ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 252/22

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākās tiesas Senāts (Latvija) 25. junija 2013 – Antonio Gramsci Shipping Corp. in drugi proti Aivarsu Lembergsu

(Zadeva C-350/13)

2013/C 252/36

Jezik postopka: latvijščina

Predložitveno sodišče

Augstākās tiesas Senāts

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožniki: Antonio Gramsci Shipping Corp., Apollo Holdings Corp., Arctic Seal Shipping Co. Ltd, Atlantic Leader Shipping Co. Ltd, Cape Wind Trading Co.Ltd, Clipstone Navigation SA, Dawnlight Shipping Co. Ltd, Dzons Rids Shipping Co., Faroship Navigation Co. Ltd, Gaida Shipping Co., Gevostar Shipping Co. Ltd, Hose Marti Shipping Co., Imanta Shipping Co. Ltd, Kemeri Navigation Co., Klements Gotvalds Shipping Co., Latgale Shipping Co. Ltd, Limetree Shipping Co. Ltd, Majori Shipping Co. Ltd, Noella Marītime Co. Ltd, Razna Shipping Co., Sagewood Trading Inc., Samburga Shipping Co. Ltd, Saturn Trading Co., Taganroga Shipping Co., Talava Shipping Co. Ltd, Tangent Shipping Co. Ltd, Viktorio Shipping Co., Wilcox Holding Ltd, Zemgale Shipping Co. Ltd, Zoja Shipping Co. Ltd

Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Aivars Lembergs

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba člen 34(1) Uredbe Bruselj I (1) razlagati tako, da je lahko kršitev pravic oseb, ki niso stranke v postopku v glavni stvari, v okviru postopka za priznanje tuje sodne odločbe razlog za uporabo klavzule o javnem redu iz navedenega člena 34(1) in za zavrnitev priznanja tuje odločbe v delu, v katerem zadeva osebe, ki niso stranke postopka v glavni stvari?

2. V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje: ali je treba člen 47 Listine razlagati tako, da načelo poštenega sojenja, ki je zajeto v tem členu, dopušča, da se v postopku za sprejetje začasnih ukrepov zavarovanja omejijo premoženjske pravice osebe, ki ni bila stranka v postopku, kadar je določeno, da ima vsaka oseba, ki jo zadeva odločba o začasnih ukrepih zavarovanja, pravico, da sodišču kadarkoli predlaga spremembo ali razveljavitev sodne odločbe, pri čemer so tožeče stranke zadolžene za vročitev odločbe zainteresiranim strankam?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).
1.

Ali gre pri sporu, v katerem se zahteva prisoditev odškodnine za škodo in se predlaga ugotovitev nezakonitosti ravnanja toženih strank, ki zajema nezakonit sporazum in zlorabo prevladujočega položaja ter je oprto na uporabo splošnih normativnih aktov druge države članice, za civilno ali gospodarsko zadevo v smislu Uredbe (1), pri čemer je treba upoštevati, da so nezakoniti sporazumi nični od sklenitve in da je po drugi strani sprejetje predpisa dejanje države v okviru javnega prava (acta iure imperii), za katerega se uporabljajo pravila mednarodnega javnega prava glede imunitete države v razmerju do sodišč drugih držav?
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je v tej zadevi izpolnjen pogoj za odgovornost države članice, ki zadeva dovolj resno kršitev prava Unije, če se predvsem upošteva, da: — Sodišče v sodni praksi ni izrecno zavzelo stališča glede vprašanja, ali se pri izračunu dajatev zakonskih sistemov socialne varnosti, ki spadajo na področje uporabe Direktive 79/7/EGS, lahko upoštevajo aktuarski faktorji, ki se nanašajo na spol; — je Sodišče člen 5(2) Direktive 2004/113/ES (2) (Direktiva o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi), ki upoštevanje takih faktorjev dopušča, v sodbi v zadevi Test Achats, C-236/09, razglasilo za neveljaven, vendar do začetka neveljavnosti odredilo prehodno obdobje, in — je zakonodajalec Unije v direktivah 2004/113/ES in 2006/54/ES (Direktiva o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu) pod določenimi pogoji dopustil upoštevanje takih faktorjev pri izračunu dajatev v smislu obeh direktiv in je nacionalni zakonodajalec na tej podlagi domneval, da je sporne faktorje mogoče upoštevati tudi glede zakonskih sistemov socialne varnosti v smislu obravnavane zadeve?
—

so se zadevni znaki dolgo in mirno sočasno uporabljali na enem in istem trgu.
SL Uradni list Evropske unije C 215/6

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts Wiesbaden (Nemčija) 2. maja 2013 – Holger Priestoph in drugi proti Helenski republiki

(Zadeva C-245/13)

2013/C 215/06

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Wiesbaden

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Holger Priestoph, Matteo Antonio Priestoph, Pia Antonia Priestoph

Tožena stranka: Helenska republika

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 1 Uredbe (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah [v državah članicah (vročanje pisanj) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000] (1) razlagati tako, da je treba tožbo, s katero kupec obveznic – ki jih je izdala tožena stranka in so bile vpisane na računu vrednostnih papirjev tožeče stranke pri S Broker AG & Co. KG – ki ni sprejel ponudbe za zamenjavo obveznic, ki jo je tožena stranka dala konec februarja 2012, zahteva odškodnino v višini razlike v vrednosti, do katere je prišlo zaradi zanj finančno neugodne zamenjave, ki je bila marca 2012 kljub temu opravljena, šteti za „civilno in gospodarsko zadevo“ v smislu te uredbe?

(1) UL L 324, str. 79.
—

ugodi naj predlogom, ki so bili predstavljeni na prvi stopnji, in naj tako: — v delu in kolikor to zahteva interes pritožnic razglasi za nično Odločbo Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost; — podredno, navedeno odločbo razglasi za nično v delu, v katerem nalaga obveznost vračila zneskov, za katere so bili zmanjšani zadevni prispevki za socialno varnost, skupaj z vračilom zamudnih obresti za zadevna obdobja;
1.

Ali pripisu poroštva, ki ga je javno podjetje dalo javnim organom – ki je potreben za opredelitev kot državna pomoč v smislu členov 107 PDEU in 108 PDEU – nujno nasprotuje, da je poroštvo kot v obravnavanem primeru prevzel (edini) direktor javnega podjetja, ki je sicer bil za to zasebnopravno pooblaščen, vendar je ravnal samovoljno, namerno prikrival prevzem poroštva in kršil določbe statuta javnega podjetja, ker ni pridobil soglasja nadzornega sveta, treba pa je domnevati tudi to, da zadevni javni organ (v tem primeru občina) prevzema poroštva ni želel?
SL Uradni list Evropske unije C 189/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemska) 18. aprila 2013 – Wagenborg Passagiersdiensten BV in drugi proti Minister van Infrastructuur en Milieu; drugi stranki v postopku: Wagenborg Passagiersdiensten BV, Terschellinger Stoombootmaatschappij BV

(Zadeva C-207/13)

2013/C 189/14

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranke: Wagenborg Passagiersdiensten BV, Eigen Veerdiens Terschelling BV, MPS Stortemelk BV, MPS Willem Barentsz BV, MS Spathoek NV, G.A.F. Lakeman, ki posluje pod imenom Rederij Waddentransport

Tožena stranka: Minister van Infrastructuur en Milieu

Drugi stranki v postopku: Wagenborg Passagiersdiensten BV, Terschellinger Stoombootmaatschappij BV

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali označitev nizozemskega dela Vatenskega morja kot celinske plovne poti (plovna pot v coni 2) v Prilogi I k Direktivi 2006/87 (1) nasprotuje uporabi uredbe o kabotaži za javni potniški promet po Vatenskem morju med nizozemsko celino ter frizijskimi otoki Terschelling, Vlieland, Ameland in Schiermonnikoog?

2. Ali uporaba uredbe o kabotaži nasprotuje uporabi Uredbe št. 1370/2007 (2) glede na njen člen 1(2)?

3. Ali smejo države članice na podlagi člena 1(2) Uredbe št. 1370/2007 razglasiti, da se za javni potniški promet po vodnih poteh uporablja izključno eden ali več delov te uredbe, v obravnavanem primeru odstavek 3 člena 5 in z njim povezan odstavek 4 tega člena?

4. Ali se sme razglasiti, da se izjema iz člena 5(4) Uredbe št. 1370/2007, zlasti v njem navedeno merilo prevožene poti 300 000 km, (sama) uporablja za javni potniški promet po vodnih poteh?

5. Če je odgovor na četrto vprašanje pritrdilen, kakšne posledice je treba pripisati dejstvu, da so bile v obravnavanem primeru koncesije za javni potniški promet po vodnih poteh podeljene, ne da bi bili izpolnjeni pogoji iz člena 7(2) Uredbe št. 1370/2007?

(1) Direktiva 2006/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o tehničnih predpisih za plovila, namenjena za plovbo po celinskih plovnih poteh, in razveljavitvi Direktive Sveta 82/714/EGS (UL L 389, str. 1).

(2) Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 (UL L 315, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 189/8

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel București (Romunija) 23. aprila 2013 – Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Alexandria proti Georgeju Ciocoiuju

(Zadeva C-214/13)

2013/C 189/16

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel București

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Alexandria

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: George Ciocoiu

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 110 PDEU nasprotuje temu, da država članica naloži dajatev za onesnaževalne emisije za rabljeno motorno vozilo iz drugih držav članic Evropske unije ob prvi registraciji tega vozila v zadevni državi članici, kadar sta pobiranje in plačilo te dajatve, čeprav je ta določena v normativnem aktu in se za rabljena motorna vozila na domačem trgu, ki imajo podobno starost, podobne tehnične lastnosti in podobno število prevoženih kilometrov, plača ob prvem prenosu lastninske pravice, pozneje začasno odpravljena na podlagi normativnega akta z zakonsko močjo?
SL Uradni list Evropske unije C 171/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. marca 2013 vložilo Raad van State (Nizozemska) – A, druga stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Zadeva C-148/13)

2013/C 171/32

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: A

Druga stranka: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Vprašanje za predhodno odločanje

Katere meje določata člen 4 Direktive Sveta 2004/83/ES (1) z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite ter Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti njena člena 3 in 7, glede načina preverjanja verodostojnosti zatrjevane spolne usmerjenosti in ali se te meje razlikujejo od tistih, ki veljajo za presojo verodostojnosti drugih razlogov za preganjanje, in če je tako, po čem?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96.
—

Splošno sodišče ni opravilo pravilne pravne presoje glede na eni strani člena 2(5), drugi stavek, in na drugi strani člena 2(7)b temeljne protidampinške uredbe, ter posledično podalo nepravilno pravno razlago uvodnih določb 3 in 4 preambule Uredbe Sveta (ES) št. 1972/2002 (2) in posledično drugega stavka člena 2(5), prvi pododstavek, ter prav tako ni zagotovilo skladnosti med to razlago/določbo in SSP;
2.

Ali se lahko nadzorni organ, kot je zvezni urad za nadzor finančnih storitev, v razmerju do osebe, ki je pri njem zaprosila za dostop do podatkov o določenem ponudniku finančnih storitev v skladu z nemškim zakonom o svobodi obveščanja, sklicuje na dolžnost varovanja zaupnih podatkov, ki ga zavezuje med drugim na podlagi prava Unije in ki je urejena v členu 9 zakona o bančništvu in členu 8 zakona o trgovanju z vrednostnimi papirji, če je bil bistveni poslovni model družbe, ki je ponujala finančne storitve, vendar je medtem zaradi insolventnosti prenehala poslovati in je v likvidaciji, sistematično pripravljena naložbena goljufija, povezana z zavestnim oškodovanjem vlagateljev, in so bili odgovorni te družbe pravnomočno obsojeni na večletno zaporno kazen?
(b)

Komisija v drugem tožbenem razlogu, ki se nanaša na pomembno napačno uporabo prava v zvezi s postopkom odločanja in institucionalnimi prerogativami Evropskega parlamenta glede sodelovanja v rednem zakonodajnem postopku ter Evropskega ekonomsko-socialnega odbora glede ustreznega posvetovanja (kršitev členov 294 in 43(2) PDEU), trdi, da je Svet del zadevnega predloga sprejel sam, medtem ko naj Evropski parlament ne bi sodeloval pri njegovem sprejetju, kot bi to moral v rednem zakonodajnem postopku, z Evropskim ekonomsko-socialnim odborom pa se naj ne bi ustrezno posvetovalo.
SL Uradni list Evropske unije C 123/10

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 28. januarja 2013 – Hauptzollamt Köln proti Kronos Titan GmbH

(Zadeva C-43/13)

2013/C 123/14

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožena stranka in vlagateljica revizije: Hauptzollamt Köln

Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Kronos Titan GmbH

Vprašanje za predhodno odločanje

Sodišču Evropske unije se v predhodno odločanje predloži to vprašanje: Ali je treba v skladu s členom 2(3) Direktive Sveta 2003/96/ES o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (1) druge energente, za katere raven obdavčitve s to direktivo ni določena, obdavčiti po stopnji, ki je v nacionalnem pravu določena za uporabo energenta kot goriva za ogrevanje, če se ta drugi energent prav tako uporablja kot gorivo za ogrevanje? Ali pa se lahko, če je drugi energent pri uporabi kot gorivo za ogrevanje enakovreden določenemu energentu, za obdavčitev uporabi stopnja, ki je za ta energent določena v nacionalnem pravu, čeprav gre pri tem za davčno stopnjo, ki je enotna ne glede na to, ali je energent uporabljen kot pogonsko gorivo ali kot gorivo za ogrevanje?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 405.
SL Uradni list Evropske unije C 141/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 18. marca 2013 – Raytek GmbH, Fluke Europe BV proti Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Zadeva C-134/13)

2013/C 141/29

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Raytek GmbH, Fluke Europe BV

Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je Uredba Komisije (EU) št. 314/2011 z dne 30. marca 2011 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo veljavna v delu, v katerem uvršča infrardeče termične kamere pod tarifno številko KN 9025 19 20?
1.

Ali je treba člen 3 Direktive 98/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 za olajšanje trajnega opravljanja poklica odvetnika v drugi državi članici kakor tisti, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena (1), glede na splošno načelo prepovedi zlorabe pravic in člen 4(2) PEU o spoštovanju nacionalne identitete razlagati tako, da so nacionalni upravni organi zavezani, da v imenik odvetnikov, ki so pridobili poklicni naziv v drugi državi članici, vpišejo italijanske državljane, ki so zlorabili pravo Unije, in da nasprotuje nacionalni praksi, ki tem organom dopušča, da zavrnejo vloge za vpis v imenik odvetnikov, ki so pridobili poklicni naziv v drugi državi članici, če obstajajo objektivne okoliščine, ki omogočajo ugotovitev, da gre za zlorabo prava Unije, brez poseganja v spoštovanje načela sorazmernosti in prepoved diskriminacije na eni strani ter v pravico zadevne osebe, da pred sodiščem sproži postopek zaradi morebitnih kršitev pravice do ustanavljanja in torej sodni nadzor nad upravno dejavnostjo, na drugi strani?
2.

Ali je v nasprotju s pravom Skupnosti razlaga, da mora naročnik, če je podjetje, ki sodeluje v postopku oddaje naročila, predložilo ustrezen in zadosten dokaz, da zoper osebe, v zvezi s katerimi je treba podati izjavo iz člena 38(1)(b) in (c), ni bil uveden postopek iz tega člena in da te niso bile obsojene na podlagi tega člena, tako podjetje izključiti zaradi nespoštovanja določbe lex specialis, z uporabo katere je bil začet postopek oddaje naročila?
—

Ugotovi naj se, da je Helenska republika s tem, da je v delovanju obdržala slabo delujoče in prenasičeno odlagališče odpadkov (na Zakintosu v regiji Kalamaki, na lokaciji Griparaiika), ki ne ustreza vsem pogojem in zahtevam okoljske zakonodaje EU, kršila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 13 in 36(1) Direktive 2008/98/ES (1) o odpadkih in členov 8, 9, 11(1)(a), 12 in 14 Direktive 99/31/ES (2) o odlaganju odpadkov na odlagališčih. Poleg tega je z obnovitvijo obratovalnega dovoljenja za odlagališče, ne da bi upoštevala postopek, predpisan s členom 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS (3) z dne 21. maja 1992, kršila tudi obveznosti, ki jih ima na podlagi tega člena;
—

Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo člena 64 in 65 Poslovnika, s tem, ko je zahtevo za procesne ukrepe ali ukrepe pridobivanja dokazov zavrnilo z utemeljitvijo, da so bili dopisi in sestavni deli spisa v zvezi z odločbo z dne 1. decembra 2010, za katero se je zahtevala predložitev, del izpodbijanega akta, medtem ko so bili v resnici le del obrazložitve. Ta presoja naj bi imela za posledico nedopustno omejitev zahteve pritožnice do sodnega varstva in kršitev temeljnega načela enakosti orožij.
3.

Če se člen 13(1) Uredbe št. 469/2009 nanaša le na dovoljenje za promet, izdano v upravnem postopku za izdajo dovoljenja, ki je določen v Direktivi 2001/83/ES, ali to, da je bilo zdravilo najprej dano v promet v EGP na podlagi švicarskega dovoljenja za promet, ki je samodejno priznano v Lihtenšajnu in ki ni bilo izdano v skladu z Direktivo 2001/83/ES, pomeni, da za to zdravilo ni mogoče izdati dodatnega varstvenega certifikata na podlagi člena 2 Uredbe št. 469/2009?
2.

Ali besedna zveza „[zahteva za] dostop do posebnih omrežnih elementov in pripadajočih naprav ter za njihovo uporabo“ iz člena 12 Direktive o dostopu v povezavi s členoma 2 in 8 te direktive vključuje napeljavo zaključnega kabla v dolžini 30 metrov med razdelilno točko na dostopovnem omrežju in zaključnim segmentom na posesti končnega uporabnika?
1.

Švedski sistem certifikatov za električno energijo je nacionalni program podpore, na podlagi katerega morajo dobavitelji električne energije in nekateri porabniki električne energije v državi članici kupiti certifikat za električno energijo, ki ustreza nekemu deležu njihove prodaje ali porabe, pri čemer pa ne obstaja posebna zahteva, da se pri istem viru kupuje tudi električna energija. Certifikat za električno energijo izda švedska država in pomeni dokaz, da je bila proizvedena neka količina električne energije iz obnovljivih virov. Proizvajalci električne energije, pridobljene iz obnovljivih virov, s prodajo certifikata za električno energijo prejmejo dodaten dohodek k prihodku od proizvodnje električne energije. Ali je treba člena [2(k)] in 3(3) Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (1) razlagati tako, da državi članici dovoljujeta uporabo nacionalnega programa podpore, kot je naveden zgoraj, v katerem lahko sodelujejo le proizvajalci na ozemlju te države in ki za te proizvajalce ustvarja gospodarsko prednost v primerjavi s proizvajalci, ki jim ni mogoče izdati certifikata za električno energijo?
SL Uradni list Evropske unije C 26/32

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 13. novembra 2012 – Octapharma France proti Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM) in Ministère des affaires sociales et de la santé

(Zadeva C-512/12)

2013/C 26/61

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Octapharma France

Toženi stranki: Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM) in Ministère des affaires sociales et de la santé

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali se lahko za plazmo iz polne krvi za transfuzijske namene, pripravljeno po metodi, ki vključuje industrijski postopek, hkrati uporabljajo določbe direktive z dne 6. novembra 2001 (1) [kakor je bila spremenjena z direktivo z dne 31. marca 2004 (2) ] in direktive z dne 27. januarja 2003 (3), ne samo kar zadeva njeno zbiranje in preskušanje, ampak tudi njeno predelavo, hrambo in razdeljevanje, in še posebej, ali je mogoče pravilo iz člena 2(2) direktive z dne 6. novembra 2001 razlagati tako, da se za izdelek, ki je hkrati predmet druge zakonodaje Skupnosti, zakonodaja Skupnosti za zdravila uporablja izključno takrat, kadar je druga zakonodaja Skupnosti manj stroga od zakonodaje o zdravilih?

2. Ali je treba določbe člena 4(2) direktive z dne 27. januarja 2003 – po potrebi glede na člen 168 Pogodbe o delovanju Evropske unije – razlagati tako, da dovoljujejo ohranitev ali uvedbo nacionalnih predpisov, ki zato, ker za plazmo, pripravljeno po metodi, ki vključuje industrijski postopek, določajo, da zanjo velja strožja ureditev, kot je tista za zdravila, upravičujejo to, da se izključi uporaba vseh ali dela določb direktive z dne 6. novembra 2001, zlasti tistih, ki za trženje zdravil določajo edini pogoj, da se predhodno pridobi dovoljenje za promet, in če je tako, pod kakšnimi pogoji in v kakšnem obsegu?

(1) Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).

(2) Direktiva 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembah Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 262).

(3) Direktiva evropskega parlamenta in Sveta 2002/98/ES z dne 27. januarja 2003 o določitvi standardov kakovosti in varnosti za zbiranje, preskušanje, predelavo, shranjevanje in razdeljevanje človeške krvi in komponent krvi ter o spremembi Direktive 2001/83/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 346).