SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA

PAOLA MENGOZZIJA,

predstavljeni 5. marca 2009 ( 1 )

Zadeva C-429/07

Inspecteur van de Belastingdienst

proti

X BV

„Politika konkurence — Člena 81 ES in 82 ES — Člen 15(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 — Pisno predložene pripombe Komisije — Nacionalni spor glede možnosti davčnega odbitka globe, naložene z odločbo Komisije“

I – Uvod

1. To je prvič, da mora Sodišče preučiti pogoj ali pogoje, na podlagi katerih Komisija Evropskih skupnosti na podlagi člena 15(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe ( 2 ) sodiščem držav članic predloži pisne pripombe.

2. To vprašanje iz predložitvene odločbe, ki jo je vložilo Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemska) je zastavljeno v posebnih okoliščinah davčnega spora v zvezi z možnostjo delnega odbitka globe, ki je bila naložena z odločbo Komisije.

II – Pravni okvir

A – Skupnostna ureditev

3. V členu 15 Uredbe št. 1/2003, z naslovom „Sodelovanje z nacionalnimi sodišči“, je določeno: „1. V postopkih za uporabo člena 81 [ES] in člena 82 [ES] lahko sodišča držav članic zaprosijo Komisijo, da jim pošlje informacije, s katerimi razpolaga, ali svoje mnenje o vprašanjih glede uporabe pravil konkurence Skupnosti. 2. Države članice Komisiji posredujejo kopije vseh pisnih sodb nacionalnih sodišč o uporabi člena 81 [ES] ali člena 82 [ES]. Posredujejo jih takoj, ko je celotna pisna sodba vročena strankam. 3. Organi, pristojni za konkurenco v državah članicah, lahko nacionalnim sodiščem svoje države članice po uradni dolžnosti pisno predložijo pripombe o vprašanjih glede uporabe člena 81 [ES] ali člena 82 [ES]. Sodiščem svoje države članice lahko dajo svoja mnenja tudi ustno z dovoljenjem zadevnega sodišča. Kadar skladna uporaba člena 81 ali člena 82 Pogodbe tako zahteva, lahko Komisija na lastno pobudo pisno predloži svoje opombe sodiščem držav članic. Svoje pripombe z dovoljenjem zadevnega sodišča lahko da tudi ustno. Zgolj za pripravo svojih pripomb lahko organi, pristojni za konkurenco v državah članicah, in Komisija zahtevajo od zadevnega sodišča države članice, da jim pošlje ali zagotovi pošiljanje vseh dokumentov, ki so potrebni za oceno primera. […]“

4. V uvodni izjavi 21 Uredbe št. 1/2003 je navedeno: „Enotnost pri uporabi pravil konkurence zahteva tudi vzpostavitev oblik sodelovanja med sodišči držav članic in Komisijo. To velja za vsa sodišča držav članic, ki uporabljajo člena 81 [ES] in 82 [ES], ne glede na to, ali uporabljajo ta pravila v pravnih sporih med zasebnimi strankami ali pa delujejo kot organi, pristojni za konkurenco, oziroma kot pritožbena sodišča. Zlasti morajo nacionalna sodišča imeti možnost, da Komisijo zaprosijo za informacije ali njeno mnenje v zadevah, ki se tičejo uporabe zakonodaje Skupnosti o konkurenci. Komisija in organi, pristojni za konkurenco v državah članicah, morajo imeti tudi možnost, da predložijo pisne ali ustne ugotovitve sodiščem, ki uporabljajo člena 81 [ES] in 82 [ES]. Te pripombe je treba predložiti v okviru nacionalnih proceduralnih pravil in ravnanj, vključno s tistimi, ki varujejo pravice strank. Zato je treba sprejeti ukrepe, ki zagotavljajo, da so Komisija in organi, pristojni za konkurenco v državah članicah, stalno dobro obveščeni o postopkih, ki tečejo pred nacionalnimi sodišči.“

B – Nacionalna zakonodaja

5. V členu 89h zakona o novih pravilih konkurence (Mededingingswet) z dne 22. maja 1997, kot je bil spremenjen z zakonom z dne (v nadaljevanju: Mededingingswet), je določeno: „1. Če upravni svet (nizozemskega organa, pristojnega za konkurenco (Nederlandse Mededingingsautoriteit, v nadaljevanju: NMa) ) ali Komisija Evropskih skupnosti nista stranki v postopku, lahko v skladu s členom 15(3), prvi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 v okviru obravnave tožbe pri upravnem sodišču predložita pisne pripombe le, če sta svet (NMa) ali Komisija Evropskih skupnosti glede tega izrazila to željo. Sodišče lahko za to določi rok. Z dovoljenjem sodišča lahko med obravnavo pripombe podata tudi ustno. 2. Sodišče svetu (NMa) in Komisiji Evropskih skupnosti v skladu s členom 15(3), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 na zahtevo predloži vse dokumente, navedene v tej določbi. V roku, ki ga določi sodišče, lahko stranke izrazijo stališča do dokumentov, ki jih je treba predložiti. 3. Stranke se lahko na pripombe Sveta [NMa] ali Komisije Evropskih skupnosti odzovejo v roku, ki ga določi sodišče. To lahko strankam dovoli, da se odzovejo na zadevne pripombe.“

6. V obrazložitvi zakona z dne 30. junija 2004 o spremembah Mededingingswet je navedeno, da imajo pisne ali ustne pripombe, ki jih predloži Komisija, status mnenja, njihov cilj pa je spodbujati skladno uporabo pravil o konkurenci. Komisija in nacionalni organi, pristojni za konkurenco, morajo zato upoštevati nizozemska postopkovna pravila. V postopku med strankama je namreč sodišče pasivno. Poleg tega mnenje Komisije sodišča ne zavezuje. Neodvisnost sodišča torej ni sporna. Komisija in nacionalni organi, pristojni za konkurenco, morajo spoštovati pravice strank in poskrbeti za to, da zaupne poslovne informacije ostanejo zaupne. Nazadnje ima nacionalno sodišče v skladu s členom 15(1) Uredbe št. 1/2003 pravico, da od Komisije zahteva posredovanje informacij ali mnenja.

7. V členu 3.14 zakona o dohodnini iz leta 2001 (Wet Inkomstenbelasting 2001) je določeno: „1. Pri izračunu dobička ni mogoče odbiti stroškov in izdatkov, vezanih na naslednje postavke: […] c) globe, ki jih naloži nizozemsko sodišče, in zneske, izplačane državi, da se preprečijo sodni postopki na Nizozemskem ali izpolni pogoj, povezan z odločbo o ukinitvi kazni, pa tudi globe, ki jih naloži institucija Evropske unije, ter globe in povišanja, naložena na podlagi splošnega zakona o državnih davkih (Algemene wet inzake rijksbelastingen), zakona s področja carine (Douanewet), usklajenega zakona o socialni varnosti (Coördinatiewet Sociale Verzekering), zakona, s katerim se določa upravni predpis za kršitve nekaterih določb cestnoprometnih predpisov (Wet administratiefrechtelijke handhaving verkeersvoorschriften), in zakona o konkurenci (Mededingingswet); […]“

III – Dejansko stanje v sporu o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje

8. Komisija je z odločbo z dne 27. novembra 2002 ugotovila, da so družbe BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Lafarge SA in Gyproc Benelux NV med letoma 1992 in 1998 z udeležbo pri vseh sporazumih in usklajenih ravnanjih v sektorju mavčnih plošč kršile člen 81(1) ES. ( 3 ) Komisija je s to odločbo vsaki od teh družb naložila tudi globo. Te globe so bile začasno plačane ali zagotovljene z bančno varščino.

9. Sodišče prve stopnje Evropskih skupnosti je s sodbami z dne 8. julija 2008 potrdilo globe, ki jih je naložila Komisija. ( 4 )

10. Pred razglasitvijo sodb Sodišča prve stopnje, s katerimi je bil potrjen znesek teh glob, je ena od štirih zgoraj navedenih družb, ki jo predložitveno sodišče imenuje družba X KG, globo delno prenesla na eno od svojih hčerinskih družb s sedežem na Nizozemskem, in sicer na družbo X BV (v nadaljevanju: družba X).

11. Nizozemska davčna uprava je družbi X 13. marca 2004 poslala odločbo o odmeri davka od dohodkov pravnih oseb za davčno leto 2002. Ista družba je z dopisom z dne pri Inspecteur van de Belastingdienst/P/kantoor P vložila ugovor zoper odločbo o odmeri davka, ki je bil zavrnjen z odločbo z dne .

12. Družba X je 19. aprila 2005 zadevo predložila Arrondissementsrechtbank Haarlem, ki je pristojno za davčno področje. Stranke v postopku so si nasprotovale glede vprašanja, ali je globa, ki jo je naložila Komisija in je bila prenesena na družbo X, globa v smislu člena 3.14(1)(c) zakona o dohodnini iz leta 2001, na podlagi katerega glob, ki jih naložijo institucije Skupnosti, ni dovoljeno odbiti od izračuna dobičkov podjetja.

13. Arrondissementsrechtbank Haarlem je s sodbo z dne 22. maja 2006 priznalo možnost delnega odbitka globe, ker je bil njen namen kršitelju odvzeti koristi, pridobljene s kršitvijo.

14. Nizozemska davčna uprava je z vlogo z dne 30. junija 2006 pri Gerechtshof te Amsterdam zoper to sodbo vložila pritožbo.

15. Komisija, ki je o sodbi Arrondissementsrechtbank Haarlem in preiskavi, ki je potekala, izvedela iz tiska in prek Nma, je z dopisom z dne 15. marca 2007 obvestila Gerechtshof te Amsterdam, da želi na podlagi člena 15(3) Uredbe št. 1/2003 posredovati kot amicus curiae. Poleg tega je zahtevala, naj se za to določi rok in naj se ji posredujejo dokumenti, potrebni za razumevanje spora.

16. Stranke v postopku v glavni stvari in Komisija so bile na obravnavi pri Gerechtshof te Amsterdam 22. avgusta 2007 pozvane, naj izrazijo svoje mnenje o tem, ali je s členom 15(3) Uredbe št. 1/2003 Komisiji med postopkom v glavni stvari dovoljeno na njeno pobudo pisno predložiti pripombe.

17. Ker je Gerechtshof te Amsterdam ocenilo, da obstaja utemeljen dvom o razlagi člena 15(3) Uredbe št. 1/2003, je prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje: „Ali lahko Komisija na podlagi člena 15(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 po uradni dolžnosti predloži pisne pripombe v postopku, ki se nanaša na možnost odbitka globe – ki jo je Komisija zaradi kršitve evropskega prava konkurence naložila družbi X KG in jo je ta (delno) prenesla na zainteresirano stranko – od (obdavčenega) dobička, ki ga je v davčnem letu 2002 ustvarila zainteresirana stranka?“

IV – Postopek pred Sodiščem

18. Družba X, nizozemska vlada in Komisija so v skladu s členom 23 Statuta Sodišča predložile pisne izjave. Te stranke in italijanska vlada so med obravnavo 18. decembra 2008 podale tudi ustne navedbe.

V – Analiza

19. Komisija lahko v skladu s členom 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 po uradni dolžnosti pisno predloži pripombe sodiščem držav članic, „[k]adar skladna uporaba člena 81 [ES] ali člena 82 [ES] tako zahteva“.

20. Stranke, ki so Sodišču predložile pripombe, se ne strinjajo glede razlage zgoraj navedenega pojma.

21. Po mnenju družbe X in nizozemske vlade bi bilo treba izraz iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 razlagati ozko, njegov cilj pa naj bi bil zagotoviti skladno razlago členov 81 ES in 82 ES ter pomagati nacionalnim sodiščem pri uporabi teh določb. Tako bi bilo posredovanje Komisije kot amicus curiae omejeno v natančno opredeljenem okviru uporabe členov 81 ES in 82 ES s strani nacionalnih sodišč. Ta pristop bi bil v skladu z besedilom, s ciljem in z nastankom člena 15 Uredbe št. 1/2003 ter z razlagalnim besedilom te uredbe, kot je obvestilo Komisije o sodelovanju med Komisijo in sodišči držav članic EU pri uporabi členov 81 ES in 82 ES. ( 5 ) Poleg tega se Komisija po mnenju nizozemske vlade ne bi smela sklicevati na postopek iz člena 15(3) Uredbe št. 1/2003 z daljnosežnejšim namenom, kot je zagotovitev učinkovite uporabe členov 81 ES in 82 ES. Nazadnje ta vlada meni, da ni mogoče kršiti skladne uporabe členov 81 ES in 82 ES, če nacionalno sodišče ni pozvano k razlagi ali uporabi katerega od teh členov. Na podlagi vseh teh ugotovitev torej ne obstaja možnost, da bi Komisija lahko v sporu o nacionalnem davčnem pravu, kot je ta, ki ga obravnava predložitveno sodišče, predložila pripombe na podlagi člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003.

22. Komisija, ki jo v bistvu podpira italijanska vlada, ocenjuje, da je treba področje uporabe člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 in posebno izraz „skladna uporaba člena 81 [ES] ali člena 82 [ES]“, ki pogojuje predložitev pisnih pripomb Komisije nacionalnemu sodišču, razlagati široko. Po mnenju Komisije bi bilo napačno misliti, da je v skladu s členom 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 predložitev pisnih pripomb dodatno pogojena s tem, da se mora nacionalni postopek nanašati na uporabo člena 81 ES ali člena 82 ES. Nasprotno, zadostovalo naj bi, da lahko spor ogroža skladno uporabo pravil konkurence Skupnosti. Poleg tega naj bi imele določbe uvodne izjave 21 Uredbe št. 1/2003 in obvestila o sodelovanju med Komisijo in sodišči držav članic EU pri uporabi členov 81 ES in 82 ES le naravo napotil ter naj ne bi mogle omejiti široke razlage člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, te uredbe. Komisija ob upoštevanju teh ugotovitev in ker naj bi imela veliko diskrecijsko pravico pri oceni, ali je treba v neki zadevi pisne pripombe nujno predložiti nacionalnemu sodišču, poudarja, da ima v okviru davčnega spora v zadevi v glavni stvari pravico in legitimni interes za predložitev takih pripomb. Globe naj bi bile zaradi kaznovanja protikonkurenčnega ravnanja namreč povezane z uporabo členov 81 ES in 82 ES, kot je navedeno v členu 83(2)(a) ES. Vendar bi možnost, da se globe, ki so bile naložene z odločbo Komisije, čeprav deloma, lahko uveljavljajo kot davčna olajšava, pomenila tveganje, da bi to pomembno omejilo odvračalni učinek in ogrozilo cilje Pogodbe ES, zlasti uporabo konkurenčnih pravil Skupnosti. Nazadnje Komisija opozarja, da nacionalnega sodišča ne zavezujejo pisne pripombe, ki jih predloži Komisija, ter da Komisija v skladu s členom 15(3) Uredbe št. 1/2003 ne pridobi statusa intervenientke v sporu o glavni stvari.

23. Problematiko v tej predložitveni odločbi je mogoče konkretneje povzeti z vprašanjem, ali področje uporabe pogoja, ki je določen s členom 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003, zajema položaj, v katerem želi Komisija s predložitvijo pisnih pripomb nacionalnemu pritožbenemu sodišču zagotoviti skladno uporabo učinkov ene od svojih odločb o izvajanju člena 81 ES, skladno uporabo, ki bi jo po mnenju Komisije navedeno sodišče lahko kršilo, če bi moralo potrditi razlago in rešitev sodišča prve stopnje.

24. Najprej je treba opozoriti, da je Komisija pred Sodiščem priznala, da se položaj v tej zadevi nanaša na kategorijo „netipični primeri“, v katerih lahko uporablja postopkovne pristojnosti, ki so ji dodeljene s členom 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003. Ni namreč sporno, da so „tipični primeri“ iz te določbe tisti, v katerih je nacionalno sodišče pozvano, naj uporabi člena 81 ES in/ali 82 ES v danem položaju, in/ali ju dejansko konkretno uporabi.

25. Zato se ne morem strinjati z ozko razlago člena 15(3) Uredbe št. 1/2003, ki jo podpirata družba X in nizozemska vlada.

26. Najprej je treba izločiti njuno trditev, v skladu s katero bi imela Komisija pravico sprožiti postopek iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 samo, če obstaja tveganje, da na skladno razlago členov 81 ES ali 82 ES vpliva odločba sodišča države članice. Zadostuje namreč ugotovitev, da se besedilo te določbe nanaša na „skladno uporabo“ navedenih členov in ne le na njuno razlago.

27. Prav tako ni prepričljiva domneva nizozemske vlade, v skladu s katero se Komisija v sporu glede uporabe nacionalnega prava ne bi smela sklicevati na pravico do predložitve pisnih pripomb v smislu člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003, saj ta uporaba nikakor ne pomeni tveganja, da bi kršila skladno uporabo členov 81 ES ali 82 ES, ampak kvečjemu njuno učinkovito uporabo.

28. Ker ima namreč pojem skladnost več pomenov, lahko izraz iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 vsekakor napotuje na položaje, v katerih lahko nacionalno sodišče krši notranjo skladnost členov 81 ES in 82 ES, v bistvu torej skladno uporabo pogojev, predvidenih v teh določbah, kot tudi njihovo zunanjo skladnost, kar pomeni, da te določbe ohranijo logično in razumljivo mesto v splošnejšem okviru sistema pravil Skupnosti o konkurenci ali Pogodbe. ( 6 )

29. Vendar če se šteje, da se člen 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 nanaša na pojem skladnost v zadnjem pomenu, ni izključeno, kot bom preučil v nadaljevanju, da lahko nacionalno sodišče, ki odloča o sporu na podlagi nacionalnega prava, kljub vsemu krši skladno uporabo členov 81 ES in 82 ES.

30. V tem smislu je po mojem mnenju mogoče že zlahka dojeti, da lahko nacionalna sodba, s katero se omogoči, da se globa, naložena z odločbo Komisije, s katero se izvaja člen 81 ES, v celoti ali deloma uveljavlja kot davčna olajšava, vpliva na skladno uporabo take odločbe v državah članicah, v katerih imajo sedež zadevna podjetja.

31. V tem primeru bi torej lahko ugovarjali, da se predložitev pisnih pripomb Komisije v skladu s členom 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 nanaša na primer, v katerem bi šlo bolj za zagotavljanje enotne uporabe odločbe o izvajanju člena 81 ES kot skladne uporabe te določbe.

32. Vendar se mi zdi, da bi bilo neposredno sklepanje o pravkar navedenih posledicah druge razlage člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003, ki je predlagana v točki zgoraj, pretirani formalizem.

33. Čeprav se pojem skladnost razlikuje od pojma enotnost v tem, da ima prvi lahko več stopenj, ki jih drugi načeloma ne sme dopuščati, je treba najprej opozoriti, da se drugi pojem uporablja tudi v nekaterih jezikovnih različicah Uredbe št. 1/2003 tam, kjer bi moral biti uporabljen pojem „skladnost“ ali pojem „skladna uporaba“, ki sta uporabljena v drugih jezikovnih različicah tega akta. Tako je pojem „enotna uporaba“ uporabljen v danski („ensartede anvendelse“), italijanski („applicazione uniforme“) in švedski („enhetliga tillämpningen“) različici člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003, medtem ko je pojem „enoten“ uporabljen tudi v nemški („einheitliche“), danski in švedski različici zadevnih uvodnih izjav navedene uredbe.

34. Nadalje je pojem skladnost ali, natančneje, pojem „skladna uporaba“ verjetno dovolj prožen, da so lahko na področje uporabe mehanizma iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 vključeni položaji, v katerih bi nacionalno sodišče ogrožalo oziroma lahko ogrozilo enotno ali celo učinkovito uporabo členov 81 ES ali 82 ES. ( 7 ) Tak pristop se zdi še toliko primernejši, če je cilj Uredbe št. 1/2003 skrbeti za enotno in učinkovito uporabo členov 81 ES in 82 ES ( 8 ), na podlagi katerih ima Komisija glede na vlogo nadzornika, ki ji je dodeljena s pravom Skupnosti, ( 9 ) prevladujočo funkcijo.

35. Nazadnje, ker je razlaga člena 81 ES del te določbe, si težko zamišljam, da Komisija ne bi mogla izkoristiti mehanizma iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003, ker je naloga te institucije ohranjati le skladno uporabo odločbe, ki tudi sama uporablja in razlaga člen 81 ES. V tem smislu se mi iz obsega sklicevanja na člena 81 ES in 82 ES v členu 15(3) Uredbe št. 1/2003 ne zdi mogoče izključiti le razlage Sodišča o teh določbah, ampak tudi prakse odločanja Komisije, ki temelji na teh istih določbah, razen če, se razume, Sodišče Skupnosti te prakse ne šteje za zakonito.

36. Seveda bi lahko odgovorili tudi, da je namen člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 samo ohranjati skladno uporabo členov 81 ES ali 82 ES, ne pa skladne uporabe drugih določb prava Skupnosti, kot je člen 83 ES, na podlagi katerega je Komisija med drugim dobila pristojnost, da nalaga globe podjetjem, ki ne upoštevajo prepovedi iz člena 81(1) ES.

37. Vendar bi s takim nasprotovanjem lahko prezrli „končni“ namen glob – pojasnjen v členu 83(2)(a) ES – katerih cilj je „zagotovitev upoštevanja prepovedi iz členov 81(1) [ES] in 82 [ES]“ ter ki so torej eno od sredstev, ki so dodeljena Komisiji in s katerimi ji je omogočeno izpolnjevati vlogo nadzornika, ki ji je dodeljena s pravom Skupnosti. ( 10 )

38. Vendar bi bilo v teh okoliščinah najmanj prisiljeno misliti, da kljub posebni zvezi, ki jo imajo globe z uporabo členov 81 ES in 82 ES, spor nacionalnega prava, na podlagi katerega bi nastalo vprašanje o naravi glob, naloženih z odločbo Komisije, sprejeto za zagotavljanje spoštovanja prepovedi iz člena 81(1) ES, ne bi mogel vnaprej vplivati na skladno uporabo člena 81 ES.

39. Tako pridemo do glavnega ugovora nizozemske vlade in družbe X, po mnenju katerih je bil mehanizem iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 zasnovan samo zato, da se sproži, kadar mora nacionalno sodišče uporabiti člen 81 ES ali 82 ES.

40. Ta trditev, priznam, ni popolnoma neutemeljena, saj je namreč mehanizem, opredeljen s členom 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003, gotovo predviden predvsem zato, da se sproži, kadar morajo nacionalna sodišča odločati o uporabi člena 81 ES in/ali člena 82 ES.

41. Tako se zdi očitno, da prehod s posebno centralizirane uporabe členov 81 ES in 82 ES, kot je obstajala v skladu z Uredbo Sveta št. 17 z dne 6. februarja 1962, prvo uredbo o izvajanju členov [81] in [82] Pogodbe ( 11 ), na sistem decentraliziranega izvajanja pravil Skupnosti o konkurenci, kot je bil uveden z Uredbo št. 1/2003, zahteva uvedbo svojih mehanizmov za zagotavljanje „dejanske“, „učinkovite“, „enotne“ in/ali „skladne“ uporabe določb členov 81 ES in 82 ES, v skladu z različnimi izrazi, uporabljenimi v Uredbi št. 1/2003. ( 12 ) Res je, da med temi mehanizmi obstajajo taki, ki se nanašajo na sodelovanje med sodišči držav članic na eni strani ter Komisijo in nacionalnimi organi za konkurenco na drugi strani ter so opredeljeni v členu 15 Uredbe št. 1/2003.

42. Vendar menim, da posebni mehanizem sodelovanja iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 ne more biti predhodno pogojen s tem, da se mora spor, ki ga obravnava nacionalno sodišče, nanašati na uporabo člena 81 ES ali člena 82 ES, ampak se lahko popolnoma razširi na položaj, v katerem nacionalno sodišče, čeprav obravnava spor nacionalnega prava, na podlagi tega spora odloči o pomenu ali obsegu pojma oziroma izraza prava Skupnosti, kot je globa, ki jo naloži Komisija in je posebno povezana z uporabo členov 81 ES in/ali 82 ES.

43. Najprej je treba namreč spomniti, da se besedilo člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 nanaša izključno na „skladno uporabo“ členov 81 ES in 82 ES. Tako v nasprotju s členom 15(1) te uredbe, ki se nanaša na zahteve nacionalnih sodišč, da jim Komisija posreduje informacije in mnenja, če odločajo „v postopkih za uporabo člena 81 [ES] in člena 82 ES]“, ter v nasprotju s členom 15(2) te uredbe, ki zadeva posredovanje sodb, ki jih izrečejo nacionalna sodišča „o uporabi člena 81 [ES] ali člena 82 [ES]“, člen 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 predložitev pisnih pripomb, ki jih pripravi Komisija, ne pogojuje z obstojem spora, ki poteka pred nacionalnim sodiščem in v katerem mora to odločiti o uporabi členov 81 ES ali 82 ES.

44. Nadalje, če je res, da je v uvodni izjavi 21 Uredbe št. 1/2003 navedeno, da „Komisija […] mor[a] imeti tudi možnost, da predlož[i] pisne […] ugotovitve [nacionalnim] sodiščem, ki uporabljajo člena 81 [ES] in 82 [ES]“ ( 13 ), pa ta navedba ne omejuje možnosti, ki jo ima Komisija, da pisne ugotovitve predloži v drugih okoliščinah, če se upošteva pogoj iz istega besedila člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, te uredbe.

45. Poleg tega bom opozoril, da se v delu stavka uvodne izjave 21 Uredbe št. 1/2003, ki je bil delno naveden v prejšnji točki, le nenatančno izraža besedilo člena 15(3) te uredbe. Po eni strani je namreč treba ugotoviti, da so v tem stavku enako obravnavane pisne in ustne pripombe, ki jih Komisija predloži nacionalnim sodiščem, medtem ko s členom 15(3), prvi pododstavek, četrti stavek, Uredbe št. 1/2003 druge podrejene predhodnemu dovoljenju nacionalnega sodišča. Po drugi strani se na isto raven uvrščajo pripombe, ki jih predloži Komisija, in pripombe, ki jih predložijo nacionalni organi za konkurenco, medtem ko je, kot priznava tudi nizozemska vlada, pogoj, ki velja za Komisijo („kadar skladna uporaba člena 81 [ES] ali člena 82 [ES] tako zahteva“), vsaj v besedilu drugačen od pogoja, ki se nanaša na nacionalne organe za konkurenco, ki lahko nacionalnim sodiščem svoje države članice po uradni dolžnosti pisno predložijo pripombe „k vprašanjem glede uporabe člena 81 [ES] ali člena 82 [ES]“.

46. Iz stavka uvodne izjave 21 torej ne gre povzeti tako togega sklepa, kot je ta, ki ga predlaga nizozemska vlada glede razlage člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003.

47. Poleg tega, če zagotovo obstaja zveza med posredovanjem vsake popolne pisne sodbe nacionalnih sodišč „o uporabi člena 81 [ES] ali člena 82 [ES]“ Komisiji, v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 1/2003 in z zmožnostjo, ki jo ima ta institucija, da predloži pisne pripombe sodiščem držav članic v skladu s členom 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, te uredbe, ta zveza ne sme biti spremenjena v temeljni pogoj za predložitev teh pripomb.

48. Če bi bilo tako, Komisija ne bi mogla nikoli predložiti pisnih pripomb nacionalnim sodiščem, ki odločajo na prvi stopnji, ali če je bila kršena obveznost iz člena 15(2) Uredbe št. 1/2003, vendar se je Komisija lahko z drugimi sredstvi seznanila s sodbo, za katero ocenjuje, da bi lahko ogrozila skladno uporabo členov 81 ES in 82 ES, kar bi zahtevalo predložitev njenih pisnih pripomb tudi takrat, ko navedena sodišča odločajo o uporabi členov 81 ES in/ali 82 ES.

49. Iz tega torej sklepam, da predložitev pisnih pripomb Komisije sodiščem držav članic ne sme biti dodatno ali implicitno pogojena s tem, da bi morala biti presoja nacionalnega sodišča, ki lahko vpliva na skladno uporabo člena 81 ES ali 82 ES, izvedena na podlagi spora, v katerem mora to sodišče uporabljati navedena člena.

50. Nizozemska vlada je v pripombah navedla, da bi tak pristop povzročil pravno negotovost, ker bi za Komisijo možnost, da nacionalnim sodiščem v skladu s členom 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 predloži pripombe, postala neomejena.

51. Ta očitek ni prepričljiv. Omejitve uporabe mehanizma iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 so namreč tiste, ki so opredeljene s pogojem, navedenim v tem odstavku. Nazadnje, kot sem v teh sklepnih predlogih že pojasnil, se mi neodvisno od narave zadevnega spora zdi, da so presoje nacionalnega sodišča, ki se nanašajo na uporabo členov 81 ES in 82 ES ter lahko ogrozijo njihovo skladno uporabo, tiste, ki so odločilne za to, da lahko Komisija sproži mehanizem iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003.

52. Prav tak se mi zdi položaj v obravnavani zadevi, položaj, ki je Komisijo pripeljal do tega, da je želela predložitvenemu sodišču predložiti pisne pripombe.

53. Iz spisovne dokumentacije namreč izhaja, da je Arrondissementsrechtbank Haarlem, ki je na prvi stopnji odločalo o davčnem sporu, da bi izključilo uporabo člena 3.14(1)(c) nizozemskega zakona o dohodnini iz leta 2001, presodilo, da imajo globe, naložene z odločbo Komisije o uporabi člena 81 ES, predvsem značaj „odvzema koristi“, kar je to sodišče pripeljalo do mnenja, da se lahko vsaj deloma uveljavljajo kot davčna olajšava.

54. Vendar se taka presoja o naravi glob, ki jih naloži Komisija, gotovo nanaša na pojem, ki je predmet prava Skupnosti in ima bistveno zvezo z uporabo člena 81 ES in/ali člena 82 ES. Z drugimi besedami, čeprav je bil spor, ki ga je obravnavalo Arrondissementsrechtbank Haarlem, davčne narave, so se presoje tega sodišča jasno nanašale na vprašanje, ki ima posebno zvezo z uporabo člena 81 ES in/ali člena 82 ES.

55. Kot izhaja iz točke 2.3 predložitvene odločbe in pripomb, ki jih je Komisija predložila Sodišču, je prav ta presoja, ki se nanaša na naravo glob, naloženih z odločbo Komisije, s katero se izvaja člen 81 ES, tista, ki jo Komisija razume tako, da ogroža skladno uporabo tega člena, predvsem glede na sodno prakso Sodišča, v skladu s katero je cilj v tem smislu naloženih glob kaznovati nezakonita ravnanja in preprečiti njihovo ponovitev. ( 14 ) Poleg tega ta sodna praksa Komisijo navaja k potrditvi, da „odvzem koristi“ nikakor ni prvi cilj glob, naloženih podjetjem, ki so kršila pravila Skupnosti o konkurenci. ( 15 )

56. Torej je Komisija, ki je o postopku, ki poteka pred predložitvenim sodiščem, izvedela iz tiska in prek Nma, zaradi presoje Arrondissementsrechtbank Haarlem o naravi glob, ki jih nalaga Komisija, ocenila, da skladna uporaba člena 81 ES zahteva, da mora temu sodišču predložiti pisne pripombe k presoji, predstavljeni v pravkar navedeni sodbi Arrondissementsrechtbank Haarlem.

57. V teh okoliščinah se mi zdi, da Komisija brez prekoračitve pogoja iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek Uredbe št. 1/2003 v tej zadevi meni, da ima pravico predložiti pisne pripombe k uporabi navedenega člena.

58. Nasprotno od trditev družbe X in nizozemske vlade po mojem mnenju taka rešitev ne prinaša niti izkrivljanja mehanizma iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 niti poseganja v procesno avtonomijo držav članic.

59. V zvezi s prvo točko opozarjam na navedbe družbe X, da naj bi Komisija, čeprav nima statusa stranke v sporu o glavni stvari, imela interes za to, da se ta spor razreši tako, da se izključi možnost odbitka davka pri globah, ki jih ta institucija nalaga zaradi kršenja konkurenčnega prava Skupnosti, kar naj bi presegalo pristojnosti, ki jih ima ta institucija na podlagi vloge amicus curiae, določene v členu 15(3) Uredbe št. 1/2003.

60. Poleg okoliščine, da v Uredbi 1/2003 ni uporabljen izraz amicus curiae in da v njej ni vnaprej opredeljena njegova vloga ( 16 ), bi to trditev izključil iz dveh glavnih razlogov.

61. Prvič, kot sem v teh sklepnih predlogih že večkrat opozoril, je edini pogoj, določen v členu 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003, da Komisija sproži svojo pravico do predložitve pisnih pripomb sodiščem držav članic, tisti, po katerem naj bi bila skladna uporaba členov 81 ES ali 82 ES ogrožena. Ta določba torej ne nasprotuje temu, da bi Komisija poleg upoštevanja tega nujnega pogoja morda imela bolj ali manj takojšen in/ali bolj oziroma manj jasno izražen interes za to, da bi bil spor, v katerem želi predložiti pisne pripombe, razrešen v danem smislu. Poleg tega je zaradi posebne vloge nadzornika prava Skupnosti posebno pravil o konkurenci, ki jo ima Komisija, izjemno težko ali celo ni mogoče v praksi razlikovati med tem, kar se nanaša na javni interes Skupnosti, in tistim, kar se nanaša na bolj posamičen interes Komisije, ob domnevi, da tak interes obstaja. V obravnavani zadevi na primer popolnoma razumem, da obstaja splošni interes za to, da bi odločba Komisije, s katero se podjetjem, ki so kršila prepoved iz člena 81(1) ES, nalagajo globe, lahko imela skladne, enotne in koristne učinke v celotni Skupnosti.

62. Dejansko bi bilo po mojem mnenju zaman poskušati omejiti domet mehanizma iz člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 na podlagi bolj ali manj takojšnjih in priznanih interesov, ki jih ima domnevno Komisija, čeprav bi bil edini pogoj, določen v tem besedilu, sicer izpolnjen.

63. Drugič, ne smemo spregledati, da pisne pripombe, ki jih je Komisija predložila na podlagi člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 ne zavezujejo nacionalnega sodišča, ki so mu bile predložene, kot je sicer na to izrecno opozorjeno v obrazložitvi zakona z dne 30. junija 2004 o spremembah Mededingingswet, ki se uporablja v obravnavani zadevi, da Komisija ne dobi statusa stranke v sporu o glavni stvari niti ni s stranko izenačena, kot je družba X že sama priznala na obravnavi, ( 17 ) in da se s predložitvijo teh pripomb predvsem ne krši procesne pravice, ki jih imajo stranke v sporu o glavni stvari. ( 18 )

64. Zato Komisija s predložitvijo pisnih pripomb predložitvenemu sodišču nikakor ni presegla omejitev svoje pravice do predložitve takih pripomb, kot so te omejitve opredeljene v členu 15(3) Uredbe št. 1/2003, niti ni neupoštevala postopkovnih pravil, opredeljenih v tej določbi in nacionalnih proceduralnih pravilih.

65. Ta pripomba procesne narave me navaja k temu, naj načnem in tudi zavrnem drugi očitek iz točke teh sklepnih predlogov, ki ga je nizozemska vlada predstavila glede poseganja v procesno avtonomijo držav članic. Dovolj je, če navedenemu v prejšnji točki dodam, da ne sme biti takega poseganja, če se tako kot v tej zadevi ukrep Komisije nanaša na področje uporabe člena 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003.

66. Nazadnje in za poljubno uporabo se pristop, predlagan v teh sklepnih predlogih, nanaša izključno na možnost Komisije, da predložitvenemu sodišču predloži pisne pripombe. Ta pristop seveda ne vpliva na možnost, ki jo ima predložitveno sodišče, da se v skladu s členom 234 ES obrne na Sodišče v zvezi s temeljnim vprašanjem, ali pravo Skupnosti nasprotuje temu, da država članica skupaj s svojimi nacionalnimi sodišči daje davčnemu zavezancu možnost, da se od obdavčljivega dobička odbije globa, naložena z odločbo Komisije, sprejeto na podlagi člena 81 ES. ( 19 )

67. Iz vseh navedenih razlogov ocenjujem, da se člen 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe št. 1/2003 nanaša na položaj, kot je ta v zadevi v glavni stvari, v katerem želi Komisija predložiti pisne pripombe nacionalnemu sodišču, ki obravnava spor zaradi možnosti, da se globa, naložena z odločbo Komisije, sprejeto na podlagi člena 81 ES, uveljavlja kot davčna olajšava.

VI – Predlog

68. Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj na vprašanje za predhodno odločanje, ki ga je predložilo Gerechtshof te Amsterdam, odgovori: Za položaj, kot je ta v zadevi v glavni stvari in v katerem želi Komisija Evropskih skupnosti predložiti pisne pripombe nacionalnemu sodišču, ki obravnava spor v zvezi z možnostjo, da se globa, naložena z odločbo Komisije, sprejeto na podlagi člena 81 ES, uveljavlja kot davčna olajšava, velja člen 15(3), prvi pododstavek, tretji stavek, Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe.

( 1 ) Jezik izvirnika: francoščina.

( 2 ) UL 2003, L 1, str. 1.

( 3 ) Odločba Komisije 2005/471/ES z dne 27. novembra 2002 o postopku iz člena 81 Pogodbe ES proti podjetjem BPB PLC, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA in Gyproc Benelux N. V. (Zadeva št. COMP/E-1/37.152 – Mavčne plošče, UL L 166, str. 8).

( 4 ) Sodbe v zadevi Saint-Gobain Gyproc Belgium proti Komisiji (T-50/03); v zadevi Knauf Gips proti Komisiji (T-52/03); v zadevi BPB proti Komisiji (T-53/03, ZOdl., str. II-1333) in v zadevi Lafarge proti Komisiji (T-54/03). Opozoriti je treba, da je bila zoper sodbi v zadevi Knauf Gips proti Komisiji in zadevi Lafarge proti Komisiji, v zvezi s katerima še poteka postopek, vložena pritožba pri Sodišču ter da sta bili vpisani pod opravilnima številkama C-407/08 P in C-413/08 P.

( 5 ) UL 2004, C 101, str. 54.

( 6 ) Čeprav se teoretiki ne strinjajo glede opredelitve pojma skladnost, na splošno in figurativno ocenjujejo, da ta pojem v bistvu označuje elemente pravnega sistema, ki skupaj tvorijo smisel (glej v tem smislu predvsem MacCormick, N., „Coherence in Legal Justification“ in Peczenik, A. (ed.), Theory of Legal Science, Reidel, 1984, str. 235). Na splošno ločijo tudi med lokalno sistemsko skladnostjo in splošno sistemsko skladnostjo, pri čemer prva označuje stanje, v katerem se skladno izražajo izključno nekatera področja pravnega sistema, medtem ko v drugem logično in razumljivo medsebojno učinkujejo vsa področja sistema: v zvezi s tem glej Amaya Navarro, A., An Inquiry into the Nature of Coherence and its Role in Legal Argument, Doctoral Thesis, European University Institute, Florence, 2006, predvsem str. od 35 do 37, in Bertea, S., „Looking for Coherence within the European Community“, European Law Journal, št. 2, 2005, str. 157.

( 7 ) Brez želje po odpiranju vsebinske razprave o zadevi v glavni stvari niti želje po izražanju stališča o obravnavani problematiki se zdi, da je bila zveza med skladno uporabo in učinkovito uporabo členov 81 ES in 82 ES v posebnem okviru možnosti odbitka glob vsaj implicitno obravnavana v sodbi Sodišča prve stopnje z dne 10. marca 1992 v zadevi Hoechst proti Komisiji (T-10/89, Recueil, str. II-629, točki 368 in 369), v kateri je Sodišče prve stopnje izključilo možnost, da bi Komisija pri določanju zneska globe, ki jo je naložila zaradi kršitve prepovedi iz člena 81(1) ES, izhajala iz domneve, da bi se ta globa plačala iz obdavčljivega dobička, saj bi bila „posledica te domneve to, da bi morala nositi del globe država, pod katere davčno pristojnost spada podjetje“, kar bi znižalo davčno osnovo podjetja. Ob poudarjanju okoliščine, da Komisija „ni mogla izhajati iz take domneve“, se mi zdi, da je Sodišče prve stopnje želelo poudariti, da to ne bi bilo v skladu s sistemom odgovornosti podjetij, ki ravnajo v nasprotju s prepovedjo iz člena 81(1) ES, zato navedena prepoved in tudi odvračalni značaj glob, naloženih zato, da bi se ta prepoved upoštevala, ne bi bila učinkovita.

( 8 ) Glej predvsem uvodni izjavi 1 in 34 Uredbe št. 1/2003.

( 9 ) Sodbi z dne 7. junija 1983 v zadevi Musique Diffusion française in drugi proti Komisiji (od 100/80 do 103/80, Recueil, str. 1825, točka 105) ter z dne v zadevi Britannia Alloys & Chemicals proti Komisiji (C-76/06 P, ZOdl., str. I-4405, točka 22).

( 10 ) Zgoraj navedeni sodbi Musique Diffusion française in drugi proti Komisiji (točka 105) ter Britannia Alloys & Chemicals proti Komisiji (točka 22).

( 11 ) UL 13, str. 204. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1216/1999 z dne 10. junija 1999 (UL L 148, str. 5).

( 12 ) V francoski različici Uredbe št. 1/2003 najdemo rabo izraza „effectif[ve]“ v uvodnih izjavah 5 in 8, v prislovni obliki pa v členu 35(1) te uredbe; izraz „efficace“ je uporabljen v uvodnih izjavah 6 in 34; izraz „uniforme“ je uporabljen v uvodni izjavi 22 in naslovu člena 16 Uredbe št. 1/2003; izraz „cohérent(e)“ je uporabljen v uvodnih izjavah 14, 17, 19 in 21 ter v členu 15(3) Uredbe št. 1/2003. Kot sem pojasnil v točki 33 teh sklepnih predlogov, te razlike niso nujno ustrezne v vseh jezikovnih različicah Uredbe št. 1/2003.

( 13 ) Moj poudarek.

( 14 ) Glej sodbi z dne 15. julija 1970 v zadevi ACF Chemiefarma proti Komisiji (41/69, Recueil, str. 661, točka 173) in z dne v zadevi SGL Carbon proti Komisiji (C-308/04 P, ZOdl., str. I-5977, točka 37) ter zgoraj navedeno sodbo Britannia Alloys & Chemicals proti Komisiji, točka 22.

( 15 ) Ne da bi zavzel dokončno stališče do tega vprašanja, se zdi, da stališče Komisije potrjujejo presoje v sodbi z dne 28. junija 2005 v zadevi Dansk Rørindustri in drugi proti Komisiji (C-189/02 P, C-202/02 P, od C-205/02 P do C-208/02 P in C-213/02 P, ZOdl., str. I-5425, točke od 292 do 294), v skladu s katerimi je dobiček, ki so ga podjetja lahko imela zaradi svojega protikonkurenčnega ravnanja, vsaj implicitno del dejavnikov, ki se lahko upoštevajo pri presoji teže kršitve, ker upoštevanje tega dejavnika zagotavlja odvračalni učinek globe.

( 16 ) V praksi je tako vlogo težko določiti, posebno glede na vlogo posredovanja: glej De Schutter, O., „Le tiers à l’instance devant la Cour de justice de l’Union européenne“, ter Ruiz Fabri, H., in Sorel, J.-M., Le tiers à l’instance, Pedone, Pariz, 2005.

( 17 ) V zvezi s tem je treba spomniti, da je s členom 15(3), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 Komisiji dovoljeno zahtevati dokumente, potrebne za oceno primera, le za pripravo svojih pripomb.

( 18 ) V zvezi s tem glej uvodno izjavo 21 Uredbe št. 1/2003 in glede zadeve v glavni stvari člen 89h(3) Mededingingswet.

( 19 ) V zvezi s tem je treba navesti, da se nizozemska vlada strinja s Komisijo glede mnenja, da nizozemski zakon o dohodnini iz leta 2001 izključuje davčno odbitje glob, ki jih naloži Komisija zaradi kršitve prepovedi iz člena 81(1) ES.