Poleg tega te presoje ne omajeta namenska in kontekstualna razlaga te določbe. Čeprav je bila ugodnost od tega prehodnega pravila pridržana začasnim uslužbence, ki so bili uspešni na natečaju za premestitev v drugo kategorijo ali na notranjem natečaju, je bil namen tega, da se te uslužbence spodbudi k sodelovanju v takem natečaju za pridobitev imenovanja kot uradnik skupaj s prehodom v drugo kategorijo. Po drugi strani je javni natečaj odprt za vse zainteresirane, tudi tiste, ki niso v institucijah, in torej ni zasnovan za združitev zaposlitve in imenovanja s takim prehodom v drugo kategorijo.

Stroga dobesedna razlaga te določbe namreč zahteva ravno to, da se šteje, da se ta ne nanaša na začasne uslužbence, ki so bili uspešni na javnem natečaju, saj tak natečaj običajno ne more privesti do zaposlitve s prehodom v drugo kategorijo, njeno besedilo pa ne pušča nobenega polja proste presoje upravi, da bi ga drugače razlagala ali uporabila.

Če se dve kategoriji oseb, katerih dejanski in pravni položaj ni bistveno drugačen, obravnavata različno oziroma če se dva različna položaja obravnavata enako, je podano neenako obravnavanje. Tako morajo biti uslužbenci, ki so v enakem položaju predmet enakih pravil, zakonodajalec Unije pa mora upoštevati objektivne razlike kar zadeva pogoje ali položaje v katerih so zadevne osebe. Poleg tega je na področju, ki spada v okvir izvajanja diskrecijske pravice, kot je določitev prehodnih pravil, katerih namen je zagotoviti pravičen prehod s prejšnje ureditve kadrovskih predpisov na novo, načelo enakega obravnavanja kršeno, kadar zadevna institucija samovoljno ali očitno neustrezno različno obravnava glede na cilj, ki mu sledi zadevna ureditev.

Poleg tega je nadzor nad spoštovanjem splošnega načela enakega obravnavanja pravno vprašanje, kar pomeni, da je Splošno sodišče pristojno za preizkus primerljivosti različnih zadevnih položajev. V zvezi s tem je treba za pravilno ugotavljanje primerljivosti teh položajev upoštevati cilj, ki mu sledi upoštevna ureditev.

V zvezi s tem začasni uslužbenci, ki so kandidirali na natečaju, organiziranem zaradi zaposlitve na delovnem mestu v kategoriji, h kateri že pripadajo, niso v enakem položaju, kot je položaj kandidatov, ki so bili uspešni na natečaju, katerega predmet ali učinek je omogočiti prehod v višjo kategorijo in torej odločilno napredovanje v njihovi karieri. Okoliščina, da je zakonodajalec ob sprejetju člena 5(4) priloge XIII h Kadrovskim predpisom poskrbel za to, da je te slednje uslužbence kot uradnike na poskusnem delu mogoče izjemoma imenovati v naziv, ki so ga imeli v nekdanji kategoriji, ob upoštevanju cilja, ki ga uresničuje zakonodajalec, ne povzroči samovoljnega ali očitno neustreznega razlikovanja v razmerju do začasnih uslužbencev, ki so bili po javnem natečaju kot uradniki zaposleni v kategorijo, ki so ji pripadali..

(Glej točke od 54 do 56.)

Sodišče: 11. september 2007, Lindorfer proti Svetu, C‑227/04 P, ZOdl., str. I‑6767, točka 64; 16 december 2008, Arcelor Atlantique et Lorraine in drugi, C‑127/07, ZOdl. str. I‑9895, točka 26; 12. maj 2011, Luksemburg proti Parlamentu in Svetu, C‑176/09, ZOdl. str. I‑3727, točka 32;

Splošno sodišče: 20. februar 2009, Komisija proti Bertolete in drugim, od T‑359/07 P do T‑361/07 P, ZOdl. JU str. I‑B‑1‑5 in II‑B‑1‑21, točke 38, in navedena sodna praksa, 39, 43 in naslednje.