ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 153/29

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. maja 2009 vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) — Secretary of State for Work and Pensions proti Taous Lassal

(Zadeva C-162/09)

2009/C 153/55

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Secretary of State for Work and Pensions

Tožena stranka: Taous Lassal

Vprašanje za predhodno odločanje

V okoliščinah, v katerih (i) je državljanka EU septembra 1999 prišla v Združeno kraljestvo kot delavka in imela tak status do februarja 2005, (ii) nato pa zapustila Združeno kraljestvo in se za 10 mesecev vrnila v državo članico, katere državljanka je, (iii) se je državljanka EU vrnila v Združeno kraljestvo decembra 2005 in tam neprekinjeno prebivala do novembra 2006, ko je zaprosila za socialno pomoč:

ali je treba člen 16(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 razlagati tako, da tej državljanki EU daje pravico do stalnega prebivališča, ker je v skladu s prejšnjimi instrumenti prava Skupnosti, ki so delavcem dajali pravico do prebivališča, zakonito prebivala neprekinjeno pet let, to bivanje pa se je končalo pred 30. aprilom 2006 (datum, do katerega so morale države članice prenesti Direktivo)?
—

ugotovi naj se, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/40/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o emisijah iz klimatskih naprav v motornih vozilih in spremembi Direktive Sveta 70/156/EGS, oziroma ker v nobenem primeru ni vseh sporočilo Komisiji, ni izpolnilo svojih obveznosti iz te direktive in iz Pogodbe;
3.

Kršitev Smernic ECB z dne 16. julija 2004 pri uporabi člena 87(1) ES. Evropski sistem centralnih bank šteje Gibraltar, skupaj s 37 drugimi območji, za ekstrateritorialni finančni center, ki je ločen od Združenega kraljestva na področju statistike plačilne bilance, stanja mednarodnih naložb in mednarodne rezerv. Analiza izpodbijane sodbe, ki preprečuje primerjavo dejavnosti podjetij v Gibraltarju in Združenem kraljestvu, je v nasprotju s to opredelitvijo, ki omogoča to primerjavo in ima za posledico uporabo člena 87(1) ES, in krši zavezujoče pravilo prava Skupnosti, kakršno so Smernice ECB z dne 16. julija 2004.
1)

Ali je program za upravljanje z dušikom, ki se nanaša na imenovana ranljiva območja, katerega izdelava je določena v členu 5(1) Direktive Sveta 91/676/EGS z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (1), načrt ali program iz člena 3(2)(a) Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (2), pripravljen za kmetijstvo, gozdarstvo, ribištvo, energetiko, industrijo, promet, ravnanje z odpadki, upravljanje voda, telekomunikacije, turizem, prostorsko načrtovanje ali rabo zemljišč, ter ali določa okvir za prihodnja soglasja za izvedbo projektov iz prilog I in II k Direktivi 85/337/EGS (3)?
SL Uradni list Evropske unije C 141/32

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Areios Pagos (Grčija) 10. aprila 2009 — Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon proti DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

(Zadeva C-136/09)

2009/C 141/56

Jezik postopka: grščina

Predložitveno sodišče

Areios Pagos

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon

Tožena stranka: DIVANI AKROPOLIS Anonimi Xenodocheiaki kai Touristiki Etaireia

Vprašanje za predhodno odločanje

„Ali namestitev televizijskih sprejemnikov in njihova povezava s centralno anteno hotela, ki ju opravi hotelir, brez kakršnega koli drugega dejanja, posredovanja ali posega pomenita priobčitev dela javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES in zlasti ali gre v skladu z zgoraj navedeno sodbo Sodišča z dne 7. decembra 2006 v zadevi Sociedad General de Autores y Editores de Espana (SGAE) (C-306/05) v obravnavanem primeru za distribucijo signalov prek televizijskih sprejemnikov gostom, ki so nastanjeni v hotelskih sobah, s tehničnim posegom upravitelja hotela?“
—

Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava v zvezi s členom 87(1) ES in nezadostno obrazložitev izravnalne narave olajšav, tudi v zvezi z dokazom o izkrivljanju konkurence in vplivu na trgovino. Sodišče prve stopnje se je namreč zmotilo, ker je kljub priznavanju, da ukrep, če je omejen na nadomestitev objektivnih ekonomskih ovir, ni pomoč, menilo, da se to načelo v tej zadevi ne more uporabiti ker: i) se zahteva neposredna zveze med zneskom nadomestila in zneskom dodatnih stroškov, ki bremenijo podjetja zato, ker imajo sedež v laguni Benetk in Chioggie; ii) je treba dodatne stroške, ki bremenijo podjetja, ki so prejemniki pomoči, izračunati glede na povprečne stroške podjetij Skupnosti in ne glede na stroške podjetij s celine. Sodišče prve stopnje tudi ni ugotovilo protislovja izpodbijane odločbe, da je Komisija pri presoji položaja podjetja, ki je zadolženo za upravljanje z vodnim ciklom, menila, da se lahko izravnalno naravo ukrepa prepozna tudi brez jasne povezanosti med obsegom javnega ukrepa in dodatnimi stroški podjetij in da ni nujno, da so ti izračunani glede na povprečne stroške podjetij Skupnosti.
1)

Kako je treba glede na člen 1, točka 5, Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (1) z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in glede na člen 15 Uredbe Sveta (EGS) 3821/85 (2) z dne 20. decembra 1985 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu razlagati „pojem operativni center“, kot je naveden v točki 21 in naslednjih sodbe Sodišča z dne 18. januarja 2001 v zadevi Skills Motor Coaches Ltd. in drugi (C-297/1999 (3))?
SL Uradni list Evropske unije C 102/12

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 18. februarja 2009 – Établissements Rimbaud SA proti Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence

(Zadeva C-72/09)

2009/C 102/18

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Établissements Rimbaud SA

Toženi stranki: Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru nasprotuje zakonodaji, kakor izhaja iz člena 990 D in naslednjih Code général des impôts v takrat veljavni različici, po kateri so davka v višini 3 % na tržno vrednost nepremičnin, ki so v Franciji, oproščene družbe s sedežem v Franciji in ki to oprostitev za družbo s sedežem v državi Evropskega gospodarskega prostora, ki ni članica Evropske unije, pogojuje z obstojem konvencije o upravni pomoči, sklenjene med Francijo in to državo z namenom boja proti davčnim utajam in izogibanju plačevanja davkov, ali z okoliščino, da na podlagi pogodbe, ki vsebuje klavzulo o nediskriminaciji glede na državljanstvo, te pravne osebe ne morejo biti obdavčene višje od tistih pravnih oseb, ki imajo sedež v Franciji?
2.

V primeru, da je člen 76(2) Uredbe št. 1408/71 po analogiji treba uporabiti: Na podlagi katerih meril proste presoje lahko nosilec, ki je pristojen za družinske dodatke v državi stalnega prebivališča, uporabi člen 10, točka a, Uredbe št. 574/72 tako, da bi se štelo, kot da so bili dodatki izplačani v državi zaposlitve? Ali se lahko diskrecijska pravica v zvezi z domnevo, da so bili družinski dodatki prejeti v državi zaposlitve, omeji, če upravičenec v državi zaposlitve zavestno ne zaprosi za družinske dodatke, ki mu pripadajo, da bi škodil upravičencem do otroškega dodatka v državi stalnega prebivališča?
—

V celoti naj se razveljavi sklep Sodišča prve stopnje z dne 14. novembra 2008 v zadevi T-45/08 in če Sodišče meni, da ima na voljo dovolj elementov, da se lahko izreče o vsebini tožbe pred Sodiščem prve stopnje: — naj pred presojo zadeve po vsebini, razglasi, da so preverjanja, ki jih je družba Transportes Evaristo Molina SA zahtevala v svojem zahtevku za razglasitev ničnosti, upoštevna, in naj odredi njihovo izvedbo; — naj v celoti ugodi zahtevku, ki ga je družba Transportes Evaristo Molina S.A. vložila pri Sodišču prve stopnje: in sicer, razglasi naj ničnost odločbe Komisije z dne 12. aprila 2006 (1) v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES (Zadeva COMP/B-1/38.348 – Repsol CPP), ker je bil z njo kršen člen 9 Uredbe št. 1/2003 (2) ter načela prava Skupnosti, našteta v ničnostni tožbi, sam člen 81 ES in izvedbeni uredbi, ki po skupinah razvijata člen 81(3) ES, to sta Uredba (EGS) št. 1984/83 (3) in Uredba (ES) št. 2790/99 (4).
—

Ugotovi naj se, da Helenska republika, s tem da sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi (1) ali ker o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila svojih dolžnosti iz te direktive;
1)

Ali v skladu s pravom Skupnosti države članice lahko uvedejo prepoved pogojevanja sklenitve pogodbe o opravljanju storitev z nakupom druge storitve (vezana prodaja) za vsa podjetja, ki opravljajo storitve na področju telekomunikacij, zlasti, ali takšen ukrep ne presega tega, kar je nujno za dosego ciljev direktiv telekomunikacijskega paketa (Direktiva 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (1); Direktiva 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (2); Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (3); in Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (4))?
SL Uradni list Evropske unije C 102/9

Tožba, vložena 21. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Slovaški republiki

(Zadeva C-507/08)

2009/C 102/12

Jezik postopka: slovaščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: C. Giolito, J. Javorský, K. Walkerová, zastopniki)

Tožena stranka: Slovaška republika

Predloga tožeče stranke:

— ugotovi naj se, da Slovaška republika s tem, da ni izvršila Odločbe Komisije 2007/254/ES z dne 7. junija 2006 o državni pomoči C 25/2005 (prej NN 21/2005) Slovaške republike za Frucona Košice, a.s. (notificirano pod dokumentarno številko C(2006) 2082 (1)) ni izpolnila obveznosti iz člena 249, četrti odstavek, Pogodbe ES in člena 2 zgoraj navedene odločbe;

— Slovaški republiki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija je z Odločbo z dne 7. junija 2006 o državni pomoči C 25/2005 (prej NN 21/2005) Slovaške republike za Frucona Košice, a.s. odločila, da so ukrepi, ki jih je Slovaška republika sprejela za družbo Frucona Košice, a.s. državna pomoč v smislu člena 87(1) Pogodbe ES in da ta pomoč ni združljiva s skupnim trgom. Obenem je Slovaški republiki naložila, naj sprejme vse potrebne ukrepe, da bi prejemnica povrnila nezakonito dodeljeno denarno pomoč.

Pomoč, dodeljena družbi Frucona, do zdaj ni bila povrnjena.

Državna pomoč je bila dodeljena družbi Frucona v obliki odpisa davčnega dolga, ki ga je sodišče potrdilo v postopku prisilne poravnave. Slovaška republika je zahtevala vračilo nezakonito dodeljene pomoči v sodnem postopku. Prvostopenjsko sodišče je zavrnilo tožbo, med drugim zato, ker naj bi obveznost družbe Frucona, da davčni upravi povrne svoj dolg, prenehala ex lege. Pritožbeno sodišče je potrdilo sodbo prvostopenjskega sodišča, med drugim zato, ker naj ne bi bilo mogoče presojati sodbe o prisilni poravnavi, saj naj bi jo kot res iudicata morali spoštovati vsi organi, vključno s pritožbenim sodiščem, in ker naj Komisija v svoji odločbi ne bi spoštovala določb nacionalnega prava, s katerim je urejen konflikt med postopkom prisilne poravnave in postopkom izvršbe.

Sodbi dveh sodišč sta v nasprotju s takojšnjo in učinkovito izvedbo odločbe Komisije.

Ne zadostuje, da Slovaška republika uporabi vsa sredstva, ki jih ima na voljo. Uporaba teh sredstev mora imeti za posledico takojšnjo in učinkovito izvedbo odločbe, sicer se šteje, da Slovaška republika ni izpolnila svojih obveznosti. Neizpolnitev obveznosti države članice obstaja, če ukrepi, ki jih je sprejela država članica, ne vodijo do učinkovitega vračila dolgovanih zneskov.

(1) UL L 112, 30.4.2007, str. 14.
SL Uradni list Evropske unije C 55/17

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. decembra 2008 vložilo VAT and Duties Tribunal, London (Združeno kraljestvo) – EMI Group Ltd proti The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Zadeva C-581/08)

(2009/C 55/28)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

VAT and Duties Tribunal, London (Združeno kraljestvo)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: EMI Group Ltd

Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Vprašanja za predhodno odločanje

(a) Kako naj se v kontekstu okoliščin obravnavane zadeve razlaga zadnji stavek člena 5(6) Šeste direktive (1)?

(b) Še posebej, katere so bistvene značilnosti „vzorca“ v smislu zadnjega stavka člena 5(6) Šeste direktive?

(c) Ali lahko država članica omeji razlago „vzorca“ iz zadnjega stavka člena 5(6) Šeste direktive na (i) industrijski vzorec v obliki, ki običajno ni na voljo za javno prodajo in ki se da dejanski ali potencialni stranki podjetja (do letav1993), (ii) samo enega ali samo na prvega od več vzorcev, ki jih ista oseba da istemu prejemniku, če so ti vzorci enaki ali se drug od drugega bistveno ne razlikujejo (od leta 1993 naprej)?

(d) Ali lahko država članica omeji razlago „daril manjših vrednosti“ iz zadnjega stavka člena 5(6) Šeste direktive tako, da izključi (i) darilo v blagu, ki je del serije ali zaporedja občasnih daril isti osebi (do oktobra 2003), (ii) kakršna koli poslovna darila isti osebi v katerem koli 12-mesečnem obdobju, če skupni strošek presega 50 £ (od oktobra 2003 naprej)?

(e) Če je odgovor na vprašanje c(ii) zgoraj ali na kateri koli del vprašanja d zgoraj „da“, ali lahko država članica, če davčni zavezanec podobno ali enako darilo posnete glasbe podari dvema ali več različnim posameznikom, ker le-ti zaradi svojih osebnih lastnosti v smislu sposobnosti za vplivanje na raven izpostavljenosti zadevnega izvajalca, za te artikle šteje, da so bili dani isti osebi samo zato, ker so ti posamezniki zaposleni pri isti osebi?

(f) Ali bi na odgovore na vprašanja od a do e zgoraj kaj vplivalo, če bi bil prejemnik neomejeni davčni zavezanec ali bi bil zaposlen pri davčnem zavezancu, ki bi (ali bi bil) lahko kakršen koli vstopni davek na dobavo blaga iz vzorca odbil?

(1) Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 55/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeidshof te Antwerpen, Afdeling Hasselt (Belgija) 29. decembra 2008 – Rijksdienst voor pensioenen proti E. Brouwer

(Zadeva C-577/08)

(2009/C 55/25)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Arbeidshof te Antwerpen, Afdeling Hasselt

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Rijksdienst voor pensioenen

Tožena stranka: E. Brouwer

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali so kraljeve odredbe z dne 1. decembra 1969, 18. junija 1970, 8. junija 1971, 14. septembra 1972, 31. julija 1973, 12. julija 1974, 13. februarja 1975, 28. novembra 1975, 26. novembra 1976, 26. septembra 1977, 31. julija 1978, 31. avgusta 1979, 2. decembra 1980, 13. januarja 1982, 14. marca 1983, 11. januarja 1984, 30. novembra 1984, 24. januarja 1986, 30. decembra 1986, 6. januarja 1988, 2. decembra 1988, 30. novembra 1989, 10. decembra 1990, 1. junija 1993, 8. decembra 1993, 19. decembra 1994 in 10. oktobra 1995, sprejete za izvedbo člena 25 kraljeve odredbe z dne 21. decembra 1967 o določitvi splošnega interesa glede starostne in družinske pokojnine za delavce, pri čemer so bile za preračun starostne pokojnine za obmejne delavke določeni nižji fiktivni in/ali pavšalni dnevni zneski kot za obmejne delavce, v skladu s členom 4(1) Direktive 79/7/EGS (1) o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti?

(1) Direktiva Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (UL L 6, 10.1.1979, str. 24).
SL Uradni list Evropske unije C 44/25

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Oldenburg (Nemčija) 1. oktobra 2008 – Arnold in Johann Harms kot družba civilnega prava proti Freerk Heidinga

(Zadeva C-434/08)

(2009/C 44/42)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Oldenburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Arnold in Johann Harms kot družba civilnega prava

Tožena stranka: Freerk Heidinga

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 46(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (1) razumeti tako, da so pogodbeni sporazumi – s katerimi se na zunaj sicer opravijo popolni in dokončni prenosi pravic do plačila, v skladu s sporazumom, sklenjenim med strankama, pa pravice do plačila v gospodarskem smislu vendarle še naprej pripadajo odsvojitelju, medtem ko kupec kot formalni imetnik pravic do plačila, te z obdelavo ustreznih površin uveljavlja in njemu izplačane premije v celoti predaja odsvojitelju, ali s katerimi se premije za obdelane površine prenesejo na kupca tako, da mora ta po uveljavitvi in izplačilu premij del zneska (del, ki ustreza dejansko obdelani površini) v vsakem primeru redno predajati odsvojitelju – v nasprotju s to uredbo in zato brez učinka?

(1) UL L 270, str. 1.
SL Uradni list Evropske unije C 32/13

Tožba, vložena 4. novembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

(Zadeva C-474/08)

(2009/C 32/21)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: M. Patakia in B. Schima, zastopnika)

Tožena stranka: Kraljevina Belgija

Predlogi tožeče stranke:

— Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija, s tem da ni določila, da se lahko primeri zavrnitve dostopa do distribucijskega ali prenosnega omrežja predložijo regulatornemu organu, ki odloča z zavezujočim sklepom v roku dveh mesecev, v skladu s členom 23(5) Direktive 2003/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES (1), s tem da je ukinila določene odločilne elemente za izračun tarif za pristojnosti regulatornega organa, določenih v členu 23(2) Direktive 2003/54/ES, ni izpolnila obveznosti iz navedene direktive;

— Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvič, Komisija navaja, da prenos člena 23(5) Direktive 2003/54/ES ni opravljen. Upoštevne določbe belgijskega zakona o organizaciji trga z električno energijo naj bi bile namreč tako splošne, da naj z njimi ne bi bilo mogoče zanesljivo ugotoviti obstoja pravice do individualne pritožbe zoper odločbe o zavrnitvi dostopa do distribucijskega ali prenosnega omrežja za električno energijo. Te določbe naj zlasti ne bi določale natančnih pravil postopka in nobenega roka za odgovor regulatornega organa, v tem primeru Commission nationale de régulation de l'électricité (nacionalna komisija za regulacijo električne energije, v nadaljevanju: CRE).

Drugič, tožeča stranka očita toženi stranki, da je kršila člen 23(2) Direktive 2003/54/ES, s tem da naj bi kralja, namreč organ, ki ni CRE, pooblastila za določitev posebnih pravil o amortizaciji in dobičku v zvezi z investicijami v nacionalnem in evropskem interesu. Ta postopek naj ne bi bil v skladu z zgoraj navedenim členom, ker se zdi, da naj regulatorni organ v teh dveh primerih ne bi imel nobenega vpliva na metodologije, uporabljene za izračun ali določitev tarif prenosa in distribucije.

(1) UL L 176, str. 37.
—

Ugotovi naj se, da Republika Poljska, s tem da ni sprejela zakonskih, podzakonskih in izvedbenih predpisov, potrebnih za izpolnitev Direktive Komisije 2006/70/ES z dne 1. avgusta 2006 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede opredelitve politično izpostavljene osebe in tehničnih meril za postopke poenostavljene dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke ter izjeme na podlagi finančne dejavnosti, ki poteka zgolj občasno ali v omejenem obsegu (1), v vsakem primeru pa s tem da o sprejetju teh predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi navedene direktive,
—

Razglasi naj se, da Portugalska republika ni izpolnila obveznosti na podlagi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/68/ES (1) z dne 16. novembra 2005 o pozavarovanju in o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 92/49/EGS ter direktiv 98/78/ES in 2002/83/ES, ker ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos te direktive, in vsekakor ker o njihovem sprejetju ni obvestila Komisije.
2)

Če je odgovor na vprašanje pod točko (a) pritrdilen: ali je zakupodajalec na podlagi uredb št. 1782/2003 in št. 795/2004 ali splošnih načel prava Skupnosti, zlasti načela neupravičene obogatitve, kadar ni nacionalnih predpisov na tem področju, zavezan plačati odškodnino za pravice do plačila, prenesene na zakupodajalca, in če je to tako, ali mora zakupodajalec plačati celotno vrednost teh pravic ali le del te vrednosti, in v zadnjem primeru, kolikšen del?
—

ugotovi naj se, da Kraljevina Španija ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 45 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma (1) s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s to direktivo, in v vsakem primeru da jih ni predložila Komisiji;