Zadeva C‑684/13

Johannes Demmer

proti

Fødevareministeriets Klagecenter

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret)

„Predhodno odločanje — Kmetijstvo — Skupna kmetijska politika — Shema enotnega plačila — Uredba (ES) št. 1782/2003 — Člen 44(2) — Uredba (ES) št. 73/2009 — Člen 34(2)(a) — Pojem ‚upravičeni hektar‘ — Površine okoli vzletno-pristajalnih stez, voznih stez in poti ustavljanja — Uporaba za kmetijske dejavnosti — Dopustnost — Povrnitev neupravičeno dodeljenih kmetijskih pomoči“

Povzetek – Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. julija 2015

(Uredba Sveta št. 73/2009, člen 137(1) in (2); Uredba Komisije št. 796/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2184/2005, člena 43 in 73(a))

Člen 44(2) Uredbe št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete in člen 34(2)(a) Uredbe št. 73/2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete je treba razlagati tako, da je kmetijska površina, ki jo predstavlja varno območje na letališču okoli vzletno-pristajalnih stez, voznih stez ter poti ustavljanja in za katero veljajo posebna pravila in omejitve, površina, ki je upravičena do zadevne pomoči, če je kmet, ki obdeluje to površino, dovolj samostojen pri njeni uporabi in če mu je omogočeno, da to dejavnost izvaja na navedeni površini kljub omejitvam, ki izhajajo iz izvajanja nekmetijske dejavnosti na tej površini. V zvezi s tem glede omejitev svobode pri razpolaganju s površino, če zadevnemu kmetu ne preprečujejo opravljanja dejavnosti kmetijske dejavnosti na obdelovalnih površinah, kar mora preveriti nacionalno sodišče, ni mogoče šteti, da te površine niso del njegovega kmetijskega gospodarstva. Čeprav pojem upravljanja ne pomeni, da ima kmet neomejeno pravico do razpolaganja z zadevnim zemljiščem, ko ga uporablja za kmetijske dejavnosti, je dalje vendarle pomembno, da kmet ni popolnoma podrejen navodilom najemodajalca. Kmet mora tako med drugim pri opravljanju kmetijske dejavnosti na zadevnih površinah imeti določen manevrski prostor in glede teh površin ne sme delovati izključno na zahtevo najemnika, kar mora prav tako presoditi nacionalno sodišče z vidika vseh okoliščin postopka v glavni stvari. (Glej točke od 59 do 62 in 73 ter točko 1 izreka.)

Kmetijske površine, da bi bile upravičene do pomoči na podlagi člena 44(2) Uredbe št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete in člena 34(2)(a) Uredbe št. 73/2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, se morajo uporabljati za kmetijsko dejavnost ali pretežno uporabljati za kmetijske dejavnosti, če se površina uporablja tudi za nekmetijske dejavnosti. Če bi se zadevne površine uporabljale tako za kmetijske kot za nekmetijske dejavnosti, bi za te površine na podlagi člena 3c Uredbe št. 795/2004 o podrobnih pravilih za izvajanje sheme enotnega plačila, predvidenega v Uredbi št. 1782/2003 šteli, da se pretežno uporabljajo za kmetijske dejavnosti za namene člena 34(2)(a) Uredbe št. 73/2009, če se je zadevna kmetijska dejavnost na teh površinah izvajala, ne da bi bila znatno ovirana z intenzivnostjo, naravo, trajanjem in periodičnostjo nekmetijske dejavnosti. Pri tej presoji je pomembno upoštevati vse dejanske okoliščine v zvezi z različnimi uporabami zadevnih površin. Ugotoviti je treba, ali obstaja znatno oviranje kmetijske dejavnosti na navedenih površinah, če zadevni kmet pri njenem izvajanju naleti na dejanske – in ne neznatne – težave ali prepreke, ki nastanejo zaradi vzporednega opravljanja drugačne dejavnosti. (Glej točke 63, 69 in 70.)

Čeprav člen 73a Uredbe št. 796/2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo št. 1782/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2184/2005 določa, da se pravice do plačila, ki so bile kmetom dodeljene v skladu s členom 43 te uredbe, prepustijo nacionalni rezervi, je iz člena 137(1) Uredbe št. 73/2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete vendarle razvidno, da se pravice do plačila, neupravičeno dodeljene pred 1. januarjem 2009, štejejo za zakonite in redne od 1. januarja 2010. V skladu s členom 137(2) te uredbe se ta določba sicer ne uporablja za pravice do plačila, ki so bile dodeljene na podlagi vsebinsko napačnih zahtevkov, razen v primerih, ko ni razumno pričakovati, da bi kmet lahko napako odkril. Ker je člen 137 Uredbe št. 73/2009 utemeljen z načelom varstva legitimnih pričakovanj, saj je bil kmet pred 1. januarjem 2010 obveščen o neupravičenosti dodelitve pravic do plačila, se ni upravičen sklicevati na ta člen, da bi dosegel popravo teh pravic. (Glej točke 76, 78 in 94 ter točko 2 izreka.)

Na podlagi člena 73(4) Uredbe št. 796/2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo št. 1782/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2184/2005, kmet načeloma ni dolžan povrniti pomoči, ki jo je neupravičeno dobil, če mu je bila izplačana na podlagi napake pristojnega ali drugega organa, ki je ni mogel razumno odkriti. Da bi ugotovili, ali je bilo tako napako mogoče odkriti, je treba upoštevati dejstvo, da se od kmetov, ki poklicno opravljajo dejavnost, lahko pričakuje, da so posebej skrbni pri vlaganju zahtevkov za pomoč in so seznanjeni s pogoji za dodelitev pomoči. V zvezi s tem se šteje, da bi kmet lahko razumno odkril, da do pomoči niso upravičene površine, za uporabo katerih pri izvajanju svoje kmetijske dejavnosti nima nobenega manevrskega prostora in/ali na katerih zaradi omejitev, ki izhajajo iz izvajanja nekmetijske dejavnosti na teh površinah, ne more izvajati kmetijske dejavnosti. Pri presoji, ali bi ta kmet lahko razumno odkril storjeno napako, je upoštevni trenutek dan izplačila pomoči. Ker je pomoč izplačana za vsako leto posebej in ker se lahko upoštevne okoliščine za ugotovitev, ali so zadevne površine upravičene do pomoči, v časovnem obdobju razlikujejo, je treba presojo na podlagi navedenega člena 73(4) opraviti ločeno za vsako zadevno leto. (Glej točke 81, 84, 89, 90 in 94 ter točko 2 izreka.)