Zadeva C-459/07

Veli Elshani

proti

Hauptzollamt Linz

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz)

„Carinski zakonik Skupnosti — Člena 202 in 233, prvi odstavek, točka (d) — Nastanek carinskega dolga — Nezakonit vnos blaga — Zaseg z odvzemom — Ugasnitev carinskega dolga — Trenutek, v katerem se mora zaseg zgoditi“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca P. Mengozzija, predstavljeni 4. novembra 2008 I ‐ 2762

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 2. aprila 2009 I ‐ 2786

Povzetek sodbe

Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje – Vprašanja, ki so očitno neupoštevna, in hipotetična vprašanja, zastavljena v kontekstu, ki izključuje uporaben odgovor – Vprašanja brez zveze s predmetom spora v postopku v glavni stvari

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 2700/2000; Uredba Sveta št. 2913/92, člena 202 in 233, prvi odstavek, točka (d))

Nezakoniti vnos blaga v carinsko območje Skupnosti je uvoz, pri katerem niso upoštevane stopnje, določene z Uredbo št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000. Prvič, v skladu s členom 38(1) tega zakonika mora biti blago, ki je vneseno na carinsko območje Skupnosti, nemudoma pripeljano bodisi na določen carinski urad bodisi v prosto skladišče. Drugič, v skladu s členom 40 navedenega zakonika je treba blago, ko prispe na carinski urad, predložiti. Zato je predmet „nezakonitega vnosa“ na to območje v smislu člena 202 carinskega zakonika blago, ki je s tem, da je prestopilo zunanjo kopensko mejo Skupnosti, na navedenem območju na drugi strani prvega carinskega urada, ki je znotraj carinskega območja Skupnosti, ne da bi bilo tja prepeljano in ne da bi bilo predloženo carini, iz česar je mogoče sklepati, da carinski organi od oseb, odgovornih za izpolnitev te obveznosti, niso prejeli obvestila o vnosu tega blaga. Poleg tega postopek uvoza blaga na carinsko območje Skupnosti, ki poteka pod takimi pogoji, povzroči nastanek carinskega dolga, ki ga nosi zlasti oseba, ki je izvedla tak uvoz, prav ob nezakonitem vnosu, in sicer takoj, ko je ugotovljeno, da formalnosti, predvidene zlasti v členih od 38 do 41 navedenega zakonika, niso bile izpolnjene. S tem nezakoniti vnos in nastanek carinskega dolga nastopita sočasno. (Glej točke 21, od 26 do 28 in točko 1 izreka.)

Člena 202 in 233, prvi odstavek, točka (d), Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, je treba razlagati tako, da mora za ugasnitev carinskega dolga zaseg nezakonito vnesenega blaga na območje Evropske skupnosti nastopiti, preden gre to blago prek prvega carinskega urada znotraj tega območja. Cilj ugasnitve carinskega dolga, predvidene v členu 233, prvi odstavek, točka (d), carinskega zakonika, je namreč preprečiti, da bi bila dajatev naložena tudi za blago, ki – čeprav je bilo na ozemlje Skupnosti vneseno nezakonito – ni bilo dano na trg in torej v konkurenčnem smislu ni ogrozilo blaga Skupnosti. V kontekstu tega zakonika zaseg z odvzemom blaga ob nezakonitem vnosu, predviden v členu 233, prvi odstavek, točka (d), tega zakonika, pomeni razlog za ugasnitev carinskega dolga, ki ga je treba razlagati ozko in ki upošteva nujnost varstva virov lastnih sredstev Skupnosti. To je cilj, ki se ne sme ovirati z uvedbo novih razlogov za ugasnitev carinskega dolga. Ta nujnost obstaja še posebej pri določitvi trenutka, v katerem mora nastopiti zaseg blaga, ki bi lahko povzročil ugasnitev carinskega dolga v zvezi s tem blagom. Zato zaseg blaga, vnesenega na carinsko območje Skupnosti, pri katerem gre za kršitev formalnosti, predvidenih v členih od 38 do 41 carinskega zakonika, ki nastopi na drugi strani prvega carinskega urada znotraj tega območja in ki se zgodi skoraj po naključju, ne more povzročiti ugasnitve carinskega dolga v smislu člena 233, prvi odstavek, točka (d), carinskega zakonika. (Glej točke od 29 do 31, 34 in točko 1 izreka.)