ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 120/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo cour d'appel de Nancy (Francija) 9. februarja 2011 – Association Kokopelli proti Graines Baumaux SAS

(Zadeva C-59/11)

2011/C 120/08

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour d'appel de Nancy

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Association Kokopelli

Tožena stranka: Graines Baumaux SAS

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali so direktive Sveta 98/95/ES (1), 2002/53/ES (2) in 2002/55 (3) ter Direktiva Komisije 2009/145 (4) veljavne glede na temeljne pravice in načela Evropske unije, in sicer glede na svobodno opravljanje gospodarske dejavnosti, sorazmernost, enakost in prepoved diskriminacije, prosti pretok blaga in obveznosti na podlagi Mednarodne pogodbe o rastlinskih genskih virih za prehrano in kmetijstvo, zlasti ker predpisujejo omejitve za pridelavo in trženje starega semena in rastlin?

(1) Direktiva Sveta 98/95/ES z dne 14. decembra 1998 o spremembi, v zvezi s konsolidacijo notranjega trga, gensko spremenjenimi sortami rastlin in rastlinskimi genskimi viri, direktiv 66/400/EGS, 66/401/EGS, 66/402/EGS, 66/403/EGS, 69/208/EGS, 70/457/EGS in 70/458/EGS o trženju semena pese, semena krmnih rastlin, semena žit, semenskega krompirja, semena oljnic in predivnic in semena zelenjadnic ter o skupnem katalogu sort poljščin (UL 1999 L 25, str. 1).

(2) Direktiva Sveta 2002/53/ES z dne 13. junija 2002 o skupnem katalogu sort poljščin (UL L 193, str. 1).

(3) Direktiva Sveta 2002/55/ES z dne 13. junija 2002 o trženju semena zelenjadnic (UL L 193, str. 33).

(4) Direktiva Komisije 2009/145/ES z dne 26. novembra 2009 o določitvi nekaterih odstopanj za sprejetje domačih sort in sort zelenjadnic, ki se tradicionalno gojijo v posebnih krajih in regijah in so ogrožene zaradi genske erozije, in sort zelenjadnic, ki nimajo resnične vrednosti za komercialno pridelavo, ampak so se razvile za pridelavo v posebnih pogojih ter za trženje semena navedenih domačih sort in sort zelenjadnic (UL L 312, str. 44).
SL Uradni list Evropske unije C 103/17

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 2. februarja 2011 – Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

(Zadeva C-48/11)

2011/C 103/30

Jezik postopka: finščina

Predložitveno sodišče

Korkein hallinto-oikeus

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Intervenient: A Oy

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba zamenjavo kapitalskih deležev, pri kateri finska delniška družba na norveško družbo (ki ima pravno obliko aksjeselskap) prenese kapitalske deleže ene od svojih družb in kot protidajatev prejme s strani norveške družbe izdane kapitalske deleže, pri obdavčitvi ob upoštevanju členov 31 in 40 Sporazuma EGP obravnavati enako nevtralno, kot če bi do te zamenjave prišlo med domačimi delniškimi družbami ali med družbami, ki imajo sedež v državah članicah Evropske unije?
SL Uradni list Evropske unije C 80/15

Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 11. januarja 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 27. oktobra 2010 v zadevi Alliance One International, Inc. (nekdanja Standard Commercial Corp.), Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd proti Evropski komisiji, T-24/05

(Zadeva C-14/11 P)

2011/C 80/28

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier, R. Sauer, zastopniki)

Druge stranke v postopku: Alliance One International, Inc. (nekdanja Standard Commercial Corp.), Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi točko 1 izreka izpodbijane sodbe;

— v celoti zavrne tožbo, vloženo pri Splošnem sodišču;

— TCLT naloži plačilo stroškov tega postopka, trem tožečim strankam pa plačilo stroškov postopka na prvi stopnji.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica zatrjuje, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti iz teh razlogov:

1. Splošno sodišče je kršilo načelo enakega obravnavanja s tem, ko ni upoštevalo ustaljene sodne prakse, v skladu s katero je treba odgovornost vsake družbe presoditi od primera do primera.

2. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, ko je ugotovilo, da je Komisija z obravnavanjem nekaterih matičnih družb določila dokazni standard za ugotovitev odgovornosti drugih matičnih družb, čeprav je ta standard presegal to, kar se zahteva s sodno prakso.

3. Splošno sodišče je s tem, ko je Komisiji preprečilo predložitev trditev v odgovor na tožbene razloge v zvezi z diskriminacijo, kršilo pravico Komisije do kontradiktornega postopka in je napačno razlagalo obveznost obrazložitve.
3.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali so členi od 5 do 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 v celoti ali delno neveljavni (a) zaradi neskladja z Montrealsko konvencijo, (b) zaradi kršitve načela sorazmernosti in/ali (c) kršitve načela pravne varnosti?
—

Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti iz Odločbe Komisije št. 91/1/EGS z dne 20. decembra 1989 v zvezi s pomočmi, ki so jih španska centralna vlada in vlade več avtonomnih skupnosti dodelile skupini Megafesa, proizvajalcu bele tehnike iz nerjavečega jekla in malih gospodinjskih aparatov (UL 1991, L 5, str. 18; v nadaljevanju: Odločba 91/1), in iz člena 260 PDEU, s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Sodišča z dne 2. julija 2002 v zadevi Komisija proti Španiji (C-499/99, Rec. str. I-603; v nadaljevanju: sodba iz leta 2002), ki se nanaša na neizpolnitev obveznosti Kraljevine Španije po navedeni Odločbi.
3.

Ali pravo Unije, zlasti člena 2 PEU in 6 PEU, člena 21 in 34 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije ter direktivi 2000/43/ES in 2003/109/ES, nasprotuje nacionalni (oziroma pokrajinski) določbi, kot je ta v členu 15(3) (oziroma 2) uredbe predsednika republike št. 670/1972, v členih 1 in 5 pokrajinskega zakona št. 13 iz leta 1998 in v sklepu pokrajinskega odbora št. 1865 z dne 20. julija 2009 v delu, v katerem za zadevne ugodnosti, zlasti za tako imenovane „subvencije za stanovanje“, daje pomembnost nacionalnosti, pri čemer so delavci, ki že dalj časa prebivajo na pokrajinskem ozemlju in niso državljani držav članic EU, in osebe brez državljanstva manj ugodno obravnavani v primerjavi z državljani držav članic EU, ki prebivajo na ozemlju (Italijani in drugi)?
2.

Splošno sodišče se je oprlo na napačna dejstva in sklepalo da gre za specifično blago in storitve, ki so izključno namenjeni podjetnikom, ki imajo interese in znanje na poslovno-ekonomskem področju. S tem je prezrlo, da se blago „Programska oprema“ iz razreda 9 le „zlasti“ uporablja za pridobivanje in obdelavo poslovnih podatkov. Zato so lahko predmet iste prijavljene znamke tudi druge vrste programske opreme. Poleg tega programsko opremo tožeče stranke uporabljajo inženirji in druge osebe ki nimajo znanj s področja posebne poslovno-ekonomske terminologije. Zato je presoja Splošnega sodišča temeljila na napačnih dejstvih.
SL Uradni list Evropske unije C 38/4

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 19. novembra 2010 vložilo Tribunal de première instance de Liège (Belgija) – Richard Lebrun, Marcelle Howet proti État belge – SPF Finances

(Zadeva C-538/10)

2011/C 38/04

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal de première instance de Liège

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Richard Lebrun, Marcelle Howet

Tožena stranka: État belge - SPF Finances

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 6 naslova I, ‚Skupne določbe‘, Lizbonske pogodbe z dne 13. decembra 2007, ki spreminja Pogodbo o Evropski uniji, podpisano v Maastrichtu 7. februarja 1992, in ki je začela veljati 1. decembra 2009 (v katerem so večinoma povzete določbe, ki so bile v členu 6 naslova I Pogodbe o Evropski uniji, podpisane v Maastrichtu 7. februarja 1992, ki je začela veljati 1. novembra 1993), ter člen 234 (prej člen 177) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (Pogodba ES) z dne 25. marca 1957 po eni strani in/ali člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 7. decembra 2000 po drugi strani nasprotujejo temu, da je z nacionalnim zakonom, kot je zakon z dne 12. julija 2009 o spremembi člena 26 posebnega zakona z dne 6. januarja 1989 o Cour d'arbitrage (1), določeno, da mora nacionalno sodišče zadevo predhodno predložiti Cour constitutionnelle, če ugotovi, da je državljanu, davčnemu zavezancu, odvzeto učinkovito sodno varstvo, zagotovljeno s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, vključene v pravo Skupnosti, z drugim nacionalnim zakonom oziroma s členom 2 zakona z dne 24. julija 2008, ne da bi to sodišče lahko takoj zagotovilo neposredno uporabo prava Skupnosti v sporu, o katerem odloča, in še izvedlo nadzor skladnosti z mednarodnimi pogodbami, če je Cour constitutionnelle priznalo združljivost nacionalnega zakona s temeljnimi pravicami, zagotovljenimi z naslovom II ustave?

(1) Moniteur belge z dne 31. julija 2009, str. 51617.
—

naj se ugotovi, da Republika Poljska pri prenosu prvega železniškega paketa ni izpolnila obveznosti iz člena 6(3) in Priloge II k Direktivi Sveta 91/440/EGS z dne 29. julija 1991 o razvoju železnic Skupnosti (1), kakor je bila spremenjena, iz členov 4(2) in 14(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (2), iz člena 6(2) in (3) Direktive 2001/14, iz člena 6(1) Direktive 2001/14 v zvezi s členom 7(3) in (4) Direktive 91/440, kakor je bila spremenjena, in iz členov 7(3) in 8(1) Direktive 2001/14;
1.

Ali je treba člen 2(2)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/30/ES z dne 8. maja 2003 o pospeševanju rabe biogoriv in drugih obnovljivih goriv v sektorju prevoza razlagati tako (1), da definicija bioetanola zadeva (obsega) proizvode, kot je sporni proizvod, ki ima značilnosti in objektivne lastnosti: — izdelan je iz biomase; — izdelan je po posebni tehnologiji, opisani v tehnični specifikaciji za proizvajanje bioetanola, ki jo je izdelala tožeča stranka, družba Evroetil AD, in se razlikuje od tehnologije za proizvajanje etilnega alkohola kmetijskega proizvoda, opisane v tehnični specifikaciji tega proizvajalca; — vsebuje več kot 98,5 odstotka alkohola in snovi, zaradi katerih je neužiten: višji alkoholi – od 714,49 do 8 311 mg/dm3; aldehidi – od 238,16 do 411 mg/dm3; ester (etilacetat) – od 1 014 do 8 929 mg/dm3; — izpolnjuje zahteve evropskega standarda Pr EN 15376 za bioetanol kot pogonsko gorivo; — namenjen je uporabi kot pogonsko gorivo, dejansko pa se uporablja kot biogorivo, saj je dodan 95-oktanskemu bencinu, in se prodaja na bencinskih servisih; — ni denaturiran s posebnim postopkom denaturacije.
2.

Komisija opozarja na to, da mora biti objava izvedena v skladu z jasno opredeljenimi in razumljivimi pogoji, medtem ko je postopek s pogajanji brez predhodne objave dopusten le izjemoma in v posebnih primerih, opredeljenih v členih 30 in 31 Direktive 2004/19/ES in jih je treba razlagati ozko, pri čemer dokazno breme glede dejanskega obstoja izrednih okoliščin, ki to odstopanje upravičujejo, nosi tisti, ki se na te predpise sklicuje.
SL Uradni list Evropske unije C 274/17

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom 4. avgusta 2010 – Dermod Patrick O'Brien proti Ministry of Justice (prej Department for Constitutional Affairs)

(Zadeva C-393/10)

()

2010/C 274/25

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court of the United Kingdom

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Dermod Patrick O'Brien

Nasprotna stranka: Ministry of Justice (Formerly the Department for Constitutional Affairs)

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je nacionalno pravo tisto, ki določi, ali so sodniki kot celota „delavci, ki so sklenili pogodbo o delu ali delovno razmerje“ v smislu določbe 2(1) Okvirnega sporazuma ali ne, in ali obstaja pravilo Skupnosti, na podlagi katerega je treba to vprašanje rešiti?
1.

Ali je treba člen 1(3)(b) Direktive 2004/17/ES (1) razlagati tako, da je za koncesijo javnih storitev treba šteti pogodbo, s katero se uspešnemu ponudniku da pravica, da opravlja storitve javnega avtobusnega prevoza, ob tem da del protidajatve predstavlja pravica do izkoriščanja storitev javnega prevoza in obenem naročnik izvajalcu storitve plača nadomestilo za izgube, nastale zaradi opravljanja storitev, poleg tega pa javnopravni predpisi, ki urejajo opravljanje storitve in pogodbena določila, omejujejo tveganje v zvezi z izkoriščanjem storitev?
Tožbeni razlogi in bistvene trditve  
Rok za prenos Direktive 2004/82 se je iztekel 5. septembra 
2006.  
( 1 ) UL L 261, str. 24.  
Predlog za sprejetje predhodne odlo čbe, ki ga je vložila The 
Appointed Person by the Lord Chancellor (Združeno 
kraljestvo) 28. junija 2010 – The Chartered Institute of 
Patent Attorneys proti Registrar of Trade Marks  
(Zadeva C-307/10)  
(2010/C 246/39)  
Jezik postopka: angleš čina 
Predložitveno sodiš če 
The Appointed Person by the Lord Chancellor  
Stranki v postopku v glavni stvari  
Tože ča stranka:  The Chartered Institute of Patent Attorneys  
Tožena stranka:  Registrar of Trade Marks  
Vprašanja za predhodno odlo čanje  
Ali je:  
1. treba razli čno blago ali storitve, ki jih vklju čuje znamka, 
ozna čiti s posebno stopnjo jasnosti in natan čnosti, in če je 
treba, s kakšno?  
2. za ozna čitev razli čnega blaga ali storitev, ki jih vklju čuje 
prijava znamke, dovoljeno uporabljati splošno besedilo 
naslovov razredov mednarodne klasifikacije proizvodov in 
storitev, ki je bila oblikovana na podlagi Nicejskega aranž ­
maja z dne 15. junija 1957 (kakor je bil ob časno revidiran 
in spremenjen)?  
3. je treba oziroma je dovoljeno tako uporabo splošnega 
besedila naslov razredov navedene mednarodne klasifikacije 
proizvodov in storitev razlagati v skladu s Sporo čilom št. 
4/03 predsednika Urada za usklajevanje na notranjem trgu z 
dne 16. junija 2003 (UL UUNT, str. 1647)?  Pritožba, ki jo je 29. junija 2010 vložila Union Investment 
Privatfonds GmbH zoper sodbo Splošnega sodiš ča (tretji 
senat) z dne 27. aprila 2010 v zadevi T-392/06, Union 
Investment Privatfonds GmbH proti Uradu za 
usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli); druga 
stranka v postopku: Unicre-Cartão International De 
Crédito SA  
(Zadeva C-308/10 P)  
(2010/C 246/40)  
Jezik postopka: nemš čina 
Stranke  
Pritožnica:  Union Investment Privatfonds GmbH (zastopnik: J. 
Zindel, odvetnik)  
Drugi stranki v postopku:  
— Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)  
— Unicre-Cartão International De Crédito SA  
Predloga  
Prtiožnica predlaga,  
1. naj se sodba Splošnega sodiš ča z dne 27. aprila 2010 v 
zadevi T-392/06 razveljavi;  
2. naj se odlo čba odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na 
notranjem trgu z dne 10. oktobra 2006 – R 442/2004-2 – 
razglasi za ni čno in naj se ugodi ugovorom pritožnice zoper 
registracijo znamke Skupnosti 1871896 „unibanco“.  
Pritožbeni razlogi in bistvene trditve  
V pritožbi se o čita napa čna uporaba člena 74(2) Uredbe (ES) št. 
40/94. Splošno sodiš če naj bi nepravilno ugotovilo, da je 
pritožnica prepozno predložila dokaze o uporabi znamke, nava ­
jane v postopku z ugovorom. Poleg tega naj diskrecijska presoja, 
ki se zahteva v členu 74(2) Uredbe (ES) št. 40/94, s strani 
odbora za pritožbe UUNT ne bi bila v skladu z zahtevami, ki 
jih je Sodiš če navedlo v sodbi z dne 13. marca 2007 v zadevi 
UUNT proti Kaul (C-29/05 P).SL 11.9.2010 Uradni list Evropske unije C 246/23
SL Uradni list Evropske unije C 234/28

Tožba, vložena 7. julija 2010 – Evropska komisija proti Republiki Finski

(Zadeva C-342/10)

()

2010/C 234/46

Jezik postopka: finščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: I. Koskinen in R. Lyal)

Tožena stranka: Republika Finska

Predloga tožeče stranke

— ugotovi naj se, da Republika Finska s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi zakonodajo, v skladu s katero se diskriminatorno obdavčijo dividende, plačane tujim pokojninskim skladom, ni izpolnila obveznosti iz člena 63 PDEU in člena 40 Sporazuma EGP;

— Republiki Finski naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Za dividende, ki jih dobijo tuji pokojninski skladi, velja na Finskem strožji režim obdavčitve, kot pa za finske pokojninske sklade. Za slednje velja posebna zakonodaja (Elinkeinoverolaki) [zakon o davku od dohodkov iz dejavnosti], davčna stopnja, ki se zanje uporabi, pa je določena drugače kot davčne stopnje drugih pravnih oseb. V skladu s členom 6a Elinkeinoverolaki naj bi bilo le 75 % njihovih prihodkov od dividend obdavčljivih in ker stopnja davka od dobičkov pravnih oseb znaša 26 %, naj bi bila njihova dejanska stopnja 19,5 %. Poleg tega lahko finski nosilci pokojninskega zavarovanja v skladu s členoma 7 in 8, prvi odstavek, št. 10, Elinkeinoverolaki odbijejo izdatke, ki nastanejo zaradi doseganja in ohranjanja prihodkov, ter izgube, kakor tudi pokojninske obveznosti pri obdavčitvi. Na dividende, ki jih dosežejo podobni tuji pokojninski skladi, se davek, ki se ga zaračuna pri viru, naloži celo po stopnji 28 %. Glede pokojninskih skladov iz držav članic in večino pokojninskih skladov iz držav EFTA in EGP, naj bi bile dividende obdavčene po stopnji 19,5 %, vendar pa niso upravičene do istih odbitkov.

Zaradi davčne stopnje, ki velja v skladu s finskim sistemom obdavčevanja dividend, ki se plačujejo v tujino, in širše osnove za izračun davka, ki velja za te dividende, naj bi bili slabše obravnavani tuji pokojninski skladi, ki svoje storitve nudijo finskim strankam, s tem da so postavljeni v neugoden konkurenčni položaj. Z neenakim obravnavanjem tujih pokojninskih skladov naj bi bile njihove investicije v finske družbe manj dobičkonosne in privlačne, poleg tega naj bi bile omejene možnosti finskih podjetij za kapitalsko financiranje s strani tujih pokojninskih skladov. Zato gre za omejitev po členu 63 PDEU in členu 40 Sporazuma EGP. Neenako obravnavanje naj ne bi bilo utemeljeno z nobenim od razlogov, ki jih je navedla Republika Finska.
2.

Pri odločanju, ali načelo davčne neodvisnosti zahteva enako davčno obravnavo vrst naprav, navedenih v prvem vprašanju (naprave FOBT in igralne naprave iz poglavja III), kakšno stopnjo abstrakcije naj bi nacionalno sodišče sprejelo pri odločanju o tem, ali sta izdelka podobna? Še zlasti, koliko je pomembno upoštevati naslednje: (a) podobnosti in razlike glede največjih dovoljenih vložkov in dobitkov med napravami FOBT in igralnimi napravami iz poglavja III; (b) to, da je na naprave FOBT mogoče igrati le v določenih prostorih, ki imajo licenco za vplačevanje stav in ki se razlikujejo in zanje veljajo drugačne regulativne omejitve od tistih, ki veljajo za prostore, ki imajo licenco za igranje iger na srečo (čeprav je bilo mogoče igrati na naprave FOBT in na do dve igralni napravi iz poglavja III, ki stojijo skupaj v prostorih, licenciranih za vplačevanje stav); (c) to, da je verjetnost prejetja dobitka na napravah FOBT neposredno povezana z objavljenimi fiksnimi razmerji, medtem ko se verjetnost zmage na igralnih napravah iz poglavja III lahko v nekaterih primerih spreminja zaradi naprave, ki v določenem časovnem obdobju zagotavlja določen odstotek donosa prireditelju in igralcu; (d) podobnosti in razlike v formatih, ki so na voljo na napravah FOBT in igralnih napravah iz poglavja III; (e) podobnosti in razlike med napravami FOBT in igralnimi napravami iz poglavja III glede medsebojnega vplivanja, do katerega lahko pride med igralcem in napravo; (f) ali je bilo zgoraj navedeno znano večini igralcev na napravah oziroma ali se jim je to zdelo pomembno ali bistveno; (g) ali razliko v obravnavi z vidika DDV upravičuje karkoli od zgoraj navedenega?
Prvi pritožbeni razlog: z izpodbijano sodbo je bila na podlagi napačnih in nezadostnih razlogov v celoti zavrnjena tožba pritožnice in vsa njena utemeljitev, čeprav bi ji bilo treba v celoti oziroma vsaj deloma ugoditi. Zlasti se v izpodbijani sodbi absolutno ne upošteva argumenta pritožnice, ki je ključen za izid spora, in sicer da je pritožnica izpolnila svojo pogodbeno obveznost, da uredi 1 000 izvodov (za vsak jezik) brošur v katerih so vse potrebne informacije za pripravo učence na prehod na euro s tem, da je uredila brošuro z več stranmi glede tega prehoda (priloge viii, ix et x); poleg tega v izpodbijani sodbi ni obrazložitve glede presoje Splošnega sodišča o brošurah, ki jih je v skladu s svojimi pogodbenimi obveznostmi uredila pritožnica.
1.

Ali je treba člena 17 in 19 Direktive št. 98/71/ES (1) razlagati tako, da lahko možnost, ki jo ima država članica, da samostojno določi obseg varstva in pogoje, pod katerimi se zagotavlja, zajema tudi možnost izključitve takega varstva v primerih, ko je tretja oseba brez dovoljenja imetnika avtorske pravice na modelih v državi že proizvedla in tržila proizvode, izdelane v skladu s temi modeli, ki so bili dostopni javnosti pred datumom začetka veljavnosti uskladitvene nacionalne zakonodaje?
5.

Ali je treba to določbo 4 razlagati tako, da mora – čeprav so bile klavzule javnega razpisa delovnega mesta objavljene in jih interesent ni izpodbijal – nacionalno sodišče preučiti, ali so v nasprotju s predpisi Skupnosti in ali v takem primeru teh klavzul ali nacionalne določbe, ki je njihova podlaga, ne sme uporabiti, kolikor nasprotujejo tej določbi 4?
1.

Ali je določbe Uredbe Komisije (ES) št. 2571/97 z dne 15. decembra 1997 o prodaji masla po znižanih cenah in dodeljevanju pomoči za smetano, maslo in koncentrirano maslo za uporabo pri izdelavi peciva, sladoleda in drugih živil (1), ki je izvedbena uredba Uredbe št. 1255/1999 o skupni organizaciji trga mleka in mlečnih izdelkov (2), mogoče šteti za sektorske predpise Skupnosti, ki odstopajo od člena 3(1) Uredbe št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 (3) in nasprotujejo uporabi nacionalnih določb o zastaranju?