Zadeva T-279/11

T & L Sugars Ltd in Sidul Açúcares, Unipessoal Lda

proti

Evropski komisiji

„Kmetijstvo — Posebni ukrepi glede dajanja izvenkvotnega sladkorja na trg Unije, s katerimi se odpira tarifna kvota — Ničnostna tožba — Predpis, ki potrebuje izvedbene ukrepe — Neobstoj posamičnega nanašanja — Nedopustnost — Odškodninska tožba“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 6. junija 2013

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Predpis, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov, v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU – Pojem – Odločitev, s katero je Komisija prepovedala sektorsko shemo pomoči in v kateri so omenjeni nacionalni izvedbeni ukrepi – Izključitev

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 36.)

Če morajo zainteresirani gospodarski subjekti, da bi pridobili pravico do trženja ali uvoza sladkorja pod posebno ugodnimi pogoji, ki jih določajo nekatere uredbe, predhodno vložiti vlogo pri nacionalnih organih, če te uredbe ne morejo povzročati pravnih učinkov v razmerju do zadevnih subjektov brez predhodnega sprejetja ukrepov, ki jih sprejmejo nacionalni organi, in če imajo ti ukrepi lastnost odločbe, se te uredbe udejanjajo s posamičnimi odločbami, ki se izdajo na nacionalni ravni in brez katerih ne morejo vplivati na pravni položaj fizičnih in pravnih oseb, na katere se nanašajo. Zato teh uredb ni mogoče opredeliti za akte, ki ne potrebujejo izvedbenih ukrepov, v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU. Poleg tega vprašanje, ali izpodbijani predpis nacionalnim organom, ki so pristojni za sprejetje izvedbenih ukrepov, pušča polje proste presoje, ni upoštevno za ugotovitev, ali so potrebni izvedbeni ukrepi v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU. (Glej točke 46, 48, 50, 51 in 53.)

Cilj člena 263, četrti odstavek, PDEU je zlasti, da se fizični ali pravni osebi omogoči vložitev tožbe proti predpisom, ki se nanjo neposredno in posamično nanašajo, a ne potrebujejo izvedbenih ukrepov, tako da bi se preprečilo to, da bi morala taka oseba za zagotovitev dostopa do sodišča prekršiti pravo. S to določbo se tako izvaja pravica do učinkovitega sodnega varstva, ki jo zagotavlja člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. (Glej točki 58 in 59.)

Čeprav člen 19(1), drugi pododstavek, PEU določa, da države članice vzpostavijo pravna sredstva, potrebna za zagotovitev učinkovitega pravnega varstva na področjih, ki jih ureja pravo Unije, pa uporabe zahteve v zvezi z neobstojem izvedbenih ukrepov, kakršna je v členu 263, četrti odstavek, PDEU, s strani Splošnega sodišča ni mogoče pogojevati z obstojem takega učinkovitega pravnega sredstva, ki bi omogočalo izpodbijanje veljavnosti spornega akta Unije, v pravnih redih držav članic. Taka ureditev bi namreč v vsakem konkretnem primeru zahtevala, da sodišče Unije preuči in razloži nacionalno postopkovno pravo, s čimer bi preseglo svojo pristojnost pri nadzoru zakonitosti aktov Unije. Tega sklepa prav tako ni mogoče izpodbijati z utemeljitvijo, da nacionalno pravno sredstvo očitno ne bi bilo učinkovito, saj sodišča držav članic niso pristojna za ugotovitev nezakonitosti akta Unije. Sodišče Unije namreč brez tega, da bi prekoračilo svoje pristojnosti, pogojev, pod katerimi lahko posameznik vloži pravno sredstvo proti uredbi, ne more razlagati tako, da ne bi upoštevalo zadevnih pogojev, ki so izrecno določeni v Pogodbi, tudi ob upoštevanju načela učinkovitega sodnega varstva. (Glej točke od 68 do 72.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke 76 in od 82 do 84.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 96 in 97.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 103 in 104.)