ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba št. 44/2001 – Dogovor o pristojnosti – Udeležba tožene stranke, ne da bi se izpodbijala pristojnost sodišča, ki odloča o sporu

(Uredba Sveta št. 44/2001, člen 24)

2. Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba št. 44/2001 – Priznavanje in izvrševanje sodnih odločb – Razlogi za zavrnitev – Neupoštevanje pravil o posebni pristojnosti iz člena 35 Uredbe – Področje uporabe

(Uredba Sveta št. 44/2001, člena 24 in 35)

Summary

1. Člen 24 Uredbe št. 44/2001 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se mora sodišče, ki odloča o sporu, ne glede na določbe iz oddelka 3 poglavja II te uredbe, ki se nanaša na posebna pravila o pristojnosti v zvezi z zavarovanjem, izreči za pristojno, kadar se tožena stranka spusti v spor in ne uveljavlja ugovora nepristojnosti, saj taka udeležba tožene stranke v sporu pomeni tihi dogovor o pristojnosti.

Drugi stavek člena 24 Uredbe namreč omejuje področje uporabe splošnega pravila in ga je treba, ker določa izjeme od splošnega pravila o tihem dogovoru o pristojnosti, razlagati ozko. Iz tega sledi, da tega drugega stavka ni mogoče razlagati, kot da dopušča izključitev uporabe splošnega pravila, določenega v prvem stavku istega člena, za spore, na katere se izrecno ne nanaša, in sicer spore, za katere veljajo pravila o izključni pristojnosti.

(Glej točke od 22 do 24, 26 in 33 ter izrek.)

2. Določbe člena 35 Uredbe št. 44/2001 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah določajo, da je neupoštevanje pravil o posebni pristojnosti razlog za nepriznanje odločb, ki jih je izdalo nepristojno sodišče, ki je v zadevi odločalo v nasprotju s temi pravili. Te odločbe se torej ne uporabijo, če odločbo izda pristojno sodišče. Za tak primer gre zlasti takrat, ko v zadevi odloča sodišče – tudi če niso bila upoštevana navedena pravila o posebni pristojnosti – pred katerim se tožena stranka spusti v spor in ne uveljavlja ugovora nepristojnosti. Tako sodišče je namreč pristojno na podlagi člena 24 Uredbe št. 44/2001. Zato člen 35 te uredbe ne preprečuje priznanja odločbe, ki jo je izdalo to sodišče.

(Glej točki 28 in 29.)
1.

Kraljevina Španija s tem, da je v veljavi ohranila člena 24(5) in 27(1), (2) in (4) zakona 48/2003 z dne 26. novembra 2003 o gospodarskem režimu in opravljanju pristaniških storitev v splošnem interesu, ki uvajata sistem znižanj in oprostitev pristaniških pristojbin, ni izpolnila obveznosti iz člena 1 Uredbe Sveta (EGS) št. 4055/86 z dne o uporabi načela svobode opravljanja storitev v pomorskem prometu med državami članicami ter med državami članicami in tretjimi državami.
Keywords

Summary



Keywords

Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Izvozna nadomestila – Diferencialno nadomestilo

(Uredba Komisije št. 3665/87, člen 5(3))

Summary

Člen 5(3) Uredbe št. 3665/87 o skupnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1384/95, je treba razlagati tako, da poslabšanje tovora govejega ali telečjega mesa pri prevozu ni primer višje sile v smislu te določbe.

Člen 5(3) Uredbe št. 3665/87 je namreč izjema od normalne ureditve izvoznih nadomestil in ga je zato treba razlagati ozko. Ker je obstoj višje sile pogoj sine qua non za to, da se lahko vloži zahtevek za nadomestilo za izvoženo blago, ki ni bilo dano v porabo v tretji državi izvoza, je treba ta pojem razlagati tako, da ostane število primerov, v katerih se odobri tako plačilo, omejeno. Nevarnost poslabšanja pri izvozu govejega in telečjega mesa je podana zlasti pri natovarjanju ali raztovarjanju med različnimi uporabljenimi načini prevoza in pri prevozu na dolge razdalje. Zato je nastanek take škode mogoče šteti za gospodarsko tveganje, ki je neločljivo povezano s takimi operacijami, to je za okoliščino, ki je ni mogoče opredeliti kot nenormalno v okviru takih operacij niti kot neverjetno za previdnega in skrbnega trgovca.

(Glej točke 46, 48, 50, 52 in izrek.)
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 22. septembra 2009 – Komisija proti Belgiji

(Zadeva C-9/09)

„Neizpolnitev obveznosti države — Javno zdravje — Direktiva 2004/23/ES — Določitev standardov kakovosti in varnosti, darovanja, pridobivanja, testiranja, predelave, konzerviranja, shranjevanja in razdeljevanja človeških tkiv in celic — Neopravljen prenos v predpisanem roku“

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Upoštevni položaj — Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje oziroma opustitev sporočitve, v predpisanem roku, predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o določitvi standardov kakovosti in varnosti, darovanja, pridobivanja, testiranja, predelave, konzerviranja, shranjevanja in razdeljevanja človeških tkiv in celic (UL L 102, str. 48).

Izrek

1. Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o določitvi standardov kakovosti in varnosti, darovanja, pridobivanja, testiranja, predelave, konzerviranja, shranjevanja in razdeljevanja človeških tkiv in celic, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2. Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 22. septembra 2009 – Komisija proti Belgiji

(Zadeva C-9/09)

„Neizpolnitev obveznosti države — Javno zdravje — Direktiva 2004/23/ES — Določitev standardov kakovosti in varnosti, darovanja, pridobivanja, testiranja, predelave, konzerviranja, shranjevanja in razdeljevanja človeških tkiv in celic — Neopravljen prenos v predpisanem roku“

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Upoštevni položaj — Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje oziroma opustitev sporočitve, v predpisanem roku, predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o določitvi standardov kakovosti in varnosti, darovanja, pridobivanja, testiranja, predelave, konzerviranja, shranjevanja in razdeljevanja človeških tkiv in celic (UL L 102, str. 48).

Izrek

1. Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o določitvi standardov kakovosti in varnosti, darovanja, pridobivanja, testiranja, predelave, konzerviranja, shranjevanja in razdeljevanja človeških tkiv in celic, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
1.

Irska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES, ni izpolnila obveznosti iz direktive.
1.

Carinski organi države uvoznice lahko zavrnejo odobritev preferencialne obravnave iz Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Državo Izrael na drugi strani, ki je bil podpisan 20. novembra 1995 v Bruslju, če je zadevno blago po poreklu z Zahodnega brega. Poleg tega carinski organi države članice uvoznice ne morejo uporabiti možnosti konkurence kvalifikacij, da bi se tako izognili odgovoru na vprašanji, katerega izmed upoštevnih sporazumov, namreč Evro-mediteranski sporazum o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Državo Izrael na drugi strani ali Začasni Evro-mediteranski pridružitveni sporazum o trgovini in sodelovanju med Evropsko skupnostjo na eni strani in Palestinsko osvobodilno organizacijo (PLO) za Palestinsko upravo Zahodnega brega in Gaze na drugi strani, ki je bil podpisan v Bruslju, je treba v obravnavanem primeru uporabiti in ali bi morali dokaz o poreklu predložiti izraelski ali palestinski organi.
43

Kot je bilo že navedeno, lahko naloge gašenja požara in reševanja ljudi, za katere je pristojna gasilska služba, izpolnjujejo samo mlajši uslužbenci. Uslužbenci, starejši od 45 in 50 let opravljajo druge naloge. Za zagotovitev učinkovitega delovanja operativne poklicne gasilske enote se lahko šteje za potrebno, da so uslužbenci gasilske službe večinoma sposobni opravljati fizično zahtevne naloge in da so mlajši od 45 oziroma 50 let. Poleg tega dodelitev fizično manj zahtevnih nalog uslužbencem, starejšim od 45 oziroma 50 let, pomeni, da morajo te uslužbence nadomestiti mlajši. Vendar pa starost, pri kateri je uslužbenec sprejet na delo, določa obdobje, v katerem bo lahko opravljal fizično zahtevne naloge. Uslužbenec, ki se zaposli pred 30. letom in mora poleg tega opraviti dveletno izobraževanje, lahko te naloge opravlja najmanj od 15 do 20 let. Če pa se zaposli pri starosti 40 let, to obdobje traja od 5 do največ 10 let. Zaposlitev pri višji starosti pomeni, da veliko uslužbencev ne more opravljati fizično zahtevnih nalog. Poleg tega taka zaposlitev ne omogoča, da tako zaposleni uslužbenci navedene naloge izpolnjujejo dovolj dolgo. Nazadnje, kot je zatrjevala nemška vlada, razumna organizacija poklicne gasilske službe za operativno poklicno gasilsko enoto zahteva medsebojno odvisnost med delovnimi mesti, ki so fizično zahtevna in niso primerna za starejše uslužbence, in delovnimi mesti, ki so fizično manj zahtevna in za te uslužbence primerna.
1.

Irska — zato, ker National Roads Authority ni obvestil neuspešnega ponudnika o odločitvi o oddaji naročila v zvezi z načrtovanjem, gradnjo, financiranjem in gospodarskim izkoriščanjem zahodne avtocestne obvoznice mesta Dundalk, in — s tem, da je ohranila v veljavi določbe člena 84A(4) poslovnika višjih sodišč (Rules of the Superior Courts) v različici iz Statutory Instrument št. 374/1998 v delu, v katerem te pomenijo negotovost glede odločitve, zoper katero je treba vložiti zahtevo za revizijo, in glede določitve rokov za vložitev te zahteve za revizijo, ni izpolnila, glede prvega očitka, obveznosti iz člena 1(1) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne , in člena 8(2) Direktive Sveta 93/37/EGS z dne o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/52/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne , in, glede drugega očitka, obveznosti iz člena 1(1) Direktive 89/665, kakor je bila spremenjena z Direktivo 92/50.
5

Člen 22 Direktive določa: „1. Pomembna nova infrastruktura, na primer povezovalni plinovodi med državami članicami, obrati za LNG in skladiščni objekti, se lahko na prošnjo izvzamejo iz določb […] členov 18, 19, 20 [ki se nanašajo na dostop do omrežja, dostop do skladišč in dostop do pridobivalnih cevovodnih omrežij] in 25(2), (3) in (4) [ki se nanaša na regulativne organe] pod naslednjimi pogoji: […] 3. […] […] (d) Sklep o izvzetju […] mora biti pravilno utemeljen in objavljen. (e) V primeru povezovalnega plinovoda se sklep o izvzetju lahko sprejme šele po posvetovanju z drugimi državami članicami ali regulativnimi organi, ki jih to zadeva. 4. Pristojni organ Komisijo nemudoma seznani s sklepom o izvzetju in z vsemi ustreznimi informacijami, ki se nanj nanašajo. Te informacije se Komisiji lahko pošljejo v zbirni obliki, kar ji omogoča utemeljitev sprejetega sklepa. […]“
Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 8. oktobra 2008 v zadevi SGL Carbon proti Komisiji (T-68/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo pritožnice za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2004/420/ES z dne 3. decembra 2003 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP glede omejevalnega sporazuma na trgu elektrotehničnih in mehanskih ogljikovih in grafitnih proizvodov ali, podredno, na znižanje globe, naložene pritožnici – Neupoštevanje trditev pritožnice glede upoštevanja vrednosti lastne potrošnje pri izračunu prometa in tržnega deleža zadevnih podjetij, ker naj bi šlo za nedopusten nov očitek – Kršitev načel sorazmernosti in enakega obravnavanja.
Neizpolnitev obveznosti države – Člen 29(2) Uredbe Sveta (ES) št. 850/98 z dne 30. marca 1998 za ohranjanje ribolovnih virov s tehničnimi ukrepi za varovanje nedoraslih morskih organizmov, člen 23 Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike in člen 2(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike – Ribolov na morsko ploščo – Inšpekcija in nadzor ribiških ladij in njihovih dejavnosti – Odgovornost držav članic
55

Iz ustaljene sodne prakse je prav tako razvidno, da formulacija, ki se uporablja v eni od jezikovnih različic določbe Skupnosti, ne more biti edina podlaga za razlago te določbe in tako ne more imeti prednosti pred drugimi jezikovnimi različicami. Tak pristop namreč ne bi bil združljiv z zahtevo po enotni uporabi prava Skupnosti (glej sodbe z dne 12. novembra 1998 v zadevi Institute of the Motor Industry, C-149/97, Recueil, str. I-7053, točka 16; z dne v zadevi Endendijk, C-187/07, ZOdl., str. I-2115, točka 23, in z dne v zadevi Sabatauskas in drugi, C-239/07, ZOdl., str. I-7523, točka 38).
1)

Kraljevina Španija s tem, da ni v predpisanem roku sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev Direktive Komisije 2006/70/ES z dne 1. avgusta 2006 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede opredelitve „politično izpostavljene osebe“ in tehničnih meril za postopke poenostavljene dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke ter izjeme na podlagi finančne dejavnosti, ki poteka zgolj občasno ali v omejenem obsegu, ni izpolnila obveznosti iz člena 5 te direktive.
45

V zvezi s tem je Sodišče odločilo, da Pogodba ES delavcu ne zagotavlja, da bo razširitev njegovih dejavnosti v več držav članic ali njihov prenos v drugo državo članico na področju socialne varnosti nevtralen. Ob upoštevanju različnosti zakonodaj o socialni varnosti držav članic bi lahko imela taka razširitev ali tak prenos, odvisno od posameznega primera, prednosti ali slabosti za delavca z vidika socialne varnosti. Iz tega izhaja, da je tudi v primerih, ko je njena uporaba manj ugodna, taka zakonodaja v skladu z določbami členov 39 ES in 43 ES, če za zadevnega delavca ni neugodna v primerjavi s tistimi, ki opravljajo vse dejavnosti v državi članici, v kateri se uporablja, ali v primerjavi s tistimi, ki so bili tam že prej obdavčeni, in če ne pripelje do nepovratnega vplačila prispevkov za socialno varnost (glej sodbi z dne 19. marca 2002 v združenih zadevah Hervein in drugi, C-393/99 in C-394/99, Recueil, str. I-2829, točka 51, in z dne v zadevi Piatkowski, C-493/04, ZOdl., str. I-2369, točka 34).
2

Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Distillerie Smeets Hasselt NV in državo Belgijo, L. De Vosom, družbo Bollen, Mathay & Co. BVBA, likvidacijskim upraviteljem družbe Transterminal Logistics NV, in družbo Firma De Vos NV na eni strani, državo Belgijo in družbo Bollen, Mathay & Co. BVBA, likvidacijskim upraviteljem družbe Transterminal Logistics NV, na drugi strani ter L. De Vosom in državo Belgijo na tretji strani, in sicer o naknadni izterjavi uvoznih carin.
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2009 – Komisija proti Belgiji

(Zadeva C‑100/08)

„Neizpolnitev obveznosti države – Člena 28 ES in 30 ES – Varstvo prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Predpisi v zvezi s posedovanjem ptic in trgovanjem s pticami, ki se izvalijo in gojijo v ujetništvu in so zakonito dane v promet v drugih državah članicah“

1. Prosti pretok blaga – Količinske omejitve – Ukrepi z enakim učinkom – Pojem (člen 28 ES) (Glej točki 81 in 82.)

2. Prosti pretok blaga – Količinske omejitve – Ukrepi z enakim učinkom (člena 28 ES in 30 ES; Uredba Sveta št. 338/97; Uredba Komisije št. 865/2006) (Glej točke od 84 do 88, od 91 do 93, od 96 do 103 in od 110 do 113.)

3. Okolje – Ohranjanje prostoživečih ptic – Direktiva 79/409 – Področje uporabe (Direktiva Sveta 79/409) (Glej točko 106.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 28 ES – Varstvo prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Prepoved posedovanja nekaterih ptic, s katerimi se zakonito trguje v drugih državah članicah

Izrek

1) Kraljevina Belgija

– s tem, da je uvoz, posedovanje in prodajo ptic, ki se izvalijo in gojijo v ujetništvu in so zakonito dane v promet v drugih državah članicah, podredila omejitvenim pogojem, ki zadevnim subjektom, dejavnim na trgu, nalagajo spremembo označevanja primerkov, da bi ustrezalo posebnim pogojem, ki jih zahteva belgijska zakonodaja, in s tem, da ni dovolila niti označevanja, ki je dovoljeno v drugih državah članicah, niti potrdil, izdanih v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi, in

– s tem, da je trgovce prikrajšala za možnost, da se zanje uporabijo izjeme od prepovedi posedovanja avtohtonih evropskih ptic, ki so zakonito dane v promet v drugih državah članicah,

ni izpolnila obveznosti iz člena 28 ES.
Člen 25 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL L 160, str. 1), z naslovom „Priznavanje in izvršljivost drugih odločb“ v odstavkih 1 in 2 določa:

„1. Odločbe sodišča, katerega odločba o uvedbi postopkov se prizna v skladu s členom 16, ki zadevajo vodenje in končanje postopkov v primeru insolventnosti, in poravnave, ki jih je odobrilo navedeno sodišče, se prav tako priznajo brez kakršnih koli nadaljnjih formalnosti. Take odločbe se izvršijo v skladu s členi 31 do 51, razen s členom 34(2) Bruseljske konvencije o pristojnosti in izvrševanju sodb v civilnih in trgovinskih zadevah, kakor je bila spremenjena s Konvencijo o pristopu k tej konvenciji.

Prvi pododstavek prav tako velja za odločbe, ki so neposredno sprejete na podlagi postopkov v primeru insolventnosti in so z njimi tesno povezane, četudi jih je sprejelo drugo sodišče.

Prvi pododstavek prav tako velja za odločbe o varovalnih ukrepih, sprejete po vložitvi zahtevka za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti.

2. Priznavanje in izvršitev drugih odločb, ki niso navedene v odstavku 1, ureja konvencija iz odstavka 1, pod pogojem, da se navedena konvencija uporablja.“
5

Členi 1, 6, 6ter, 6sexies in 7 Konvencije za varstvo industrijske lastnine, ki je bila podpisana v Parizu 20. marca 1883 in nazadnje revidirana v Stockholmu ter spremenjena (Zbirka pogodb Združenih narodov, zv. 828, št. 11851, str. 305, v nadaljevanju: Pariška konvencija), določajo: „1. člen […] 2) Predmet varstva industrijske lastnine so patenti, uporabni modeli, industrijski vzorci ali modeli, tovarniške ali trgovske znamke, storitvene znamke, trgovsko ime in trgovske označbe ali ime izvora ter zatiranje nelojalne konkurence. […] 6. člen 1) Pogoje za prijavljanje in registracijo tovarniških ali trgovskih znamk določi vsaka država [unije, ki jo sestavljajo države, za katere velja Pariška konvencija,] s svojo nacionalno zakonodajo. […] 6.ter člen a) Države unije se strinjajo, da bodo, kadar ni dovoljenja pristojnih oblasti, zavrnile ali razveljavile registracijo ter s priložnostmi sredstvi prepovedale, da se kot tovarniške ali trgovske znamke ali njihovi sestavni deli uporabljajo grbi, zastave in drugi državni emblemi držav unije, uradni znaki in punci za kontrolo in garancijo, ki so jih one sprejele, kakor tudi sleherno posnemanje v heraldičnem pogledu. b) Določbe zgornje točke a) prihajajo v poštev tudi za grbe, zastave in druge embleme, okrajšave ali imena mednarodnih meddržavnih organizacij, katerih članice so ena ali več držav unije, izvzemši grbe, zastave in druge embleme, okrajšave ali imena, ki so že bili predmet veljavnih mednarodnih sporazumov za zagotovitev njihovega varstva. c) Nobena država unije ni dolžna uporabiti določbe iz zgornje točke b) v škodo nosilcev dobronamerno pridobljenih pravic pred uveljavitvijo te konvencije v njej. Države unije niso dolžne uporabiti te določbe, kadar uporaba ali registracija iz zgornje točke a) ni takšne narave, da bi javnosti vsiljevala misel, da je med zadevno organizacijo in grbi, zastavami, emblemi, okrajšavami ali imenom kakšna zveza, oziroma kadar ni verjetno, da je ta uporaba ali ta registracija takšna, da utegne javnost spraviti v zmoto glede obstoja kakšne zveze med uporabnikom in organizacijo. […] a) Da bi bile te določbe aplicirane, so države unije privolile pošiljati druga drugi po Mednarodnem uradu seznam državnih emblemov, uradnih znakov in puncev za kontrolo in garancijo, ki jih želijo ali jih bodo želele neomejeno ali z določenimi omejitvami postaviti pod varstvo tega člena, kakor tudi vse njegove poznejše spremembe. Vsaka država unije bo dala javnosti pravočasno na razpolago poslane sezname. To sporočilo pa ni obvezno, kadar gre za državne zastave. […] […] 6.sexies člen Države unije se zavezujejo, da bodo varovale storitvene znamke. One niso obvezne predvideti registracijo teh znamk. 7. člen Narava proizvoda, na katerem mora biti tovarniška ali trgovska znamka, ne sme biti v nobenem primeru ovira za njeno registracijo.“
56

Nizozemska vlada in Komisija nasprotno trdita, da je iz sodne prakse, zlasti iz zgoraj navedenih sodb Komisija proti Anic Partecipazioni in Hüls, jasno razvidno, da domneva vzročnosti ni odvisna od števila sestankov, ki so bili podlaga za usklajevanje. Menita, da je navedena domneva upravičena, če bi stiki, do katerih je prišlo, glede na okvir, vsebino in pogostost lahko preprečevali, omejevali ali izkrivljali konkurenco v smislu člena 81(1) ES in če so poleg tega zadevna podjetja ostala dejavna na trgu.
1)

Republika Avstrija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode, ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive.
38

Nazadnje je treba spomniti, da je cilj uporabe proizvoda tudi lahko objektivno uvrstitveno merilo, če je lasten temu proizvodu, povezanost pa je treba preučiti glede na njegove objektivne značilnosti in lastnosti (glej sodbe z dne 1. junija 1995 v zadevi Thyssen Haniel Logistic, C-459/93, Recueil, str. I-1381, točka 13; z dne v zadevi DFDS, C-396/02, ZOdl., str. I-8439, točka 29, in z dne v zadevi RUMA, C-183/06, ZOdl., str. I-1559, točka 36). Ni sporno, da objektivne značilnosti in lastnosti proizvodov, kot so ti v postopku v glavni stvari, vključno z njihovo obliko, barvo in trgovskim imenom, ustrezajo objektivnim značilnostim in lastnostim žganih pijač.
Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 11. marca 2008 v zadevi Guigard proti Komisiji (T-301/05), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo pritožnice za nadomestilo za škodo, ki jo je utrpela zaradi ravnanja Komisije, ki ni nepodaljšala njene pogodbe o zaposlitvi, sklenjene v okviru tehničnega sodelovanja med Skupnostjo in Republiko Nigerijo, ki ga je financiral Evropski razvojni sklad – Kršitev člena 313(2)(k) in člena 314 Četrte konvencije iz Loméja (UL L 229, str. 1), kakor je bila spremenjena s sporazumom, podpisanim na Mauritiusu (UL L 156, str. 3) – Kršitev obveznosti obrazložitve in pravice do obrambe