Pritožba, ki jo je Silvio Berlusconi vložil 27. julija 2022 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 11. maja 2022 v zadevi T-913/16, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest), Silvio Berlusconi/Evropska centralna banka (ECB)

(Zadeva C-513/22 P)

(2022/C 359/61)

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Pritožnik: Silvio Berlusconi (zastopniki: A. Di Porto, N. Ghedini, B. Nascimbene, avvocati)

Druge stranke v postopku: Evropska centralna banka, Evropska komisija, Finanziaria d'investimento Fininvest SpA (Fininvest)

Predlogi

Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

1. razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 11. maja 2022;

2. posledično razglasi ničnost odločbe Evropske centralne banke z dne 25. oktobra 2016;

3. podredno, če bi Sodišče menilo, da glede na stanje postopka ne more odločati, razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 11. maja 2022 in zadevo vrne nekemu drugemu senatu Splošnega sodišča;

4. Evropski centralni banki naloži plačilo stroškov postopka, tudi tistih, ki so nastali na prvi stopnji;

5. kot pripravljalni ukrep, a) odredi, naj se v spis vložijo dokumenti, ki jih je Splošno sodišče razglasilo za nedopustne; in b) če se bo štelo za potrebno, odredi ustrezne ukrepe procesnega vodstva oziroma pripravljalne ukrepe za pridobitev zapisnika obravnave z dne 16. septembra 2021 in zvočnega zapisa obravnave.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog. Napačna uporaba prava pri presoji učinkov nadzora pritožnikov nad Banca Mediolanum – Očitna napaka pri presoji in izkrivljanje dejstev v zvezi s pridobitvijo kvalificiranega deleža – Nezakonita nadomestitev obrazložitve izpodbijanega akta – Kršitev načela kontradiktornosti postopka – Napačna uporaba prava pri pravni opredelitvi obravnavanega primera kot „pridobitev“ kvalificiranega deleža z vidika prava Evropske unije in nacionalnega prava – Opustitev uporabe nacionalnega prava – Kršitev načela lojalnega sodelovanja – Protislovnost obrazložitve – Prekoračitev pooblastil.

Ta pritožbeni razlog se deli na šest delov, ki se nanašajo na ta vprašanja:

A) ugotovitev skupnega nadzora, ki sta ga pritožnika izvajala nad Banca Mediolanum „pred zadevno združitvijo“ prek delničarskega sporazuma, sklenjenega s Fin. Prog. Italia: napačna presoja posledic;

B) status g. Silvia Berlusconija kot imetnika kvalificiranega deleža v Banca Mediolanum: napačna rekonstrukcija zaporedja „akt Banca d’Italia z dne 7. oktobra 2014“ – „združitev“ – „sodba Consiglio di Stato (državni svet) z dne 3. marca 2016“; izkrivljanje dejstev in očitna napačna uporaba prava;

C) nadomestitev obrazložitve avtorja izpodbijanega akta z obrazložitvijo Splošnega sodišča: kršitev členov 263 in 263 PDEU;

D) nov evropski pojem pridobitve kvalificiranega deleža: opustitev uporabe nacionalnega prava;

E) uvedba novega primera, ki ni določen v evropski ureditvi, s strani Splošnega sodišča;

F) razlikovanje med posrednim kvalificiranim deležem in neposrednim kvalificiranim deležem: kršitev člena 22 Direktive 2013/36/EU in člena 22 TUB (Testo unico delle leggi in materia bancaria e creditizia, enotno besedilo zakonov o bankah in kreditiranju).

Drugi pritožbeni razlog. Napačna uporaba prava, ker se je štelo, da je Direktiva 2013/36/EU (1) zakonita – Kršitev splošnega načela prepovedi retroaktivnosti aktov in splošnega načela pravne varnosti – Očitna protislovnost obrazložitve

Tretji pritožbeni razlog. Napačna uporaba prava – Kršitev načela pravnomočnosti in splošnega načela pravne varnosti – Kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva (napotitev na deveti pritožbeni razlog) – Neobstoj obrazložitve

Četrti pritožbeni razlog. Napačna uporaba prava pri uporabi nacionalne zakonodaje, s katero je bila prenesena Direktiva 2013/36/EU – Kršitev načela pravne varnosti – Neupoštevanje odločilnega dejstva, nastalega med postopkom (sodna rehabilitacija), ki samodejno pripelje do ponovnega izpolnjevanja zahtev za pridobitev dobrega ugleda v smislu nacionalne ureditve o prenosu.

Ta pritožbeni razlog se deli na štiri dele, ki se nanašajo na ta vprašanja:

A) opustitev prenosa člena 23(1) Direktive 2013/36/EU v nacionalni pravni red in vsekakor nezakonitost ministrskega odloka št. 144/1998;

B) neobjava seznama (dokumentov, ki jih je treba predložiti za pridobitev dovoljenja) iz člena 23(4) Direktive 2013/36/EU;

C) nemožnost uveljavljanja smernic iz leta 2008;

D) odločba o sodni rehabilitaciji, ki jo je dosegel Silvio Berlusconi: neupoštevanje odločilnega dejstva, nastalega med postopkom, ki samodejno pripelje do ponovnega izpolnjevanja zahtev za pridobitev dobrega ugleda v smislu nacionalne ureditve o prenosu.

Peti pritožbeni razlog. Napačna uporaba prava pri razlagi člena 23 Direktive 2013/26/EU v zvezi z upoštevnostjo zahteve o možnem vplivu predlaganega pridobitelja, če zahteve glede dobrega ugleda, ki so določene v nacionalni ureditvi, niso več izpolnjene

Šesti pritožbeni razlog. Napačna uporaba prava o upoštevnosti načela sorazmernosti pri uporabi Direktive 2013/36/EU v zvezi z zatrjevano samodejnostjo, ki izhaja iz nacionalne ureditve o prenosu – Prepoved samodejnosti – Neobstoj ali nezadostnost obrazložitve

Sedmi pritožbeni razlog. Napačna uporaba prava pri razlagi in uporabi člena 22(2) Uredbe (EU) št. 1024/2013 (2) ter člena 32(1) in (5) Uredbe (EU) št. 468/2014 (3) – Kršitev upoštevnega nacionalnega prava, ki se uporablja – Kršitev členov 41 in 47 Listine – Očitna nelogičnosti in protislovnost obrazložitve

Osmi pritožbeni razlog. Nezakonitost kratkega roka (3 dni) iz člena 31(3) Uredbe (EU) št. 468/2014 za predložitev pripomb – Kršitev člena 41 Listine in ustreznih splošnih pravnih načel, ki izhajajo iz ustavnih tradicij, skupnih državam članicam – Protislovnost in očitna nelogičnost obrazložitve – Neizpolnjevanje meril razumnosti in sorazmernosti roka ter neizvajanje jurisdikcije Splošnega sodišča na tem področju

Deveti pritožbeni razlog. Napačna uporaba prava pri uporabi člena 84 Poslovnika Splošnega sodišča v zvezi z novimi razlogi, ki so bili predstavljeni po izdaji Sodbe Sodišča z dne 19. decembra 2018 – Očitna napaka pri presoji v zvezi z obstojem „novega pravnega elementa“, pomanjkljivost in očitna nelogičnost obrazložitve – Kršitev načela učinkovitega sodnega varstva in člena 47 Listine – Neobstoj obrazložitve, ker novi razlogi niso bili preučeni po uradni dolžnosti

Deseti pritožbeni razlog. Očitna napaka pri presoji dopustnosti tožbenega razloga, ki se je nanašal na potrditev uspešnega prestajanja kazni, izrečene s pogojno obsodbo opravljanja družbeno koristnega dela – Očitna nelogičnost obrazložitve – Kršitev nacionalnega prava – Kršitev člena 84 Poslovnika Splošnega sodišča – Kršitev načela učinkovitega sodnega varstva in člena 47 Listine – Neobstoj obrazložitve, ker razlog ni bil preučen po uradni dolžnosti

Enajsti pritožbeni razlog. Kršitev člena 85(3) Poslovnika Splošnega sodišča v zvezi z nedopustnostjo novih dokazov – Neobstoj ali pomanjkljivost obrazložitve o opravičljivih razlogih za zamudo – Očitna napaka pri presoji upoštevnosti dokumentov v zvezi s pritožbo na Evropsko sodišče za človekove pravice, sodbe Sodišča z dne 19. decembra 2018 in sodbe združenih senatov Corte di Cassazione (kasacijsko sodišče) št. 10355/2021 za odločitev – Opustitev preučitve dokumenta, odločilnega za dopustnost novih razlogov – Kršitev pravice do obrambe in zlasti člena 47 Listine

(1) Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL 2013, L 176, str. 338).

(2) Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63).

(3) Uredba (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (ECB/2014/17) (UL 2014, L 141, str. 1).