ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. aprila 2010 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

(Zadeva C-160/08) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Javna naročila storitev - Člena 43 ES in 49 ES - Direktivi 92/50/EGS in 2004/18/ES - Javna reševalna služba - Nujni reševalni prevoz in kvalificirani prevoz bolnikov - Zahteva po preglednosti - Člen 45 ES - Dejavnosti, ki so povezane z izvajanjem javne oblasti - Člen 86(2) ES - Storitve splošnega gospodarskega pomena)

(2010/C 161/05)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: M. Kellerbauer in D. Kukovec, zastopnika)

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in J. Möller, zastopnika)

Intervenientka v podporo tožene stranke: Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. M. Wissels in Y. de Vries, zastopnika)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 43 ES in 49 ES in Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1) in Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114) – Praksa lokalnih skupnosti, da neposredno, brez odprtih postopkov oddaje javnih naročil in s kršitvijo načel preglednosti in prepovedi diskriminacije oddajo pogodbe in koncesije za opravljanje storitev nujnega prevoza

Izrek

1. Zvezna republika Nemčija s tem, da ni objavila obvestila o izidu postopka oddaje naročil, ni izpolnila obveznosti iz člena 10 Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev v povezavi s členom 16 te direktive ali, od 1. februarja 2006, člena 22 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev v povezavi s členom 35(4) te direktive v okviru oddaje naročil javnih storitev nujnega reševalnega prevoza in kvalificiranega prevoza bolnikov v skladu s submisijskim modelom v zveznih deželah Saška-Anhalt, Severno Porenje-Vestfalija, Spodnja Saška in Saška.

2. V preostalem se tožba zavrne.

3. Evropska komisija, Zvezna republika Nemčija in Kraljevina Nizozemska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 209, 15.8.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 148/8

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Friedrich G. Barth proti Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung

(Zadeva C-542/08) (1)

(Prosto gibanje oseb - Delavci - Enako obravnavanje - Poseben dodatek za delovno dobo za univerzitetne profesorje, ki ga določa nacionalna zakonodaja, za katero je bilo v sodbi Sodišča ugotovljeno, da ni skladna s pravom Skupnosti - Zastaralni rok - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

2010/C 148/12

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Friedrich G. Barth

Tožena stranka: Bundesministerium für Wissenschaft und Forschung

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof – Razlaga člena 39 ES in člena 7(1) Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) – Nacionalna ureditev, ki določa poseben dodatek za delovno dobo za univerzitetne profesorje in za katero je bila v sodbi Sodišča z dne 30. septembra 2003 v zadevi Köbler (c-224/01) ugotovljena nezdružljivost s pravom Skupnosti – Spremenjena ureditev, ki s tem, da določa odložitev zastaralnega roka, določenega za uveljavljanje pravice do odškodnine, le od datuma navedene sodbe Sodišča, prikrajša profesorje, ki jim je bila ta odškodnina odrečena zaradi prejšnje ureditve, ki je bila nezdružljiva s pravom Skupnosti.

Izrek

Pravo Unije ne nasprotuje ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki za zahtevke za plačilo posebnih dodatkov za delovno dobo – za katere je bil delavec, ki je izvrševal svojo pravico do prostega gibanja, pred izdajo sodbe z dne 30. septembra 2003 v zadevi Köbler (C-224/01) prikrajšan zaradi nacionalne zakonodaje, ki ni v skladu s pravom Skupnosti – določa triletni zastaralni rok.

(1) UL C 90, 18.4.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 100/3

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal – Velika Britanija) – London Borough of Harrow proti Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department

(Zadeva C-310/08) (1)

(Prosto gibanje oseb - Pravica do prebivanja državljana tretje države, ki je zakonec državljana države članice, in njunih otrok, ki so prav tako državljani države članice - Prenehanje zaposlitve državljana države članice in njegov odhod iz države članice gostiteljice - Vpis otrok v izobraževalno ustanovo - Neobstoj sredstev za preživljanje - Uredba (EGS) št. 1612/68 - Člen 12 - Direktiva 2004/38 ES)

2010/C 100/03

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: London Borough of Harrow

Toženi stranki: Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Court of Appeal – Razlaga Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (UL L 158, str. 77) in člena 12 Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) – Zakonska partnerka državljanka tretje države in njeni otroci, ki so državljani države članice, so se pridružili njenemu zakoncu, ki je državljan te države članice, v Združenem kraljestvu, kjer je opravljal plačano delo – Pravica do prebivanja zakonske partnerke in otrok po tem, ko je zakonec izgubil status plačanega delavca in je odšel iz Združenega kraljestva

Izrek

V okoliščinah, kot so v postopku v glavni stvari, se lahko otroci državljana države članice, ki dela ali je delal v državi članici gostiteljici, in roditelj, ki ima dejansko skrbništvo nad njimi, v državi članici gostiteljici sklicujejo na pravico do prebivanja že na podlagi samega člena 12 Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2434/92 z dne 27. julija 1992, ne da bi bila ta pravica odvisna od tega, ali imajo dovolj sredstev in celovito zavarovalno kritje za primer bolezni v tej državi.

(1) UL C 247, 27.9.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 113/11

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Italija) – Attanasio Group Srl proti Comune di Carbognano

(Zadeva C-384/08) (1)

(Člena 43 ES in 48 ES - Deželna zakonodaja, ki določa obvezne najmanjše razdalje med bencinskimi črpalkami - Pristojnost Sodišča in dopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe - Svoboda ustanavljanja - Omejitev)

2010/C 113/14

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Attanasio Group Srl

Tožena stranka: Comune di Carbognano

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Skladnost nacionalne zakonodaje, ki določa obvezne najmanjše razdalje med bencinskimi črpalkami za distribucijo goriva, s členi 43 ES, 48 ES, 49 ES in 56 ES in načeli Skupnosti gospodarske konkurence in prepovedi diskriminacije

Izrek

Člen 43 ES v povezavi s členom 48 ES je treba razlagati tako, da ureditev nacionalnega prava, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki določa obvezne najmanjše razdalje med bencinskimi črpalkami, pomeni omejitev svobode ustanavljanja, določene s Pogodbo ES. V okoliščinah, kakršne so te v sporu o glavni stvari, se zdi, da te omejitve ni mogoče utemeljiti s cilji varnosti cestnega prometa, varovanja zdravja in varstva okolja ter racionalizacije storitve, ki se opravlja za uporabnike, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 301, 22.11.2008.
1.

Ločevanje, drobljenje in čiščenje silicijevih blokov ter nadaljnje presejanje, razvrščanje in pakiranje silicijevih kristalov, ki so nastali z drobljenjem, kot so bili opravljeni v zadevi, ki se obravnava v glavni stvari, ne štejejo za predelavo ali obdelavo, na podlagi katere se dodeli poreklo blaga v smislu člena 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti.
1.

Načelo prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo na področju uporabe Pogodbe ESAE nasprotuje uporabi predpisa države članice, kot je ta iz postopka v glavni stvari, na podlagi katerega je proti podjetju, ki ima zahtevana upravna dovoljenja za upravljanje jedrske elektrarne, ki je na ozemlju druge države, lahko vložena tožba za prenehanje povzročanja škodljivih vplivov ali nevarnosti nastanka škodljivih vplivov na sosednjem zemljišču, ki izvirajo iz te naprave, medtem ko se proti podjetjem, ki razpolagajo z industrijsko napravo, ki je na ozemlju države sodišča in kjer jim je bilo izdano upravno dovoljenje, ne more vložiti tožbe in so izpostavljena le tožbi za plačilo odškodnine zaradi škode, ki je nastala na sosednjem zemljišču.
SL Uradni list Evropske unije C 24/8

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. novembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Svea Hovrätt – Švedska) – Kemikalieinspektionen proti Nordiska Dental AB

(Zadeva C-288/08) (1)

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 93/42/EGS - Medicinski pripomočki - Prepoved izvoza zobnega amalgama, ki vsebuje živo srebro in nosi oznako o skladnosti CE - Varovanje zdravja in okolja)

2010/C 24/12

Jezik postopka: švedščina

Predložitveno sodišče

Svea Hovrätt

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Kemikalieinspektionen

Tožena stranka: Nordiska Dental AB

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Svea Hovrätt (Miljööverdomstolen) – Razlaga členov 29 ES in 30 ES ter člena 4(1) Direktive Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih (UL L 169, str. 1) – Nacionalna ureditev, ki prepoveduje izvoz zobnega amalgama, ki vsebuje živo srebro.

Izrek

Člen 4(1) Direktive Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki iz razlogov, povezanih z varovanjem okolja in zdravja, določa prepoved izvoza v okviru poklicne dejavnosti zobnih amalgamov, ki vsebujejo živo srebro in nosijo oznako CE, določeno v členu 17 te direktive.

(1) UL C 209, 15.8.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 297/8

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie van België – Belgija) – C. Meerts proti Proost NV

(Zadeva C-116/08) (1)

(Direktiva 96/34/ES - Okvirni sporazum o starševskem dopustu med UNICE, CEEP in ETUC - Razlaga klavzule 2, točki 6 in 7 - Starševski dopust v obliki krajšega delovnega časa - Odpoved pogodbe o zaposlitvi delavcu pred koncem starševskega dopusta brez upoštevanja zakonsko določenega odpovednega roka - Izračun odškodnine)

2009/C 297/05

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hof van Cassatie van België

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: C. Meerts

Tožena stranka: Proost NV

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Hof van Cassatie van België – Razlaga klavzule 2, točke od 4 do 7, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu med UNICE, CEEP in ETUC, Priloge k Direktivi 96/34/ES Sveta z dne 3. junija 1996 (UL L 145, str. 4) – Starševski dopust v obliki krajšega delovnega časa – Odpoved pogodbe o zaposlitvi delavcu pred koncem starševskega dopusta, brez utemeljenega razloga in brez upoštevanja zakonsko določenega odpovednega roka – Izračun odškodnine

Izrek

Klavzulo 2, točki 6 in 7, okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, ki je bil sklenjen 14. decembra 1995 in je priložen k Direktivi Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se odškodnina – če delodajalec brez utemeljenega razloga ali ob neupoštevanju zakonsko določenega odpovednega roka enostransko odpove pogodbo o zaposlitvi, medtem ko je delavec na starševskem dopustu v obliki krajšega delovnega časa – ki jo je treba izplačati temu delavcu, ki je zaposlen za nedoločen čas in s polnim delovnim časom, določi na podlagi nižje plače, ki jo prejema ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi.

(1) UL C 128, 24.5.2008.
1.

Irska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členi 4, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 in 14 Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991, glede odpadnih voda iz gospodinjstva, odstranjenih v podeželskem okolju skozi greznice in druge sisteme ravnanja z odpadnimi vodami, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 282/7

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia no4 de Bilbao – Španija) – Asturcom Telecomunicaciones SL proti Cristini Rodríguez Nogueira

(Zadeva C-40/08) (1)

(Direktiva 93/13/EGS - Potrošniške pogodbe - Nedovoljena arbitražna klavzula - Ničnost - Pravnomočna arbitražna odločba - Izvršba - Pristojnost nacionalnega izvršilnega sodišča, da po uradni dolžnosti preizkusi ničnost nedovoljene arbitražne klavzule - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

2009/C 282/12

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de Primera Instancia no4 de Bilbao

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Asturcom Telecomunicaciones SL

Tožena stranka: Cristina Rodríguez Nogueira

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de Primera Instancia no4 de Bilbao – Razlaga Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, str. 29) – Ustrezna in učinkovita sredstva za preprečevanje nadaljnje uporabe nedovoljenih pogojev – Predlog za izvršbo na podlagi pravnomočne arbitražne zamudne odločbe, izdane na podlagi nedovoljene arbitražne klavzule

Izrek

Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče, ki odloča o predlogu za izvršbo na podlagi pravnomočne arbitražne odločbe, izdane v odsotnosti potrošnika – če razpolaga z za to potrebnimi pravnimi in dejanskimi elementi – po uradni dolžnosti preizkusiti neveljavnost arbitražne klavzule iz pogodbe, sklenjene med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, če lahko v skladu z nacionalnimi postopkovnimi pravili ta preizkus opravi v okviru podobnih pravnih sredstev nacionalnega prava. Če to velja, mora to sodišče ugotoviti vse posledice, ki lahko v skladu z nacionalnim pravom zaradi tega nastanejo, zato da zagotovi, da navedena klavzula za tega potrošnika ni zavezujoča.

(1) UL C 92, 12.4.2008.
1.

Irska, s tem ko ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2006/70/ES z dne 1. avgusta 2006 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede opredelitve „politično izpostavljene osebe“ in tehničnih meril za postopke poenostavljene dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke ter izjeme na podlagi finančne dejavnosti, ki poteka zgolj občasno ali v omejenem obsegu, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 267/19

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hessisches Finanzgericht, Kassel – Nemčija) – Plantanol GmbH & Co.KG proti Hauptzollamt Darmstadt

(Zadeva C-201/08) (1)

(Direktiva 2003/30/ES - Pospeševanje rabe biogoriv in drugih obnovljivih goriv v sektorju prevoza - Direktiva 2003/96/ES - Okvir Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije - Mešanica rastlinskega olja, aditiva in goriva - Biogoriva - Nacionalna ureditev - Davčna oprostitev - Nadomestitev oprostitve z obveznostjo spoštovanja minimalnega deleža biogoriva v gorivih - Skladnost z Direktivama 2003/30/ES in 2003/96/ES - Splošni načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj)

2009/C 267/33

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Hessisches Finanzgericht, Kassel

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Plantanol GmbH & Co.KG

Tožena stranka: Hauptzollamt Darmstadt

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hessisches Finanzgericht (Nemčija) – Razlaga člena 3 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/30/ES z dne 8. maja 2003 o pospeševanju rabe biogoriv in drugih obnovljivih goriv v sektorju prevoza (UL L 123, str. 42) in načel pravne varnosti ter varstva legitimnih pričakovanj – Nacionalna ureditev, ki pred predvidenim koncem veljavnosti predhodne ureditve nadomešča sistem davčnih oprostitev za biogoriva, ki so sestavni del mešanih goriv, z obveznostjo dodajanja biogoriv v konvencionalna goriva, zaradi česar so proizvajalci, ki so izkoristili te oprostitve, v manj ugodnem gospodarskem položaju

Izrek

1. Člen 3 Direktive 2003/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. maja 2003 o pospeševanju rabe biogoriv in drugih obnovljivih goriv v sektorju prevoza je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki iz sistema davčnih oprostitev, določenih za biogoriva, izključuje proizvod, kot je ta v postopku v glavni stvari, pridobljen iz mešanice rastlinskega olja, fosilnega plinskega olja in posebnih aditivov.

2. Splošni načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj načeloma ne nasprotujeta temu, da država članica za proizvod, kot je ta v postopku v glavni stvari, pred prvotno določenim koncem veljavnosti nacionalne ureditve ukine sistem davčnih oprostitev, ki se je nanašal nanj. V nobenem primeru se za tako ukinitev ne zahteva obstoj izjemnih okoliščin. Vendar mora predložitveno sodišče v okviru celostne in in concreto presoje preučiti, ali sta bili navedeni načeli spoštovani v zadevi v glavni stvari, ob upoštevanju vseh z njo povezanih upoštevnih okoliščin.

(1) UL C 183, 19.7.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 205/8

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen — Švedska) — SCT Industri AB i likvidation proti Alpenblume AB

(Zadeva C-111/08) (1)

(Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Sodna pristojnost in izvrševanje odločb - Področje uporabe - Stečaj)

2009/C 205/12

Jezik postopka: švedščina

Predložitveno sodišče

Högsta domstolen

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: SCT Industri AB i likvidation

Tožena stranka: Alpenblume AB

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Högsta domestolen — Razlaga člena 1(2)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1) — Sodba sodišča države članice A, s katero je bila razglašena nepristojnost likvidacijskega upravitelja, da v postopku zaradi insolventnosti v državi članici B prenese sredstva družbe v likvidaciji v državi članici A — Tožba na vrnitev premoženja, ki jo je vložila družba prevzemnica, da bi dobila nazaj deleže družbe, ki jih je pridobila v okviru postopka zaradi insolventnosti, vendar pa jih je ponovno vzela družba odstopnica na podlagi sodbe, s katero je bil odstop razveljavljen

Izrek

Izjemo iz člena 1(2)(b) Uredbe št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se uporablja za odločbo sodišča države članice A o vpisu v register lastninske pravice nad kapitalskimi deleži družbe s sedežem v državi članici A, s katero je bil prenos teh deležev razglašen za ničen, ker sodišče države članice A ne priznava pristojnosti stečajnega upravitelja države članice B v okviru stečajnega postopka, ki se začne in konča v državi članici B.

(1) UL C 116, 9.5.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 220/11

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation — Francija) — Iaszlo Hadadi (Hadady) proti Csilli Marti Mesko, poročeni Hadadi (Hadady)

(Zadeva C-168/08) (1)

(Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Člen 64 - Prehodne določbe - Uporaba za odločbo države članice, ki je k Evropski uniji pristopila leta 2004 - Člen 3(1) - Pristojnost v zadevah, povezanih z razvezo zakonske zveze - Upoštevne navezne okoliščine - Običajno prebivališče - Državljanstvo - Zakonca, ki prebivata v Franciji ter imata oba francosko in madžarsko državljanstvo)

2009/C 220/17

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Iaszlo Hadadi (Hadady)

Tožena stranka: Csilla Marta Mesko, poročena Hadadi (Hadady)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Cour de cassation (France) — Razlaga člena 2 Uredbe Sveta (ES) št. 1347/2000 z dne 29. maja 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo (UL L 160, str. 19) ter členov 3 in 64 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, str. 1) — Pogoji za priznanje sodbe o razvezi zakonske zveze — Upoštevne navezne okoliščine: ‚domicile“ali državljanstvo strank

Izrek

1) Kadar mora sodišče države članice, v kateri se zahteva priznanje, na podlagi člena 64(4) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000, preveriti, ali bi bilo sodišče države članice, v kateri je bila sprejeta sodna odločba, pristojno na podlagi člena 3(1)(b) te uredbe, zadnjenavedena določba nasprotuje, da bi sodišče države članice, v kateri se zahteva priznanje, zakonca, ki imata obe državljanstvi tako te države članice kot države članice izvora, štelo le za državljana države članice, v kateri se zahteva priznanje. To sodišče mora, nasprotno, upoštevati dejstvo, da imata zakonca tudi državljanstvo države članice izvora in da bi lahko bila zato sodišča zadnjenavedene pristojna za odločanje o sporu.

2) V primeru, ko imata oba zakonca državljanstvi enakih dveh držav članic, člen 3(1)(b) Uredbe št. 2201/2003 nasprotuje temu, da se sodna pristojnost ene od držav članic izloči, ker tožena stranka ne dokaže drugih naveznih okoliščin s to državo. Nasprotno so sodišča držav članic, katerih državljana sta zakonca, pristojna na podlagi te določbe, ker se lahko po izbiri odločita za sodišče države članice, pri katerem se lahko obravnava spor.

(1) UL C 158, 21.6.2008.