Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (osmi senat) 
z dne 12. marca 2020 * 
„Predhodno odločanje – Socialna varnost delavcev migrantov – Uredba (ES) št. 883/2004 – Člen 5(b) –  
Povišanje stopnje starostne pokojnine – Upoštevanje nadomestila, izplačanega za vzgojo in  
izobraževanje otroka s posebnimi potrebami v drugi državi članici – Načelo enakega  
obravnavanja dejstev“  
V zadevi C-769/18, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Cour de cassation (kasacijsko sodišče, Francija) z odločbo z dne 29. novembra 2018 , ki je na Sodišče 
prispela 7. decembra 2018 , v postopku 
Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle 
proti 
SJ,  
Ministre c hargé de la sécurité sociale,  
SODIŠČE (osmi senat), 
v sestavi L. S. Rossi (poročevalka), predsednica senata, J. Malenovský in F. Biltgen, sodnika, 
generalni pravobranilec: M. Campos Sánchez-Bordona, 
sodna tajnica: C. Strömholm, administratorka, 
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 24. oktobra 2019 , 
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili: 
– za Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle J.-J. Gatineau, avocat, 
– za francosko vlado A.-L. Desjonquères, A. Daly, D. Colas, A. Ferrand in R. Coesme, agenti, 
– za češko vlado M. Smolek, J. Pavliš in J. Vláčil, agenti, 
– za nemško vlado D. Klebs, agent, 
– za Evropsko komisijo C. Valero in B.-R. Killmann, agenta, 
* Jezik postopka: francoščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2020 :203 1 
SODBA Z DNE 12. 3. 2020 – ZADEVA C-769/18  
CAISSE D’ASSURANCE RETRAITE ET DE LA SANTÉ AU TRAVAIL D’ALSACE-MOSELLE  
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez 
sklepnih predlogov, 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja 
v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 988/2009 
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 (UL 2009 , L 284, str. 43) (v nadaljevanju: 
Uredba št. 883/2004 ). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail 
d’Alsace-Moselle (sklad za pokojninsko zavarovanje in zdravje pri delu Alzacije Mozele, Francija) (v 
nadaljevanju: CARSAT) na eni strani ter SJ in ministre chargé de la Sécurité sociale (minister za 
socialno varnost) na drugi strani v zvezi s tem, da se za namene izračuna starostne pokojnine SJ 
upošteva podaljšanje delovne dobe, ki bi ga SJ lahko uveljavljala na podlagi vzgoje in izobraževanja 
svojega otroka s posebnimi potrebami. 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
3 V uvodnih izjavah 9 in 12 Uredbe št. 883/2004 je navedeno: 
„(9) Sodiščeje že ve čkrat dalo mnenje glede možnosti enakega obravnavanja dajatev, dohodka in 
dejstev; to načelo bi bilo treba izrecno sprejeti in razviti, ob upoštevanju vsebine in duha sodnih 
odločitev. 
[…] 
(12) Ob upoštevanju sorazmernosti je treba zagotoviti, da načelo izenačitve dejstev ali dogodkov ne 
povzroči stvarno neutemeljenih učinkov ali prekrivanja dajatev iste vrste za isto dobo.“ 
4 Člen 1(z) te uredbe določa, da v tej uredbi „‚družinska dajatev‘ pomeni vse storitve ali denarne dajatve, 
namenjene pokrivanju družinskih izdatkov, razen predujmov preživnin in posebnih dodatkov ob rojstvu 
in posvojitvi otroka iz Priloge I“. 
5 Člen 3 navedene uredbe, naslovljen „Stvarna veljavnost“, določa: 
„1. Ta uredba se uporablja za vso zakono dajo v zvezi z naslednjimi področji socialne varnosti: 
(a) dajatve za bolezen; 
[…] 
(c) dajatve za invalidnost, 
(d) dajatve za starost; 
[…] 
ECLI:EU:C:2020 :203 2 
SODBA Z DNE 12. 3. 2020 – ZADEVA C-769/18  
CAISSE D’ASSURANCE RETRAITE ET DE LA SANTÉ AU TRAVAIL D’ALSACE-MOSELLE  
(j) družinske dajatve.  
[…]  
3. Ta uredba se uporablja tudi za posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo […] prispevki, iz 
člena 70. 
[…] 
5. Ta uredba se ne uporablja za: 
(a) socialno in zdravstveno pomoč ali;  
[…]“  
6 Člen 5 iste uredbe, naslovljen „Enako obravnavanje dajatev, dohodka, dejstev ali dogodkov“, določa: 
„Če v tej uredbi ni določeno drugače in glede na posebne predpisane izvedbene določbe velja naslednje: 
(a) kadar ima po zakono daji pristojne države članice prejemanje dajatev iz socialne varnosti in drugih 
dohodkov določene pravne učinke, se ustrezne določbe te zakono daje uporabljajo tudi za 
prejemanje enakovrednih dajatev, pridobljenih po zakono daji druge države članice, ali za dohodek, 
pridobljen v drugi državi članici; 
(b) kadar se po zakono daji pristojne države članice nekaterim dejstvom ali dogodkom pripišejo pravni 
učinki, ta država članica upošteva podobna dejstva ali dogodke, ki nastopijo v kateri koli državi 
članici, kot da so nastopili na njenem ozemlju.“ 
7 Člen 9 Uredbe št. 883/2004 , naslovljen „Izjave držav članic o področju uporabe te uredbe“, 
v odstavku 1 določa: 
„Države članice pisno obvestijo Komisijo Evropskih skupnosti o […] zakono daji in sistemih iz člena 3 
[…].“ 
8 Člen 70(2) te uredbe določa: 
„V tem poglavju ‚posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki‘ pomenijo dajatve, ki: 
(a) so namenjene zagotavljanju: 
(i) dodatnega, nadomestnega ali pomožnega zavarovanja tveganj, ki so zajeta v področja socialne 
varnosti iz člena 3(1), in ob upoštevanju ekono mskih in socialnih razmer v zadevni državi 
članici osebam zagotavljajo minimalni dohodek; 
ali 
(ii) samo posebnega varstva invalidov, tesno povezanega s socialnim okoljem osebe v zadevni 
državi članici; 
in 
(b) se financirajo izključno iz obveznega obdavčenja, ki je namenjeno kritju splošne javne porabe in 
torej pogoji za dodelitev in izračun dajatev niso odvisni od kakršnega koli prispevka upravičenca. 
Vendar pa se dajatve, ki se kot dodatek dodelijo k dajatvi, za katero se plačujejo prispevki, samo 
zaradi tega ne štejejo za dajatve, za katere se plačujejo prispevki; 
ECLI:EU:C:2020 :203 3 
SODBA Z DNE 12. 3. 2020 – ZADEVA C-769/18  
CAISSE D’ASSURANCE RETRAITE ET DE LA SANTÉ AU TRAVAIL D’ALSACE-MOSELLE  
in 
(c) tiste, ki so navedene v Prilogi X.“ 
9 Priloga X k navedeni uredbi določa: 
„[…] 
NEMČIJA 
(a) Osnovni preživninski dohodek za starejše osebe in osebe z zmanjšano sposobnostjo zaslužka 
v okviru poglavja 4 zvezka XII Zakonika o socialni varnosti. 
(b) Dajatve za kritje preživninskih stroškov v okviru temeljnega zagotavljanja dajatev za iskalce 
zaposlitve, razen če so v zvezi s temi dajatvami izpolnjene zahteve za upravičenost do začasnega 
dodatka po prejemu nadomestila za primer brezposelnosti (člen 24(1) zvezka II Zakonika 
o socialni varnosti). 
[…]“ 
Nemško pravo 
10 Člen 35a osmega zvezka Sozialgesetzbuch (zakonik o socialni varnosti), v različici, ki se uporablja za 
dejansko stanje v postopku v glavni stvari, naslovljen „Pomoč za vključevanje duševno prizadetih otrok 
in mladostnikov“, določa: 
1. Otroci in mladostniki, ki so duševno prizadeti ali obstaja nevarnost, da bodo, imajo pravico do 
pomoči za vključevanje. Ta pomoč se dodeli glede na potrebe posameznika: 
1. v ambulantni oskrbi, 
2. v vrtcu za mlajše otroke ali v polpenzionu v drugih ustanovah, 
3. s strani ustreznega negovalnega osebja, 
4. v penzionu v specializirani ustanovi ali drugih vrstah nastanitve. 
Za nalogo in cilj te pomoči, imenovanje skupine oseb in določitev vrste ukrepov veljajo člen 39, 
tretji odstavek, in člen 40 zveznega zakona o socialni pomoči ter uredba za izvajanje člena 47, 
dokler se ti dokumenti uporabljajo za duševno prizadete osebe ali osebe, ki jim grozi tovrstna 
prizadetost. 
2. Če je treba hkrati zagotoviti pomoč za vzgojo in izobraževanje, se je treba obrniti na ustanove, 
službe in ustrezno osebje, ki lahko izpolnijo ne le obveznosti pomoči za vključevanje, temve č tudi 
potrebe po vzgoji in izobraževanju. Za otroke, ki še niso dopolnili šoloobvezne starosti, je treba 
zagotoviti terapevtske in vzgojno-izobraževalne ukrepe ter – če to dopušča potreba po oskrbi – se 
je treba obrniti na ustanove, ki sprejemajo otroke s posebnimi potrebami in otroke brez posebnih 
potreb.“ 
Francosko pravo 
11 Člen L. 351-4-1 francoskega zakonika o socialni varnosti določa: 
„Zavarovanim osebam, ki vzgajajo otroka, v zvezi s katerim so na podlagi prvega in drugega odstavka 
člena L. 541-1 upravičene do nadomestila za vzgojo in izobraževanje otroka s posebnimi potrebami in 
do dodatka k temu nadomestilu ali – namesto slednjega – do dajatve v obliki nadomestila, določene 
ECLI:EU:C:2020 :203 4 
SODBA Z DNE 12. 3. 2020 – ZADEVA C-769/18  
CAISSE D’ASSURANCE RETRAITE ET DE LA SANTÉ AU TRAVAIL D’ALSACE-MOSELLE  
s členom L. 245-1 code de l’action sociale et des familles (zakonik o socialnem varstvu in družini), se 
brez morebitnega poseganja v člen L. 351-4 odobri podaljšanje njihovega trajanja zavarovanja, ki 
ustreza enemu četrtletju na posamezno tridesetmesečno obdobje vzgoje in izobraževanja, pri čemer je 
lahko četrtletnih obdobij največ osem.“ 
12 Člen L. 541-1 tega zakonika določa: 
„Vsakdo, ki prevzame skrb za otroka, ima pravico do nadomestila za vzgojo in izobraževanje otroka 
s posebnimi potrebami, če je trajna invalidnost otroka vsaj enaka določeni stopnji. 
Dodatek k nadomestilu se dodeli za otroka, katerega invalidnost zaradi narave ali teže te invalidnosti 
povzroča posebej visoke stroške ali je zaradi nje pogosto potrebna pomoč tretje osebe. Njegov znesek 
se spreminja glede na višino dodatnih stroškov ali trajnost potrebne pomoči. 
[…]“ 
13 Člen R. 541-1 navedenega zakonika določa: 
„Za uporabo prvega pododstavka člena L. 541-1 mora biti pri otroku s posebnimi potrebami za 
nastanek pravice do nadomestila za vzgojo in izobraževanje otroka s posebnimi potrebami izkazana 
vsaj 80-odstotna stopnja trajne invalidnosti. 
Stopnja invalidnosti se oceni v skladu s priročnikom v obliki lestvice, priloženim k odloku št. 93-1216 
z dne 4. novembra 1993 o priročniku v obliki lestvice, ki se uporablja za dodelitev različnih dajatev 
invalidnim osebam, in o spremem bi družinskega zakonika in zakonika o socialni pomoči, zakonika 
o socialni varnosti (drugi del: odloki Conseil d’État (državni svet)) ter odloka št. 77-1549 z dne 
31. decembra 1977 . 
[…]“ 
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje 
14 SJ je francoska državljanka s prebivališčem v Stuttgartu (Nemčija) in mati otroka s posebnimi 
potrebami, rojenega leta 1981 . Med poklicno kariero je zaporedoma delala v Franciji in v Nemčiji kot 
srednješolska profesorica, kvalificirana za delo v francoskem nacionalnem izobraževalnem sistemu. 
15 Mesto Stuttgart je od 10. novembra 1995 na podlagi člena 35a osmega zvezka nemškega zakonika 
o socialni varnosti SJ izplačevalo pomoč za vključevanje duševno prizadetih otrok in mladostnikov (v 
nadaljevanju: nemška pomoč). 
16 SJ je 7. julija 2010 pridobila pravico do pokojnine iz francoskega nacionalnega izobraževalnega sistema 
zučinkom od 1. avgusta 2010 . 27. julija 2011 je zaprosila za izplačilo pokojnine pri Deutsche 
Rentenversicherung Bund (zvezni zavod za pokojninsko zavarovanje, Nemčija), ki je njeno zahtevo 
posredoval skladu CARSAT. Ta ji je priznal starostno pokojnino z učinkom od 1. novembra 2011 . 
17 SJ je 18. marca 2012 pri odboru sklada CARSAT za sporazumne rešitve sporov vložila pritožbo, ki se je 
nanašala, prvič, na datum začetka izplačevanja njene pokojnine in, drugič, na to, da se pri določitvi 
števila obdobij plačevanja prispevkov in obdobij, ki se obravnavajo kot taka, uporabljenih za izračun 
višine te pokojnine, ni upoštevalo podaljšanje trajanja zavarovanja za eno četrtletje na posamezno 
tridesetmesečno obdobje vzgoje in izobraževanja – pri čemer je lahko četrtletnih obdobij največ osem 
– določeno v členu L. 351-4-1 zakonika o socialni varnosti in namenjeno osebam s socialnim 
zavarovanjem, ki so vzgajale in izobraževale otroka, za katerega se izplačuje nadomestilo za vzgojo in 
ECLI:EU:C:2020 :203 5 
SODBA Z DNE 12. 3. 2020 – ZADEVA C-769/18  
CAISSE D’ASSURANCE RETRAITE ET DE LA SANTÉ AU TRAVAIL D’ALSACE-MOSELLE  
izobraževanje otroka s posebnimi potrebami in dodatek k temu nadomestilu na podlagi člena L. 541-1 
tega zakonika (v nadaljevanju: povišanje stopnje pokojnine). Ta pritožba je bila zavrnjena, zato je SJ 
vložila pritožbo pri francoskih sodiščih za splošne spore s področja socialne varnosti. 
18 Tribunal des affaires de sécurité sociale de Strasbourg (socialno sodišče v Strasbourgu, Francija) je 
s sodbo z dne 8. aprila 2015 zahtevke SJ zavrnilo. Cour d’appel de Colmar (višje sodišče v Colmarju, 
Francija), pri katerem je bila vložena pritožba, je s sodbo z dne 27. aprila 2017 to sodbo potrdilo glede 
datuma začetka izplačevanja pokojnine, ki jo SJ prejema od sklada CARSAT. V zvezi z višino te 
pokojnine jo je razveljavilo in presodilo, da je treba upoštevati povišanje stopnje pokojnine, določeno 
s francosko zakono dajo. 
19 Cour d’appel de Colmar (višje sodišče v Colmarju) je tako na podlagi določbe člena 5 Uredbe 
št. 883/2004 ugotovilo, da je nemška pomoč enakovredna nadomestilu za vzgojo in izobraževanje 
otroka s posebnimi potrebami iz člena L. 541-1 francoskega zakonika o socialni varnosti (v 
nadaljevanju: francosko nadomestilo), tako da je SJ upravičena do povišanja stopnje pokojnine. 
Pritožbeno sodišče je iz tega sklepalo, da je treba stopnjo, ki se uporablja za starostno pokojnino SJ, 
povišati za znesek, ki ustreza osmim četrtletjem delovne dobe, zaradi vzgoje in izobraževanja njenega 
otroka s posebnimi potrebami. 
20 Sklad CARSAT je zoper to sodbo pri Cour de cassation (kasacijsko sodišče, Francija) vložil kasacijsko 
pritožbo, v utemeljitev katere je trdil, da je Cour d’appel de Colmar (višje sodišče v Colmarju, 
Francija) kršilo člen 5 Uredbe št. 883/2004 ter člena L. 351-4-1 in L. 541-1 francoskega zakonika 
o socialni varnosti, ker je sklenilo, da sta nemška pomoč in francosko nadomestilo enakovredna, ne da 
bi predhodno preverilo, ali ima otrok s posebnimi potrebami osebe SJ najmanj 80-odstotno trajno 
invalidnost, na podlagi česar nastane pravica do povečanja stopnje pokojnine. Trdi, da lahko s tako 
odločitvijo sodba, izdana v pritožbenem postopku, v bistvu povzroči obrnjeno diskriminacijo 
zavarovanih oseb, ki spadajo izključno v francoski sistem, v primerjavi s tistimi, ki spadajo v sisteme 
nadomestil drugih držav članic. 
21 V zvezi s tem predložitveno sodišče poudarja, da francosko nadomestilo kot družinska dajatev, ki spada 
na eno od področij francoskega sistema socialne varnosti, spada na stvarno področje uporabe Uredbe 
št. 883/2004 , medtem ko se zdi, da nemška pomoč spada na področje socialne in zdravstvene pomoči 
v smislu člena 3(5)(a) te uredbe, ki je izključena s področja njene uporabe. Poleg tega naj navedene 
pomoči ne bi bilo v izjavi, ki jo je nemška vlada predložila na podlagi člena 9 navedene uredbe v zvezi 
z nemško zakono dajo, ki spada na področje uporabe zadnjenavedene. 
22 V teh okoliščinah je Cour de cassation (kasacijsko sodišče), ki dvomi o možnosti uporabe Uredbe 
št. 883/2004 v okoliščinah zadeve v glavni stvari ter o enakovrednosti francoskega nadomestila in 
nemške pomoči, prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji: 
„1. Ali [nemška pomoč] spada na stvarno področje uporabe Uredbe št. 883/2004 ? 
2. Če je odgovor pritrdilen, ali sta [francosko nadomestilo] na eni strani in [nemška pomoč] na drugi 
strani enakovredna v smislu člena 5(a) Uredbe št. 883/2004 glede na cilj člena L. 351-4-1 
francoskega zakonika o socialni varnosti, da bi se pri določitvi trajanja zavarovanja, na podlagi 
katerega nastane pravica do storitve starostne pokojnine, upoštevali stroški, ki so neločljivo 
povezani z vzgojo in izobraževanjem otroka s posebnimi potrebami?“ 
ECLI:EU:C:2020 :203 6 
SODBA Z DNE 12. 3. 2020 – ZADEVA C-769/18  
CAISSE D’ASSURANCE RETRAITE ET DE LA SANTÉ AU TRAVAIL D’ALSACE-MOSELLE  
Vprašanji za predhodno odločanje 
Prvo vprašanje 
23 Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 3 Uredbe št. 883/2004 
razlagati tako, da je nemška pomoč dajatev v smislu tega člena 3 in zato spada na stvarno področje 
uporabe te uredbe. 
24 Za odgovor na postavljeno vprašanje je treba na prvem mestu preveriti, ali je ta pomoč dajatev socialne 
varnosti v smislu člena 3(1) te uredbe. 
25 V zvezi s tem je treba najprej ugotoviti, da je iz spisa, predloženega Sodišču, razvidno, da Zvezna 
republika Nemčija ni izjavila, da zvezni zakon, ki ureja nemško pomoč, spada na področje uporabe 
navedene uredbe. Vendar je Sodišče že razsodilo, da okoliščina, da država članica ni 
izjavila – v nasprotju z zahtevami iz člena 9 Uredbe št. 883/2004 – da določen zakon spada na 
področje uporabe te uredbe, ne izključuje ipso facto tega zakona s stvarnega področja uporabe 
navedene uredbe (glej v tem smislu sodbo z dne 25. julija 2018 , A (Pomoč za invalidne osebe), 
C-679/16, EU:C:2018 :601, točka 30). 
26 V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča namreč razlika med dajatvami, ki spadajo na področje 
uporabe Uredbe št. 883/2004 , in dajatvami, ki na to področje uporabe ne spadajo, v bistvu temelji na 
konstitutivnih elementih vsake dajatve, zlasti njenih ciljih in njenih pogojih dodelitve, in ne na tem, ali 
je dajatev z nacionalno zakono dajo opredeljena kot dajatev socialne varnosti (sodba z dne 14. marca 
2019 , Dreyer, C-372/18, EU:C:2019 :206, točka 31 in navedena sodna praksa). 
27 Tako je dajatev mogoče šteti za „dajatev socialne varnosti“, če sta izpolnjena dva pogoja, in sicer čeje 
po eni strani upravičencem dodeljena na podlagi zakonsko opredeljenega položaja, brez vsakršne 
individualne ali diskrecijske presoje osebnih potreb, in če se po drugi strani nanaša na eno od tveganj, 
izrecno naštetih v členu 3(1) Uredbe št. 883/2004 (sodba z dne 14. marca 2019 , Dreyer, C-372/18, 
EU:C:2019 :206, točka 32 in navedena sodna praksa). Glede na kumulativno naravo teh dveh pogojev 
neizpolnjevanje enega od njiju pomeni, da zadevna dajatev ne spada na področje uporabe te uredbe 
(sodba z dne 25. julija 2018 , A (Pomoč za invalidne osebe), C-679/16, EU:C:2018 :601, točka 33). 
28 Glede prvega od teh pogojev je treba opozoriti, da je ta izpolnjen, če se dajatev dodeli na podlagi 
objektivnih meril, ki – če so izpolnjena – dajejo pravico do dajatve, ne da bi pristojni organ lahko 
upošteval druge osebne okoliščine. Sodišče je v zvezi s tem glede dajatev, ki se dodelijo ali zavrnejo 
oziroma katerih znesek se izračuna ob upoštevanju zneska dohodkov upravičenca, že razsodilo, da 
dodelitev takšnih dajatev ni odvisna od individualne presoje osebnih potreb prosilca, če gre za 
objektivno in zakonsko določeno merilo, ki daje pravico do te dajatve, ne da bi pristojni organ lahko 
upošteval druge osebne okoliščine (sodba z dne 14. marca 2019 , Dreyer, C-372/18, EU:C:2019 :206, 
točki 33 in 34 ter navedena sodna praksa). 
29 Poleg tega je Sodišče pojasnilo, da se mora – zato, da bi se lahko štelo, da navedeni pogoj ni 
izpolnjen – diskrecijska narava presoje osebnih potreb upravičenca do dajatve, ki jo opravi pristojni 
organ, nanašati predvsem na možnost pridobitve pravice do te dajatve. Te ugotovitve veljajo 
mutatis mutandis za individualno naravo presoje osebnih potreb upravičenca do dajatve, ki jo opravi 
pristojni organ (glej v tem smislu sodbo z dne 14. marca 2019 , Dreyer, C-372/18, EU:C:2019 :206, 
točka 35 in navedena sodna praksa). 
30 V obravnavanem primeru je iz spisa, predloženega Sodišču, razvidno, da dodelitev nemške pomočini 
odvisna od objektivnih pogojev, kot sta zlasti natančno določena stopnja ali raven nezmožnosti ali 
invalidnosti. 
ECLI:EU:C:2020 :203 7 
SODBA Z DNE 12. 3. 2020 – ZADEVA C-769/18  
CAISSE D’ASSURANCE RETRAITE ET DE LA SANTÉ AU TRAVAIL D’ALSACE-MOSELLE  
31 Poleg tega ni sporno, da se v skladu s samim besedilom člena 35a nemškega zakonika o socialni 
varnosti ta pomoč zagotavlja v skladu z individualnimi potrebami upravičenega otroka, na podlagi 
individualne in diskrecijske presoje teh potreb s strani pristojnega organa. 
32 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da nemška pomoč ne izpolnjuje prvega pogoja, navedenega 
vtočki 27 te sodbe. 
33 Zato ob upoštevanju sodne prakse, navedene v točki 27 te sodbe, ta pomoč ni dajatev socialne varnosti 
v smislu člena 3(1) Uredbe št. 883/2004 . 
34 Vendar je treba poudariti, da člen 3(3) navedene uredbe razširja uporabo te uredbe na posebne denarne 
dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki, iz člena 70 te uredbe. V teh okoliščinah je treba na drugem 
mestu preveriti, ali nemška pomoč pomeni tako dajatev. 
35 V zvezi s tem zadostuje poudariti, da iz besedila člena 70(2)(c) iste uredbe izhaja, da se za posebne 
denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki, štejejo le tiste, ki so naštete v Prilogi X k navedeni 
uredbi. Nemška pomoč pa ni navedena v tej prilogi, zato ni taka dajatev. 
36 Iz vseh zgornjih preudarkov izhaja, da je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 3 Uredbe 
št. 883/2004 razlagati tako, da nemška pomoč ni dajatev v smislu tega člena 3 in zato ne spada na 
stvarno področje uporabe te uredbe. 
Drugo vprašanje 
37 Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem v bistvu sprašuje – če je odgovor na prvo vprašanje 
pritrdilen – ali je treba člen 5(a) Uredbe št. 883/2004 razlagati tako, da je mogoče francosko 
nadomestilo in nemško pomočšteti za enakovredni dajatvi v smislu te določbe. 
38 Najprej je treba poudariti, da se v skladu s sodno prakso Sodišča člen 5(a) te uredbe uporablja le za 
dajatve, ki spadajo na področje uporabe navedene uredbe (sodba z dne 21. januarja 2016 , Vorarlberger 
Gebietskrankenkasse in Knauer, C-453/14, EU:C:2016 :37, točka 32). V točki 36 te sodbe pa je bilo 
razsojeno, da nemška pomoč ni dajatev v smislu člena 3 navedene uredbe in zato ne spada na njeno 
stvarno področje uporabe. Zato se člen 5(a) Uredbe št. 883/2004 ne uporablja v okoliščinah zadeve 
v glavni stvari. 
39 Vendar je v okviru postopka sodelovanja med nacionalnimi sodišči in Sodiščem, ki je uveden 
s členom 267 PDEU, naloga Sodišča nacionalnemu sodišču dati koristen odgovor, ki mu omogoča 
rešitev spora, o katerem odloča. V ta namen mora Sodišče po potrebi preoblikovati predložena 
vprašanja. Naloga Sodišča je namreč razložiti vse določbe prava Unije, ki jih nacionalna sodišča 
potrebujejo za odločanje v sporih, ki so jim predloženi, tudi če te določbe niso izrecno navedene 
v vprašanjih, ki jih postavijo ta sodišča (sodba z dne 13. junija 2019 , Moro, C-646/17, EU:C:2019 :489, 
točka 39 in navedena sodna praksa). 
40 Čeprav je predložitveno sodišče svoja vprašanja formalno omejilo samo na razlago nekaterih določb 
prava Unije, to Sodišča ne ovira, da predložitvenemu sodišču poda vse vidike razlage prava Unije, ki bi 
mu lahko koristili pri presoji predložene zadeve, in sicer ne glede na to, ali se je nanje sklicevalo 
v besedilu svojih vprašanj ali ne. Glede tega mora Sodišče iz vsega, kar je predložilo predložitveno 
sodišče, zlasti iz obrazložitve predložitvene odločbe, zbrati elemente navedenega prava, ki jih je treba 
razložiti ob upoštevanju predmeta spora v glavni stvari (sodba z dne 13. junija 2019 , Moro, C-646/17, 
EU:C:2019 :489, točka 40 in navedena sodna praksa). 
ECLI:EU:C:2020 :203 8 
SODBA Z DNE 12. 3. 2020 – ZADEVA C-769/18  
CAISSE D’ASSURANCE RETRAITE ET DE LA SANTÉ AU TRAVAIL D’ALSACE-MOSELLE  
41 V obravnavanem primeru se spor o glavni stvari nanaša na vprašanje, ali je treba za ugotovitev, ali je 
oseba upravičena do povišanja stopnje pokojnine, določenega s francosko zakono dajo, upoštevati 
okoliščine, na podlagi katerih je bila dodeljena nemška pomoč, in sicer pomoč, ki jo je ta oseba prejela 
kot delavec migrant, na podlagi zakono daje države članice gostiteljice. 
42 V zvezi s tem je treba poudariti, da člen 5 Uredbe št. 883/2004 v povezavi z njeno uvodno izjavo 9 
določanačelo enakega obravnavanja dajatev, dohodkov in dejstev, oblikovano v sodni praksi, ki ga je 
zakono dajalec Unije želel uvesti v besedilo navedene uredbe, da bi se to načelo razvilo ob upoštevanju 
vsebine in bistva odločitev Sodišča (glej v tem smislu sodbo z dne 5. decembra 2019 , Bocero Torrico in 
Bode, C-398/18 in C-428/18, EU:C:2019 :1050 , točka 29 in navedena sodna praksa). 
43 V tem okviru člen 5(b) Uredbe št. 883/2004 določa, da kadar se po zakono daji pristojne države članice 
nekaterim dejstvom ali dogodkom pripišejo pravni učinki, ta država članica upošteva podobna dejstva 
ali dogodke, ki nastopijo v kateri koli državi članici, kot da so nastopili na njenem ozemlju. 
44 Iz tega sledi, da je treba za to, da se predložitvenemu sodišču da koristen odgovor, ki mu omogoča 
rešitev spora, o katerem odloča, drugo vprašanje razumeti tako, da se z njim želi izvedeti, ali se načelo 
enakega obravnavanja dejstev, določeno v členu 5(b) te uredbe kot poseben izraz splošnega načela 
prepovedi diskriminacije, uporablja v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari. 
45 V zvezi s tem je treba za ugotovitev, ali se to načelo uporablja v obravnavanem primeru, preveriti, ali 
sta izpolnjena dva pogoja, in sicer, prvič, ali povišanje stopnje pokojnine, določeno v členu L. 351-4-1 
francoskega zakonika o socialni varnosti, spada na področje uporabe Uredbe št. 883/2004 in, drugič, 
ali zadnjenavedena nacionalna določba pripisuje pravne učinke nastanku nekaterih dejstev ali dogodkov 
v smislu člena 5(b) te uredbe. 
46 V zvezi s prvim od teh pogojev je treba ugotoviti, da glede na sodno prakso, navedeno v točki 27 te 
sodbe, povišanje stopnje pokojnine lahko spada na stvarno področje uporabe navedene uredbe kot 
dajatev za starost v smislu člena 3(1)(d) iste uredbe. 
47 Po eni strani se namreč to povišanje upravičencem dodeli na podlagi zakonsko opredeljenega položaja, 
brez vsakršne individualne ali diskrecijske presoje njihovih osebnih potreb, in sicer da so vzgajali 
otroka, za katerega se izplačuje francosko nadomestilo. 
48 Po drugi strani, kot je v bistvu navedla Komisija v pisnem stališču, je namen dajatve iz postopka 
v glavni stvari izravnati slabši položaj glede kariere, ki bi ga lahko utrpele osebe, ki so vzgajale otroka 
stežko obliko invalidnosti, z odobritvijo podaljšanja zavarovalne dobe, sorazmerno s trajanjem 
obdobja vzgoje in izobraževanja otroka s posebnimi potrebami, kar se kaže s povišanjem zneska 
pokojnine, izplačane tem osebam. Zato se ta dajatev, ker je njen cilj zagotoviti sredstva za preživljanje 
oseb, ki po dopolnitvi določene starosti opustijo zaposlitev in niso več zavezane biti na voljo pri 
zavodu za zaposlovanje, nanaša na tveganje, krito z dajatvami za starost v smislu člena 3(1)(d) Uredbe 
št. 883/2004 (glej v tem smislu sodbo z dne 16. septembra 2015 , Komisija/Slovaška, C-361/13, 
EU:C:2015 :601, točka 55 in navedena sodna praksa). 
49 V zvezi z drugim od pogojev, navedenim v točki 45 te sodbe, je treba poudariti, da člen L. 351-4-1 
francoskega zakonika o socialni varnosti za odobritev povišanja stopnje pokojnine ne zahteva 
predhodne pridobitve francoskega nadomestila, ampak zahteva le, da so izpolnjeni pogoji za 
upravičenost do takega nadomestila, določeni v členu L. 541-1 tega zakonika. Natančneje, v skladu 
z zadnjenavedeno določbo mora biti za to, da so zavarovane osebe, ki vzgajajo otroka s posebnimi 
potrebami, upravičene do takega povišanja, trajna invalidnost otroka vsaj enaka določeni stopnji, ki je 
bila s členom R. 541-1 navedenega zakonika določena na 80%. 
ECLI:EU:C:2020 :203 9 
SODBA Z DNE 12. 3. 2020 – ZADEVA C-769/18  
CAISSE D’ASSURANCE RETRAITE ET DE LA SANTÉ AU TRAVAIL D’ALSACE-MOSELLE  
50 Tako se povišanje stopnje pokojnine določi na podlagi nastanka dejstva v smislu člena 5(b) Uredbe 
št. 833/2004 , in sicer da je trajna invalidnost otroka najmanj enaka določeni stopnji. Zato je tudi drugi 
pogoj v obravnavanem primeru izpolnjen. 
51 Iz tega sledi, da se načelo enakega obravnavanja dejstev, določeno v navedenem členu 5(b), uporablja 
v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari. 
52 Vzveziznačini uporabe tega načela morajo pristojni francoski organi preveriti, ali je v obravnavanem 
primeru dokazan nastop zahtevanega dejstva v smislu člena 5(b) Uredbe št. 833/2004 . 
53 Glede tega morajo pristojni francoski organi upoštevati podobna dejstva, ki so nastopila v Nemčiji, in 
se pri presoji trajne invalidnosti zadevnega otroka s posebnimi potrebami ne smejo omejiti le na 
merila, ki jih v ta namen določa priročnik v obliki lestvice, ki se v Franciji uporablja na podlagi člena 
R. 541-1 francoskega zakonika o socialni varnosti. 
54 Zato za ugotovitev, ali je stopnja trajne invalidnosti otroka, ki se s tem zakonikom zahteva za nastanek 
pravice do povišanja stopnje pokojnine, dosežena, ti organi ne morejo zavrniti upoštevanja podobnih 
dejstev, ki so nastopila v Nemčiji in ki jih je mogoče dokazati z vsemi dokazi, zlasti s poročili 
o zdravniških pregledih, potrdili oziroma zdravniškimi recepti ali zdravili. 
55 Dodati je treba, da morajo navedeni organi v okviru takega preverjanja spoštovati tudi načelo 
sorazmernosti, pri čemer morajo zlasti poskrbeti, da načelo enakega obravnavanja dejstev ne povzroči 
stvarno neutemeljenih učinkov v skladu z uvodno izjavo 12 Uredbe št. 883/2004 . 
56 Glede na vse navedene preudarke je treba na drugo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 5 Uredbe 
št. 883/2004 razlagati tako, da: 
– francoskega nadomestila in nemške pomoči ni mogoče šteti za enakovredni dajatvi v smislu 
točke (a) tega člena 5; 
– se načelo enakega obravnavanja dejstev, določeno v točki (b) navedenega člena 5, uporablja 
v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari. Pristojni francoski organi morajo torej 
ugotoviti, ali je v obravnavanem primeru dokazan nastop zahtevanih dejstev v smislu te določbe. 
Glede tega morajo ti organi upoštevati podobna dejstva, ki so nastopila v Nemčiji, kot da so 
nastopila na njihovem ozemlju. 
Stroški 
57 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) razsodilo: 
1. Člen 3 Uredbe (ES) št. 8 8 3 / 2 0 0 4  E v ropskega parlamenta in Sveta z dne 2 9. aprila 2 0 0 4 
o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) 
št. 9 8 8 / 2 0 0 9  E v ropskega parlamenta in Sveta z dne 1 6. septembra 2 0 0 9 , je treba razlagati 
tako, da pomoč za vključevanje duševno prizadetih otrok in mladostnikov, določena 
v členu 3 5a osmega z vezka Sozialgesetzbuc h (nemški zakonik o socialni varnosti), ni dajatev 
v smislu tega člena 3 in zato ne spada na stvarno področje uporabe te uredbe. 
ECLI:EU:C:2020 :203 10 
SODBA Z DNE 12. 3. 2020 – ZADEVA C-769/18  
CAISSE D’ASSURANCE RETRAITE ET DE LA SANTÉ AU TRAVAIL D’ALSACE-MOSELLE  
2. Člen 5 Uredbe št. 8 8 3 / 2 0 0 4 , kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 9 8 8 / 2 0 0 9 , je treba 
razlagati tako, da: 
– nadomestila za v zgojo in izobraževanje otroka s posebnimi potrebami, določenega v členu 
L. 5 4 1-1 francoskega zakonika o socialni varnosti, in pomoči za vključevanje duševno 
prizadetih otrok in mladostnikov na podlagi člena 3 5a osmega z vezka nemškega zakonika 
o socialni varnosti ni mogoče šteti za enakov redni dajatvi v smislu točke (a) tega člena 5; 
– se načelo enakega obravnavanja dejstev, določeno v točki (b) navedenega člena 5, uporablja 
v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari. Pristojni francoski organi morajo 
torej ugotoviti, ali je v obravnavanem primeru dokazan nastop zahtevanih dejstev v smislu 
te določbe. Glede tega morajo ti organi upoštevati podobna dejstva, ki so nastopila 
v Nemčiji, kot da so nastopila na njihovem ozemlju. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2020 :203 11