ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 16. septembra 2009 – Zero Industry proti UUNT – zero Germany (zerorh+)

(Zadeva T-400/06)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti zerorh+ — Prejšnja nacionalna figurativna in besedna znamka zero — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Podobnost proizvodov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 25 do 28 in od 77 do 89.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. oktobra 2006 (R 958/2005 1) v zvezi s postopkom z ugovorom med zero Germany GmbH & Co. KG in Zero Industry Srl.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Zero Industry Srl Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka zerorh+ za proizvode iz razredov 9, 18 in 25 – prijava št. 2004547 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: zero Germany GmbH & Co. KG, prej zero International Holding GmbH & Co. KG Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna figurativna znamka zero za proizvode iz razredov 18 in 25 ter nacionalna besedna znamka zero za proizvode iz razreda 9 Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družbi Zero Industry Srl se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 16. septembra 2009 – Zero Industry proti UUNT – zero Germany (zerorh+)

(Zadeva T-400/06)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti zerorh+ — Prejšnja nacionalna figurativna in besedna znamka zero — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Podobnost proizvodov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 25 do 28 in od 77 do 89.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. oktobra 2006 (R 958/2005 1) v zvezi s postopkom z ugovorom med zero Germany GmbH & Co. KG in Zero Industry Srl.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Zero Industry Srl Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka zerorh+ za proizvode iz razredov 9, 18 in 25 – prijava št. 2004547 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: zero Germany GmbH & Co. KG, prej zero International Holding GmbH & Co. KG Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna figurativna znamka zero za proizvode iz razredov 18 in 25 ter nacionalna besedna znamka zero za proizvode iz razreda 9 Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Zadeva T-339/06

Helenska republika

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Kmetijstvo — Skupna ureditev trga za vino — Pomoči za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov — Uredba (ES) št. 1493/1999 — Določitev dokončne dodelitve finančnih sredstev, odobrenih državam članicam — Odločba 2006/669/ES — Zavezujoči rok iz člena 16(1) Uredbe (ES) št. 1227/2000 — Načela lojalnega sodelovanja, dobre vere in dobrega upravljanja, sorazmernosti in polnega učinka“

Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 11. decembra 2008 II ‐ 3527

Povzetek sodbe

Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Pomoči za prestrukturiranje in preusmeritev v vinogradniškem sektorju – Določitev dokončne dodelitve finančnih sredstev, odobrenih državam članicam

(Uredba Sveta št. 1493/1999, člen 14(1) in (2); Uredba Komisije št. 1227/2000, člen 16(1))

Iz besedila člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 1493/1999 o skupni ureditvi trga za vino v zvezi z obsegom vinogradniških površin ter splošne sistematike in cilja ureditve, katere del je, izhaja, da je rok, predviden s tem členom, imperativni rok. Zavezujočo naravo roka z dne 10. julija, določenega za države članice za predložitev poročila o nastalih in plačanih izdatkih na dan 30. junija in o skupni zadevni površini, potrjuje namen tega roka, ki je omogočiti učinkovito uporabo ugotavljanja sredstev, določenih v členu 14(1) in (2) Uredbe št. 1493/1999, da bi se prilagodila okvirna finančna sredstva, zlasti glede na dejanske stroške.

Zavezujočo naravo tega roka potrjuje tudi cilj, ki mu sledi poročilo o izdatkih in zadevnih površinah, ker se ti izdatki nanašajo na tekoče finančno leto. Datum 10. julij se povezuje z datumom 15. oktober istega leta, določen pa je bil, da se Komisiji pred 15. oktobrom zagotovi dovolj časa, potrebnega za sprejetje in objavo odločbe o določitvi dokončne dodelitve finančnih sredstev, ki je predvidena v členu 14(2) Uredbe št. 1493/1999. Da se državam članicam omogoči, da zadnja plačila, ki se nanašajo na izdatke, sporočene na podlagi člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000, izvedejo pred koncem tekočega finančnega leta in da jim jih Komisija povrne pred koncem proračunskega leta na podlagi proračunskih postavk, ki so na voljo za to finančno leto, pomeni, da je treba odločbo o določitvi dokončne dodelitve finančnih sredstev državam članicam za finančno leto sprejeti pred njegovim koncem, torej 15. oktobra.

(Glej točke 25, od 28 do 31 in 35.)
Nadzor sodišč Skupnosti nad presojo institucij mora biti torej omejen na preverjanje, ali so bila upoštevana postopkovna pravila, ali je bilo dejansko stanje, na katerem temelji izpodbijana odločitev, pravilno ugotovljeno in ali ne gre za očitno napako pri presoji tega dejanskega stanja ali zlorabo pooblastil.

Glede tega mora tožeča stranka, če ima Komisija po koncu skrbnega vrednotenja odgovorov tožečih strank in njune povezane družbe za prodajo SGIP Interpipe na vprašalnik protislovne informacije ali vsaj informacije, katerih veljavnost je lahko vprašljiva, dokazati to, kar zatrjuje oziroma želi zatrjevati. Brez tega dokaza Komisija izpolni svojo obveznost, da skrbno in nepristransko preuči vse upoštevne vidike posamezne zadeve, kadar trdi, da ne more upoštevati novih nepreverjenih informacij.

Čeprav na področju ukrepov trgovinske zaščite in zlasti protidampinških ukrepov sodišča Skupnosti ne smejo posegati v presojo, ki je pridržana organom Skupnosti, pa je njihova naloga, da se prepričajo, da so institucije upoštevale vse pomembne okoliščine in da so dejansko stanje presodile z vso dolžno skrbnostjo, tako da se lahko šteje, da je bila normalna vrednost razumno določena.

Čeprav je v okviru temeljne protidampinške uredbe št. 384/96 naloga Komisije kot preiskovalnega organa, da določi, ali je proizvod, na katerega se nanaša protidampinški postopek, predmet dampinga in zaradi njega nastaja škoda, če se sprosti v prosti promet v Skupnosti, in se torej ta institucija pri tem ne more razbremeniti enega dela dokaznega bremena, ki ga nosi v tem pogledu, ostane dejstvo, da s to uredbo Komisiji ni podeljeno pooblastilo za preiskavo, s katerim bi lahko prisilila družbe, da sodelujejo v preiskavi ali predložijo informacije. V teh okoliščinah sta Svet in Komisija odvisna od prostovoljnega sodelovanja strank, da jima sporočijo potrebne informacije v določenih rokih. V teh okoliščinah so torej odgovori teh strank na vprašalnik, naveden v členu 6(2) navedene uredbe, bistveni za potek protidampinškega postopka.

Čeprav so stranke v protidampinškem postopku načeloma dolžne v skladu s členom 6(2) Uredbe št. 384/96 odgovoriti na vprašalnik Komisije, je iz besedila člena 18(3) te uredbe razvidno, da informacij, ki so predložene v drugi obliki ali drugem dokumentu, ni treba zanemariti, kadar pomanjkljivosti ne povzročajo pretiranih težav pri doseganju razumno točnih ugotovitev, kadar so informacije ustrezno in pravočasno predložene in so preverljive in kadar je zainteresirana stranka delovala po svojih najboljših zmožnostih.

Tako stranki ni mogoče očitati nesodelovanja, kadar ne odgovori na navedeni vprašalnik, vendar zagotovi informacije v drugem dokumentu, če so izpolnjeni ti štirje pogoji. Ne šteje se, da taka stranka ne sodeluje, če pomanjkljivosti v predložitvi podatkov ne vplivajo znatno na potek preiskave. V tem primeru Svetu ni mogoče očitati, da je storil očitno napako pri presoji, če meni, da zaradi nepredložitve odgovorov na vprašalnik nista bila izkrivljena niti določanje škode niti izračun stopnje škode.

(Glej točke 87, 88, od 90 do 92 in 98.)
Sodba Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 5. novembra 2008 – Neoperl Servisys proti UUNT (HONEYCOMB)

(Zadeva T-256/06)

„Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti HONEYCOMB — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali označb, s katerimi se lahko opišejo značilnosti proizvoda (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 29 do 33 in 39.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. julija 2006 (zadeva R 1388/2005-4) glede zahteve za registracijo besednega znaka HONEYCOMB kot znamke Skupnosti.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Neoperl Servisys AG Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka HONEYCOMB za proizvode iz razreda 11 – prijava št. 2906139 Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Neoperl Servisys AG se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 5. novembra 2008 – Neoperl Servisys proti UUNT (HONEYCOMB)

(Zadeva T-256/06)

„Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti HONEYCOMB — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali označb, s katerimi se lahko opišejo značilnosti proizvoda (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 29 do 33 in 39.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. julija 2006 (zadeva R 1388/2005-4) glede zahteve za registracijo besednega znaka HONEYCOMB kot znamke Skupnosti.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Neoperl Servisys AG Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka HONEYCOMB za proizvode iz razreda 11 – prijava št. 2906139 Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

Uradniki – Ocena – Karierno ocenjevalno poročilo

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43)

Kršitev načela enakega obravnavanja obstaja, kadar se dve kategoriji oseb, katerih pravni in dejanski položaj se bistveno ne razlikuje, obravnavata različno ali kadar se različni položaji obravnavajo enako.

Za kršitev načela enakega obravnavanja se ne more šteti dejstvo, da zaradi uporabe pravila o ponderiranju točk, ki se dodelijo v različnih rubrikah kariernega ocenjevalnega poročila, uradnika s popolnoma enakim številom točk v neki rubriki tega poročila prejmeta različno skupno število točk, kadar se prištejejo točke, deljene v drugih rubrikah, saj ta razlika kaže, da ta uradnika nista v enakem položaju glede na te druge rubrike. Enako je treba ugotoviti, ko uradnika, ki sta dobila različno število točk v eni od teh rubrik, prejmeta enako skupno število točk, kadar se prištejejo točke, dodeljene v drugih rubrikah.

(Glej točki 36 in 37.)

Napotitev na: Sodišče prve stopnje, 7. februar 1991, Tagaras proti Sodišču, združeni zadevi T‑18/89 in T‑24/89, Recueil, str. II‑53, točka 68; Sodišče prve stopnje, 28. oktober 2004, Lutz Herrera proti Komisiji, združeni zadevi T‑219/02 in T‑337/02, ZOdl. JU, str. I‑A‑319 in II‑1407, točka 93; Sodišče prve stopnje, 25. oktober 2005, Fardoom in Reinard proti Komisiji, T‑43/04, ZOdl. JU, str. I‑A‑329 in II‑1465, točka 42; Sodišče prve stopnje, 28. november 2006, Milbert in drugi proti Komisiji, T‑47/04, ZOdl. JU, str. I-A-2-281 in II-A-2-1455, točka 53.
189

V skladu s členoma 8(1) in 8(2)(a) uredb št. 3770/85 in št. 3771/85 podrobna pravila o izvajanju teh uredb vsebujejo zlasti določitev zalog iz členov 86 in 254 Akta o pristopu iz leta 1985 za proizvode, katerih količine presegajo običajno zalogo za prenos. Zato člen 2 Uredbe Komisije (EGS) št. 579/86 z dne 28. februarja 1986 o podrobnih pravilih za zaloge proizvodov v sektorju sladkorja, ki so obstajale v Španiji in na Portugalskem (UL L 57, str. 21), ki v sektorju sladkorja izvaja uredbi št. 3770/85 in št. 3771/85, ne določa presežkov, ki bi jih Komisija dodelila Kraljevini Španiji in Portugalski republiki, ampak običajno zalogo za prenos za ti državi na datum njunega pristopa k Skupnosti. Ti državi morata torej na podlagi povezanih določb členov 3 in 4 Uredbe št. 579/86 izračunati svoja presežka. V ta namen morata popisati zaloge, ki so bile v prostem prometu na njunem ozemlju na datum pristopa iz leta 1986, in sicer na podlagi izjav, ki so jih morali imetniki vsaj treh ton sladkorja ali izoglukoze do podati pred pristojnimi organi. Zadevni državi morata še zagotoviti, da se do iz Skupnosti izvozi količina, enaka razliki med popisano količino in običajno zalogo za prenos, ki jo je določila Komisija.
Sodba Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 11. marca 2009 – Borax Europe proti Komisiji

(Zadeva T-121/05)

„Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Dokumenti in zvočni posnetki – Zavrnitev dostopa – Izjema glede varstva zasebnosti in integritete posameznika – Izjema, ki se nanaša na varstvo postopka odločanja“

Evropski skupnosti – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člena 3 in 4(3)) (Glej točke od 33 do 35, 43, 63, od 66 do 70 in 73.)

Predmet

Predlog za razveljavitev sklepa generalnega sekretarja Komisije z dne 17. januarja 2005, s katerim je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke v zvezi z dostopom do nekaterih dokumentov in zvočnih zapisov srečanja delovne skupine, zadolžene za pripravo 30. prilagajanja na tehnični napredek Direktive Sveta 67/548/EGS z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (UL L 196, str. 1).

Izrek

1) Sklep generalnega sekretarja Komisije z dne 17. januarja 2005, s katerim je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke v zvezi z dostopom do nekaterih dokumentov in zvočnih zapisov srečanja delovne skupine, zadolžene za pripravo 30. prilagajanja na tehnični napredek Direktive Sveta 67/548/EGS z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi, se razveljavi.
45

Tožeča stranka potrjuje, da se je od leta 1962 film Dr. No redno predvajal na ozemlju Evropske unije in da je pripravila novo serijo video kaset in DVD. Trdi tudi, da skupni znesek dobička v Evropski uniji presega znesek 26 milijonov dolarjev. Vendar dokumenti, ki jih je predložila tožeča stranka, ne zadoščajo za dokaz uporabe naslova tega filma v gospodarskem prometu pred vložitvijo zahteve za registracijo blagovne znamke Skupnosti na ozemljih, kjer je zaščiten. Prvič, tožeča stranka ni podrobneje navedla obsega uporabe navedenega naslova na zadevnih trgih, kar bi lahko bila brez večjih težav storila na primer tako, da bi posredovala podatke o predvajanju filma v kinematografih ali na televiziji, ali začasni obseg distribucije filma. Tožeča stranka je predložila zgolj izvleček s spletne strani, na kateri je navedeno, da je bil film Dr. No predvajan v Združenem kraljestvu 2. junija 1999. Drugič, izjava generalnega direktorja tožeče stranke in izjave strokovnjaka, ki ga je izbrala, so dokazi oseb, ki niso neodvisne od nje, in torej ne morejo biti zadostni dokazi v podporo uporabi naslova (v tem smislu sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. junija 2005 v zadevi Lidl Stiftung proti UUNT – REWE-Zentral (Salvita), T-303/03, ZOdl., str. II-1917, točke od 42 do 45). Tretjič, podatki o dobičku, objavljeni na drugi spletni strani, so ravno tako nezadostni, ker so preveč splošen vir za dejavnosti tožeče stranke zunaj Združenih držav in podrobno ne določajo niti vrste dejavnosti niti zadevnih ozemelj. Iz istega razloga podatki iz revije o filmskem blagajniškem izkupičku nimajo vpliva na uporabo znaka. Četrtič, in zadnjič, drugi časopisni članki, ki jih je predložila tožeča stranka, se nanašajo na predmete, ki ne omogočajo ugotovitve, da se je znak uporabljal v navedenih državah članicah.
Sodba Sodišča prve Stopnje (peti senat) z dne 10. septembra 2008 – Williams proti Komisiji

(Zadeva T-42/05)

„Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Pripravljalni dokumenti glede sprejetja Direktive 2001/18/ES o GSO – Delna zavrnitev dostopa – Implicitna zavrnitev dostopa – Izjeme glede varstva poslovnih interesov, glede varstva mednarodnih interesov in glede varstva postopka odločanja – Obveznost obrazložitve“

1. Evropske skupnosti – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001) (Glej točke od 67 do 69.)

2. Evropske skupnosti – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 (člen 253 ES; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001) (Glej točke od 71 do 83 in od 85 do 97.)

3. Ničnostna tožba – Pravni interes (člen 230 ES) (Glej točke od 114 do 116.)

4. Evropske skupnosti – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(1)(a) in (3), drugi odstavek) (Glej točke od 124 do 126.)

Predmet

Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 19. novembra 2004, s katero je bil tožeči stranki delno zavrnjen dostop do nekaterih pripravljalnih zakonodajnih dokumentov o gensko spremenjenih organizmih.

Izrek

1) Ustavi se postopek presojanja zakonitosti odločbe Komisije z dne 19. novembra 2004, s katero je bil tožeči stranki delno zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov glede pripravljalnega dela zakonodaje o gensko spremenjenih organizmih, ker je implicitno vsebovala zavrnitev dostopa do nekaterih pripravljalnih dokumentov, ki naj bi izhajala iz Komisijinega generalnega direktorata (GD) „Trgovina“, in sicer v zvezi s sprejetjem Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS.

2) Odločba Komisije z dne 19. novembra 2004 se razglasi za nično, ker je implicitno zavrnila dostop do pripravljalnih dokumentov v zvezi s sprejetjem Direktive 2001/18, ki niso izhajali iz Komisijinega generalnega direktorata (GD) „Trgovina“.

3) V preostalem delu se tožba zavrne.
48

Glede na vsebino odločbe, kot izhaja iz dokumenta, ki ga je Italijanska republika priložila k tožbi, ter dokumentov, ki ju je priložila Komisija na obravnavi, je treba uporabiti drugo od teh možnosti. Odločba, ki je zapisana z jasnimi in nedvoumnimi izrazi, ne zajema le usmeritev, ampak že dokončno določa vidik zavezujočih zaposlitvenih postopkov za zasedbo visokih vodstvenih položajev v okviru Komisije v zvezi z jeziki objave razpisov prostih delovnih mest, ki se nanašajo na te položaje, in to vsaj do 1. januarja 2007, ko se mora končati prehodno obdobje za uporabo Odločbe. To velja še toliko bolj, ker so po eni strani v izpodbijanem aktu uporabljeni izrazi „Komisija je odločila“, „Komisija odloča“ ter izraz „odločba“ in ker je bil po drugi strani razpis za prosto delovno mesto objavljen le v nemščini, angleščini in francoščini, kar je popolnoma skladno s podrobnimi pravili objave, ki so določena z Odločbo (glej, a contrario, zgoraj v točki 39 navedeno sodbo Italija proti Komisiji, točke od 21 do 24, in zgoraj v točki 41 navedeno sodbo Združeno kraljestvo proti Komisiji, točka 14).
69

V teh okoliščinah tožeča stranka samo podredno izkazuje inovativnost svojega predloga. Ta naj bi izhajala iz točke C3 v povezavi s točkami C2, C4 in C8 njenega predloga. Da bi izkazala usklajenost ugotovitev v točki C3 ter konkretnih in inovativnih ciljev, predlaganih v točkah C2 in C4, tožeča stranka omenja različne faze projekta, opisane v točki C8, torej „pomoči na področju pridelave“, „pomoči na področju sodelovanja in dialoga znotraj območja“,„rehabilitacijo zemljišč, da bi se jih namenilo bivanju in turizmu“ in „pomoči na področju trženja in marketinga“. Glede tega tožeča stranka na eni strani meni, da Komisija s tem, da je predstavitev inovativnosti iskala samo pod točko C3, namenoma ni upoštevala strukture, ki se zahteva od kandidatov glede vložitve njihove kandidature. Na drugi strani poudarja, da so merila Komisije za oceno predlogov, ki so navedena v točki 34 tehnične in finančne priloge k navodilom kandidatu, opredeljena dokaj široko in ne napotujejo na vnaprej določeno strukturo predloga.
8

Člen 12 priloge XIII h Kadrovskim predpisom določa: „1. Med 1. majem 2004 in 30. aprilom 2006 se sklic na razrede [nazive] iz funkcionalnih skupin AST in AD v odstavkih 2 in 3 člena 31 Kadrovskih predpisov opravi, kakor sledi: — AST 1 do AST 4: C*1 do C*2 in B*3 do B*4 — AD 5 do AD 8: A*5 do A*8 — AD 9, AD 10, AD 11, AD 12: A*9, A*10, A*11, A*12. 2. V primeru uradnikov, ki se zaposlijo s seznama primernih kandidatov po natečaju, objavljenem pred 1. majem 2004, se člen 5(3) Kadrovskih predpisov ne uporablja. 3. Uradniki, vključeni na seznam primernih kandidatov pred 1. majem 2006, ki se zaposlijo med 1. majem 2004 in 30. aprilom 2006, se : — razporedijo v razred [naziv], objavljen v natečaju, če se seznam pripravi za kategorijo A*, B* ali C*; — razporedijo v razred [naziv] v skladu z naslednjo tabelo, če se seznam pripravi za kategorijo A, LA, B ali C: Razred [naziv] iz natečaja Razred [naziv] zaposlitve A8/LA8 A*5 A7/LA7 in A6/LA6 A*6 A5/LA5 in A4/LA4 A*9 A3/LA3 A*12 A2 A*14 A1 A*15 B5 in B4 B*3 B3 in B2 B*4 C5 in C4 C*1 C3 in C2 C*2“
77

Glede vprašanja, ali je Komisija v tej zadevi upravičeno ugotovila navzkrižje interesov pri Euphet in zavzela stališče, da Euphet tega tveganja ni pripoznal, je treba navesti, kot v točki 70 zgoraj, da Komisija v odločbi o zavrnitvi ponudbe navaja, ne da bi ji to tožeča stranka oporekala, da je komisija za ocenjevanje ugotovila, da je bilo z glavnimi partnerji Euphet sklenjenih zelo veliko pogodb o donaciji z GD „Zdravje in varstvo potrošnikov“, predvsem na področju javnega zdravja. Upoštevajoč predmet okvirne pogodbe, namreč „ocenjevanje področij političnih ukrepov GD [,Zdravje in varstvo potrošnikov‘…] (javno zdravje)“, je Komisija v postopku oddaje naročila pravilno ugotovila, da obstaja navzkrižje interesov, ki bi lahko ogrozilo nepristransko in objektivno izvrševanje okvirne pogodbe s strani Euphet. Komisija v odločbi o zavrnitvi še opominja, da je v ponudbi Euphet natančno navedeno: „Euphet razume in sprejema, da se pri nobeni ocenjevalni organizaciji ali njenem osebju ne sme ugotoviti niti najmanjše obstoječe ali potencialno navzkrižje interesov pri izpolnjevanju njihove naloge izvrševanja okvirne pogodbe. Potrjujemo, da so vsi udeleženci Euphet popolnoma neodvisni od Komisije in v zvezi s tem ne predvidevamo nobenega tveganja.“ Tako je treba ugotoviti, da je Komisija tudi pravilno sklepala v odločbi o zavrnitvi, da „Euphet ne priznava [ni priznal] dejstva, da je [bilo] več njegovih partnerjev znotraj konzorcija v veliki meri vključenih v izvrševanje programa za javno zdravje“ in da „[b]i bila glede na veliko tveganje [navzkrižja interesov] nujna podrobna in konkretna obrazložitev, da bi bilo mogoče zadostno razumeti, kako naj bi bil razrešen problem [navzkrižja interesov] in tveganje odpravljeno“.
Predlog za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 14. oktobra 2004 (zadeva R 250/2002-4), ki se nanaša na postopek z ugovorom med Grether AG in Crisgo (Tajska) Co., Ltd.