ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

posledično ugodi predlogom pritožnikov na prvi stopnji in zato: — razglasi ničnost odločb o tem, da se za pritožnike uporabi odločba upravnega sveta EIB z dne 13. decembra 2011 o določitvi rasti plač, omejeni na 2,8 %, in odločba upravnega odbora EIB z dne 14. februarja 2012 o določitvi lestvice uspešnosti, ki vodi do 1 % izgube plače, pri čemer gre za odločbi iz plačilnih list za april 2012, ter naj razglasi tudi ničnost vseh odločb iz poznejših plačilnih list; — zato — naj se toženi stranki naloži plačilo razlike v plači, ki je posledica zgoraj navedenih odločb upravnega sveta EIB z dne 13. decembra 2011 in upravnega odbora EIB z dne 14. februarja 2012 glede na prejšnje sheme plač; ta razlika v plači pa naj se poveča za zamudne obresti, ki tečejo od 12. aprila 2012 in nato od dvanajstega v vsakem mesecu do popolnega plačila, pri čemer se te obresti določi na ravni obrestne mere ECB, povečane za tri odstotne točke; — naj se toženi stranki naloži plačilo odškodnine za škodo, ki so jo pritožniki utrpeli zaradi izgube kupne moči, pri čemer se ta škoda v skladu z načelom ex aequo et bono začasno določi na 1,5 % mesečne plače vsakega pritožnika; — EIB naloži plačilo vseh stroškov;
4.

S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da naj bi bile tožeči stranki kršene pravica do obrambe in temeljne pravice, in sicer domneva nedolžnosti, pravica do seznanitve z dokazi, na katerih tožena stranka utemeljuje očitke zoper tožečo stranko, pravica do zaslišanja, pravica do enakosti orožij, pravica do učinkovitega pravnega sredstva, načelo sorazmernosti in pravica do lastnine.
—

Kršitev teh procesnih določb: člen 107(1) PDEU v povezavi s členom 5(1) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 zaradi napačne uporabe merila zasebnega vlagatelja; člen 7(5) v povezavi s členom 13(1) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 zaradi nepravilne določitve zneska državne pomoči, ki ga je treba vrniti in v katerega so bili vključeni tudi izdatki za varnost in infrastrukturo; člen 296, drugi odstavek, PDEU, ker izpodbijani sklep ni ustrezno obrazložen, saj ne vsebuje bistvenih ugotovitev, na podlagi katerih bi bilo mogoče ugotoviti njegove razloge.
—

Kršitev zaradi napačne pravne kvalifikacije dejstev in dokazov, zaradi česar je z izpodbijanim sklepom kršen člen 107(1) PDEU, s tem, da se je ugotovilo, da v tej zadevi niso bili izpolnjeni pogoji za ugotovitev, da je bilo postopanje tožečih strank v skladu z merilom zasebnih vlagateljev, in da ni bilo dokazano, da bi zasebni vlagatelj pristopil k takemu naložbenemu projektu, zaradi česar so bile naložbe v letališče Gdynia-Kosakowo obravnavane kot nezakonita državna pomoč.
1.

Prvi pritožbeni razlog: kršitev členov 907 in 909 Uredbe št. 2454/93 (1) ter pravice do dobrega upravljanja iz člena 41 Listine Evropske unije o človekovih pravicah. — S sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2013 v zadevi Firma Van Parys proti Komisiji naj bi bila odločba Komisije C(2010) 2858 retroaktivno razglašena za nično, tako da naj bi se rok devetih mesecev za vsebinsko obravnavo že iztekel in Komisija naj zato ne bi mogla več odločati o zahtevi za oprostitev. — Komisija naj bi prekoračila svoja pooblastila vsaj s tem, da je sprejela ukrepe, ki so presegali to, kar je nujno za to, da bi svojo odločbo, ki je bila razglašena za delno nično, uskladila s sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2013 v zadevi T-324/10. Komisija naj bi s tem kršila člen 266(1) PDEU, ki se nanaša na njene pristojnosti za sprejemanje ukrepov za izvrševanje sodb Splošnega sodišča.
SL Uradni list Evropske unije C 135/47

Tožba, vložena 6. februarja 2014 – Energy Brands proti UUNT – Smart Wines (SMARTWATER)

(Zadeva T-81/14)

2014/C 135/60

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Energy Brands, Inc. (New York, Združene države) (zastopnika: D. Stone in R. Allos, Solicitors)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Smart Wines GmbH (Köln, Nemčija)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 19. novembra 2013 v zadevi R 903/2013-2;

— UUNT in drugi stranki pred odborom za pritožbe naloži, da poleg svojih stroškov nosita stroške tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SMARTWATER“ za proizvode iz razredov 30, 32 in 33 – prijava znamke Skupnosti št. 8 400 194

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

Navajana znamka ali znak: prej registrirana znamka Skupnosti št. 5 853 601, in sicer besedna znamka „SMART WINES“ za proizvode iz razredov 30 in 33

Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru v celoti

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(a)(b) in 8(5) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti
SL Uradni list Evropske unije C 135/46

Tožba, vložena 4. februarja 2014 – EE proti UUNT (Device of grey pattern)

(Zadeva T-77/14)

2014/C 135/58

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: EE Ltd (Hatfield, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Brownlow, Solicitor)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. oktobra 2013 v zadevi R 704/2013-1.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja napravo za siv vzorec za proizvode in storitve iz razredov 7, 9, 16, 25, od 35 do 39, 41, 42 in 45 – prijava znamke Skupnosti št. 11 388 386

Odločba preizkuševalca: prijavljena znamka ne izpolnjuje pogojev za registracijo

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 12, 27 in 28 Listine in člena 11 EKČP zaradi opustitve ustreznega in dejanskega obveščanja in posvetovanja s sindikati, uradniki in drugimi uslužbenci v zvezi z reformo Priloge X.
—

Razglasi za ničen sklep Evropske komisije z 5. novembra 2013 o zavrnitvi državljanske pobude „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and independence is a fundamental right!“ (v nadaljevanju: pobuda) na podlagi Uredbe (EU) št. 211/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o državljanski pobudi (UL 2011 L 65, str. 1), kot je bila sporočena zastopniku in namestniku zastopnika tožečih strank 5. novembra 2013 v dopisu z oznako „C(2013) 7612 final“ (v nadaljevanju: izpodbijani sklep); in
—

podredno, točki 1 in 4 izpodbijane odločbe, v katerih so investitorji AIE opredeljeni kot prejemniki domnevnih pomoči in kot edini naslovniki naloga za izterjavo;
SL Uradni list Evropske unije C 194/25

Tožba, vložena 20. decembra 2013 – K. Chrysostomides & Co. in drugi proti Svetu in drugim

(Zadeva T-680/13)

2014/C 194/33

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC (Nikozija, Ciper) in 50 drugih tožečih strank (zastopnik: P. Tridimas, Barrister)

Tožene stranke: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija, Euroskupina, ki jo zastopa Svet Evropske unije, Evropska centralna banka

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— toženim strankam naloži plačilo zneskov, določenih v seznamu, ki je priložen k tožbi, skupaj z obrestmi od 26. marca 2013 do dneva izdaje sodbe Splošnega sodišča;

— toženim strankam naloži plačilo stroškov.

Podredno tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— ugotovi, da so Evropska unija in/ali tožene institucije povzročile nepogodbeno odgovornost;

— določi postopek, na podlagi katerega se določi odškodnina za škodo, ki je dejansko nastala tožečim strankam;

— toženim strankam naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke (skupaj jih je 51) so imenice depozitov in/ali delničarji pri Bank of Cyprus Public Company Ltd in/ali Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd. Na podlagi členov 268, 340(2) in 340(3) PDEU, ki urejajo nepogodbeno odgovornost EU, zahtevajo odškodnino za škodo, ki jim je nastala zaradi ukrepov reševanja z zasebnimi sredstvi, ki so jih tožene institucije odredile za Republiko Ciper.

Tožeče stranke menijo, da so tožene institucije za Republiko Ciper odredile reševanje z zasebnimi sredstvi, ki je neposredno povzročilo škodo njihovim depozitom in delnicam. Tožeče stranke menijo, da so bili ukrepi za reševanje z zasebnimi sredstvi, ki jih je sprejela Republika Ciper, uvedeni le za izvajanje ukrepov, ki so jih odredile tožene stranke in so jih potrdile tudi tožene institucije.

Tožene stranke menijo, da se z reševanjem z zasebnimi sredstvi krši pravica do zasebne lastnine, katere varstvo določata člen 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 1 Protokola 1 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Tožeče stranke trdijo tudi, da se z reševanjem z zasebnimi sredstvi krši načelo sorazmernosti, načelo zaupanja v pravo in načelo prepovedi diskriminacije.
1.

S prvim tožbenim razlogom trdita, da je Komisija s sprejetjem izpodbijanega ukrepa kršila člen 9(3) Konvencije Organizacije združenih narodov o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah z dne 25. junija 1998 (Aarhuška konvencija). Določbi, ki jih je uporabila Komisija, in sicer člen 10 v povezavi s členom 2(1)(g) in (h) Aarhuške uredbe (1), naj ne bi bili v skladu s členom 9(3) Aarhuške konvencije. Zaradi nezakonitosti teh določb Aarhuške uredbe naj Komisija ne bi smela uporabiti meril, navedenih v izpodbijanem sklepu, in bi morala predloga za notranjo revizijo razglasiti za dopustna.
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4(2), prva in tretja alinea, člena 4(3), drugi pododstavek, in člena 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 zaradi zavrnitve dostopa do popolne različice kazala akta Komisije. — V okviru tega tožbenega razloga je tožeča stranka trdila, da je Komisija izjeme od člena 4 Uredbe št. 1049/2001 tudi v zvezi z zahtevo tožeče stranke za dostop do necenzurirane različice kazala razlagala preširoko. Tožeča stranka meni, da tudi tu ni bilo mogoče ogroziti poslovnih interesov v skladu s členom 4(2), prva alinea, Uredbe št. 1049/2001 in namena preiskav v skladu s členom 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001. — Poleg tega trdi, da tudi varstvo posameznika v skladu s členom 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001 ni ogroženo.
1.

Prvi tožbeni razlog: razlaga Priporočila ES št. 2003/361 o merilih za opredelitev MSP. — Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je treba za namene uvrstitve v kategorijo MSP preveriti, ali je zadevno podjetje samostojno podjetje, ali pa je del skupine podjetij. Glede na vlogo, ki jo opravlja zadevno podjetje, bo treba upoštevati finančne podatke podjetij skupine in zlasti podatke „partnerskih“ podjetij in podatke „povezanih“ podjetij. — V zvezi s tem poudarja, da je temeljno pravilo za oceno velikosti zadevnega podjetja pravilo na podlagi katerega je treba podatkom tega podjetja dodati: (i) podatke morebitnih partnerskih podjetij zadevnega podjetja, ki so neposredno nad ali pod zadevnim podjetjem, v deležu, ki ustreza kapitalski udeležbi ali odstotku glasovalnih pravic. Tako izračunanim podatkom, ki se nanašajo na partnerska podjetja zadevnega podjetja je treba dodati 100 % podatkov, ki se nanašajo na morebitna podjetja, ki so „povezana“ s temi „partnerskimi“ podjetji, (ii) 100 % podatkov, ki se nanašajo na morebitna podjetja, ki so neposredno ali posredno „povezana“ z zadevnim podjetjem. Stotim odstotkom podatkov, ki se nanašajo na podjetja, ki so povezana z zadevnim podjetjem je treba dodati – v višini, ki ustreza kapitalski udeležbi ali odstotku glasovalnih pravic – podatke morebitnih partnerskih podjetij zadevnega podjetja, ki so v razmerju do zadevnega podjetja neposredno pod ali nad njim.
SL Uradni list Evropske unije C 24/25

Tožba, vložena 28. oktobra 2013 – Bimbo proti UUNT – Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)

(Zadeva T-569/13)

2014/C 24/44

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Bimbo, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Cafe' do Brasil SpA (Melito di Napoli, Italija)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. avgusta 2013 v zadevi R 1561/2012-4 razveljavi;

— intervenientki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v rdeči, zlati, beli in črni barvi z besednimi elementi „Caffè KIMBO Espresso Napoletano“ za vrsto proizvodov in storitev iz razredov 30, 32 in 43 – prijava znamke Skupnosti št. 4 037 933

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

Navajana znamka ali znak: španska znamka št. 291 655 za besedo „BIMBO“ za proizvode iz razreda 30 in prejšnja v Španiji splošno znana znamka „BIMBO“ za proizvode iz razreda 30

Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev ugovora

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) in (5) Uredbe o znamki Skupnosti
SL Uradni list Evropske unije C 24/33

Tožba, vložena 22. novembra 2013 – BlackRock proti UUNT (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY)

(Zadeva T-609/13)

2014/C 24/61

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: BlackRock, Inc. (New York, Združene države Amerike) (zastopniki: S. Malynicz, Barrister, K. Gilbert in M. Blair, Solicitors)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. septembra 2013 v zadevi R 572/2013-4 razveljavi;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“ za storitve iz razredov 35 in 36 – prijava znamke Skupnosti št. 11 144 748

Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave znamke Skupnosti v celoti

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) UZS
—

to ničnostno tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno in zato izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na odhodke Kraljevine Belgije v višini 4 108 237,42 EUR, ali vsaj omeji znesek, ki se izključi iz financiranja, na 1 268 963,04 EUR;
3.

Tretji tožbeni razlog: izpodbijana uredba je bila sprejeta na podlagi metode iz osnutka smernic namesto na podlagi metode iz obstoječih in potrjenih smernic. Komisija je s tem napačno uporabila pravo in kršila temeljni načeli pravne varnosti in legitimnega pričakovanja, saj morajo biti smernice dostopne in dogovorjene ex ante pred pregledom odobritve aktivne snovi, in ne ex post.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 39 PDEU, v povezavi s prvim pododstavkom člena 40(2) PDEU, in načela prepovedi diskriminacije Komisija je s tem ko je sprejela člen 1(4) izpodbijanega sklepa, kršila člen 39 PDEU, v povezavi s prvim pododstavkom člena 40(2) PDEU, ker ni upoštevala ciljev skupne kmetijske politike, ki so določeni v PDEU (zlasti v členu 39(1)(b) PDEU), niti meril skupne kmetijske politike in je kršila tudi načelo prepovedi diskriminacije.
SL Uradni list Evropske unije C 367/36

Tožba, vložena 15. oktobra 2013 – Radecki proti UUNT – Vamed (AKTIVAMED)

(Zadeva T-551/13)

2013/C 367/64

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Michael Radecki (Köln, Nemčija) (zastopnika: C. Menebröcker in V. Töbelmann, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vamed AG (Dunaj, Avstrija)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

— Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. julija 2013 (zadeva R 365/2012-1) naj se razveljavi;

— UUNT naj se naloži lastne stroške in stroške tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „AKTIVAMED“ za proizvode in sotritve iz razredov 5, 11 und 44; prijava znamke Skupnosti št. 8 958 886

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Vamed AG

Navajana znamka ali znak: avstrijske figurativne znamke in mednarodna registracija „VAMED“ za proizvode in storitve iz razredov 8, 9, 10, 11, 12, 16, 20, 21, 28, 35, 36, 37, 39, 41, 42, 43, 44 in 45

Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.
1.

Prvi tožbeni razlog, v katerem navaja, da je Komisija s sprejetjem izpodbijanega ukrepa storilo očitno napako pri presoji in kršila člen 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) s tem, da je navedla in sklenila, da je mogoče prvi in tretji odstavek člena 4(3) te uredbe (ki se vzajemno izključujeta) uporabiti istočasno za isto dejansko stanje.
SL Uradni list Evropske unije C 344/56

Tožba, vložena 30. julija 2013 – Al Assad proti Svetu

(Zadeva T-407/13)

2013/C 344/101

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Bouchra Al Assad (Damask, Sirija) (zastopnika: G. Karouni in C. Dumont, odvetnika)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi ničnost Sklepa Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji v delu, ki se nanaša na B. Al Assad;

— razveljavi Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 363/2013 z dne 22. aprila 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji, kakor je bila spremenjena 9. maja 2013, v delu, ki se nanaša na B. Al Assad;

— Svetu Evropske unije na podlagi členov 87 in 91 Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni prvemu, drugemu, tretjemu, petemu, šestemu in sedmemu tožbenemu razlogu, ki so navedeni v zadevi Makhlouf proti Svetu, T-383/11 (1).

(1) UL 2011, C 282, str. 30.
—

na podlagi člena 277 PDEU razglasi, da se v členu 132 Uredbe št. 73/2009, ki ureja dopolnilna nacionalna neposredna plačila in neposredna plačila, ne uporablja zadnji pododstavek odstavka 2, ki določa, da „[s]kupna neposredna podpora, ki se lahko dodeli kmetu v novih državah članicah po pristopu v okviru ustreznega neposrednega plačila, vključno z vsemi dopolnilnimi nacionalnimi neposrednimi plačili, ne sme preseči ravni neposredne podpore, do katere bi bil kmet upravičen v okviru ustreznega neposrednega plačila, ki se tedaj uporablja v državah članicah, ki niso nove države članice, in sicer ob upoštevanju, od leta 2012, uporabe člena 7 v povezavi s členom 10“;
b)

obvestila tožečo stranko, da nima informacij v zvezi s tema dvema postopkoma in da so bile informacije iz spisa, ki je pri njej, zajete z izjemami iz člena 4 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja vključno z načelom dolžnosti skrbnega ravnanja. Tožeča stranka trdi, da so bile 26. in 28. julija 2011 Komisiji poslane informacije, ta pa nato nizozemskih organom ni zastavila drugih vprašanj. Komisija je 6. marca 2013 sprejela odločitev, da začne formalni postopek preiskave. Ker se je iztekel daljši (19 mesecev) rok in ker ni prišlo do nobenega (vsebinskega) pogovora, Komisija zaradi lastnih dejanj in opustitev v času začetka formalnega postopka preiskave ni imela popolne predstave upoštevnih dejstev.
1.

S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da je ECHA nezakonito prekoračila svoja pooblastila, ki so omejena na vodenje postopka preverjanja, ali ima tožeče podjetje pravico do znižane pristojbine, namenjene MSP, s tem, da je namesto Komisije sprejela odločbo glede te pravice in s tem, da je pri ugotavljanju, ali ima tožeča stranka status MSP, samovoljno uporabila drugačna vsebinska merila od tistih, ki jih je Komisija določila v Uredbi (ES) št. 240/2008 (1). Pooblastilo za sprejemanje odločb glede pravice do znižane pristojbine, namenjene MSP, bi namreč zajemalo tudi presojo o tem, ali se za velikost registriranega podjetja uporabljajo merila iz Priporočila 2003/361/ES o Skupnostnem financiranju MSP, kar pa ni v pristojnosti tajništva ECHA, temveč le Komisije, kajti niti v Uredbi REACH niti v Izvedbenih uredbah Komisije ni določen pojem ad hoc. Poleg tega Uredba Komisije (ES) št. 340/2008 o ugotovitvi statusa MSP izrecno določa, da podmerila iz Priporočila 2003/361/ES, ki se nanašajo na družbe z deleži v drugih podjetjih, veljajo samo za podjetja s sedežem zunaj Evropske unije. To pa pomeni, da pri oceni velikosti podjetja s sedežem v Uniji za preverjanje pravice tega podjetja do znižane pristojbine teh meril ni mogoče uporabiti.
SL Uradni list Evropske unije C 252/37

Tožba, vložena 21. junija 2013 – Energa Power Trading proti Komisiji

(Zadeva T-338/13)

2013/C 252/62

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Energa Power Trading Promitheias kai Emporias Energeias AE (Atene, Grčija) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da Komisija ni izpolnila svojih obveznosti po Pogodbi, saj čeprav je bila k temu formalno pozvana, ni oblikovala svojega stališča glede pritožbe, vložene 9. decembra 2010 v zvezi z državno pomočjo, ki so jo grški organi nezakonito dodelili DEI in

— Komisiji naloži, da nosi stroške postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja en tožbeni razlog, in sicer da Komisija ni ukrepala v zvezi z domnevno državno pomočjo, dodeljeno DEI.

Komisija kljub predložitvi formalnega poziva po več kot 28 mesecih (v vsakem primeru več kot 26 mesecih) ni oblikovala stališča – pozitivnega ali negativnega – glede trditve tožeče stranke da je bila DEI dodeljena nezakonita državna pomoč, s čimer ni zaključila predhodne preiskave v razumnem času. Ker prej omenjene zamude ni mogoče upravičiti z izjemnimi okoliščinami Komisija ni ukrepala, kljub njeni izključni pristojnosti, in tako kršila povezane določbe Pogodbe (in sicer člene 106, 107 in 265 PDEU) in Uredbo Sveta št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES.