ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Sklep o zamrznitvi sredstev – Sprejetje ali ohranitev na podlagi sodnega postopka, ki ga vodijo organi tretje države na področju odtujitve javnih sredstev – Dopustnost – Zahteva – Nacionalna odločba, sprejeta ob spoštovanju pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva – Obveznost preverjanja, ki jo ima Svet – Obveznost obrazložitve – Obseg – Tretja država, ki je pristopila k Evropski konvenciji o človekovih pravicah – Nevplivanje (Sklep Sveta (SZVP) 2017/381; Uredba Sveta 2017/374) (Glej točke od 28 do 32, od 36 do 38, 42 in 43.)
2.

Ničnostna tožba – Tožba, vložena zoper odločitev o potrditvi prejšnje odločitve, ki se ni izpodbijala pravočasno – Nedopustnost – Pojem potrditvene odločitve – Ponovni pregled prejšnje odločbe na podlagi zahteve, v kateri se zatrjujejo nova in bistvena dejstva – Izključitev – Pojem novih in bistvenih dejstev – Obseg (člen 263 PDEU) (Glej točki 5 in 6.)
Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 19. decembra 2019 – Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

(Zadeva C‑645/18) ( 1 )

„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Svoboda opravljanja storitev – Napotitev delavcev – Člen 56 PDEU – Direktiva 2014/67/EU – Člena 9 in 20 – Prijava delavcev – Hramba plačne dokumentacije – Sankcije – Sorazmernost – Globe v vnaprej določenem minimalnem znesku – Kumuliranje – Neobstoj zgornje meje – Sodni stroški“

Svoboda opravljanja storitev – Napotitev delavcev zaradi opravljanja storitev – Direktiva 2014/67 – Upravne zahteve in nadzorni ukrepi – Obveznosti na področju delovnega prava v zvezi s prijavo delavcev in hrambo plačne dokumentacije – Sankcije za nespoštovanje – Naložitev glob v vnaprej določenem znesku – Kumuliranje glob – Neobstoj zgornje meje – Sodni stroški, ki znašajo 20 % zneska naloženih glob v primeru zavrnitve tožbe, vložene zoper naložitev – Nedopustnost – Utemeljitev – Neobstoj – Kršitev načela sorazmernosti

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2014/67)

(Glej točke 21, 28, 29, od 32 do 41 in 43 ter izrek.)

Izrek

Člen 20 Direktive 2014/67/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o izvrševanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev in spremembi Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg (uredba IMI) je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki za primer nespoštovanja materialnih obveznosti iz delovnega prava v zvezi s prijavo delavcev in hrambo plačne dokumentacije določa naložitev visokih glob:

– ki ne smejo biti nižje od vnaprej določenega zneska;

– ki se naložijo kumulativno za vsakega zadevnega delavca posebej in brez zgornje meje, ter

– ki se jim prišteje prispevek za stroške postopka v višini 20 % zneska navedenih glob, če se tožba zoper odločbo, s katero so bile te naložene, zavrne.

( 1 ) UL C 122, 1.4.2019.
Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 4. aprila 2019 – Finanzamt Linz (avstrijska zakonodaja o igrah na srečo)

(Zadeva C‑545/18)

„Predhodno odločanje – Člen 53(2) Poslovnika Sodišča – Načela prava Unije – Primarnost – Nacionalna zakonodaja, ki sodišča nižje stopnje zavezuje, da sledijo razlagi sodišč višje stopnje – Omejitev predložitve zadeve višjim sodiščem glede presoje pravnih vprašanj in pravnih sredstev, vloženih pred nižjimi sodišči“

Vprašanja za predhodno odločanje – Dopustnost – Navedba razlogov, ki utemeljujejo potrebo po odgovoru na vprašanja za predhodno odločanje – Obseg obveznosti na področju temeljnih pravic

(člen 267 PDEU; Statut Sodišča, člen 23; Poslovnik Sodišča, člena 53(2) in 94)

(Glej točke od 19 do 21 in od 25 do 31.)

Izrek

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (deželno upravno sodišče Zgornje Avstrije, Avstrija) z odločbo z dne 16. avgusta 2018, je očitno nedopusten.
Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 16. maja 2019 – Luminor Bank

(Zadeva C‑8/18) ( 1 )

„Predhodno odločanje – Člen 53(2) in člen 99 Poslovnika Sodišča – Svoboda opravljanja storitev – Trgi finančnih instrumentov – Fizična oseba, ki je pri banki pridobila izvedeni finančni instrument – Opredelitev navedene fizične osebe v smislu prava Unije“

1. Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Trgi finančnih instrumentov – Direktivi 2004/39 in 2014/65 – Področje uporabe ratione temporis – Pogodbe o vpisu obveznic in posojilne pogodbe, sklenjene pred iztekom roka za prenos direktiv – Izključitev (Direktivi 2004/39 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 70, in 2014/65) (Glej točke od 31 do 34, 37, 38, 52 in izrek.)

2. Varstvo potrošnikov – Potrošniške pogodbe – Direktiva 2011/83 – Področje uporabe ratione temporis – Pogodbe o vpisu obveznic in posojilne pogodbe, sklenjene pred iztekom roka za prenos direktive – Izključitev (Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2011/83, člena 13(2) in 28(1)) (Glej točke 35, 36, 38, 52 in izrek.)

3. Vprašanja za predhodno odločanje – Dopustnost – Vprašanja, postavljena brez zadostnih pojasnil glede dejanskega in pravnega okvira ter razlogov, ki bi upravičevali nujnost odgovora na vprašanja za predhodno odločanje – Očitna nedopustnost (člen 267 PDEU; Statut Sodišča, člen 23; Poslovnik Sodišča, člena 53(2) in 94) (Glej točke od 40 do 49, 52 in izrek.)

Izrek

Direktivo 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS, Direktivo 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS ter Direktivo 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov ter spremembi Direktive 2002/92/ES in Direktive 2011/61/Evropska unija je treba razlagati tako, da se ne uporabljajo za pridobitev kreditnih obveznosti, kakršne so obravnavane v postopku v glavni stvari, če je do teh pridobitev prišlo pred 1. novembrom 2007.

Prvo in drugo vprašanje sta – v delu, ki se nanaša na Direktivo 2001/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2001 o sprejemu vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na borzi in o informacijah, ki jih je treba objaviti v zvezi s temi vrednostnimi papirji, na Direktivo 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) in na Uredbo Komisije (ES) št. 809/2004 z dne 29. aprila 2004 o izvajanju Direktive 2003/71 o informacijah, ki jih vsebujejo prospekti, in o obliki prospektov, vključitvi informacij s sklicevanjem in objavi teh prospektov in razširjanju oglaševanj – očitno nedopustni.

( 1 ) UL C 152, 30.4.2018.
Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 13. decembra 2018 – Mennica Wrocławska

(Zadeva C‑491/18)

„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 168, 178 in 226 – Zavrnitev pravice do odbitka – Napačna označitev blaga na računih“

Usklajevanje davčne zakonodaje – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Odbitek vstopnega davka – Nastanek in obseg pravice do odbitka – Pravila za uveljavljanje pravice do odbitka – Zavrnitev pravice do odbitka zaradi napačne označitve blaga na računih – Nedopustnost – Predhodna predložitev dokumentov in pojasnil, potrebnih za določitev dejanskega predmeta transakcij, davčnim organom – Nevplivanje

(Direktiva Sveta 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/45, členi 168(a), 178(a) in 226)

(Glej točko 47 in izrek.)

Izrek

Člen 168(a), člen 178(a) in člen 226 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/45/EU z dne 13. julija 2010, je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da nacionalni davčni organi davčnemu zavezancu zavrnejo pravico do odbitka dolgovanega ali plačanega vstopnega davka na dodano vrednost zgolj iz razloga, da je na izdanih računih napačno opredeljeno blago, ki je bilo predmet zadevnih transakcij, in sicer kljub temu, da je davčni zavezanec davčnim organom, še preden so mu ti izdali odločbo, posredoval dokumente in pojasnila, potrebna za določitev dejanskega predmeta teh transakcij, in ki izkazujejo njihovo resničnost.
Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 27. junija 2018 –

flightright

(Zadeva C‑130/18) ( 1 )

„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Zračni prevoz – Uredba (ES) št. 261/2004 – Člen 5(1)(c) – Pravica do odškodnine v primeru odpovedi leta – Sprememba poti, ki potniku ne omogoča priti na končni cilj manj kot dve uri po uri pristanka za odpovedani let – Zamuda od dveh do treh ur“

Promet–Zračni promet–Uredba št. 261/2004–Skupna pravila glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov–Pravica do odškodnine v primeru odpovedi leta–Sprememba poti, ki je bila ponujena potniku, ki je na končni cilj prišel več kot dve uri vendar manj kot tri ure po uri pristanka za odpovedani let–Vključitev

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 261/2004, člen 5(1)(c)(iii))

(Glej točko 23 in izrek.)

Izrek

Člen 5(1)(c)(iii) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91, je treba razlagati tako, da ima potnik, ki je bil o odpovedi leta obveščen manj kot sedem dni pred predvideno uro njegovega odhoda, pravico do odškodnine iz te določbe v primeru, da mu preusmeritev, ki mu jo ponudi prevoznik, omogoča priti na končni cilj več kot dve uri, ampak manj kot tri ure po predvideni uri pristanka za odpovedani let.

( 1 ) UL C 182, 28.5.2018.
2.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Presoja možnosti za registracijo znaka–Upoštevanje zgolj ureditve Unije–Odločbe, ki jih sprejmejo nacionalni organi in ki ne zavezujejo organov Unije (Uredba Sveta št. 207/2009) (Glej točki 5 in 6.)
2.

Pritožba–Razlogi–Napačna presoja dejstev in dokazov–Nedopustnost–Nadzor Sodišča nad presojo dejstev in dokazov–Izključitev, razen ob izkrivljanju (člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek) (Glej točki 5 in 6.)
Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 6. septembra 2018 – Gmalieva in drugi

(Zadeva C‑79/17) ( 1 )

„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Svoboda opravljanja storitev – Igre na srečo – Monopol nad igrami na srečo v državi članici – Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje uporabo igralnih avtomatov brez predhodnega dovoljenja upravnih organov“

Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Igre na srečo – Nacionalna zakonodaja, ki prepoveduje uporabo igralnih avtomatov brez predhodnega dovoljenja upravnih organov – Utemeljitev – Zmanjšanje ponudbe iger na srečo in boj proti kriminaliteti – Obveznost izpolnjevanja pogojev sorazmernosti in nediskriminacije – Pogoji – Resnično strmenje k tem ciljem na dosleden in sistematičen način – Presoja s strani nacionalnega sodišča

(člen 56 PDEU)

(Glej točke od 22 do 31 ter izrek.)

Izrek

Predložitveno sodišče mora na podlagi pojasnil Sodišča Evropske unije, zlasti iz sodbe z dne 30. aprila 2014, Pfleger in drugi (C‑390/12, EU:C:2014:281), presoditi, ali je treba nacionalno zakonsko ureditev monopola nad igrami na srečo, kakršna je v postopku v glavni stvari, opredeliti za skladno glede na člene 56 in naslednje PDEU, če je bilo v nacionalnem sodnem postopku ugotovljeno, da:

– zasvojenost z igrami na srečo ne pomeni družbenega problema, ki upravičuje intervencijo države;

– so prepovedane igre na srečo le upravni prekršek, ne pa kaznivo dejanje;

– javno-finančni prihodki iz naslova iger na srečo letno znašajo več kot 500 milijonov EUR, oziroma predstavljajo 0,4 % letnega proračuna, in

– so promocijske dejavnosti koncesionarjev namenjene temu, da se osebe, ki prej niso sodelovale v igrah na srečo, privabi k udeležbi.

( 1 ) UL C 178, 6. 6. 2017.
1.

Začasna odredba–Odlog izvršitve–Začasni ukrepi–Pogoji za dodelitev–Fumus boni juris–Nujnost–Resna in nepopravljiva škoda–Kumulativnost–Tehtanje vseh zadevnih interesov–Vrstni red preizkusa in način preverjanja–Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(4)) (Glej točke 23, 31, 33 in 35.)
3.

Vprašanja za predhodno odločanje–Predložitev Sodišču–Potrebnost sprejetja predhodne odločbe in upoštevnost postavljenih vprašanj–Presoja nacionalnega sodišča–Odločitev, da se Sodišču ne predloži vprašanja za predhodno odločanje–Obveznost posredovanja take odločitve Sodišču–Neobstoj–Subjektivna pravica do uradnega obvestila o taki odločitvi–Neobstoj (člen 267 PDEU; Statut Sodišča, člen 23) (Glej točki 21 in 22.)
3.

Vprašanja za predhodno odločanje–Dopustnost–Vprašanja, postavljena brez zadostne opredelitve dejanskega in pravnega okvira–Vprašanja, postavljena v okviru, ki izključuje koristen odgovor–Očitna nedopustnost (Člen 267 PDEU; Statut Sodišča, člen 23; Poslovnik Sodišča, člena 53(2) in 94) (Glej točke od 28 do 31, od 39 do 41 ter točko 2 izreka.)
1.

Pritožba–Razlogi–Napačna presoja dejstev in dokazov–Nedopustnost–Nadzor Sodišča nad presojo dejstev in dokazov–Izključitev, razen ob izkrivljanju (Člen 256(1) PDEU; Statut Sodišča, člen 58, odstavek 1) (Glej točki 5 in 6.)
20

Kot izhaja iz ustaljene sodne prakse Sodišča, se člen 101 PDEU res nanaša le na ravnanje podjetij in ne na zakonodajo ali druge predpise, ki jih sprejmejo države članice, vendar to še ne pomeni, da ta člen v povezavi s členom 4(3) PEU, ki določa dolžnost sodelovanja med Evropsko unijo in državami članicami, državam članicam nalaga, da ne sprejmejo ali ne ohranjajo v veljavi ukrepov, tudi zakonskih ali podzakonskih, ki bi lahko izničili polni učinek pravil o konkurenci, ki veljajo za podjetja (sodba z dne 4. septembra 2014, API in drugi, od C‑184/13 do C‑187/13, C‑194/13, C‑195/13 in C‑208/13, EU:C:2014:2147, točka 28 in navedena sodna praksa).
1.

Pritožba–Razlogi–Napačna presoja dejstev in dokazov–Nedopustnost–Nadzor Sodišča nad presojo dejstev in dokazov–Izključitev, razen ob izkrivljanju (Člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58, odstavek 1) (Glej točki 6 in 7.)
3.

Pritožba–Razlogi–Napačna presoja dejstev in dokazov–Nadzor Sodišča nad presojo dokazov–Izključitev, razen ob izkrivljanju (člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek) (Glej točke od 56 do 60, 74, 84, 111 in 116.)
OBVESTILA O NEOBJAVLJENIH ODLOČBAH 
Zbi rka odločb sodne pr akse 
Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 4. aprila 2 0 1 7 –  
D’Andria  
(Zadeva C-5 5 5 / 1 6 )  
„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Enaka vprašanja za predhodno odločanje –  
Člena 49 in 56 PDEU – Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Igre na srečo –  
Nacionalna ureditev – Preureditev sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti – Nov javni  
razpis – Koncesije, podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih koncesij –  
Neodplačen prenos uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in  
pobiranje stav – Omejitev – Nujni razlogi v javnem interesu – Sorazmernost“  
1. Vprašanja za predhodno odločanje – Vprašanja, enaka tistim, o katerih je že bilo odločeno v sodni 
praksi – Uporaba člena 99 Poslovnika 
(člen 267 PDEU; Poslovnik Sodišča, člen 99) 
(Glej točki 7 in 8.) 
2. Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Igre na srečo – Nacionalna 
zakonodaja, ki zaradi preureditve sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti določa izvedbo 
novega javnega razpisa za koncesije, ki so podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih 
koncesij – Dopustnost 
(člena 49 PDEU in 56 PDEU) 
(Glej točko 11 in točko 1 izreka.) 
3. Svoboda opravljanja storitev – Svoboda ustanavljanja – Omejitve – Igre na srečo – Nacionalna 
zakonodaja, ki koncesionarja zavezuje, da ob prenehanju dejavnosti zaradi poteka koncesijskega 
obdobja neodplačno prenese uporabo materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za 
upravljanje in pobiranje stav – Nedopustnost – Utemeljitev – Nujni razlogi v javnem interesu 
– Sorazmernost – Preverjanje, ki ga opravi nacionalno sodišče 
(člena 49 PDEU in 56 PDEU) 
(Glej točko 12 in točko 2 izreka.) 
SL 
ECLI:EU:C:2017 :261 1 
OBVESTILA O NEOBJAVLJENIH ODLOČBAH 
Iz rek 
1. Člena 49 in 56 PDEU ter načeli enakega obravnavanja in učinkovitosti je treba razlagati tako, da 
ne nasprotujejo nacionalni ureditvi iger na srečo, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki 
zaradi preureditve sistema koncesij s časovno uskladitvijo zapadlosti določa izvedbo novega 
javnega razpisa za koncesije, ki so podeljene za krajše obdobje od obdobja prej podeljenih 
koncesij. 
2. Člena 49 PDEU in 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta omejevalni nacionalni 
določbi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki koncesionarju iger na srečo nalaga, da ob 
prenehanju dejavnosti zaradi poteka trajanja koncesije neodplačno prenese uporabo materialnih 
in nematerialnih sredstev, katerih lastnik je in ki tvorijo mrežo za upravljanje in pobiranje stav, 
če taka omejitev presega, kar je nujno za uresničitev dejansko zastavljenega cilja iz te določbe, 
kar mora preveriti predložitveno sodišče. 
ECLI:EU:C:2017 :261 2
V pritožbi je treba natančno navesti izpodbijane elemente sodbe, katere razveljavitev je predlagana, in pravne argumente, ki ta predlog posebej utemeljujejo. Teh zahtev ne izpolnjuje pritožbeni razlog, ki ne vsebuje nobene pravne argumentacije, s katero bi se dokazalo, kako naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, in ki pomeni le predlog za ponovno obravnavo tožbe, vložene na prvi stopnji, pri čemer gre za kršitev zahtev, ki izhajajo tako iz Statuta Sodišča kot iz njegovega Poslovnika.

Iz člena 256(1), drugi pododstavek, PDEU in člena 58, prvi odstavek, Statuta Sodišča izhaja, da je Splošno sodišče edino pristojno, prvič, za ugotavljanje dejstev, razen če bi vsebinska nepravilnost njegovih ugotovitev izhajala iz listin v spisu, ki so mu bile predložene, in drugič, za presojo teh dejstev. Kadar je Splošno sodišče ugotovilo ali presodilo dejstva, je Sodišče pristojno, da na podlagi navedenega člena 256 izvaja nadzor nad pravno opredelitvijo teh dejstev in pravnimi posledicami, ki jih je iz tega izpeljalo Splošno sodišče.

(Glej točko 25.)
talcjeSklep Sodišča (deveti senat) z dne 26. oktobra 2016 –

Ignazio Messina & C.

(Združene zadeve od C‑10/16 do C‑12/16) ( *1 )

„Predhodno odločanje — Člen 94 Poslovnika Sodišča — Predložitvena odločba — Neobstoj zadostnih pojasnil glede pravnih in dejanskih okoliščin — Neobstoj pojasnil glede razlogov, ki utemeljujejo potrebo po odgovoru na vprašanja za predhodno odločanje za rešitev spora, ki poteka o glavni stvari — Člen 53(2) Poslovnika Sodišča — Očitna nedopustnost“

Vprašanja za predhodno odločanje — Dopustnost — Predlog za predhodno odločanje, ki ne vsebuje nobenih informacij glede dejanskega in pravnega okvira in ki ne pojasnjuje razlogov za njegovo predložitev Sodišču — Očitna nedopustnost (Člen 267 PDEU; Statut Sodišča, člen 23; Poslovnik Sodišča, člena 53(2) in 94) (Glej točke od 8 do 14.)

Izrek

Predlogi za sprejetje predhodne odločbe, ki jih je Commissione tributaria provinciale di Genova (pokrajinska davčna komisija iz Genove, Italija) vložila z odločbami z dne 11. decembra 2015, so očitno nedopustni.

( *1 ) UL C 111, 13.4.2015.
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:C:2016 :461 1OBVESTILAONEOBJAVLJENIHODLOČBAH
Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 1 5. junija 2 0 1 6  –
LTJ Diffusion/ EUIPO
(Zadeva C-9 4 / 1 6 P)
„Pritožba — Znamka E vropske u nije — Besedna znamka A RTHUR & AS TON — Ugovor imetnika 
nacionalne polfigurativne znamke, ki v sebuje besedni element ‚Arthur‘ — Zavrnitev u govora“
1. Pritožba — Razlogi — Napačna presoja de jstev — Nedopustnost — Nadzor So dišča nad presojo 
dejstev in dokazov — Izključitev, razen ob izkrivljanju (člen 256(1) PDEU; Statut Sodišča, člen 58, 
prvi odstavek) (Glej točko 6)
2. Znamka Evropske unije — Pripombe tretjih oseb in ugovor — Preizkus ugovora — Dokaz o uporabi 
prejšnje znamke — Resna in de janska uporaba — Uporaba znamke v obliki, ki se r azlikuje 
v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega učinka znamke — Namen in stvarno področje 
uporabe člena 15(1)(a) Uredbe št. 207/2009 ( Uredba Sveta št. 207/2009 , člen 15(1), drugi 
pododstavek, (a)) (Glej točko 6.) 
Iz rek
1. Tožba se zavrne.
2. Družba LTJ Diffusion no si svoje stroške.
3.

Akti institucij — Obrazložitev — Obveznost — Obseg — Odločitev o neizbiri ponudbe v postopku oddaje javnega naročila storitev — Obveznost, da se na pisno zahtevo obvesti o značilnostih in relativnih prednostih izbrane ponudbe in o imenu izbranega ponudnika — Obveznost naročnika, da poda natančno primerjalno analizo izbrane ponudbe in ponudbe neuspešnega ponudnika — Neobstoj (člen 296 PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 966/2012, člen 113(2); Uredba Komisije št. 1268/2012, člen 161(2)) (Glej točko 5.)
4.

Pritožba–Razlogi–Napačna presoja dejstev in dokazov–Nedopustnost–Nadzor Sodišča nad presojo dejstev in dokazov–Izključitev, razen ob izkrivljanju (člen 256(1) PDEU; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek) (Glej točki 5 in 6.)
11

V teh okoliščinah je Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (deželno upravno sodišče v Laciju, Italija) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje: „Ali člen 56 PDEU nasprotuje uporabi odločbe [AGCOM] št. 397/13/CONS in z njo povezanih zadevnih nacionalnih zakonskih določb, če se razlagajo tako, kot jih razlaga navedeni organ, in v skladu s katerimi je treba predložiti celovito [IES] (ki ga je treba pripraviti v skladu z italijanskimi računovodskimi predpisi) o gospodarskih dejavnostih, ki se opravljajo za italijanske kupce, katerega namen je varstvo konkurence, vendar so nujno povezane z različnimi bolj omejenimi institucionalnimi funkcijami samega organa za varstvo pluralizma v zadevnem sektorju, pri čemer naj bi to zahtevo izpolnila gospodarska subjekta, ki sicer ne spadata na področje uporabe nacionalne zakonodaje, s katero se ureja navedeni sektor (prečiščeno besedilo o avdiovizualnih in radijskih medijskih storitvah), natančneje, v obravnavanem primeru, nacionalni gospodarski subjekt, ki opravlja samo storitve za svojo sestrsko družbo irskega prava, in v zvezi s to zadnjo družbo gospodarski subjekt, ki nima sedeža na nacionalnem ozemlju in na njem ne opravlja dejavnosti prek svojih zaposlenih, oziroma ali je ta zahteva ukrep, s katerim se omejuje svoboda opravljanja storitev v Evropski uniji v nasprotju s členom 56 PDEU?“
Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 5. decembra 2018 – TV2/Danmark/Viasat Broadcasting UK

(Zadeva C‑657/15 P-DEP)

„Odmera stroškov“

1. Sodni postopek – Stroški – Določitev – Stroški, ki se povrnejo – Stroški strank, ki se lahko povrnejo – Nagrade, ki jih institucija plača svojemu odvetniku – Vključitev – Elementi, ki jih je treba upoštevati pri odmeri (Poslovnik Sodišča, člen 144(b)) (Glej točke od 12 do 15.)

2. Sodni postopek – Stroški – Določitev – Stroški, ki se povrnejo – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati – Nujni stroški, ki nastanejo v postopku odmere stroškov – Vključitev (Poslovnik Sodišča, člen 144(b)) (Glej točko 34.)

Izrek

Skupni stroški, ki jih mora družba TV2/Danmark A/S povrniti družbi Viasat Broadcasting UK Ltd se v zadevi T‑674/11 odmerijo na 383.056 danskih kron (DKK) (približno 51.350 EUR) in v zadevi C‑657/15 P na 136.348 DKK (približno 18.278 EUR).