ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

V okviru drugega tožbenega razloga zatrjuje nezakonitost člena 1 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem se nanaša na ugotovitev, da GFE pomeni selektivno prednost v smislu člena 107(1) PDEU, ki izhaja zlasti iz tega, da je: i. glede upoštevnega referenčnega okvira: a. Komisija napačno opredelila referenčni okvir, kot da je sestavljen le iz pravil CFC in/ali le poglavja 5 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act; b. Komisija napačno opredelila cilj referenčnega okvira, kot da je namenjen le obdavčitvi dobička iz dejavnosti in premoženja v Združenem kraljestvu, ki so bili umetno preusmerjeni iz Združenega kraljestva, ne glede na to, ali upoštevne ciljne transakcije dejansko povzročijo nevarnost erozije davčne osnove v Združenem kraljestvu; ii. glede opredelitve odstopanja od referenčnega okvira: a. Komisija napačno opredelila upoštevnost in pomen funkcije vodilnega osebja; b. Komisija napačno presodila primerljivost upravičenih posojilnih razmerij s posojili strankam s prebivališčem v Združenem kraljestvu in tretjim strankam; c. se je Komisija nezakonito oprla na Direktivo Sveta (EU) 2016/1164 (1); d. Komisija napačno presodila primerljiva tveganja s kršitvijo svobode ustanavljanja za oproščene in neoproščene kategorije CFC; iii. glede utemeljitve zatrjevanega odstopanja: a. Komisija neutemeljeno ugotovila, da utemeljitev glede potrebe za upravljanje in vodenje sistema ni bila razširjena na funkcije vodilnega osebja; b. Komisija neupravičeno ugotovila, da GFE ni bila upravičena glede na skladnost s svobodo ustanavljanja.
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do dostopa do spisa. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da ni bilo odgovorjeno na nobeno od njenih ponavljajočih se prošenj za posredovanje izmenjave dokumentov med kabinetom člana Komisije in Generalnim direktoratom za človeške vire in varnost po izdaji sodbe z dne 10. januarja 2019, RY/Komisija (T-160/17, EU:T:2019:1).
—

sklepa Komisije z dne 13. avgusta in 26. septembra 2019 o delni zavrnitvi dostopa do dokumentov, na katere se nanašajo prošnje in potrdilne prošnje tožeče stranke z dne 4. decembra 2018, vpisane 28. februarja 2019, na podlagi izjeme iz člena 4(1)(b) Uredbe (ES) št. 1049/2001, ki se nanaša na zasebnost in integriteto posameznika, razglasi za nična.
5.

V okviru petega tožbenega razloga navaja, da tudi če bi predpostavili, da so zadevni ukrepi o nadzorovanih tujih družbah na prvi pogled pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, je v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno, da ni bilo utemeljitve, ki bi se lahko uporabila za zagovarjanje združljivosti zadevnih ukrepov s pravili Unije o državnih pomočeh. Poleg tega je izpodbijani sklep nerazumen in nedosleden, ker je Komisija pravilno potrdila, da je poglavje 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 upravičeno v primerih, v katerih je edini razlog za uporabo obveznosti glede nadzorovanih tujih družb na podlagi nasprotnega poglavja 5 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 kapital, povezan z merilom „kapitala, povezanega z Združenim kraljestvom“, ker je to merilo zelo težko uporabiti v praksi, hkrati in brez ustrezne obrazložitve pa je Komisija ugotovila, da poglavje 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 nikoli ni upravičeno v primerih, v katerih bi se zaradi merila funkcije vodstvenega osebja uporabila obveznost nadzorovanih tujih družb v skladu s poglavjem 5 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010. Merilo funkcije vodstvenega osebja je namreč v praksi izredno težko uporabiti, tako da bi morala Komisija ugotoviti, da je poglavje 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 upravičeno v okviru tega merila, ugotoviti pa bi morala tudi, da ni bilo državne pomoči.
C 10/47

Tožba, vložena 4. novembra 2019 – Clouds Sky/EUIPO – The Cloud Networks (Wi-Fi Powered by The Cloud)

(Zadeva T-738/19)

(2020/C 10/57)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Clouds Sky GmbH (Köln, Nemčija) (zastopnik: C. Weil, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: The Cloud Networks Ltd (London, Združeno kraljestvo)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti Wi-Fi Powered by The Cloud – Znamka Skupnosti št. 9 436 817

Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 2/9/2019 v zadevi R 696/2019-5

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— spremeni izpodbijano odločbo;

— EUIPO naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlogi

— Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

— Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
C 432/64

Tožba, vložena 11. oktobra 2019 – DD/FRA

(Zadeva T-703/19)

(2019/C 432/75)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: DD (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, lawyers)

Tožena stranka: Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— tožeči stranki dosodi odškodnino za nastalo nepremoženjsko škodo, ki je, kot je podrobneje navedeno v tej tožbi, ocenjena ex aequo et bono na 50 000 EUR;

— odločbo direktorja Agencije Evropske unije za temeljne pravice (FRA) z dne 21. decembra 2018 o zavrnitvi zahteve, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi člena 90(1) Kadrovskih predpisov, razglasi za nično;

— po potrebi razglasi za nično odločbo direktorja FRA z dne 24. junija 2019, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja devet tožbenih razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: preiskovalci naj ne bi imeli pooblastila za preiskavo domnevne kršitve člena 17 oziroma člena 11 Kadrovskih predpisov s strani tožeče stranke ali za preiskavo elektronske pošte tožeče stranke z dne 5. marca 2014 ter upravna preiskava naj ne bi imela pravne podlage. FRA naj bi kršila člen 86(2) Kadrovskih predpisov in člen 2(1) odločbe 2013/01 Izvršilnega odbora.

2. Drugi tožbeni razlog: začetek upravne preiskave naj ne bi temeljil na razumnem sumu disciplinskega prekrška, temelječega na dokazu prima facie.

3. Tretji tožbeni razlog: tožeča stranka naj ne bi bila obveščena o začetku upravne preiskave in neposredovanje sklepov o tem na njeno zahtevo naj bi bilo nezakonito.

4. Četrti tožbeni razlog: trajanje preiskave in preddisciplinskega postopka naj bi bilo predlogo in nerazumno.

5. Peti tožbeni razlog: sklep o zaključku preiskave naj ne bi bil obrazložen in naj ne bi bil v skladu s členom 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom.

6. Šesti tožbeni razlog: v poročilu o preiskavi naj bi se napačno uporabilo pravo in naj bi bila podana očitna napaka pri presoji.

7. Sedmi tožbeni razlog: kršitev zaupnosti.

8. Osmi tožbeni razlog: kršitev členov 4(1)(a) in 5(1)(a) Uredbe (ES) št. 45/2001. (1)

9. Deveti tožbeni razlog: kršitev skrbnega ravnanja, pomanjkanje objektivnosti in nepristranskosti ter zloraba pooblastil.

(1) Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 026, str. 102).
C 406/36

Tožba, vložena 27. septembra 2019 – Sasol Germany in drugi/Komisija

(Zadeva T-661/19)

(2019/C 406/46)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Sasol Germany GmbH (Hamburg, Nemčija), SI Group - Béthune (Béthune, Francija), BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Nemčija) (zastopniki: C. Mereu, P. Sellar in S. Saez Moreno, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena;

— Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2019/1194 z dne 5. julija 2019 o identifikaciji snovi 4-terc-butilfenol (PTBP) kot snovi, ki vzbuja veliko zaskrbljenost v skladu s členom 57(f) Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2019, L 187, str. 41) razglasi za ničen;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov, ki so v bistvenem enaki ali podobni tožbenim razlogom iz zadeve T-640/19, Sasol Germany in drugi/ECHA.
—

EUIPO in vsem strankam v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo njihovih stroškov in plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem, odborom za pritožbe in oddelkom za ugovore.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 266 PDE ter členov 14 in 27(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205) ter členov 11, 12 in 14 Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 81). — Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da Komisija ni odpravila kršitve postopka, ki jo je Sodišče ugotovilo v sodbi z dne 21. septembra 2017, Ferriera Valsabbia, Valsabbia Investimenti in Alfa Acciai/Komisija (združeni zadevi C-86/15 P in C-87/15 P, EU:C:2017:717), po izdaji katere je Komisija sprejela izpodbijano odločbo..
4.

Četrti tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom so kršena splošna načela prava Unije, zlasti načelo legitimnih pričakovanj ter načelo sorazmernosti. — Tožeča stranka je lahko legitimno pričakovala, da se bo Komisijina preiskava nanašala zgolj na postopke ter osebe, ki so navedene v sklepu o začetku formalnega postopka preiskave ter da bo Komisija, če se preiskava razširi na prenos premoženja podjetja ali na tožečo stranko, razširila sklep o začetku formalnega postopka preiskave in zaslišala tožečo stranko. — Za obveznost vračila je v vsakem primeru – kar zadeva prvotnega upravičenca – treba šteti, da je v nasprotju z načelom sorazmernosti, ker presega ceno, ki je bila dejansko plačana za prenos premoženja podjetja in, kar zadeva tožečo stranko, ker presega razliko me domnevno prenizko prodajno ceno in tržno ceno.
—

Kršitev člena 7(1)(b) in (c) ter člena 7(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.
—

člen 1 izpodbijanega sklepa v delu, v katerem je ugotovljeno, da je pri izvajanju pogodbe iz leta 1984 šlo za nezdružljivo državno pomoč družbi JCDecaux, in člene od 2 do 4 tega sklepa v delu, v katerem je v teh členih Belgijski državi naloženo, da zagotovi, da ji družba JCDecaux to pomoč vrne, razglasi za nične;
—

razveljavi izpodbijano odločbo in posledično odločbo o naložitvi plačila stroškov tožeči stranki, ki so nastali pred oddelkom za ugovore in odborom za pritožbe, ter namesto tega izda drugo odločbo o prekinitvi pritožbenega postopka pred EUIPO, dokler ta urad ne odloči o zahtevi za ugotovitev ničnosti prejšnje znamke ali, podredno,
—

Sklep C(2019)4027 final z dne 23. maja 2019 razglasi za delno ničen, in sicer: a. v delu, ki se nanaša na zneske, vnesene v stolpca 2 in 3, vrstica 1, tabele glede salda v besedilu Sklepa C(2019)4027 final, ker mora Komisija take zneske ponovno izračunati ob upoštevanju stopnje sofinanciranja s strani skladov 85 % za prioritetni osi 1 in 2 Programul Operațional 2014RO16M1OP001 Infrastructură Mare [Operativni program „Velika infrastruktura“ (POIM)]; b. v delu, ki se nanaša na izračun zneskov v evrih, ki jih morata sklada plačati za prioritetni osi 1 in 2 POIM, v prilogi k Sklepu C(2019)4027 final, in sicer: — oddelek glede Kohezijskega sklada (KS), točka 1 – Finančni načrt – Tabela 18a – vrstica AP1 – stolpec C – Stopnja sofinanciranja – 75 %, ki naj se nadomesti s 85 % v smislu Sklepa C(2018)8890 final, ker mora Komisija ob upoštevanju stopnje sofinanciranja 85 % ponovno izračunati zneske, vnesene v: — Točko 3 – Priloga 1 – vrstica AP1, stolpec F – Znesek, ki ga morata plačati sklada; in stolpec F7 – Znesek, ki ga morata plačati sklada, plus že plačani znesek, omejen na prispevek sklada; — Točko 4 – Izračun letnega salda – vrstica AP1, stolpec CA in stolpec R – Revidiran znesek, ki ga morata plačati sklada; — Točko 5 – Letni saldo – stolpec T – Revidiran znesek, ki ga morata plačati sklada; — Točko 5 – Letni saldo – stolpec V – vrstica „Za izterjati“; — oddelek glede Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), točka 1 – Finančni načrt – Tabela 18a – vrstica AP2 – stolpec C – Stopnja sofinanciranja – 75 %, ki naj se nadomesti s 85 % v smislu Sklepa C(2018)8890 final, ker mora Komisija ob upoštevanju stopnje sofinanciranja 85 % ponovno izračunati zneske, vnesene v: — Točko 3 – Priloga 1 – vrstica AP2, stolpec F – Znesek, ki ga morata plačati sklada; in stolpec F7 – Znesek, ki ga morata plačati sklada, plus že plačani znesek, omejen na prispevek sklada; — Točko 4 – Izračun letnega salda – vrstica AP2, stolpec CA in stolpec R – Znesek, ki ga morata plačati sklada; — Točko 5 – Letni saldo – stolpec T – Revidiran znesek, ki ga morata plačati sklada; — Točko 5 – Letni saldo – stolpec V – vrstica „Za izterjati“;
—

Dostop do zahtevanega dokumenta je zajet s pravico do svobode izražanja in obveščanja, ki jo tožeča stranka uživa na podlagi člena 11 Listine o temeljnih pravicah. Tožeča stranka meni, da tožena stranka ob zavrnitvi razkritja zahtevanega dokumenta ni izvedla preizkusa temeljnih pravic iz Listine o temeljnih pravicah in ni pretehtala temeljnih pravic, s čimer je nesorazmerno omejila pravico tožeče stranke do svobode izražanja in obveščanja.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58, člena 22 Listine in člena 1d(1) in (6) ter členov 27 in 28(f) Kadrovskih predpisov, ker je izbira drugega jezika neupravičeno omejena le na štiri jezike (francoščino, angleščino, nemščino in italijanščino), izključeni pa so ostali uradni jeziki Evropske unije.
—

Tudi če bi, quod non, obstajali utemeljeni pomisleki v zvezi z učinkovitostjo ali razmerjem med tveganji in koristjo Omacorja, bi se od tožene stranke zahtevalo, da razmisli o ukrepih, ki bi lahko uresničili te pomisleke in ki bi bili manj omejujoči od izpodbijanega sklepa.
C 288/58

Tožba, vložena 27. junija 2019 – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (Freude an Farbe)

(Zadeva T-401/19)

(2019/C 288/71)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Nemčija) (zastopnica: R. Schiffer, odvetnica)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Avstrija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija znamke, v kateri je imenovana Evropska unija, in sicer figurativna znamka Freude an Farbe v rumeni, oranžni, rdeči, lila, modri, turkizni, temno zeleni, svetlo zeleni in antracitni barvi – mednarodna registracija v kateri je imenovana Evropska unija, št. 1 316 673

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. marca 2019 v zadevi R 1498/2018-5

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

Navajan tožbeni razlog
2.

Drugi tožbeni razlog: Komisija je storila očitno napako pri presoji v zvezi s členom 101, prvi odstavek, PDEU, ker je štela, da so zaveze, ki so jih ponudile družbe NBCUniversal, Sony Pictures, Warner Bros in Sky, ne vplivajo na kulturno raznolikost in splošneje na financiranje in izkoriščanje filmov v Evropskem gospodarskem prostoru.
Tožba, vložena 8. aprila 2019 – Le Comité de Douzelage de Houffalize/Komisija in EACEA

(Zadeva T-236/19)

(2019/C 270/32)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Le Comité de Douzelage de Houffalize (Houffalize, Belgija) (zastopnica: A. Kettels, odvetnica)

Toženi stranki: Evropska komisija in Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijani akt razveljavi in/ali spremeni;

— ugotovi, da je tožeči odbor upravičen, da se njegov obrazec za pravne osebe potrdi in zato prejme sporno financiranje.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zoper Sklep Komisije C(2019) 572 final z dne 4. februarja 2019 o zavrnitvi upravne pritožbe, ki jo je tožeča stranka vložila zoper sklep EACEA z dne 25. junija 2018 o tem, da se vlogi, ki jo je tožeča stranka vložila v okviru razpisa za oddajo prijav „Partnerstvo med mesti 2017, drugi rok“ (EACEA 36/2014), ne dodeli subvencija, navaja enoten tožbeni razlog. Ta tožbeni razlog se nanaša na:

— kršitev člena 131.2 Uredbe št 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002;

— kršitev načela legitimnega pričakovanja in pravne varnosti;

— kršitev načela sorazmernosti in prepovedi samovoljnega ravnanja;

— očitno napako pri presoji;

— in na neobstoj ustrezne, zadostne in upoštevne obrazložitve, ker se v izpodbijanem sklepu šteje, da legitimno pričakovanje in pravna varnost tožečega odbora nista bila kršena.

V nasprotju s tem tožeča stranka meni, da se v tem sklepu ne odgovarja na natančne trditve, ki jih je podala v zvezi s tem. Podani odgovori so namreč bodisi brez vsakršne povezave s trditvijo, ki jo je v zahtevku za ponovno preučitev navedel odbor, bodisi očitno nezadostni za utemeljitev zavrnitve trditve, ki se nanaša na kršitev načela legitimnega pričakovanja in pravne varnosti, bodisi vsekakor v nasprotju z obsegom tega načela.

Tožeča stranka šteje, da se lahko sklicuje na legitimno pričakovanje, da se prizna kot subjekt brez pravne sposobnosti, ki je lahko prejemnik subvencije, vendar ji je bila ta subvencija zavrnjena. To legitimno pričakovanje utemeljuje na sklepih o dodelitvi subvencij, ki so ji bili vročeni v obdobju, v katerem je že imela isto pravno obliko, in sicer je bilo dejansko združenje, na tem, da sta bila njen dejanski in pravni položaj enaka, in na tem, da se pravila o možnosti subvencioniranja dejanskih združenj od tedaj niso spremenila. Zato naj ne bi bilo nobenega razloga, da se to legitimno pričakovanje spremeni in se zavzame drugačno stališče, kot tisto, ki je bilo zastopano v preteklosti.
—

Zbornica se je odločila ponovno izračunati doživljenjske pokojnine, do katere so upravičeni nekdanji poslanci, z uporabo prispevnega sistema tako za del pokojnine, pridobljene tekom predhodnih obdobij do leta 2012, ki se za vse zaposlene v javnem in zasebnem sektorju nakazuje po sistemu pro rata, celo za obdobja pred letom 1996, in za vse zaposlene v javnem in zasebnem sektorju v skladu s shemami z zagotovljenimi prejemki. Za retroaktivno uporabo prispevnega sistema tudi za obdobja, med katerimi slednji v Italiji ni obstajal, je uporabila izkrivljen sistem za izračun, ki je nerazumen in je brez aktuarskega temelja.
Tožba, vložena 4. junija 2019 – Google in Alphabet/Komisija

(Zadeva T-334/19)

(2019/C 255/60)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Google LLC (Mountain View, Kalifornija, Združene države), Alphabet, Inc. (Mountain View) (zastopniki: C. Jeffs, odvetnica, J. Staples, Solicitor, D. Beard, QC, in J. Williams, Barrister)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— razglasi (v celoti ali delno) za ničen Sklep Komisije z dne 20. marca 2019 v zadevi COMP/AT.40411 – Googlov iskalnik (AdSense);

— posledično, ali podredno, v okviru neomejene sodne pristojnosti odpravi ali zmanjša globo, ki je naložena tožečima strankama; in

— Komisiji vsekakor naloži plačilo stroškov tožečih strank v zvezi s tem postopkom.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

S to tožbo se predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 20. marca 2019 v zvezi s postopkom na podlagi člena 102 PDEU in člena 54 Sporazuma EGP (AT.40411 – Google iskalnik (AdSense)). Tožeči stranki predlagata, naj se razglasi ničnost vsake od treh ugotovitev kršitev, ugotovitve, da so te kršitve pomenile enotno in nadaljevano kršitev, in naložitve globe.

V utemeljitev tožbe navajata pet razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: izpodbijani sklep vsebuje napake pri presoji, kar zadeva opredelitev trga in s tem prevladujoč položaj. V izpodbijanem sklepu je zlasti napačno ugotovljeno, da: — iskalni in neiskalni oglasi ne tekmujejo med seboj; — neposredno prodajani oglasi in posredovani oglasi ne tekmujejo med seboj.

2. Drugi tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da tako imenovana klavzula o izključnosti, ki jo je uporabljala družba Google („klavzula o izključnem prikazovanju na spletnih mestih“), pomenila zlorabo. V izpodbijanem sklepu: — je klavzula o izključnem prikazovanju na spletnih mestih napačno opredeljena kot obveznost izključne nabave; — je napačno ugotovljeno, da v njem ni bilo treba preučiti, ali je klavzula o izključnem prikazovanju na spletnih mestih verjetno imela protikonkurenčne učinke; — ni dokazano, da je lahko klavzula o izključnem prikazovanju na spletnih mestih, kakorkoli je že opredeljena, omejevala konkurenco.

3. Tretji tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da je klavzula o „premium“ prikazovanju in prikazovanju minimalnega števila Googlovih oglasov, ki jo je uporabljala družba Google, pomenila zlorabo. V izpodbijanem sklepu: — je klavzula o prikazovanju napačno opredeljena; — ni dokazano, da je klavzula o prikazovanju verjetno omejevala konkurenco.

4. Četrti tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da je klavzula o dovolitvi enakovrednih oglasov (klavzula o spremembi), ki jo je uporabljala družba Google, pomenila zlorabo. V izpodbijanem sklepu: — ni dokazano, da je klavzula o spremembi verjetno omejevala konkurenco; — je, podredno, spregledano, da je bila klavzula o spremembi objektivno upravičena, ker je varovala spletne uporabnike, izdajatelje, oglaševalce in družbo Google, vsakršen omejen dostop, ki naj bi ga ta klavzula povzročila, pa naj bi bil manj pomemben od njenih koristi.
4.

Četrti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj. Izpodbijani akt naj bi bil sprejet s kršitvijo obveznosti in predpisov, ki pomenijo zanesljiva zavarovanja in jamstva, da v prostovoljnem sistemu pokojninskih skladov več ne bo prišlo do nikakršnih sprememb.
—

Tožeče stranke trdijo, da odločba ni jasna in da zato ustvarja pravno negotovost ter je v nasprotju z legitimnimi pričakovanji PNB Banka glede na njene prejšnje stike z ECB in komisijo za finančne in kapitalne trge.
5.

Peti tožbeni razlog: tožena stranka ni razkrila nekaterih bistvenih dejstev oziroma preudarkov oziroma podrobnosti v zvezi s takimi bistvenimi dejstvi ali preudarki in je s tem kršila člen 17(1), (2), (3) in (4) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1083/2013 z dne 28. avgusta 2013, (3) člen 38 Uredbe št. 978/2012 in pravico tožečih strank do obrambe.
1.

Prvi tožbeni razlog, s katerim se zatrjuje, da je pri sprejetju sklepa Komisije prišlo do bistvenih kršitev postopka in do kršitev: — člena 24(2) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (1) in točke 72 Kodeksa najboljših praks pri izvajanju postopkov za nadzor državne pomoči; (2) — pravice tožeče stranke do izjave; — obveznosti obrazložitve, zagotovljene s členom 296 Pogodbe o delovanju Evropske unije in s členom 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah; — pravice tožeče stranke do pritožbe, zagotovljene s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
—

v skladu s členom 64 Poslovnika Splošnega sodišča sprejme določene ukrepe procesnega vodstva, zlasti: a) poziv Svetu, naj predloži dokumentacijo o preučitvi spoštovanja pravice do obrambe in pravice do učinkovitega pravnega varstva ter o preučitvi upoštevnosti obtožb; b) poziv ESZD, naj predloži dokumentacijo o preučitvi spoštovanja pravice do obrambe in pravice do učinkovitega pravnega varstva, in