ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. novembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – Izvršitev evropskih nalogov za prijetje, izdanih proti SN, SD

(Zadeva C-479/21 PPU) (1)

(Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Člen 50 PEU - Sporazum o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo - Člen 217 PDEU - Sporazum o trgovini in sodelovanju z Združenim kraljestvom - Protokol (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Evropski nalog za prijetje - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Prehodna ohranitev sistema evropskega naloga za prijetje v razmerju do Združenega kraljestva v Sporazumu o izstopu - Uporaba določb v zvezi z mehanizmom predaje, uvedenim s Sporazumom o trgovini in sodelovanju z Združenim kraljestvom, za evropski nalog za prijetje - Ureditve, ki so za Irsko zavezujoče)

(2022/C 24/11)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnika: SN, SD

ob udeležbi:: Governor of Cloverhill Prison, Irska, Attorney General, Governor of Mountjoy prison,

Izrek

Člen 50 PEU, člen 217 PDEU in Protokol (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, priložen k pogodbama EU in DEU, je treba razlagati tako, da sta člen 62(1)(b) Sporazuma o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo v povezavi s členom 185, četrti odstavek, tega sporazuma in člen 632 Sporazuma o trgovini in sodelovanju med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo na eni strani ter Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska na drugi strani za Irsko zavezujoča.

(1) UL C 391, 27.9.2021.
C 472/7

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. oktobra 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammergericht Berlin – Nemčija) – DB Station & Service AG/ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

(Zadeva C-721/20) (1)

(Predhodno odločanje - Železniški promet - Člen 102 PDEU - Zloraba prevladujočega položaja - Direktiva 2001/14/ES - Dostop do železniške infrastrukture - Člen 30 - Železniški regulatorni organ - Preverjanje uporabnin za uporabo infrastrukture - Nacionalna sodišča - Preverjanje uporabnin glede na konkurenčno pravo - Razdelitev pristojnosti med regulatornim organom in nacionalnimi sodišči)

(2022/C 472/08)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Kammergericht Berlin

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: DB Station & Service AG

Tožena stranka: ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

Izrek

Člen 30 Direktive 2001/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti in naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007,

je treba razlagati tako, da

ne nasprotuje temu, da nacionalna sodišča – da bi odločila o predlogu za vračilo uporabnin za uporabo infrastrukture – uporabijo člen 102 PDEU in hkrati nacionalno konkurenčno pravo, vendar le, če je pristojni regulatorni organ predhodno odločil o zakonitosti zadevnih uporabnin. V tem okviru imajo ta sodišča, ki morajo odločitve tega organa upoštevati kot element presoje in svoje odločbe obrazložiti glede na vse listine iz spisa, ki so jim bile predložene, dolžnost lojalnega sodelovanja.

(1) UL C 88, 15.3.2021.
1.

Člen 9(2) in člen 15 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije je treba razlagati tako, da imetnik znamke Unije nima pravice nasprotovati temu, da vzporedni uvoznik trži zdravilo, ki je prepakirano v novo zunanjo ovojnino, na katero je nameščena ta znamka, če bi zaradi nadomestitve pripomočka za zaščito pred poseganjem v zdravilo na izvirni zunanji ovojnini tega zdravila, izvedene v skladu s členom 47a(1) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2012/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012, na tej ovojnini ostale vidne sledi odpiranja in bi zaradi teh sledi nastal tako močan odpor znatnega dela potrošnikov do tako prepakiranih zdravil na trgu države članice uvoza ali na njegovem znatnem delu, da bi to pomenilo oviro za učinkovit dostop do tega trga, kar je treba ugotoviti za vsak primer posebej.
2.

Člen 54, točka 2, Uredbe (ES) št. 865/2006 v povezavi s členom 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in načelom varstva legitimnih pričakovanj je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da bi se za osebek živalske vrste iz Priloge A k Uredbi Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi, ki ga ima neki rejec, lahko štelo, da je rojen in gojen v ujetništvu v smislu člena 8(3) te uredbe, če je prednika tega osebka, ki nista del matične skupine tega rejca, tretja oseba pred začetkom veljavnosti teh uredb pridobila na način, ki škoduje preživetju zadevne vrste v naravi.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. septembra 2022 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Bundesarbeitsgericht – Nemčija) – XP (C-518/20), in AR / St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20), / Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide

(Združeni zadevi C-518/20 in C-727/20) (1)

(Predhodno odločanje - Socialna politika - Zaščita varnosti in zdravja delavcev - Organizacija delovnega časa - Člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Direktiva 2003/88/ES - Člen 7(1) - Pravica do plačanega letnega dopusta - Popolna invalidnost oziroma nezmožnost za delo zaradi bolezni v referenčnem obdobju - Nacionalna ureditev, ki določa izgubo pravice do plačanega letnega dopusta ob izteku določenega obdobja - Obveznost delodajalca, da delavcu omogoči uresničevanje njegove pravice do plačanega letnega dopusta)

(2022/C 424/05)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesarbeitsgericht

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: XP (C-518/20), AR (C-727/20)

Toženi stranki: Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20), St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20)

Izrek

Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa in člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah

je treba razlagati tako, da

nasprotujeta nacionalni ureditvi, na podlagi katere pravica do plačanega letnega dopusta delavca, ki je bila pridobljena iz naslova referenčnega obdobja, v katerem je ta delavec dejansko delal, preden je bil v položaju popolne invalidnosti ali nezmožnosti za delo zaradi bolezni, ki od takrat še vedno traja, lahko ugasne, bodisi po izteku obdobja za prenos, ki ga dovoljuje nacionalno pravo, ali pa pozneje, čeprav delodajalec delavcu ni pravočasno omogočil uresničevanja te pravice.

(1) UL C 19, 18.1.2021.

UL C 169, 3.5.2021.
1.

Kraljevina Danska s tem, da ni preprečila in ustavila uporabe — s strani danskih proizvajalcev mleka — zaščitene označbe porekla (ZOP) „Feta“ za označitev sira, ki ne ustreza specifikaciji te ZOP, ni izpolnila obveznosti iz člena 13(3) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil.
—

da ne pomeni take kabelske retransmisije sočasna, nespremenjena in popolna distribucija televizijskih ali radijskih oddaj, ki se oddajajo prek satelita in so namenjene javnosti, če retransmisijo izvaja oseba, ki ni kabelski distributer, v smislu te direktive, kot je hotel.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper IR

(Zadeva C-569/20) (1)

(Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva (EU) 2016/343 - Člen 8 - Pravica biti navzoč na sojenju - Obvestitev o sojenju - Nemožnost najti obdolženo osebo kljub razumnim prizadevanjem pristojnih organov - Možnost sojenja in obsodbe v nenavzočnosti - Člen 9 - Pravica do novega sojenja ali do drugega pravnega sredstva, ki omogoča, da se ponovno vsebinsko odloči o zadevi)

(2022/C 266/07)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Spetsializiran nakazatelen sad

Stranki v kazenskem postopku v glavni stvari

IR,

ob udeležbi: Spetsializirana prokuratura

Izrek

Člena 8 in 9 Direktive (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku je treba razlagati tako, da se obdolženi osebi, ki je pristojni nacionalni organi kljub razumnim prizadevanjem ne uspejo najti in ki ji ti organi zato niso uspeli posredovati informacij v zvezi s sojenjem zoper njo, lahko sodi in je po potrebi lahko obsojena v nenavzočnosti, vendar mora v tem primeru načeloma imeti možnost, da po seznanitvi s to obsodbo neposredno uveljavlja pravico iz te direktive do obnove postopka ali možnost enakovrednega pravnega sredstva, s katerim se doseže ponovna vsebinska obravnava zadeve v njeni navzočnosti. Kljub temu je navedeni osebi mogoče to pravico odreči, če iz natančnih in objektivnih indicev izhaja, da je prejela zadostne informacije, da bi vedela, da bo zoper njo potekalo sojenje, ter je z namernimi dejanji in zato, da bi se izognila roki pravice, organom onemogočila, da bi jo uradno obvestili o tem sojenju.

(1) UL C 28, 25.1.2021.
1.

Člen 13(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/55/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. novembra 2013, ter člena 45 in 49 PDEU je treba razlagati tako, da mora prošnjo za dostop do reguliranega poklica in za dovoljenje za opravljanje tega poklica v državi članici gostiteljici, ki jo na podlagi tega člena 13(2) predloži oseba, ki je na eni strani imetnica dokazila o formalnih kvalifikacijah v zvezi s tem poklicem, ki je bilo izdano v državi članici, v kateri navedeni poklic ni reguliran, in ki na drugi strani ne izpolnjuje zahteve po opravljanju istega poklica v minimalnem časovnem obdobju iz navedenega člena 13(2) PDEU, presoditi pristojni organ države članice gostiteljice glede na člena 45 ali 49 PDEU.
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 28. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Meta Platforms Ireland Limited, anciennement Facebook Ireland Limited / Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

(Zadeva C-319/20) (1)

(Predhodno odločanje - Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov - Uredba (EU) 2016/679 - Člen 80 - Zastopanje posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, s strani nepridobitnega združenja - Zastopniška tožba, ki jo vloži združenje za varstvo interesov potrošnikov brez pooblastila in ne glede na kršitev konkretnih pravic posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki - Tožba na podlagi prepovedi nepoštenih poslovnih praks, kršitve zakona o varstvu potrošnikov ali prepovedi uporabe neveljavnih splošnih pogojev)

(2022/C 237/07)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Meta Platforms Ireland Limited, nekdanja Facebook Ireland Limited

Tožena stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

Izrek

Člen 80(2) Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki združenju za varstvo interesov potrošnikov omogoča, da ob neobstoju pooblastila, ki mu je bilo podeljeno za to, in ne glede na kršitev konkretnih pravic posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, proti domnevnemu kršitelju varstva osebnih podatkov sproži postopek pred sodiščem, ob zatrjevanju kršitve prepovedi nepoštenih poslovnih praks, zakona o varstvu potrošnikov ali prepovedi uporabe neveljavnih splošnih pogojev, če zadevna obdelava podatkov lahko vpliva na pravice, ki jih imajo določeni ali določljivi posamezniki na podlagi te uredbe.

(1) UL C 359, 26.10.2020.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. maja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation– Francija) – kazenski postopek zoper BV

(Zadeva C-570/20) (1)

(Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Goljufivo prikrivanje dolgovanega davka - Sankcije - Nacionalna zakonodaja, ki za isto dejansko stanje določa upravno in kazensko sankcijo - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 49 - Člen 50 - Načelo ne bis in idem - Člen 52(1) - Omejitve načela ne bis in idem - Zahteva določiti jasna in natančna pravila - Možnost upoštevati razlago nacionalne zakonodaje, ki so jo podala nacionalna sodišča - Nujnost določiti pravila, ki zagotavljajo sorazmernost celote naloženih sankcij - Sankcije različne narave)

(2022/C 257/10)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranki v postopku v glavni stvari

BV

ob udeležbi: Direction départementale des finances publiques de la Haute-Savoie

Izrek

Temeljno pravico, zagotovljeno s členom 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 52(1) te listine, je treba razlagati tako, da

— ne nasprotuje temu, da omejitev kumulacije postopkov pregona in kazenskih sankcij v primeru goljufivih prikrivanj ali opustitev prijave v zvezi z davkom na dodano vrednost (DDV), ki jo za najresnejše primere določa nacionalna ureditev, izhaja le iz ustaljene sodne prakse, v kateri se zakonske določbe, ki opredeljujejo pogoje za uporabo te kumulacije, razlagajo ozko, pod pogojem, da je ob storitvi kršitve razumno predvidljivo, da je ta kršitev lahko predmet kumulacije postopkov pregona in kazenskih sankcij, vendar pa

— nasprotuje nacionalni ureditvi, ki v primerih kumulacije denarne sankcije in kazni zapora ne zagotavlja z jasnimi in natančnimi pravili, kot jih morebiti razlagajo nacionalna sodišča, da celota naloženih sankcij ne presega teže ugotovljene kršitve.

(1) UL C 28, 25.1.2021.
2.

Člen 132(1)(b) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da za ugotovitev, ali so storitve zdravstvene oskrbe, ki jih opravlja zasebna bolnišnica, zagotovljene pod socialnimi pogoji, ki so primerljivi s pogoji, ki veljajo za osebe javnega prava, lahko pristojni organi države članice upoštevajo – kadar prispevajo k doseganju cilja zmanjšanja stroškov zdravstvene oskrbe in zagotavljanja boljše kakovosti oskrbe, ki je posameznikom bolj dostopna – regulativne pogoje, ki veljajo za storitve, ki jih opravljajo bolnišnice javnega prava, kakor tudi kazalce uspešnosti delovanja te zasebne bolnišnice v smislu zaposlenih, prostorov in opreme ter stroškovne učinkovitosti njenega upravljanja, ker se ti kazalniki uporabljajo tudi za bolnišnice javnega prava. Upoštevati je mogoče tudi način izračuna dnevne pavšalne oskrbnine in kritje – v okviru sistema socialne varnosti ali na podlagi pogodb, sklenjenih z javnimi organi – storitev, ki jih opravlja ta bolnišnica zasebnega prava, tako da so stroški, ki jih nosi pacient, podobni stroškom, ki jih za podobne storitve nosi pacient bolnišnice javnega prava.
C 237/8

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. aprila 2022 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH (C-415/20), F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG vertr. d. d. Komplementärin Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH (C-419/20), Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG / Hauptzollamt Hamburg (C-415/20 et C-419/20), Hauptzollamt Kiel (C-427/20)

(Združene zadeve C-415/20, C-419/20 in C-427/20) (1)

(Predhodno odločanje - Carinska unija - Pravica do povračila oziroma plačila denarnih zneskov, ki jih je država članica pobrala oziroma zavrnila v nasprotju s pravom Unije - Protidampinške dajatve, uvozne dajatve, izvozna nadomestila in denarne kazni - Pojem „kršitev prava Unije“ - Napačna razlaga ali uporaba tega prava - Kršitev navedenega prava, ki jo ugotovi sodišče Unije ali nacionalno sodišče - Pravica do plačila obresti - Obdobje, za katero se plačajo obresti)

(2022/C 237/09)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Hamburg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH (C-415/20), F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG vertr. d. d. Komplementärin Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH (C-419/20), Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG

Toženi stranki: Hauptzollamt Hamburg (C-415/20 in C-419/20), Hauptzollamt Kiel (C-427/20)

Izrek

Načela prava Unije, ki se nanašajo na pravici subjektov do povračila denarnih zneskov, katerih plačilo jim je država članica naložila v nasprotju s pravom Unije, in do plačila obresti na te denarne zneske, je treba razlagati tako:

— prvič, da se uporabljajo, kadar zadevni denarni zneski ustrezajo na eni strani izvoznim nadomestilom, ki so bila subjektu odobrena z zamudo, potem ko so mu bila zavrnjena s kršitvijo navedenega prava, in na drugi strani denarni kazni, ki je bila tej stranki naložena zaradi te kršitve;

— drugič, da se uporabljajo, kadar iz odločbe Sodišča ali odločbe nacionalnega sodišča izhaja, da je nacionalni organ zavrnil oziroma naložil, odvisno od posameznega primera, plačilo izvoznih nadomestil, denarne kazni, protidampinških dajatev oziroma uvoznih dajatev na podlagi napačne razlage prava Unije ali napačne uporabe tega prava, in

— tretjič, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki določa, da če je bilo plačilo izvoznih nadomestil, denarne kazni, protidampinških dajatev ali uvoznih dajatev, odvisno od primera, zavrnjeno oziroma naloženo v nasprotju s pravom Unije, je treba obresti plačati le za obdobje od dneva vložitve tožbe za plačilo ali povračilo zadevnega denarnega zneska do dneva izdaje odločbe pristojnega sodišča, ne pa za obdobje pred tem. Ta načela pa sama po sebi ne nasprotujejo temu, da taka zakonodaja določa, da je navedene obresti treba plačati le, če je bilo tako pravno sredstvo vloženo, pod pogojem, da to čezmerno ne otežuje uveljavljanja pravic, ki jih imajo subjekti na podlagi prava Unije.

(1) UL C 432, 7.12.2020.

UL C 414, 30.11.2020.
Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 24. marca 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Generální ředitelství cel/TanQuid Polska Sp. z o. o.

(Zadeva C-711/20) (1)

(Predhodno odločanje - Trošarine - Direktiva 92/12/EGS - Člen 4 - Premik proizvodov pod režimom odloga plačila trošarine - Pogoji - Člena 6 in 20 - Sprostitev proizvodov v porabo - Ponareditev spremnega administrativnega dokumenta - Prekrški ali nepravilnosti, do katerih je prišlo med premikanjem trošarinskih proizvodov, ki so pod režimom odloga plačila trošarine - Nepravilna odprema proizvodov iz režima odloga plačila trošarine - Prejemnik, ki ne ve za premik - Goljufija, ki jo stori tretja oseba - Člen 13(a) in člen 15(3) - Obvezno jamstvo za gibanje - Obseg)

(2022/C 198/12)

Jezik postopka: češčina

Predložitveno sodišče

Nejvyšší správní soud

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Generální ředitelství cel

Tožena stranka: TanQuid Polska Sp. z o. o.

Izrek

Direktivo Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 94/74/ES z dne 22. decembra 1994, je treba razlagati tako, da pošiljatev trošarinskih proizvodov, ki jo opravi imetnik trošarinskega skladišča na podlagi spremnega dokumenta in obveznega jamstva, pomeni premik proizvodov pod režimom odloga plačila trošarine v smislu člena 4(c) te direktive, ne glede na to, da prejemnik, ki je naveden v tem spremnem dokumentu in v tem jamstvu, zaradi goljufivega ravnanja tretje osebe ne ve, da so mu bili ti proizvodi poslani, dokler tega dejstva oziroma druge nepravilnosti ali prekrška ne odkrijejo pristojni organi zadevne države članice.

Okoliščina, da je v obveznem jamstvu, ki ga je za namene te pošiljke zagotovil imetnik trošarinskega skladišča, natančno navedeno ime pooblaščenega prejemnika, ne pa njegov status pooblaščenega trošarinskega prejemnika, ne vpliva na zakonitost takega premika.

(1) UL C 88, 15.3.2021.
2.

Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU, člen 47 Listine o temeljnih pravicah ter člen 7(1) in (2) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da se sestava sodišča države članice – v kateri sodi sodnik, ki je bil prvič imenovan na sodniško mesto oziroma pozneje imenovan na sodišče višje instance bodisi po tem, ko ga je organ, ki je bil sestavljen na podlagi zakonodajnih določb, ki jih je ustavno sodišče te države članice pozneje razglasilo za protiustavne, izbral kot kandidata za sodniško mesto, bodisi po tem, ko ga je kot kandidata za sodniško mesto izbral organ, katerega sestava je bila ustrezna, vendar po postopku, ki ni bil niti transparenten niti javen ter zoper katerega ni bilo mogoče vložiti pravnega sredstva pred sodiščem – opredeli za neodvisno in nepristransko ter z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče, ker take nepravilnosti po naravi in teži niso take, da bi ustvarjale dejansko nevarnost, da bi druge veje oblasti, zlasti izvršilna, lahko izvajale neupravičeno diskrecijsko pravico, ki bi ogrožala integriteto rezultata, do katerega pripelje postopek imenovanja, in tako pri pravnih subjektih vzbujale resne in legitimne dvome o neodvisnosti in nepristranskosti zadevnega sodnika.
1.

Člen 8 in člen 12(а) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da ne nalagata sprejetja nacionalne zakonodaje, ki bi določala, da je običajno trajanje nočnega dela za delavce v javnem sektorju, kot so policisti in gasilci, krajše od običajnega trajanja dnevnega dela, določenega za te delavce. Taki delavci morajo vsekakor biti upravičeni do drugih zaščitnih ukrepov v zvezi z delovnim časom, plačilom, nadomestili ali podobnimi ugodnostmi, s katerimi je mogoče izravnati posebno obremenitev, ki jo pomeni nočno delo, ki ga opravljajo.
1.

Člen 20 Direktive 2014/67/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o izvrševanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev in spremembi Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg (uredba IMI) ima v delu, v katerem zahteva, da so kazni, ki jih določa, sorazmerne, neposredni učinek in se posamezniki lahko nanj sklicujejo pred nacionalnimi sodišči zoper državo članico, ki tega člena ni pravilno prenesla.