ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

(tretji senat)





z dne 6. decembra 2011





Zadeva F-85/11





Lis Wendelboe

proti

Evropski komisiji

„Javni uslužbenci – Uradniki – Procesna vprašanja – Ugovor nedopustnosti – Zavrnitev napredovanja – Medinstitucionalna premestitev v napredovalnem obdobju, v katerem bi uradnik v izvorni instituciji napredoval – Pritožba – Prepozna vložitev – Nedopustnost“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, ki se za Pogodbo ESAE uporablja na podlagi njenega člena 106a, s katero L. Wendelboe predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije o nenapredovanju tožeče stranke v napredovalnem obdobju 2009 v naziv AST 5 od 1. marca 2009.

Odločitev: Tožba se kot nedopustna zavrže. Tožeča stranka nosi vse stroške.









Povzetek





1. Uradniki – Tožba – Akt, ki posega v položaj – Pojem – Odločba o izključitvi imena zadevne stranke s seznama uradnikov, ki lahko napredujejo – Vključitev

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 90(2))

2. Uradniki – Tožba – Predhodna upravna pritožba – Roki – Prekluzija – Ponoven začetek – Pogoj – Novo dejstvo – Sodba sodišča Unije – Izključitev

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)

1. Odločba o izključitvi imena zadevne osebe s seznama uradnikov, ki lahko napredujejo, zaradi njene premestitve v drugo institucijo, je akt, ki posega v položaj, ker ima zavezujoče pravne učinke, ki lahko neposredno in takoj vplivajo na njene interese, tako da bistveno spremenijo njen pravni položaj. Institucija je namreč z izključitvijo uradnika s seznama uradnikov, ki lahko napredujejo, preprečila sprejetje morebitne poznejše odločbe o napredovanju v zadevnem obdobju, saj lahko uradnik napreduje samo, če je predhodno vpisan na seznam uradnikov, ki lahko napredujejo.

(Glej točko 21.)





Napotitev na:

Sodišče za uslužbence: 28. september 2011, AZ proti Komisiji, F-26/10, točki 83 in 84.

2. Roki iz členov 90 in 91 Kadrovskih predpisov, uvedeni zaradi zagotovitve jasnosti in varnosti pravnih razmerij, so zavezujoči in o njih ne morejo odločati stranke ali sodišče.

Ničnostno sodbo sodišča Unije je mogoče šteti za novo dejstvo, na podlagi katerega bi lahko znova začeli teči pritožbeni ali tožbeni roki, samo za stranke v postopku in druge osebe, ki jih akt, razglašen za ničen, neposredno zadeva.

Ugotovitev v sodbi sodišča Unije, da so s splošno upravno odločbo kršeni Kadrovski predpisi, v zvezi z uradniki, ki niso v primernem roku uporabili možnosti tožbe iz Kadrovskih predpisov, ne more pomeniti novega dejstva, s katerim bi bilo mogoče utemeljiti predložitev zahteve za ponovno preučitev posamičnih odločb, ki jih sprejme organ, pristojen za imenovanja, in ki se nanašajo nanje.

(Glej točke od 26 do 28.)





Napotitev na:

Sodišče: 13. november 1986, Becker proti Komisiji, 232/85, točka 8;

Sodišče prve stopnje: 9. februar 2000, Gómez de la Cruz Talegón proti Komisiji, T-165/97, točka 51; 17. maj 2006, Lavagnoli proti Komisiji, T-95/04, točka 41;

Sodišče za uslužbence: 13. december 2007, Soares proti Komisiji, F-130/05, točka 52; 11. junij 2009, Ketselidou proti Komisiji, F-81/08, točki 46 in 47 ter navedena sodna praksa; 28. junij 2011, Mora Carrasco in drugi proti Parlamentu, F-128/10.
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

(tretji senat)

z dne 12. septembra 2011

Zadeva F-98/10

Francesca Cervelli

proti

Evropski komisiji

„Javni uslužbenci – Uradniki – Izselitveni dodatek – Zahteva za ponovno preučitev – Nova in bistvena dejstva – Očitno nedopustna tožba“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, ki se uporablja za Pogodbo ESAE v skladu z njenim členom 106a, s katero F. Cervelli predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je bila zavrnjena njena zahteva za ponovno preučitev odločbe, s katero ji je bil zavrnjen izselitveni dodatek.

Odločitev: Tožba se zavrže kot očitno nedopustna. Tožeča stranka nosi vse stroške.

Povzetek

Uradniki – Pravno sredstvo – Tožba, vložena zoper zavrnitev ponovne preučitve dokončne odločbe – Dopustnost – Zahteva

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)

Odločba, ki je naslovnik ni izpodbijal v predpisanih rokih, postane zanj pravnomočna. Vendar lahko obstoj novih in bistvenih dejstev upraviči predložitev zahteve za ponovno preučitev prejšnje odločbe, ki je postala pravnomočna.

Tožba, vložena zoper odločbo, s katero je bila zavrnjena ponovna preučitev odločbe, ki je postala dokončna, bo razglašena za dopustno, če se izkaže, da je zahteva za ponovno preučitev dejansko temeljila na novih in bistvenih dejstvih. Nasprotno, če se izkaže, da zahteva za ponovno preučitev ni temeljila na takih dejstvih, je treba tožbo zoper odločbo, s katero je bila zavrnjena zahtevana ponovna preučitev, zavreči kot nedopustno.

Pravni učinki sodbe, s katero je bil razveljavljen akt, se poleg strank nanašajo le še na osebe, ki jih razveljavljeni akt neposredno zadeva, taka sodba pa je lahko novo dejstvo le za te osebe.

Poleg tega odločbe, ki je ni izdala institucija, v kateri je zaposlena zadevna oseba, ampak druga institucija, ni mogoče šteti za novo in bistveno dejstvo. V zvezi s tem, čeprav v skladu z načelom enotnosti javne uprave, kot je določeno v členu 9(3) Amsterdamske pogodbe, za vse uradnike vseh institucij Unije veljajo enotni Kadrovski predpisi, tako načelo ne pomeni, da morajo institucije enako uporabljati diskrecijsko pravico, ki jim jo priznavajo Kadrovski predpisi, temveč prav nasprotno, institucije pri kadrovskih zadevah uživajo „načelo avtonomije“.

(Glej točke 19, 20 in od 23 do 25.)

Napotitev na:

Sodišče: 26. september 1985, Valentini proti Komisiji, 231/84, točka 14; 8. marec 1988, Brown proti Sodišču, 125/87, točka 13;

Sodišče prve stopnje: 16. september 1997, Gimenez proti Odboru regij, T-220/95, točka 72; 24. marec 1998, Becret-Danieau in drugi proti Parlamentu, T-232/97, točka 43; 7. februar 2001, Inpesca proti Komisiji, T-186/98, točki 40, 47 in 48; 16. september 2009, Boudova in drugi proti Komisiji, T-271/08 P, točka 48.
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

(prvi senat)

z dne 30. novembra 2009

Zadeva F-54/09

Giorgio Lebedef

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Javni uslužbenci – Uradniki – Letni dopust – Napotitev na delo s polovičnim delovnim časom zaradi sindikalnega zastopanja – Neupravičena odsotnost – Odbitek od letnega dopusta – Člen 60 Kadrovskih predpisov – Očitno neutemeljena tožba“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi členov 236 ES in 152 AE, s katero G. Lebedef predlaga razglasitev ničnosti odločb z dne 15. februarja, 1. aprila, 10. aprila, 20. maja in 14. julija 2008, ki se nanašajo na odštetje skupaj 39 dni od njegovega letnega dopusta za leto 2008.

Odločitev: Tožba se zavrne kot očitno pravno neutemeljena. Tožeča stranka nosi vse stroške.

Povzetek

1. Postopek – Odločba, sprejeta z obrazloženim sklepom – Pogoji

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 76)

2. Uradniki – Zastopanje – Varstvo predstavnikov delavcev

(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga II, člen 1, šesti odstavek)

1. Sodišče Skupnosti ima pravico glede na okoliščine posameznega primera presoditi, ali je zaradi učinkovitega izvajanja sodne oblasti upravičeno po temelju zavrniti očitno neutemeljeno tožbo na podlagi člena 76 Poslovnika Sodišča za uslužbence, ne da bi predhodno odločalo o očitku nedopustnosti, ki ga uveljavlja tožena stranka. To velja v primeru, v katerem je mogoče rešitev, ki jo je Sodišče za uslužbence sprejelo v predhodni sodbi v zvezi s tožečo stranko, prenesti mutatis mutandis, servatis servandis na obravnavani primer.

(Glej točki 45 in 46.)

Napotitev na:

Sodišče za uslužbence: 20. januar 2009, Klein proti Komisiji, F‑32/08, še neobjavljena v ZOdl. JU, točka 20 in navedena sodna praksa; 7. julij 2009, Lebedef proti Komisiji, F‑39/08, še neobjavljena v ZOdl. JU.

2. Člen 10 okvirnega sporazuma z dne 27. januarja 2006 o odnosih med Komisijo ter sindikalnimi in strokovnimi organizacijami in člen 1, šesti odstavek, Priloge II h Kadrovskim predpisom imata v bistvu enako vsebino in enak cilj, in sicer varstvo predstavnikov delavcev, razlikujeta pa se samo v tem, kar zadeva njuni zadevni osebni področji uporabe. Člen 1, šesti odstavek, Priloge II h Kadrovskim predpisom se namreč nanaša na predstavnike iz Kadrovskih predpisov, to je člane odbora uslužbencev in uradnike, ki jih odbor imenuje v telo, ustanovljeno na podlagi Kadrovskih predpisov, medtem ko se člen 10 okvirnega sporazuma nanaša na sindikalne zastopnike in pooblaščence.

(Glej točko 49.)

Napotitev na:

Sodišče za uslužbence: zgoraj navedena sodba Lebedef proti Komisiji.
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:F:2010 :106 1SKLEP PR EDSEDNIKA PR VEGA SENATA
SODIŠČA ZA U SLUŽBENCE
z dne 16. septembra 2010
Zadeva F-90/09
F rédéric E r notte
proti
E v ropski komisiji
„Sporazumna rešitev spora na predlog Sodišča za uslužbence — Izbris“
Predmet:Tožba, vložena na podlagi členov 236 ES in 152 AE, s katero F. Ernotte primarno 
predlaga, naj se Komisiji naloži povrnitev p remoženjske in nepremoženjske škode, ki j o je 
utrpel zaradi n erazumnega roka, v katerem j e Komisija obravnavala postopke p riznanja 
naključnega izvora in poklicne narave srčnega napada, ki g a je doživel 28. avgusta 2002 .
Odločitev:Zadeva F-90/09, Ernotte proti Komisiji, se izbriše iz vp isnika S odišča za uslužbence. 
Komisija tožeči stranki p lača pavšalni znesek 10 .000 EUR, v katerega so všteti tudi 
odvetniški stroški, ki j ih je ta priglasila.
Pov zetek
Uradniki — Pravno sredstvo — Sporazumna rešitev spora pred So diščem za uslužbence — Izbris iz 
vpisnika
(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 69)
SKLEP PREDSEDNIKA DRUGEGA SENATA

SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

z dne 5. maja 2010

Zadeva F-70/09

Vladimir Nikolchov

proti

Evropski komisiji

„Sporazumna rešitev spora na predlog Sodišča za uslužbence – Izbris“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi členov 236 ES in 152 AE, s katero V. Nikolchov, pogodbeni uslužbenec Komisije od 1. oktobra 2008 do 15. januarja 2009, nato uradnik iste institucije od 16. januarja 2009, predlaga, po eni strani, določitev Sofije (Bolgarija) kot kraja njegove zaposlitve in, po drugi strani, prejemanje dnevnice v skladu s členoma 92 in 25 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije ter členom 10 Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije med poskusno dobo, podaljšano za en mesec.

Odločitev: Zadeva Nikolchov proti Komisiji (F-70/09) se izbriše iz vpisnika Sodišča za uslužbence. Ugotovi se, da tožeča stranka odstopi od tožbe, vključno s stroški. Ugotovi se, da bo Komisija kot kraj izvora tožeče stranke določila Sofijo (Bolgarija) z retroaktivnim učinkom od leta 2009 in tožeči stranki povrnila stroške preselitve iz navedenega mesta, če tožeča stranka izpolnjuje druge zahteve iz člena 9 Priloge VII h Kadrovskim predpisom za uradnike. Komisija izplača tožeči stranki pavšalni znesek 2500 EUR za pokritje dela njenih stroškov. Tožeča stranka nosi preostanek svojih stroškov. Komisija nosi svoje stroške.

Povzetek

Uradniki – Pravno sredstvo – Sporazumna rešitev spora pred Sodiščem za uslužbence – Izbris iz vpisnika

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člena 69 in 74)
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

(prvi senat)

z dne 10. septembra 2014

Jacques Pierre Roumimper

proti

Evropskemu policijskemu uradu (Europol)

„Javni uslužbenci — Postopek — Odmera stroškov“

Predmet:

Vloga za odmero stroškov, ki jo je J. P. Roumimper vložil na podlagi člena 92 Poslovnika po izreku sodbe v zadevi Roumimper/Europol (F‑41/09, EU:F:2010:66).

Odločitev:

Skupni znesek stroškov, ki jih mora Evropski policijski urad povrniti J. P. Roumimperju, znaša 1343,18 EUR, vključuje pa zamudne obresti od datuma vročitve tega sklepa do datuma plačila po obrestni meri, izračunani na podlagi obrestne mere Evropske centralne banke za glavne operacije refinanciranja, ki se je uporabljala v zgoraj navedenem obdobju, povečani za dve točki.

Povzetek

Sodni postopek – Stroški – Odmera – Stroški, ki se lahko povrnejo – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati – Sporazum med stranko in njenim odvetnikom glede njegove nagrade – Izključitev

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 91(b))

Sodišče Unije ni pristojno za določitev nagrade, ki jo morajo stranke plačati svojim odvetnikom, temveč mora določiti znesek, do katerega se lahko za ta plačila zahteva povrnitev stroškov od stranke, ki ji je bilo naloženo plačilo stroškov. Iz tega sledi, da dokazilo o plačilu stroškov, katerih povračilo se zahteva, ni potrebno za to, da bi Sodišče za uslužbence določilo stroške, ki se lahko povrnejo.

Sodišču Unije namreč pri odločanju o odmeri stroškov ni treba upoštevati morebitnega sporazuma, ki so ga v zvezi s tem sklenili zadevna stranka in njeni zastopniki ali svetovalci.

Zato dejstvo, da so se tožeča stranka in njeni odvetniki v sporazumu dogovorili, da prva stranka drugim strankam ne bo izplačala nagrade, ne vpliva na pravico tožeče stranke, da se ji povrnejo stroški, ki so nastali v okviru postopka v glavni stvari.

(Glej točke 14, 19 in 20.)

Napotitev na:

Sodišče: sklepi Leeuwarder Papierwarenfabriek/Komisija, 318/82, EU:C:1985:468, točka 2; C.A.S./Komisija, C‑204/07 P‑DEP, EU:C:2009:526, točka 13; in Kronofrance/Nemčija in drugi, C‑75/05 P‑DEP in C‑80/05 P‑DEP, EU:C:2013:458, točka 30.
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

(drugi senat)

z dne 2. julija 2009

Zadeva F-98/08

Bart Nijs

proti

Računskemu sodišču Evropskih skupnosti

„Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2008 – Očitno neutemeljena in očitno nedopustna tožba“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi členov 236 ES in 152 AE, s katero B. Nijs predlaga zlasti, na eni strani, razglasitev ničnosti odločbe Računskega sodišča o njegovem nenapredovanju leta 2008, kot je razvidna iz seznama uradnikov, ki so napredovali na podlagi obdobja 2008, pripravil pa ga je generalni sekretar Računskega sodišča (obvestilo zaposlenim št. 32-2008 z dne 5. maja 2008), saj na njem ni bilo navedeno njegovo ime, ter pripravljalnih in naknadnih ukrepov v zvezi z navedeno odločbo, in, na drugi strani, naložitev Računskemu sodišču, naj plača odškodnino.

Odločitev: Tožba se zavrže kot delno očitno nedopustna in delno očitno brez pravne podlage. Tožeči stranki se naložijo vsi stroški.

Povzetek

Uradniki – Tožba – Ničnostna tožba – Predlogi za povrnitev škode – Nedopustnost zaradi neobstoja predhodnega postopka z odškodninskim zahtevkom

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)





Predlogi za povrnitev škode so očitno nedopustni zaradi neupoštevanja predhodnega postopka, kot je določen v členih 90 in 91 Kadrovskih predpisov, kadar uradnik pred tem ne vloži predloga za povrnitev zatrjevane škode.

(Glej točko 27.)
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Postopek – Stroški – Odmera – Stroški, ki se lahko povrnejo – Pojem

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 91(b))

2. Postopek – Stroški – Odmera – Elementi, ki jih je treba upoštevati

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 91(b))

3. Postopek – Stroški – Odmera – Zamudne obresti

1. Iz člena 91(b) Poslovnika Sodišča za uslužbence izhaja, da so stroški, ki se lahko povrnejo, omejeni, po eni strani, na stroške, priglašene za namene postopka pred Sodiščem za uslužbence, in, po drugi strani, na stroške, ki so bili nujni za te namene. Poleg tega mora tožeča stranka predložiti dokazila, iz katerih je razvidna dejanskost stroškov, katerih povračilo zahteva.

(Glej točko 21.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 20. november 2002, Spruyt proti Komisiji, T‑171/00 DEP, RecFP, str. I‑A‑225 in II‑1127, točka 22; 8. julij 2004, De Nicola proti EIB, T‑7/98 DEP, T‑208/98 DEP in T‑109/99 DEP, ZOdl. JU, str. I‑A‑219 in II‑973, točka 42;

Sodišče za uslužbence: 16. maj 2007, Chatziioannidou proti Komisiji, F‑100/05 DEP, še neobjavljen v ZOdl. JU, točka 17.

2. Sodišče Skupnosti ni pristojno za določitev nagrad, ki jih morajo stranke plačati svojim odvetnikom, temveč je pristojno za določitev zneska, do višine katerega se ta plačila lahko izterjajo od stranke, ki ji je bilo naloženo plačilo stroškov. Sodišču Skupnosti pri odločanju o predlogu za odmero stroškov ni treba upoštevati niti nacionalne tarife, ki določa nagrade odvetnikov, niti morebitnega dogovora, ki ga zadevna stranka v zvezi s tem sklene s svojimi zastopniki ali svetovalci.

Ker tarifne določbe Skupnosti ne obstajajo, mora sodišče Skupnosti svobodno presoditi podatke zadeve ter pri tem upoštevati predmet in naravo spora, njegovo pomembnost z vidika prava Skupnosti in zahtevnosti primera, obseg dela, ki so ga zaradi sodnega postopka morali opraviti zastopniki ali svetovalci, ter ekonomske interese, ki jih je spor imel za stranke. Zaradi proste presoje lahko sodišče Skupnosti stroške, ki se povrnejo, določi v nižjem znesku od zneska, ki ga je bila stranka, ki mora plačati ta znesek, pripravljena plačati drugi stranki.

(Glej točki 22 in 23.)

Napotitev na:

Sodišče: 8. februar 2007, Groupe Danone proti Komisiji, C‑3/06 P, ZOdl., str. I‑1331, točki 61 in 62;

Sodišče prve stopnje: zgoraj navedeni sklep Spruyt proti Komisiji, točki 25 in 26; zgoraj navedeni sklep De Nicola proti EIB, točka 32; 2. junij 2009, Sison proti Svetu, T‑47/03 DEP, ZOdl., str. II‑1483, točka 48;

Sodišče za uslužbence: zgoraj navedeni sklep Chatziioannidou proti Komisiji, točka 20.

3. Tožeča stranka ima pravico do zamudnih obresti na znesek stroškov, ki se povrnejo, ki ga določi sodišče, od vročitve sklepa o določitvi stroškov do dejanskega plačila navedenih stroškov.

(Glej točko 38.)
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE (prvi senat)

z dne 4. novembra 2008

Zadeva F-18/07

Luigi Marcuccio

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Javni uslužbenci – Uradniki – Zahteva – Izrecna zavrnitev, vročena po zavrnitvi z molkom organa – Izključno potrditveni akt – Prepozna pritožba – Očitna nedopustnost“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero L. Marcuccio predlaga predvsem razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 25. oktobra 2005, s katero mu je bilo zavrnjeno priznanje, da je zbolel za hudo boleznijo v smislu člena 72 Kadrovskih predpisov in Pravilnika o zdravstvenem zavarovanju uradnikov Evropskih skupnosti.

Odločitev: Tožba se zavrže kot očitno nedopustna. Komisija nosi svoje stroške in tretjino stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

Povzetek

1. Uradniki – Tožba – Akt, ki posega v položaj – Pojem –Zavrnitev predhodne upravne pritožbe, vročena po zavrnitvi z molkom organa, ki je postala dokončna – Potrditveni akt

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)

2. Postopek –Stroški – Nadomestilo – Izjemni razlogi

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 87(3), prvi pododstavek; Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 122)





1. Izrecna odločba o zavrnitvi predhodne upravne pritožbe, vročena zainteresirani osebi po zavrnitvi z molkom organa, ki je postala dokončna, je le akt, ki potrjuje zadnjenavedeno odločbo, in je torej ni mogoče šteti za akt, ki posega v položaj, zoper katerega je na podlagi člena 91(1) Kadrovskih predpisov mogoče vložiti ničnostno tožbo.

(Glej točko 27.)

2. V skladu s členom 87(3), prvi pododstavek, Poslovnika Sodišča prve stopnje, ki se smiselno uporablja za zadeve, ki tečejo pred Sodiščem za uslužbence, pred začetkom veljavnosti poslovnika tega sodišča 1. novembra 2007, lahko Sodišče za uslužbence v izjemnih okoliščinah razdeli stroške.

V zvezi s tem je izjemna okoliščina, ki upravičuje razdelitev stroškov, ki jih je v tem postopku priglasil tožeči uradnik, med zadevno institucijo in tega uradnika, dejstvo, da uprava v okviru tožbe, zavrnjene zaradi prepozne vložitve predhodne pritožbe, zainteresirane osebe ni obvestila, da je odločba, ki je predmet pritožbe, le potrditveni akt in da ni mogoče predlagati razglasitve njene ničnosti, in da poleg tega ni navedla predpostavke morebitne prepozne vložitve pritožbe, kar lahko ob neupoštevanju dolžnosti skrbnega ravnanja uradniku daje napačen vtis, da bi bila tožba dopustna, če bi se jo odločil vložiti.

(Glej točke od 35 do 39.)
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Uradniki – Tožba – Roki – Odškodninski zahtevek, naslovljen na institucijo – Upoštevanje razumnega roka

(Statut Sodišča, člen 46; Kadrovski predpisi za uradnike, člen 90)

2. Uradniki – Tožba – Odškodninska tožba – Predmet – Razsodba – Očitna nedopustnost

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)

1. Uradniki ali uslužbenci morajo v razumnem roku instituciji predložiti vsak zahtevek, s katerim od Skupnosti zahtevajo odškodnino za škodo, ki jo je mogoče pripisati Skupnosti, in to od trenutka, ko so izvedeli za položaj, zaradi katerega se pritožujejo. Razumnost roka je treba presojati glede na posebne okoliščine vsake zadeve in zlasti glede na pomen spora za zainteresirano stranko, zapletenost zadeve in ravnanje vpletenih strank.

V zvezi s tem je treba upoštevati tudi primerjavo, ki jo ponuja petletni zastaralni rok, določen v členu 46 Statuta Sodišča za tožbo zaradi nepogodbene odgovornosti. Vendar petletni rok ne more biti toga in nedotakljiva meja, pod katero bi bil vsak zahtevek dopusten ne glede na čas, ki ga je tožeča stranka potrebovala za vložitev zahtevka pri upravi, in okoliščine zadeve.

(Glej točke od 27 do 30.)

Napotitev na:

Sodišče: 22. oktober 1975, Meyer-Burckhardt proti Komisiji, 9/75, Recueil, str. 1171, točke 7, 10 in 11;

Sodišče prve stopnje: 5. oktober 2004, Eagle in drugi proti Komisiji, T-144/02, ZOdl., str. II-3381, točke 65, 66 in 71;

Sodišče za uslužbence: 1. februar 2007, Tsarnavas proti Komisiji, F-125/05, še neobjavljena v ZOdl. JU, točke 71, 76 in 77.

2. V okviru odškodninske tožbe, ki jo vloži uradnik, so predlogi, katerih resnični namen je, da bi sodišče Skupnosti priznalo utemeljenost nekaterih razlogov v podporo njegovi tožbi, očitno nedopustni, ker sodišče ne more dati pravnih izjav. To velja za predloge, katerih namen je, da sodišče Skupnosti ugotovi obstoj zadevnih aktov, dejstev ali ravnanj in tudi njihovo nedopustnost.

(Glej točko 36.)

Napotitev na:

Sodišče: 13. julij 1989, Jaenicke Cendoya proti Komisiji, 108/88, Recueil, str. 2711, točki 8 in 9.
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

Postopek – Razdelitev pristojnosti med različnimi sodišči Skupnosti

(Statut Sodišča, Priloga I, člen 8(3); Kadrovski predpisi za uradnike, člen 72)

Sodišče za uslužbence, pri katerem je bila vložena tožba zoper odločbo, s katero je bilo uradniku zavrnjeno stoodstotno povračilo stroškov zdravljenja, ki jih zadevna oseba zahteva zaradi duševne bolezni, za katero naj bi trpela, mora na podlagi člena 8(3), drugi pododstavek, Priloge I k Statutu Sodišča odkloniti pristojnost v korist Sodišča prve stopnje, ker pred tem sodiščem tečejo drugi postopki med istima strankama, ki temeljijo na istem pravnem razlogu in se tudi nanašajo na pravico do stoodstotnega povračila stroškov zdravljenja. Te različne tožbe so del istega spora, zato se zdi v skladu z dobrim delovanjem sodnega organa, ki ga zagotavljajo določbe člena 8(3) Priloge I k Statutu Sodišča, da se rešitev celotnega spora zaupa samo enemu sodišču.

(Glej točke od 8 do 16.)