ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sklep Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 17. junija 2008 – FMC Chemical in Arysta Lifesciences proti EFSI

(Zadeva T-311/06)

„Ničnostna tožba – Tožba zaradi ugotovitve odgovornosti – Direktiva 91/414/EGS – Fitofarmacevtski proizvodi – Mnenje Evropske agencije za varnost hrane – Akt, ki ga ni mogoče izpodbijati s tožbo – Pripravljalni akt – Nedopustnost“

1. Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Pojem – Akti z zavezujočimi pravnimi učinki (člen 230 ES; Uredba Komisije št. 451/2000, člen 8(7); Direktiva Sveta št. 91/414) (Glej točke 43, 44, 49 in 50.)

2. Ugovor nezakonitosti – Posamezno vprašanje – Nedopustnost tožbe o glavni stvari (člen 241 ES) (Glej točki 71 in 72.)

3. Postopek – Tožba – Obličnostne zahteve (Statut Sodišča, člena 21, prvi odstavek, in 53, prvi odstavek; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 44(1)) (Glej točke od 77 do 79, 81 in 82.)

4. Postopek – Ukrepi procesnega vodstva – Poziv za predložitev listin (Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 64(3)(d) in (4)) (Glej točke od 86 do 88.)

Predmet

Prvič, razglasitev ničnosti mnenja EFSE z dne 28. julija 2006 o pregledu aktivne snovi karbofurana v skladu z Direktivo Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL L 230, str. 1) in, drugič, predlog za povračilo utrpljene škode.

Izrek

1) Tožba se zavrne.
Sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 2. julija 2009 – Evropaïki Dynamiki proti ECB

(Zadeva T-279/06)

„Javna naročila storitev – Skupnostni postopek javnega razpisa – Opravljanje storitev svetovanja in razvoja informacijske tehnologije za ECB – Zavrnitev ponudbe in odločba o oddaji naročila drugim ponudnikom – Ničnostna tožba – Pravni interes – Razlog za izključitev – Dovoljenje, ki bi ga moral dati nacionalni organ – Tožba, ki je deloma očitno povsem pravno neutemeljena in deloma očitno nedopustna“

1. Pravo Skupnosti – Načela – Pravica do sprožitve pravnega postopka (člena 230, prvi odstavek, ES in 288 ES) (Glej točke od 45 do 49.)

2. Ničnostna tožba – Pristojnost Sodišča prve stopnje (člen 230 ES) (Glej točki 75 in 85.)

3. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Pravni interes (člen 230, četrti odstavek, ES) (Glej točki 98 in 99.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropske centralne banke (ECB) z dne 31. julija 2006, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru postopka s pogajanji za opravljanje storitev svetovanja in razvoja informacijske tehnologije za ECB, in odločbe o oddaji naročila drugim ponudnikom.

Izrek

1) Tožba se zavrne.
Postopek v zvezi z zahtevki za intervencijo, ki so jih vložile Rani, SA, Estación de servicio Lazarza, SL, Melón, SA, Estación de servicio Ahigal, SL, Els Garrafons, SL, Estación de servicio Azpeitia-Azkoitia, SL, Red Azul, SA, Sucesores de Narciso Chiva, SL, Pablo Rada Combustibles, SL in Promotores Internacional, SA, Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio in Repsol Comercial de Productos Petrolíferos, SA, se ustavi.
22

Najprej je treba opozoriti, kot priznavata stranki v tem sporu, da v primeru tožb, ki jih vložijo organi teritorialnih skupnosti znotraj države, Sodišče prve stopnje presoja o obstoju pravne osebnosti tožeče stranke na podlagi nacionalnega javnega prava (v tem smislu glej sodbo Sodišča prve stopnje z dne 30. aprila 1998 v zadevi Vlaams Gewest proti Komisiji, T-214/95, Recueil, str. II-717, točka 29; sklep Sodišča prve stopnje z dne 16. junija 1998 v zadevi Comunidad Autónoma de Cantabria proti Svetu, T-238/97, Recueil, str. II-2271, točka 43; in sodbo Sodišča prve stopnje z dne 15. decembra 1999 v združenih zadevah Freistaat Sachsen in drugi proti Komisiji, T-132/96 in T-143/96, Recueil, str. II-3663, točka 81). Zato je treba preučiti obstoj pravne osebnosti tožeče stranke z vidika nemškega nacionalnega prava. Pravo Skupnosti namreč ne more posegati v ustavno avtonomijo držav članic z odločanjem o obstoju pravne osebnosti nacionalnih organizacij javnega prava, kar bi lahko povzročilo, da bi slednje na ravni Skupnosti pridobile pravice, ki jih na nacionalni ravni nimajo. Iz tega sledi, da se tožeča stranka ne more sklicevati na zgoraj navedeni sklep Lassalle proti Parlamentu, ker je bil v zadevi, v kateri je bilo odločeno s tem sklepom, zadevni organ, to je odbor zaposlenih Evropskega parlamenta, urejen izključno s pravom Skupnosti.
Sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 17. januarja 2007 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret in Akar proti Komisiji

(Zadeva T-129/06)

„Ničnostna tožba – Bistvene obličnostne zahteve – Obvezno zastopanje fizičnih in pravnih oseb s strani odvetnika, ki je upravičen, da zastopa pred sodiščem države članice – Prepozna vložitev pravilne vloge – Nedopustnost tožbe“

1. Postopek – Pravno sredstvo, s katerim se postopek začne – Obličnostne zahteve (Statut Sodišča, členi 19, tretji in četrti odstavek, 21, drugi odstavek, in 53, prvi odstavek; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člena 43(1) in 44(3)) (Glej točke od 25 do 30.)

2. Postopek – Roki za pritožbe – Prekluzija – Opravičljiva zmota – Pojem (Statut Sodišča, člen 21, drugi odstavek; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 44(6)) (Glej točke od 31 do 44.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti odločbe MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614 z dne 23. decembra 2005 v zvezi z oddajo naročila glede gradbenih del na izobraževalnih ustanovah v provincah Siirt in Diyarbakir (EuropeAid/121601/C/W/TR) in prekinitev izvajanja zadevnega postopka.

Izrek

1) Tožba se zavrže kot nedopustna.

2) Tožeči stranki, Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi in Musa Akar, nosita svoje stroške in solidarno stroške Komisije.
2.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo (člen 230, četrti odstavek, ES; Direktiva Sveta 92/43, člen 4(5) in (6); Odločba Komisije 2006/613, priloga 1) (Glej točke od 39 do 44 in 46.)
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Uradniki – Socialna varnost – Zavarovanje za primer poškodbe pri delu in poklicne bolezni – Poklicna bolezen – Pojem

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 73; Pravila o zavarovanju za primer poškodbe pri delu in poklicne bolezni, člen 3)

2. Pritožba – Pritožbeni razlogi – Napačna presoja dejstev – Nedopustnost – Nadzor Sodišča prve stopnje nad presojo dokazov – Izključitev, razen v primeru izkrivljanja

(Statut Sodišča, Priloga I, člen 11(1))

1. Pojem poklicne bolezni ni omejen na primere, ko je izključni vzrok invalidnosti uradnika njegovo opravljanje nalog, ampak se lahko uporablja tudi za invalidnost, ki je posledica poslabšanja prej obstoječe bolezni, katere vzrok nastanka je drugje. Z drugimi besedami, čeprav je opravljanje nalog v Skupnostih povzročilo poslabšanje prej obstoječe bolezni, zaradi česar uradnik ni sposoben nadaljevati opravljanja delovnih nalog, je treba šteti, da je vzrok invalidnosti poklicna bolezen.

Da bi organ za imenovanja lahko ugodil zahtevi uradnika za priznanje poslabšanja bolezni kot poklicne bolezni, mora – na podlagi ugotovitev zdravniške komisije, če se je zahteval njen sklic – ugotoviti tako poslabšanje, kadar presoja utemeljenost take zahteve. Začasnost poslabšanja bolezni, zaradi katere se je to poslabšanje končalo in ga torej ni več mogoče ugotoviti, ko ta organ odloča o navedeni zahtevi za priznanje poklicne bolezni, posledično ni nepomembna. Ker navedeni organ, ko odloča, ne more ugotoviti poslabšanja, namreč ne more priznati, da ima uradnik poklicno bolezen.

(Glej točke 36, 41 in 42.)

Napotitev na: Sodišče prve stopnje, 26. september 1990, F proti Komisiji, T‑122/89, Recueil, str. II‑517, točka 14; Sodišče prve stopnje, 23. november 2004, O proti Komisiji, T‑376/02, ZOdl. JU, str. I‑A‑349 in II‑1595, točke 68, 72 in 73.

2. Sodišče na prvi stopnji, v tej zadevi Sodišče za uslužbence, je edino pristojno za ugotavljanje dejstev, razen če bi vsebinska nepravilnost njegovih ugotovitev izhajala iz listin v spisu, ki so mu bile predložene, in za presojo teh dejstev. Presoja dejstev torej, razen v primeru izkrivljanja dokazov, predloženih temu sodišču, ni pravno vprašanje, ki bi bilo kot tako predmet nadzora Sodišča prve stopnje kot pritožbenega sodišča. Listine iz spisa morajo očitno kazati na tako izkrivljanje, ne da bi bilo treba ponovno presojati dejstva in dokaze.

(Glej točke od 45 do 47.)

Napotitev na: Sodišče, 28. maj 1998, New Holland Ford proti Komisiji, C‑8/95 P, Recueil, str. I‑3175, točka 72; Sodišče, 6. april 2006, General Motors proti Komisiji, C‑551/03 P, ZOdl., str. I‑3173, točka 54; Sodišče, 21. september 2006, JCB Service proti Komisiji, C‑167/04 P, ZOdl., str. I‑8935, točka 108.
Sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 25. oktobra 2007 – Estaser El Mareny proti Komisiji

(Zadeva T-274/06)

„Ničnostna tožba — Roki za vložitev tožbe — Izhodišče — Objava povzetka v Uradnem listu — Spletna stran — Neobstoječi akt — Nedopustnost“

Ničnostna tožba — Roki — Izhodišče (člen 230, peti odstavek, ES) (Glej točki 31 in 36.)

Predmet

Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/446/ES z dne 12. aprila 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/B-1/38.348 – Repsol CPP) (povzetek objavljen v UL L 176, str. 104), s katero so postale zavezujoče zaveze družbe Repsol CPP in ki je bila sprejeta v skladu s členom 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 [ES] in 82 [ES] (UL 2003, L 1, str. 1).

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.

2. Postopek v zvezi z zahtevki za intervencijo, ki so jih vložile Rani, SA, Estación de servicio Lazarza, SL, Melón, SA, Estación de servicio Ahigal, SL, Els Garrafons, SL, Estación de servicio Azpeitia-Azkoitia, SL, Red Azul, SA, Sucesores de Narciso Chiva, SL, Pablo Rada Combustibles, SL in Promotores Internacional, SA, Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio in Repsol Comercial de Productos Petrolíferos, SA, se ustavi.

3. Estaser El Mareny, SL nosi svoje stroške in stroške Komisije.

4. Vlagateljice zahtevkov za intervencijo nosijo lastne stroške.

Sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 25. oktobra 2007 – Estaser El Mareny proti Komisiji

(Zadeva T-274/06)

„Ničnostna tožba — Roki za vložitev tožbe — Izhodišče — Objava povzetka v Uradnem listu — Spletna stran — Neobstoječi akt — Nedopustnost“

Ničnostna tožba — Roki — Izhodišče (člen 230, peti odstavek, ES) (Glej točki 31 in 36.)

Predmet

Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/446/ES z dne 12. aprila 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES (zadeva COMP/B-1/38.348 – Repsol CPP) (povzetek objavljen v UL L 176, str. 104), s katero so postale zavezujoče zaveze družbe Repsol CPP in ki je bila sprejeta v skladu s členom 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 [ES] in 82 [ES] (UL 2003, L 1, str. 1).

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.

2. Postopek v zvezi z zahtevki za intervencijo, ki so jih vložile Rani, SA, Estación de servicio Lazarza, SL, Melón, SA, Estación de servicio Ahigal, SL, Els Garrafons, SL, Estación de servicio Azpeitia-Azkoitia, SL, Red Azul, SA, Sucesores de Narciso Chiva, SL, Pablo Rada Combustibles, SL in Promotores Internacional, SA, Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio in Repsol Comercial de Productos Petrolíferos, SA, se ustavi.

3. Estaser El Mareny, SL nosi svoje stroške in stroške Komisije.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji dodelitve – Nujnost – „Fumus boni juris“ – Kumulativnost (členi 225(1) ES, 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2) (Glej točke od 10 do 12.)

2. Začasna odredba – Pogoji dopustnosti – Dopustnost tožbe v postopku v glavni stvari – Neupoštevnost – Omejitve (člen 242 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(1), prvi pododstavek) (Glej točki 14 in 16.)

3. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji dodelitve – Huda in nepopravljiva škoda (člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točke od 36 do 38.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za odlog izvršitve členov 1(1) in 2(b) kot tudi uvodnih izjav od 28 do 31 in od 250 do 252 Uredbe Komisije (ES) št. 553/2006 z dne 23. marca 2006 o uvedbi začasne protidampinške dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama (UL L 98, str. 3) v delu, kjer za otroško obutev niso naložene protidampinške dajatve.

Izrek

Izrek

1) Predlog za odlog izvršitve se zavrne.

2) Odločitev o stroških se pridrži.
2.

Začasna odredba — Odložitev izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji dodelitve — Nujnost — Resna in nepopravljiva škoda — Pojem — Dokazno breme (člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točki 38 in 39.)
Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 2. maja 2007 – IPK International – World Tourism Marketing Consultants proti Komisiji

(Zadeva T-297/05 R)

„Začasna odredba – Člen 256 ES – Predmet predloga – Dopustnost – Neobstoj nujnosti“

1. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Predlog za začasno zadržanje prisilne izvršbe odločbe, s katero je bila naložena denarna obveznost – Predlog, s katerim se želi dejansko doseči odlog izvršitve druge odločbe, ki je vplivala na finančni položaj tožeče družbe (člena 242 ES in 256 ES) (Glej točke 18 in od 21 do 24.)

2. Začasna odredba – Pogoji za dopustnost – Vloga – Procesne zahteve (Poslovnik Sodišča prve stopnje, člena 44(1)(c) in 104(2)) (Glej točke od 33 do 39.)

3. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za dodelitev –„Fumus boni juris“ – Nujnost – Kumulativnost – Tehtanje vseh zadevnih interesov (člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točki 42 in 43.)

4. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za dodelitev – Nujnost – Posebej očiten „fumus boni juris“ (členi 225(1) ES, 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točke od 51 do 61.)

Predmet

Predlog za začasno zadržanje prisilne izvršbe Odločbe Komisije C(2006) 6452 z dne 4. decembra 2006 o vračilu 318.000 eurov, ki jih je tožeča stranka kot predplačilo prejela za projekt Ecodata.

Izrek

Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.
Anheuser-Busch, Inc.

besedna znamka BUDWEISER za proizvode iz razredov 32 in 33 – prijava št. 1603489

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Postopek – Vloga, s katero se začne postopek – Zahtevana obličnost (Statut Sodišča, člen 21; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 44(1)(c)) (Glej točke 19, 20 in 29.)

2. Evropske Skupnosti – Institucije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001) (Glej točko 26.)

Subject of the case

Predmet

Odškodninska tožba za povračilo škode, ki jo je domnevno utrpela tožeča stranka.

Izrek

Izrek

1) Tožba se zavrže kot nedopustna.

2) Tožeča stranka nosi lastne stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.
(Glej točke od 47 do 53, 60 in 79.)

Ta preizkus privede do ugotovitve, da je zahtevek, ki je, čeprav je predstavljen kot odškodninski zahtevek zaradi izgubljenega dobička, zahtevek za vračilo protidampinških dajatev, ki jih je podjetje plačalo v okviru uporabe domnevno nezakonite Skupnostne uredbe, kot potrjujejo določbe členov od 243 do 245 Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, v pristojnosti nacionalnih sodišč – in ne sodišča Skupnosti – ki morajo odločiti o njegovi utemeljenosti, pri čemer v primeru, da dvomijo o veljavnosti predpisov Skupnosti, uporabijo postopek predhodnega odločanja iz člena 234 ES.

Povezani določbi členov 235 ES in 288 ES dajeta Sodišču izključno pristojnost za odločanje o odškodninskih tožbah za škodo, za katero odgovarjajo Skupnosti, tako da so samo nacionalna sodišča pristojna za odločanje o tožbi za povračilo zneskov, ki jih je nacionalni organ neupravičeno pobral na podlagi predpisa Skupnosti, ki je bil nato razglašen za neveljaven.

Za zagotovitev pravne varnosti in dobrega izvajanja sodne oblasti za dopustnost tožbe je potrebno, da so bistveni pravni in dejanski elementi, na katerih ta temelji, vsaj na kratko, vendar dosledno in razumljivo, navedeni v besedilu tožbe. Tožba za povračilo škode, ki jo je povzročila institucija Skupnosti, mora vsebovati elemente, ki omogočajo opredelitev zlasti škode, za katero tožeča stranka trdi, da jo je utrpela, ter, natančneje, značaja in obsega te škode. Samo v posebnih okoliščinah v tožbi ni nujno treba določiti natančnega obsega škode niti navesti zneska zahtevane odškodnine, vendar pa mora tožeča stranka v tožbi dokazati ali vsaj navesti obstoj takih okoliščin.

Dejstvo, da sodišče Skupnosti lahko z vmesno sodbo odloči o odgovornosti Skupnosti, pri čemer natančno določitev odškodnine pridrži za poznejšo odločitev, tožeče stranke nikakor ne more oprostiti upoštevanja formalnih zahtev, določenih v členu 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje. Iz tega tudi izhaja, da tožeča stranka, ki od Sodišča prve stopnje zahteva izdajo take vmesne sodbe, ni samo dolžna zagotoviti elemente, potrebne za opredelitev ravnanja, ki se očita Skupnosti, značaja in narave svoje škode ter vzročne zveze med ravnanjem in škodo, ampak mora tudi navesti razloge, ki upravičujejo odstopanje od zahteve, da mora tožba vsebovati natančen znesek zatrjevane škode.

Sodišče prve stopnje v nobenem primeru ni pristojno, da bi teoretično in abstraktno odločalo o ustrezni metodi izračuna, da se določi izguba dobička, ki jo je utrpelo podjetje. Zadevno podjetje je tisto, ki mora zadostno pojasniti različne vidike take izgube dobička.

(Glej točke od 108 do 111 in od 119 do 121.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Začasna odredba – Odložitev izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji dodelitve – Fumus boni juris – Huda in nepopravljiva škoda – Kumulativnost (člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točki 24 in 25.)

2. Začasna odredba – Odložitev izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji dodelitve – Huda in nepopravljiva škoda – Dokazno breme (člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točki 39 in 40.)

3. Začasna odredba – Odložitev izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji dodelitve – Huda in nepopravljiva škoda (člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točke od 49 do 52 in 54.)

4. Začasna odredba – Odložitev izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji dodelitve – Huda in nepopravljiva škoda (člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točki 67 in 68.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za izdajo začasnih odredb, s katerim naj se, prvič, Komisiji odredi, naj ne podpiše pogodbe v zvezi z javnim razpisom št. 16/2005/OIL (varovanje in nadzor nepremičnin), drugič, če je Komisija že sklenila to pogodbo, naj se njena izvršitev odloži, dokler Sodišče prve stopnje ne odloči v glavni stvari, in tretjič, naj se naloži sprejetje drugih ukrepov.

Izrek

Izrek

1) Predlog za izdajo začasnih odredb se zavrne.

2) Odločitev o stroških se pridrži.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Postopek

–

Tožba

–

Formalne zahteve (Statut Sodišča, člena 19, tretji odstavek, in 21, prvi odstavek; Poslovnik Sodišča prve stopnje, členi 43(1), prvi pododstavek, 44(3) in 59) (Glej točke od 8 do 12.)

Subject of the case

Predmet

Razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta, s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je tožeča stranka vložila proti Portugalski republiki in s katero tej državi članici očita kršitev temeljnih jamstev, ki jih varuje pravo Skupnosti, ker naj njena sodišča ne bi priznala, da bi se tožeča stranka pred njimi lahko sama zastopala.

Izrek

Izrek

1) Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

2) Tožeča stranka nosi svoje stroške.
Keywords

Summary



Keywords

1. Postopek – Intervencija – Osebe, ki imajo upravičen interes

(Statut Sodišča, člen 40)

2. Postopek – Intervencija – Osebe, ki imajo upravičen interes

(Statut Sodišča, člen 40, drugi odstavek)

Summary

1. Intervencija države članice na podlagi člena 40, prvi odstavek, Statuta Sodišča nikakor ne dopušča izključitve intervencije ene od njenih lokalnih skupnosti ali „vseh oseb, ki izkažejo upravičen interes za rešitev zadeve“ v smislu drugega odstavka te določbe.

(Glej točko 20.)

2. Člen 40, drugi odstavek, Statuta Sodišča za osebe, ki imajo upravičen interes za rešitev, določa pravico, da vstopijo v spore, predložene Sodišču. Izjeme od te procesne pravice do intervencije, ki izraža pravico biti slišan, je nujno treba razlagati ozko. Tako se država, ki ni članica Skupnosti, kot je Švicarska konfederacija, ne more uspešno sklicevati na določbe člena 40, drugi odstavek, Statuta Sodišča, ki izključujejo intervencijo vseh oseb razen držav članic in institucij Skupnosti v sporih med državami članicami, med institucijami Skupnosti ali med državami članicami in institucijami Skupnosti. Ta izključitev iz člena 40, drugi odstavek, Statuta Sodišča, ki velja tudi za postopek pred Sodiščem prve stopnje na podlagi člena 53, prvi odstavek, tega statuta, se namreč uporablja le v sporih med državami članicami ali institucijami Skupnosti.

(Glej točki 21 in 22.)
SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE (peti senat)

z dne 14. maja 2007

Zadeva T-112/04

Manuel Ruiz Sanz in drugi

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2001/2002 – Očitno nedopustna in očitno pravno neutemeljena tožba“

Predmet: Tožba zaradi predloga za razglasitev ničnosti ocenjevalnega obdobja 2001/2002 glede tožečih strank in, podredno, kariernih ocenjevalnih poročil za tožeče stranke za to obdobje.

Odločitev: Tožba se zavrže kot delno očitno nedopustna in v preostalem zavrne kot očitno pravno neutemeljena. Tožeče stranke nosijo svoje stroške.

Povzetek

Uradniki – Tožba – Navajanje enakih trditev in predložitev enakih ali istovrstnih dokazov kot v drugih tožbah, ki so bile predhodno zavržene kot nedopustne in zavrnjene kot neutemeljene – Očitno nedopustna in neutemeljena tožba

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 111; Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43)
Na podlagi člena 44(1)(c) Poslovnika je treba v vsaki tožbi navesti predmet postopka in povzetek tožbenih razlogov.

Ta navedba dovolj jasna in natančna, da toženi stranki omogoči pripravo obrambe, Sodišču prve stopnje pa, da glede na okoliščine primera o tožbi odloči brez dodatnih podatkov.

Za zagotovitev pravne varnosti in učinkovitega sojenja je za dopustnost tožbe odločilno, da so bistveni dejanski in pravni elementi, na katerih temelji, pregledno in razumljivo povzeti v sami tožbi. Čeprav je besedilo tožbe glede posebnih vprašanj mogoče utemeljiti in dopolniti s sklicevanjem na določene dele priloženih dokumentov, pa splošno sklicevanje na druga pisanja, tudi če so ji priložena, ne more nadomestiti tega, da v tožbi ni bistvenih elementov. Sodišče prve stopnje ni dolžno v prilogah iskati ter prepoznavati razlogov in utemeljitev, ki bi jih lahko upoštevalo kot podlago za tožbo, ker imajo priloge le dokazno in pomožno funkcijo.

Zato vsebine replike ni mogoče upoštevati pri preizkusu, ali tožba izpolnjuje pogoje iz člena 44(1) Poslovnika. Zlasti se na dopustnost tožbenih razlogov in utemeljitev, ki se v repliki uporabijo za ponovitev tožbenih razlogov iz tožbe, kar je priznano v sodni praksi, ni mogoče sklicevati z namenom odprave pomanjkljivosti glede zahtev iz člena 44(1) Poslovnika, do katerih je prišlo ob vložitvi tožbe, saj bi bil sicer slednji določbi odvzet ves pomen.

Poleg tega je lahko v primeru akta, ki ga sprejme institucija, obveznost obrazložitve v aktu dejansko milejša, če je naslovnik dobro seznanjen s problematiko, s katero je povezano sprejetje tega akta, vendar se te možnosti omilitve obveznosti obrazložitve ne sme po analogiji uporabljati glede zahtev zadostne jasnosti in natančnosti tožbe, vložene pri sodišču Skupnosti. Ti zahtevi je treba namreč izpolniti zlasti zaradi sodišča Skupnosti, ki predhodno ni bilo seznanjeno z zadevo, o kateri odloča. Ker je treba zagotoviti pravno varnost pri opredelitvi pojmov, uporabljenih v sodni razpravi, in učinkovito sojenje, je poleg tega izključena možnost, da bi se kot razlog za spregled zahtev iz člena 44(1) Poslovnika lahko upoštevala domneva, da je institucija, ki je akt izdala, dobro seznanjena s spisom.

(Glej točke od 28 do 31.)