I ‑ 1837ZWECKVERBAND ZUR TRINKWASSERVERSORGUNG UND ABWASSERBESEITIGUNG TORGAU‑WESTELBIEN
SODBA SODIŠČA  (drugi senat)
z dne 3. aprila 2008 *
V zadevi C‑442/05,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, 
ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) z odločbo z dne 3. novembra 2005, ki je 
prispela na Sodišče 14. decembra 2005, v postopku
Finanzamt Oschatz
proti
Zweckverband zur Trinkwasserversorgung und Abwasserbeseitigung 
Torgau-Westelbien ,
ob udeležbi
Bundesministerium der Finanzen ,
*  Jezik postopka: nemščina.
I ‑ 1838SODBA Z DNE 3. 4. 2008 – ZADEVA C‑442/05
SODIŠČE (drugi senat),
v sestavi C.  W.  A.  Timmermans, predsednik senata, L.  Bay Larsen, J.  Makarczyk 
(poročevalec), P. Kūris in J.‑C. Bonichot, sodniki,
generalni pravobranilec: J. Mazák,  
sodni tajnik: B. Fülöp, administrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 10. maja 2007,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–  za Finanzamt Oschatz T. Martin, zastopnik,
–  za Zweckverband zur Trinkwasserversorgung und Abwasserbeseitigung Torgau‑
Westelbien F. Schmidt, Steuerberater,
–  za nemško vlado M. Lumma in U. Forsthoff, zastopnika,
–  za italijansko vlado I. M. Braguglia, zastopnik, skupaj z G. Fiengom, avvocato dello 
Stato,
I ‑ 1839ZWECKVERBAND ZUR TRINKWASSERVERSORGUNG UND ABWASSERBESEITIGUNG TORGAU‑WESTELBIEN
–  za Komisijo Evropskih skupnosti D. Triantafyllou, zastopnik,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 
10. julija 2007
izreka naslednjo
Sodbo
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se v glavnem nanaša na razlago pojma „dobava 
vode“ iz prilog D, točka 2, in H, kategorija 2, k Šesti direktivi Sveta 77/388/EGS z dne 
17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni 
sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1), kot 
je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2001/4/ES z dne 19. januarja 2001 (UL L 22, 
str. 17, v nadaljevanju: Šesta direktiva).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Finanzamt Oschatz (v nadaljevanju: 
Finanzamt) in Zweckverband zur Trinkwasserversorgung und Abwasserbeseitigung 
Torgau‑Westelbien (medobčinsko interesno združenje za dobavo pitne vode in za 
odvajanje odpadnih voda za okrožje Torgau‑Westelbien, v nadaljevanju: Zweckver ‑
band) v zvezi z uporabo nižje stopnje davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: 
DDV) za individualno priključitev hidravlične inštalacije stavbe na vodovodno distri ‑
bucijsko omrežje.1
2
I ‑ 1840SODBA Z DNE 3. 4. 2008 – ZADEVA C‑442/05
Pravni okvir
Skupnostna ureditev
Člen 4(5) Šeste direktive določa:
„Državni, regionalni in lokalni organi ter druge osebe javnega prava se ne štejejo za 
davčne zavezance v zvezi z dejavnostmi ali transakcijami, ki jih opravljajo kot organi 
oblasti, tudi če pobirajo dajatve, pristojbine, prispevke ali plačila v zvezi s temi dejav ‑
nostmi ali transakcijami.
Pri opravljanju takšnih dejavnosti ali transakcij pa se štejejo za davčne zavezance v 
zvezi s temi dejavnostmi ali transakcijami, če bi obravnava, kot da niso davčni zave ‑
zanci, povzročila znatno izkrivljanje konkurence.
V vsakem primeru se ti organi štejejo za davčne zavezance v zvezi z dejavnostmi iz 
Priloge D, če obseg teh dejavnosti ni tako majhen, da bi bil zanemarljiv.
[…]“3
I ‑ 1841ZWECKVERBAND ZUR TRINKWASSERVERSORGUNG UND ABWASSERBESEITIGUNG TORGAU‑WESTELBIEN
V prilogi D, točka 2, navedene direktive je med drugim navedena dobava vode.
Člen 12(3)(a) te direktive določa:
„Splošno stopnjo davka na dodano vrednost določi vsaka država članica kot odstotek 
od davčne osnove in je ista za dobavo blaga in za opravljanje storitev. […]
[…]
Države članice lahko uporabljajo tudi eno ali dve nižji stopnji. Te stopnje se določijo 
kot odstotek od davčne osnove, ki ne sme biti nižji od 5 % in se uporablja samo za 
dobave kategorij blaga in storitev iz Priloge H.
[…]“
V prilogi H k Šesti direktivi z naslovom „Seznam dobav blaga in storitev, za katere se 
lahko uporabljajo nižje stopnje DDV“ je v kategoriji 2 navedena [dobava vode].4
5
6
I ‑ 1842SODBA Z DNE 3. 4. 2008 – ZADEVA C‑442/05
Nacionalna ureditev
V skladu s členom 1(1), prvi stavek, zakona o davku na dodano vrednost iz leta 1999 
(Umsatzsteuergesetz 1999, v nadaljevanju: UStG), ki je veljal v času dejanskega stanja 
spora o glavni stvari, se davek na dodano vrednost obračuna za dostavo in druge 
storitve, ki jih podjetnik opravlja proti plačilu v državi v okviru svojega podjetja.
Na podlagi člena 2(3), prvi stavek, UStG pravne osebe javnega prava opravljajo gospo ‑
darsko in poslovno dejavnost samo v okviru svojih gospodarskih podjetjih. V skladu 
s členom 4(3) zakona o davku od dohodkov pravnih oseb (Körperschaftsteuergesetz) 
so med temi gospodarskimi podjetji zlasti tista, katerih namen je oskrba prebivalstva 
z vodo.
Na podlagi člena 12(1) UStG znaša davek za vsako obdavčljivo transakcijo 16 % od 
davčne osnove.
Vseeno pa odstavek 2 tega člena določa, da je davčna stopnja za promet v zvezi z 
dobavo, uvozom in pridobivanjem blaga iz priloge 2 navedenega zakona v Skupnosti, 
med katerimi je v točki 34 tudi voda, znižana na 7 %.7
8
9
10
I ‑ 1843ZWECKVERBAND ZUR TRINKWASSERVERSORGUNG UND ABWASSERBESEITIGUNG TORGAU‑WESTELBIEN
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
Zweckverband zagotavlja dobavo vode in odvajanje odpadnih voda za račun več mest 
in občin okrožja Torgau‑Westelbien. V ta namen dejavnosti navedenega interesnega 
združenja zajemajo zlasti zajetje, dovod, pripravo in dobavo pitne vode strankam, 
in sicer lastnikom stavb, ki so priključene na vodovodno distribucijsko omrežje. V 
tem okviru to interesno združenje na željo strank opravi individualno priključitev 
na vodovodno distribucijsko omrežje, za katero prejme enotno dajatev, ki ustreza 
strošku navedene priključitve. Ta priključek ostane v lasti Zweckverband.
Ker je Finanzamt presodil, da se ta priključitev razlikuje od dostave vode, je odločil, 
da to storitev obdavči s splošno stopnjo DDV, ki jo določa nacionalna ureditev.
Potem ko interesnemu združenju Zweckverband ni uspelo z ugovorom pri 
 Finanzamt, je vložilo tožbo na Finanzgericht Sachsen, v kateri je trdilo, da mora 
za individualno priključitev veljati enaka nižja stopnja DDV, kot se jo uporablja za 
dobavo vode.
Finanzgericht Sachsen je presodilo, da dobava vode in individualna priključitev 
pomenita enotno storitev „dobave vode“ v smislu nacionalne ureditve, s katero je bila 
prenesena Šesta direktiva, in ugodilo tožbi Zweckverband.
Finanzamt je zato pri Bundesfinanzhof vložil revizijo (Revision) zoper to odločbo.11
12
13
14
15
I ‑ 1844SODBA Z DNE 3. 4. 2008 – ZADEVA C‑442/05
Po zgledu strank predložitveno sodišče izhaja iz tega, da pri izvajanju individualne 
priključitve Zweckverband v skladu z nacionalno zakonodajo deluje kot podjetje. 
Vseeno pa navedeno sodišče pojasnjuje, da iz stališč navedenih strank na obravnavi 
v postopku v glavni stvari izhaja, da Zweckverband deluje na podlagi pravil javnega 
prava in v eni izmed oblik, ki jih določa javno pravo, kar bi glede na določbe člena 4(5) 
Šeste direktive govorilo zoper zavezanost tega interesnega združenja za plačilo DDV.
V zvezi s stopnjo DDV, ki se uporablja v tem primeru, navedeno sodišče opozarja, 
da se je do dopisa Bundesministerium der Finanzen (zvezno ministrstvo za finance) 
z dne 4. julija 2000 individualna priključitev štela za storitev, ki spada k dobavi vode.
To sodišče se prav tako nagiba k temu, da navedena priključitev spada v okvir dobave 
vode, vendar ocenjuje, da je to odvisno od razlage določb člena 12(3)(a) Šeste direk ‑
tive in njene priloge H, kategorija 2.
V teh okoliščinah je Bundesfinanzhof prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno 
odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je mogoče priključitev inštalacije lastnika stavbe (t. i. individualna priključitev) 
na vodovodno distribucijsko omrežje, ki jo vodovodno podjetje opravi za posebej 
izračunano dajatev, uvrstiti pod pojem ‚dobava vode‘ v smislu Šeste direktive […] 
(Priloga D, točka 2, in Priloga H, kategorija 2)?“16
17
18
19
I ‑ 1845ZWECKVERBAND ZUR TRINKWASSERVERSORGUNG UND ABWASSERBESEITIGUNG TORGAU‑WESTELBIEN
Vprašanje za predhodno odločanje
Dopustnost
Finanzamt in nemška vlada sta v svojih stališčih izrazila dvome o ustreznosti vpra ‑
šanja za predhodno odločanje, ker se to nanaša na prilogo D, točka 2, k Šesti direktivi, 
saj se spor o glavni stvari ne nanaša na zavezanost Zweckverband za plačilo DDV.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da iz ustaljene sodne prakse izhaja, da je sprejetje 
predhodne odločbe o vprašanju, ki ga postavi nacionalno sodišče, mogoče zavrniti le, 
kadar je očitno, da zahtevana razlaga prava Skupnosti nima nikakršne zveze z dejan ‑
skim stanjem ali s predmetom spora o glavni stvari, kadar gre za hipotetičen problem 
oziroma kadar Sodišče nima na voljo potrebnih dejanskih in pravnih elementov, da bi 
lahko koristno odgovorilo na postavljena vprašanja (glej zlasti sodbi z dne 19. febru ‑
arja 2002 v zadevi Arduino, C‑35/99, Recueil, str. I‑1529, točka 25, in z dne 11. julija 
2006 v zadevi Chacón Navas, C‑13/05, ZOdl., str. I‑6467, točka 33).
Vendar v tej zadevi ni izpolnjen nobeden od teh pogojev.
Nacionalno sodišče, ki odloča o sporu s področja DDV, je namreč v predložitveni 
odločbi podrobno opisalo dejanski in pravni okvir spora o glavni stvari.20
21
22
23
I ‑ 1846SODBA Z DNE 3. 4. 2008 – ZADEVA C‑442/05
Poleg tega sprašuje Sodišče o pravu Skupnosti, ki velja za DDV, zlasti o pojmu 
„dobava vode“ iz priloge D in priloge H k Šesti direktivi, da bi lahko presodilo, ali je 
treba šteti individualno priključitev za tako, ki spada v okvir omenjene dobave.
Čeprav se spor o glavni stvari nanaša zlasti na uporabo nižje stopnje DDV za nave ‑
deno priključitev, kot izjema od splošne stopnje DDV, pa iz vprašanja za pred ‑
hodno odločanje izhaja, da se je predložitveno sodišče spraševalo tudi o zavezanosti 
Zweckverband za plačilo DDV, ki je predhodni pogoj za uporabo kakršnekoli stopnje 
DDV za to priključitev.
Zahtevana razlaga prava Skupnosti je zato, da ne bi bila hipotetična, povezana 
z dejanskim stanjem in s predmetom spora o glavni stvari.
Zato je predloženo vprašanje dopustno.
Temelj
Na zastavljeno vprašanje je treba odgovoriti, prvič, ker se nanaša na člen 4(5) Šeste 
direktive in na njeno prilogo D, točka 2, ter, drugič, ker se nanaša na uporabo ene 
izmed nižjih stopenj DDV iz člena 12(3)(a) navedene direktive v zvezi z njeno prilogo 
H, kategorija 2.24
25
26
27
28
I ‑ 1847ZWECKVERBAND ZUR TRINKWASSERVERSORGUNG UND ABWASSERBESEITIGUNG TORGAU‑WESTELBIEN
Člen 4(5) Šeste direktive in njena priloga D, točka 2
Predložitveno sodišče s svojim vprašanjem predvsem sprašuje, ali individualna 
priključitev na vodovodna distribucijska omrežja spada v okvir dobave vode iz priloge 
D, točka 2, k Šesti direktivi.
Ker v Šesti direktivi ni opredelitve, je treba opozoriti, da je za razlago določbe prava 
Skupnosti, kot je priloga D, točka 2, k navedeni direktivi treba upoštevati ne le bese ‑
dilo te določbe, ampak tudi njeno sobesedilo in cilje ureditve, katerih del je ta določba 
(glej v tem smislu zlasti sodbi z dne 19. septembra 2000 v zadevi Nemčija proti Komi ‑
siji, C‑156/98, Recueil, str. I‑6857, točka 50, in z dne 6. julija 2006 v zadevi Komisiji 
proti Portugalski, C‑53/05, ZOdl., str. I‑6215, točka 20).
Iz člena 4(5), tretji pododstavek, Šeste direktive – ki določa, da se osebe javnega prava 
v vsakem primeru štejejo za davčne zavezance v zvezi z dejavnostmi iz priloge D, 
če obseg teh dejavnosti ni tako majhen, da bi bil zanemarljiv – izhaja, da navedena 
določba prinaša omejitev pravila nezavezanosti teh oseb za plačilo davka, ki dopol ‑
njuje tisto, ki izhaja iz pogoja, navedenega v prvem pododstavku tega člena, in sicer 
gre za dejavnosti, ki jih opravljajo kot organi oblasti, in iz odstopanja, določenega v 
drugem pododstavku istega člena, če bi nezavezanost zadevnih dejavnosti za plačilo 
davka povzročila znatno izkrivljanje konkurence. Tretji pododstavek tega člena tako 
skuša zagotoviti, da se določenih vrst gospodarskih dejavnosti, ki so pomembne zaradi 
svojega predmeta, ne izvzame od plačila DDV, ker jih izvajajo osebe javnega prava 
kot organi oblasti (glej sodbo z dne 17. oktobra 1989 v zdru Ženih zadevah  Comune di 
Carpaneto Piacentino in drugi, 231/87 in 129/88, Recueil, str. 3233, točka 26).29
30
31
I ‑ 1848SODBA Z DNE 3. 4. 2008 – ZADEVA C‑442/05
V tem primeru je treba poudariti, da je dobava vode oskrba prebivalstva z vodo in da 
se, tako kot poudarja generalni pravobranilec v točki 43 sklepnih predlogov, nave ‑
dena dobava izvaja prek fiksnih omrežij, katerih namen je zagotavljanje storitve 
prebivalstvu.
Poleg tega iz predložitvene odločbe in iz stališč, predloženih Sodišču, izhaja, da indi ‑
vidualna priključitev na fiksna vodovodna distribucijska omrežja zajema napeljavo, ki 
jo položi Zweckverband in ki omogoča priključitev hidravlične inštalacije stavbe na 
omenjeno omrežje.
Ni sporno, da brez te priključitve oskrba lastnika ali posestnika navedene stavbe 
z vodo ni mogoča. Zato je ta priključitev nujna za oskrbo z vodo.
Najprej, ker je namen člena 4(5), tretji pododstavek, Šeste direktive, navedene v točki 
31 te sodbe, da se zaradi statusa javne osebe ponudnika storitev vrste pomembnih 
gospodarskih dejavnosti, navedenih v prilogi D, med katerimi je dobava vode, ne 
izognejo plačilu DDV, dalje, ker je dobava vode oskrba prebivalstva z vodo in, naza ‑
dnje, ker je individualna priključitev nujna za to oskrbo z vodo, je treba šteti, da nave ‑
dena priključitev spada v okvir dobave vode iz točke 2 navedene priloge.
Iz tega izhaja, da tudi če bi Zweckverband opravil individualno priključitev kot organ 
oblasti v smislu člena 4(5), prvi pododstavek, Šeste direktive, bi imel za navedeno 
priključitev na podlagi tretjega pododstavka navedenega člena status davčnega 
zavezanca.32
33
34
35
36
I ‑ 1849ZWECKVERBAND ZUR TRINKWASSERVERSORGUNG UND ABWASSERBESEITIGUNG TORGAU‑WESTELBIEN
Glede na zgoraj navedeno je na vprašanje za predhodno odločanje treba odgovoriti, 
da je treba člen 4(5) Šeste direktive in njeno prilogo D, točka 2, razlagati tako, da 
spada individualna priključitev, ki zajema, kot v zadevi v postopku v glavni stvari, 
položitev napeljave, ki omogoča priključitev hidravlične inštalacije stavbe na fiksna 
vodovodna distribucijska omrežja, v okvir dobave vode iz navedene priloge, tako da 
ima oseba javnega prava, ki deluje kot organ oblasti, za navedeno priključitev status 
davčnega zavezanca.
Člen 12(3)(a) Šeste direktive in njena priloga H, kategorija 2
Predložitveno sodišče tudi sprašuje, ali individualna priključitev na vodovodna distri ‑
bucijska omrežja spada v okvir dobave vode iz priloge H, kategorija 2, k Šesti direktivi.
Iz člena 12(3)(a) Šeste direktive izhaja, da je uporaba ene ali dveh nižjih stopenj DDV 
možnost, ki je z odstopanjem od načela, v skladu s katerim se uporablja splošna 
stopnja, priznana državam članicam. Poleg tega se v skladu s to določbo lahko nižje 
stopnje uporabljajo samo za dobave blaga in opravljanje storitev iz priloge H.
Čeprav Šesta direktiva ne zajema opredelitve dobave vode, pa iz njenih določb tudi 
ne izhaja, da bi moral biti ta izraz predmet različne razlage glede na prilogo, v kateri 
je omenjen. Ker je individualna priključitev nujna za oskrbo prebivalstva z vodo, kot 
to izhaja iz točke 34 te sodbe, je zato treba šteti, da prav tako spada v okvir dobave 
vode, navedene v prilogi H, kategorija 2, k Šesti direktivi.37
38
39
40
I ‑ 1850SODBA Z DNE 3. 4. 2008 – ZADEVA C‑442/05
Vseeno je tudi treba poudariti, da besedilo člena 12(3)(a) Šeste direktive ne zahteva, 
da bi se to določbo razlagalo tako, kot da se zahteva, da se nižja stopnja uporablja le, 
če se nanaša na vse vidike dobave vode iz priloge H k isti direktivi, tako da selektivna 
uporaba nižje stopnje ne more biti izključena, razen če obstaja nevarnost izkrivljanja 
konkurence (glej po analogiji sodbo z dne 8. maja 2003 v zadevi Komisija proti Fran ‑
ciji, C‑384/01, Recueil, str. I‑4395, točka 27).
Treba je namreč poudariti, da sta vpeljava in ohranitev nižjih stopenj DDV, nižjih od 
splošne stopnje, določene v členu 12(3)(a) Šeste direktive, dovoljeni le, če ne kršita 
načela davčne nevtralnosti, na katerem temelji skupni sistem DDV, ki nasprotuje 
temu, da se podobno blago ali podobne storitve, ki so med seboj konkurenčne, obrav ‑
navajo različno z vidika DDV (glej zlasti sodbi z dne 3. maja 2001 v zadevi Komisija 
proti Franciji, C‑481/98, Recueil, str.  I‑3369, točki 21 in 22, ter z dne 23. oktobra 
2003 v zadevi Komisija proti Nemčiji, C‑109/02, Recueil, str. I‑12691, točka 20).
Zato imajo države članice, pod pogojem spoštovanja načela davčne nevtralnosti, na 
katerem temelji skupni sistem DDV, možnost za konkretne in posebne vidike dobave 
vode iz priloge H, kategorija 2, k Šesti direktivi, kot je individualna priključitev, 
uporabiti nižjo stopnjo DDV.
V teh okoliščinah je treba na vprašanje za predhodno odločanje odgovoriti tudi, da 
je treba člen 12(3)(a) Šeste direktive in njeno prilogo H, kategorija 2, razlagati tako, 
da spada individualna priključitev, ki zajema, kot v zadevi v postopku v glavni stvari, 
položitev napeljave, ki omogoča priključitev hidravlične inštalacije stavbe na fiksna 
vodovodna distribucijska omrežja, v okvir dobave vode. Poleg tega lahko države 41
42
43
44
I ‑ 1851ZWECKVERBAND ZUR TRINKWASSERVERSORGUNG UND ABWASSERBESEITIGUNG TORGAU‑WESTELBIEN
članice, pod pogojem spoštovanja načela davčne nevtralnosti, na katerem temelji 
skupni sistem DDV, za konkretne in posebne vidike dobave vode, kot je zadevna 
individualna priključitev v postopku v glavni stvari, uporabijo nižjo stopnjo DDV.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev 
stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
1.  Člen 4(5) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklaje -
vanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka 
na dodano vrednost: enotna osnova za odmero in njeno prilogo D, točka 2, 
je treba razlagati tako, da spada individualna priključitev, ki zajema, kot v 
zadevi v postopku v glavni stvari, položitev napeljave, ki omogoča priklju -
čitev hidravlične inštalacije stavbe na fiksna vodovodna distribucijska 
omrežja, v okvir dobave vode iz navedene priloge, tako da ima oseba javnega 
prava, ki deluje kot organ oblasti, za navedeno priključitev status davčnega 
zavezanca.45
I ‑ 1852SODBA Z DNE 3. 4. 2008 – ZADEVA C‑442/05
2.  Člen 12(3)(a) Šeste direktive 77/388 in njeno prilogo H, kategorija 2, je treba 
razlagati tako, da spada individualna priključitev, ki zajema, kot v zadevi 
v postopku v glavni stvari, položitev napeljave, ki omogoča  priključitev 
hidravlične inštalacije stavbe na fiksna vodovodna distribucijska omrežja, 
v okvir dobave vode. Poleg tega lahko države članice, pod pogojem 
 spoštovanja načela davčne nevtralnosti, na katerem temelji skupni sistem 
davka na dodano vrednost, za konkretne in posebne vidike dobave vode, kot 
je zadevna individualna priključitev v postopku v glavni stvari, uporabijo 
nižjo stopnjo davka na dodano vrednost.
Podpisi