dansko vlado J. Molde, zastopnik, 
— za nemško vlado C-D. Quassowski in A. Tiemann, zastopnika, 
I - 2152 
BIDAR 
— za francosko vlado G. de Bergues in C. Bergeot-Nunes, zastopnika, 
— za nizozemsko vlado C. M. Wissels in H. G. Sevenster, zastopnici, 
— za avstrijsko vlado E. Riedl, zastopnik, 
— za finsko vlado T. Pynnä, zastopnica, 
— za Komisijo Evropskih skupnosti N. Yerrell in M. Condou, zastopnici, 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 
11. novembra 2004 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago prvega odstavka 
člena 12 ES in člena 18 ES. 
I - 2153 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med D. Bidarjem in London Borough of 
Ealing ter Secretary of State for Education and Skills (ministrstvo za izobraževanje in 
poklicno usposabljanje) v zvezi z zavrnitvijo njegove vloge za subvencionirano 
študentsko posojilo za kritje njegovih stroškov za vzdrževanje. 
Pravni okvir 
Skupnostna ureditev 
3 Prvi odstavek člena 12 ES določa: 
„Kjer se uporablja ta pogodba in ne da bi to vplivalo na njene posebne določbe, je 
prepovedana vsakršna diskriminacija glede na državljanstvo." 
4 Člen 18(1) ES določa: 
„Vsak državljan Unije ima pravico prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav 
članic ob upoštevanju omejitev in pogojev, določenih s to pogodbo in ukrepi, ki so 
bili sprejeti za njeno uveljavitev." 
I - 2154 
BIDAR 
5 Člen 149 ES določa: 
„1. Skupnost prispeva k razvoju kakovostnega izobraževanja s spodbujanjem 
sodelovanja med državami članicami ter po potrebi s podpiranjem in 
dopolnjevanjem njihovih dejavnosti, pri čemer v celoti upošteva odgovornost 
držav članic za vsebino poučevanja in organizacijo izobraževalnih sistemov, pa 
tudi njihovo kulturno in jezikovno raznolikost. 
2. Cilji dejavnosti Skupnosti so: 
razvijanje evropske razsežnosti v izobraževanju, zlasti s poučevanjem in 
razširjanjem jezikov držav članic; 
spodbujanje mobilnosti študentov in profesorjev, med drugim s spodbujanjem 
akademskega priznavanja diplom in študijskih obdobij; 
— pospeševanje sodelovanja med izobraževalnimi zavodi; 
razvijanje izmenjave informacij in izkušenj glede vprašanj, ki so skupna 
izobraževalnim sistemom držav članic; 
— spodbujanje razvoja izmenjave mladih ter izmenjave pedagoških in drugih 
strokovnih delavcev; 
I - 2155 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
— spodbujanje razvoja izobraževanja na daljavo. 
[...] 
4. Da bi Svet prispeval k uresničevanju ciljev iz tega člena, sprejme: 
— spodbujevalne ukrepe v skladu s postopkom iz člena 251 ES ter po posvetovanju 
z Ekonomsko-socialnim odborom in Odborom regij, pri čemer je izključeno 
kakršno koli usklajevanje zakonov in drugih predpisov držav članic; 
— priporočila, o katerih odloča s kvalificirano večino na predlog Komisije." 
6 V členu 1(1) Direktiva Sveta 90/364/EGS z dne 28. junija 1990 o pravici do 
prebivanja (UL L 180, str. 26) določa, da države članice priznajo pravico do 
prebivanja državljanom držav članic, ki te pravice ne uživajo po drugih določbah 
zakonodaje Skupnosti, in njihovim družinskim članom, pod pogojema, da imajo 
sami in njihovi družinski člani zdravstveno zavarovanje, ki pokriva vsa tveganja v 
državi članici gostiteljici, in da imajo zadostna sredstva, ki zagotavljajo, da med 
prebivanjem ne obremenjujejo sistema socialne pomoči te države. 
I - 2156 
BIDAR 
7 V skladu s členom 3 te direktive pravica do prebivanja traja, dokler upravičenci 
izpolnjujejo pogoje, določene v njenem členu 1. 
8 V skladu s sedmo uvodno izjavo Direktive Sveta 93/96/EGS z dne 29. oktobra 1993 o 
pravici do prebivanja za študente (UL L 317, str. 59): 
„[...] ob sedanjem stanju prava Skupnosti, kot ga je vzpostavila sodna praksa Sodišča, 
pomoč, priznana študentom, ne spada v področje uporabe Pogodbe [EGS] v smislu 
člena 7 Pogodbe [postal člen 6 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 12 ES]." 
9 Ta direktiva v členu 1 določa: 
„Da se določi pogoje za lažje uresničevanje pravice do prebivanja in zato, da se 
zajamči dostop do poklicnega usposabljanja brez razlikovanja za državljana države 
članice, ki je bil sprejet na poklicno usposabljanje v drugi državi članici, države 
članice priznajo pravico do prebivanja vsakemu študentu, ki je državljan države 
članice in nima te pravice po drugih določbah prava Skupnosti, in za študentovega 
zakonca ter njune vzdrževane otroke, če študent s pomočjo izjave ali takih 
alternativnih sredstev, kot jih izbere in so najmanj enakovredna, zagotovi 
ustreznemu državnemu organu, da ima zadostna sredstva, da med prebivanjem ne 
bo obremenjeval sistema socialne pomoči države članice gostiteljice; pod pogojem, 
da je študent vpisan na priznanem izobraževalnem zavodu z glavnim namenom 
poklicnega izobraževanja in da je z zdravstvenim zavarovanjem zavarovan za vsa 
tveganja v državi članici." 
I - 2157 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
10 Člen 3 te direktive določa: 
„Ta direktiva za študente, ki uživajo pravico do prebivanja, ne vzpostavlja nobene 
pravice do plačila vzdrževalnine s strani države članice gostiteljice." 
11 Direktivi 90/364 in 93/96 sta bili razveljavljeni, z učinkom od 30. aprila 2006 dalje, z 
Direktivo 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici 
državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na 
ozemlju držav članic (UL L 229, str. 35), ki jo morajo v skladu s členom 40 države 
članice prenesti do 30. aprila 2006. 
Nacionalna ureditev 
12 V Angliji in Walesu se finančna pomoč, do katere so upravičeni študenti za kritje 
svojih stroškov za vzdrževanje, v skladu z Education (Student Support) Regulations 
2001 [predpis iz leta 2001 o izobraževanju (finančna podpora študentom), v 
nadaljevanju: Student Support Regulations] dodeli predvsem v obliki posojila. 
13 Študenti, upravičeni do posojila, v skladu s Student Support Regulations prejmejo 
75 % njegove maksimalne vsote, preostalih 25 % se odobri glede na finančni položaj 
študenta in njegovih staršev ali partnerja. Za posojilo je zagotovljena obrestna mera, 
ki je vezana na stopnjo inflacije in je zato nižja od običajne obrestne mere za 
I - 2158 
BIDAR 
poslovno posojilo. Študent povrne posojilo po zaključku svojega študija in pod 
pogojem, da prejema dohodek, ki presega 10.000 GPB. V takem primeru vsako leto 
plača znesek, ki je enak 9 % deležu njegovih dohodkov, ki presegajo 10.000 GBP, vse 
do povrnitve celotnega posojila. 
14 V skladu s členom 4 Student Support Regulations lahko oseba pridobi študentsko 
posojilo za določene programe, če njen položaj ustreza enemu od položajev, ki so 
navedeni v Prilogi 1 (Schedule 1) Student Support Regulations. 
15 V skladu s členom 1 te priloge oseba lahko pridobi študentsko posojilo, če je 
nastanjena v Združenem kraljestvu v smislu Immigration Act 1971 (zakon iz leta 
1971 o priseljevanju) in če izpolnjuje pogoje stalnega prebivališča iz odstavka 8 iste 
priloge, in sicer: 
a) da ima na prvi dan prvega akademskega leta programa običajno stalno 
prebivališče v Angliji ali Walesu; 
b) da je imela v obdobju treh let pred tem dnevom običajno stalno prebivališče v 
Združenem kraljestvu ali na Otokih in 
c) da v nobenem trenutku tega obdobja treh let ni imela stalnega prebivališča v 
Združenem kraljestvu ali na Otokih izključno ali pretežno zaradi rednega 
izobraževanja. 
I - 2159 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
16 V zvezi z delavci migranti in člani njihove družine, ki so zajeti v Uredbi Sveta (EGS) 
št 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti 
(UL L 257, str. 2), v odstavkih od 4 do 6 Priloge 1 Student Support Regulations ni 
zahtevano, da morajo biti nastanjeni v Združenem kraljestvu, in za upravičenje do 
študentskega posojila določajo iste pogoje stalnega prebivališča, ob upoštevanju, da 
izpolnjujejo zahtevo običajnega stalnega prebivališča iz člena 8(b) navedene priloge 
od trenutka, ko stalno prebivajo v Evropskem gospodarskem prostoru. 
17 V skladu z Immigration Act 1971 je oseba nastanjena v Združenem kraljestvu, če 
ima tu običajno stalno prebivališče, ne da bi zanjo veljale kakršne koli omejitve glede 
obdobja, v katerem lahko prebiva na ozemlju. 
18 Vendar iz spisa izhaja, da državljan druge države članice v skladu z britansko 
zakonodajo kot študent ne more pridobiti statusa osebe, ki je nastanjena v 
Združenem kraljestvu. 
19 V zvezi s stroški šolnine Student Support Regulations za finančno podporo določajo 
enake pogoje za državljane Združenega kraljestva in za državljane drugih držav 
članic. 
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje 
20 Avgusta 1998 je D. Bidar, francoski državljan, vstopil na ozemlje Združenega 
kraljestva v spremstvu svoje matere, ki se je tu morala zdraviti. Nesporno je, da je 
I - 2160 
BIDAR 
tožeča stranka v Združenem kraljestvu stanovala pri svoji stari materi, na njene 
stroške, in da je obiskovala in nato končala srednješolsko izobraževanje, ne da bi 
kadar koli zaprosila za socialno pomoč. 
21 Septembra 2001 je D. Bidar začel študij ekonomije na University College London. 
22 Medtem ko je D. Bidar prejel pomoč iz naslova stroškov šolnine, je bila njegova 
vloga za finančno pomoč, namenjeno kritju stroškov za vzdrževanje, v obliki 
študentskega posojila, zavrnjena zato, ker ni bil nastanjen v Združenem kraljestvu. 
23 V tožbi zoper to odločbo o zavrnitvi tožeča stranka v postopku v glavni stvari 
zatrjuje, da s tem, ko za dodelitev študentskega posojila državljanu države članice 
določajo pogoj, da je ta državljan nastanjen v Združenem kraljestvu, Student 
Support Regulations uvajajo diskriminacijo, ki je prepovedana na podlagi člena 
12 ES. Podredno navaja, da čeprav bi bilo sprejeto, da dodelitev štipendije ne spada 
na področje uporabe Pogodbe, to ne velja za vlogo za pomoč v obliki 
subvencioniranega posojila. 
24 Nasprotno Secretary of State for Education and Skills, organ, odgovoren za sprejetje 
Student Support Regulations, navaja, da dodelitev pomoči za stroške za vzdrževanje, 
bodisi v obliki štipendije bodisi v obliki posojila, ne spada na področje uporabe člena 
12 ES, kot naj bi Sodišče presodilo v sodbah z dne 21. junija 1988 v zadevi Lair 
(39/86, Recueil, str. 3161) in v zadevi Brown (197/86, Recueil, str. 3205). Četudi bi 
taka pomoč spadala na področje uporabe Pogodbe, naj bi pogoji dodelitve te pomoči 
zagotavljali neposredno povezavo med upravičencem do pomoči in državo, ki jo 
financira. 
I - 2161 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
25 Predložitveno sodišče opozarja, da so študentska posojila strošek za državo zaradi 
znižane obrestne mere in morebitnih težav pri povračilu, pri čemer Secretary of 
State for Education and Skills ta strošek ocenjuje na znesek v višini 50 % zneska 
posojil Povprečno posojilo, ki je bilo študentu dodeljeno za akademsko 
leto 2000/2001, naj bi znašalo 3155 GBP. Če bi 41.713 državljanov Evropske unije, 
ki so v tem letu študirali v Angliji ali Walesu, ne da bi tu bili nastanjeni, prejelo 
študentska posojila, bi strošek za državo verjetno znašal 66 milijonov GBP. 
26 Po mnenju predložitvenega sodišča za tožečo stranko v postopku v glavni stvari ne 
veljajo določbe Uredbe št. 1612/86 in ta ne more uveljavljati nobene pravice do 
študentskega posojila na podlagi Direktive 93/96. 
27 V teh okoliščinah je High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench 
Division (Administrative Court) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno 
odločanje predložilo ta vprašanja: 
„1. Ali gledena sodbi Sodišča Evropskih Skupnosti z dne 21. junija 1998 v [zgoraj 
navedeni] zadevi Lair in [zgoraj navedeni] zadevi Brown, razvoj prava Evropske 
unije, vključno s sprejetjem člena 18 ES, in razvoj pristojnosti Evropske unije na 
področju izobraževanja, pomoč za stroške za vzdrževanje študentov, ki 
obiskujejo univerzitetni program, ki je odobrena v obliki a) subvencioniranega 
posojila ali b) štipendije, še naprej ostaja zunaj področja uporabe Pogodbe ES 
glede člena 12 ES in prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo? 
2. Če se na kateri koli del prvega vprašanja odgovori negativno in če pomoč za 
stroške za vzdrževanje študentov v obliki štipendije ali posojil odslej spada na 
I - 2162 
BIDAR 
področje uporabe člena 12 ES, katera merila mora uporabiti nacionalno sodišče 
pri ugotavljanju, ali pogoji za dodelitev take pomoči temeljijo na objektivno 
upravičenih ugotovitvah, ki niso odvisna od državljanstva? 
3. Če se na kateri koli del prvega vprašanja odgovori negativno, ali se je mogoče 
sklicevati na člen 12 ES, ko se uveljavlja pravica do pomoči za stroške za 
vzdrževanje od nekega dneva, ki je predhoden datumu sodbe Sodišča v tem 
primeru in, [če ne], ali je treba narediti izjemo za tiste, ki so sprožili sodni 
postopek pred tem datumom?" 
Vprašanja za predhodno odločanje 
Prvo vprašanje 
28 S prvim vprašanjem predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je v sedanjem stanju 
prava Skupnosti pomoč študentom visokošolskega študija, ki je namenjena 
kritju njihovih stroškov za vzdrževanje in je podeljena v obliki subvencioniranega 
posojila ali štipendije, zunaj področja uporabe Pogodbe ES, zlasti prvega odstavka 
člena 12 ES. 
29 Iz predložitvenega sklepa izhaja, da za tožečo stranko v postopku v glavni stvari ne 
velja Uredba št. 1612/68. 
I - 2163 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
30 V tem kontekstu želi predložitveno sodišče izvedeti, ali pomoči študentom za kritje 
njihovih stroškov za vzdrževanje spadajo na področje uporabe Pogodbe v smislu 
prvega odstavka člena 12 ES, po katerem je na tem področju in brez poseganja v 
njene posebne določbe prepovedana vsakršna diskriminacija glede na državljanstvo. 
31 Za presojo področja uporabe Pogodbe v smislu člena 12 ES je treba ta člen brati v 
povezavi z določbami Pogodbe v zvezi z državljanstvom Unije. Status državljana 
Unije je namreč zasnovan kot temeljni status državljanov držav članic, ki tistim 
izmed njih, ki se znajdejo v enakem položaju, omogoča, da so deležni enakega 
pravnega obravnavanja, ne glede na njihovo državljanstvo in ne da bi to vplivalo na 
izjeme, ki so s tem v zvezi izrecno določene (sodbi z dne 20. septembra 2001 v zadevi 
Grzelczyk, C-184/99, Recueil, str. I-6193, točki 30 in 31, in z dne 2. oktobra 2003 v 
zadevi Garcia Avello, C-148/02, Recueil, str. I-11613, točki 22 in 23). 
32 V skladu z ustaljeno sodno prakso se sme državljan Unije, ki zakonito stalno prebiva 
na ozemlju države članice gostiteljice, sklicevati na člen 12 ES v vseh situacijah, ki 
spadajo na področje uporabe ratione materiae prava Skupnosti (sodbi z dne 12. maja 
1998 v zadevi Martínez Sala, C-85/96, Recueil, str. I-2691, točka 63, in zgoraj 
navedena sodba Grzelczyk, točka 32). 
33 Med te situacije spadajo zlasti tiste, ki zadevajo uresničevanje temeljnih svoboščin, ki 
jih zagotavlja Pogodba, in tiste, ki zadevajo uresničevanje pravice prostega gibanja in 
prebivanja na ozemlju držav članic, določene v členu 18 ES (glej sodbo z dne 
24. novembra 1998 v zadevi Bickel in Franz, C-274/96, Recueil, str. I-7637, točki 15 
in 16, in zgoraj navedeni sodbi Grzelczyk, točka 33, in Garcia Avello, točka 24). 
I - 2164 
BIDAR 
34 Poleg tega nič v besedilu Pogodbe ne dopušča ugotovitve, da študenti, ki so 
državljani Unije, takrat ko se zaradi študija preselijo v drugo državo članico, izgubijo 
pravice, ki jih Pogodba podeljuje državljanom Unije (zgoraj navedena sodba 
Grzelczyk, točka 35). 
35 Kot izhaja iz sodbe z dne 11. julija 2002 v zadevi D'Hoop (C-224/98, Recueil, 
str. I-6191, točke od 29 do 34), državljan države članice, ki gre v drugo državo 
članico, kjer nadaljuje srednješolsko izobraževanje, uresničuje pravico prostega 
gibanja, ki jo zagotavlja člen 18 ES. 
36 Poleg tega je treba navesti, da državljan države članice, ki - tako kot tožeča stranka v 
postopku v glavni stvari - prebiva v drugi državi članici, kjer nadaljuje in konča 
srednješolsko izobraževanje, ne da mu bilo oporekano, da nima zadostnih sredstev 
ali zdravstvenega zavarovanja, uživa pravico do prebivanja na podlagi člena 18 ES in 
Direktive 90/364. 
37 V zvezi s pravicami do socialne pomoči je Sodišče v sodbi z dne 7. septembra 2004 v 
zadevi Trojani (0456/02, ZOdl., str. I-7573, točka 43) presodilo, da se državljan 
Unije, ki ni gospodarsko dejaven, lahko sklicuje na prvi odstavek člena 12 ES, kadar 
je določeno obdobje zakonito prebival v državi članici gostiteljici ali če ima 
dovoljenje za prebivanje. 
38 Res je, da je Sodišče v zgoraj navedenih sodbah Lair in Brown (posamezno, točki 15 
in 18) presodilo, da „ob sedanjem stanju razvoja prava Skupnosti pomoč, priznana 
študentom za vzdrževanje ali za izobraževanje, načeloma ne spada na področje 
uporabe Pogodbe EGS v smislu njenega člena 7 [postal člen 6 Pogodbe ES, ki je po 
spremembi postal člen 12 ES]". V teh sodbah je Sodišče presodilo, da je bila taka 
I - 2165 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
pomoč po eni strani predmet izobraževalne politike, ki kot taka ni bila vključena v 
pristojnost institucij Skupnosti, in po drugi strani predmet socialne politike, ki je 
sodila v okvir pristojnosti držav članic, če ni bila predmet posebnih določb Pogodbe 
EGS. 
39 Vendar je po razglasitvi zgoraj navedenih sodb Lair in Brown Pogodba o Evropski 
Uniji državljanstvo Unije vpeljala v Pogodbo ES in v tretjem delu slednje, v naslovu 
VIII (postal naslov XI) dodala poglavje 3, ki je namenjeno predvsem izobraževanju in 
poklicnemu usposabljanju (zgoraj navedena sodba Grzelczyk, točka 35). 
40 Člen 149(1) ES Skupnosti tako dodeljuje nalogo, da prispeva k razvoju kakovostnega 
izobraževanja s spodbujanjem sodelovanja med državami članicami ter po potrebi s 
podpiranjem in dopolnjevanjem njihovih dejavnosti, pri čemer v celoti upošteva 
odgovornost teh držav za vsebino poučevanja in organizacijo izobraževalnih 
sistemov, pa tudi njihovi kulturno in jezikovno raznolikost 
41 Svet lahko na podlagi odstavkov 2 in 4 istega člena sprejme spodbujevalne ukrepe, 
pri čemer je izključeno kakršno koli usklajevanje zakonov in drugih predpisov držav 
članic, in priporočila, katerih namen je zlasti spodbujanje mobilnosti študentov in 
profesorjev (glej zgoraj navedeno sodbo D'Hoop, točka 32). 
42 Ob upoštevanju teh elementov, ki so se pojavili po razglasitvi zgoraj navedenih sodb 
Lair in Brown, je treba ugotoviti, da položaj državljana Unije, ki zakonito prebiva v 
drugi državi članici, spada na področje uporabe Pogodbe ES v smislu prvega 
odstavka člena 12 ES v zvezi s pridobitvijo pomoči, dodeljene študentom bodisi v 
obliki subvencioniranega posojila bodisi štipendije in namenjene kritju njegovih 
stroškov za vzdrževanje. 
I - 2166 
BIDAR 
43 Ta razvoj prava Skupnosti potrjuje člen 24 Direktive 2004/38, ki v prvem odstavku 
določa, da bi morali vsi državljani Unije, ki na podlagi te direktive prebivajo na 
ozemlju druge države članice, uživati enako obravnavanje „v okviru Pogodbe". Ker je 
zakonodajalec Skupnosti v pododstavku 2 tega člena podrobneje opredelil vsebino 
odstavka 1 s tem, da je določil, da sme država članica glede drugih oseb razen 
delavcev, samozaposlenih oseb, oseb, ki ohranijo tak status in članov njihovih družin, 
omejiti dodelitev pomoči za vzdrževanje, ki obsega študentske pomoči ali študentska 
posojila, študentom, ki niso pridobili pravice do stalnega prebivanja, je presodil, da 
dodelitev take pomoči spada na področje, ki v skladu z navedenim odstavkom 1 
odslej sodi v okvir Pogodbe. 
44 Izvajanje vlad, ki so predložile stališča, in Komisije v zvezi z omejitvami in pogoji iz 
člena 18 ES te razlage ni ovrglo. Te vlade in Komisija poudarjajo, da čeprav status 
državljana Unije dopušča državljanom držav članic, da se pri uresničevanju pravice 
prostega gibanja in prebivanja na ozemlju teh držav sklicujejo na prvi odstavek člena 
12 ES, njihov položaj vstopa v okvir uporabe Pogodbe v smislu člena 12 ES v skladu 
s členom 18(1) ES zgolj ob upoštevanju omejitev in pogojev, določenih s Pogodbo, 
in ukrepov, ki so sprejeti za njeno uporabo, zlasti tistih iz Direktive 93/96. Ker člen 3 
le-te izključuje pravico do plačila vzdrževalnine za študente, ki uživajo pravico 
do prebivanja, naj bi slednje ostajale zunaj okvira uporabe Pogodbe. 
45 S tem v zvezi je treba ugotoviti, da študenti, ki gredo v drugo državo članico, da bi 
tam začeli ali nadaljevali visokošolski študij, in ki v ta namen na podlagi Direk­
tive 93/96 uživajo pravico do prebivanja, vsekakor po tej direktivi ne morejo 
upravičiti pravice do plačila pomoči za njihovo vzdrževanje. 
I - 2167 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
46 Vendar člen 3 Direktive 93/96 ne ovira državljana države članice, ki na podlagi člena 
18 ES in Direktive 90/364 zakonito prebiva na ozemlju druge države članice, kjer 
namerava začeti ali nadaljevati visokošolski študij, da med tem prebivanjem 
uveljavlja temeljno načelo enakega obravnavanja iz prvega odstavka člena 12 ES. 
47 V kontekstu, kot je ta v sporu v glavni stvari, v katerem pravica do prebivanja 
prosilca pomoči ni sporna, je neprimerna trditev nekaterih vlad, ki so predložile 
stališča, v skladu s katero pravo Skupnosti dopušča, da država članica ugotovi, da 
državljan druge države članice, ki je zaprosil za socialno pomoč, ne izpolnjuje več 
pogojev za svojo pravico do prebivanja, in če je to potrebno ter ob upoštevanju 
omejitev prava Skupnosti sprejme ukrep za odstranitev tega državljana (glej zgoraj 
navedeni sodbi Grzelczyk, točka 42, in Trojani, točka 45). 
48 Glede na vse navedene ugotovitve je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da pomoč, 
ki je bodisi v obliki subvencioniranih posojil bodisi v obliki štipendij priznana 
študentom, ki zakonito prebivajo v državi članici gostiteljici, in je namenjena kritju 
njihovih stroškov za vzdrževanje, spada na področje uporabe Pogodbe z namenom 
prepovedi diskriminacije iz prvega odstavka člena 12 ES. 
Drugo vprašanje 
49 S svojim drugim vprašanjem želi predložitveno sodišče poznati merila, ki jih mora 
uporabiti nacionalno sodišče pri ugotavljanju, ali se pogoji dodelitve pomoči za kritje 
stroškov za vzdrževanje študentov opirajo na objektivne ugotovitve, ki niso odvisne 
od državljanstva. 
I - 2168 
BIDAR 
50 V ta namen je predhodno treba preučiti, ali ureditev, ki je sporna v postopku v glavni 
stvari, na podlagi državljanstva razlikuje med študenti, ki zaprošajo za tako pomoč. 
51 V zvezi s tem je treba poudariti, da načelo enakega obravnavanja ne prepoveduje le 
očitne diskriminacije na podlagi državljanstva, ampak tudi vse prikrite oblike 
diskriminacije, ki z uporabo drugih razlikovalnih meril dejansko privedejo do 
enakega izida (glej zlasti sodbe z dne 12. februarja 1974 v zadevi Sotgiu, 152/73, 
Recueil, str. 153, točka 11; z dne 27. novembra 1997 v zadevi Meints, C-57/96, 
Recueil, str. I-6689, točka 44, in z dne 26. junija 2001 v zadevi Komisija proti Italiji, 
C-212/99, Recueil, str. I-4923, točka 24). 
52 V zvezi z osebami, ki jih Uredba št. 1612/98 ne zajema, člen 1 Priloge 1 Student 
Support Regulations za dodelitev pomoči študentom, namenjene kritju njihovih 
stroškov za vzdrževanje, zahteva, da je zadevna oseba nastanjena v Združenem 
kraljestvu v smislu nacionalnega prava in da izpolnjuje določene pogoje glede 
stalnega prebivališča, in sicer, da je imela na prvi dan prvega akademskega leta stalno 
prebivališče v Angliji ali Walesu in da je imela tri leta pred tem dnevom stalno 
prebivališče v Združenem kraljestvu ali na Otokih. 
53 Take zahteve lahko predvsem oškodujejo državljane drugih držav članic. Dejansko 
lahko nacionalni državljani lažje izpolnijo tako pogoj, ki od prosilca te pomoči 
zahteva, da je nastanjen v Združenem kraljestvu, kot tudi pogoj, ki mu nalaga, da je 
imel pred študijem stalno prebivališče na britanskem ozemlju. 
54 Tako različno obravnavanje je lahko upravičljivo le, če temelji na objektivnih 
ugotovitvah, ki niso odvisne od državljanstva zadevnih oseb in so sorazmerne glede 
na legitimen cilj, ki ga zasleduje nacionalno pravo (glej zgoraj navedene sodbe Bickel 
in Franz, točka 27; D'Hoop, točka 36, in Garcia Avello, točka 31). 
I - 2169 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
55 Po mnenju vlade Združenega kraljestva je legitimno, da država članica zagotovi, da je 
ali bo prispevek, ki ga starši ali študenti izplačajo v obliki davkov, zadosten, da se 
upraviči dodelitev subvencioniranih posojil Ravno tako naj bi bilo upravičeno 
zahtevati obstoj dejanske povezave med študentom, ki zaproša za pomoč za kritje 
svojih stroškov za vzdrževanje, in trgom delovne sile v državi članici gostiteljici. 
56 S tem v zvezi je treba navesti, da čeprav morajo države članice v organizaciji in 
uporabi svojega sistema socialne pomoči izkazati določeno stopnjo finančne 
solidarnosti z državljani drugih držav članic (glej sodbo Grzelczyk, točka 44), je 
dovoljeno, da vsaka država članica zagotovi, da dodelitev pomoči za kritje stroškov 
za vzdrževanje študentov, ki prihajajo iz drugih držav članic, ne postane pretirana 
obremenitev, ki bi lahko vplivala na celotno raven pomoči, ki jih ta država članica 
lahko dodeli. 
57 V primeru pomoči za kritje stroškov študentov za vzdrževanje je tako upravičeno, da 
država članica tako pomoč dodeli le tistim študentom, ki so izkazali določeno 
stopnjo vključitve v družbo te države. 
58 V tem kontekstu država članica kljub temu od zadevnih študentov ne more 
zahtevati, naj vzpostavijo povezavo z njenim trgom delovne sile. Ker znanje, ki ga 
študent pridobi v okviru svojega visokošolskega študija, študenta načeloma ne veže 
na posamezni geografski trg delovne sile, položaj študenta, ki zaproša za pomoč za 
kritje svojih stroškov za vzdrževanje, ni primerljiv s položajem prosilca za 
nadomestilo za primer brezposelnosti, ki se dodeli mladim iskalcem prve zaposlitve, 
ali za nadomestilo za iskanje zaposlitve (v zvezi s tem glej zgoraj navedeno sodbo 
D'Hoop, točka 38, in sodbo z dne 23. marca 2004 v zadevi Collins, C-138/02, 
Recueil, str. I-2703, točka 67). 
59 Nasprotno pa se lahko šteje, da je določena stopnja vključitve dokazana z 
ugotovitvijo, da je zadevni študent v določenem obdobju prebival v državi članici 
gostiteljici. 
I - 2170 
BIDAR 
60 V zvezi z nacionalno ureditvijo, kot so Student Support Regulations, je treba 
ugotoviti, da jamstvo zadostne vključitve v družbo države članice gostiteljice izhaja iz 
pogojev, ki predpisujejo predhodno stalno prebivališče na ozemlju te države članice, 
v tem primeru tri leta prebivanja, ki jih zahtevajo britanska pravila, ki so sporna v 
postopku v glavni stvari. 
61 Dodatni pogoj, da imajo študenti pravico do pomoči za kritje svojih stroškov za 
vzdrževanje le, če so tudi nastanjeni v državi članici gostiteljici, bi nedvomno lahko, 
tako kot tisti iz prejšnje točke, ki zahteva triletno stalno prebivanje, ustrezal 
legitimnemu cilju zagotavljanja, da prosilec pomoči dokaže določeno stopnjo 
vključitve v družbo te države. Vendar je nesporno, da ureditev, ki je sporna v 
postopku v glavni stvari, izključuje vsakršno možnost, da bi državljan druge države 
članice kot študent pridobil status nastanjene osebe. Ta ureditev torej takemu 
državljanu, ne glede na stopnjo njegove dejanske vključitve v družbo države članice 
gostiteljice, onemogoča, da bi izpolnil navedeni pogoj in, posledično, da bi pridobil 
pravico do pomoči za kritje njegovih stroškov za vzdrževanje. Za tako obravnavanje 
pa ni mogoče šteti, da ga upravičuje legitimen cilj, ki ga je skušala zagotoviti ta 
ureditev. 
62 Tako obravnavanje namreč študentu, državljanu države članice, ki zakonito prebiva 
in je opravil znaten del svojega srednješolskega izobraževanja v državi članici 
gostiteljici in ki je posledično vzpostavil dejansko povezavo z družbo te države, 
preprečuje, da bi lahko nadaljeval svoj študij pod enakimi pogoji kot študent, ki je 
državljan te države in se znajde v enakem položaju. 
63 Iz teh razlogov je na drugo vprašanje treba odgovoriti, da je prvi odstavek člena 
12 ES treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki pravico do pomoči za 
kritje njihovih stroškov za vzdrževanje podeljuje le študentom, ki so nastanjeni v 
državi članici gostiteljici, pri čemer izključuje, da bi državljan druge države članice 
kot študent pridobil status nastanjene osebe, četudi ta državljan zakonito prebiva in 
je opravil znaten del svojega srednješolskega izobraževanja v državi članici 
gostiteljici ter je posledično vzpostavil dejansko povezavo z družbo te države. 
I - 2171 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
Tretje vprašanje 
64 S tretjim vprašanjem predložitveno sodišče sprašuje Sodišče, ali je treba, v primeru, 
da bi razsodilo, da pomoč za kritje stroškov za vzdrževanje študentov sodi na 
področje uporabe Pogodbe v smislu prvega odstavka člena 12 ES, časovno omejiti 
učinke te sodbe. 
65 Vlada Združenega kraljestva ter nemška in avstrijska vlada predlagajo Sodišču, naj, v 
tem istem primeru, časovno omeji učinke svoje sodbe, razen v delu, ki se nanaša na 
sodne postopke, sprožene pred razglasitvijo te sodbe. V utemeljitev svojega predloga 
poudarjajo zlasti finančne posledice, ki jih navaja predložitveno sodišče. 
66 Treba je opozoriti, da se razlaga, ki jo Sodišče poda o določbi prava Skupnosti, 
omejuje na razjasnitev in določitev njenega pomena in dometa, kot bi jo bilo treba 
razumeti in uporabljati od začetka njene uveljavitve. Iz tega izhaja, da sodnik lahko 
in mora tako razlagano določbo uporabiti celo za pravna razmerja, ki so nastala in so 
bila vzpostavljena pred sodbo, sprejeto o predlogu za razlago, če so sicer izpolnjeni 
pogoji, ki pred pristojnimi sodišči dopuščajo spor o uporabi navedene določbe (glej 
sodbi z dne 27. marca 1980 v zadevi Denkavit italiana, 61/79, Recueil, str. 1205, 
točka 16, in z dne 2. februarja 1988 v zadevi Blaizot, 24/86, Recueil, str. 379, 
točka 27). 
67 Sodišče sme le izjemoma z uporabo splošnega načela pravne varnosti, ki je bistven 
del pravnega reda Skupnosti, omejiti možnost vseh zainteresiranih, da bi se sklicevali 
na določbo, ki jo je samo razložilo, z namenom izpodbijanja pravnih razmerij, ki so 
nastala v dobri veri (glej zgoraj navedeno sodbo Blaizot, točka 28, ter sodbi z dne 
16. julija 1992 v zadevi Legros in drugi, 0163/90, Recueil, str. I-4625, točka 30, in z 
dne 4. maja 1999 v zadevi Sürül, C-262/96, Recueil, str. I-2685, točka 108). 
I - 2172 
BIDAR 
68 Poleg tega iz ustaljene sodne prakse izhaja, da finančne posledice, ki bi v državi 
članici lahko nastale zaradi izdane sodbe v zadevi predhodnega odločanja, same po 
sebi ne opravičujejo časovne omejitve učinkov te sodbe (glej zlasti zgoraj navedeno 
sodbo Grzelczyk, točka 52). 
69 Sodišče se je namreč k tej rešitvi zateklo le v točno določenih okoliščinah, ko je na 
eni strani obstajalo tveganje hudih gospodarskih posledic zlasti zaradi velikega 
števila pravnih razmerij, vzpostavljenih v dobri veri na podlagi ureditve, za katero se 
je štelo, da je veljavno začela veljati, in ko se je na drugi strani zdelo, da so bili 
posamezniki in nacionalni organi vodeni k ravnanju, ki zaradi objektivne in 
pomemnbe negotovosti glede dometa določb Skupnosti ni bilo v skladu s 
Skupnostno ureditvijo, in h kateri so morebiti prispevala tudi ravnanja drugih držav 
članic ali Komisije (glej sodbo Grzelczyk, točka 53). 
70 V tem primeru zadošča ugotovitev, da podatki, ki so jih posredovale vlada 
Združenega kraljestva ter nemška in avstrijska vlada, ne morejo podpreti njihove 
trditve, da bi ta sodba v primeru, če njeni učinki ne bi bili časovno omejeni, lahko 
povzročila pomembne finančne posledice za države članice. Številčni podatki, na 
katere se sklicujejo te vlade, se namreč nanašajo tudi na primere, ki niso podobni 
temu, ki je predmet spora v glavni stvari. 
71 Zato je na tretje vprašanje treba odgovoriti, da učinkov te sodbe ni treba časovno 
omejiti. 
I - 2173 
SODBA Z DNE 15. 3. 2005 - ZADEVA C-209/03 
Stroški 
72 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev 
stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo: 
1. Pomoč, ki je bodisi v obliki subvencioniranih posojil bodisi štipendij 
priznana študentom, ki zakonito prebivajo v državi članici gostiteljici, in je 
namenjena kritju njihovih stroškov za vzdrževanje, spada na področje 
uporabe Pogodbe z namenom prepovedi diskriminacije iz prvega odstavka 
člena 12 ES, 
2. Prvi odstavek člena 12 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni 
ureditvi, ki pravico do pomoči za kritje njihovih stroškov za vzdrževanje 
podeljuje le študentom, ki so nastanjeni v državi članici gostiteljici, pri 
čemer izključuje, da bi državljan druge države članice kot študent pridobil 
status nastanjene osebe, četudi ta državljan zakonito prebiva in je opravil 
znaten del svojega srednješolskega izobraževanja v državi članici gostiteljici 
ter je posledično vzpostavil dejansko povezavo z družbo te države, 
3. Učinkov te sodbe ni treba časovno omejiti. 
Podpisi 
I - 2174