A.

Tožeča stranka v utemeljitev predloga za razglasitev ničnosti členov 1 in od 4 do 6 Sklepa Komisije z dne 25. januarja 2012 navaja 10 tožbenih razlogov: Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU zaradi napačne opredelitve delnega državnega financiranja obveznosti, prevzetih od nekdanjega državnega podjetja, iz naslova pokojnin (v nadaljevanju: prevzete pokojninske obveznosti) kot državne pomoči, ki naj bi bila v nasprotju s sodno prakso Splošnega sodišča „Combus“ (1); Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 108(1) PDEU in člena 1(b)(i), Uredbe (ES) št. 659/1999 (2) zaradi napačne opredelitve delnega državnega financiranja prevzetih pokojninskih obveznosti kot „nove“ državne pomoči; Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU zaradi napačnega obravnavanja reguliranega plačila kot elementa državne pomoči v nasprotju s sodno prakso Sodišča „PreussenElektra“ (3) in zaradi napačnega obravnavanja ugovora v zvezi z (domnevno) neustrezno razporeditvijo stroškov med dvema skupinama proizvodov kot elementa državne pomoči; Četrti tožbeni razlog: nepristojnost in napaka pri presoji ter kršitev načela prepovedi diskriminacije in dolžnosti lojalnega sodelovanja z državami članicami zaradi retroaktivnega posega v nacionalno ureditev v zvezi s plačilom kljub dolgoletnemu poznavanju te ureditve, ki naj bi bil v nasprotju s celotno dosedanjo prakso odločanja Komisije; Peti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) in (3) PDEU zaradi napačne določitve prispevkov za socialno varnost, ki jih morajo plačevati zasebni konkurenti (v nadaljevanju: referenčna vrednost), in zaradi fiktivnega povečanja dejanskega bruto dohodka uradnikov kot osnove za izračun za namene uporabe referenčne vrednosti; Šesti tožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev v smislu člena 296 PDEU ker naj bi bila zelo obsežna vsebina izpodbijanega sklepa deloma nejasna, protislovna ali nerazumljiva in naj iz nje ne bi bila jasno razvidna povezanost med posameznimi deli; Sedmi tožbeni razlog: kršitev načela zakonitosti in člena 107(1) PDEU zaradi protislovne predstavitve in pomanjkljive razpoznavnosti osnove za izračun zneska, ki ga je treba vrniti; Osmi tožbeni razlog: kršitev pravice do „razumnega trajanja postopka“ kot dela pravice do „dobrega upravljanja“ v skladu s členom 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 10(1) Uredbe št. 659/1999 zaradi več kot dvanajstletnega trajanja postopka od odločbe o začetku postopka iz leta 1999 do izpodbijanega sklepa z dne 25. januarja 2012; Deveti tožbeni razlog: kršitev pravice do „dobrega upravljanja“ iz člena 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in kršitev člena 15 Uredbe št. 659/1999 zaradi popolnega nedelovanja v zvezi z regulacijo plačila v skladu s členom 20(2) PostG, s katero je Komisija seznanjena že vsaj od leta 1999, vendar je ta postala predmet postopka šele pred 11 leti s sklepom o razširitvi z dne 10. maja 2011; Deseti tožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti, varstva legitimnih pričakovanj in dobrega upravljanja, ki so varovana kot temeljne pravice, ter člena 7(1) Uredbe št. 659/1999 zaradi napačne presoje končnosti odločbe iz leta 2002, s katero se v nasprotju z obveznostjo iz člena 7(1) Uredbe št. 659/1999 v skladu z navedbami Komisije niso „dokončno“ uredili državni ukrepi, ki so bili predmet postopka in h katerim naj bi spadale tudi pokojninske obveznosti.