SL Uradni list Evropske unije C 199/39

Tožba, vložena 15. junija 2007 – Helenska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva T-214/07)

(2007/C 199/75)

Jezik postopka: grščina

Stranki

Tožeča stranka: Helenska republika (zastopnika: I. Chalkias in G. Kanellopoulos)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— izpodbijana odločba Komisije naj se v celoti razveljavi, podredno naj se izpodbijana odločba spremeni kot je posamično navedeno, t.j. omejiti zadevno korekcijo na dejansko upoštevano obdobje 24 mesecev, ne izvesti korekcije v sektorju poljščin za žetveno leto 2003, ali v vsakem primeru omejiti korekcijo na zgolj 2 % izdatkov za trdo pšenico, ne izvesti nobene finančne korekcije ukrepov za določene kmetijske proizvode v korist manjših otokov v Egejskem morju, ali jo v vsakem primeru omejiti na 2 %.

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Helenska republika s svojo tožbo proti odločbi C(2007) 1663 konč. z dne 18. aprila 2007, objavljeno pod številko 2007/243/ES (UL L 106, str. 55), na podlagi katere je Komisija v okviru računovodskega pregleda Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Jamstvenega oddelka, iz financiranja Skupnosti izvzela določene izdatke, ki so jih imele države članice – in v tem primeru tudi Helenska republika – zato slednja navaja naslednje tožbene razloge za razglasitev ničnosti:

S prvim splošnim tožbenim razlogom za razglasitev ničnosti, ki zadeva korekcijo ukrepov za poljščine, ukrep MOEM in sektor predelave paradižnikov, tožeča stranka trdi, da je tožena stranka, s tem ko ni opravila razpravo o presoji teže kršitev, ki so bile pripisane Grčiji, škode, ki je nastala Skupnosti in znesku obstoječe korekcije, kršila bistveno postopkovno obliko; podredno, tožeča stranka trdi, da je odločbo treba razglasiti za nično, zaradi nepristojnosti ratione temporis s strani Komisije za izrek korekcije po obdobju 24 mesecev, ki je sledilo dokumentu, v katerem je ta predstavila svoje dokončno stališče v zvezi s tem vprašanjem in zneskom.

Z drugim tožbenim razlogom za razglasitev ničnosti, ki zadeva korekcijo poljščin, tožeča stranka navaja napačno razlago in uporabo člena 4 Uredbe (EGS) št. 3508/92 (1), člena 1(3) Uredbe 1593/2000 (2) in člena 58 Uredbe (ES) št. 445/2002 (3), saj je na podlagi navedenih določb identifikacija nepremičnin prav tako dovoljena s kartografskimi sredstvi, ki so enakovredna ortofotografskim zemljevidom; tožeča stranka podredno navaja napačno presojo dejstev in nezadostno obrazložitev spornih korekcij. Tožeča stranka se prav tako sklicuje na napačno razlago in uporabo člena 60 Uredbe (ES) 445/2002, podredno, na napačno presojo dejstev v zvezi z nadzorom na terenu in obdobjem izvajanja tega in na napačno uporabo pravne podlage za izrek korekcij, ker naj bi po mnenju tožeče stranke, napačno razlagala člen 15 Uredbe (ES) št. 2419/2001 (4). Tožeča stranka dalje trdi, da Komisija zlasti kar zadeva 10 % korekcijo za izdatke v zvezi s trdo pšenico, ni pravilno presodila dejstev in je prekoračila okvir svojih pooblastil proste presoje.

S tretjim tožbenim razlogom na razglasitev ničnosti tožeča stranka ocenjuje, da je izrek korekcij pri poljščinah od 5 % do 10 %, kršila načelo sorazmernosti, ker so bile v primerjavi s predhodnim letom izvedene pomembne izboljšave sistema, kar je poleg tega navedla tudi Komisija.

S četrtim tožbenim razlogom na razglasitev ničnosti, ki zadeva ukrep MOEM – Manjši otoki v Egejskem morju, tožeča stranka navaja, (a) da sta člen 3(3) Uredbe (EGS) št. 2019/93 (5) in člen 3(2) Uredbe (EGS) št. 2958/93 (6) o nadzoru režima oskrbe manjših otokov v Egejskem morju, bila razlagana in uporabljena napačno, ali podredno, da so dejstva bila napačno presojena, saj so grški organi izvršili to, kar je bilo določeno v uredbah, (b) da so bila dejstva v zvezi s krompirjem in oljkami na malih egejskih otokih napačno presojena, saj so SIKZ (7) in registri normalno delovali, in da so tožeči stranki v vsakem primeru glede manjših pomanjkljivosti v zvezi s poljščinami bile izrečene splošne korekcije, in da se enaka sankcija zaradi istega razloga naj ne bi mogla uporabiti na različnih režimih ter končno (c) da je korekcija izrečena za ukrep MOEM kršila načelo sorazmernosti.

(1) Uredba Sveta (EGS) št. 3508/92 z dne 27. novembra 1992 o vzpostavitvi integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 355, 5.12.1992, str. 1).

(2) Uredba Sveta (ES) št. 1593/2000 z dne 17. julija 2000 o spremembi Uredbe (EGS) št. 3508/92 o vzpostavitvi integriranega administrativnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 182, 21.7.2000, str. 4).

(3) Uredba Komisije (ES) št. 445/2002 z dne 26. februarja 2002 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) (UL L 74, 15.3.2002, str. 1).

(4) Uredba Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92 (UL L 327, 12.12.2001, str. 11).

(5) Uredba Sveta (EGS) št. 2019/93 z dne 19. julija 1993 o uvedbi posebnih ukrepov za manjše egejske otoke glede nekaterih kmetijskih proizvodov (UL L 184, 27.7.1993, str. 1).

(6) Uredba Komisije (EGS) št. 2958/93 z dne 27. oktobra 1993 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 2019/93 glede posebnih režimov oskrbe z nekaterimi kmetijskimi proizvodi (UL L 267, 28.10.1993, str. 4).

(7) Sistem za identifikacijo kmetijskih zemljišč.