ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Ugotovi naj se, da Francoska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za pravilen prenos člena 6(2) in (3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (1), ni izpolnila obveznosti iz te direktive;
SL Uradni list Evropske unije C 183/12

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Belgija) 21. aprila 2008 – Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV in Healthcare International Limited proti Omnipol Ltd

(Zadeva C-167/08)

(2008/C 183/22)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation (Belgija)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik international, VO Sembodja BV in Healthcare International Limited

Tožena stranka: Omnipol Ltd

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je upnika, ki vloži tožbo v imenu in za račun svojega dolžnika, treba obravnavati kot stranko v smislu člena 43(1) Uredbe št. 44/2001 (1), torej stranko, ki lahko vloži pravno sredstvo zoper razglasitev izvršljivosti, čeprav formalno ni udeleženec postopka v sporu, v katerem je drug upnik tega dolžnika predlagal to razglasitev izvršljivosti?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1).
1)

Ali se uporabi člen 14(1) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (1), če je bila zaščitena označba veljavno registrirana v poenostavljenem postopku v skladu s členom 17 Uredbe Sveta (EGS) št. 2081/92 z dne 14. julija 1992 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)?
a)

Izraza „media gateway“ in „gateway“ imata zelo specifičen pomen na informacijskem trgu za posebne oblike naprav, ki spreminjajo ne format v drugega. Sodišče prve stopnje pa naj bi napačno menilo, da ko je bil pojem „gateway“ vstavljen kot element prijavljene znamke, je služil določitvi opisanih lastnosti vseh proizvodov in storitev, zajetih z izpodbijano specifikacijo, vendar pa noben od proizvodov ali storitev, zajetih z izpodbijano znamko, ni naveden kot „media gateways“ or „gateways“.
SL Uradni list Evropske unije C 183/13

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 14. januarja 2008 vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) – Zadeva s področja kmetijstva s strankami v postopku v glavni stvari: Hermann Fischer, Rolf Schlatter in Regierungspräsidium Freiburg

(Zadeva C-193/08)

(2008/C 183/26)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranke v postopku v glavni stvari

Hermann Fischer, Rolf Schlatter in Regierungspräsidium Freiburg

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 15(1) Priloge I k Sporazumu med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem gibanju oseb zahteva, da se samo samozaposlenim osebam v smislu člena 12(1) Priloge I k temu sporazumu v državi gostiteljici v zvezi z dostopom do opravljanja samostojne dejavnosti in njenega opravljanja zagotavlja obravnavanje, ki ni manj ugodno od obravnavanja, ki je zagotovljeno lastnim državljanom, ali to velja tudi za samozaposlene obmejne delavce v smislu člena 13(1) Priloge I k temu sporazumu (1)?

(1) UL 2002, L 114, str. 6.
SL Uradni list Evropske unije C 171/17

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 16. aprila 2008 – E. H. A. Passenheim-van Schoot proti Staatssecretaris van Financiën

(Zadeva C-157/08)

(2008/C 171/30)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: E. H. A. Passenheim-van Schoot

Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člena 49 ES in 56 ES razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica v primeru davčne utaje (dohodkov od) prihrankov v tujini v breme državne blagajne v tej državi uporabi pravni predpis, ki, da bi se nadomestilo neobstoj možnosti učinkovitega nadzora nad premoženjem v tujini, določa rok dvanajstih let za naknadne terjatve, medtem ko za dohodke od prihrankov na nacionalnem ozemlju, kjer obstajajo možnosti učinkovitega nadzora, velja rok petih let za naknadne terjatve?
1)

Ali je treba člena 49 in 56 ES razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica v primeru davčne utaje, ki bremeni državno blagajno v tej državi, nekaterih dohodkov, ki izvirajo premoženja v tujini, ki izhaja iz prihrankov [Or. 22], uporabi zakonsko ureditev, ki za to, da kompenzira neobstoj dejanskih možnosti nadzora nad tem premoženjem, določa rok za popravek dvanajst let, medtem ko so dohodki, ki izvirajo prihrankov, shranjenih na nacionalnem ozemlju, kjer obstajajo dejanske možnosti nadzora, podvrženi roku za popravek petih let?
SL Uradni list Evropske unije C 128/18

Tožba, vložena 11. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

(Zadeva C-47/08)

(2008/C 128/30)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J.-P. Keppenne in H. Støvlbæk, zastopnika)

Tožena stranka: Kraljevina Belgija

Predlogi tožeče stranke:

— ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da dostop do poklica notarja pogojuje z državljanstvom in da glede notariata ni prenesla Direktive 89/48 EGS (1), ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe ES, zlasti iz členov 43 ES in 45 ES, ter Direktive Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta;

— Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija s tožbo očita toženi stranki, da s tem, ko dostop do poklica notarja in njegovo opravljanje pogojuje z državljanstvom, nesorazmerno omejuje pravico do ustanavljanja, določeno v členu 43 ES. Res je, da člen 45 ES izključuje uporabo določb poglavja v zvezi s pravico do ustanavljanja za dejavnosti, ki so neposredno in posebej povezane z izvajanjem javne oblasti. Komisija meni, da so naloge, ki jih na podlagi belgijskega prava opravljajo notarji, le neznatno povezane s tem izvajanjem in da naj zato ne bi sodile na področje uporabe tega člena ter tako upravičile omejitev svobode ustanavljanja. V okviru teh nalog notarji namreč nimajo pravice uporabe prisilnih sredstev, tako da bi nacionalni zakonodajalec lahko sprejel ukrepe, ki so manj omejevalni kot pogoj državljanstva, kot na primer naložitev strogih pogojev za dostop do poklica, posebnih poklicnih obveznosti in/ali posebnega nadzora za zadevne subjekte.

Komisija toženi stranki poleg tega očita, da ni izpolnila obveznosti, ker ni prenesla Direktive 89/48/EGS kar zadeva poklic notarja. Ker gre za reguliran poklic, bi morala zanj v celoti veljati Direktiva, pri čemer bi bila lahko visoka stopnja strokovnosti, ki se zahteva od notarjev, brez težav zagotovljena s preizkusom usposobljenosti ali prilagoditvenim obdobjem.

(1) Direktiva Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL 1989, L 19, str. 16).
—

ugotovi naj se, da Republika Poljska, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive Komisije 2006/73/ES (1) z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta, in, v vsakem primeru, s tem da o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;
2)

Ali je treba člena 43 in 49 ES razlagati tako, da nasprotujeta državnemu monopolu na nekatere igre na srečo, na primer na igre na srečo, ki se prirejajo v igralnicah, če v zadevni državi članici ni koherentne in sistematične politike omejevanja iger na srečo, saj prireditelji, imetniki državne koncesije, spodbujajo k sodelovanju pri igrah na srečo – kot so športne stave in loterije – in jih oglašujejo (na televiziji, v časopisih in revijah) celo tako, da neposredno pred žrebanjem za srečko ponujajo izplačilo v gotovini („TOI TOI TOI – Glaub' ans Glück“)?
2)

Ali v primeru, da je odgovor na vprašanje 1 nikalen, člen 12 ES v povezavi s členom 39 ES nasprotuje nacionalni ureditvi, ki državljane Unije izključuje od prejemanja socialne pomoči, če je prekoračeno najdaljše dovoljeno trajanje prebivanja iz člena 6 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 in pravice do prebivanja ni niti na podlagi drugih predpisov?
—

ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2006/51/ES (1) z dne 6. junija 2006 o spremembi Priloge I k Direktivi 2005/55/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta ter Prilog IV in V k Direktivi 2005/78/ES (3) v zvezi z zahtevami za sistem spremljanja nadzora emisij za uporabo v vozilih in izjeme za plinske motorje zaradi prilagajanja tehničnemu napredku, oziroma, ker o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 te direktive;
a)

Ali člen 56 ES nasprotuje temu, da fizična oseba, ki je neomejeno davčno zavezana v Nemčiji, od osnove za izračun dohodnine v Nemčiji za leto, v katerem je prišlo do izgub, ne more odšteti izgub, nastalih pri oddajanju nepremičnine, ki je v drugi državi članici EU, v najem in zakup, kar pa bi lahko storila v primeru izgube, ki izhaja iz nepremičnine, ki je na nacionalnem ozemlju?
SL Uradni list Evropske unije C 64/29

Pritožba, ki jo je U.S. Steel Košice, s.r.o. vložilo 2. januarja 2008 zoper sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 1. oktobra 2007 v zadevi U.S. Steel Košice, s.r.o. proti Komisiji Evropskih skupnosti, T-27/07

(Zadeva C-6/08 P)

(2008/C 64/42)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: US Steel Košice, s.r.o. (zastopnika C. Thomas, Solicitor, in E. Vermulst, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi pritožnice:

Pritožnica Sodišču predlaga:

— Sklep Sodišča prve stopnje z dne 1. oktobra 2007 v zadevi U.S. Steel Košice, s.r.o. proti Komisiji, T-27/07, naj se razveljavi;

— zadevo naj se vrne Sodišču prve stopnje v ponovno odločanje;

— Komisija naj plača stroške pritožnice.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje zmotno uporabilo načela glede dopustnosti tožb in napačno razlagalo Direktivo 2003/87 (1), kot tudi, da je izkrivilo (popačilo) izpodbijano odločbo.

1. Sodišče prve stopnje napačno ni ugotovilo, da je bil z izpodbijano odločbo zavrnjen načrt slovaške vlade, da se pritožnici dodeli določeno količino pravic.

2. Sodišče prve stopnje napačno ni ugotovilo, da je izpodbijana odločba neizogibno vodila k zmanjšanju pravic pritožnice in je to celo izrecno zahtevala.

3. Sodišče prve stopnje napačno ni ugotovilo podobnosti med postopkom izpodbijane odločbe ter postopkom državne pomoči in kontrole združevanja; — temeljni vidiki postopka iz člena 9(3) Direktive 2003/87 so podobni postopkom državne pomoči in kontrole združevanja; — v izpodbijani odločbi se je pravice pritožnice dejansko presojalo kot državne pomoči.

4. Sodišče prve stopnje je napačno opredelilo „diskrecijsko pravico“ in „izvajanje“ izpodbijane odločbe.

Skratka pritožnica trdi, da jo izpodbijana odločba, s katero je bil pritožnici zavrnjen načrt razdelitve pravic do emisij, s katero so se nujno zmanjšale pravice, do katerih je bila pritožnica upravičena, in s katero se je celo izrecno zahtevalo zmanjšanje teh pravic, neposredno zadeva.

(1) Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (Besedilo velja za EGP) (UL L 275, str. 32).
V primeru, da se člen 6 Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti lahko razlaga tako, da državi članici dopušča sprejetje nacionalne določbe, kot je člen 67 zakona z dne 13. februarja 1998 o ukrepih v korist zaposlovanja, ki določa, da odpuščeni delavec ne more več izpodbijati zakonitosti postopka obveščanja in posvetovanja razen z utemeljitvijo, da delodajalec ni spoštoval pogojev iz člena 66(1), drugi pododstavek, istega zakona, in če so predstavniki zaposlenih v svetu delavcev, ali, če tega ni, predstavniki sindikata, ali, če teh ni, delavci, ki bi morali biti obveščeni in bi se moralo z njimi posvetovati, v roku tridesetih dni od dneva objave iz člena 66(2), drugi pododstavek, delodajalca obvestili o ugovorih glede spoštovanja enega ali več pogojev iz člena 66(1), drugi pododstavek, ter če je odpuščeni delavec delodajalca s priporočeno pisemsko pošiljko obvestil, da izpodbija zakonitost postopka obveščanja in posvetovanja, in da je zahteval vrnitev na delo, in to v tridesetdnevnem roku od dneva odpovedi njegovega delovnega razmerja ali od dneva, ko so odpovedi delovnih razmerij pridobile značilnosti kolektivnega odpusta,

ali je taka ureditev skladna s temeljnimi pravicami posameznikov, ki so sestavni del splošnih pravnih načel, katerih spoštovanje zagotavlja sodišče Skupnosti, in še posebej s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin?
iii.

pravo prve države članice na kratko določa, da: a. v primeru izdaje delnic v materializirani obliki (ali v nematerializirani obliki v sistemu poravnave nematerializiranih delnic prve države članice) dajatev ne bo zaračunana ob izdaji delnic ampak ob vsaki nadaljnji prodaji delnic, in sicer s stopnjo 0,5 % od plačila za prenos; ampak b. se za prenos ali izdajo nematerializiranih delnic preko klirinške družbe obračuna dajatev (če se delnice izda) s stopnjo 1,5 % od cene ob izdaji ali (če se delnice prenese za plačilo) s stopnjo 1,5 % od zneska ali vrednosti plačila ali (v vsakem drugem primeru) s stopnjo 1,5 % od vrednosti delnic in se nobena dajatev ne obračuna pri kasnejši prodaji delnic (ali pravic do delnic) znotraj klirinške družbe. c. lahko klirinška družba, ob odobritvi pristojnih davčnih organov izbere, da se dajatev za prenos ali izdajo delnic preko te klirinške družbe ne obračuna, ampak da se namesto tega dajatev obračuna za vsako prodajo delnic znotraj klirinške družbe s stopnjo 0,5 % od zneska plačila. Pristojni davčni organ lahko zahteva (in trenutno tako ravna) kot pogoj za svojo odobritev take izbire, da mora klirinška družba, ki želi opraviti tako izbiro, določiti in vzdrževati ureditev (kot se zdi primerna davčnemu organu) za pobiranje dajatve znotraj klirinške družbe in za spoštovanje ali zagotavljanje spoštovanja upoštevnih predpisov.
E.

Iz besedila klavzule o zamrznitvi iz Poglavja 2, točka 13, Priloge XII v skladu s členom 24 Akta o pristopu z dne 16. aprila 2003 izhaja, da je obveznost „zamrznitve“ absolutna in da je prepovedano vsakršno poslabšanje dostopa poljskih pogodbenih delavcev do nemškega trga dela v primerjavi s položajem na dan 16. aprila 2003. V skladu s t. i. klavzulo o zaščiti trga dela, ki se redno uporablja v upravni praksi nemške zvezne agencije za delo (Bundesagentur für Arbeit), naj načeloma ne bi bile dovoljene pogodbe o delu, če naj bi se izvajale v okrožju agencije, v katerem je bila povprečna stopnja brezposelnosti zadnjih 6 mesecev najmanj 30 % višja od stopnje brezposelnosti na zvezni ravni. Seznam okrožij agencije, ki jih ta ureditev zajema, se posodablja vsako četrtletje. Ker so bila v seznam zaprtih okrožij po 16. aprilu 2003 vključena nova okrožja, naj bi klavzula o zaščiti trga dela kršila klavzulo o zamrznitvi iz Akta o pristopu.
—

Ugotovi naj se, da Portugalska republika, s tem: a) da aglomeracij Angra do Heroísmo, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa do Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo – Cidade in Vila Real ni opremila s kanalizacijskimi sistemi v skladu s členom 3 Direktive Sveta 91/271/EGS (1) z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode, in b) da za komunalno odpadno vodo iz aglomeracij Alto Nabão, Alverca, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Carvoeiro, Costa da Caparica/Trafaria, Costa de Aveiro, Costa Oeste, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Fundão/Alcaria, Lisboa, Matosinhos, Milfontes, Moledo/Âncora/Afife, Nazaré/Famalicão, Pedrógão Grande, Ponta delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Nova de Gaia/Douro Nordeste, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo – Cidade, Vila Franca de Xira in Vila Real ni uporabila sekundarnega postopka čiščenja ali primerljivega postopka v skladu s členom 4 iste direktive, ni izpolnila obveznosti iz členov 3 in 4 te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 22/34

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 22. novembra 2007 – Afton Chemical Limited proti The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

(Zadeva C-517/07)

(2008/C 22/61)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice (Chancery Division)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Afton Chemical Limited

Tožena stranka: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

Vprašanja za predhodno odločanje

1) Ali se dodatki za gorivo, kot so ti v obravnavani zadevi, ki niso namenjeni uporabi, niso naprodaj ali se ne uporabljajo kot motorno gorivo, ampak se motornemu gorivu dodajajo za druge namene kot za pogon vozila, v katerem se uporablja gorivo, obdavčijo na podlagi člena 2(3) Direktive 92/81/ES?

2) Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali za take dodatke velja izjema iz člena 8(1) Direktive 92/81/ES (1)?

3) Ali se dodatki za gorivo, kot so ti v obravnavani zadevi, ki niso namenjeni uporabi, niso naprodaj ali se ne uporabljajo kot motorno gorivo, ampak se motornemu gorivu dodajajo za druge namene kot za pogon vozila, v katerem se uporablja gorivo, obdavčijo na podlagi drugega odstavka člena 2(3) Direktive 2003/96/ES (2)?

4) Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen, ali so taki dodatki izključeni iz področja Direktive 2003/96/ES zaradi prve alinee člena 4(b) te Direktive?

5) Ali pravo Skupnosti in zlasti člen 3 of Direktive 92/12/EGS (3) prepoveduje obveznost, ki jo v zvezi z zgoraj navedenimi dodatki za gorivo nalaga Združeno kraljestvo?

(1) UL L 316, str. 12.

(2) UL L 283, str. 51.

(3) UL L 76, str. 1.
SL Uradni list Evropske unije C 37/18

Pritožba, ki jo je 30. novembra 2007 vložila Imagination Technologies Ltd zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 20. septembra 2007 v zadevi Imagination Technologies Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), T-461/04

(Zadeva C-542/07 P)

(2008/C 37/25)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Imagination Technologies Ltd (zastopnik: M. edenborough, Barrister)

Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlogi pritožnice:

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Sodišča prve stopnje.

— izda sklep o stroških te pritožbe na Sodišče in pritožbe pritožnice na Sodišče prve stopnje.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica trdi, da je prijava znamke skupnosti št. 2396075 za besedno znamko PURE DIGITAL (v nadaljevanju: prijava) ne krši niti člena 7(1)(b) niti člena 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je pridobila razlikovalni učinek od vložitve prijave. Pritožnica trdi, da je Sodišče prve stopnje napačno presodilo veljavno pravo, predvsem ker ni odločilo, da je uporaba po datumu prijave pomembna pri presoji o pridobitvi razlikovalnega učinka.

V skladu s tem naj bi Sodišče prve stopnje napačno zavrnil pritožbo. Pritožnica zato zatrjuje, da bi moralo biti tej pritožbi na Sodišče prve stopnje ugodeno in da bi morali njegovo sodbo razveljaviti. Pritožnica prav tako zahteva stroške tega pritožbenega postopka in postopka pred Sodiščem prve stopnje.
SL Uradni list Evropske unije C 22/32

Tožba, vložena 21. novembra 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

(Zadeva C-510/07)

(2008/C 22/58)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Rozet in B. Schima, zastopnika)

Tožena stranka: Kraljevina Belgija

Predloga tožeče stranke

— Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni sprejela ustreznih zakonov ali drugih predpisov, potrebnih za stalno vzdrževanje zalog naftnih derivatov na ozemlju Skupnosti glede druge kategorije naftnih derivatov, naštetih v členu 2, ni izpolnila obveznosti iz člena 1(1) Direktive Sveta 68/414/EGS z dne 20. decembra 1968 o obveznosti držav članic EGS glede vzdrževanja minimalnih zalog surove nafte in/ali naftnih derivatov (1);

— Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija s tožbo očita toženi stranki, da ni redno spoštovala obveznosti vzdrževanja zalog naftnih derivatov, ki jo določa Direktiva 68/414/EGS, kot je bila spremenjena in nato kodificirana z Direktivo Sveta 2006/67/ES z dne 24. julija 2006 (2), v zvezi s proizvodi druge kategorije, določene s to direktivo, in sicer plinskim oljem, dizelskim gorivom, kerozinom in gorivom za reaktivne motorje na osnovi kerozina. Komisija v zvezi s tem poudarja zlasti, da obstaja pomembna razlika med številkami glede domače porabe zadevnih proizvodov, ki jih je predložila tožena stranka v okviru svojih mesečnih poročil, in podatki, s katerimi razpolaga Komisija prek Eurostata.

(1) UL L 308, str. 14.

(2) UL L 217, str. 8.
4.

V uvodnih izjavah 8, 9, 11 in 25 Direktive 2000/78 je navedeno: „(8) V smernicah o zaposlovanju za leto 2000, o katerih se je dogovoril Evropski svet v Helsinkih 10. in 11. decembra 1999, je poudarjena potreba po krepitvi socialnemu vključevanju naklonjenega trga delovne sile z oblikovanjem politik, ki imajo za cilj boj proti diskriminiranju skupin, kakršne so denimo hendikepirane osebe. Poudarjena je tudi potreba, da se nameni posebna pozornost pomoči za starejše delavce, da bi se podaljšala doba njihove udeležbe znotraj delovne sile. (9) Zaposlovanje in delo sta bistvena elementa za to, da se zajamči enake možnosti za vse, in veliko prispevata k polni udeleženosti državljanov v ekonomskem, kulturnem in socialnem življenju ter k uresničevanju njihovih osebnih zmogljivosti. […] (11) Diskriminiranje zaradi […] starosti […] lahko ogrozi uresničevanje ciljev iz Pogodbe o [ES], še zlasti cilje visoke ravni zaposlenosti in socialnega varstva, višanja življenjske ravni in kakovosti življenja, ekonomske in socialne kohezije in solidarnosti ter prostega gibanja oseb.“ […] (25) „Prepoved diskriminacije zaradi starosti je bistven del izpolnjevanja ciljev, opredeljenih v smernicah o zaposlovanju, in spodbujanja raznovrstnosti delovne sile. Vendar je v nekaterih okoliščinah različno obravnavanje v zvezi s starostjo lahko upravičeno in so s tem v zvezi potrebni posebni predpisi, ki so glede na položaj v državah članicah lahko med seboj različni. Bistveno je torej razlikovanje med upravičeno različnim obravnavanjem, zlasti tistim na podlagi legitimnih ciljev zaposlovalne politike, trga delovne sile in poklicnega usposabljanja, in diskriminacijo, ki mora biti prepovedana.“
Zadeva C-17/11 RX

Komisija proti Petrilli

„Preizkus“

Odločba Sodišča (posebni senat, določen v členu 123b Poslovnika) z dne 8. februarja 2011

Povzetek odločbe

Preizkus – Ugotovitev, da sta prizadeti enotnost in doslednost prava Unije – Merila za presojo

(Statut Sodišča, člen 62; Poslovnik Sodišča, člen 123b)

Ni naloga Sodišča, da v okviru postopka preizkusa odloča o utemeljenosti razvoja sodne prakse Splošnega sodišča, ki je posledica njegovega odločanja kot pritožbeno sodišče.

Sama okoliščina, da Sodišče še ni odločilo o pravnem vprašanju, ne more upravičiti preizkusa na podlagi člena 62 Statuta Sodišča, saj sta za razvoj sodne prakse na področju javnih uslužbencev pristojni le Sodišče za uslužbence in Splošno sodišče, Sodišče pa je pristojno le za to, da preprečuje, da bi odločbe Splošnega sodišča prizadele enotnost in doslednost prava Unije.

(Glej točko 4.)