ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Ali se – neodvisno od odgovora na drugo vprašanje, če gre pri tam navedeni „prvi državi članici“ za državo članico, katere azilni sistem izkazuje ugotovljene sistemske pomanjkljivosti, ki so enake opisanim v sodbi Evropskega sodišča za človekove pravice z dne 21. januarja 2011 v zadevi M.S.S., 30.696/09 – priporoča drugačna presoja primarno odgovorne države članice v smislu Uredbe št. 343/2003, in sicer ne glede na sodbo Sodišča Evropske unije z dne 21. decembra 2011 v združenih zadevah C-411/10 in C-493/10?
SL Uradni list Evropske unije C 319/3

Tožba, vložena 6. avgusta 2012 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

(Zadeva C-377/12)

2012/C 319/04

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Valero Jordana, S. Bartelt, F. Erlbacher, zastopniki)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi tožeče stranke

— Sklep Sveta z dne 14. maja 2012 o podpisu v imenu Unije Okvirnega sporazuma o partnerstvu in sodelovanju med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Filipini na drugi strani (2012/272/EU) (1) naj se v delu, v katerem je Svet dodal pravno podlago glede prevoza (člena 91 in 100 PDEU), ponovnega sprejema (člen 79(3) PDEU in okolja (člen 191(4) PDEU), razglasi za ničnega;

— učinki izpodbijanega sklepa naj se zadržijo;

— Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlog in bistvene trditve

Komisija s to tožbo zahteva razglasitev ničnosti Sklepa Sveta o podpisu v imenu Unije Okvirnega sporazuma o partnerstvu in sodelovanju med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Filipini na drugi strani z dne 14. maja 2012 (2012/272/EU) (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) v delu, v katerem je Svet dodal pravno podlago glede prevoza (člena 91 in 100 PDEU), ponovnega sprejema (člen 79(3) PDEU) in okolja (člen 191(4) PDEU).

Ta zahtevek temelji na enem samem tožbenem razlogu in sicer, da je Svet kršil pravila pogodb in sodne prakse Sodišča glede izbire pravne podlage za sprejetje ukrepa Unije, vključno z odločitvijo glede podpisa mednarodnega sporazuma.

Komisija ocenjuje, da je bil dodatek zgoraj navedene pravne podlage nepotreben in nezakonit. Določbe sporazuma o partnerstvu in sodelovanju, ki so sprožile dodatek te pravne podlage s strani Sveta, se nanašajo na sodelovanje na posebnih področjih, ki so sestavni del politike razvojnega sodelovanja EU, in ne nalagajo obsežnih obveznosti, ki so različne od tistih, ki izhajajo iz sodelovanja pri razvoju. Zato so vse te določbe sporazuma o partnerstvu in sodelovanju zajete v členu 209 PDEU.

(1) UL L 134, str. 3.
SL Uradni list Evropske unije C 303/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. julija 2012 vložilo Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgija) – Euronics Belgium CVBA proti Kamera Express BV in Kamera Express Belgium BVB

(Zadeva C-343/12)

2012/C 303/28

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Rechtbank van Koophandel te Gent

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Euronics Belgium CVBA

Toženi stranki: Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je člen 101 zakona o tržnih praksah in varstvu potrošnikov, katerega namen je med drugim varstvo potrošnikov in ki določa: „1. Podjetjem je prepovedano ponujanje blaga za nakup ali njegova prodaja z izgubo.

Za prodajo z izgubo se šteje vsaka prodaja po ceni, ki ni vsaj enaka ceni, po kateri je podjetje kupilo blago ali ki bi jo podjetje moralo plačati za ponovno nabavo, po odbitku morebitnih popustov, ki so odobreni in so bili dejansko prejeti. Pri določitvi, ali gre za prodajo z izgubo, se ne upoštevajo popusti, ki so bili odobreni – izključno ali neizključno – za druge obveznosti, kot je nakup blaga s strani podjetja“, v nasprotju z Direktivo 2005/29/ES (1), ker prepoveduje prodajo z izgubo, medtem ko s to direktivo taka prodajna praksa očitno ni prepovedana in je belgijski zakon morebiti strožji od tega, kar je določeno z Direktivo 2005/29/ES, in tega, kar je prepovedano v skladu z njenim členom 4?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22).
SL Uradni list Evropske unije C 9/25

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 27. julija 2012 – Wolfgang Glatzel proti Freistaat Bayern

(Zadeva C-356/12)

2013/C 9/41

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Wolfgang Glatzel

Tožena stranka: Freistaat Bayern

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je točka 6.4 Priloge III k Direktivi 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (1) (UL L 403, 30.12.2006, str. 18), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2009/113/ES z dne 25. avgusta 2009 (2) (UL L 223, 26.8.2009, str. 31), skladna s členi 20, 21(1) in 26 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v delu, v katerem se z navedeno določbo – ne da bi bila predvidena možnost izjeme – od kandidatov za vozniško dovoljenje kategorij C1 in C1E zahteva ostrina vida, ki je vsaj 0,1 na slabšem očesu, tudi tedaj, ko imajo te osebe binokularno ostrino vida in je vidno polje obeh očes normalno?

(1) UL L 403, str. 18.

(2) UL L 223, str. 31.
—

ugotovi, da je Republika Poljska ni izpolnila obveznosti iz člena 5 Direktive 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o spremembi direktiv 2002/21/ES o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, 2002/19/ES o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju in 2002/20/ES o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (1) s tem, da ni sprejela zakonov ali drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s to direktivo, oziroma jih v vsakem primeru ni sporočila Komisiji;
SL Uradni list Evropske unije C 295/20

Pritožba, ki so jo Pi-Design AG, Bodum France in Bodum Logistics A/S vložile 16. julija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. maja 2012 v zadevi Yoshida Metal Industry Co. Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), T-416/10

(Zadeva C-339/12 P)

2012/C 295/35

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnice: Pi-Design AG, Bodum France in Bodum Logistics A/S, (zastopnik: H. Pernez, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Yoshida Metal Industry Co. Ltd

Predlogi

Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

— sodbo Splošnega sodišča razveljavi;

— znamko Skupnosti 1 372 580 razglasi za nično;

podredno,

— zadevo vrne Splošnemu sodišču z zahtevo, naj zadevo vrne odboru za pritožbe v primeru razveljavitve njegove odločbe;

— družbi YOSHIDA METAL INDUSTRY CO. LTD naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnice trdijo, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti, ker je Splošno sodišče kršilo člen 7(1)(e)(ii) Uredbe o znamki Skupnosti, s tem da je uporabilo napačna merila za določitev bistvenih značilnosti spornega znaka in izkrivilo dokaze, ki so mu bili predloženi.
—

naj se ugotovi, da Republika Bolgarija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov za uskladitev nacionalnega prava z direktivo oziroma da, v vsakem primeru, teh ni sporočila Komisiji ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 40 Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (1);
1.

Ali je treba Direktivo 92/12 (1) in Uredbo št. 3649/92 (2) razlagati tako, da mora gospodarski subjekt iz ene države članice, ki v okoliščinah, kakršne so tiste iz postopka v glavni stvari, prodaja blago, za katero je treba plačati trošarino, ki je bilo sproščeno za porabo v tej državi članici in ki je na sedežu dejavnosti prodajalca dobavljeno kupcu, ki prebiva v drugi državi članici, ne da bi prodajalec sodeloval pri zagotavljanju ali urejanju prevoza, opraviti (i) kontrolo, da ugotovi, ali je nakup blaga, za katero je treba plačati trošarino, opravljen zaradi uvoza v to drugo državo članico, in (ii) kontrolo, da ugotovi, ali se bo blago uvozilo za lastno ali komercialno uporabo?
SL Uradni list Evropske unije C 235/11

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 7. junija 2012 – Aboubacar Diakite proti Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Zadeva C-285/12)

2012/C 235/21

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Aboubacar Diakite

Tožena stranka: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Vprašanji za predhodno odločanje

Ali je treba člen 15(c) direktive Sveta Evropske unije 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (1) razlagati tako, da ta določba daje zaščito samo v primeru „notranjega oboroženega spopada“, kakor izhaja iz mednarodnega humanitarnega prava, zlasti iz člena 3 štirih ženevskih konvencij z dne 12. avgusta 1949 (ki se nanašajo na izboljšanje usode ranjenih in bolnih pripadnikov oboroženih sil na bojišču, izboljšanje usode ranjenih in bolnih pripadnikov oboroženih sil, ravnanje z vojnimi ujetniki in zaščito civilnih oseb med vojno), ki je tem skupen?

Če je treba pojem „notranji oboroženi spopad“ iz člena 15(c) zgoraj navedene direktive razlagati neodvisno od člena 3 štirih ženevskih konvencij z dne 12. avgusta 1949, ki je tem skupen, na podlagi katerih meril je v takem primeru mogoče presoditi obstoj takega „notranjega oboroženega spopada“?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96.
SL Uradni list Evropske unije C 273/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Gelsenkirchen (Nemčija) 12. junija 2012 – Michael Schwarz proti Stadt Bochum

(Zadeva C-291/12)

2012/C 273/06

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht Gelsenkirchen

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Michael Schwarz

Tožena stranka: Stadt Bochum

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je člen 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2252/2004 (1) z dne 13. decembra 2004 v različici, kot izhaja iz Uredbe (ES) št. 444/2009 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2009 veljaven?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 2252/2004 z dne 13. decembra 2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (UL L 385, str. 1).

(2) Uredba (ES) št. 444/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2009 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 2252/2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (UL L 142, str. 1; popravek: UL L 188, str. 127).
2.

Ali skupni sistem davka na dodano vrednost ter načela nevtralnosti, učinkovitosti in enakega obravnavanja nasprotujejo temu, da organ, pristojen za prihodke – na podlagi nacionalne določbe o prenosu člena 203 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) – davčnemu zavezancu zavrne povračilo davka na dodano vrednost, ki ga je ta izkazal v izstavljenem računu, če tega davka – ker gre za oproščeno transakcijo – ni treba plačati, vendar je bil na računu napačno zaračunan, obračunan in plačan, če je bila pridobitelju ali prejemniku storitev z dokončno odločbo, izdano na podlagi davčnega pregleda, zavrnjena pravica do odbitka v zvezi z isto transakcijo z utemeljitvijo, da je dobavitelj ali izvajalec storitev nezakonito obračunal davek?
1.

Ali Direktiva 85/384/EGS (1) v delu, v katerem prehodno dopušča (člena 10 in 11), da dejavnost na arhitekturnem področju opravljajo migranti, ki imajo posebej navedena dokazila o formalnih kvalifikacijah, nasprotuje zakonitosti upravne prakse v Italiji, ki temelji na členu 52(2), prvi del, kraljeve uredbe št. 2537 iz leta 1925 in ki izvajanje nekaterih posegov na objektih umetniškega pomena dovoljuje izključno kandidatom z nazivom „arhitekt“ oziroma kandidatom, ki dokažejo, da izpolnjujejo določene zahteve glede formalne izobrazbe, ki so povezane s posebnostmi področja kulturnih dobrin in ki so dodatne glede na zahteve, katerih izpolnjevanje na splošno zadošča za dostop do opravljanja dejavnosti na arhitekturnem področju v smislu navedene direktive?
SL Uradni list Evropske unije C 227/13

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 16. maja 2012 – Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd proti Asda Stores Ltd

(Zadeva C-252/12)

2012/C 227/18

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd

Tožena stranka: Asda Stores Ltd

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Če je gospodarski subjekt kot znamki Skupnosti ločeno registriral (i) figurativno znamko in (ii) besedno znamko in ju uporablja skupaj, ali bi taka uporaba lahko pomenila uporabo figurativne znamke v smislu členov 15 in 51 Uredbe 207/2009? (1) Če je odgovor pritrdilen, kako naj se presoja vprašanje uporabe figurativne znamke?

2. Ali je odgovor drugačen, če: (i) je besedna znamka postavljena čez figurativni znak? (ii) ima gospodarski subjekt kot znamko Skupnosti registrirano tudi združeno znamko, ki jo sestavljata figurativni znak in besedna znamka?

3. Ali je odgovor na vprašanji A in B odvisen od tega, ali povprečen potrošnik figurativni znak in besede dojema, kot (i) da sta ločena znaka ali kot (ii) da ima vsak neodvisno razlikovalno vlogo? Če je odgovor pritrdilen, kako?

4. Če znamka Skupnosti ni registrirana v barvi, vendar jo je imetnik pretežno uporabljal v določeni barvi ali kombinaciji barv, tako da jo bistveni del javnosti (v delu Skupnosti in ne v celotni Skupnosti) povezuje s to barvo ali kombinacijo barv, ali se barva oziroma barve, ki jih tožena stranka uporablja za znak, ki je predmet spora, upoštevajo pri celoviti presoji (i) verjetnosti zmede na podlagi člena 9(1)(b) ali (ii) neupravičenega izkoriščanja na podlagi člena 9(l)(c) Uredbe št. 207/2009? Če je odgovor pritrdilen, kako?

5. Če je odgovor pritrdilen, ali se v okviru celovite presoje upošteva, da bistveni del javnosti samo toženo stranko povezuje z barvo ali določeno kombinacijo barv, ki jih ta uporablja za znak, ki je predmet spora?

(1) UL L 78, str. 1.
SL Uradni list Evropske unije C 138/4

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalska) 22. marca 2012 – Domingos Freitas in Maria Adília Monteiro Pinto proti Companhia de Seguros Allianz Portugal, S.A.

(Zadeva C-96/12)

2012/C 138/06

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal da Relação de Guimarães

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Domingos Freitas in Maria Adília Monteiro Pinto

Tožena stranka: Companhia de Seguros Allianz Portugal, S.A.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je ob upoštevanju sodne prakse Sodišča glede okoliščin, v katerih je mogoče omejiti odškodnino v okviru obveznega zavarovanja avtomobilske odgovornosti, v nasprotju s pravom Skupnosti, zlasti s členom 3(1) Prve direktive (72/166/EGS) (1), členom 2(1) Druge direktive (84/5/EGS) (2) in členom 1a Tretje direktive (90/232/EGS) (3), ki je bil dodan s členom 4 Pete direktive (2005/14/ES) (4) – pri čemer se vse nanašajo na zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – da je v zvezi s prometno nesrečo, v kateri sta bila udeležena avtomobil in kolo, ki ga je vozil mladoletnik, ter v kateri je temu nastala osebna in premoženjska škoda, odškodnina za tako škodo izključena ali omejena, če je za škodni dogodek odgovoren kolesar?

(1) Direktiva Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 1, str. 10).

(2) Druga Direktiva Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 06, zvezek 7, str. 3).

(3) Tretja Direktiva Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 1, str. 249).

(4) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/14/ES z dne 11. maja 2005 o spremembi direktiv Sveta 72/166/EGS, 84/5/EGS, 88/357/EGS in 90/232/EGS ter Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/26/ES o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL L 149, str. 14).
1.

Ali je nacionalna ureditev, kakršna je tista iz flamskega dekreta z dne 17. julija 2000 o organizaciji trga z električno energijo – ki je bil nadomeščen z odlokom flamske vlade z dne 5. marca 2004, kakor je bil spremenjen z odlokom flamske vlade z dne 25. februarja 2005 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije in odlokom flamske vlade z dne 8. julija 2005 o spremembi odloka flamske vlade z dne 5. marca 2004 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije in odloka flamske vlade z dne 29. marca 2002 o obveznostih javne službe za spodbujanje racionalne rabe energije – v skladu s katero — morajo dobavitelji, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, regulativnemu organu letno predložiti določeno število zelenih certifikatov (člen 23 zgoraj navedenega dekreta), — flamski regulativni organ za trg z električno energijo in plinom (VREG) dobaviteljem, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, naloži upravno globo, če ti dobavitelji niso predložili zadostnega števila zelenih certifikatov za izpolnitev kvotne obveznosti, ki jim je bila naložena v zvezi s takimi certifikati (člen 37(2) zgoraj navedenega dekreta), — je izrecno določeno, da je pod določenimi pogoji mogoče priznati potrdila o izvoru iz drugih držav, da se izpolni obveznost predložitve certifikatov (člen 15c(2) odloka flamske vlade z dne 5. marca 2004 v različici, ki se uporablja za to zadevo), — regulativni organ ne more ali noče upoštevati potrdil o izvoru z Norveške, ker ni izvedbenih ukrepov flamske vlade, ki je priznala enakost ali enakovrednost teh certifikatov (člen 25 zgoraj navedenega dekreta in člen 15c(2) odloka z dne 5. marca 2004), pri čemer regulativni organ v konkretnem primeru ni preveril enakosti ali enakovrednosti, — so bili v celotnem obdobju veljavnosti dekreta z dne 17. julija 2000 pri preverjanju izpolnjevanja kvotne obveznosti dejansko upoštevani le certifikati za zeleno električno energijo, proizvedeno v regiji Flamski, po drugi strani pa dobavitelji, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, niso imeli nobene možnosti dokazati, da so predložena potrdila o izvoru iz drugih držav članic Evropske unije izpolnjevala pogoj o obstoju enakih ali enakovrednih dokazil o izdaji takšnih certifikatov, skladna s členoma 11 in 13 Sporazuma EGP?
1.

Ali je treba člen 7 Direktive 2004/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o spodbujanju soproizvodnje, ki temelji na rabi koristne toplote, na notranjem trgu z energijo in o spremembi Direktive 92/42/EGS (1), po potrebi v povezavi s členoma 2 in 4 Direktive 2001/77/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo (2) ter s členom 22 Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (3), ob upoštevanju splošnega načela enakega obravnavanja, člena 6 Pogodbe o Evropski uniji ter členov 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da: (a) se uporablja le za naprave za soproizvodnjo z visokim izkoristkom v smislu Priloge III k navedeni direktivi; (b) predpisuje, dovoljuje ali prepoveduje, da bi bil ukrep podpore, kakršen je ukrep iz člena 38(3) odloka valonske regije z dne 12. aprila 2001 v zvezi z organizacijo regionalnega trga z električno energijo, na voljo za vse naprave za soproizvodnjo, ki pridobivajo energijo predvsem iz biomase in izpolnjujejo pogoje iz tega člena, razen naprav za soproizvodnjo, ki pridobivajo energijo predvsem iz lesa ali lesnih odpadkov?
SL Uradni list Evropske unije C 126/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 17. februarja 2012 – kazenski postopek zoper Minh Khoa Vo

(Zadeva C-83/12)

2012/C 126/13

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Minh Khoa Vo

Druga stranka: Generalbundesanwalt pri Bundesgerichtshof

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člena 21 in 34 Uredbe (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti (UL L 243, 15.9.2009, str. 1, Vizumski zakonik – VZ) (1), ki urejata izdajo in razveljavitev enotnega vizuma, razlagati tako, da nasprotujeta kaznivosti tihotapljenja tujcev, ki izhaja iz uporabe nacionalne zakonodaje, kadar tihotapljene osebe sicer imajo vizum, vendar pa so si ga od pristojnih organov druge države članice pridobile na goljufiv način s prikrivanjem resničnega namena potovanja?

(1) UL L 243, str. 1.
3.

Ali je mogoče šteti, da so načelo prevalitve DDV – ki temelji na načelu davčne nevtralnosti – načeli učinkovitosti in enakovrednosti, načelo enakega obravnavanja in prepoved neupravičene obogatitve spoštovani, če davčna uprava države članice – zaradi ureditve, ki je, kar zadeva pravico do odbitka, v nasprotju s pravom Unije – pravico do odbitka ali pravico do povračila škode spoštuje le deloma ali v delu, v katerem ni bil pokrit s pomočjo, navedeno v prvem in drugem vprašanju?
SL Uradni list Evropske unije C 109/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Ankenævnet for Uddannelsesstøtten (Danska) 26. januarja 2012 – L.N.

(Zadeva C-46/12)

2012/C 109/12

Jezik postopka: danščina

Predložitveno sodišče

Ankenævnet for Uddannelsesstøtten (organ za pritožbe, ki obravnava pritožbe na področju študentskih pomoči in posojil)

Stranka v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: L.N.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 7(1)(c) v povezavi s členom 24(2) direktive o prebivanju (1) razlagati tako, da lahko država članica (država članica gostiteljica) pri presoji, ali je osebo treba šteti za delavca, upravičenega do pomoči za izobraževanje, upošteva dejstvo, da je oseba v državo članico gostiteljico prišla z glavnim namenom, da študira, tako da država članica gostiteljica tej osebi ni dolžna odobriti pomoči za izobraževanje (glej navedeni člen 24(2) direktive o prebivanju)?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).