SL Uradni list Evropske unije C 37/12

Pritožba, ki jo je vložil Philippe Combescot 27. novembra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 12. septembra 2007 v zadevi Combescot proti Komisiji, T-250/04

(Zadeva C-526/07 P)

(2008/C 37/16)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Pritožnik: Philippe Combescot (zastopnika: A. Maritati in V. Messa, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi pritožnika:

— Sodišče naj s spremembo sodbe Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007, T-249/04, ugotovi škodo za poklic in za zdravje zaradi protipravne zavrnitve prijave P. Combescota na natečaj za zasedbo mesta vodje delegacije v Kolumbiji; podredno naj določi nematerialno škodo in določi odškodnino; zato naj ugodi zahtevku, ki ga je pritožnik že vložil na prvi stopnji in ki ga ponovno vlaga v pritožbi: „ugotovi naj se, da je P. Combescot utrpel škodo na svoji podobi in strokovnemu ugledu s hudimi posledicami za njegovo duševno ravnovesje zaradi protipravne izključitve z natečaja; dodeli naj se mu 100 000 eurov za povračilo škode“.

— Komisiji naj se naloži povračilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

P. Combescot, uradnik, izpodbija sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat), razglašeno 12. septembra 2007, T-250/04, v zvezi s tožbo zoper Komisijo Evropskih skupnosti.

Pritožba zadeva izključitev P. Combescota, ki je bil tedaj stalni svetovalec v Gvatemali, z natečaja COM/091/03 za zasedbo mesta vodje delegacije v Kolumbiji (v nadaljevanju: odločba o izključitvi).

Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je odločba protipravna in je torej primerna za utemeljitev zahtevka za povračilo škode, ki ga je predložil pritožnik, vendar pa ne priznava obstoja dveh vrst škode, in sicer škodo za strokovni ugled in za zdravje, in se omejuje na priznanje nedoločene nematerialne škode, za katero se mu je plačalo 3 000 eurov.

Zastopniki P. Combescota s to pritožbo predlagajo Sodišču, naj spremeni sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti v delu, v katerem izključuje obstoj škode za poklic in škode za zdravje in zato določa plačilo zgolj na podlagi sporne nematerialne škode; ugotovi naj torej, da je bil uradnik predmet protipravne izključitve z natečaja in je utrpel jasno škodo za kariero, poleg škode na strokovni podobi, in da mu je odločba o izključitvi povzročila trpljenje in notranje bolečine, ki so posledično povzročile težko depresivno stanje, kot je dokumentirano v dokumentih, in kot so zlasti potrdili strokovnjaki z Institucije. Predlaga se, naj Sodišče kompleksno presodi dejanske okoliščine, ki so zaznamovale ta dogodek, pri čemer naj jih vse upošteva kot pomembne – pa čeprav zgolj zaradi nepristranskosti – za določitev nematerialne škode v bistveno višjem znesku, neposredno sorazmernem s kariernimi pričakovanji, ki mu jih je odvzela odločba o izključitvi, in z intuitivnimi težkimi posledicami, ki jih je povzročila.

Zato se vztraja pri zahtevku za povračilo škode, kot je bil določen v predlogih tega postopka.

Izpodbijajo se ugotovitve Sodišča prve stopnje v zvezi z neobstojem dejanske škode za poklic, pri čemer je poleg tega treba poudariti, do podatki v zvezi z merili Komisije za določitev vodje delegacije v Kolumbiji niso bili nikoli posredovani pritožniku, čeprav je zanje zaprosil.

V zvezi s povračilom telesne škode pa dokaz za učinek protipravnega ravnanja na zdravje P. Combescota izvira iz časovne povezanosti obeh dejstev. Izključitev z natečaja je sicer zadnje izmed vrste zatiralnih ravnanj Komisije nasproti uradniku. Na koncu, pri določitvi nematerialne škode pritožnik predlaga njeno sorazmerno presojo na podlagi načel za nepristransko določanje škode, ki upošteva škodljive posledice, ki se izražajo v tesnobi, stresu in tudi hudih stiskah uradnika zaradi izključitve z natečaja.