SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:F:2011 :194 1SODBA SODIŠČA ZA U SLUŽBENCE
(prvi senat)
z dne 15. decembra 2011
Zadeva F-30/10
Philippe de F ays
proti
E v ropski komisiji
„Javni uslužbenci — Uradniki — Socialna varnost — Zavarovanje za primer nesreče in poklicne 
bolezni — Člen 73 K adrovskih predpisov — Zavrnitev p riznanja, da j e bolezen poklicna“
Predmet:Tožba, vložena na podlagi člena 270 PD EU, ki s e za Pogodbo ESAE uporablja na podlagi 
njenega člena 106a, s katero P. de Fays primarno p redlaga razglasitev n ičnosti odločbe 
Komisije o zavrnitvi priznanja njegove bolezni kot poklicne bolezni.
Odločitev:Tožba se zavrne. Tožeča stranka no si vse stroške.
Pov zetek
1. Uradniki — Tožba — Predmet — Razsodba — Nedopustnost
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 91)
2. Uradniki — Tožba — Tožba zo per odločbo o zavrnitvi pritožbe — Učinek — Predložitev zadeve 
sodišču, ki je izdalo izpodbijani akt — Ugovor — Odločba, ki ni potrditvena
(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)
3. Uradniki — Socialna v arnost — Zavarovanje za p rimer n esreče in p oklicne b olezni — 
Zdravniško izvedensko m nenje — Diskrecijska pravica zdravniške kom isije — Meje
(Predpisi o zavarovanju za primer nesreče in poklicne bolezni, člen 22(3), prvi pododstavek)
4. Uradniki — Socialna v arnost — Zavarovanje za p rimer n esreče in p oklicne b olezni — 
Zdravniško izvedensko m nenje — Diskrecijska pravica zdravniške kom isije — Sodni nadzor — Meje — 
Obveznost obrazložitve — Obseg
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 73; Predpisi o zavarovanju za primer nesreče in poklicne bolezni, 
člen 22)
5. Uradniki — Socialna v arnost — Zavarovanje za p rimer n esreče in p oklicne b olezni — 
Zdravniško izvedensko m nenje — Sestava zdravniške kom isije — Zahteva po specializaciji članov — 
Neobstoj
(Predpisi o zavarovanju za primer nesreče in poklicne bolezni, člen 22(1), tretji pododstavek)
2 ECLI:EU:F:2011 :194POIVZETEK–ZADEVAF-30/10
DEFAYSPROTIKOMISIJI
1. Sodišče Unije ne more v okviru nadzora nad zakonitostjo na podlagi člena 91 K adrovskih predpisov 
dajati pravnih izjav. To pomeni, da p redlogi, naj sodišče Unije ugotovi, da j e tožeča stranka z aradi 
poklicne bolezni nezmožna za delo, niso dopustni.
(Glej točko 43.)
Napotitev n a:
Sodišče prve stopnje: 12. junij 2002 , Mellone proti Komisiji, T-187/01, točka 16;
Sodišče za uslužbence: 16. maj 2006 , Voigt proti Komisiji, F-55/05, točka 25 in navedena sodna praksa.
2. Upravna pritožba in njena zavrnitev z odločbo ali zaradi m olka o rgana sta tako s estavni del 
večstopenjskega postopka in sta le pogoj, ki m ora biti izpolnjen pred predložitvijo spora sodišču. V teh 
okoliščinah tožba, čeprav je formalno u smerjena zoper zavrnitev p ritožbe, učinkuje, ko t da j e bil 
sodišču predložen akt, ki p osega v položaj, zoper katerega je bila ta pritožba vložena, razen kadar i ma 
zavrnitev pritožbe različno v sebino o d akta, zoper katerega je bila ta pritožba vložena. Lahko se namreč 
zgodi, da i zrecna odločba o zavrnitvi pritožbe glede na njeno v sebino n e potrjuje akta, ki g a izpodbija 
tožeča stranka. To ve lja, če odločba o zavrnitvi pritožbe vsebuje ponovno p reučitev p oložaja tožeče 
stranke n a no vi pravni podlagi ali ob upoštevanju no vih dejstev ali če spreminja ali dopolnjuje prvotno 
odločbo. V teh primerih je zavrnitev p ritožbe akt, ki j e podvržen sodnemu nadzoru, sodišče pa ga 
upošteva pri presoji zakonitosti izpodbijanega akta ali ga šteje celo za akt, ki p osega v položaj in ki 
izpodbijani akt nadomešča.
(Glej točko 45.)
Napotitev n a:
Sodišče: 28. maj 1980 , Kuhner proti Komisiji, 33/79 in 75/79, točka 9; 17. januar 1989 , Vainker proti Parlamentu, 
293/87, točki 7 in 8;
Sodišče prve stopnje: 12. december 2002 , Morello proti Komisiji, T-338/00 in T-376/00, točka 35; 10. junij 2004 , 
Eveillard p roti Komisiji, T-258/01, točka 31; 14. oktober 2004 , Sandini proti Sodišču, T-389/02, točka 49; 7. junij 
2005 , Cavallaro proti Komisiji, T-375/02, točke o d 63 d o 66; 25. oktober 2006 , Staboli proti Komisiji, T-281/04, 
točka 26;
Splošno s odišče Evropske u nije: 9. december 2009 , Komisija proti Birkhoffu, T-377/08 P, točke o d 50 d o 59 in 64; 
21. september 2011 , Adjemian in dr ugi proti Komisiji, T-325/09 P, točka 32.
3. Iz člena 22(3), prvi pododstavek, Predpisov o zavarovanju uradnikov za primer nesreče in poklicne 
bolezni izhaja, da l ahko z dravniška ko misija zakonito izda z dravniško m nenje, le če se lahko s eznani 
z vso dokumentacijo, ki b i jo lahko u porabila pri presoji. Zdravniška ko misija lahko z aradi d opolnitve 
spisa, ki j i je bil zaupan, ali pridobitve u porabnih m nenj za dobro opravljanje svojih nalog zahteva 
dodatne preglede in se posvetuje s strokovnjaki.
Dalje, če se zdi, da z lasti glede na posebno z apletenost zdravstvenih vp rašanj, ki s o ji predložena, 
v spisu zdravniške ko misije ni jasnih in skladnih podatkov, na podlagi katerih bi lahko izpolnila svojo 
nalogo, mora zbrati vse informacije, ki s o uporabne za njeno p resojo. Če člani zdravniške ko misije 
nimajo posebnega znanja v zvezi z zadevno b oleznijo, mora zdravniška ko misija zbrati vse dokumente, 
na ka tere bi lahko o prla svojo presojo, ter po potrebi zahtevati dodatne preglede in se posvetovati 
s specialisti za te bolezni.
(Glej točke o d 63 d o 65.)
Napotitev n a:
Sodišče prve stopnje: 15. december 1999 , Latino p roti Komisiji, T-300/97, točka 70.
ECLI:EU:F:2011 :194 3POIVZETEK–ZADEVAF-30/10
DEFAYSPROTIKOMISIJI
4. Naloga zdravniške ko misije, določena v členu 22 P redpisov o zavarovanju uradnikov za nezgodno 
tveganje in poklicne bolezni, da p opolnoma objektivno in neodvisno p resoja zdravstvena vp rašanja, po 
eni strani zahteva, da s o tej komisiji dani na voljo vsi dokumenti, ki b i jih lahko u porabila, in po dr ugi 
strani, da j i je zagotovljena popolnoma svobodna presoja. Zdravniške p resoje v strogem p omenu 
besede, ki j ih navede zdravniška ko misija, je treba šteti za dokončne, če so podane v zakonitih 
okoliščinah.
Sodišče Unije ima v zvezi s tem p ravico preveriti, ali je mnenje zdravniške ko misije glede priznanja 
poklicne narave b olezni ustrezno, predvsem a li vsebuje obrazložitev, na podlagi katere je m ogoče 
presojati ugotovitve, na ka terih temelji, in ali je vzpostavljena razumljiva povezava me d zdravniškimi 
ugotovitvami, ki j ih vsebuje, in izpeljanimi sklepi. Dalje, če se zdravniški ko misiji predložijo zapletena 
zdravstvena vp rašanja, ki s e nanašajo na težavno dia gnostiko a li vzročno z vezo me d boleznijo zadevne 
osebe in opravljanjem n jenega poklica v instituciji, mora ta v mnenju me d dr ugim navesti elemente iz 
spisa, na ka tere se je oprla, in ob gl avnih ra zhajanjih pojasniti, zakaj se je oddaljila od nekaterih 
predhodnih in upoštevnih zdravniških poročil, ki s o bila zadevni osebi bolj naklonjena.
(Glej točki 73 in 89.)
Napotitev n a:
Sodišče za uslužbence: 14. september 2010 , AE proti Komisiji, F-79/09, točki 64 in 65 ter navedena sodna praksa.
5. Predpisi o zavarovanju uradnikov za primer nesreče ali poklicne bolezni ne določajo no bene 
posebne zahteve gl ede specializacije zdravnika, ki g a določi zadevni uradnik, niti zdravnika, ki g a določi 
organ, pristojen za imenovanja. Edina zahteva se nanaša na tretjega zdravnika, saj mora b iti ta na 
podlagi člena 22(1), tretji pododstavek, navedenih predpisov strokovnjak na področju ocenjevanja in 
zdravljenja telesnih poškodb. Zato ni mogoče upravičeno t rditi, da s estava zdravniške ko misije ni bila 
ustrezna, zgolj zato, ker njeni člani niso imeli znanja o zadevni bolezni.
(Glej točki 83 in 84.)