Odločba Komisije o začetku formalnega postopka preiskave ukrepa kot državne pomoči vsebuje na eni strani bistvene elemente, ki državi članici in zadevnemu podjetju omogočajo, da se dovolj seznanita z upoštevnim okvirom preiskave in razlogovanjem, na podlagi katerega je Komisija menila, da lahko zadevni ukrepi pomenijo pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom, ter da primerno predložita pripombe v formalnem postopku preiskave, na drugi strani pa vsebuje popolna sklicevanja na obstoj prednosti, ki naj je zadevno podjetje ne bi dobilo v skladu z običajnimi tržnimi pogoji, ker Komisija v tej odločbi navede splošno trditev, da za zavezo glede državnih sredstev lahko razumemo že obvestilo zadevne države članice, da se bo zaradi premagovanja finančnih težav podjetja, katerega kapital je v njeni 55‑odstotni lasti, zavezala, če je ta zaveza nepreklicna in ima učinek pričakovanja in zaupanja na trgu, kar se odraža s povišanjem vrednosti delnic zadevnega podjetja in s pozitivnim odzivom bonitetnih agencij, in ker bi pomoč lahko dejansko obravnavali kot dodeljeno še pred podpisom morebitnega dogovora med tem podjetjem in industrijskim in trgovskim javnim podjetjem v lasti te države članice o dajanju kreditne linije na razpolago.

Od Komisije ni mogoče zahtevati, naj pred sprejetjem končne odločbe zadevni državi članici ali drugim zainteresiranim strankam predloži pravno presojo, ki jo namerava uporabiti v tej odločbi, naj bo ta presoja še tako inovativna. V zvezi s tem v skladu s sodno prakso Komisija niti po določbah o državnih pomočeh niti po sodni praksi ni dolžna zaslišati upravičenca do pomoči o svoji pravni presoji zadevnega ukrepa ali obvestiti zadevno državo članico – in, a fortiori, upravičenca do pomoči – o svojem stališču pred sprejetjem odločbe, če so bile zainteresirane stranke in država članica pozvane k predložitvi svojih pripomb.

Uporaba merila dobro poučenega zasebnega vlagatelja večinoma samo za izjave vlade države članice za ugotovitev obstoja državne pomoči, nezdružljive z notranjim trgom, je napačna, in sicer še toliko bolj, če Komisija nima na voljo dovolj podatkov, da bi se lahko opredelila do vprašanja, ali lahko te izjave kot take pomenijo državno pomoč. V zvezi s tem, tudi če Komisija za namene ugotovitve obstoja državne pomoči pravno zadostno dokaže, da so te izjave zlasti omogočile ohranitev bonitetne ocene zadevnega podjetja na stopnji varnih naložb in ponovno pridobitev zaupanja finančnih trgov, omogočile, olajšale in pocenile dostop tega podjetja do novih kreditov, potrebnih za refinanciranje njenih kratkoročnih dolgov, ter dokončno prispevale k ustalitvi njenega krhkega finančnega položaja, ki je bil v času teh izjav tik pred tem, da se zelo poslabša, mora Komisija dokazati dovolj neposredno povezavo med prednostjo, dodeljeno prejemniku, na eni strani in zmanjšanjem državnega proračuna ali dovolj konkretnim gospodarskim tveganjem za bremenitev tega proračuna na drugi.

Za ugotovitev, ali ima intervencija državnih organov v okviru kapitala podjetja naravo državne pomoči, je treba presoditi, ali bi se lahko v podobnih okoliščinah zasebni vlagatelj primerljive velikosti odločil za enako velike kapitalske vložke, zlasti ob upoštevanju razpoložljivih podatkov in predvidenega razvoja v času teh vložkov. Primerjavo ravnanja države z ravnanjem zasebnega vlagatelja je treba sicer izvesti ob upoštevanju razpoložljivih podatkov in predvidenega razvoja v času zadevnih finančnih vložkov, to pomeni, da ni mogoče upoštevati dogodkov in podatkov iz časa po dodelitvi pomoči, vendar pa Komisiji nikakor ni prepovedano upoštevanje predhodnih dogodkov, ki so del okoliščin zadevne pomoči, in njihovih učinkov.

Toda čeprav se lahko razpoložljivi podatki nanašajo na dogodke in objektivne elemente iz preteklosti, ni mogoče dopustiti, da ti predhodni dogodki in elementi v odločilnem obsegu tvorijo upoštevni referenčni okvir za uporabo merila dobro poučenega zasebnega vlagatelja. Nasprotno, glede na nujnost prospektivne analize na podlagi razpoložljivih podatkov upoštevanje dogodkov in elementov iz preteklosti ne dopušča, da se izključi upoštevanje novejših dogodkov in objektivnih elementov, saj so lahko ti odločilni za to prospektivno analizo, bodisi ker zaradi njih predhodno dejansko stanje postane zastarelo bodisi ker opredeljujejo prihodnji razvoj gospodarskih okoliščin upravičenca in njegovega položaja na trgu. Tako predhodni dohodki, tudi če gre za objektivna dejstva, od katerih je bil vsaj delno odvisen nastanek novejših dogodkov, ne morejo izničiti pomena navedenih novejših dogodkov, če je očitno, da so zadnjenavedeni dogodki, kot so ukrepi za prestrukturiranje, dejansko vplivali na ta razvoj.

(Glej točke 220, 227 in 229.)