*
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
*
ECLI:EU:C:2013 :740 1SODBA SODIŠČA (veliki senat)
z dne 14. novembra 2013  
Jezik postopka: nemščina.„Azil — Listina Evropske u nije o temeljnih pravicah — Člen 4 — Uredba (ES) št. 343/2003 — 
Člen 3(1) in (2) — Določitev dr žave članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki j o v eni od 
držav članic vloži državljan tretje države — Členi od 6 do 12 — Merila za določitev odgovorne države 
članice — Člen 13 — Pomožno p ravilo“
V zadevi C-4/11,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PD EU, ki g a je vložilo 
Hessischer Ve rwaltungsgerichtshof (Nemčija) z odločbo z dne 22. decembra 2010 , ki j e prispela na 
Sodišče 5. januarja 2011 , v postopku
Bundesrepublik De utsc hland
proti
Kaveh Puid,
SODIŠČE (veliki senat),
v sestavi V. Skouris, predsednik, K. Lenaerts, podpredsednik, R . Silva de Lapuerta, M. Ilešič, L. Bay 
Larsen (poročevalec) in M . Safjan, predsedniki senatov, J. Malenovský, E. Levits, A. Ó Caoimh, 
J.-C. Bonichot, D. Šváby, sodniki, ter M. Berger in A. Prechal, sodnici,
generalni pravobranilec: N. Jääskinen,
sodni tajnik: K. Malacek, ad ministrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 22. januarja 2013 ,
ob upoštevanju stališč, ki s o jih predložili:
— za nemško v lado N. Graf Vitzthum, agent,
— za K. Puida U . Schlung-Muntau, odvetnica,
— za belgijsko v lado T. Materne, agent,
— za Irsko D . O’Hagan, agent, skupaj z D. Conlanom Smythom, barrister,
— za grško v lado A . Samoni-Rantou, M . Michelogiannaki, T. Papadopoulou, F. Dedousi in 
G. Papagianni, agentke,
2 ECLI:EU:C:2013 :740SODBAZDNE14.11.2013 –ZADEVAC-4/11
PUID
— za francosko v lado G. de Bergues in B. Beaupère-Manokha, agenta,
— za italijansko v lado G. Palmieri, agentka, skupaj z L. D’Ascio, avvocato dello Stato,
— za poljsko v lado M . Szpunar, agent,
— za vlado Združenega kra ljestva C. Murrell, agentka,
— za švicarsko v lado O. Kjelsen, agent,
— za Evropsko ko misijo M . Condou-Durande in W. Bogensberger, agenta,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 18. aprila 2013
izreka n aslednjo
Sodbo
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 3(2) Uredbe Sveta (ES) št. 343/2003 
z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi me ril in me hanizmov za določitev dr žave članice, odgovorne za 
obravnavanje prošnje za azil, ki j o v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL, posebna izdaja 
v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 109, v nadaljevanju: Uredba).
2 Predlog je bil vložen v okviru spora me d Bundesrepublik Deutschland, ki j o zastopa Bundesamt für 
Migration u nd Flüchtlinge (zvezni urad z a m igracije in begunce, v nadaljevanju: Bundesamt), in 
K. Puidom, ira nskim dr žavljanom, glede odločbe, s katero je Bundesamt ugotovil, da j e njegova 
prošnja za azil nedopustna, in odredil, naj se ga preda G rčiji.
Pravni okvir
3 Člen 13(1) in (2) Uredbe določa:
„1.Države č lanice obravnavajo prošnjo ka terega ko li državljana tretje dr žave, ki n a me ji ali ozemlju 
katere ko li od članic zaprosi za azil. Prošnjo obravnava ena sama država članica, in sicer tista, ki j e za 
to odgovorna glede na me rila iz poglavja III.
2. Z odstopanjem o d odstavka 1 lahko v saka dr žava članica obravnava prošnjo za azil, ki j i jo predloži 
državljan tretje dr žave, tudi če to obravnavanje ni njena odgovornost glede na me rila iz te uredbe. 
V takem p rimeru navedena dr žava članica postane odgovorna v smislu te uredbe in prevzame 
obveznosti v zvezi s to odgovornostjo. […]“
4 Člen 5(1) Uredbe določa:
„Merila za določanje odgovorne države članice se uporabljajo po vrstnem r edu, v katerem s o navedena 
v [poglavju III].“
5 Država članica, ki j e odgovorna v smislu člena 3(1) Uredbe, se določi na podlagi objektivnih me ril, ki s o 
po hierarhičnem v rtnem r edu navedena v poglavju III te uredbe.
6 Člen 6 Uredbe določa državo, ki j e odgovorna za obravnavanje prošnje za azil, ki j o vloži mladoletnik 
brez spremstva.
ECLI:EU:C:2013 :740 3SODBAZDNE14.11.2013 –ZADEVAC-4/11
PUID
7 Člena 7 in 8 Uredbe se uporabljata za prosilca za azil, ki i ma dr užinskega člana, ki m u je bilo ko t 
beguncu dovoljeno p rebivanje v državi članici, oziroma za prosilca, ki j e vložil prošnjo za azil, glede 
katere v državi članici še ni bila sprejeta prva vsebinska o dločitev.
8 Člen 9 se nanaša na prosilce za azil, ki i majo veljavne ali potekle dokumente za prebivanje ali vizum.
9 Člen 10(1) Uredbe določa to me rilo:
„Če se […] ugotovi, da j e prosilec za azil ob prihodu iz tretje države n ezakonito prečkal me jo dr žave 
članice po ko pnem, morju ali zraku, je za obravnavanje prošnje za azil odgovorna dr žava članica, 
v katero je vstopil na ta način. […]“
10 Merilo iz člena 11 U redbe se lahko, pod nekaterimi pogoji, uporabi, če je prosilec za azil vstopil na 
ozemlje države članice, za katero ne potrebuje vizuma.
11 Člen 12 U redbe se nanaša na prošnje za azil, ki s o bile predložene na me dnarodnem t ranzitnem 
območju letališča države članice.
12 Člen 13 U redbe za primer, da n a podlagi hierarhično n avedenih me ril ni mogoče določiti no bene 
države članice, določa pomožno p ravilo, v skladu s katerim je za obravnavo prošnje za azil odgovorna 
prva država članica, v kateri je bila ta prošnja vložena.
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
13 K. Puid, rojen leta 1979 , je 20. oktobra 2007 z letom, ki p ovezuje Teheran (Iran) in Atene (G rčija), 
s ponarejenimi osebnimi dokumenti pripotoval v Grčijo. Štiri d ni se je zadrževal v Grčiji, nato pa je 
pot nadaljeval v Frankfurt na Majni (Nemčija), kjer je vložil prošnjo za azil.
14 Zoper K. Puida j e bilo odrejeno p ridržanje do 25. januarja 2008 z aradi n jegove vrnitve. K. Puid je nato 
je pri Ve rwaltungsgericht Frankfurt am M ain vložil prošnjo za izdajo začasne odredbe, v kateri je me d 
drugim p redlagal, naj se ugotovi, da j e Bundesrepublik Deutschland na podlagi člena 3(2) Uredbe 
odgovorna za obravnavo njegove p rošnje za azil. To sodišče je odredilo, da s e ga do 16. januarja 2008 
ne sme p redati Grčiji.
15 Bundesamt je 14. decembra 2007 u gotovil, da j e prošnja K. Puida z a azil nedopustna in odredil, naj se 
ga preda G rčiji. Bundesamt je namreč me nil, da j e Helenska r epublika t ista dr žava članica, ki j e 
odgovorna za obravnavanje te prošnje, pri čemer ni našel no benih ra zlogov, zaradi ka terih bi želela 
Bundesrepublik Deutschland uporabiti člen 3(2) Uredbe. K. Puid je bil 23. januarja 2008 p redan Grčiji.
16 Vendar p a je K. Puid v vmesnem č asu, 25. decembra 2007 , pri Ve rwaltungsgericht Frankfurt am M ain 
vložil tožbo, v kateri je predlagal, naj se ta odločba Bundesamt razveljavi in naj se Bundesrepublik 
Deutschland naloži, da s e razglasi za odgovorno z a obravnavo njegove p rošnje za azil.
17 Verwaltungsgericht Frankfurt am M ain je s sodbo za dne 8. julija 2009 o dločbo Bundesamt razveljavilo 
in ugotovilo, da j e bila izvršitev o dredbe o vrnitvi nezakonita. Ta sodba temelji na ugotovitvi, da m ora 
Bundesrepublik D eutschland uporabiti možnost prevzema odgovornosti iz člena 3(2), zlasti zaradi 
pogojev sprejema prosilcev za azil in načina obravnavanja prošenj za azil v Grčiji.
18 Bundesrepublik Deutschland, ki j o zastopa Bundesamt, je pri Hessischer Ve rwaltungsgerichtshof zoper 
to sodbo vložila pritožbo.
4 ECLI:EU:C:2013 :740SODBAZDNE14.11.2013 –ZADEVAC-4/11
PUID
19 V teh okoliščinah je Hessischer Ve rwaltungsgerichtshof z odločbo z dne 5. januarja 2011 o dločilo, da 
bo ustavilo postopek in da b o Sodišču postavilo štiri vp rašanja za predhodno o dločanje, s katerimi se 
želi določiti obseg uporabe člena 3(2) Uredbe v primerih, ko s o zaradi p oložaja v državi članici, ki j e 
v skladu z merili iz poglavja III U redbe odgovorna za obravnavo prošnje za azil, ogrožene temeljne 
pravice prosilca za azil.
20 Bundesamt se je 20. januarja 2011 o dločil, da b o na podlagi člena 3(2) Uredbe obravnaval prošnjo 
K. Puida z a azil. Nato mu je z odločbo z dne 18. maja 2011 p riznal status begunca.
21 Hessischer Ve rwaltungsgerichtshof kljub temu me ni, da vp rašanje za predhodno o dločanje ni postalo 
brezpredmetno, ker ima K. Puid interes za ugotovitev n ezakonitosti odločbe z dne 14. decembra 2007 , 
saj lahko v tem p rimeru zaradi p ridržanja vloži odškodninski zahtevek.
22 Sodno tajništvo Sodišča je z dopisom z dne 21. decembra 2011 p redložitvenemu sodišču poslalo sodbo 
z dne 21. decembra 2011 v združenih zadevah N . S. in dr ugi (C-411/10 in C -493/10, ZOdl., 
str. I-13905 ) in ga pozvalo, naj sporoči, ali glede na navedeno s odbo vztraja pri svojem p redlogu za 
sprejetje predhodne odločbe.
23 Hessischer Ve rwaltungsgerichtshof je z odločbo z dne 1. junija 2012 , ki j e na Sodišče prispela 8. junija 
2012 , umaknilo prva tri vp rašanja, ker je me nilo, da j e bilo nanje zadostno o dgovorjeno ž e v zgoraj 
navedeni sodbi N. S. in dr ugi. Ve ndar p a predložitveno s odišče me ni, da j e treba zato, da s e 
podrobneje pojasni vsebina omenjene sodbe v zvezi z možnostjo prosilca, da s e na sodišču sklicuje na 
obveznost države članice, v kateri je, da o bravnava njegovo prošnjo, ohraniti to vp rašanje:
„Ali subjektivni zahtevek prosilca za azil za uresničitev p revzema odgovornosti, ki g a lahko u veljavlja 
nasproti državi članici, izhaja iz obveznosti države članice, da i zvaja pravico v skladu s členom 3(2), prvi 
stavek, [Uredbe]?“
Vprašanje za predhodno odločanje
24 Predložitveno s odišče v bistvu sprašuje, ali se lahko p rosilec za azil pred nacionalnim sodiščem s klicuje 
na to, da i ma država članica, v kateri je vložil prošnjo za azil, dolžnost, da n a podlagi člena 3(2) Uredbe 
obravnava to prošnjo, če so zaradi p oložaja v državi članici, ki j e v skladu z merili iz poglavja III U redbe 
odgovorna za obravnavo te prošnje, ogrožene njegove temeljne pravice.
25 Najprej je treba ugotoviti, da i z odločb predložitvenega sodišča z dne 22. decembra 2010 i n z dne 
1. junija 2012 i zhaja, da t o vp rašanje temelji na domnevi, da n aj bi imela v položaju, kakršen je 
v postopku v glavni stvari, država članica, v kateri je prosilec za azil vložil prošnjo, dolžnost, da 
uporabi svojo pravico do prevzema odgovornosti iz člena 3(2) Uredbe.
26 Vendar p a to iz te določbe ne izhaja.
27 V zvezi s tem j e treba spomniti, da v skladu s členom 3(1) Uredbe prošnjo obravnava ena sama država 
članica, in sicer tista, ki j e za to odgovorna glede na me rila iz poglavja III.
28 Po dr ugi strani člen 3(2) Uredbe določa, da l ahko, z odstopanjem o d člena (3)1 Uredbe, vsaka dr žava 
članica obravnava prošnjo za azil, ki j o predloži državljan tretje dr žave, tudi če to obravnavanje ni 
njena odgovornost glede na me rila iz Uredbe.
29 Čeprav je Sodišče v točki 107 zgoraj navedene sodbe N. S. in dr ugi navedlo, da i ma v okoliščinah, 
kakršne so bile v tej sodbi, država članica, ki i zvede postopek določitve o dgovorne dr žave č lanice, 
možnost iz člena 3(2) Uredbe, da s ama obravnava prošnjo, pa ni ugotovilo, da j e to dolžna storiti.
ECLI:EU:C:2013 :740 5SODBAZDNE14.11.2013 –ZADEVAC-4/11
PUID
30 Nasprotno, treba je poudariti, da j e Sodišče presodilo, da s o države članice zavezane, da p rosilca za azil 
ne predajo dr žavi članici, ki j e na podlagi me ril iz poglavja III o dgovorna, če ni mogoče, da n e bi 
vedele, da s istemske p omanjkljivosti azilnega postopka in pogoji za sprejem p rosilcev z a azil v tej 
državi članici pomenijo utemeljene ra zloge za prepričanje, da b i bil prosilec izpostavljen resnični 
nevarnosti, da s e bo z njim n ečloveško a li ponižujoče ravnalo v smislu člena 4 Listine Evropske u nije 
o temeljnih pravicah (glej v tem s mislu zgoraj navedeno s odbo N. S. in dr ugi, točki 94 in 106).
31 Naloga predložitvenega sodišča je, da p resodi, ali so ob izvršitvi odločbe o predaji K. Puida G rčiji take 
sistemske p omanjkljivosti obstajale.
32 Glede vp rašanja, ali mora dr žava članica, ki n e more predati prosilca za azil državi članici, za katero je 
bilo na podlagi Uredbe ugotovljeno, da j e prva odgovorna, sama obravnavati prošnjo, je treba spomniti, 
da je v poglavju III te uredbe navedeno ve č me ril in da s e ta me rila v skladu s členom 5(1) te uredbe 
uporabljajo v vrstnem r edu, kot so navedena v tem p oglavju (zgoraj navedena sodba N. S. in dr ugi, 
točka 95).
33 Kot je Sodišče že presodilo, zato – razen v primeru, da dr žava uporabi možnost iz člena 3(2) Uredbe in 
sama obravnava prošnjo – nemožnost predaje prosilca dr žavi članici, ki j e bila na podlagi me ril iz 
poglavja III d oločena ko t prva odgovorna, pomeni, da m ora dr žava članica, ki b i morala opraviti to 
predajo, uporabiti preostala me rila iz navedenega poglavja, da b i preverila, ali eno o d teh me ril 
omogoča ugotovitev, da j e za obravnavanje prošnje za azil odgovorna ka ka dr uga dr žava članica 
(zgoraj navedena sodba N. S. in dr ugi, točki 96 in 107).
34 Če to ni tako, je za obravnavo prošnje na podlagi člena 13 U redbe odgovorna prva država, v kateri je 
bila prošnja vložena (glej v tem s mislu zgoraj navedeno s odbo N. S. in dr ugi, točka 97).
35 Pomem bno p a je, da dr žava članica, v kateri je prosilec za azil, pazi, da p oložaja, v katerem s e kršijo 
temeljne pravice tega prosilca, ne podaljša z nerazumno d olgim postopkom določitve odgovorne države 
članice. Po potrebi mora p rošnjo sama obravnavati v skladu s pravili iz člena 3(2) Uredbe (zgoraj 
navedena sodba N. S. in dr ugi, točki 98 in 108).
36 Glede na navedeno je treba na postavljeno vp rašanje odgovoriti, da č e ni mogoče, da dr žava članica ne 
bi vedela, da s istemske p omanjkljivosti azilnega postopka in pogoji za sprejem p rosilcev za azil v državi, 
ki je bila na podlagi me ril iz poglavja III U redbe določena za prvo odgovorno, pomenijo utemeljene 
razloge za prepričanje, da b i bil prosilec izpostavljen resnični nevarnosti, da s e bo z njim n ečloveško 
ali ponižujoče ravnalo v smislu člena 4 Listine Evropske u nije o temeljnih pravicah, kar m ora preveriti 
predložitveno s odišče, država članica, ki i zvede postopek določitve o dgovorne države članice, prosilca 
za azil ne sme p redati državi članici, ki j e bila določena ko t prva odgovorna, in mora, razen v primeru, 
da sama obravnava prošnjo, uporabiti preostala me rila iz tega poglavja, da b i ugotovila, ali je mogoče 
na podlagi katerega od teh me ril kot odgovorno d oločiti kako dr ugo dr žavo članico, ali, če to ni tako, 
člen 13 te uredbe.
37 Po dr ugi strani pa v takem p oložaju samo to, da p redaja prosilca državi članici, ki j e bila določena ko t 
prva odgovorna, ni mogoča, še ne pomeni, da m ora dr žava, ki i zvede postopek določitve o dgovorne 
države članice, na podlagi člena 3(2) Uredbe sama obravnavati prošnjo za azil.
Stroški
38 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari e na od stopenj v postopku p red predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. S troški, priglašeni za predložitev s tališč Sodišču, ki n iso stroški 
omenjenih strank, se ne povrnejo.
6 ECLI:EU:C:2013 :740SODBAZDNE14.11.2013 –ZADEVAC-4/11
PUID
Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo:
Če ni mogoče, da država članica ne bi vedela, da sistemske p omanjkljivosti azilnega p ostopka in 
pogoji za sprejem p rosilcev za azil v državi, ki je bila na podlagi m eril iz poglavja III Ur edbe 
Sveta (ES) št. 3 4 3 / 2 0 0 3 z dne 1 8. februarja 2 0 0 3 o v zpostavitvi meril in m ehanizmov za določitev 
države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži 
državljan t retje d ržave, d oločena z a p r vo o dgovorno, pomenijo u temeljene r azloge z a 
prepričanje, da bi bil prosilec izpostavljen resnični nevarnosti, da se bo z njim n ečloveško ali 
ponižujoče ravnalo v smislu člena 4 Listine E v r opske u nije o temeljnih p ravicah, kar m ora 
preveriti predložitveno sodišče, država članica, ki iz vede p ostopek d oločitve odgovorne države 
članice, prosilca za azil ne sme predati državi članici, ki je bila določena kot pr va odgovorna, in 
mora, razen v primeru, da sama obravnava prošnjo, uporabiti preostala m erila iz tega p oglavja, 
da bi ugotovila, ali je m ogoče na podlagi k aterega o d te h m eril kot odgovorno določiti kako 
drugo državo članico, ali, če to ni tako, člen 1 3 te u redbe.
Po d rugi s trani pa v takem p oložaju samo to, da predaja prosilca državi članici, ki je bila 
določena kot pr va odgovorna, ni mogoča, še ne pomeni, da m ora država, ki iz vede p ostopek 
določitve odgovorne države članice, na podlagi č lena 3(2) Ur edbe št. 3 4 3 / 2 0 0 3 s ama obravnavati 
prošnjo za azil.
Podpisi