SL Uradni list Evropske unije C 287/29

Pritožba, ki jo je Evropska Komisija vložila 31. julija 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 22. maja 2012 v zadevi T-344/08, EnBW Energie Baden-Württemberg AG proti Evropski Komisiji

(Zadeva C-365/12 P)

2012/C 287/56

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: Evropska Komisija (zastopniki: B. Smulders, P. Costa de Oliveira in A. Antoniadis, zastopniki)

Druge stranke v postopku: EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Kraljevina Švedska, Siemens AG, ABB Ltd

Predlogi

Pritožnica predlaga:

1. naj se točka 1 izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 22. maja 2012 v zadevi T-344/08 razveljavi;

2. naj se tožba v zadevi T-344/08 zavrne;

3. naj se nasprotni stranki v pritožbenem postopku in tožeči stranki naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka na prvi stopnji.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Splošno sodišče ni upoštevalo nujnosti skladne razlage Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije („Uredba o preglednosti“) (1), kot je bila utemeljena v temeljnih sodbah Technische Glaswerke Ilmenau (2), API (3) in Bavarian Lager (4) ter nedavno potrjena s sodbami Agrofert (5) in Odile Jacob (6), in je pravo napačno uporabilo, ko je dalo prednost pravici do dostopa v skladu z Uredbo o preglednosti. Razlaga Splošnega sodišča v zvezi s pravico do dostopa, določeno v Uredbi o preglednosti, oziroma zadevnimi določbami o izjemah posega v obstoječ sistem vpogleda v spis iz prava o omejevalnih sporazumih in v ravnovesje interesov, ki ga vsebuje, se pravi, ravnovesje med interesom Komisije, da učinkovito opravi nalogo, ki ji je dodeljena v skladu s členom 108 PDEU, na eni strani in interesom podjetij v zvezi z učinkovito zaščito podatkov, ki so jih posredovala v okviru postopka v zvezi z omejevalnimi sporazumi, na drugi strani.

Splošno sodišče je napačno odločilo, da se v tem primeru ne uporabi splošne domneve, da je vredno varovati dokumente upravnega postopka, ki je bila utemeljena predvsem v zadevi Technische Glaswerke Ilmenau in potrjena v zadevi Odile Jacob. Pri tem ni upoštevalo, da tako splošno domnevo utemeljujeta tako sistem vpogleda v spis iz prava o omejevalnih sporazumih kot tudi omejitev uporabe dokumentov, pridobljenih v okviru preiskave, določeno s pravom o omejevalnih sporazumih.

Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi člena 4(2), tretja alinea, Uredbe o preglednosti, ki določa izjemo od dostopa zaradi varstva namena preiskav. Nepravilno je omejilo polje uporabe te izjeme le do konca posamezne preiskave. Ni upoštevalo, da namen preiskav ne zajema le učinkovitosti posameznih preiskav (in to vsaj do pravnomočnosti odločbe, s katero se zaključi posamezen postopek), temveč prav tako učinkovitost izvršilnih pooblastil Komisije na področju prava o omejevalnih sporazumih na splošno (vključno z jamstvi pravne države, ki se tukaj uporabijo).

Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi člena 4(2), prva alinea, Uredbe o preglednosti, ki določa izjemo od dostopa zaradi varstva poslovnih interesov. Nepravilno je polje uporabe v bistvu omejilo na varovanje poslovnih skrivnosti. Ni upoštevalo, da področje varstva obsega tudi tiste zaupne podatke, ki se posredujejo Komisiji zgolj v okviru preiskave zoper določena podjetja in ki v nasprotnem primeru tretjim ne bi bili dostopni.

Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi člena 4(3), drugi pododstavek, Uredbe o preglednosti, ki določa izjemo od dostopa zaradi varstva postopka odločanja Komisije. Ni upoštevalo, da Komisija lahko zavrne dostop do dokumentov, ki vsebujejo mnenja za notranjo rabo kot del razprav in predhodnih posvetovanj, ker bi njihova objava lahko, če bi se ponovno uvedel postopek, omejila polje proste presoje Komisije. Splošno sodišče pri ugotovitvi, da Komisija ne bi smela zavrniti dostopa do dokumentov za notranjo rabo, prav tako ni upoštevalo, da so tudi dokumenti za notranjo rabo zajeti z določbami o izjemah iz člena 4 Uredbe o preglednosti in z domnevo, da je vredno varovati te dokumente, ki jo Splošno sodišče priznava.

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331.

(2) Sodba Sodišča z dne 29. junija 2010 v zadevi Evropska komisija proti Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (C-139/07 P, ZOdl., str. I-5885).

(3) Sodba Sodišča z dne 21. septembra 2010 v združenih zadevah Kraljevina Švedska proti Association de la presse internationale ASBL (API) in Evropski Komisiji (C-514/07 P), Association de la presse internationale ASBL (API) proti Evropski komisiji (C-528/07 P) in Evropska Komisija proti Association de la presse internationale ASBL (API) (C-532/07 P) (C-514/07 P, C-528/07 P in C-532/07 P, ZOdl., str. I-8533).

(4) Sodba Sodišča z dne 29. junija 2010 v zadevi Evropska Komisija proti The Bavarian Lager Co. Ltd. (C-28/08 P, ZOdl., str. I-6055).

(5) Sodba Sodišča z dne 28. junija 2012 v zadevi Agrofert Holding a.s. proti Komisiji (C-477/10 P, še neobjavljena v ZOdl.).

(6) Sodba Sodišča z dne 28. junija 2012 v zadevi Evropska Komisija proti Éditions Odile Jacob SAS (C-404/10 P, še neobjavljena v ZOdl.).