ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. junija 2008 – Komisija proti Franciji

(Zadeva C-226/06)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 89/391/EGS — Ukrepi za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu — Členi 2, 10(1) ter 12(3) in (4) — Neskladen prenos“

Socialna politika — Zaščita varnosti in zdravja delavcev — Direktiva 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (Direktiva Sveta 89/391, členi 9(1)(c), 10(1) in (3)(b), 13(2)(a), (c), (e) in (f)) (Glej točke od 44 do 46, od 48 do 54 in 58.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh določb, potrebnih za uskladitev s členi 2, 10(1) in 12(3) in (4) Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL L 183, str. 1), v predvidenem roku.

Izrek

1. Francoska republika, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členi 2, 10(1) ter 12(3) in (4) Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu v predvidenem roku, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2. Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. junija 2008 – Komisija proti Franciji

(Zadeva C-226/06)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 89/391/EGS — Ukrepi za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu — Členi 2, 10(1) ter 12(3) in (4) — Neskladen prenos“

Socialna politika — Zaščita varnosti in zdravja delavcev — Direktiva 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (Direktiva Sveta 89/391, členi 9(1)(c), 10(1) in (3)(b), 13(2)(a), (c), (e) in (f)) (Glej točke od 44 do 46, od 48 do 54 in 58.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh določb, potrebnih za uskladitev s členi 2, 10(1) in 12(3) in (4) Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL L 183, str. 1), v predvidenem roku.

Izrek

1. Francoska republika, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členi 2, 10(1) ter 12(3) in (4) Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu v predvidenem roku, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
Zadeva C-442/06

Komisija Evropskih skupnosti

proti

Italijanski republiki

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 1999/31/ES — Odlaganje odpadkov na odlagališčih — Nacionalna ureditev o obstoječih odlagališčih — Nepravilen prenos“

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. aprila 2008 I - 2417

Povzetek sodbe

Pravilnost predhodnega postopka, določena v členu 226 ES, pomeni bistveno jamstvo, ki ga Pogodba želi zagotavljati ne le za varstvo pravic zadevnih držav članic, temveč tudi za to, da bo v morebitnem sodnem postopku predmet spora jasno opredeljen. Iz tega izhaja, da je cilj pisnega opomina po eni strani omejiti predmet spora in dati državi članici, ki je pozvana, naj predloži svoja stališča, potrebne podatke za pripravo obrambe in po drugi strani omogočiti ji, da se zadeva razreši že pred sklicem sodišča. Zato Komisija, ko je državi članici poslala dodatni pisni opomin, pri čemer je tej državi določila nov rok za predložitev svojih pripomb, preden ji je poslala obrazloženo mnenje, ki temelji na istih očitkih, kot so bili v tem dodatnem pisnem opominu, ni kršila pravic do obrambe, ker je navedena država članica imela možnost pripraviti svojo obrambo, preden je prejela obrazloženo mnenje. (Glej točki 22 in 23.)

Država članica, ki v predpisanem roku ni prenesla direktive Skupnosti in proti kateri je vložena tožba zaradi neizpolnitve obveznosti, katere predmet ni to nedelovanje, ampak nespoštovanje obveznosti, ki izhaja iz te direktive, se pri ugovoru dopustnosti tožbe ne more sklicevati na to, da ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos navedene direktive, pri čemer navaja, da Komisija nima pravnega interesa. (Glej točki 30 in 31.)

Država članica se ne sme sklicevati na to, da je prepozno uveljavila direktivo, zato da bi upravičila neupoštevanje oziroma zamudo pri izvajanju drugih obveznosti, ki jih določa ta direktiva. Namreč, če direktiva pristojnim nacionalnim organom določa nedvoumne obveznosti, se države članice, ki niso prenesle te direktive, po izteku roka za prenos ne morejo šteti za oproščene spoštovanja teh obveznosti in ne morejo s prehodno določbo izključiti uporabe določb te iste direktive. Odobritev take možnosti državi članici bi omogočila odložitev roka za prenos. (Glej točko 33.)

Država članica ni izpolnila obveznosti iz Direktive 1999/31 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, ko je sprejela in ohranila veljavnost nacionalnih predpisov, ki ne določajo uporabe členov od 2 do 13 te direktive, ki se nanaša na nova odlagališča, za odlagališča, za katera so bila izdana dovoljenja po preteku roka za prenos te direktive in pred začetkom veljavnosti navedenih predpisov. (Glej točke 34, 35, 51 in izrek.)

Obstoj neizpolnitve obveznosti je treba presoditi glede na položaj države članice, kot je obstajal ob preteku roka, določenega v obrazloženem mnenju. Čeprav bi bila neizpolnitev obveznosti odpravljena po preteku omenjenega roka, nadaljevanje postopka s tožbo ohrani interes, ki je lahko zlasti v vzpostavitvi podlage za odgovornost, ki lahko za državo članico nastane do tistih, ki zaradi omenjene neizpolnitve obveznosti pridobijo pravice. (Glej točko 42.)
I ‑ 10*OBVESTILA O NEOBJAVLJENIH ODLOČBAH
2.  Pritožba – Pritožbeni razlogi – Nadzor Sodišča nad presojo dejstev, ki so 
bila predstavljena pred Sodiščem prve stopnje – Izključitev, razen v primeru 
izkrivljanja (člen 225 ES; Statut Sodišča, člen 58) (Glej točke 37, 38 in 46.)
Predmet
Pritožba zoper sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 26. februarja 2007  
v zadevi Sumitomo Chemical Agro Europe proti Komisiji (T‑416/06 R), s katerim je 
bil zaradi neobstoja nujnosti zavrnjen predlog za odložitev izvršitve, ki je bil vložen 
v okviru tožbe zaradi delne razglasitve ničnosti Direktive Komisije 2006/132/ES z 
dne 11. decembra 2006 o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS glede vključitve 
procimidona kot aktivne snovi (UL L 349, str. 22).
Izrek
1.  Pritožba se zavrne.
2.  Sumitomo Chemical Agro Europe SAS se naloži plačilo stroškov.
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 24. januarja 2008 –  
Adam proti Komisiji
(Zadeva C-211/06 P)
„Pritožba – Uradniki – Osebni prejemki – Izselitveni dodatek –  
Pogoj, določen s členom 4(1)(a), druga alinea, Priloge VII  
h Kadrovskim predpisom – Pojem ‚delo za drugo državo‘“
Uradniki – Osebni prejemki – Izselitveni dodatek – Pogoji za dodelitev – Delo za 
drugo državo ali mednarodno organizacijo (Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga 
VII, člen 4(1)(a)) (Glej točke od 44 do 49.)
I ‑ 11*OBVESTILA O NEOBJAVLJENIH ODLOČBAH
Predmet
Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 22. februarja 2006 v 
zadevi Adam proti Komisiji Evropskih skupnosti (T‑342/04), s katero je bila zavrnjena 
tožba zaradi razglasitve ničnosti odločbe Komisije z dne 22. septembra 2003, s katero 
je bil tožeči stranki zavrnjen izselitveni dodatek, ki je določen v členu 4 Priloge VII h 
Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti.
Izrek
1.  Pritožba se zavrne.
2.  H. Adam se naloži plačilo stroškov.
Sklep predsednika Sodišča z dne 25. januarja 2008 –  
Provincia di Ascoli Piceno in Comune di Monte Urano proti Svetu
(Zadeva C-461/07 P(I))
„Pritožba – Intervencija – Interes za rešitev spora“
1.  Postopek – Intervencija – Pogoji za dopustnost – Interes za rešitev spora – 
Pojem – Zahteva za neposreden in dejanski interes (Statut Sodišča, člen 40, 
drugi odstavek) (Glej točki 5 in 6.)
2.  Postopek – Dokaz – Dokazno breme – Obveznost dokazati resničnost splošno 
znanih dejstev – Neobstoj (člen  225(1) ES; Statut Sodišča, člen  58, prvi 
odstavek) (Glej točko 9.)
Ko je Sodišču prve stopnje predložen spor finančne narave, ima na podlagi člena 91(1) Kadrovskih predpisov neomejeno pristojnost, v okviru katere lahko toženi stranki, če je to potrebno, naloži plačilo odškodnine za škodo, ki jo je ta povzročila, in v takem primeru ob upoštevanju vseh okoliščin zadeve oceni ex aequo et bono utrpljeno škodo. Poleg tega je Sodišče prve stopnje, ko ugotovi obstoj škode, edino pristojno, da v okviru zahtevka in ob spoštovanju obveznosti obrazložitve oceni način in obseg nadomestila te škode.

Glede določitve obsega nadomestila za škodo zaradi izgube možnosti začasnega uslužbenca, katerega prijava je bila nezakonito zavrnjena, za zaposlitev v instituciji Skupnosti, zatekanje k metodi, ki je sprejeta v več nacionalnih pravnih sistemih in ki temelji na merilu izgube plačila, tako da se določi razlika med pričakovanim in dejansko prejetim plačilom in nato v obliki odstotka oceni možnost, ki jo je začasni uslužbenec imel, da bi bil izbran, ter nazadnje ponderira to izgubo, nujno povzroča, da se mora sodišče Skupnosti nasloniti na vrsto negotovih hipotez, ki pa spadajo pod neodvisno presojo dejstev, ki jo je opravilo Sodišče prve stopnje, in pod diskrecijsko pravico, s katero to razpolaga.

(Glej točke 45, 58, 59, 61, 62, 64 in od 72 do 74.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnosti Sodišča – Omejitve – Pristojnost nacionalnega sodišča

(člen 234 ES)

2. Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnosti Sodišča

(člen 234 ES)

3. Svobodno opravljanje storitev – Poštne storitve v Skupnosti – Direktiva 97/67 – Storitve, rezervirane za ponudnike univerzalne poštne storitve

(člen 86(2) ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/67, člen 7(2))

Summary

1. V okviru postopka, določenega v členu 234 ES, le nacionalni sodnik, ki odloča o sporu in ki mora prevzeti odgovornost za sodno odločitev, presodi, z ozirom na posebnosti zadeve, tako potrebo po izdaji predhodne odločbe, da bi lahko izdal sodbo, kot tudi ustreznost vprašanj, ki jih predlaga Sodišču. Kadar se predložena vprašanja nanašajo na razlago prava Skupnosti, je Sodišče načeloma dolžno odločati.

(Glej točko 23.)

2. Samo dejstvo, da je Sodišče poklicano k temu, da se izreče z abstraktnimi in splošnimi besedami, ne more povzročiti nedopustnosti predloga za sprejetje predhodne odločbe. Ena izmed bistvenih značilnosti sistema sodnega sodelovanja, vzpostavljenega s členom 234 ES, vključuje, da Sodišče na postavljeno vprašanje v zvezi z razlago prava Skupnosti odgovori z abstraktnimi in splošnimi besedami, medtem ko je predložitveno sodišče pristojno za rešitev spora, o katerem odloča, pri čemer upošteva odgovor Sodišča.

(Glej točko 24.)

3. Člen 7(2) Direktive 97/67 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, v katerem je določeno, da so v obsegu, potrebnem za zagotovitev vzdrževanja univerzalne storitve, lahko čezmejne pošiljke in direktna pošta še naprej rezervirane znotraj omejitev cene in teže, ki jih določa odstavek 1 tega člena, je treba razlagati tako, da državam članicam dovoljuje rezervacijo čezmejne pošte za izvajalca univerzalne poštne storitve le, če dokažejo

– da bi bilo sicer ogroženo izvajanje te univerzalne storitve, ali

– da je ta rezervacija nujna za izvajanje te storitve v ekonomsko sprejemljivih pogojih.

Cilj člena 7(2) te direktive je zagotoviti vzdrževanje univerzalne poštne storitve, zlasti z oskrbo s sredstvi, ki so nujna za njeno delovanje v finančno uravnoteženih pogojih. Vendar pogoja iz te določbe ni mogoče omejiti zgolj na ta finančni vidik, ker ni mogoče izključiti obstoja drugih razlogov, zaradi katerih se lahko države članice v skladu s členom 86(2) ES odločijo za rezerviranje čezmejne pošte zato, da bi zagotovile, da ne bo ogroženo izpolnjevanje posebne naloge izvajalca univerzalne poštne storitve. S preudarki, povezanimi s smotrnostjo ali s splošnim stanjem poštnega sektorja, skupaj s stopnjo liberalizacije tega sektorja v času sprejetja odločitve o čezmejni pošti, ni mogoče upravičiti njene rezervacije, razen če bi bilo sicer ogroženo izvajanje univerzalne poštne storitve ali če je ta rezervacija nujna za izvajanje te storitve v ekonomsko sprejemljivih pogojih.

(Glej točke 31, 40, 41 in 50 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Podpora za pridelovalce določenih poljščin

(Uredba Sveta št. 1765/92, člena 7(6), prvi pododstavek, in 9; Uredba Komisije št. 3887/92, člen 9)

Summary

Člen 9 Uredbe št. 3887/92 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 1648/95, je treba razlagati tako, da se izračun največje površine, ki pride v poštev za nadomestilo za praho na podlagi člena 7(6), prvi pododstavek, drugi in četrti stavek, Uredbe št. 1765/92 o uvedbi sistema podpor za pridelovalce določenih poljščin, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 2989/95, opravi na podlagi zahtevane pridelovalne površine, če je ta površina dejansko namenjena poljščinam in ne zajema površin, za katere v skladu s členom 9 Uredbe št. 1765/92 ni mogoče zahtevati nadomestil.

(Glej točko 38 in izrek.)
OBVESTILA O NEOBJAVLJENIH ODLOČBAH 
Izrek 
1. Kraljevina Španija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in 
drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/14/ES Evrop­
skega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira 
za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti, ni izpolnila 
obveznosti iz te direktive. 
2. Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov. 
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 5. julija 2007 - Komisija proti Avstriji 
(Zadeva C-340/06) 
„Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/4/ES - Dostop javnosti do 
informacij o okolju - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku" 
Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti - Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče 
- Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej 
točko 6.) 
Predmet 
Neizpolnitev obveznosti države - Nesprejetje v predpisanem roku vseh predpisov, 
potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 
28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi 
Direktive Sveta 90/313/EGS (UL L 41, str. 26). 
I - 96* 
OBVESTILA O NEOBJAVLJENIH ODLOČBAH 
Izrek 
1. Republika Avstrija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in 
drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/4/ES Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij 
o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS, ni izpolnila 
obveznosti iz te direktive. 
2. Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov. 
Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 10, julija 2007 - AEPI proti Komisiji 
(Zadeva C-461/06 P) 
„Pritožba - Ničnostna tožba - Zavrnitev Komisije za začetek postopka proti državi 
članici zaradi neizpolnitve obveznosti - Nedopustnost" 
1. Ničnostna tožba - Izpodbojni akti - Zavrnitev Komisije za začetek postopka 
proti državi članici zaradi neizpolnitve obveznosti - Izključitev (člena 226 ES 
in 230 ES) (Glej točke od 23 do 26.) 
2. Postopek - Obrazložitev sodb - Obseg (Glej točko 35.) 
I - 97*
Keywords

Summary



Keywords

1. Prosto gibanje oseb – Odstopanja – Odločbe na področju predpisov glede tujcev – Materialna in postopkovna jamstva – Področje osebne uporabe

(Direktiva Sveta 64/221)

2. Prosto gibanje oseb – Odstopanja – Utemeljenost z javnim redom

(Direktiva Sveta 64/221)

Summary

1. Razlaga, da se določbe Direktive 64/221 o usklajevanju posebnih ukrepov, ki zadevajo gibanje in prebivanje tujih državljanov, utemeljenih z javnim redom, javno varnostjo ali zdravjem prebivalstva, uporabljajo le za državljane Unije, ki stalno bivajo na ozemlju države članice gostiteljice, ni skladna s pravom Skupnosti.

Jamstva, določena z Direktivo 64/221, je treba namreč glede področja njihove uporabe razlagati široko. Države članice morajo sprejeti vse ukrepe, da vsem državljanom druge države članice, ki jim je bil izdan ukaz izgona, zagotovijo uživanje varstva, ki ga zanje pomenijo določbe te direktive. Izključevanje državljanov Unije, ki ne prebivajo stalno na ozemlju države članice gostiteljice, od ugodnosti teh materialnih in postopkovnih jamstev, bi slednjim odvzelo bistvo njihovega polnega učinka.

(Glej točki 35 in 37.)

2. Država članica ni izpolnila obveznosti iz Direktive 64/221 o usklajevanju posebnih ukrepov, ki zadevajo gibanje in prebivanje tujih državljanov, utemeljenih z javnim redom, javno varnostjo ali zdravjem prebivalstva, ker za državljane Unije ni uporabila določb te direktive, temveč splošno zakonodajo za tujce, ki omogoča vzpostavitev sistematične in avtomatske povezave med kazensko obsodbo in izgonom z ozemlja.

Kazenska obsodba se namreč lahko upošteva samo, če okoliščine, ki so privedle do te obsodbe, kažejo na osebno vedenje, ki pomeni dejansko grožnjo za javni red. Sklicevanje nacionalnega organa na javni red vsekakor predpostavlja – razen socialne motnje, ki jo pomeni vsaka pravna kršitev – resnično in dovolj resno nevarnost, ki ogroža temeljne družbene interese. Pravo Skupnosti nasprotuje tudi nacionalnim določbam, ki izhajajo iz domneve, da je treba izgnati tudi državljane drugih držav članic, ki so bili kaznovani z določeno kaznijo zaradi posebnih deliktov.

(Glej točke 41, 43 in 44, 51 in izrek.)
I - 2071Zadeva C-44/06
Gerlach und Co. mbH
proti
Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,  
ki ga je vložilo Finanzgericht des Landes Brandenburg)
„Carinska unija – Skupnostni tranzit – Dokazilo o pravilnosti tranzitne  
operacije ali o kraju kršitve – Rok treh mesecev – Dodelitev roka po sprejetju 
odločbe o izterjavi uvoznih dajatev“
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. marca 2007   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I - 2073
Povzetek sodbe
Prosti pretok blaga – Skupnostni tranzit – Zunanji skupnostni tranzit
(Uredba Komisije št. 1062/87, člen 11a(2))
I - 2072POVZETEK – ZADEVA C-44/06
Člen  11a(2) Uredbe št.  1062/87 o  določbah 
za izvedbo tranzitnega postopka in o ukrepih 
za njegovo poenostavitev, kot je bila spr e-
menjena z  Uredbo št.  1429/90, je treba ra z-
lagati tako, da država članica, ki ji pripada urad odhoda, glavnemu zavezancu ne more 
odobriti trimesečnega roka za predložitev dokazila o pravilnosti tranzitne operacije ali 
o kraju, kjer je kršitev ali nepravilnost dejan-
sko nastala, po sprejetju odločbe o  izterjavi uvoznih dajatev med pritožbenim postop-kom, ki se je začel zoper to odločbo.T ako zapoznelo obvestilo o  tem roku je 
namreč v nasprotju z besedilom navedenega 
člena  11a(2)  in krši pravico glavnega zave -
zanca, ki izhaja iz te določbe, da učinkovito 
predstavi svoje stališče o pravilnosti tranzitne 
operacije, preden je sprejeta odločba o izter -
javi, katere naslovnik je in ki znatno vpliva na 
njegove interese.
(Gle
j točki 37 in 39 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Oluščena bučna semena, ki ne morejo več kaliti in so namenjena za uporabo v pekarski industriji

Summary

Ker oluščena bučna semena, ki ne morejo več kaliti in so namenjena za uporabo v pekarski industriji, niso namenjena za setev, temveč za človeško prehrano, spadajo v podštevilko 1212 99 80 Kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1789/2003.

(Glej točki 30 in 32 ter izrek.)
Italijanska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela ukrepov, potrebnih za izterjavo pomoči od upravičencev do pomoči, za katere je bilo z Odločbo Komisije 2004/800/ES z dne 30. marca 2004 o programu državnih pomoči, ki ga izvaja Italija v zvezi z nujnimi določbami na področju zaposlovanja, ugotovljeno, da so nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom, ni izpolnila obveznosti iz členov 2 in 3 te odločbe.
1)

Kraljevina Španija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 24. maja 2007 – Komisija proti Španiji

(Zadeva C-361/05)

„Neizpolnitev obveznosti države – Ravnanje z odpadki – Direktivi 75/442/EGS in 1999/31/ES – Nezakonita in nenadzorovana odlagališča – Odlagališča Níjar, Hoyo de Miguel in Cueva del Mojón“

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče – Stanje, ki ga je treba upoštevati – Stanje po preteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 22.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 4, 9 in 13 Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL L 194, str. 39), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 (UL L 78, str. 32), in člena 14 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL L 182, str. 1) – Odlagališča Níjar, Hoyo de Miguel in Cueva del Mojón, ki se nahaja v La Mojoneri.

Izrek

Kraljevina Španija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev uporabe členov 4, 9 in 13 Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991, ter člena 14 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih za odlagališča Níjar, Hoyo de Miguel in Cueva del Mojón (provinca Almería), ni izpolnila obveznosti iz teh določb.
1)

Kraljevina Španija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
Člen 17 te uredbe, naslovljen „Pristojnosti“, določa:

„1. Nosilci živilske dejavnosti in dejavnosti proizvodnje krme v vseh fazah pridelave, predelave in distribucije v podjetjih pod njihovim nadzorom zagotavljajo, da živila in krma izpolnjujejo zahteve živilske zakonodaje, ki veljajo za njihove dejavnosti in preverjajo izpolnjevanje teh zahtev.

2. Države članice zagotovijo izvajanje živilske zakonodaje in spremljajo ter preverjajo, da nosilci živilske dejavnosti in dejavnosti proizvodnje krme v vseh fazah pridelave, predelave in distribucije izpolnjujejo ustrezne zahteve živilske zakonodaje.

Za to vzdržujejo sistem uradnega nadzora in izvajajo druge okoliščinam primerne ukrepe, vključno s seznanjanjem javnosti o varnosti in zdravstveni ustreznosti živil in krme, nadzorom varnosti živil in krme in drugimi ukrepi spremljanja in nadzora, ki zajemajo vse faze pridelave, predelave in distribucije.

Države članice določijo tudi predpise za ukrepe in sankcije pri kršitvah zakonodaje o živilih in krmi. Predvideni ukrepi in sankcije morajo biti učinkoviti, sorazmerni in odvračilni.“
52

Glede tega se je H. Güzeli v svojih stališčih pred Sodiščem skliceval na razlago podobne določbe iz Sporazuma o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Maroko, podpisanega v Rabatu 27. aprila 1976, ki je bil v imenu Skupnosti potrjen z Uredbo Sveta (EGS) št. 2211/78 z dne 26. septembra 1978 (UL L 264, str. 1), in sicer na razlago, ki jo je dalo Sodišče v sodbi z dne 2. marca 1999 v zadevi Eddline El-Yassini (C-416/96, Recueil, str. I-1209, točke od 62 do 64) in po kateri naj bi šlo za drugačen primer, če ni načeloma prepovedano, da država članica zavrne podaljšanje dovoljenja za prebivanje maroškemu državljanu, ki mu je navedena država članica dovolila, da vstopi na njeno ozemlje in tam opravlja poklicno dejavnost, ker prvotni razlog za podelitev pravice za prebivanje ne obstaja več ob izteku veljavnosti dovoljenja za prebivanje, odobrenega zadevni osebi, kot v primeru, če bi država članica gostiteljica odobrila maroškemu delavcu migrantu točno določene pravice na ravni zaposlitve, ki bi bile širše od tistih, ki mu jih je podelila ista država glede prebivanja.