MORGAN IN BUCHER 
SODBA SODIŠČA (veliki senat) 
z dne 23. oktobra 2007 * 
V združenih zadevah C-11/06 in C-12/06, 
katerih predmet sta predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi 
člena 234 ES, ki ju je vložilo Verwaltungsgericht Aachen (Nemčija), z odločbama 
z dne 22. novembra 2005, ki sta prispeli na Sodišče 11. januarja 2006, v postopku 
Rhiannon Morgan (C-11/06) 
proti 
Bezirksregierung Köln, 
in 
Iris Bucher (C-12/06) 
proti 
Landrat des Kreises Düren, 
* Jezik postopka: nemščina. 
I - 9195 
SODBA Z DNE 23. 10. 2007 - ZDRUŽENI ZADEVI C-11/06 IN C-12/06 
SODIŠČE (veliki senat), 
v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, 
K. Lenaerts, G. Arestis in U. Lõhmus, predsedniki senatov, P. Kūris, E. Juhász, 
A. Borg Barthet, J. Malenovský, J. Klučka in A. Ó Caoimh (poročevalec), sodniki, 
generalni pravobranilec: D. Ruiz-Jarabo Colomer, 
sodni tajnik: B. Fülöp, administrator, 
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 30. januarja 2007, 
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili: 
— za R. Morgan P. Kreierhoff, odvetnik, 
— za I. Bucher K.-D. Kucznierz, odvetnik, 
— za Bezirksregierung Köln E. Frings-Schäfer, zastopnica, 
— za Landrat des Kreises Düren G. Beyß, zastopnik, 
I - 9196 
MORGAN IN BUCHER 
— za nemško vlado M. Lumma, zastopnik, 
— za italijansko vlado L M. Braguglia, zastopnik, skupaj z W. Ferrante, avvocato 
dello Stato, 
— za nizozemsko vlado H.-G. Sevenster in M. de Mol, zastopnici, ter P. P. J. van 
Ginneken, zastopnik, 
— za avstrijsko vlado C. Pesendorfer in G. Eberhard, zastopnika, 
— za finsko vlado E. Bygglin, zastopnica, 
— za švedsko vlado A. Falk, zastopnica, 
— za vlado Združenega kraljestva C. Gibbs, zastopnica, skupaj z D. Andersonom, 
QC, in T. Wardom, barrister, 
— za Komisijo Evropskih skupnosti M. Condou-Durande in S. Grünheid, 
zastopnici, ter W. Bogensberger, zastopnik, 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 
20. marca 2007 
I - 9197 
SODBA Z DNE 23. 10. 2007 - ZDRUŽENI ZADEVI C-11/06 IN C-12/06 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Predloga za sprejetje predhodne odločbe se nanašata na razlago členov 17 ES in 
18 ES. 
2 Ta predloga sta bila predstavljena v okviru sporov med R. Morgan in 
Bezirksregierung Köln (lokalni upravni organ iz Kölna) ter I. Bucher in Landrat 
des Kreises Düren (direktor upravne službe okrožja Düren) zaradi njune pravice do 
pomoči pri usposabljanju za dokončanje študija na visokošolski izobraževalni 
ustanovi zunaj ozemlja Zvezne republike Nemčije. 
Nacionalni pravni okvir 
3 V členu 5(1) zveznega zakona o individualni pomoči za izobraževanje (Bundesgesetz 
über individuelle Förderung der Ausbildung - Bundesausbildungsförderungsgesetz, 
v nadaljevanju: BAföG) je določeno: 
„Študenti iz člena 8(1) prejmejo pomoč pri usposabljanju, če imajo stalno 
prebivališče na ozemlju Nemčije in vsak dan obiskujejo izobraževalno ustanovo 
I - 9198 
MORGAN IN BUCHER 
v tujini. Za namen tega zakona je stalno prebivališče kraj, ki je stalno središče stikov 
zadevne osebe, pri čemer se ne zahteva volja, da se tam stalno nastani; kraj v katerem 
oseba prebiva samo zaradi izobraževanja, ne šteje za stalno prebivališče." 
4 Člen 5(2) BaföG določa: 
„Študenti, ki imajo stalno prebivališče na ozemlju Nemčije in študirajo 
v izobraževalni ustanovi v tujini in imajo zadostno jezikovno znanje, prejmejo 
pomoč pri usposabljanju, če 
[...] 
3. študent, ki je najmanj eno leto obiskoval nemško izobraževalno ustanovo, 
nadaljuje izobraževanje v izobraževalni ustanovi druge države članice Evropske 
unije. 
[...]. 
I - 9199 
SODBA Z DNE 23. 10. 2007 - ZDRUŽENI ZADEVI C-11/06 IN C-12/06 
5 Člen 8(1) BAföG določa: 
„Pomoč pri usposabljanju prejmejo 
1. nemški državljani, ki so to v smislu ustave, 
[...] 
8. študenti, ki imajo ob upoštevanju pogojev iz člena 3 zakona o prostem gibanju 
državljanov Unije kot zakonec ali otrok pravico do vstopa in prebivanja 
v Nemčiji ali se kot otrok ne morejo sklicevati na to pravico, ker so stari 21 let ali 
več in od očeta in matere ali njunih zakoncev ne prejemajo več preživnine 
9. študenti, državljani druge države članice Evropske unije ali druge države članice 
Evropskega gospodarskega prostora, ki so bili pred začetkom izobraževanja 
zaposleni na ozemlju Nemčije, 
[...]“ 
I - 9200 
MORGAN IN BUCHER 
Spora o glavni stvari 
Zadeva C-11/06 
6 R. Morgan, nemška državljanka, rojena leta 1983, je po končani srednji šoli v Nemčiji 
preživela eno leto v Veliki Britaniji, kjer je bila varuška „au pair". 
7 Od 20. septembra 2004 je študirala uporabno genetiko na University of the West of 
England v Bristolu (Združeno kraljestvo). 
8 Avgusta 2004 je pri Bezirksregierung Köln, toženi stranki v postopku v glavni stvari, 
zaprosila za pomoč pri usposabljanju zaradi študija v Združenem kraljestvu, pri 
čemer je izrecno navedla, da njen študij genetike v Nemčiji ni bil na voljo. 
9 Z odločbo z dne 25. avgusta 2004 je bila njena prošnja zavrnjena, ker R. Morgan ni 
izpolnjevala pogojev iz člena 5(2) BAföG za pridobitev pomoči pri usposabljanju 
zaradi študija v izobraževalni ustanovi zunaj Nemčije. Ker v drugi državi članici ni 
nadaljevala vsaj enoletnega študija, začetega v Nemčiji, ni izpolnila pogoja iz točke 3 
navedenega člena, v skladu s katerim mora biti študij zunaj Nemčije nadaljevanje 
usposabljanja, ki je v Nemčiji trajalo vsaj eno leto (v nadaljevanju: pogoj prve stopnje 
študija). 
I - 9201 
SODBA Z DNE 23. 10. 2007 - ZDRUŽENI ZADEVI C-11/06 IN C-12/06 
10 Ker je 3. februarja 2005 Bezirksregierung Köln zavrnil pritožbo, ki jo je R. Morgan 
vložila zoper zavrnilno odločbo, je bila pri predložitvenem sodišču vložena tožba. 
Zadeva C-12/06 
11 I. Bucher, nemška državljanka, je od 1. septembra 2003 študirala delovno terapijo na 
Hogeschool Zuyd v Heerlenu (Nizozemska), v neposredni bližini meje z Nemčijo. 
12 Do 1. julija 2003 je živela pri starših v Bonnu (Nemčija). Nato se je s partnerjem 
preselila v stanovanje v Dürnu (Nemčija), ki ga je prijavila kot kraj stalnega 
prebivališča in iz katerega je odhajala na študij v Heerlen. 
13 Januarja 2004 je pri Landrat des Kreises Düren, toženi stranki v postopku v glavni 
stvari, zaprosila za pomoč pri usposabljanju zaradi študija na Nizozemskem. 
14 Z odločbo z dne 7. julija 2004 je bila njena prošnja zavrnjena, ker I. Bucher ni 
izpolnjevala pogojev iz člena 5(1) BAföG. Stalno prebivališče naj bi si uredila na 
obmejnem območju zgolj zaradi strokovnega usposabljanja. 
I - 9202 
MORGAN IN BUCHER 
15 Ker je 16. novembra 2004 Bezirksregierung Köln zavrnil pritožbo, ki jo je I. Bucher 
vložila zoper zavrnilno odločbo, je bila pri predložitvenem sodišču vložena tožba. 
Slednje je odločilo, da I. Bucher ne izpolnjuje pogojev iz člena 5(1) in (2), 
točka 3, BAföG. 
Vprašanji za predhodno odločanje 
16 Verwaltungsgericht Aachen, pri katerem sta R. Morgan in I. Bucher vložili tožbi, se 
sprašuje, ali člena 17 ES in 18 ES nasprotujeta alternativno določenim pogojem 
iz člena 5(2), točka 3, in (1) BaföG za pridobitev pomoči pri usposabljanju zaradi 
študija v državi članici, ki ni Zvezna republika Nemčija. 
17 V teh okoliščinah je Verwaltungsgericht Aachen prekinilo odločanje in Sodišču 
v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji, od katerih je prvo, ki je skupno obema 
postopkoma v glavni stvari, edino vprašanje v zadevi C-11/06: 
„1. Ali prosto gibanje, ki je državljanom Unije zagotovljeno v členih 17 ES in 18 ES, 
prepoveduje državi članici, da bi svojemu državljanu v primeru, kot je 
predloženi, odrekla pomoč pri usposabljanju za pridobitev popolne izobrazbe 
v drugi državi članici z obrazložitvijo, da to usposabljanje ni nadaljevanje 
najmanj enoletnega izobraževanja na domači ustanovi? 
I - 9203 
SODBA Z DNE 23. 10. 2007 - ZDRUŽENI ZADEVI C-11/06 IN C-12/06 
2. Ali prosto gibanje, ki je državljanom Unije zagotovljeno v členih 17 ES in 18 ES, 
prepoveduje državi članici, da bi svojemu državljanu, ki kot obmejni dnevni 
migrant (vozač) opravi izobraževanje v sosednji državi članici, v primeru, kot je 
predloženi, odrekla pomoč pri usposabljanju z obrazložitvijo, da v nemškem 
obmejnem kraju biva zgolj za namen usposabljanja in to bivališče ni njegovo 
stalno prebivališče?" 
O vprašanjih za predhodno odločanje 
Vprašanje, skupno zadevama C-11/06 in C-12/06 
18 Predložitveno sodišče s tem vprašanjem v bistvu sprašuje, ali člena 17 ES in 18 ES 
nasprotujeta pogoju, kot je pogoj prve stopnje študija. Kot izhaja iz predložitvenega 
sklepa, je ta pogoj za pridobitev pomoči pri usposabljanju zaradi študija v državi 
članici, ki ni tista, katere državljani so študentje, ki za te pomoči zaprosijo, sestavljen 
iz dvojne obveznosti: da so se vsaj eno leto usposabljali v državi članici prebivališča 
in da nadaljujejo isto usposabljanje v drugi državi članici. 
19 R. Morgan in I. Bucher trdita zlasti, da se morata odpovedati pomoči pri 
usposabljanju v drugi državi članici, določeni v BAföG, ker strokovno usposabljanje 
na področju uporabne genetike oziroma delovne terapije ni na voljo v Nemčiji. 
I - 9204 
MORGAN IN BUCHER 
20 Nemška vlada in toženi stranki v postopkih v glavni stvari navajajo, da pogoj prve 
stopnje študija ne pomeni omejitve pravice do prostega gibanja in prebivanja iz 
člena 18 ES in, podredno, da če ta omejitev obstaja, je utemeljena in sorazmerna. S 
tem se v bistvu strinjajo nizozemska in avstrijska vlada, vlada Združenega kraljestva 
in Komisija Evropskih skupnosti. 
21 Po mnenju italijanske, finske in švedske vlade pogoj prve stopnje študija ovira prosto 
gibanje državljanov Unije. Italijanska vlada, za razliko od stališča švedske vlade, 
meni, da ta omejitev ni upravičena v okoliščinah iz postopkov v glavni stvari. Po 
mnenju finske vlade mora predložitveno sodišče odločiti, ali je lahko ta omejitev 
utemeljena na podlagi razlogov, ki so objektivni in sorazmerni z zastavljenim 
zakonitim ciljem. 
22 Treba je opozoriti, da imata R. Morgan in I. Bucher kot nemški državljanki v skladu 
s členom 17(1) ES status državljanov Unije in torej lahko uveljavljata pravice, ki se 
nanašajo na tak status, in to tudi proti državi članici izvora (glej sodbo z dne 
26. oktobra 2006 v zadevi Tas-Hagen in Tas, 0192/05, ZOdl., str. I-10451, točka 19). 
23 Med položaji, ki sodijo na področje uporabe prava Skupnosti, so tisti v zvezi 
z izvajanjem temeljnih svobod, ki so zagotovljene s Pogodbo ES, zlasti svobod v zvezi 
s prostim gibanjem in prebivanjem na ozemlju držav članic, kot ju podeljuje člen 18 
ES (sodba z dne 11. septembra 2007 v zadevi Schwarz in Gootjes-Schwarz, C-76/05, 
ZOdl., str. I-6849, točka 87, in navedena sodna praksa). V postopkih v glavni stvari 
so se zadevne pomoči nanašale na študij v drugi državi članici. 
I - 9205 
SODBA Z DNE 23. 10. 2007 - ZDRUŽENI ZADEVI C-11/06 IN C-12/06 
24 V zvezi s tem je treba najprej poudariti, da če so države članice v skladu s 
členom 149(1) ES pristojne za določanje vsebine poučevanja in organizacijo svojih 
izobraževalnih sistemov, kot so navedle nemška, nizozemska, avstrijska in švedska 
vlada, vlada Združenega kraljestva in Komisija, je dejstvo, da morajo pri izvajanju te 
pristojnosti spoštovati pravo Skupnosti (v tem smislu glej sodbe z dne 13. novem­
bra 1990 v zadevi Di Leo, C-308/89, Recueil, str. I-4185, točki 14 in 15; z dne 
8. junija 1999 v zadevi Meeusen, C-337/97, Recueil, str. I-3289, točka 25; z dne 
7. julija 2005 v zadevi Komisija proti Avstriji, C-147/03, ZOdl., str. I-5969, točke 
od 31 do 35, ter zgoraj navedena Schwarz in Gootjes-Schwarz, točka 70) in zlasti 
določbe Pogodbe o prostem gibanju in prebivanju na ozemlju držav članic, kot to 
[svobodo] podeljuje člen 18(1) ES (v tem smislu glej navedeno sodbo Schwarz in 
Gootjes-Schwarz, točka 99). 
25 Opozoriti je treba tudi, da nacionalna zakonska ureditev, ki je za določene državljane 
manj ugodna zgolj zaradi tega, ker so uporabili svojo pravico do prostega gibanja in 
začasnega bivanja v drugi državi članici, pomeni omejitev pravic, ki jih člen 18(1) ES 
priznava vsakemu državljanu Unije (glej sodbo z dne 18. julija 2006 v zadevi De 
Cuyper, C-406/04, ZOdl., str. I-6947, točka 39, zgoraj navedeno sodbo Tas Hagen in 
Tas, točka 31, ter zgoraj navedeno sodbo Schwarz in Gootjes-Schwarz, točka 93). 
26 Ugodnosti, ki jih daje Pogodba na področju gibanja državljanov Unije, ne bi polno 
učinkovale, če bi državljana neke države članice od njihove uporabe lahko odvrnile 
ovire, ki jih njegovemu začasnemu bivanju v drugi državi članici postavlja pravna 
ureditev njegove države izvora, ki ga kaznuje zgolj zato, ker jih je uporabil (v tem 
smislu glej sodbi z dne 11. julija 2002 v zadevi D'Hoop, C-224/98, Recueil, 
str. I-6191, točka 31, in z dne 29. aprila 2004 v zadevi Pusa, C-224/02, Recueil, 
str. I-5763, točka 19, ter zgoraj navedeno sodbo Schwarz in Gootjes-Schwarz, 
točka 89). 
27 Ta preudarek je z vidika ciljev, ki jih zasledujeta člen 3(1)(q) ES in člen 149(2), druga 
alinea, ES, med drugim spodbujanja mobilnosti študentov in učiteljev, zlasti 
I - 9206 
MORGAN IN BUCHER 
pomemben na področju izobraževanja (glej zgoraj navedeni sodbi D'Hoop, točka 32, 
in Komisija proti Avstriji, točka 44). 
28 Torej kadar država članica določa sistem pomoči pri usposabljanju, ki daje 
študentom pravico do teh pomoči, če študirajo v drugi državi članici, mora skrbeti 
za to, da podrobni pogoji dodeljevanja teh pomoči ne omejujejo neupravičeno 
zadevne pravice gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (glej, po analogiji, 
glede člena 39 ES sodbo z dne 17. marca 2005 v zadevi Kranemann, C-109/04, 
ZOdl., str. I-2421, točka 27). 
29 V obravnavanem primeru je ugotovljeno, da je za tožeči stranki v postopkih v glavni 
stvari, ki sta začeli visokošolsko izobraževanje v državi članici, ki ni bila Zvezna 
republika Nemčija, veljal pogoj prve stopnje študija, da bi bili upravičeni do pomoči 
pri usposabljanju; vendar pa ta pogoj velja le v primeru študija zunaj nemškega 
ozemlja. 
30 Torej dvojna obveznost, navedena v točki 18 te sodbe, ki izhaja iz pogoja prve 
stopnje študija, zaradi osebnih neugodnosti, dodatnih stroškov in morebitnih 
zamud, ki jih povzroča, odvrača državljane Unije, da zapustijo Zvezno republiko 
Nemčijo zaradi študija v drugi državi članici in tako izvršujejo svobodo gibanja in 
prebivanja v njej, kot jo podeljuje člen 18(1) ES. 
31 Obveznost, da študent eno leto obiskuje izobraževalno ustanovo v Nemčiji, preden 
lahko prejme pomoči zaradi usposabljanja v drugi državi članici, je torej taka, da ga 
I - 9207 
SODBA Z DNE 23. 10. 2007 - ZDRUŽENI ZADEVI C-11/06 IN C-12/06 
odvrača, da se napoti v drugo državo članico zaradi študija. To velja toliko bolj, ker 
se tega leta ne šteje k celotnemu trajanju študija v drugi državi članici. 
32 V nasprotju s tem, kar v bistvu navaja nemška vlada, omejevalni učinki, ki jih 
povzroča pogoj prve stopnje študija, niso preveč negotovi in nepomembni, zlasti za 
tiste, katerih denarna sredstva so najbolj omejena, da ne bi predstavljali omejitve 
prostemu gibanju in prebivanju na ozemlju države članice, kot je določeno v 
členu 18(1) ES. 
33 Taka omejitev je z vidika prava Skupnosti lahko utemeljena le, če temelji na 
objektivnih preudarkih v splošnem interesu, ki niso odvisni od državljanstva 
zadevnih oseb, in če je sorazmerna s ciljem, ki ga legitimno zasleduje nacionalno 
pravo (glej zgoraj navedene sodbe De Cuyper, točka 40; Tas-Hagen in Tas, točka 33, 
ter Schwarz in Gootjes-Schwarz, točka 94). Iz sodne prakse Sodišča izhaja, da je 
ukrep sorazmeren, če pri uresničenju zasledovanega cilja ne prekorači okvirov, ki so 
potrebni za njegovo doseganje (navedena sodba De Cuyper, točka 42). 
34 V luči zahtev v prejšnji točki navedene sodne prakse je treba preučiti sodišču 
predložene argumente, s katerimi se skuša upravičiti pogoj prve stopnje študija. 
35 Prvič, po mnenju Bezirksregierung Köln naj bi ta pogoj upravičevala skrb za 
zagotovitev, da se pomoč pri usposabljanju podeli le študentom, ki so lahko pri 
svojem študiju uspešni. Prav tako je nemška vlada na obravnavi poudarila, da je cilj 
navedenega pogoja omogočiti študentom, da pokažejo voljo za uspešno in hitro 
študiranje ter dokončanje študija. 
I - 9208 
MORGAN IN BUCHER 
36 Ni dvoma, da je lahko cilj zagotoviti, da študentje čim hitreje zaključijo stopnjo 
študija, kar prispeva predvsem k finančnem ravnovesju izobraževalnega sistema 
zadevne države članice, zakonit cilj v okviru organizacije takega sistema. Vendar nič, 
kar je bilo predloženo sodišču, ne dopušča ugotovitve, da zahteva po pogoju prve 
stopnje študija v Nemčiji kot taka je ali bi lahko bila sposobna zagotoviti, da zadevni 
študentje dokončajo svoj študij. Poleg tega se zdi obstoj tega pogoja v postopkih 
v glavni stvari, če ima v praksi lahko za posledico podaljšanje skupnega trajanja 
študija, za katerega so bile pomoči v postopku v glavni stvari podeljene, neskladen 
z navedenim ciljem in zato neprimeren za njegovo izpolnitev. Tako pogoj se torej ne 
more šteti za sorazmernega z zastavljenim ciljem. 
37 Drugič, nemška vlada je na obravnavi prav tako navedla, da je cilj pogoja prve 
stopnje študija omogočiti študentom, da preverijo, ali je njihov študij „dobra izbira". 
38 Vendar glede na to, da ta pogoj zahteva, da je študij v drugi državi članici 
nadaljevanje vsaj enoletnega študija, opravljenega v Nemčiji, se zdi, da ni skladen 
z navedenim ciljem. V bistvu ta zahteva po nadaljevanju ne le odvrača oziroma celo 
ovira študente, da se v državi članici, ki ni Nemčija, usposabljajo na področju, ki ni 
enako področju, na katerem so se v Nemčiji usposabljali vsaj eno leto, temveč jih 
tudi odvrača od prenehanja prvotno izbranega usposabljanja, ko menijo, da jim 
izbira ne odgovarja več in se želijo usposabljati v državi članici, ki ni Nemčija. 
39 Poleg tega, kot je navedlo predložitveno sodišče, pogoj nadaljevanja v primerih, ko 
usposabljanje v Nemčiji ni mogoče, zavezuje zadevne študente - med katerimi, kot 
izhaja iz točke 19 te sodbe, se po njunih navedbah, nahajata tudi tožeči stranki 
v postopku v glavni stvari -, da izberejo med tem, da se popolnoma odpovejo 
I - 9209 
SODBA Z DNE 23. 10. 2007 - ZDRUŽENI ZADEVI C-11/06 IN C-12/06 
usposabljanju, ki so ga želeli opraviti v drugi državi članici, ali da povsem izgubijo 
upravičenje do pomoči pri usposabljanju. Tega pogoja torej ne bi bilo mogoče šteti 
za sorazmernega glede na cilj olajševanja razumne izbire usposabljanja, ki je 
zadevnim študentom na voljo. 
40 Tretjič, nemška vlada je na obravnavi med drugim navedla, da je namen nemškega 
sistema pomoči pri usposabljanju kot celote, da vzpodbuja študij v drugih državah 
članicah in ne Nemčiji. V bistvu so zadevni študentje, če so izpolnili pogoj prve 
stopnje študija, lahko upravičeni do pomoči pri usposabljanju dodatno leto, če se 
v Nemčijo vrnejo zato, da bi dokončali študij na nemški izobraževalni ustanovi, in 
lahko prav tako uveljavljajo povračilo nekaterih potnih stroškov ter, če je to potrebno 
in v okviru v naprej določenih omejitev, stroškov vpisnin in zdravstvenega 
zavarovanja. 
41 V zvezi s tem zadostuje ugotovitev, da te značilnosti, čeprav so koristne za študente, 
ki izpolnijo pogoj prve stopnje študija, same po sebi ne morejo upravičiti omejitve 
pravice do svobodnega gibanja in prebivanja iz člena 18 ES, ki jo ta pogoj predstavlja, 
zlasti kar zadeva študente, ki so v drugi državi članici zaradi končanja celotnega 
visokošolskega študija, ki torej ne dokončajo študija v izobraževalni ustanovi 
v Nemčiji. 
42 Četrtič, Bezirksregierung Köln ter nizozemska in avstrijska vlada v bistvu trdijo, da je 
lahko ovira, kot je ta, ki je posledica uvedbe pogoja prve stopnje študija, upravičena 
z interesom izognitvi, da pomoči pri usposabljanju, podeljene zaradi študija, ki se 
v celoti opravlja v državi članici, ki ni država izvora, ne postanejo nerazumno breme, 
ki bi lahko privedel do splošnega znižanja skupne višine prispevkov, ki so v državi 
I - 9210 
MORGAN IN BUCHER 
članici izvora dodeljeni zaradi študija. Švedska vlada in Komisija pa trdita, da lahko 
država na področju dodeljevanja pomoči pri usposabljanju legitimno ustvarja 
povezavo med zadevnimi študenti ter svojo družbo na splošno in svojim sistemom 
izobraževanja. 
43 Sodišče je res odločilo, da je za državo članico lahko legitimno, da zato, da dodelitev 
pomoči za kritje stroškov za vzdrževanje študentov, ki prihajajo iz drugih držav 
članic, ne postane pretirana obremenitev, ki bi lahko vplivala na celotno raven 
pomoči, ki jih ta država članica lahko dodeli, take pomoči dodeli le tistim študentom, 
ki so izkazali določeno stopnjo vključitve v družbo te države (sodba z dne 
15. marca 2005 v zadevi Bidar, C-209/03, ZOdl., str. I-2119, točki 56 in 57). 
44 V bistvu, če obstaja nevarnost pretirane obremenitve, lahko podobne ugotovitve 
veljajo za dodelitev pomoči pri usposabljanju s strani države članice študentom, ki 
želijo študirati v drugih državah članicah. 
45 Kot je v bistvu poudarilo predložitveno sodišče, mora v vsakem primeru v postopkih 
v glavni stvari stopnja vključitve v družbo, ki jo lahko legitimno zahteva država 
članica, veljati za obstoječo, ker sta tožeči stranki v postopkih v glavni stvari odrasli 
v Zvezni republiki Nemčiji in v njej končali šolanje. 
46 V teh okoliščinah se zdi, da je pogoj prve stopnje študija, ki zahteva, da je bilo vsaj 
eno leto visokošolskega študija prej opravljeno v državi članici izvora, v tem pogledu 
preveč splošen in izključujoč. Nepravilno daje prednost elementu, ki ne pomeni 
nujno reprezentativne stopnje vključitve v družbo te države članice v trenutku 
I - 9211 
SODBA Z DNE 23. 10. 2007 - ZDRUŽENI ZADEVI C-11/06 IN C-12/06 
vložitve prošnje za pomoč. Tako prekoračuje okvire, ki so potrebni za doseganje 
zasledovanega cilja in torej ne more veljati za sorazmernega (glej, po analogiji, zgoraj 
navedeno sodbo D'Hoop, točka 39). 
47 Petič, avstrijska, švedska vlada, vlada Združenega kraljestva in Komisija se sklicujejo 
na neobstoj usklajevalnih določb med državami članicami na področju pomoči pri 
usposabljanju. V primeru neobstoja takih določb naj bi obstajala nevarnost kopičenja 
pravic, če bi bil odpravljen pogoj, kot je ta o prvi stopnji študija. 
48 V zvezi s tem se je vlada Združenega kraljestva v pisnih stališčih in stališčih, 
predstavljenih na obravnavi, sklicevala na okoliščino, glede na katero se zdi, da je 
R. Morgan od organov Združenega kraljestva zaradi študija na University of the 
West of England prejela finančno pomoč v obliki dodatka za stroške šolnine, 
vzdrževanja ter posojila. 
49 V zvezi s tem je nemška vlada na obravnavi v odgovor na vprašanja Sodišča navedla, 
da člen 21(3) BAföG vsebuje določbo, da se pri izračunu ustreznih dohodkov za 
namene uporabe tega zakona upoštevajo pomoči pri usposabljanju ali drugi dodatki 
enake vrste, ki so lahko bili prejeti iz virov, ki niso določeni v navedenem zakonu. 
50 Nasprotno, nikakor ni namen pogoja prve stopnje študija, da prepreči ali upošteva 
morebitne istovrstne pomoči, prejete v drugi državi članici. Torej naj ne bi bilo 
zatrjevano, da je ta pogoj sam po sebi primeren ali nujen za zagotovitev neobstoja 
kopičenja teh pomoči. 
I - 9212 
MORGAN IN BUCHER 
51 Glede na vse predhodne ugotovitve je treba na vprašanje, skupno postopkoma 
v glavni stvari, odgovoriti, da v okoliščinah, kot so v postopkih v glavni stvari, 
člena 17 ES in 18 ES nasprotujeta pogoju, v skladu s katerim mora biti študij, za 
namen pridobitve pomoči pri usposabljanju zaradi študija v državi članici, ki ni tista, 
katere državljani so študentje, ki za te pomoči zaprosijo, nadaljevanje usposabljanja, 
ki je v državi članici izvora teh študentov trajalo vsaj eno leto. 
Drugo vprašanje v zadevi C-12/06 
52 Po mnenju predložitvenega sodišča naj bi bilo pritožbi I. Bucher ugodeno v primeru 
pritrdilnega odgovora na vprašanje, skupno postopkoma v glavni stvari. 
53 V teh okoliščinah, ker je bil odgovor na navedeno vprašanje pritrdilen, ni treba 
odgovoriti na drugo vprašanje, zastavljeno v zadevi C-12/06. 
Stroški 
54 Ker je ta postopek za stranke v postopkih v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev 
stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo. 
I - 9213 
SODBA Z DNE 23. 10. 2007 - ZDRUŽENI ZADEVI C-11/06 IN C-12/06 
Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo: 
V okoliščinah, kot so v postopkih v glavni stvari, člena 17 ES in 18 ES 
nasprotujeta pogoju, v skladu s katerim mora biti študij, za namen pridobitve 
pomoči pri usposabljanju zaradi študija v državi članici, ki ni tista, katere 
državljani so študentje, ki za te pomoči zaprosijo, nadaljevanje usposabljanja, ki 
je v državi članici izvora teh študentov trajalo vsaj eno leto. 
Podpisi 
I - 9214