Keywords

Summary



Keywords

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Predhodni postopek – Predmet

(člen 226 ES)

2. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Pravica do ukrepanja Komisije – Rok za izvršitev

(člen 226 ES)

3. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Dokaz o neizpolnitvi obveznosti – Dokazno breme, ki ga nosi Komisija

(člen 226 ES)

4. Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Napotitev delavcev

(člen 49 ES)

5. Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Napotitev delavcev

(člen 49 ES)

Summary

1. Namen predhodnega postopka, določenega v členu 226 ES, je zadevni državi članici omogočiti, da se uskladi z obveznostmi, ki izhajajo iz prava Skupnosti, ali da učinkovito uveljavlja svoja sredstva obrambe proti očitkom, ki jih navede Komisija.

(Glej točko 25.)

2. Določbe iz člena 226 ES je treba uporabiti, ne da bi bila Komisija dolžna spoštovati določeni rok, razen če lahko predolgo trajanje predhodnega postopka, določenega v tej določbi, zadevni državi članici oteži zavrnitev trditev Komisije in tako povzroči kršitev pravic obrambe. Zadevna država članica mora predložiti dokaz takega vpliva.

(Glej točko 26.)

3. V okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, začetega na podlagi člena 226 ES, mora namreč Komisija dokazati obstoj zatrjevane neizpolnitve obveznosti. Komisija mora Sodišču predložiti dokaze, ki so potrebni za to, da Sodišče preveri obstoj navedene neizpolnitve obveznosti, ne da bi se pri tem smelo opreti na kakršno koli domnevo.

Poleg tega je treba vsebino nacionalnih zakonov in drugih predpisov presojati ob upoštevanju razlage, ki jo v zvezi s tem podajo nacionalna sodišča.

(Glej točki 48 in 49.)

4. Obveznosti, naložene s členom 49 ES, izpolni država članica, ki tujim delodajalcem, ki zaposlujejo delavce na nacionalnem ozemlju, nalaga, da v jezik te države članice prevedejo določene dokumente, preden jih shranijo na kraju del med celotnim trajanjem dejanske zaposlitve napotenih delavcev.

Tako naložena obveznost brez dvoma povzroči omejitev svobode opravljanja storitev ter stroške ter dodatna upravna in finančna bremena podjetjem s sedežem v drugi državi članici, tako da ta z vidika konkurence niso več v enakopravnem položaju z delodajalci s sedežem v državi gostiteljici in bi jih to lahko odvrnilo od opravljanja storitev v tej državi članici.

Vendar pa se to obveznost lahko upraviči s ciljem v splošnem interesu, vezanim na socialno varstvo delavcev, zato ker ta pristojnim organom države gostiteljice na kraju del omogoči izvedbo nadzora, potrebnega za zagotovitev spoštovanja nacionalnih določb s tega področja. S tem da se prevod zahteva le za nekatere dokumente in ne povzroča velikega upravnega in finančnega bremena za delodajalca, ne presega tega, kar je potrebno za dosego želenega cilja socialnega varstva.

(Glej točke 66, od 68 do 72 in 76.)

5. Država članica, s tem ko tujim podjetjem za začasno zaposlovanje nalaga, da prijavijo ne zgolj posredovanje delavca v korist podjetja uporabnika v zadevni državi članici, temveč tudi kraj zaposlitve tega delavca in vse spremembe v zvezi s tem krajem, medtem ko za podobna podjetja s sedežem v tej državi članici ta dodatna zahteva ne velja, ne izpolni obveznosti iz člena 49 ES.

(Glej točki 85 in 89 in izrek.)