ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Kršitev členov 4 in 7 Uredbe (ES) 659/1999 (1). Obveznosti in mehanizmi nadzora, dodani ukrepu, kot je bil prvotno priglašen, pomenijo spremembe in pogoje, ki so taki, kot so priloženi odločbam na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 659/1999. Pritožnica meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, ko je obveznosti in mehanizme nadzora napačno opredelilo kot zaveze.
1.

Če je treba odpadke določiti na podlagi objektivnih meril, kakršna so navedena v sodni praksi Sodišča Evropske unije, kako gotova mora biti ponovna uporaba prašičje gnojevke ali gnojnice, ki jo imetnik dovoljenja zbira in skladišči ali lahko skladišči več kot 12 mesecev do njenega prenosa na uporabnike?
SL Uradni list Evropske unije C 250/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 30. maja 2012 – Frédéric Hay proti Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres

(Zadeva C-267/12)

2012/C 250/15

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Frédéric Hay

Nasprotna stranka: Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 2(2)(b) Direktive 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 (1) razlagati tako, da se lahko odločitev nacionalnega zakonodajalca, da pravico do sklenitve zakonske zveze pridrži samo osebam različnega spola, šteje za legitimen, ustrezen in nujen cilj, ki upravičuje posredno diskriminacijo, saj kolektivna pogodba, s katero so do ugodnosti glede plačila in delovnih pogojev upravičeni samo zaposleni, ki sklenejo zakonsko zvezo, pravico do te ugodnosti nujno odreka istospolnim partnerjem, ki so sklenili civilnopravno pogodbo o solidarnosti?

(1) Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).
5.

Ali je zmanjšanje plače, ki ni edini mogoč, nujen in bistven ukrep v smeri prizadevanj konsolidacije javnih financ v položaju resne ekonomske in finančne krize v državi, v nasprotju s pravico iz člena 31(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker ogroža življenjski standard in izpolnjevanje finančnih obveznosti, ki so jih prevzeli zaposleni in njihove družine pred tem zmanjšanjem?
1.

Ali je (treba) člene 20 PDEU, 45 PDEU, 48 PDEU in od 145 PDEU do 147 PDEU ter člen 15 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnemu predpisu ali nacionalni upravni praksi, ki delavcu države članice ne dovoljuje prenosa pokojninskih prispevkov, knjiženih v pokojninskem sistemu njegove države, v kateri je bil pred tem zavarovan, v pokojninski sistem mednarodne ustanove, ki je na ozemlju druge države Evropske unije, v kateri je zaposlen in zavarovan?
SL Uradni list Evropske unije C 209/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tartu Ringkonnakohus (Estonija) 11. maja 2012 – A. Karuse AS proti Politsei- ja Piirivalveamet

(Zadeva C-222/12)

2012/C 209/08

Jezik postopka: estonščina

Predložitveno sodišče

Tartu Ringkonnakohus

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: A. Karuse AS

Tožena stranka: Politsei- ja Piirivalveamet

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba formulacijo „za vzdrževanje cest“, uporabljeno pri opredelitvi izjeme, ki je dovoljena s členom 13(1)(h) Uredbe (ES) št. 561/2006 (1) Evropskega parlamenta in Sveta, razlagati tako, da zajema tovornjak prekucnik s skupno maso 25,5 tone, ki po javni cesti prevaža gramoz iz peskokopa na kraj, kjer se popravlja in vzdržuje cesta?

(1) Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL L 102, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 287/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Hannover (Nemčija) 11. maja 2012 – Andreas Ingemar Thiele Meneses proti Regiji Hannover

(Zadeva C-220/12)

2012/C 287/29

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht Hannover

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Andreas Ingemar Thiele Meneses

Tožena stranka: Regija Hannover

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravica do prostega gibanja in prebivanja, ki jo ima državljan Unije na podlagi členov 20 PDEU in 21 PDEU, nasprotuje sistemu ureditve nacionalnega prava, po katerem se nemškim državljanom s stalnim prebivališčem zunaj Zvezne republike Nemčije za študij v izobraževalnem zavodu v državi članici Unije pomoč pri usposabljanju lahko odobri, le če se izobraževalni zavod nahaja bodisi v državi stalnega prebivališča bodisi v sosednji državi te države in poleg tega pravico do pomoči utemeljujejo posebne okoliščine posameznega primera?
SL Uradni list Evropske unije C 235/6

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. maja 2012 vložilo Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Caisse nationale des prestations familiales proti Fjoli Hliddal

(Zadeva C-216/12)

2012/C 235/10

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Caisse nationale des prestations familiales

Tožena stranka: Fjola Hliddal

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je dajatev, kot je nadomestilo za starševski dopust, določeno v členih od 306 do 308 zakonika o socialni varnosti, družinska dajatev v smislu členov 1(u)(i) in 4(1)(h) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe[, za samozaposlene osebe] in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (1), v spremenjeni in posodobljeni različici, ki velja v skladu s Prilogo II, oddelek A(1), k Sporazumu med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem pretoku oseb in Sklepno listino, oba podpisana v Luxembourgu 21. junija 1999 (2)?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35.

(2) UL 2002, L 114, str. 6.
—

Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da je za davčno obravnavanje daril in dediščin uvedla različno obravnavanje med pravnimi nasledniki in prejemniki daril, ki imajo prebivališče v Španiji, in tistimi, ki ga nimajo, med zapustniki, ki imajo prebivališče v Španiji, in tistimi, ki ga nimajo, in med darili in podobnimi razpolaganji z nepremičninami v Španiji in tistimi zunaj nje, ni izpolnila obveznosti iz členov 21 in 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in členov 28 in 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP).
1.

Ali je nacionalna ureditev, kakršna je tista iz flamskega dekreta z dne 17. julija 2000 o organizaciji trga z električno energijo – ki je bil nadomeščen z odlokom flamske vlade z dne 5. marca 2004, kakor je bil spremenjen z odlokom flamske vlade z dne 25. februarja 2005 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije in odlokom flamske vlade z dne 8. julija 2005 o spremembi odloka flamske vlade z dne 5. marca 2004 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije in odloka flamske vlade z dne 29. marca 2002 o obveznostih javne službe za spodbujanje racionalne rabe energije – v skladu s katero — morajo dobavitelji, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, regulativnemu organu letno predložiti določeno število zelenih certifikatov (člen 23 zgoraj navedenega dekreta), — flamski regulativni organ za trg z električno energijo in plinom (VREG) dobaviteljem, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, naloži upravno globo, če ti dobavitelji niso predložili zadostnega števila zelenih certifikatov za izpolnitev kvotne obveznosti, ki jim je bila naložena v zvezi s takimi certifikati (člen 37(2) zgoraj navedenega dekreta), — je izrecno določeno, da je pod določenimi pogoji mogoče priznati potrdila o izvoru iz drugih držav, da se izpolni obveznost predložitve certifikatov (člen 15c(2) odloka flamske vlade z dne 5. marca 2004 v različici, ki se uporablja za to zadevo), — regulativni organ ne more ali noče upoštevati potrdil o izvoru z Norveške in Danske, ker ni izvedbenih ukrepov flamske vlade, ki je priznala enakost ali enakovrednost teh certifikatov (člen 25 zgoraj navedenega dekreta in člen 15c(2) odloka z dne 5. marca 2004), pri čemer regulativni organ v konkretnem primeru ni preveril enakosti ali enakovrednosti, — so bili v celotnem obdobju veljavnosti dekreta z dne 17. julija 2000 pri preverjanju izpolnjevanja kvotne obveznosti dejansko upoštevani le certifikati za zeleno električno energijo, proizvedeno v regiji Flamski, po drugi strani pa dobavitelji, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, niso imeli nobene možnosti dokazati, da so predložena potrdila o izvoru iz drugih držav članic Evropske unije izpolnjevala pogoj o obstoju enakih ali enakovrednih dokazil o izdaji takšnih certifikatov, skladna s členom 34 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členom 11 Sporazuma EGP in/ali členom 36 te pogodbe in členom 13 Sporazuma EGP?
1.

Ali je treba člen 132(1)(b) in (c) Direktive o DDV (1) razlagati tako, da se navedena davčna oprostitev nanaša na storitve, kakršne so te iz obravnavane zadeve in ki vključujejo: (a) estetsko kirurgijo, (b) estetske tretmaje?
SL Uradni list Evropske unije C 118/14

Tožba, vložena 7. februarja 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

(Zadeva C-63/12)

2012/C 118/22

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall, J.-P. Keppenne in D. Martin, zastopniki)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi tožeče stranke

— Sklep Sveta 2011/866/EU z dne 19. decembra 2011 o predlogu Komisije za uredbo Sveta o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011 (1), naj se razglasi za ničnega;

— Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija navaja dva očitka, ki se nanašata na Prilogo XI h Kadrovskim predpisom za uradnike.

Prvi očitek se nanaša na to, da je Svet zavrnil sprejetje take prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev kot jo je predlagala Komisija 24. novembra 2011, s čimer je kršil metodo, ki je določena za to prilagoditev za obdobje osmih let, ki se zaključi 31. decembra 2012. V okviru tega očitka Komisija navaja glavni tožbeni razlog, ki se nanaša na zlorabo pooblastil in prekoračitev pristojnosti Sveta, in podredni tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev pogojev za uporabo člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Glavni tožbeni razlog se nanaša na to, da je Svet dejansko sam uporabil člen 10 in s tem kršil zahtevane institucionalne pogoje; Svet naj bi s tem kršil člen 65 Kadrovskih predpisov ter člena 3 in 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. V okviru podrednega tožbenega razloga Komisija navaja, da vsebinski pogoji za uporabo člena 10 leta 2011 nikakor niso bili izpolnjeni, kot je to razvidno iz dveh gospodarskih poročil, ki ju je predložila Svetu na njegovo prošnjo. Poleg tega Komisija meni, da Svet ni pravilno obrazložil svojega sklepa.

Drugi očitek se nanaša na to, da je Svet zavrnil prilagoditev korekcijskih koeficientov, ki se morajo uporabljati za te osebne prejemke in pokojnine, glede na različne kraje opravljanja dela ali prebivanja zadevnih oseb. Komisija v okviru prvega tožbenega razloga iz tega očitka navaja, da so bili s to zavrnitvijo kršeni člen 64 Kadrovskih predpisov ter člena 1 in 3 Priloge XI k tem predpisom. V okviru drugega tožbenega razloga Komisija navaja, da ta zavrnitev ni obrazložena, zaradi česar je bil kršen člen 296(2) PDEU.

(1) UL L 341, str. 54.
SL Uradni list Evropske unije C 174/19

Pritožba, ki jo je Carrols Corp vložila 11. aprila 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 1. februarja 2012 v zadevi T-291/09, Carrols Corp proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Giuliu Gambettoli

(Zadeva C-171/12 P)

2012/C 174/30

Jezik postopka: španščina

Stranke

Pritožnica: Carrols Corp. (zastopnik: I. Temiño Ceniceros, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Giulio Gambettola

Predlog

— Sodba Splošnega sodišča v zadevi T-291/09 z dne 1. februarja 2012 naj se v celoti razveljavi.

— Predlogom, navedenim na prvi stopnji, naj se v celoti ugodi.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Kršitev prava Unije s strani Splošnega sodišča, ki se kaže v kršitvi člena 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1) in sodne prakse, ki razlaga to uredbo

Splošno sodišče v izpodbijani sodbi ugotavlja, da „z enakostjo zadevnih znakov – ob neobstoju drugih upoštevnih dokazov – ni mogoče dokazati slabe vere intervenienta“.

Iz sodbe Sodišča z dne 11. junija 2009 v zadevi Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (C-529/07, ZOdl., str. I-4893) pa dejansko izhaja, da „se mora obstoj slabe vere prijavitelja presojati celovito, pri čemer se upoštevajo vsi upoštevni dejavniki v obravnavani zadevi“ (točka 37 sodbe). Kljub temu pa Splošno sodišče vsako dejstvo preučuje posamezno in ločeno, pri čemer zanemarja celovit pregled in tožeči stranki neupravičeno povečuje dokazno breme v škodo njene pravice do učinkovitega pravnega sredstva.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1.
—

Komisji naloži plačilo sodnih in drugih stroškov in izdatkov družbe Dow Chemical Company, povezanih s to zadevo; in
SL Uradni list Evropske unije C 157/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) 2. aprila 2012 – Anna Muzzio proti A.S.L. Pavia in drugim

(Zadeva C-161/12)

2012/C 157/09

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Anna Muzzio

Tožene stranke: A.S.L. Pavia in drugi

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali načela svobode ustanavljanja, prepovedi diskriminacije in varstva konkurence na podlagi člena 49 PDEU in naslednjih, nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki farmacevtu z ustreznimi kvalifikacijami, ki je vpisan v zadevni register poklicev, ni pa lastnik lekarne, vključene v razdelitev načrta ozemlja, prepoveduje, da lahko na drobno v „para-lekarni“, ki je v njegovi lasti, prodaja farmacevtske proizvode, za katere je potreben recept v obliki „ricetta bianca“, to je farmacevtske proizvode, katerih stroškov ne krije (nacionalna zdravstvena blagajna), temveč jih v celoti krijejo posamezniki in ki tudi v tem sektorju vzpostavlja prepoved prodaje določenih kategorij farmacevtskih proizvodov in številčno kvoto za podjetja, ki se jih lahko ustanovi na nacionalnem ozemlju?
3.

Komisija meni, da mora upravljavec infrastrukture prevoznikom v železniškem prometu dati na razpolago infrastrukturo na svoje stroške in da morajo ti plačati uporabnino, ki je enaka neposrednim stroškom. Podlaga temu naj bi bila potreba, da bi železniško infrastrukturo uporabljajo čim večje število prevoznikov v železniškem prometu in da bi jo vsak od teh uporabljal v čim bolj optimalnem obsegu. Člen 8(1) Direktive 2001/14/ES naj bi bilo mogoče uporabiti le, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena: na vseh tržnih delih, na katerih želi upravljavec infrastrukture pobirati pribitke, mora najprej preveriti, ali lahko ti tržni deli prenesejo take pribitke. Ta razlaga naj bi bila razvidna iz besedila člena 8(1), prvi pododstavek, in sicer iz besedila „če trg prenese […]“, in iz besedila člena 8(2), drugi pododstavek, ki se glasi: „Višina uporabnin nikakor ne sme izključiti uporabe infrastrukture s strani tistih tržnih delov, ki lahko plačajo vsaj stroške, nastale neposredno zaradi izvajanja železniških prevoznih storitev […].“
a)

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je pri reševanju vprašanja, ali je za uporabo člena 57(1) ES (postal člen 64(1) PDEU) prišlo do povišanja, v obravnavanem primeru, v katerem je bil pri viru odtegnjen davek od dividend iz naslova lastništva deležev, ki jih je hčerinska družba s sedežem na Nizozemskem izplačala svoji holdinški družbi s sedežem na Nizozemskih Antilih, 1. januarja 2002 v primerjavi z letom 1993 povišan s 7,5 oziroma 5 % na 8,3 %, upoštevno izključno zvišanje nizozemskega davka, odtegnjenega pri viru, ali pa je treba upoštevati tudi to, da organi Nizozemskih Antilov – v zvezi s povišanjem nizozemskega pri viru odtegnjenega davka – dividende iz naslova lastništva deležev, ki jih izplača hčerinska družba s sedežem na Nizozemskem, od 1. januarja 2002 oproščajo davka, medtem ko so se te dividende prej vračunavale v obdavčljivi dobiček, od katerega se je plačeval davek od 2,4 do 3 % oziroma 5 %?
SL Uradni list Evropske unije C 165/12

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 19. marca 2012 – Pensionsversicherungsanstalt proti Petru Breyu

(Zadeva C-140/12)

2012/C 165/19

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Pensionsversicherungsanstalt

Tožena stranka: Peter Brey

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba varstveni dodatek šteti za „dajatev sistema socialne pomoči“ v smislu člena 7(1)(b) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 (1)?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str.46.
1.

Prvi pritožbeni razlog je kršitev člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in sodne prakse Sodišča glede te določbe in instituta „enotne in trajajoče kršitve“ ter kršitev procesnih določb, ki se uporabljajo za dokazno breme in presojo dokazov. V izpodbijani sodbi je podana napačna presoja dokazov, ki jih je Komisija predložila za to uporabo instituta enotne in trajajoče kršitve za družbo ASPLA tako glede njene domnevne udeležbe pri kršitvah v sektorjih vreč z odprtim ustjem in „block bags“ kot glede seznanjenosti družbe ASPLA s kršitvami v podskupinah pri katerih ni sodelovala in vključitve teh kršitev v „splošno tajno shemo.“
Splošno sodišče naj bi nazadnje kršilo svoj Poslovnik in člen 47 Listine o temeljnih pravicah, s tem da pritožbe ni vročilo drugi stranki v postopku in objavilo povzetka pritožbe v Uradnem listu, in s tem da o zadevi ni obvestilo generalnega pravobranilca.
SL Uradni list Evropske unije C 157/2

Tožba, vložena 28. februarja 2012 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije

(Zadeva C-103/12)

2012/C 157/02

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: L. G. Knudsen, I. Díez Parra in I. Liukkonen, zastopniki)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predloga tožeče stranke

— razglasitev ničnosti Sklepa Sveta z dne 16. decembra 2011 o odobritvi Izjave, o odobritvi ribolovnih možnosti v vodah EU za ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo Bolivarske republike Venezuele v izključni ekonomski coni ob obali Francoske Gvajane, v imenu Evropske unije (2012/19/EU) (1);

— Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Evropski parlament s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Sklepa Sveta z dne 16. decembra 2011 o odobritvi Izjave, o odobritvi ribolovnih možnosti v vodah EU za ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo Bolivarske republike Venezuele v izključni ekonomski coni ob obali Francoske Gvajane, v imenu Evropske unije (2012/19/EU). Parlament izpodbija izbrano pravno podlago. V prvi vrsti trdi, da člen 43(3) v povezavi s členom 218(6)(b) PDEU ne more biti pravilna pravna podlaga, saj je zadevni akt mednarodni sporazum glede dostopa do voda Unije zaradi izvajanja ribolovnih dejavnosti tretje države. Akt bi tako bilo treba sprejeti na podlagi členov 43(2) in 218(6)(a) PDEU in torej po odobritvi Parlamenta.

Parlament podredno meni, da je Svet, ki je uporabil postopek iz člena 218(6)(b) PDEU, napačno razlagal točko (a) navedenega odstavka tega člena. Tudi če bi člen 43(3) PDEU lahko bil ustrezna pravna podlaga za notranji akt Unije, ki ima enako vsebino kot izpodbijani sklep, kar Parlament izpodbija, za namene prevzemanja mednarodnih obveznosti EU skupna ribiška politika s stališča postopka kljub temu pomeni nedeljivo celoto. Tako je vsak sporazum s tega področja „(sporazum) na področjih, za katera velja redni zakonodajni postopek“ v smislu člena218(6)(a) PDEU. Zato bi bilo treba akt v vsakem primeru sprejeti v skladu s postopkom odobritve iz navedene točke (a).

(1) UL L 6, str. 8.
1.

Ali so romunski davčni organi z zavrnitvijo zahteve za vračilo trošarin kršili pravo Evropske unije (člena 7 in 22 Direktive 92/12/EGS (1) oziroma uvodne izjave te direktive), ker: (a) je gospodarski subjekt, ki zahteva vračilo trošarine, dokazal, da so bile izpolnjene vse tehnične zahteve za dopustnost zahteve za vračilo, ki jih določa romunska zakonodaja, in zlasti zahteve, ki se nanašajo na: (i) dokaz o tem, da je bila trošarina plačana v Romuniji, in (ii) dokaz o tem, da so bili trošarinski proizvodi odpremljeni v drugo državo članico; (b) so bili v skladu z zahtevami romunske davčne zakonodaje (člen 192f davčnega zakonika, točka 18d izvedbenih določb iz sklepa vlade št. 44/2004 in priloga 11 k razdelku VII davčnega zakonika) nekateri dokumenti, s katerimi je bilo treba opremiti zahtevo za vračilo, lahko predloženi šele po opravljeni dobavi trošarinskih proizvodov v drugo državo članico; (c) romunska davčna zakonodaja (člen 18d(4) izvedbenih določb v zvezi s členom 135 zakonika o davčnem postopku) določa splošen petletni rok za vse zahteve za povrnitev/vračilo?
SL Uradni list Evropske unije C 118/8

Pritožba, ki jo je Regione autonoma della Sardegna vložila 8. decembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. septembra 2011 v združenih zadevah T-394/08, T-408/08, T-453/08 in T-454/08, Regione autonoma della Sardegna in drugi proti Komisiji

(Zadeva C-631/11 P)

2012/C 118/13

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Pritožnca: Regione autonoma della Sardegna (zastopnik: A. Fantozzi, odvetnik)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Selene di Alessandra Cannas Sas in drugi

Predlog

— Razveljavitev ali sprememba sodbe Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011 v združenih zadevah T-394/08, T-408/08, T-453/08 in T-454/08;

— razglasitev ničnosti Odločbe Komisije ES z dne 3. julija 2008 (državna pomoč C 1/2004 Italija – SG Greffe (2008) D/204339 – Zloraba ukrepa pomoči N 272/98, regionalni zakon št. 9 iz leta 1998.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 107(3) PDEU. Natančneje, pritožnica navaja kršitev in napačno uporabo načel potrebnosti in spodbujevalnega učinka kot učinka preveč formalističnega pristopa, ki je v nasprotju z načelom prednosti vsebine pred obliko, in neupoštevanje posebnosti v zvezi s časovnimi vidiki prava, ki se pojavljajo v obravnavani zadevi.

Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj ter na kršitev člena 14 Uredbe (ES) št. 659/99 (1). Trditve pritožnice se nanašajo na časovne posebnosti obravnavane zadeve, ki jih izpodbijana sodba ne upošteva. Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo sodne prakse s tega področja, s tem da je od gospodarskega subjekta zahtevalo v praksi nedosegljivo stopnjo skrbnosti, ker je predhodni zahtevek pred začetkom del obče merilo, katerega vložitev je sovpadala z nastankom dejstev, ki se obravnavajo, in torej ni bilo znano v trenutku, ko je bila oblikovana namera podjetja.

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339.