*
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
*
ECLI:EU:C:2013 :825 1SODBA SODIŠČA (šesti senat)
z dne 12. decembra 2013  
Jezik postopka: grščina.„Carinska vrednost — Blago, izvoženo v tretjo državo — Izvozna nadomestila — Predelava v državi 
izvoza, ki s e šteje za nebistveno — Ponovni izvoz blaga na ozemlje Evropske u nije — 
Določitev carinske vrednosti — Transakcijska vrednost“
V zadevi C-116/12,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PD EU, ki g a je vložilo 
Dioikitiko P rotodikeio Serron (G rčija) z odločbo z dne 15. novembra 2011 , ki j e prispela na Sodišče 
5. marca 2012 , v postopku
Ioannis Ch ristodoulou,
Nikolaos Ch ristodoulou,
Afoi N. Ch ristodoulou AE
proti
Elliniko Dimosio,
SODIŠČE (šesti senat),
v sestavi A. Borg Barthet, predsednik senata, E. Levits in F. Biltgen (poročevalec), sodnika,
generalna pravobranilka: J. Kokott,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki s o jih predložili:
— za I. in N. Christodoulou in Afoi N. Christodoulou AE P. Niadis in A. Karydi, odvetnika,
— za grško v lado K. Paraskevopoulou, P. Karastergiou, I. Bakopoulos in K. Boskovits, agenti,
— za Evropsko ko misijo D. Triantafyllou in B.-R. Killmann, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da b o v zadevi razsojeno b rez 
sklepnih predlogov,
2 ECLI:EU:C:2013 :825SODBAZDNE12.12.2013 –ZADEVAC-116/12
CHRISTODOULOUIN DRU GI
izreka n aslednjo
Sodbo
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 24, 29, 32 in 146 U redbe Sveta 
(EGS) št. 2913 /92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem z akoniku S kupnosti (UL, posebna izdaja 
v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307), ka kor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega 
parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z dne 19. decembra 1996 ( UL, posebna izdaja v slovenščini, 
poglavje 2, zvezek 8, str. 179, v nadaljevanju: carinski zakonik).
2 Predlog je bil vložen v okviru spora me d I. in N . Christodoulou ter Afoi N. Christodoulou AE (v 
nadaljevanju: skupaj: tožeče stranke) na eni strani in Elliniko D imosio (direktor carinskega urada 
v Serrèsu) na drugi strani glede odločbe o odmeri da vka, ki j e bila izdana zoper tožeče stranke.
Pravni okvir
3 Člen 24 c arinskega zakonika d oloča:
„Blago, ki j e bilo proizvedeno v dveh ali več dr žavah, se šteje za blago po poreklu iz tiste dr žave, 
v kateri je bila, v za to opremljenem p odjetju, opravljena zadnja bistvena, gospodarsko u pravičena 
predelava ali obdelava, in ka tere izid je izdelava no vega proizvoda a li predstavlja pomem bno s topnjo 
proizvodnje.“
4 Člen 25 tega zakonika d oloča:
„S predelavo ali obdelavo, za katero se ugotovi ali za katero ugotovljena dejstva upravičujejo domnevo, 
da je bil njen edini namen izogibanje določbam, ki s e v Skupnosti uporabljajo za blago določenih držav, 
se tako p roizvedenemu blagu v nobenem p rimeru skladno s členom 24 n e m ore dodeliti poreklo 
države, kjer je bila ta predelava ali obdelava opravljena.“
5 Člen 29 n avedenega zakonika d oloča:
„1.Carinska v rednost uvoženega blaga je njegova transakcijska v rednost, to pomeni cena, ki j e bila za 
blago ob prodaji za izvoz na carinsko o bmočje Skupnosti dejansko p lačana ali ki j o je treba plačati, po 
potrebi po uskladitvi, opravljeni v skladu s členoma 32 in 33, če:
(a) v zvezi s prepustitvijo ali uporabo blaga za ku pca ne obstajajo […] omejitve […]
[…]“
6 Člen 30 istega zakonika d oloča:
„1.Če carinske v rednosti ni mogoče določiti z uporabo člena 29, je treba po vrstnem r edu uporabiti 
točke (a), (b), (c) in (d) odstavka 2 in sicer v skladu s prvo ustrezno točko, ki o mogoča njeno d oločitev 
[…]
2. Carinske vrednosti, določene z uporabo tega člena, so naslednje:
(a) transakcijska v rednost enakega blaga, ki j e bilo prodano z a izvoz v Skupnost in izvoženo v istem 
ali približno istem č asu ko t blago, ki g a je treba ovrednotiti;
—
—
—
ECLI:EU:C:2013 :825 3SODBAZDNE12.12.2013 –ZADEVAC-116/12
CHRISTODOULOUIN DRU GI
(b) transakcijska vrednost podobnega blaga, ki j e bilo prodano z a izvoz v Skupnost in izvoženo v istem 
ali približno istem č asu ko t blago, ki g a je treba ovrednotiti;
(c) vrednost na podlagi cene na enoto, po ka teri se uvoženo b lago ali uvoženo e nako a li podobno 
blago v največji skupni količini proda v Skupnosti osebam, ki n iso povezane s prodajalci;
(d) izračunana vrednost, ki j e enaka vsoti:
stroškov ali vrednosti materiala in operacij izdelave a li drugih operacij, ki s o nastali pri 
proizvodnji uvoženega blaga,
zneska d obička in splošnih stroškov, ki u streza znesku, ki g a proizvajalci države izvoza ob 
izvozu v Skupnost običajno d oločijo pri prodaji blaga enake vrste ali narave ko t je blago, ki g a 
je treba ovrednotiti,
stroškov ali vrednosti postavk iz člena 32(1)(e).
[…]“
7 Člen 31 c arinskega zakonika d oloča:
„1.Če carinske v rednosti uvoženega blaga ni mogoče določiti z uporabo členov 29 in 30, se ta na 
podlagi razpoložljivih podatkov v Skupnosti določi z ustreznimi me todami, ki s o skladne z načeli in 
splošnimi določbami:
— sporazuma o izvajanju člena VII Splošnega sporazuma o tarifah in trgovini [iz] leta 1994 ,
— člena VII Splošnega sporazuma o tarifah in trgovini [iz] leta 1994
in
— z določbami tega poglavja.
[…]“
8 Člen 32 tega zakonika d oloča:
„1.Pri določanju carinske v rednosti z uporabo člena 29 je treba dejansko p lačani ali plačljivi ceni za 
uvoženo b lago prišteti:
(a) naslednje stroške, kolikor jih no si kupec, vendar n iso bili zajeti v dejansko p lačani ali plačljivi ceni 
za blago:
(i) provizijo in stroške p osredništva, razen nakupnih provizij;
(ii) stroške zabojnikov, ki s e za carinske n amene štejejo za celoto z blagom;
(iii) stroške em balaže, ki v ključujejo tako d elo ko t material;
(b) ustrezno p orazdeljeno v rednost naslednjih p roizvodov in storitev, ki j ih z agotovi ku pec 
neposredno a li posredno, brezplačno a li po znižani ceni in se uporabijo za izdelavo in prodajo za 
izvoz uvoženega blaga, kolikor ta vrednost ni bila vključena v dejansko p lačano a li plačljivo ceno:
(i) materialov, sestavnih delov ter podobnih delov in elementov, vsebovanih v uvoženem b lagu;
4 ECLI:EU:C:2013 :825SODBAZDNE12.12.2013 –ZADEVAC-116/12
CHRISTODOULOUIN DRU GI
(ii) orodij, matric, kalupov in podobnih predmetov, uporabljenih pri proizvodnji uvoženega blaga;
[…]
2. Vsak pribitek k dejansko p lačani ali plačljivi ceni se z uporabo tega člena opravi izključno n a podlagi 
objektivnih in določljivih podatkov.
3. Pri določanju carinske v rednosti se k dejansko p lačani ali plačljivi ceni ne sme d odati no ben 
pribitek, ra zen tistih, ki s o predvideni v tem č lenu.
[…]“
9 Člen 145(1) navedenega zakonika d oloča:
„Postopek pasivnega oplemenitenja brez poseganja v določbe, ki u rejajo posebna področja v zvezi 
s standard nim sistemom zamenjave, določenim v členih [od] 154 d o 159, ali v člen 123, omogoča, da 
se skupnostno b lago začasno i zvozi s carinskega območja Skupnosti, zato da s e na njem i zvedejo 
operacije oplemenitenja in da s e izdelki, nastali v takih operacijah, sprostijo v prosti promet s popolno 
ali delno o prostitvijo uvoznih da jatev.“
10 Člen 146(1) istega zakonika d oloča:
„Postopek pasivnega oplemenitenja ni mogoč za skupnostno b lago:
[…]
— katerega izvoz povzroči dodelitev izvoznih nadomestil, ali kateremu se zaradi i zvoza omenjenega 
blaga v okviru skupne kme tijske p olitike d odeli dr ugačna finančna ugodnost, ko t so taka 
nadomestila.“
11 Člen 4(3) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988 /95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih 
interesov Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 340) določa:
„Če se ugotovi, da s o bili v nasprotju s cilji veljavne zakono daje Skupnosti zaradi p ridobitve neke ko risti 
zahtevani pogoji za pridobitev ko risti ustvarjeni umetno, se zato ko rist ne odobri ali pa se odvzame.“
12 Člen 20 U redbe Komisije (ES) št. 800/1999 z dne 15. aprila 1999 o skupnih podrobnih pravilih za 
uporabo sistema izvoznih nadomestil za kme tijske p roizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, 
poglavje 3, zvezek 25, str. 129) določa:
„1.Če:
[…]
(c) obstaja utemeljen sum, da b o proizvod v nespremenjenem s tanju ali po predelavi v tretji državi 
ponovno u vožen v Skupnost brez carine ali z znižano u vozno da jatvijo,
se enotna stopnja nadomestila ali del nadomestila iz člena 18(2) plača samo, če je proizvod zapustil 
carinsko o bmočje Skupnosti v skladu s členom 7, in
(i) če je bil v primeru nediferencialnega nadomestila proizvod uvožen v tretjo državo v 12 mesecih po 
dnevu sprejetja izvozne deklaracije ali je bil v tem o bdobju zadosti [bistveno] predelan ali obdelan 
v smislu člena 24 [carinskega zakonika];
ECLI:EU:C:2013 :825 5SODBAZDNE12.12.2013 –ZADEVAC-116/12
CHRISTODOULOUIN DRU GI
[…]“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
13 Družba Afoi N. Christodoulou AE (v nadaljevanju: Ch ristodoulou) s sedežem v Nafpliu (G rčija) je 
specializirana za predelavo sadja, zlasti pomaranč, za proizvodnjo sokov. Blizu A ten (G rčija) ima 
prodajalno, na severu Grčije pa tovarno.
14 Carinski n adzorni organ iz Soluna (G rčija) je 15. februarja 2006 o pravil naknadno r evizijo, da b i 
preveril, ali dr užba Ch ristodoulou spoštuje carinske p redpise gl ede uvozov pomarančnega soka 
z dodanim s ladkorjem i z Bolgarije, ki s o bili od januarja 2002 o pravljeni prek carinskega urada 
v Serrèsu.
15 Ta revizija je sledila neki dr ugi reviziji, ki j e bila no vembra 2005 o pravljena pri dr užbi Elliniki 
Viomichania Z acharis AE, v okviru ka tere se je preverilo, ali ta dr užba spoštuje predpise gl ede 
izvoznih nadomestil v zvezi z izvozi sladkorja v Bolgarijo, namenjenimi dr užbi Agrima SA ( v 
nadaljevanju: Agrima) s statutarnim sedežem v Sofiji (Bolgarija). Med to revizijo je bilo ugotovljeno, 
da s o zadevni izvozi sladkorja zajeti v deklaracijah o dokončnem i zvozu in da s o bili izvedeni na 
zahtevo in za ra čun dr užbe Ch ristodoulou, ki j ih je tudi p lačala. Ker je bil izvoz belega sladkorja 
subvencioniran, je bila izvozna cena tega sladkorja nižja od prodajne cene na nacionalnem t rgu.
16 Revizija, ki j e bila opravljena 15. februarja 2006 , je razkrila, da j e družba Ch ristodoulou prek carinskega 
urada v Nafpliu in na podlagi deklaracij o dokončnem i zvozu dr užbi Agrima izvažala kon centrirani 
pomarančni sok, ki g a je proizvajala.
17 Družba Agrima je z deklaracijo o začasnem u vozu prevzela dva proizvoda, sladkor in pomarančni sok, 
in ju predložila v carinski postopek aktivnega oplemenitenja z namenom ponovnega izvoza brez plačila 
carine. Po enostavnem z mešanju obeh zadevnih sestavin in razredčenju z vodo je bil pomarančni sok 
z dodanim s ladkorjem ( v nadaljevanju: kon čni pripravek), za ka terega je bila ko t dr žava porekla 
določena Bolgarija, ponovno izvožen v Grčijo dr užbi Ch ristodoulou. Družba Agrima je za vsak uvoz 
zaračunala 511 ,30 EUR, ki s e v obdobju od januarja 2002 d o leta 2006 n i spreminjala.
18 Družbi Ch ristodoulou in Agrima nista sklenili pisnega sporazuma.
19 Poleg tega je iz revizije računovodskih izkazov obeh dr užb ra zvidno, da j e bila prijavljena carinska 
vrednost uvoženega kon čnega pripravka v išja od carinske v rednosti, ko t jo je ponovno o vrednotil 
carinski n adzorni organ iz Soluna. Po njegovem m nenju bi bilo treba v skladu s členoma 29 in 32 
carinskega zakonika c eni 511 ,30 EUR, ki j e bila dejansko p lačana ob vsakem u vozu in ustreza 
stroškom zmešanja sestavin, prišteti te zneske:
— strošek proizvodnje kon centriranega pomarančnega soka ko t prve s estavine, ki j o je dr užba 
Christodoulou brezplačno d obavila družbi Agrima;
— strošek nakupa sladkorja ko t druge sestavine, ki j e bila prav tako b rezplačno d obavljena dr užbi 
Agrima, in
— stroške p revoza kon čnega pripravka iz Bolgarije v Grčijo.
20 Carinski o rgani so ugotovili, da j e dr užba Ch ristodoulou preveč zaračunala brezplačno d obavljen 
koncentrirani pomarančni sok, da b i se ob uvozu kon čnega pripravka iz Bolgarije uporabila carinska 
dajatev p o stopnji 12 ,2 % a d valorem z aradi u vrstitve z adevnega proizvoda v tarifno o znako 
2009 19 98 99 K ombinirane no menklature (pomarančni sok z vrednostjo Brix od 20 d o 67, katerega 
vrednost presega 30 EUR n a 100 kg).
6 ECLI:EU:C:2013 :825SODBAZDNE12.12.2013 –ZADEVAC-116/12
CHRISTODOULOUIN DRU GI
21 Navedeni proizvod bi moral biti na podlagi carinske v rednosti, ki j o je ponovno o vrednotil carinski 
organ, uvrščen v tarifno o znako 2009 19 91 99 ( pomarančni sok z vrednostjo Brix od 20 d o 67, 
katerega vrednost ne presega 30 EUR n a 100 kg), tako da b i zanj veljala carinska u vozna da jatev 
15,2 % ad valorem.
22 Zato je družba Ch ristodoulou na eni strani pridobila finančno ko rist na no tranjem t rgu, ker je zaradi 
nakupa belega sladkorja po subvencionirani izvozni ceni (od 0,24 d o 0,325 EUR/kg n amesto od 
0,705 EUR/kg) kon čni pripravek uvažala po nižji ceni, kot je obstajala na no tranjem t rgu, in se na 
drugi strani zaradi 12 ,2- namesto 15 ,2-odstotne carine vselej izognila plačilu carinskih uvoznih da jatev 
v znesku 1 237 189 ,04 EUR.
23 Carinski urad v Serrèsu je na podlagi teh ugotovitev sestavil zapisnik o carinskem p rekršku. Direktor 
tega carinskega urada j e z odločbo o odmeri da jatve z dne 10. februarja 2009 t ožečim strankam 
odredil plačilo da včnih obveznosti, ki s o se jim izognile, skupaj z obrestmi in plačilo glob.
24 Tožeče stranke s o 27. aprila 2009 v ložile tožbo pri D ioikitiko P rotodikeio Serron, da b i izpodbijale 
zakonitost te odločbe o odmeri da jatve in predlagale razglasitev n jene ničnosti. Menijo, da j e ceni, ki 
je bila dejansko p lačana za kon čni pripravek, p oleg stroškov za proizvodnjo pomarančnega soka, 
stroškov nakupa sladkorja in stroškov prevoza kon čnega pripravka treba prišteti še preostale stroške, 
zlasti stroške em balaže, stroške d ela in stroške p roizvodnje.
25 Grška dr žava predlaga zavrnitev te tožbe ko t neutemeljene.
26 Dioikitiko P rotodikeio Serron n ajprej navaja, da kon čnega pripravka n i bilo m ogoče opredeliti ko t 
izdelek po poreklu iz Bolgarije, ker ni bilo dokazano, da b i bila sladkor in kon centrirani pomarančni 
sok „dokončno“ uvožena v Bolgarijo, da b i bila tam sproščena v promet in da b i bila tam b istveno 
obdelana. Po mnenju tega sodišča se je prijavljena carinska v rednost kon čnega pripravka n ajprej zdela 
lažna, ker ni ustrezala dejansko p lačani ceni ali plačljivi ceni proizvoda, ki j e bil predmet pogodbe, 
sklenjene me d dr užbama Agrima in Ch ristodoulou.
27 Dalje Dioikitiko P rotodikeio Serron o pozarja, da s o carinski o rgani pri določitvi carinske v rednosti 
končnega pripravka u porabili določbe členov 29 in 32 c arinskega zakonika i n za vsak uvoz za 
511,30 EUR, ki j e ustrezal stroškom z mešanja, prišteli stroške p roizvodnje kon centriranega soka, 
strošek nakupa belega sladkorja in stroške p revoza tega pripravka v Grčijo.
28 Na kon cu to sodišče poudarja, da j e glede večine uvozov kon čnega pripravka d el prijavljene carinske 
vrednosti, ki j e ustrezal vrednosti kon centriranega pomarančnega soka, presegal strošek njegove 
proizvodnje, ker je bil zaradi p revisoke z aračunane vrednosti ta pripravek uvrščen v tarifni razred, ki 
zahteva plačilo nižje 12 ,2-odstotne carine.
29 Glede na navedeno je to sodišče podvomilo o načinu izračuna carinske v rednosti kon čnega pripravka 
v skladu z določbami prava Unije.
30 V teh okoliščinah je D ioikitiko P rotodikeio Serron p rekinilo odločanje in Sodišču v predhodno 
odločanje predložilo ta vp rašanja:
„1.Ali se carinska v rednost uvoženega blaga določa z uporabo členov 29 in 32 [carinskega zakonika] 
tudi v primeru, ko o bdelava ali predelava blaga (izvoženega v državo obdelave b rez uporabe 
carinskega postopka p asivnega oplemenitenja za namen p onovnega uvoza), ki j e predmet 
pogodbe, ne dosega ra vni, predvidene v členu 24 i stega [zakonika], ali ki n e zadostuje, da b i 
nastali izdelek pridobil poreklo države, v kateri je bila opravljena ta obdelava ali predelava?
ECLI:EU:C:2013 :825 7SODBAZDNE12.12.2013 –ZADEVAC-116/12
CHRISTODOULOUIN DRU GI
2. Ali je v primeru pritrdilnega odgovora na prvo vp rašanje položaj drugačen, če je na podlagi faktur 
in dr ugih dokumentov, ki s e štejejo za lažne, videti, da j e bil uvoz izveden v okviru prodajne 
pogodbe, ve ndar j e dokazano, da j e bila v pogodbi predvidena nebistvena obdelava blaga 
s poreklom dr žave u voznice po ceni, ki j o je mogoče določiti, in da p rijavljena carinska v rednost 
ne ustreza dejansko p lačani ali plačljivi ceni?
3. Ali je v primeru nikalnega odgovora n a dr ugo vp rašanje položaj drugačen, če se dokaže tudi 
praksa, ki p omeni zlorabo določb Skupnosti in s katero se želi zadevna oseba okoristiti?
4. Kolikšna je vrednost sestavine (v obravnavanem p rimeru sladkorja), ki j o vsebuje uvoženi izdelek 
in jo uvoznik da b rezplačno n a voljo, če navedene sestavine, za ka tero se ne more uporabljati 
postopek pasivnega oplemenitenja iz člena 146(1) [carinskega zakonika], ne proizvaja uvoznik, 
ampak se od njega ku pi po izvozni ceni (ki je nižja od cene na no tranjem t rgu, ker se za izdelek 
uporablja sistem i zvoznih nadomestil), če se člena 29 in 32 [carinskega zakonika] lahko u porabljata 
v okoliščinah, ka kršne so opisane v drugem vp rašanju, in če nastopijo objektivne okoliščine in 
subjektivni element iz tretjega vp rašanja?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo in drugo vprašanje
31 Predložitveno s odišče s prvima vp rašanjema, ki j u je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je 
treba člena 29 in 32 c arinskega zakonika ra zlagati tako, da s e uporabljata za določitev c arinske 
vrednosti blaga, uvoženega na podlagi pogodbe, ki s e kljub temu, da j e opredeljena ko t pogodba 
o prodaji, dejansko izkaže za pogodbo o obdelavi ali predelavi, ki n e izpolnjuje pogojev iz člena 24 tega 
zakonika, tako da s e zadevno b lago šteje za blago s poreklom iz dr žave, v kateri so bile opravljene 
transakcije obdelave ali predelave.
32 Za odgovor na ti vprašanji je treba prvič določiti, ali se člena 29 in 32 c arinskega zakonika u porabljata 
izključno z a pogodbe o prodaji oziroma ali pogodbe o obdelavi ali predelavi lahko p rav tako spadajo na 
področje uporabe teh členov. Drugič, preveriti je treba, ko liko d oločitev p orekla blaga v skladu 
s členom 24 t ega zakonika s pada v okvir določitve c arinske v rednosti glede na člena 29 in 32 
navedenega zakonika.
33 Najprej je treba navesti, da c arinski zakonik ne opredeljuje pojma „prodaja“ in da n e vsebuje no benega 
napotila na pravo držav članic za določitev smisla in obsega tega pojma.
34 Vendar v skladu z ustaljeno s odno p rakso Sodišča tako iz zahtev p o enotni uporabi prava Unije ko t iz 
načela enakosti izhaja, da j e treba izraze določbe prava Unije, ki z a opredelitev smisla in obsega ne 
napotuje posebej na pravo dr žav članic, navadno ra zlagati samostojno i n enotno v celotni Evropski 
uniji, in sicer ob upoštevanju okvira, v katerega je določba umeščena, in cilja, ki g a zadevna ureditev 
uresničuje (glej zlasti sodbi z dne 19. septembra 2000 v zadevi Linster, C-287/98, Recueil, str. I-6917 , 
točka 43, in z dne 11. marca 2003 v zadevi Ansul, C-40/01, Recueil, str. I-2439 , točka 26).
35 Zato pojem „prodaja“ iz člena 29(1) carinskega zakonika spada v pravo Unije in ga je treba razlagati ob 
upoštevanju cilja, ki g a zadevna ureditev u resničuje, in okvira, v katerega je vključen ta člen.
36 Glede uresničevanega cilja je iz ustaljene sodne prakse razvidno, da ž eli ureditev U nije o carinskem 
vrednotenju vzpostaviti pravičen, enoten in nevtralen sistem, ki i zključuje uporabo ar bitrarnih ali 
fiktivnih carinskih vrednosti (sodbe z dne 6. junija 1990 v zadevi Unifert, C-11/89, Recueil, str. I-2275
8 ECLI:EU:C:2013 :825SODBAZDNE12.12.2013 –ZADEVAC-116/12
CHRISTODOULOUIN DRU GI
 točka 35; z dne 19. oktobra 2000 v zadevi Somme r, C-15/99, Recueil, str. I-8989 , točka 25, in z dne 
16. novembra 2006 v zadevi Compaq C omputer International Corporation, C-306/04, ZOdl., 
str. I-10991 , točka 30).
37 Glede okvira, v katerega je vključen člen 29 c arinskega zakonika, je treba opozoriti na sistem, ki g a ta 
zakonik vzpostavlja za določitev carinske vrednosti uvoženega blaga.
38 Tako je na podlagi tega člena 29 c arinska v rednost uvoženega blaga njegova transakcijska v rednost, to 
pomeni cena, ki j e bila za blago ob prodaji za izvoz na carinsko o bmočje Evropske u nije dejansko 
plačana ali ki j o je treba plačati, po potrebi po uskladitvi, opravljeni v skladu s členoma 32 in 33 istega 
zakonika.
39 V zvezi s tem j e Sodišče pojasnilo, da č e dejansko p lačana ali plačljiva cena praviloma tvori osnovo za 
izračun carinske v rednosti (glej v tem s mislu zgoraj navedeno s odbo Somme r, točka 22), je ta cena 
dejavnik, ki g a je treba po potrebi uskladiti, če je to potrebno, da b i se izognili določitvi arbitrarne ali 
fiktivne carinske vrednosti (sodba z dne 19. marca 2009 v zadevi Mitsui & Co. Deutschland, C-256/07, 
ZOdl., str. I-1951 , točka 24).
40 Transakcijska v rednost m ora n amreč odražati resnično e kono msko v rednost uvoženega blaga in 
upoštevati vse elemente tega blaga, ki p omenijo ekono msko v rednost (zgoraj navedena sodba Compaq 
Computer International Corporation, točka 30, in sodba z dne 15. julija 2010 v zadevi Gaston S chul, 
C-354/09, ZOdl., str. I-7449 , točka 29 in navedena sodna praksa).
41 Če carinske vrednosti vseeno n i mogoče določiti s transakcijsko v rednostjo uvoženega blaga na podlagi 
člena 29 c arinskega zakonika, se carinsko v rednotenje izvede v skladu z določbami iz člena 30 t ega 
zakonika t ako, da s e po vrstnem r edu uporabijo me tode iz točk (a), (b), (c) in (d) odstavka 2 
zadnjenavedenega člena.
42 Če carinske v rednosti uvoženega podjetja ni mogoče določiti niti na podlagi člena 30 c arinskega 
zakonika, se carinsko v rednotenje izvede v skladu z določbami člena 31 tega zakonika.
43 Zato je tako iz besedila členov od 29 d o 31 n avedenega zakonika ko t iz vrstnega reda, po ka terem j e 
treba na podlagi teh členov uporabiti me rila za določitev c arinske v rednosti, razvidno, da me d temi 
določbami obstaja ve z subsidiar nosti. Le takrat, ko c arinske v rednosti ni mogoče določiti z uporabo 
neke d oločbe, se je namreč treba sklicevati na določbo, ki t ej določbi neposredno s ledi po določenem 
vrstnem r edu.
44 Ker je za potrebe carinskega vrednotenja prednost dana transakcijski vrednosti v skladu s členom 29 
carinskega zakonika, se domneva, da j e ta način določitve c arinske v rednosti bolj prilagojen in 
pogosteje uporabljan.
45 Da bi ohranili to prednost, je treba pojem „prodaja“ iz odstavka 1 tega člena 29 ra zlagati široko.
46 Zato ni pomem bno, ali je treba pogodbeno ra zmerje me d ku pcem i n prodajalcem o predeliti ko t 
pogodbo o prodaji ali spada l e me d pogodbe o obdelavi ali oplemenitenju uvoženega blaga, ker ku pec 
opravi, po potrebi, transakcije obdelave in oplemenitenja brezplačno v korist prodajalca.
47 To razlago sicer potrjujejo določbe člena 32 c arinskega zakonika, ki n atančno d oločajo stroške, ki j ih je 
treba prišteti dejansko p lačani ali plačljivi ceni za uvoženo b lago, da s e določi njihova carinska 
vrednost.
48 Glede tega člen 32 z lasti v odstavku 1(b)(i) zahteva, da s e dejansko p lačani ali plačljivi ceni prišteje 
vrednost nekaterih proizvodov, ki j ih zagotovi kupec brezplačno a li po znižani ceni ter se uporabijo za 
izdelavo in prodajo za izvoz uvoženega blaga, če ta vrednost ni bila vključena v to ceno.
ECLI:EU:C:2013 :825 9SODBAZDNE12.12.2013 –ZADEVAC-116/12
CHRISTODOULOUIN DRU GI
49 Navedeni člen 32 se torej izrecno s klicuje na primer, kakršen se obravnava v postopku v glavni stvari. 
Ni namreč sporno, da s ta bili obe osnovni sestavini, in sicer kon centrirani pomarančni sok in beli 
sladkor, brezplačno da ni na voljo dr užbi Agrima in da j e cena, zaračunana za vsak uvoz, pomenila le 
strošek transakcij zmešanja obeh sestavin.
50 V teh okoliščinah je carinska vrednost blaga na podlagi člena 29 c arinskega zakonika d ejansko p lačana 
cena za to blago, pod pogojem, da s e prilagoditve izvedejo v skladu s členom 32 tega zakonika.
51 Iz navedenih ugotovitev je razvidno, da j e treba člena 29 in 32 c arinskega zakonika ra zlagati tako, da s e 
uporabljata za določitev c arinske v rednosti blaga, uvoženega na podlagi pogodbe, ki č eprav je 
opredeljena ko t pogodba o prodaji, dejansko spada me d pogodbe o obdelavi ali predelavi.
52 Drugič, glede določitve porekla blaga je treba spomniti, da s e v skladu s členom 24 carinskega zakonika 
blago, ki j e bilo proizvedeno v dveh ali več državah, šteje za blago po poreklu iz tiste države, v kateri je 
bila v za to opremljenem p odjetju opravljena zadnja bistvena, gospodarsko u pravičena predelava ali 
obdelava, katere izid je izdelava no vega proizvoda ali predstavlja pomem bno s topnjo proizvodnje.
53 Sodišče je v zvezi s tem p ojasnilo, da j e zadnja predelava ali obdelava bistvena le, če ima njen proizvod 
posebne lastnosti in sestavo, ki j ih pred to predelavo ali obdelavo ni imel (sodba z dne 26. januarja 
1977 v zadevi Gesellschaft für Üb erseehandel, 49/76, Recueil, str. 41, točka 6).
54 Vendar vp rašanje, v kateri dr žavi je bilo uvoženo b lago m orebiti bistveno p redelano a li obdelano 
v smislu člena 24 c arinskega zakonika, ni odločilno, kadar j e carinska vrednost tega blaga transakcijska 
vrednost v smislu člena 29 istega zakonika, če se – ko t je razvidno iz točk od 37 d o 39 te sodbe – ta 
vrednost določi glede na me rilo o resnični ekono mski vrednosti tega blaga ob upoštevanju njegovih 
različnih sestavin.
55 Zato v okviru določitve c arinske v rednosti blaga, uvoženega na podlagi pogodbe o obdelavi ali 
predelavi, ni pomem bno, ali transakcije obdelave a li predelave i zpolnjujejo pogoje iz člena 24 
carinskega zakonika, da b i se štelo, da j e to blago po poreklu iz dr žave, kjer so se te transakcije 
opravile.
56 Nasprotno je treba ugotoviti, da p ojem p orekla blaga lahko vp liva na sistem i zvoznih nadomestil. Tako 
je v zvezi z Uredbo Komisije (EGS) št. 3665 /87 z dne 27. novembra 1987 o skupnih podrobnih pravilih 
za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kme tijske p roizvode (UL L 351, str. 1) Sodišče že presodilo, 
da s e v skladu s členom 5(1), prvi pododstavek, te uredbe nadomestilo izplača samo, če je proizvod 
zapustil carinsko o bmočje Unije in če je bil uvožen v tretjo državo izvoza (sodba z dne 18. marca 2010 
v zadevi SGS Belgium in dr ugi, C-218/09, ZOdl., str. I-2373 , točka 40).
57 Cilj tega člena 5(1) je namreč preprečiti zlorabe, ki s e v primeru iz točke (b) prvega pododstavka 
navedene določbe sestojijo zlasti iz tveganja, da s e izvoženi proizvod ponovno v rne v Unijo (sodba 
z dne 17. oktobra 2000 v zadevi Roquette Frères, C-114/99, Recueil, str. I-8823 , točka 17).
58 Do take z lorabe pa ne more priti, kadar j e bil zadevni proizvod bistveno i n nepopravljivo predelan, 
zaradi č esar je prenehal obstajati kot tak in je bil proizveden no v proizvod, ki s pada p od dr ugo tarifno 
številko ( zgoraj navedena sodba Roquette Frères, točka 19, in sodba z dne 21. julija 2005 v zadevi 
Eichsfelder Schlachtbetrieb, C-515/03, ZOdl., str. I-7355 , točka 31).
59 To ra zlago sicer podpira č len 20(1) Uredbe št. 800/1999 , v skladu s katerim s e šteje, da j e bilo 
nadomestilo neupravičeno p lačano, če je bil proizvod ponovno u vožen v Unijo, ne da b i bil bistveno 
predelan ali obdelan v smislu člena 24 c arinskega zakonika (zgoraj navedeni sodbi Roquette Frères, 
točka 20, in Eichsfelder Schlachtbetrieb, točka 32).
10 ECLI:EU:C:2013 :825SODBAZDNE12.12.2013 –ZADEVAC-116/12
CHRISTODOULOUIN DRU GI
60 Glede na vse navedene preudarke j e na prvo in dr ugo vp rašanje treba odgovoriti, da j e treba 
člena 29 in 32 c arinskega zakonika ra zlagati tako, da s e uporabljata za določitev c arinske v rednosti 
blaga, uvoženega na podlagi pogodbe, ki s e kljub temu, da j e opredeljena ko t pogodba o prodaji, 
dejansko i zkaže za pogodbo o obdelavi ali predelavi. V okviru te določitve n i pomem bno, ali 
transakcije obdelave a li predelave izpolnjujejo pogoje iz člena 24 tega zakonika, da b i se štelo, da j e 
zadevno b lago po poreklu iz države, v kateri so bile te transakcije opravljene.
Tretje in četrto vprašanje
61 S tretjim in četrtim vp rašanjem, ki j u je treba obravnavati skupaj, predložitveno s odišče v bistvu 
sprašuje, kolikšna je, v okviru določitve c arinske v rednosti v skladu s členom 29 in 32 c arinskega 
zakonika, vrednost blaga, ki j e bilo deležno izvoznega nadomestila, ki j e bilo pridobljeno s prakso, pri 
kateri so bile določbe prava Unije uporabljene za pridobitev ko risti z zlorabo.
62 V obravnavanem p rimeru ni sporno, da s o imele tožeče stranke z dokončnim izvozom in domnevno 
bistveno p redelavo namen prikriti to, da j e bilo blago v resnici predmet aktivnega oplemenitenja. S to 
prakso so se izognile uporabi člena 146(1) carinskega zakonika, na podlagi ka terega postopek 
pasivnega oplemenitenja ni mogoč za blago, ki j e povzročilo dodelitev izvoznih nadomestil.
63 Iz ustaljene sodne prakse pa je razvidno, da u porabe uredb Unije ni mogoče razširiti do te me re, da b i 
z njimi pokrili zlorabe gospodarskih subjektov (sodbi z dne 11. oktobra 1977 v zadevi Cremer, 125/76, 
Recueil, str. 1593 , točka 21, in z dne 11. januarja 2007 v zadevi Vonk Dairy Products, C-279/05, ZOdl., 
str. I-239, točka 31).
64 Ugotovitev o bstoja prakse zlorabe na eni strani zahteva skupek objektivnih okoliščin, iz katerih izhaja, 
da č eprav so bili formalno s poštovani pogoji, ki j ih določa ureditev U nije, cilj te ureditve n i bil 
dosežen. Na dr ugi strani mora o bstajati subjektivni element v obliki n amena pridobiti ko rist iz 
navedene u reditve t ako, da s e u metno u stvarijo p ogoji za n jeno p ridobitev. O bstoj takega 
subjektivnega elementa je zlasti mogoče izkazati z dokazom o tajnem d ogovoru me d izvoznikom 
s sedežem v Uniji, ki j e prejel nadomestila, in uvoznikom b laga v tretjo dr žavo (sodba z dne 
14. decembra 2000 v zadevi Emsland-Stärke, C-110/99, Recueil, str. I-11569 , točki 52 in 53, in zgoraj 
navedena sodba Eichsfelder Schlachtbetrieb, točka 39).
65 Nacionalno s odišče je pristojno z a to, da v skladu s pravili dokazovanja nacionalnega prava, če to ne 
ogroža učinkovitosti prava U nije, ugotovi obstoj teh d veh elementov (zgoraj navedena sodba 
Emsland-Stärke, točka 54).
66 Glede posledic, ki j ih je treba izpeljati iz ugotovitve o nezakonitosti, ki i zhaja iz take p rakse zlorabe, 
člen 4(3) Uredbe št. 2988 /95, ki j e po obsegu splošen, določa, da „[č]e se ugotovi, da s o bili 
v nasprotju s cilji veljavne zakono daje Skupnosti zaradi p ridobitve n eke ko risti zahtevani pogoji za 
pridobitev ko risti ustvarjeni umetno, se zato ko rist ne odobri ali pa se odvzame“ (sodba z dne 4. junija 
2009 v zadevi Pometon, C-158/08, ZOdl., str. I-4695 , točka 27).
67 V zvezi s tem j e Sodišče že presodilo, da o bveznost vračila ko risti, ki j e bila s prakso zlorabe 
pridobljena neupravičeno, ne pomeni sankcije, temve č je zgolj posledica ugotovitve, da s o bili 
zahtevani pogoji za pridobitev ko risti na podlagi ureditve U nije ustvarjeni umetno, zaradi č esar je 
pridobljena ko rist neupravičena, obveznost njenega vračila pa torej upravičena (glej v tem s mislu 
zgoraj navedeni sodbi Emsland-Stärke, točka 56, in Pometon, točka 28).
68 Tako je uvoznik, ki j e umetno p ostavljen v položaj, ki m u omogoča pridobitev izvoznega nadomestila, 
dolžan plačati da jatve, povezane z zadevnimi izdelki, ne gl ede na m orebitne upravne, civilne ali 
kazenske sankcije, ki s o določene z nacionalno z akono dajo.
ECLI:EU:C:2013 :825 11SODBAZDNE12.12.2013 –ZADEVAC-116/12
CHRISTODOULOUIN DRU GI
69 Iz tega je mogoče sklepati, da s e pri določitvi transakcijske v rednosti v skladu s členoma 29 in 32 
carinskega zakonika n ujno u pošteva izvozno n adomestilo, ki g a je izvoznik prejel z zlorabo s tem, da 
je umetno u stvaril pogoje, ki s e zahtevajo za pridobitev te ko risti.
70 Glede na vse navedene preudarke j e na tretje in četrto vp rašanje treba odgovoriti, da j e treba 
člena 29 in 32 c arinskega zakonika ra zlagati tako, da j e treba pri d oločitvi carinske v rednosti 
upoštevati vrednost izvoznega nadomestila, ki g a je bilo deležno b lago in ki j e bilo pridobljeno 
s prakso, pri ka teri so bile določbe prava Unije uporabljene z namenom pridobitve ko risti z zlorabo.
Stroški
71 Ker je ta postopek za stranke v postopkih v glavni stvari e na od stopenj v postopkih pred 
predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki n iso 
stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:
1. Člena 2 9 in 3 2 Ur edbe Sveta (EGS) št. 2 9 1 3 / 9 2 z dne 1 2. oktobra 1 9 9 2 o carinskem zakoniku 
Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo E v r opskega p arlamenta in S veta (ES) 
št. 8 2 / 9 7 z dne 1 9. decembra 1 9 9 6 , je treba razlagati tako, da se uporabljata za določitev 
carinske v r ednosti blaga, uvoženega n a podlagi p ogodbe, ki se kljub te mu, da je opredeljena 
kot pogodba o prodaji, de jansko izkaže za pogodbo o obdelavi ali predelavi. V okviru te 
določitve n i pomembno, ali transakcije o bdelave ali predelave izpolnjujejo p ogoje iz 
člena 2 4 te u redbe, da bi se štelo, da je zadevno bl ago po poreklu iz države, v kateri so bile 
te transakcije opravljene.
2. Člena 2 9 in 3 2 Ur edbe št. 2 9 1 3 / 9 2 , kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 8 2 / 9 7 , je treba 
razlagati tako, da je treba pri določitvi carinske v r ednosti upoštevati v rednost iz voznega 
nadomestila, ki ga j e bilo de ležno bl ago in ki je bilo pridobljeno s prakso, pri kateri so bile 
določbe prava Un ije uporabljene z namenom p ridobitve koristi z zlorabo.
Podpisi