ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
9.

V okviru devetega tožbenega razloga trdi, da tožena stranka ni navedla razlogov v zvezi z izjemo upravičenih virov in izjemo ujemajočih se obresti ter ni izvedla celovite analize vseh upoštevnih dejavnikov. Tožeča stranka trdi, da tožena stranka ni razlikovala med tremi ločenimi izjemami iz poglavja 9 Taxation (International and Other Provisions) Act 2010, ki so neodvisne, in ni razumela, da izjema upravičenih virov in izjema ujemajočih se obresti nista približek za merilo funkcije vodstvenega osebja in da obstoj izjeme ujemajočih se obresti v poglavju 9 Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 dokazuje, da je tožena stranka referenčni sistem neupravičeno opredelila preozko kot pravila v delu 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010, namesto širšega sistema davkov od dohodka pravnih oseb v Združenem kraljestvu.
2.

V okviru drugega tožbenega razloga zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji s pomanjkljivim pristopom k analizi sistema nadzorovanih tujih družb. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa napačno obravnavala določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 kot obliko odstopanja od splošne davčne obveznosti iz poglavja 5.
2.

V okviru drugega tožbenega razloga zatrjujejo, da je Komisija napačno uporabila pravo pri uporabi člena 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji s pomanjkljivim pristopom k analizi sistema nadzorovanih tujih družb. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa napačno obravnavala določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 kot obliko odstopanja od splošne davčne obveznosti iz poglavja 5.
3.

Tretji tožbeni razlog: nezakonitost izpodbijane odločbe zaradi nepristojnosti Ne glede na vprašanje, ali je uredba, ki jo je sprejela Komisija in ki je pravna podlaga za odločbo ACER, z vidika javnega prava veljavna, naj navedena agencija prav tako ne bi bila pristojna za sprejetje izpodbijane odločbe na podlagi pravnih določb, ki so bile navedene kot njena pravna podlaga, kajti i) v skladu z Uredbo 2017/459 lahko sprejema samo in izključno odločitve, ki so izrecno navedene v členu 28(2) navedene uredbe, in ii) ACER naj bi na podlagi člena 8 Uredbe (ES) št. 713/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (3), ki ureja status ACER in ki je veljala ob sprejetju izpodbijane odločbe, lahko sprejela zgolj posamično odločbo, ki bi a) spadala v okvir pristojnosti nacionalnih regulativnih organov; b) se nanašala na dostop in obratovalno zanesljivost infrastrukture ter c) obravnavala regulativna vprašanja.
C 399/83

Tožba, vložena 26. septembra 2019 – IMG/Komisija

(Zadeva T-645/19)

(2019/C 399/101)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: International Management Group (IMG) (Bruselj, Belgija) (zastopnika: L. Levi in J.-Y. de Cara, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

zato:

— za ničen razglasi sklep Komisije z dne 18. julija 2019 o določitvi izvedbenih ukrepov za izvajanje sodbe Sodišča z dne 31. januarja 2019 v združenih zadevah C-183/17 P in C-184/17 P, IMG/Komisija (EU:C:2019:78);

— toženi stranki naloži povračilo premoženjske in nepremoženjske škode;

— toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja en sam tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 266 PDEU, nespoštovanje pravnomočnosti sodbe z dne 31. januarja 2019, International Management Group/Komisija (C-183/17 P in C-184/17 P, EU:C:2019:78), kršitev finančnih pravil iz leta 2012 in kršitev načel dodelitve pristojnosti in pravne varnosti.
2.

Drugi razlog: kršitev Uredbe (EU) 2019/943 Evropskega parlamenta in Sveta (1) — ACER ni pristojna za določitev mehanizma, s katerim se v okviru predhodnega izbora izključijo notranji elementi omrežja pri izračunu kapacitet. — ACER je s svojo odločbo (i) določila kritične elemente omrežja, (ii) predvidela neenako uporabo vrednosti PTDF za notranje elemente omrežja in medobmočne elemente omrežja (iii) uvedla merilo učinkovitosti za notranje elemente omrežja. S tem je kršen člen 16(4) in (8) Uredbe (EU) 2019/943. — ACER je v izpodbijani odločbi določila, da je treba konfiguracije območij trgovanja preveriti z določeno metodo in v določenih rokih. To je v nasprotju z Uredbo (EU) 2019/943. — Operaterji prenosnega sistema so de facto prisiljeni na svojih notranjih elementih omrežja imeti na razpolago 100 % minimalne kapacitete trgovanja in več za čezmejno trgovino. To je v nasprotju z Uredbo (EU) 2019/943. — ACER želi dolgoročno iz izračuna kapacitet izključiti notranje vode z vrednostjo PTDF manjšo od 10 %. To je v nasprotju z Uredbo (EU) 2019/943. — Z uvedbo merila učinkovitosti bi se zaobšla prehodna določba iz člena 15(2) Uredbe (EU) 2019/943. — Odločba ACER krši člen 14(5) Uredbe (EU) 2019/943, ker ni upoštevala novih naložb v omrežno infrastrukturo. — ACER zahteva daljnosežno uporabo popravnih ukrepov. To je v nasprotju z zahtevami iz Uredbe (EU) 2019/943. — ACER je zaobšla določbe Uredbe (EU) 2019/943 o novem oblikovanju območij trgovanja. — ACER si je določila pristojnost za novo ureditev območij trgovanja in tako ravna v nasprotju s členom 14(3), od (4) do (8) in členom 15(5) in (7). Uredbe (EU) 2019/943.
3.

Tretji tožbeni razlog: Komisija je storila bistveno kršitev postopka. Zatrjuje se, da je Komisija, ker je tožeči stranki zavrnila možnost, da bi se o novih trditvah in dejstvih/dokazih izjavila v uradnem odgovoru na dodatno dopolnilno obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah oziroma dopis o ugotovljenih dejstvih, in da bi to storila na ponovnem zaslišanju, kršila člen 18 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 in pravico tožeče stranke do obrambe.
1.

Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji glede uporabe nekaterih izjem od splošnega pravila odobritve dostopa do dokumentov glede na ta dejstva: — prošnja se ne nanaša na noben dokument iz spisa ali preiskovalni dokument in torej ne zadeva ali posega v namen preiskav (člen 4(2), tretja alinea, Uredba (ES) št. 1049/2001) ali postopek odločanja Komisije (člen 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001); — prošnja ne bi smela biti zavrnjena na podlagi varstva namena preiskav (člen 4(2), tretja alineja, Uredbe št. (ES) 1049/2001) ali postopka odločanja Komisije (člen 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001); — prošnja se ne nanaša na nobeno informacijo ali podatke v poslovnem interesu, ki ga je treba varovati (člen 4(2), prva alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001); — v izpodbijani odločbi so diskriminatorno uporabljene izjeme od razkritja, saj so te neupravičene zaradi dejanj in ravnanja Komisije v drugih podobnih situacijah kar je v nasprotju s pravom EU; — uporaba katere koli izjeme od razkritja je neupravičena zaradi prevladujočega javnega interesa za razkritje za to, da se zagotovi učinkovito sodno varstvo (člen 47 Listine o temeljnih pravicah).
3.

Tretji tožbeni razlog je kršitev načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije. Tožeča stranka navaja, da odločba o nepodaljšanju njena pogodbe temelji na proračunskih in organizacijskih razlogih. Vendar pa so bile pogodbe drugih uslužbencev, katerih dejanski in pravni položaj se bistveno ne razlikuje od položaja tožeče stranke, kljub temu kontekstu lahko podaljšane.
1.

Prvi tožbeni razlog: očitne napake pri presoji v postopku napredovanja. Ta tožbeni razlog je razdeljen na štiri dele. — Prvi del se nanaša na nenatančnost in subjektivnost ocenjevalnih poročil za uradnike. Tožeča stranka meni, da so bile v zvezi s tem storjene tri napake. Prva napaka je to, da je ocenjevalna poročila za tožečo stranko pripravila ena sama oseba, druga napaka je to, da vsebina ocenjevalnih poročil ni natančna, tretja pa neupoštevanje samoocene tožeče stranke. — Drugi del se nanaša na neobstoj objektivnega testa znanja jezikov. Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da so bile storjene tri napake. Prva napaka je to, da j e ocenjevalna poročila za tožečo stranko pripravila ena sama oseba, druga napaka je to, da niso bili uporabljeni objektivni testi, ki obstajajo na trgu, tretja pa to, ocena ne odraža dejanskega stanja. — Tretji del se nanaša na subjektivnost presoje ravni odgovornosti. — Četrti del se nanaša na subjektivnost izbire upoštevnih dejstev.
—

v vsakem primeru odredi odškodnino za nepremoženjsko škodo, ki je domnevno na nastala tožeči stranki in ki je ex aequo et bono ocenjena 20 000 EUR:
2.

Drugi tožbeni razlog: izpodbijana odločba je nezakonita, ker temelji na členu 20 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (Besedilo velja za EGP) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205), ki je prav tako nezakonita določba in se torej v tem primeru ne uporabi v skladu s členom 277 PDEU. Ta določba namreč krši temeljno pravico do učinkovitega pravnega sredstva, ker podjetjem, ki so naslovniki odločbe o pregledu, ne dopušča, da vložijo učinkovito pravno sredstvo zoper potek pregleda.
Tožba, vložena 4. julija 2019 – Pearson Loan Finance in drugi/Komisija

(Zadeva T-484/19)

(2019/C 312/23)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Pearson Loan Finance Unlimited (London, Združeno kraljestvo), Pearson Overseas Holdings Ltd (London) in Pearson International Finance Ltd (London) (zastopnika: A. von Bonin in O. Brouwer, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— Sklep Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava, očitne napake pri presoji in neustrezna obrazložitev pri opredelitvi referenčnega sistema v izpodbijanem sklepu.

2. Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba prava, očitne napake pri presoji in neustrezna obrazložitev, do katerih je v izpodbijanem sklepu prišlo z napačno opredelitvijo izjeme pri financiranju skupin kot odstopanja od navadnega delovanja referenčnega sistema.

3. Tretji tožbeni razlog: napačna uporaba prava in očitne napake pri presoji, storjene z ugotovitvijo v izpodbijanem sklepu, da izjema pri financiranju skupin diskriminira nekatere gospodarske subjekte.
2.

Drugi tožbeni razlog: v skladu s sklepom z dne 26. septembra 2007, Rocío Salvador Roldán/Komisija (F-129/06, EU:F:2007:166), je registracija podjetja ali nakup nepremičnine jasen pokazatelj trajnih vezi s to državo (v tem primeru Romunija). Glede na to, da gre v tej zadevi za to, je tožeča stranka upravičena do celotnega izselitvenega dodatka.
—

Direktivo (EU) 2019/692 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2019 o spremembi Direktive 2009/73/ES o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom razglasi za nično v delu, v katerem člen 1(9) te direktive določa, da se v Direktivo 2009/73 vstavi člen 49a(3), prvi stavek, ki določa, da se „[o]dločitve na podlagi odstavkov 1 in 2 […] sprejmejo do 24. maja 2020“.
Tožba, vložena 31. maja 2019 – PNB Banka in drugi/ECB

(Zadeva T-330/19)

(2019/C 270/34)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: PNB Banka (Riga, Latvija), CR in CT (zastopnika: O. Behrends in M. Kirchner, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska centralna banka

Predloga

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— sklep ECB z dne 21. marca 2019 glede tega, da tožeče stranke nameravajo pridobiti kvalificirane deleže v ciljni banki, razglasi za ničen.

— Toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo osem tožbenih razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: ocenjevalno obdobje, ki ga ima ECB na voljo v skladu s členom 22(2) Direktive 2013/36/EU (1), se je izteklo, preden je bil izdan izpodbijani sklep in zato ECB ni več mogla nasprotovati nameravani pridobitvi.

2. Drugi tožbeni razlog: ECB je kršila postopek iz člena 15 uredbe o EMN (2) in iz členov od 85 do 87 okvirne uredbe o EMN (3).

3. Tretji tožbeni razlog: izpodbijan sklep temelji na napačni razlagi in uporabi meril za ocenjevanje iz člena 23 Direktive 2013/36/EU in njegovega prenosa v latvijsko pravo.

4. Četrti tožbeni razlog: ECB je kršila načelo sorazmernosti.

5. Peti tožbeni razlog: ECB ni upoštevala diskrecijske narave odločitve o nasprotovanju nameravani pridobitvi.

6. Šesti tožbeni razlog: ECB je izkrivila dejstva, upoštevna za obravnavano zadevo.

7. Sedmi tožbeni razlog: ECB je kršila načeli zaupanja v pravo in pravne varnosti.

8. Osmi tožbeni razlog: ECB je s tem, da ni upoštevala svoje odgovornosti za izgubo zaupanja v regulativni postopek, kršila načelo nemo auditur.

(1) Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL 2013, L 176, str. 338).

(2) Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013, L 287, str. 63).

(3) Uredba (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (ECB/2014/17) (UL 2014, L 141, str. 1).
8.

Osmi tožbeni razlog: kršitev pravice do samoodločbe, ker: — prvič, izpodbijani sklep s tem, da sta v njem za zahodnosaharsko ljudstvo uporabljena pojma „prebivalstvo Zahodne Sahare“ in „zadevno prebivalstvo“, pomeni zanikanje nacionalne enotnosti tega ljudstva kot subjekta pravice do samoodločbe; — drugič, je z izpodbijanim sklepom brez soglasja zahodnosaharskega ljudstva določena organizacija izkoriščanja njegovih ribolovnih virov s strani plovil Unije, kar pomeni kršitev pravice tega ljudstva do prostega razpolaganja z lastnimi naravnimi viri; — tretjič, je z izpodbijanim sklepom zanikan ločen in poseben status Zahodne Sahare in pomeni njeno nezakonito delitev z maroškim „nasipom“, kar pomeni kršitev pravice zahodnosaharskega ljudstva do spoštovanja ozemeljske celovitosti njegovega nacionalnega ozemlja.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do dobrega upravljanja in pravice do obrambe. Tožeča stranka meni, da uprava ni izpolnila svoje dolžnosti skrbnega ravnanja, da ni upoštevala načela razumnega roka, pravil v zvezi z zaupnostjo preiskave, pravice do obrambe, domneve nedolžnosti in pravice do dostopa do disciplinskega spisa.
4.

Kršitev člena 345 PDEU, členov 3, 7 in 121 PDEU, številnih načel prava Unije (enakost obravnavanja) ter zloraba pooblastil. — Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da bi se moralo v Sklepu ugotoviti, da je možnost opravljanja vzdrževanja upravičenje, ki izhaja iz lastninske pravice, in da je s Pogodbo varovana pravica držav članic, da ohranjajo javno lastništvo (tudi) pristaniškega premoženja in infrastrukture ter da njeno uporabo zagotavljajo vsem upravičencem; da — se v Sklepu ista ureditev vzdrževanja pristaniške infrastrukture ali pristojbin za uporabo pristaniških območij ne more „horizontalno“ in nerazumno uporabiti za medsebojno neprimerljive položaje: znatne razlike med modeli upravljanja pristanišč v Uniji preprečujejo, da bi se enako obravnavala gradnja nove infrastrukture v izključni zasebni lasti in vzdrževanje premoženja v neodtujljivi lasti države članice, ki to premoženje upravlja prek javne uprave. Tak pristop je v nasprotju z načelom enakega obravnavanja; in da — se v Sklepu harmonizaciji različnih organizacijskih modelov pristanišč v Uniji ne more slediti z neselektivno in nerazumno uporabo člena 107 PDEU.
—

razglasi ničnost Sklepa Evropske komisije C(2018) 6717 final z dne 19. oktobra 2018, naslovljenega „State Aid S.A. 50233 (2018/N) -Greece State aid for the construction of Lamia-Xiniada section of the E65 Motorway“;
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 33, drugi odstavek, Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije ter členov 82 in 83 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, načel sorazmernosti in kontradiktornosti, pravice do dobrega upravljanja in skrbnega ravnanja, načela prepovedi diskriminacije in pravice du nepristranske in pravične obravnave ter prepovedi kakršnega koli psihičnega nasilja.
2.

Kršitev pravice tožeče stranke, da se izjasni v skladu s členom 41(2)(a) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in procesne pravice tožeče stranke v skladu s členom 5 Sklepa Komisije C(2013) 8968 final z dne 16. decembra 2013 o splošnih določbah za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov, zlasti v skladu s členom 5(5) in (7) tega sklepa. Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je tožena stranka kršila temeljno pravico tožeče stranke do izjave pred sprejetjem odločitve, ki je zanjo obremenilna, potem ko tožeča stranka predhodno ni imela priložnosti, da poda mnenje. Tožena stranka temu ne oporeka. Tožena stranka je tako neposredno kršila tudi procesne pravice tožeče stranke po členu 5 Sklepa Komisije C(2013) 8968 final z dne 16. decembra 2013 o splošnih določbah za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov, zlasti v skladu s členom 5(5) in (7) tega sklepa, ki izkazuje poseben pomen pravice do izjave, ki je bila kršena in potrjuje, da je tožena stranka v tem primeru prav tako imela pravico do zaslišanja pred sprejetjem izpodbijanih odločb.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev, prvič, člena 78 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012, L 298, str. 1) in, drugič, pravice do obrambe. Tožeči stranki v zvezi s tem navajata, da pred sprejetjem izpodbijanih odločb o povračilu zaradi neupravičene obogatitve nista bili seznanjeni z nobeno upravno odločbo, ki bi vsebovala nalog za izterjavo.
Tožba, vložena 3. februarja 2019 – Drex Technologies/Svet

(Zadeva T-61/19)

(2019/C 139/67)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Drex Technologies SA (Tortola, Britanski Deviški otoki) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da je tožba tožeče stranke dopustna in utemeljena;

— zato Evropski uniji naloži povračilo celotne škode, ki je nastala tožeči stranki v znesku, ki ga Splošno sodišče pravično določi;

— podredno, odredi imenovanje strokovnjaka za določitev celotnega obsega škode, ki je nastala tožeči stranki;

— Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja glavni in podredni razlog, ki se nanašata na škodo, ki ji je nastala, in za katero je odgovoren Svet Evropske unije.

Glavni tožbeni razlog se nanaša na to, da so sporni omejevalni ukrepi, in sicer Sklep Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in njegovi nadaljnji izvedbeni akti nezakoniti. Prvič, kršili naj bi obveznost obrazložitve kot je določena v členu 296 PDEU in členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in, drugič, posegali naj bi v lastninsko pravico tožeče stranke in pravico do spoštovanja njenega ugleda. Ta kršitev naj bi bila neposredni razlog za njeno veliko nepremoženjsko in premoženjsko škodo, ki obsega krnitev njenega ugleda na eni strani in odpoved pogodb, premoženjsko izgubo in izgubo prihodkov na drugi strani, v zvezi s čimer naj bi imela pravico do povračila.

Podredni tožbeni razlog se nanaša na obstoj ureditve objektivne odgovornosti Evropske unije.
—

V izpodbijani odločbi ni upoštevana prejšnja praksa, poleg tega pa so s to odločbo kršena načela dobrega upravljanja, pravne varnosti in enakega obravnavanja.
—

Tožeča stranka zatrjuje kršitev navedenih načel, ker: (i) je sedež EMA določila ena sama institucija, in sicer Svet, po postopku odločanja, ki se je končal s sklepom z dne 20. novembra 2017, s katerim je bila določena vsebina izpodbijane uredbe (in torej lokacija sedeža EMA v Amsterdamu) izven in pred začetkom rednega zakonodajnega postopka; (ii) Svet in Komisija – edini instituciji, ki sta sodelovali pri postopku izbire – v postopek izbire sedeža EMA, s katerim se je dejansko izčrpal postopek odločanja, – nista povabili Parlamenta; (iii) sta Svet in Komisija v rednem zakonodajnem postopku Parlament postavili pred dejstvo (dejansko že opravljene) izbire sedeža v Amsterdamu; (iv) Svet in Komisija Parlamentu nista pustila nobene možnosti ukrepanja za presojo ali razpravo o tej odločitvi, temveč sta se nasprotno zavzemala za to, da bi zakonodajni postopek končala čim hitreje; (v) je bilo Parlamentu onemogočeno izvajanje njegove funkcije, čeprav je ta določena s Pogodbama, in je moral tekom zakonodajnega postopka „ratificirati“ odločitev, ki jo je sprejel Svet.
Tožba, vložena 21. januarja 2019 – Amigüitos pets & life v EUIPO – Société des produits Nestlé (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

(Zadeva T-40/19)

(2019/C 93/98)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Amigüitos pets & life, SA (Lorca, Španija) (zastopnik: N. Fernández Fernández-Pacheco, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švica)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

Zadevna sporna znamka: registracija figurativne znamke Evropske unije THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect bele, rdeče in črne barve – Prijava št. 15 385 719

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. novembra 2018 v zadevi R 272/2018-4

Tožbeni predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bilo z njo ugodeno ugovoru zoper prijavo znamke Evropske unije št. 15 385 719 za proizvode iz razredov 5 in 31;

— EUIPO naloži, naj potrdi prijavo znamke Evropske unije št. 15 385 719 za vse proizvode, ki so zajeti z njo;

— intervenientki in, če je potrebno, toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka pred EUIPO in Splošnim sodiščem.

Navajana tožbena razloga

— Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
3.

Tretji tožbeni razlog: Komisija je s tem, da je ugotovila, da so bila državna posojila družbama Femern A/S in A/S Femern Landanlæg odobrena s sklepom o gradnji, da posojila, podeljena družbi A/S Femern Landanlæg, niso pomoč in da so posojila, podeljena družbi Femern A/S, združljiva z notranjim trgom, napačno uporabila pravo.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev načel enakega obravnavanja in dobrega upravljanja. Prvič, tožeča stranka meni, da je Parlament kršil načelo enakega obravnavanja glede nje, ker jo je obravnaval drugače kot poslance, ki so v primerljivem položaju, s čimer naj bi kršil tudi načelo dobrega upravljanja, ki pomeni, da ima pristojna institucija obveznost, da skrbno in nepristransko preuči vse upoštevne elemente obravnavanega primera. Drugič, tožeča stranka meni, da skupek indicev omogoča sklep o očitnem primeru fumus persecutionis glede nje.