Keywords

Summary



Keywords

1. Skupna trgovinska politika – Ukrepi za preprečitev sprostitve ponarejenega in piratskega blaga v promet – Uredbi št. 3295/94 in št. 1383/2003 – Ponarejeno in piratsko blago – Pojem

(člen 131 ES; člen 206 PDEU; uredbi Sveta št. 3295/94 in št. 1383/2003)

2. Skupna trgovinska politika – Ukrepi za preprečitev sprostitve ponarejenega in piratskega blaga v promet – Uredbi št. 3295/94 in št. 1383/2003 – Blago, ki je na carinsko ozemlje Evropske unije vneseno v odložnem postopku in je ponaredek proizvoda, ki je zaščiten v Uniji – Carinsko ukrepanje – Pogoji – Indici, ki omogočajo sum kršitve pravic intelektualne lastnine

(uredbi Sveta št. 3295/94 in št. 1383/2003)

Summary

1. Uredbo št. 3295/94 o določitvi ukrepov v zvezi z vnosom v Skupnost in izvozom ter ponovnim izvozom iz Skupnosti blaga, ki krši nekatere pravice intelektualne lastnine, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 241/1999, in Uredbo št. 1383/2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice, je treba razlagati tako:

– blaga s poreklom iz tretje države, pri katerem gre za ponaredek proizvoda, ki je v Evropski uniji zaščiten s pravico iz znamke, ali kopijo proizvoda, ki je v Uniji zaščiten z avtorsko ali sorodno pravico ali z modelom, ni mogoče opredeliti kot „ponarejeno blago“ ali „piratsko blago“ v smislu navedenih uredb zgolj zato, ker je bilo vneseno na carinsko ozemlje Unije v odložnem postopku;

– s tem blagom je lahko, nasprotno, navedena pravica kršena in ga je torej mogoče opredeliti kot „ponarejeno blago“ ali „piratsko blago“, če je dokazano, da je namenjeno prodaji v Evropski uniji, tak dokaz pa je predložen med drugim, kadar se izkaže, da je bilo to blago predmet prodaje stranki v Uniji, ali ponudbe za prodajo, ali oglaševanja, ki naslavlja potrošnike v Uniji, ali kadar je iz dokumentov ali korespondence v zvezi s tem blagom razvidno, da se namerava to blago preusmeriti k potrošnikom v Uniji.

Mogoče je namreč, da je blago iz tretjih držav, pri katerem gre za ponaredke in kopije ter se prevaža v drugo tretjo državo, skladno s predpisi glede intelektualne lastnine, ki veljajo v obeh državah. Glede na glavni cilj skupne trgovinske politike iz člena 131 ES in člena 206 PDEU, ki se nanaša na razvoj svetovne trgovine s postopnim odpravljanjem omejitev v mednarodni trgovini, je bistveno, da to blago lahko prehaja iz ene tretje države v drugo skozi Unijo, ne da bi carinski organi držav članic ta tranzit ovirali, niti z začasnim zadržanjem. Toda taka ovira naj bi nastala ravno, če bi se uredbi št. 3295/94 in št. 1383/2003 razlagali tako, da je blago v tranzitu mogoče zadržati na podlagi najmanjšega indica, da bi bilo lahko preusmerjeno k potrošnikom v Uniji.

(Glej točki 63 in 78 ter izrek.)

2. Uredbo št. 3295/94 o določitvi ukrepov v zvezi z vnosom v Skupnost in izvozom ter ponovnim izvozom iz Skupnosti blaga, ki krši nekatere pravice intelektualne lastnine, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 241/1999, in Uredbo št. 1383/2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice, je treba razlagati tako:

– carinski organ, ki odloča o zahtevi za ukrepanje, mora, da bi lahko organ, pristojen za meritorno odločanje, ustrezno preizkusil obstoj dokaza in drugih elementov, ki pomenijo kršitev zatrjevane pravice intelektualne lastnine, takoj ko razpolaga z indici, ki omogočajo sum navedene kršitve, prekiniti sproščanje navedenega blaga in to blago zadržati;

– ti indici lahko vključujejo med drugim to, da namembnost blaga ni bila deklarirana, medtem ko se za odložni postopek zahteva taka deklaracija, neobstoj natančnih in zanesljivih informacij o identiteti in naslovu proizvajalca ali pošiljatelja blaga, nesodelovanje s carinskimi organi ali pa odkritje dokumentov ali korespondence o zadevnem blagu, ki omogoča sklepanje, da je mogoča preusmeritev tega blaga k potrošnikom v Evropski uniji.

(Glej točko 78 in izrek.)