ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 107/42

Tožba, vložena 13. marca 2008 – Actega Terra proti UUNT (TERRAEFFEKT matt & gloss)

(Zadeva T-118/08)

(2008/C 107/71)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Actega Terra GmbH (Lehrte, Nemčija) (zastopnica: A. Andorfer-Erhard, odvetnica)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlogi tožeče stranke

— naj se razveljavi odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 7. januarja 2008, R 1467/2007-1;

— naj se ugotovi, da člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 ni v nasprotju z registracijo prijavljene znamke št. 5 454 517, TERRAEFFEKT matt & gloss, za proizvode iz razreda 2 „laki, posebej v grafični industriji; vsi navedeni proizvodi, ki se ne uporabljajo v gradbeništvu“;

— podredno, naj se seznam proizvodov iz prijave znamke Skupnosti št. 5 454 517 omeji tako:

„razred 2: lak, ki ima lastnost, da s svojim temeljnim nanosom vpliva na kakovost podlage v smislu, da površina učinkuje mat ali svetleče, predvsem v grafični industriji; vsi prej navedeni proizvodi, ki se ne uporabljajo v gradbeništvu“

in naj se ugotovi, da v tem delu člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94 ne nasprotuje temu, da je prijavljena znamka sposobna registracije;

— naj se Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) naloži stroške postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „TERRAEFFEKT matt & gloss“ za proizvode iz razreda 2 (prijava št. 5 454 517).

Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94, saj ima prijavljena znamka potreben razlikovalni učinke in ni izključno opisna.
—

izpodbijana odločba naj se razglasi za nezakonito in nično v celoti, ker je bilo v njej ugotovljeno, da je izpodbijani ukrep državna pomoč, dejansko pa ta pomeni zakonito nadaljevanje ukrepa, s katerim je italijanska država določila odškodnino v korist družbe Terni (in njenim pravnim naslednikom) za razlastitev njenih električnih napeljav v letih 1962 in 1963;
SL Uradni list Evropske unije C 92/42

Tožba, vložena 13. februarja 2008 – Promat proti UUNT – Prosima Comercial (PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A.)

(Zadeva T-71/08)

(2008/C 92/84)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Promat GmbH (Ratingen, Nemčija) (zastopnica: S. Beckmann, odvetnica)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Prosima Comercial, SA (Barcelona, Španija)

Predlogi tožeče stranke

— Odločba tožene stranke z dne 27. novembra 2007, Az. R 574/2007 2, naj se razveljavi;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: Prosima Comercial, S.A.

Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka „PROSIMA PROSIMA COMERCIAL S.A.“ za proizvode in storitve iz razredov 6, 7, 11, 16, 17, 20, 22, od 35 do 39, 41 in 42 (prijava št. 2 423 176).

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka.

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka „Promina“ za proizvode iz razreda 7 (nemška znamka št. 847 011).

Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora.

Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker naj bi toženi urad napačno izhajal iz nepodobnosti proizvodov.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 1994, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 64/54

Tožba, vložena 2. januarja 2008 – Coedo Suárez proti Svetu

(Zadeva T-3/08)

(2008/C 64/87)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Angel Coedo Suárez (Bruselj, Belgija) (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi tožeče stranke

— Tožba naj se razglasi za dopustno;

— naj se razglasi ničnost sklepa Sveta z dne 30. oktobra 2007 v delu, v katerem je tožeči stranki zavrnil dostop do več dokumentov Sveta v zvezi z incidentom in ki so temu sledili, ki se je zgodil med tožečo stranko in njenim sodelavcem 19. februarja 2004 (zapisniki internih zasedanj, ugotovitve preiskave in poročilo varnostne službe);

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

S to tožbo tožeča stranka zahteva razglasitev ničnosti sklepa Sveta z dne 30. oktobra 2007, ki ga je sprejel GD F generalnega sekretariata Sveta in s katerim je bila zavrnjena njena prošnja za odobritev dostopa do dokumentov v zvezi z incidentom, ki se je zgodil med tožečo stranko in njenim sodelavcem.

V podporo svoje tožbe tožeča stranka navaja dva tožbena razloga.

Prvi tožbeni razlog je kršitev člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 (1) in kršitev obveznosti obrazložitve uporabe tega predpisa.

Drugi tožbeni razlog je kršitev člena 5 Uredbe št. 45/2001 (2) in očitno nepravilna uporaba te uredbe.

(1) Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).

(2) Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, str. 1).
„Pritožba, ki jo je 16. julija 2008 vložil P. Longinidis zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 24. aprila 2008 v zadevi Longinidis proti Cedefopu, F-74/06

(Zadeva T-283/08 P)

(2008/C 272/54)

Jezik postopka: grščina

Stranki

Pritožnik: Pavlos Longinidis (Grčija) (zastopnika: P. Giatagantzidis in S. Stavropoulou, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Cedefop

Predlogi pritožnika:

— Razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence z dne 24. aprila 2008, v zadevi Longinidis proti Cedefop, F-74/06;

— razglasitev ničnosti odločbe direktorice Cedefopa z dne 30. novembra 2005 o odpovedi pogodbe pritožnika o zaposlitvi za nedoločen čas z dne 4. marca 2003 ter vseh drugih povezanih upravnih odločb;

— razglasitev ničnosti odločbe direktorice Cedefopa z dne 11. novembra 2005 o spremembi sestave Komisije za pritožbe Cedefopa in vseh drugih povezanih upravnih odločb;

— razglasitev ničnosti odločbe Komisije za pritožbe Cedefopa z dne 24. maja 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba pritožnika z dne 28. februarja 2006 in vseh drugih povezanih upravnih odločb;

— ugoditev tožbi, ki jo je 19. junija 2006 vložil pritožnik;

— Cedefopu naj se naloži plačilo vseh stroškov postopka na prvi stopnji ter pritožbenega postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnik je s tožbo med drugim zahteval razglasitev ničnosti odločbe direktorice Cedefopa o odpovedi njegove pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas. Njegova tožba je bila zavrnjena s sodbo Sodišča prve stopnje z dne 24. aprila 2008.

Pritožnik trdi, da je bila izpodbijana sodba izdana s kršitvijo postopkovnih pravil s področja dokaznega bremena, saj je temeljila na elementih, ki niso bili dokazani. Sodišče za uslužbence je zlasti pri preverjanju trditev pritožnika, da so bili razlogi za odpustitev pritožniku ustno sporočeni na sestanku 23. novembra 2005 napačno uporabilo pravo, ker je spremenilo predmet dokaza.

Pritožnik poleg tega trdi, da je izpodbijana sodba nezadostno obrazložena. Zlasti trdi, da Sodišče za uslužbence ni dovolj obrazložilo svoje presoje v zvezi z dejstvom, da naj bi Cedefop ustrezno in zadovoljivo obvestil pritožnika o odpustu, poleg tega tudi ni pojasnilo vseh dejstev, ki so po njegovem mnenju vodila do odpustitve.

Poleg tega pritožnik zatrjuje, da je Sodišče za uslužbence napačno razlagalo in uporabilo prvo Skupnosti glede naslednjega: prvič, meni, da naj bi bilo glede na določena dejstva te zadeve spoštovanje obveznosti obrazložitve zagotovljeno le s pisnim obvestilom o razlogih za njegovo odpustitev, drugič, da pomeni njegova odpustitev zaradi enkratnega dogodka očitno napako pri presoji in, tretjič, da so bile kršene njegove pravice do obrambe, ker je bil zaslišan le potem, ko je bila sprejeta odločba o njegovi odpustitvi, ker v zvezi s tem ni bila opravljena nobena preiskava niti disciplinski postopek in ker mu niso bili posredovani bistveni elementi spisa, poleg tega pa se ni zahtevalo njegovo mnenje o dejanjih, ki so mu bila očitana.

Nazadnje, pritožnik trdi, da Komisija za pritožbe Cedefopa njegove pritožbe z dne 28. februarja 2006 zoper odločbo o odpustitvi ni obravnavala nepristransko in objektivno.“
SL Uradni list Evropske unije C 64/43

Tožba, vložena 17. decembra 2007 – SIMSA proti Komisiji

(Zadeva T-480/07)

(2008/C 64/71)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA) (Salerno, Italija) (zastopnik: M. A. Calabrese, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 17. oktobra 2007 SG/E/3/MIB/mbp D(2007) 8992;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevi Lodato Gennaro & Co, T-417/07.
SL Uradni list Evropske unije C 64/43

Tožba, vložena 17. decembra 2007 – Cofra proti Komisiji

(Zadeva T-477/07)

(2008/C 64/69)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Cofra srl (Barletta, Italija) (zastopnik: M. A. Calabrese, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— Razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 17. oktobra 2007 SG/E/3/MIB/mbp D(2007) 8992;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim v zadevi Lodato Gennaro & Co, T-417/07.
—

Komisija je kršila člen 9(1) in (3) in člen 11(1) Direktive 2003/87/ES, s tem da je zavezujoče in na podlagi njej lastne metode vzpostavila skupno količino pravic do emisije, ki so lahko razdeljene Romuniji, in tako prekoračila svoje pristojnosti;
SL Uradni list Evropske unije C 51/59

Tožba, vložena 31. decembra 2007 – IIC-Intersport International Corporation proti UUNT – McKenzie Corporation (McKENZIE)

(Zadeva T-502/07)

(2008/C 51/108)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: IIC-Intersport International Corporation GmbH (Ostermundigen, Švica) (zastopnik: P.J.M. Steinhauser, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: McKenzie Corporation Ltd (Newcastle Upon Tyne, Združeno kraljestvo)

Predlogi tožeče stranke

— naj se razveljavi izpodbijana odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 15. oktobra 2007 v zadevi R 1425/2006-2 in potrdi odločba oddelka za ugovore Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 6. septembra 2006, s katero je bilo, kar zadeva določene zadevne proizvode, ugodeno ugovoru družbe Intersport

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: McKenzie Corporation Ltd.

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka Skupnosti „McKENZIE“ za proizvode in storitve iz razredov 18, 25, 36 in 37.

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: IIC-Intersport International Corporation GmbH.

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: prejšnja figurativna znamka Skupnosti „MCKINLEY“ za proizvode in storitve iz razredov 18, 20, 22, 25 in 28 ter prejšnja besedna znamka Skupnosti „MCKINLEY“ za proizvode in storitve iz razredov 12, 18, 20, 22, 25 in 28.

Odločba oddelka za ugovore: ugovoru se delno ugodi.

Odločba odbora za pritožbe: ugovor se v celoti zavrne in registracija se dovoli.

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 ES.
SL Uradni list Evropske unije C 22/46

Tožba, vložena 22. novembra 2007 – Deutsche Post proti Komisiji

(Zadeva T-421/07)

(2008/C 22/86)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Deutsche Post (Bonn, Nemčija) (zastopnika: J. Sedemund in T. Lübbig, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— naj se razglasi za nično Odločba Komisije Evropskih skupnosti z dne 12. septembra 2006„Državna pomoč C 36/2007 (ex NN 25/2007) – državna pomoč, dodeljena Deutsche Post AG, poziv k predložitvi stališč v skladu s členom 88(2) Pogodbe ES“;

— naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka zahteva, da se razglasi za ničnega sklep Komisije, da v zvezi z državno pomočjo C 36/07 (ex NN 25/07) sproži postopek na podlagi člena 88(2) ES. O tem sklepu se je Nemčijo obvestilo z dopisom z dne 12. septembra 2007 (UL C 245, str. 21). Namen postopka, sproženega na podlagi tega sklepa, je dodatna preiskava glede na postopek, ki ga je Komisija sprožila 23. oktobra 1999 in v okviru katerega je Komisija 19. junija 2002 sprejela dokončno negativno odločbo (UL L 247, str. 27). V tej negativni odločbi je Komisija ugotovila, da je družba Deutsche Post AG ceno za dostavo paketov od vrat do vrat določala pod prirastnimi stroški in da ta agresivna politika popustov ne spada v obveznosti splošnih storitev te družbe.

V utemeljitev svoje tožbe tožeča stranka navaja, da izpodbijana odločba krši temeljna postopkovna načela. Zlasti gre za kršitev načela varstva zaupanja v pravo, saj je bila Komisija že leta seznanjena z odločilnimi dejstvi in je 19. junija 2002 s tem v zvezi sprejela dokončno odločbo. Poleg tega naj bi bila kršena pravica Zvezne republike Nemčije in tožeče stranke do sodelovanja v postopku, saj jima ni bila dana možnost, da bi pred sprejetjem izpodbijane odločbe v zvezi z njo podali svoje pripombe. Nazadnje je s tem v zvezi navedeno, da gre za kršitev Uredbe (ES) št. 659/1999 (1), saj iz zgradbe tega predpisa izhaja, da je negativna odločba, kot je ta z dne 19. junija 2002, dokončna in da tožena stranka ne more sprožiti ponovnega postopka preiskave pomoči na podlagi dejstev, glede katerih je bilo dokončno odločeno.

Tožeča stranka dalje zatrjuje, da je tožena stranka kršila obveznost obrazložitve na podlagi člena 253 ES in člena 6(1) Uredbe št. 659/1999, ker iz izpodbijane odločbe ni jasno razvidno, katere ukrepe želi Komisija opredeliti kot državno pomoč, in ker poleg tega ta odločba ne vsebuje nobene pravne presoje.

Na koncu je grajana kršitev členov 87(1) ES in 88 ES, saj ukrepov, navedenih v izpodbijani odločbi, ni mogoče opredeliti kot državno pomoč.

(1) Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [88 ES] (UL L 83, str. 1).
—

Odločba Komisije 2007/647/ES z dne 3. oktobra 2007 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (1) naj se razglasi za nično, kolikor izključuje določene odhodke tožeče stranke v korist organizacij proizvajalcev sadja in zelenjave v finančnih letih od 2003 do 2004;
SL Uradni list Evropske unije C 8/20

Tožba, vložena 8. novembra 2007 – Ryanair proti Komisiji

(Zadeva T-404/07)

(2008/C 8/36)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Ryanair Ltd (Dublin, Irska) (zastopnik: E. Vahida, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— Naj se v skladu s členom 232 ES ugotovi opustitev ukrepanja Komisije v skladu z njenimi obveznostmi iz Pogodbe ES, s tem ko ni oblikovala svojega stališča glede pritožbe, ki jo je tožeča stranka nanjo naslovila 8. maja 2006 in ki ji je sledil pisni opomin z dne 31. julija 2007;

— naj se Komisiji naloži plačilo celotnih stroškov, vključno s stroški, nastalimi tožeči stranki, tudi če bi po vložitvi tožbe Komisija ukrepala tako, da po mnenju Sodišča sprejetje odločbe več ne bi bilo potrebno, ali če bi Sodišče tožbo kot nedopustno zavrglo; in

— naj se sprejme nadaljnje ukrepe, za katere Sodišče meni, da so primerni.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ni ukrepala, s tem ko ni oblikovala svojega stališča glede pritožbe, ki jo je tožeča stranka nanjo naslovila 8. maja 2006 v zvezi s i) protipravno državno pomočjo, ki naj bi jo Francija domnevno dodelila družbi Air France v obliki različnih letaliških pristojbin, ki naj bi jih francoska letališča zaračunavala glede na namembno letališče, ali ii) podredno, če bi se štelo, da so francoska letališča ravnala samostojno, v zvezi s protikonkurenčno diskriminacijo ob kršitvi člena 82 ES v korist družbe Air France, čeprav je bila v skladu s členom 232 ES pozvana, naj to stori.

Tožeča stranka tožbo utemeljuje s trditvijo, da bi morala Komisija prejeto pritožbo vestno in nepristransko preučiti, da bi:

— sprejela odločbo, s katero bi bilo ugotovljeno, bodisi da zadevni ukrepi niso bili državna pomoč v smislu člena 87(1) ES bodisi da je treba zadevne ukrepe šteti za državno pomoč v smislu člena 87(1) ES, ki je združljiva s skupnim trgom v skladu s členom 87(2) in (3) ES, ali

— sprožila postopek na podlagi člena 88(2) ES.

Podredno tožeča stranka navaja, da bi morala Komisija po prejemu podredne pritožbe tožeče stranke, da je bilo kršeno konkurenčno pravo, bodisi sprožiti postopek proti tistemu, na kogar se pritožba nanaša, bodisi sprejeti končno odločbo o zavrnitvi pritožbe, po tem ko bi tožeči stranki dala možnost, da se izjavi.

Tožeča stranka dalje zatrjuje, da je bilo glede na okoliščine in glede na to, da Komisija zadevna vprašanja pozna, obdobje štirinajstih mesecev med pritožbo tožeče stranke in njenim pisnim opominom nerazumno dolgo in da naj bi nedejavnost Komisije v tem obdobju pomenila opustitev ukrepanja v smislu člena 232 ES.

Nazadnje tožeča stranka navaja, da lahko podjetje v skladu s členom 232 ES vloži tožbo zoper Komisijo, ker ta ni sprejela ukrepov, ki bi jo neposredno in posamično zadevali, in da jo ukrepi, ki jih Komisija ni sprejela, kot konkurentko družbe Air France neposredno in posamično zadevajo.
SL Uradni list Evropske unije C 8/21

Tožba, vložena 14. novembra 2007 – Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe proti UUNT (P@YWEB CARD)

(Zadeva T-405/07)

(2008/C 8/37)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe (Strasbourg, Francija) (zastopnika: P. Gereffe in J. Schouman, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlogi tožeče stranke

— Odločba prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. julija 2007, vročena 14. septembra 2007, v zadevi R 119/2007-1, s katero je bila zavrnjena registracija znamke Skupnosti P@YWEB CARD, prijava št. 3 861 044, za vse zadevne proizvode in storitve iz razredov 9, 36 in 38, naj se razveljavi;

— registrira naj se znamka Skupnosti P@YWEB CARD št. 3 861 044 za vse zadevne proizvode in storitve.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „P@YWEB CARD“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 36 in 38 (prijava št. 3 861 044).

Odločba preizkuševalca: Zavrnitev registracije.

Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 40/94 (1), ker naj po mnenju tožeče stranke in v nasprotju z ugotovitvami izpodbijane odločbe izraz „P@YWEB CARD“ ne bi bil opisen, ampak naj bi, nasprotno, imel razlikovalni učinek glede zadevnih proizvodov in storitev.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 223/12

Tožba, vložena 9. julija 2007 – Italija proti Komisiji

(Zadeva T-267/07)

(2007/C 223/18)

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnika: G. Aiello in S. Fiorentino, Avvocati dello Stato)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlog tožeče stranke

— za nično naj se razglasi Odločba Komisije št. C (2007)1901 z dne 27. aprila 2007 o potrditvi obračunov plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira Jamstveni oddelek Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), za proračunsko leto 2006, v delu, kjer je Italijanski republiki, v skladu s členom 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/2005, naloženo kritje 50 % finančnih posledic zaradi neizvršene izterjave zneskov v primerih nepravilnosti ali malomarnosti, ki so predmet te tožbe.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Italijanska vlada pred Sodiščem prve stopnje Evropskih skupnosti izpodbija Odločbo Komisije št. C (2007)1901 z dne 27. aprila 2007, ki je bila vročena istega dne, o potrditvi obračunov plačilnih agencij držav članic v zvezi z izdatki, ki jih financira Jamstveni oddelek Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), za proračunsko leto 2006, v delu, kjer je Italijanski republiki, v skladu s členom 32(5) Uredbe (ES) št. 1290/2005, naloženo kritje 50 % finančnih posledic zaradi neizvršene izterjave zneskov v nekaterih primerih nepravilnosti ali malomarnosti.

Italijanska vlada v utemeljitev tožbe navaja, da so v Odločbo vključeni primeri, o katerih bi morala Komisija, v skladu s skrbnostjo in v razumnem roku, izrecno odločiti že prej in to tako, da EKUJS krije celotno plačilo. Prav tako je treba upoštevati dejstvo, da so službe Komisije za nekaj takih primerov izrazile ugodno mnenje.

Italijanska vlada tako navaja naslednje tožbene razloge:

a) Kršitev in/ali napačna uporaba člena 5(2) Uredbe (EGS) št. 595/91 in člena 8 Uredbe (ES) št. 1663/95. Kršitev člena 253 ES zaradi pomanjkljive obrazložitve;

b) kršitev in/ali napačna uporaba člena 8(2) uredb (EGS) št. 729/70 in (ES) št. 1258/99. Kršitev člena 253 zaradi pomanjkljive obrazložitve;
SL Uradni list Evropske unije C 283/29

Tožba, vložena 24. julija 2007 – Dimos Peramatos proti Komisiji

(Zadeva T-312/07)

(2007/C 283/53)

Jezik postopka: grščina

Stranki

Tožeča stranka: Dimos Peramatos (Občina Perama, Grčija) (zastopnika: G. Gerapetritis in P. Petropoulos, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predloga tožeče stranke

— Izpodbijana odločba naj se razglasi za nično, tako da preneha kakršnakoli obveznost tožeče stranke za povračilo zneska, ki ga je prejela v okviru programa LIFE97/ENV/GR/000380, ali podredno, izpodbijana odločba naj se spremeni tako, da se občini naloži plačilo zneska 93 795,32 eura iz naslova računovodske določitve neupravičenih izdatkov, tako kot priznava Komisija sama;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka, kot je predlagala tožeča stranka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper Odločbo Komisije z dne 7. decembra 2005 v zvezi z opominom dolžniku št. 3240504536, ki ga je Občini Perama z namenom izvršbe vročil sodni vročevalec 17. maja 2007, pri čemer je bila odločba sprejeta zaradi povračila finančne pomoči, ki jo je plačala Komisija v okviru financiranja, odobrenega občini Perama z Odločbo Komisije C(97)1997/29 konč.

Tožeča stranka se sklicuje na napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno razlago odločbe Komisije. Tožeča stranka zlasti navaja, da se je njena obveznost nanašala izključno na posaditev dreves in v nobenem primeru na njihovo poznejše preživetje, ker njihovega poznejšega morebitnega uničenja ni mogoče pripisati občini. Zato tožeča stranka meni, da naj bi se njena pravna zaveza končala z izvršitvijo dela in da naj v zvezi s tem ne bi bilo mogoče zahtevati povračila dolga, razen če predložena dokazila ne bi izpolnjevala pogojev za upravičenost, določenih v odločbi.

Poleg tega tožeča stranka zatrjuje, da sta z izpodbijano odločbo kršeni splošni načeli obveznosti obrazložitve aktov institucij Skupnosti in zaupanja v pravo.