Zadeva T-388/03

Deutsche Post AG in DHL International

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Državne pomoči — Odločba o nenasprotovanju — Ničnostna tožba — Procesno upravičenje — Dopustnost — Resne težave“

Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 10. februarja 2009 II ‐ 203

Povzetek sodbe

(člena 88(2) in (3) ES in 230, drugi odstavek, ES)

(člena 88(2) in (3) ES in 230, četrti odstavek, ES)

Kadar Komisija, ne da bi sprožila formalni postopek preiskave v skladu s členom 88(2) ES, z odločbo, sprejeto na podlagi odstavka 3 tega člena, ugotovi, da je pomoč združljiva s skupnim trgom, lahko osebe, ki so upravičene do teh postopkovnih jamstev, ta uveljavljajo le, kadar imajo možnost, da to odločbo izpodbijajo pred sodiščem Skupnosti. Iz teh razlogov je dopustna tožba za razglasitev ničnosti take odločbe, ki jo vloži zadevna stranka v smislu člena 88(2) ES, kadar želi z vložitvijo te tožbe zaščititi postopkovne pravice, ki jih črpa iz te določbe. Nasprotno, če tožeča stranka dvomi o utemeljenosti odločbe o presoji pomoči, preprosto dejstvo, da jo je mogoče šteti za zadevno stranko v smislu člena 88(2) ES, ne more zadoščati za to, da se tožba razglasi za dopustno. Zato je treba izkazati, da ima poseben položaj s smislu sodbe z dne 15. julija 1963 v zadevi Plaumann proti Komisiji, 25/62. To velja zlasti, kadar bi pomoč, ki je predmet zadevne odločbe, pomembno prizadela položaj tožeče stranke na trgu. Okoliščina, da je zadevna odločba lahko nekoliko vplivala na konkurenčne odnose na upoštevnem trgu in da je bilo to podjetje v kakršnem koli konkurenčnem odnosu z upravičencem iz te odločbe, še ne pomeni, da gre za pomembno prizadetost. (Glej točke 42, 44 in 48.)

Tožeča stranka, ki želi zaščititi postopkovne pravice, ki izhajajo iz člena 88(2) ES, lahko navede kateri koli razlog iz člena 230, drugi odstavek, ES, če se nanaša na razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, in, v vsakem primeru, na začetek postopka iz člena 88(2) ES. Nasprotno pa ni naloga Sodišča prve stopnje, da se v tej fazi postopka preizkusa pomoči s strani Komisije izreče glede obstoja pomoči ali njene združljivosti s skupnim trgom. Kot nedopustne je treba zavrniti tožbene razloge, katerih namen je doseči, naj se Sodišče prve stopnje izreče glede obstoja državne pomoči ali njene združljivosti s skupnim trgom. Nasprotno, dopustni so vsi tožbeni razlogi, katerih namen je dokazati, da bi Komisija morala začeti formalni postopek preiskave, določen v členu 88(2) ES. (Glej točki 66 in 67.)

Formalni postopek preiskave, določen v členu 88(2) ES, je nujno potreben, če se Komisija pri presoji združljivosti pomoči s skupnim trgom sreča z resnimi težavami. Resne težave so objektiven pojem. Obstoj teh težav je treba iskati v okoliščinah sprejetja izpodbijanega akta in tudi v njegovi vsebini, in sicer na objektiven način, ob primerjanju razlogov iz odločbe s podatki, ki so bili na voljo Komisiji, ko je odločala o združljivosti spornih pomoči s skupnim trgom. Dejstvo, da je poteklo veliko več časa, kot je običajno potrebno za prvo preučitev v okviru določb člena 88(3) ES, v povezavi z drugimi dejavniki, lahko privede do ugotovitve, da se je Komisija srečala z resnimi težavami pri presoji, kar zahteva začetek postopka v skladu s členom 88(2) ES. Nezadostna ali nepopolna preučitev, ki jo izvede Komisija med postopkom predhodnega preverjanja, je pokazatelj za obstoj resnih težav. (Glej točke 88, 92, 94 in 95.)