Zadeva C‑132/17

Peugeot Deutschland GmbH

proti

Deutsche Umwelthilfe eV

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof)

„Predhodno odločanje – Svoboda opravljanja storitev – Direktiva 2010/13/EU – Opredelitve – Pojem ‚avdiovizualna medijska storitev‘ – Področje uporabe – Kanal z oglasnimi videoposnetki za modele novih osebnih vozil, na voljo na spletišču YouTube“

Povzetek – Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 21. februarja 2018

Svoboda opravljanja storitev – Dejavnosti razširjanja televizijskih programov – Direktiva 2010/13 – Področje uporabe – Avdiovizualne medijske storitve – Pojem – Kanal z oglasnimi videoposnetki za modele novih osebnih vozil, na voljo na spletišču YouTube – En sam oglasni videoposnetek – Izključitev

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2010/13, člen 1(1)(a), (b) in (h))

Člen 1(1)(a) Direktive 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2010 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju avdiovizualnih medijskih storitev (Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah) je treba razlagati tako, da opredelitev „avdiovizualne medijske storitve“ ne zajema niti video kanala, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, na katerem lahko spletni uporabniki dostopajo do kratkih oglasnih videoposnetkov za modele novih osebnih vozil, niti enega samega takega videoposnetka, obravnavanega ločeno.

V zvezi s tem je na prvem mestu v opredelitvi „avdiovizualne medijske storitve“ iz člena 1(1)(a)(i) te direktive med drugim določeno, da gre za storitev, ki sodi pod uredniško odgovornost ponudnika medijskih storitev in katere glavni namen je zagotavljanje programov za obveščanje, zabavo ali izobraževanje splošne javnosti.

Vendar naj za kanal z oglasnimi videoposnetki pri ponudniku internetne storitve YouTube, kot je ta, ki je predmet spora o glavni stvari, ne bi bilo mogoče šteti, da je njegov glavni namen zagotavljanje programov za obveščanje, zabavo ali izobraževanje splošne javnosti.

Ugotoviti je namreč treba – ne da bi bilo treba ugotoviti, ali je oglasni videoposnetek program, na katerega se nanaša člen 1(1)(a)(i) Direktive 2010/13 in ki je opredeljen v točki (b) istega odstavka 1 – da je cilj takega videoposnetka promocija predstavljenega izdelka ali storitve v izključno komercialne namene.

Na drugem mestu avdiovizualna medijska storitev iz člena 1(1)(a)(ii) Direktive 2010/13 pomeni „avdiovizualno komercialno sporočilo“. To pa je v točki (h) navedenega odstavka 1 opredeljeno kot „slikovne podobe z ali brez zvoka, ki so namenjene neposredni ali posredni promociji blaga, storitev ali podobe fizične ali pravne osebe, ki opravlja gospodarsko dejavnost. Takšne slikovne podobe spremljajo program ali so vanj vključene v zameno za plačilo ali podobno nadomestilo ali za samooglaševalske namene. Oblike avdiovizualnega komercialnega sporočila med drugim vključujejo televizijsko oglaševanje, sponzorstvo, televizijsko prodajo in promocijsko prikazovanje izdelkov;

Za videoposnetek, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, pa ni mogoče šteti, da spremlja program ali je vanj vključen v zameno za plačilo ali podobno nadomestilo ali za samooglaševalske namene.

(Glej točke 19, 21, 22, 27, 28 in 32 ter izrek.)