ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da je za dobavo digitalnih ali elektronskih knjig uporabljalo 3-odstotno stopnjo davka na dodano vrednost, ni izpolnilo obveznosti iz členov od 96 od 99, 110 in 114 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/88/EU z dne 7. decembra 2010, v povezavi s prilogama II in III k tej direktivi in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 282/2011 z dne 15. marca 2011 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2006/112.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Vasiliki Balazs/Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj/Attila Balazs (C-432/13)

(Združeni zadevi C-401/13 in C-432/13) (1)

((Predhodno odločanje - Socialna varnost delavcev migrantov - Uredba (EGS) što 1408/71 - Člen 7(2)(c) - Uporaba konvencij o socialni varnosti, sklenjenih med državami članicami - Begunec, ki se vrne v domovino in katerega izvorna država je država članica - Dopolnitev zaposlitvenih dob na ozemlju druge države članice - Zahteva za dodelitev dajatev za starost - Zavrnitev))

(2015/C 107/05)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel Cluj

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Vasiliki Balazs (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-432/13)

Toženi stranki: Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Attila Balazs (C-432/13)

Izrek

Člen 7(2)(c) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1992/2006 z dne 18. decembra 2006, je treba razlagati tako, da se dvostranski sporazum glede dajatev socialne varnosti državljanov ene od držav podpisnic, ki so imeli status političnih beguncev na ozemlju druge države podpisnice, ki je bil sklenjen, ko ena izmed dveh držav podpisnic še ni pristopila k Evropski uniji in ki ni naveden v prilogi III k tej uredbi, ne uporablja tudi za politične begunce, ki so se vrnili v svojo izvorno državo pred sklenitvijo dvostranskega sporazuma in začetkom veljavnosti te uredbe.

(1) UL C 298, 12.10.2013.
2.

Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da pomeni debelost delavca „hendikepiranost“ v smislu te direktive, če pomeni omejitev, ki je med drugim posledica trajnih telesnih okvar oziroma umskih ali duševnih motenj, ki lahko v povezavi z različnimi ovirami zadevni osebi preprečujejo, da bi polno in učinkovito sodelovala v poklicnem življenju enako kot drugi delavci. Nacionalno sodišče je pristojno preveriti, ali so ti pogoji v postopku v glavni stvari izpolnjeni.
SL Uradni list Evropske unije C 65/13

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Bruxelles – Belgija) – Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve/Moussa Abdida

(Zadeva C-562/13) (1)

((Predhodno odločanje - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člena 19(2) in 47 - Direktiva 2004/83/ES - Minimalni standardi glede pogojev priznanja statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite - Oseba, upravičena do subsidiarne zaščite - Člen 15(b) - Mučenje ali nehumano ali poniževalno ravnanje ali kazen prosilca v izvorni državi - Člen 3 - Ugodnejši standardi - Prosilec, ki ima hudo bolezen - Neobstoj razpoložljivega ustreznega zdravljenja v izvorni državi - Direktiva 2008/115/ES - Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Člen 13 - Pravno sredstvo s suspenzivnim učinkom - Člen 14 - Varovalni ukrepi pred vrnitvijo - Osnovni pogoji za bivanje))

(2015/C 065/18)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour du travail de Bruxelles

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve

Druga stranka v postopku: Moussa Abdida

Izrek

Člena 5 in 13 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v povezavi s členoma 19(2) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člen 14(1)(b) navedene direktive je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki:

— za pravno sredstvo, vloženo zoper odločbo, s katero se državljanu tretje države, ki ima hudo bolezen, odreja, naj zapusti ozemlje države članice, ne določa suspenzivnega učinka, kadar je lahko zaradi izvršitve te odločbe ta državljan tretje države izpostavljen resnemu tveganju za hudo in nepopravljivo poslabšanje zdravstvenega stanja, in

— ne določa zagotavljanja, kolikor je mogoče, osnovnih pogojev za bivanje navedenega državljana tretje države, da bi omogočila, da se lahko nujna zdravstvena oskrba in osnovno zdravljenje učinkovito zagotovita v obdobju, v katerem je ta država članica po vložitvi tega pravnega sredstva dolžna odstranitev tega državljana tretje države odložiti.

(1) UL C 9, 11.01.2014.
2.

Člen 3(1) Uredbe št. 1346/2000 je treba razlagati tako, da so sodišča države članice, na območju katere je bil začet postopek zaradi insolventnosti glede premoženja družbe, pristojna za odločanje o tožbi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki jo je upravitelj v postopku zaradi insolventnosti te družbe vložil zoper poslovodjo navedene družbe, za povračilo izplačil, opravljenih po nastopu insolventnosti te družbe ali po ugotovitvi njene prezadolženosti, kadar ta poslovodja nima stalnega prebivališča v drugi državi članici, temveč tako kot v postopku v glavni stvari v državi, ki je pogodbenica Konvencije o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, podpisane 30. oktobra 2007, katere sklenitev je bila odobrena v imenu Skupnosti s Sklepom Sveta 2009/430/ES z dne 27. novembra 2008.
4.

Intra-Presse SAS, Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in Golden Balls Ltd nosijo svoje stroške postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.
SL Uradni list Evropske unije C 7/3

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse/Susanne Fassbender-Firman

(Zadeva C-4/13) (1)

((Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Družinske dajatve - Pravila v primeru prekrivanja upravičenosti do družinskih dajatev))

(2015/C 007/03)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse

Tožena stranka: Susanne Fassbender-Firman

Izrek

Člen 76(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1606/98 z dne 29. junija 1998, je treba razlagati tako, da državi članici zaposlitve dopušča, da v svoji zakonodaji določi možnost, da pristojni nosilec povzroči mirovanje upravičenosti do družinskih dajatev, če v državi članici stalnega prebivališča ni bil vložen zahtevek za družinske dajatve. V takšnih okoliščinah, če država članica zaposlitve v nacionalni zakonodaji določa tako mirovanje upravičenosti do družinskih dajatev, mora pristojni nosilec v skladu s tem členom 76(2) povzročiti mirovanje, če so izpolnjeni pogoji za njeno uporabo, določeni v tej zakonodaji, pri čemer pristojni nosilec v zvezi s tem nima pooblastila za odločanje po prostem preudarku.

(1) UL C 101, 6.4.2013.
3.

Člen 34, točka 1, Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da niti metoda določitve višine zneskov, na katere se nanašajo začasni ukrepi zavarovanja, izrečeni s sodno odločbo, za katero se zahteva priznanje – če je mogoče slediti razlogovanju, na podlagi katerega je bila višina navedenih zneskov določena, in tudi če je bilo mogoče vložiti pritožbo, s katero so se take metode izračunavanja izpodbijale – niti zgolj sklicevanje na hude gospodarske posledice nista razloga, ki pomenita kršitev javnega reda države članice, v kateri se zahteva priznanje, zaradi katere bi bilo mogoče v tej državi članici zavrniti priznanje in izvršitev take sodne odločbe, izdane v drugi državi članici.
1.

Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se dokaz o izvoru uvoženega blaga, ki so ga na podlagi nacionalnih procesnih predpisov predložili carinski organi, opira na izide preiskav, ki jih je opravila tretja oseba in glede katerih ta tretja oseba noče predložiti dodatnih informacij ne carinskim organom, ne carinskemu deklarantu, zaradi česar je oteženo ali onemogočeno preverjanje ali izpodbijanje pravilnosti uporabljenih ugotovitev, pod pogojem, da sta bili spoštovani načeli učinkovitosti in enakovrednosti. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali gre v zadevi v glavni stvari za tak primer.
SL Uradni list Evropske unije C 409/9

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Essent Energie Productie BV proti B

(Zadeva C-91/13) (1)

((Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Člen 41(1) Dodatnega protokola in člen 13 Sklepa št. 1/80 - Področje uporabe - Uvedba novih omejitev svobode ustanavljanja, svobode opravljanja storitev in pogojev v zvezi z dostopom do zaposlitve - Prepoved - Svoboda opravljanja storitev - Člena 56 PDEU in 57 PDEU - Napotitev delavcev - Državljani tretjih držav - Zahteva za pridobitev delovnega dovoljenja za posredovanje delovne sile))

2014/C 409/12

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Essent Energie Productie BV

Tožena stranka: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

Izrek

Člena 56 PDEU in 57 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji države članice, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki v primeru, kadar podjetje s sedežem v drugi državi članici podjetju uporabniku s sedežem v prvi državi članici posreduje delavce, ki so državljani tretjih držav, da bi zanj opravljali delo za račun drugega podjetja s sedežem v tej isti državi članici, tako posredovanje pogojuje s tem, da imajo ti delavci delovno dovoljenje.

(1) UL C 147, 25.5.2013.
1.

Člena 4(1) in 7(1) Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2011/51/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2011, je treba razlagati tako, da družinski član, kot je opredeljen v členu 2(e) te direktive, osebe, ki je že pridobila status rezidenta za daljši čas, ne more biti izvzet iz pogoja, določenega v členu 4(1) te direktive, in sicer, da mora državljan tretje države za pridobitev tega statusa pred vložitvijo ustrezne vloge pet let zakonito in neprekinjeno prebivati v zadevni državi članici.
SL Uradni list Evropske unije C 253/11

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Ireland – Irska) – I proti Health Service Executive

(Zadeva C-255/13) (1)

((Predhodno odločanje - Socialna varnost - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člena 19(1) ter 20(1) in (2) - Uredba (ES) št. 987/2009 - Člen 11 - Državljan države članice, zavarovan v državi stalnega prebivališča - Nenaden pojav resne bolezni med počitnicami v drugi državi članici - Oseba, prisiljena ostati enajst let v tej drugi državi zaradi svoje bolezni in razpoložljivosti specialistične zdravstvene oskrbe v bližini kraja, kjer prebiva - Prejemanje storitev v tej drugi državi - Pojma „stalno prebivališče“ in „začasno bivanje“))

2014/C 253/14

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Ireland

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: I

Tožena stranka: Health Service Executive

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Ireland – Razlaga členov 19(1) et 20(1) in (2) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72) – Pojem „začasno bivanje“ v drugi državi članici, kot je pristojna država članica – Državljan države članice, ki ima že 11 let resno bolezen, ki se je prvič pojavila med počitnicami v drugi državi članici – Državljan, ki je prisiljen ostati na ozemlju druge države članice zaradi svojega zdravstvenega stanja.

Izrek

Člen 1(j) in (k) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti je treba razlagati tako, da je treba za namene členov 19(1) ali 20(1) in (2) te uredbe za državljana Unije, ki je stalno prebival v prvi državi članici in nenadoma resno zbolel med počitnicami v drugi državi članici ter je zaradi te bolezni in razpoložljivosti specialistične zdravstvene oskrbe v bližini kraja, kjer prebiva, prisiljen ostati enajst let v tej zadnji državi, šteti, da „začasno biva“ v tej drugi državi članici, če je običajno središče njegovih interesov v prvi državi članici. Nacionalno sodišče je pristojno, da določi običajno središče interesov tega državljana s preučitvijo vseh upoštevnih dejstev in ob upoštevanju njegovega namena, kot izhaja iz teh dejstev, pri čemer zgolj okoliščina, da je navedeni državljan ostal v drugi državi članici dolgo obdobje, sama po sebi ne zadošča, da bi se štelo, da stalno prebiva v tej državi.

(1) UL C 189, 29.6.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 159/9

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. aprila 2014 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hauptzollamt Köln proti Kronos Titan GmbH (C-43/13), in Hauptzollamt Krefeld proti Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13)

(Združeni zadevi C-43/13 in C-44/13) (1)

((„Direktiva 2003/96/ES - Obdavčitev energentov - Izdelki, ki niso navedeni v Direktivi 2003/96/ES - Pojem, enakovredno gorivo za ogrevanje ali pogonsko gorivo“))

2014/C 159/11

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Hauptzollamt Köln (C-43/13), Hauptzollamt Krefeld (C-44/13)

Toženi stranki: Kronos Titan GmbH (C-43/13), Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13)

Predmet

Predloga za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 2(3) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. Oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 405) – Obdavčitev energentov po drugi stopnji, kot pa je zanje določena v direktivi – Pojma gorivo za ogrevanje ali pogonsko gorivo – Možnost, da se za proizvod, ki se ga uporablja kot gorivo za ogrevanje, uporablja obdavčitev, določena za proizvod, ki mu je kemično najbolj podobna mešanica, če se zanj uporablja višja stopnja za obdavčitev, kot pa je določena za gorivo za ogrevanje, ker se ga lahko uporablja kot pogonsko gorivo

Izrek

Pogoj iz člena 2(3) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije, v skladu s katerim se drugi energenti, katerih raven obdavčitve ni določena v tej direktivi, obdavčijo glede na svojo uporabo po stopnji, ki se uporablja za enakovredno gorivo za ogrevanje ali za pogonsko gorivo, je treba razlagati tako, da je treba najprej opredeliti, ali se zadevni izdelek uporablja kot pogonsko gorivo ali kot gorivo za ogrevanje, nato pa je treba določiti, s katerim pogonskim gorivom ali gorivom za ogrevanje iz upoštevne preglednice iz Priloge I k tej direktivi se ta izdelek dejansko nadomesti pri uporabi, oziroma če to ni mogoče, določiti izdelek, ki mu je glede na sestavo in namen uporabe najbolj podoben.

(1) UL C 123, 27.4.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 194/6

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. aprila 2014 – Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska proti Svetu Evropske unije

(Zadeva C-209/13) (1)

((Skupni sistem davka na finančne transakcije - Odobritev okrepljenega sodelovanja na podlagi člena 329(1) PDEU - Sklep 2013/52/EU - Ničnostna tožba zaradi kršitve členov 327 PDEU in 332 PDEU ter običajnega mednarodnega prava))

2014/C 194/06

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. Jenkinson et S. Behzadi-Spencer, agentki, skupaj z M. Hoskinsom in P. Bakerjem, QC in V. Wakefield, Barrister)

Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: A.-M. Colaert, F. Florindo Gijón in A. de Gregorio Merino, agenti)

Intervenienti v podporo toženi stranki: Kraljevina Belgija (zastopnika: J.-C. Halleux in M. Jacobs, agenta), Zvezna republika Nemčija (zastopniki: T. Henze, J. Möller in K. Petersen, agenti), Francoska republika (zastopnika: D. Colas et J.-S. Pilczer, agenta), Republika Avstrija (zastopnik: C. Pesendorfer, agentka), Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, J. Menezes Leitão in A. Cunha, agenti), Evropski parlament (zastopnika: A. Neergaard in R. van de Westelaken, agenta), Evropska komisija (zastopniki: R. Lyal, B. Smulders in W. Mölls, agenti)

Predmet

Ničnostna tožba – Razglasitev ničnosti Sklepa Sveta z dne 22. januarja 2013 o odobritvi okrepljenega sodelovanja na področju davka na finančne transakcije (UL L 22, str. 11) – Kršitev členov 327 PDEU in 332 PDEU

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.

3. Kraljevina Belgija, Zvezna republika Nemčija, Francoska republika, Republika Avstrija, Portugalska republika, Evropski parlament in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

(1) UL C 171, 15.6.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 112/12

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. februarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA proti Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport

(Zadeva C-1/13) (1)

((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 27(2) - Litispendenca - Člen 24 - Dogovor o pristojnosti - Ugotovitev pristojnosti sodišča, ki je prvo začelo postopek, ker nobena od strank, ki se je spustila v postopek, ni vložila ugovora ali ker je bila sprejeta pravnomočna odločba))

2014/C 112/14

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnici: Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA

Druge stranke v postopku: Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja, Groupama transport

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation (Francija) – Razlaga člena 27(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Litispendenca – Ugotovitev pristojnosti sodišča, ki je prvo začelo postopek, ker nobena stranka ni vložila ugovora nepristojnosti ali ker je prvo sodišče sprejelo odločbo, ki je iz kateregakoli razloga postala nepreklicna.

Izrek

Člen 27(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je treba, če ni po tej uredbi izključno pristojno sodišče, ki je pozneje začelo postopek, šteti, da je pristojnost sodišča, ki je prvo začelo postopek, ugotovljena v smislu te določbe, če se to sodišče ni po uradni dolžnosti izreklo za nepristojno in če nobena od strank ni pred zavzetjem ali do zavzetja stališča, ki se v skladu z njegovim nacionalnim procesnim pravom šteje za prvo vsebinsko obrambno navedbo, podano pred navedenim sodiščem, ugovarjala tej pristojnosti.

(1) UL C 63, 2.3.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 135/17

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Social no 3 de Barcelona – Španija) – Antonio Márquez Samohano proti Universitat Pompeu Fabra

(Zadeva C-190/13) (1)

((Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP - Univerze - Pridruženi profesorji - Zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas - Določba 5, točka 1 - Ukrepi za preprečevanje zlorab pri pogodbah o zaposlitvi za določen čas - Pojem „objektivni razlogi“, ki upravičujejo take pogodbe - Določba 3 - Pojem „pogodba o zaposlitvi za določen čas“ - Sankcije - Pravica do odškodnine - Različno obravnavanje delavcev, zaposlenih za nedoločen čas))

2014/C 135/18

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Social no 3 de Barcelona

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Antonio Márquez Samohano

Tožena stranka: Universitat Pompeu Fabra

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Social n. 3 de Barcelona – Razlaga določb 3 in 5 priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP (UL, L175, str. 43) – Pogodbe o zaposlitvi, sklenjene z javno upravo – Univerzitetni profesorji – Neobstoj ukrepov, ki se nanašajo na preprečevanje uporabe, ki pomeni zlorabo, zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas

Izrek

Določbo 5 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero lahko univerze podaljšujejo zaporedne pogodbe o zaposlitvi za določen čas, sklenjene s pridruženimi profesorji, brez kakršne koli omejitve glede najdaljšega trajanja in števila podaljšanj teh pogodb, ker so take pogodbe, kar mora preveriti predložitveno sodišče, upravičene z objektivnim razlogom v smislu te določbe, točka 1(a). Prav tako pa mora to sodišče v konkretnem primeru preveriti, ali je bil v postopku v glavni stvari namen zadevnega podaljšanja zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas dejansko premostitev začasne potrebe in ali se predpisi, kot so ti iz postopka v glavni stvari, v bistvu ne uporabljajo za zadostitev stalne in trajne potrebe na področju zaposlovanja visokošolskih učiteljev.

(1) UL C 189, 29.6.2013.
1.

Francoska republika s tem, da ni zagotovila: — kanalizacijskega sistema za komunalno odpadno vodo v aglomeraciji Basse-Terre, katere populacijski ekvivalent presega 15 000, in — čiščenja komunalne odpadne vode v aglomeracijah Ajaccio-Sanguinaires, Basse-Terre, Bastia-Nord, Cayenne-Leblond in Saint-Denis, katerih populacijski ekvivalent presega 15 000, ni izpolnila obveznosti iz členov 3 in 4(1) in (3) Direktive z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (91/271/EGS).