ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Drugače bi bilo, če bi bila dajatev in predvidena oprostitev sestavni del ukrepa pomoči. Predpostavka za to, da bi bila dajatev lahko sestavni del ukrepa pomoči, mora na podlagi upoštevne nacionalne zakonodaje med takso in pomočjo obstajati stvarna zveza v takem smislu, da so prihodki od dajatve nujno namenjeni financiranju pomoči in nanjo neposredno vplivajo ter posledično neposredno vplivajo na presojo združljivosti s skupnim trgom (glej zgoraj navedeno sodbo Streekgewest, točka 26, in sodbo z dne 27. oktobra 2005 v združenih zadevah Casino France in drugi, od C-266/04 do C-270/04, C-276/04 in od C-321/04 do C-325/04, ZOdl., I-9481, točka 40). Vendar med takso in oprostitvijo od te takse ni nobene stvarne zveze v korist določene kategorije podjetij. Uporaba davčne oprostitve in njen obseg nista odvisna od davčnega prihodka (glej zgoraj navedeni sodbi Streekgewest, točka 28, in Casino France in drugi, točka 41).
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 1. junija 2006 – Komisija proti Grčiji

(Zadeva C-475/04)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/58/ES — Elektronske komunikacije — Obdelava osebnih podatkov — Varstvo zasebnosti — Varstvo fizičnih oseb — Neopravljen prenos v predpisanem roku“

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Upoštevni položaj — Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenjem (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

2. Države članice — Obveznosti — Prenos direktiv — Neizpolnitev obveznosti — Utemeljitev na podlagi nacionalne ureditve — Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 10.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Neopravljen prenos Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL L 201, str. 37) v predpisanem roku.

Izrek

1. Helenska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2. Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 1. junija 2006 – Komisija proti Grčiji

(Zadeva C-475/04)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/58/ES — Elektronske komunikacije — Obdelava osebnih podatkov — Varstvo zasebnosti — Varstvo fizičnih oseb — Neopravljen prenos v predpisanem roku“

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Upoštevni položaj — Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenjem (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

2. Države članice — Obveznosti — Prenos direktiv — Neizpolnitev obveznosti — Utemeljitev na podlagi nacionalne ureditve — Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 10.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Neopravljen prenos Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL L 201, str. 37) v predpisanem roku.

Izrek

1. Helenska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
Zadeva C-84/04

Komisija Evropskih skupnosti

proti

Portugalski republiki

„Neizpolnitev obveznosti države — Uredba (EGS) št. 4253/88 in člen 10 ES — Strukturni skladi — Usklajevanje med dejavnostmi strukturnih skladov in dejavnostmi EIB — Sistematično zmanjšanje zneskov, ki so bili izplačani kot pomoči EKUJS, Usmerjevalni oddelek — Pristojbine, ki jih je Ifadap pobral v programskem obdobju od 1994 do 1999“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca D. Ruiz-Jaraboja Colomerja, predstavljeni 14. februarja 2006 I - 9845

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. oktobra 2006 I - 9866

Povzetek sodbe

Ekonomsko-socialna kohezija – Strukturne pomoči – Financiranje Skupnosti – Dodelitev finančne pomoči EKUJS

(Uredba Sveta št. 4253/88, člen 21(3), drugi pododstavek, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2082/93)

Člen 21(3), druga alinea, Uredbe 4253/88 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2082/93, ki določa, da se plačila končnim prejemnikom opravijo, ne da bi bilo s kakršnim koli odbitkom ali zadržanjem izplačila mogoče zmanjšati znesek finančne pomoči, do katere so upravičeni, nacionalnim organom prepoveduje znižati izplačila ali zaračunati upravne stroške za obravnavanje vlog, katerih posledica je zmanjšanje zneska pomoči.

S to prepovedjo je zajeta pristojbina v višini odstotka skupnega zneska financiranega projekta, ki jo v breme prejemnikov pobira organ, ki ga je država članica določila kot edinega nacionalnega sogovornika EKUJS, Usmerjevalni oddelek, pri čemer se tako sorazmerno zmanjša znesek, ki so jih prejemniki dobili kot pomoči, ki jih je dodelil EKUJS, Usmerjevalni oddelek, saj se prepoved kakršnega koli odbitka nanaša na vse obremenitve, ki so v neposredni in bistveni zvezi z vsotami, izplačanimi kmetom, in ne samo na odbitke, ki so bili dejansko odvedeni pri plačilu.

(Glej točke 33 in od 35 do 39.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti

–

Preizkus utemeljenosti Sodišča

–

Stanje, ki ga je treba upoštevati

–

Stanje ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 13.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 11 Direktive Sveta 1996/62/ES o ocenjevanju in upravljanju kakovosti zunanjega zraka (UL L 296, str. 55) v povezavi s členom 4(1) iste direktive ter z Direktivo 1999/30/ES z dne 22. aprila 1999 o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev in svinca v zunanjem zraku (UL L 163, str. 41)

Izrek

Izrek

1) Italijanska republika s tem, da Komisiji Evropskih skupnosti za leto 2001 ni sporočila vseh informacij, ki se zahtevajo glede snovi, ki jih ureja Direktiva Sveta 1999/30/ES z dne 22. aprila 1999 o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev in svinca v zunanjem zraku, kot to predvideva člen 11(1)(a)(i) in (ii) ter (b) Direktive Sveta 96/62/ES z dne 27. septembra 1996 o ocenjevanju in upravljanju kakovosti zunanjega zraka, ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 11 Direktive 96/62 v povezavi s členom 4(1) te direktive ter z Direktivo 1999/30 in členom 1 Odločbe Komisije 2001/839/ES z dne 8. novembra 2001 o določitvi vprašalnika za letno poročanje o oceni kakovosti zunanjega zraka po direktivah Sveta 96/62 in 1999/30.

2) Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.
Člen 6(3) Direktive 92/43 o ohranjanju naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst uvaja postopek, katerega namen je s predhodnim preverjanjem zagotoviti, da se načrt ali projekt, ki ni neposredno povezan z upravljanjem zadevnega območja ali zanj potreben, pa bi lahko nanj pomembno vplival, dovoli le toliko, kolikor ne škodi celovitosti tega območja. Ta odobritev je mogoča torej zgolj pod pogojem, da so se navedeni organi ob odobritvi načrta ali projekta prepričali, da ta nima škodljivih učinkov na celovitost zadevnega območja. To, da naj projekt po izvedbi ne bi imel takih učinkov, ne vpliva na to presojo. Namreč prav ob sprejetju odločbe, s katero se dovoli izvedba projekta, z znanstvenega vidika ne sme obstajati razumen dvom o neobstoju škodljivih učinkov na celovitost zadevnega območja.

(Glej točke 19, 20 in 24.)
Država članica s tem, da določi domnevo zaposlenosti za umetnike, ki so ponudniki storitev s sedežem v državi članici izvora, kjer običajno ponujajo enake storitve, torej domnevo, ki zajema vključenost v sistem socialne varnosti za zaposlene delavcev in sistem plačanih letnih dopustov, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 ES.

Socialno varstvo ponudnikov storitev načeloma lahko izhaja iz nujnih razlogov v splošnem interesu, ki lahko upravičujejo omejevanje svobodnega opravljanja storitev. Zakonodaja, ki se uporablja na področju socialne varnosti teh ponudnikov storitev pa je predmet usklajevanja v Skupnosti, v skladu s katerim so zadevni umetniki deležni socialne varnosti, ki jo določa njihova država članica izvora, tako da zadevna država članica zanje ni upravičena uporabljati lastnega sistema socialne varnosti. Plačane dopuste za ponudnike storitev pa je težko uskladiti s pojmom samostojne dejavnosti.

Poleg tega zadevnega ukrepa ni mogoče utemeljiti z namenom boja proti delu na črno, ker okoliščina, da organizatorji predstav običajno angažirajo umetnike občasno in za krajša obdobja, sama po sebi še ne more utemeljiti splošnega suma o delu na črno. To še toliko bolj drži zato, ker so zadevni umetniki v državi članici izvora, kjer običajno opravljajo enake storitve, ponudniki storitev.

(Glej točke 45, od 47 do 49, 51, 52 in 55 ter izrek.)
Zadeva C-313/04

Franz Egenberger GmbH Molkerei und Trockenwerk

proti

Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Frankfurt am Main)

„Mleko in mlečni proizvodi — Uredba (ES) št. 2535/2001 — Maslo z Nove Zelandije — Postopki z uvoznimi dovoljenji — Dovoljenje Inward Monitoring Arrangement (IMA 1)“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca L. A. Geelhoeda, predstavljeni 1. decembra 2005 I - 6333

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. julija 2006 I - 6367

Povzetek sodbe

Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Mleko in mlečni proizvodi – Uvozni režim in odprtje tarifnih kvot

Člen 35(2) Uredbe št. 2535/2001 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe št. 1255/1999 glede uvoznega režima za mleko in mlečne proizvode ter o odprtju tarifnih kvot je neveljaven, ker določa, da se zahtevki za uvozno dovoljenje za maslo z Nove Zelandije po znižanih dajatvah lahko predložijo le pristojnim organom v Združenem kraljestvu. Uvozniki masla z Nove Zelandije s sedežem v Združenem kraljestvu so namreč v položaju, ki je primerljiv s položajem uvoznikov s sedežem v drugi državi članici. S tem, da se zadnjim nalaga, naj vložijo zahtevek za uvozno dovoljenje v drugi državi članici, kot v tisti, v kateri imajo sedež, člen 35(2) Uredbe št. 2535/2001 privede do različnega obravnavanja teh potencialnih uvoznikov in uvoznikov s sedežem v Združenem kraljestvu.

Ravno tako sta neveljavna člena 25 in 32 Uredbe št. 2535/2001 v povezavi s Prilogami III, IV in XII k tej uredbi, ker omogočata diskriminacijo pri izdaji uvoznih dovoljenj za maslo z Nove Zelandije po znižanih dajatvah. S tem, da je Komisija izdajanje dovoljenj IMA 1 (Inward Monitoring Arrangement) zaupala novozelandskim organom v obdobju veljavnosti novozelandskega zakona, s katerim se je uvedel izvozni monopol, ni sprejela potrebnih ukrepov, da bi preprečila diskriminacijo pri izdajanju uvoznih dovoljenj, čeprav ji je bila na podlagi člena 29(2) Uredbe št. 1255/1999 o skupni organizaciji trga mleka in mlečnih izdelkov taka obveznost izrecno naložena.

(Glej točke 34, 35, 42, 57, 58 ter točki 1 in 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Vprašanja za predhodno odločanje – Predložitev Sodišču – Nacionalno sodišče v smislu člena 234 ES – Pojem

(člen 234 ES)

Summary

Iz člena 234 ES izhaja, da lahko nacionalna sodišča sprožijo postopek pred Sodiščem le, če pri njih poteka postopek in če odločajo v okviru postopka, ki bo privedel do izdaje odločbe, ki ima značaj sodne odločbe.

Postopka pred Sodiščem torej ne more sprožiti Amtsgericht (Nemčija) kot Familiengericht, če odloča v vlogi upravnega organa, ne da bi bilo hkrati pozvano, naj odloča v sporu.

To je podano, kadar mora v primeru, ko starši, ki ne uporabljajo moževega priimka, vendar imajo skupno skrbništvo nad otrokom, pred matičarjem niso dali izjave, naj se za rojstni priimek tega otroka izbere priimek očeta ali priimek matere, to odločati o prenosu pravice do določitve rodbinskega imena navedenega otroka na enega od staršev, ker mora Familiengericht sprejeti odločbo, preden o tej zadevi odloča oziroma bi lahko odločal matičar, ki je pred tem sodiščem sprožil postopek, saj je obstajal spor med zadevnimi starši in upravo glede možnosti vpisa dvojnega priimka, ki je sestavljen iz priimkov staršev, v katerem je na zadnji stopnji odločilo drugo sodišče in ta spor ni bil predmet postopka pred Amtsgericht, pri čemer med obema od navedenih staršev ni spora, ker sta se sporazumela o priimku, ki ga želita dati svojemu otroku, torej o dvojnem priimku, sestavljenem iz njunih priimkov.

(Glej točke od 13 do 19.)
Zadeva C-340/04

Carbotermo SpA in Consorzio Alisei

proti

Comune di Busto Arsizio in AGESP SpA

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia)

„Direktiva 93/36/EGS — Javna naročila blaga — Oddaja brez javnega razpisa — Oddaja naročila podjetju, v katerem ima naročnik delež“

Sklepni predlogi generalne pravobranilke C. Stix-Hackl, predstavljeni 12. januarja 2006 I - 4140

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. maja 2006 I - 4166

Povzetek sodbe

(Direktivi Sveta 93/36 in 93/38, člen 13)

Direktiva 93/36 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga nasprotuje neposredni oddaji naročila blaga in storitev, kjer vrednost blaga predstavlja pretežni del, delniški družbi, katere upravni svet ima široka pooblastila za upravljanje, ki jih lahko izvaja samostojno, in katere kapital je trenutno v celoti v lasti druge delniške družbe, katere večinski delničar je naročnik. V takih okoliščinah namreč ni izpolnjen pogoj za neuporabo Direktive 93/36, v skladu s katerim mora naročnik nad družbo, ki je izbrana ponudnica zadevnega javnega naročila, izvajati nadzor, podoben tistemu, ki ga izvaja nad svojimi službami. Pri presoji tega pogoja je treba upoštevati vse zakonske predpise in upoštevne okoliščine. Ta preizkus mora voditi do rezultata, da je družba, ki je izbrani ponudnik, pod nadzorom, ki omogoča naročniku, da vpliva na odločitve navedene družbe. Pri tem mora biti podana možnost odločilno vplivati na strateške cilje in na pomembne odločitve te družbe. Tako ni v primeru, ko se nadzor naročnika kaže predvsem v svobodi, ki jo je pravo družb priznalo večini družbenikov, kar znatno omejuje njegov vpliv na odločitve teh družb. Poleg tega, kadar naročnik morebiten vpliv na odločitve izvaja prek holdinga, posredovanje takega posrednika lahko oslabi morebiten nadzor, ki ga naročnik izvaja nad delniško družbo že zaradi udeležbe v njenem kapitalu. (Glej točke 36, od 38 do 40 in 47 ter točko 1 izreka.)

Pri presoji pogoja za neuporabo Direktive 93/36 o usklajevanju postopkov oddaje javnih naročil blaga, v skladu s katerim mora podjetje, ki mu je bilo naročilo blaga neposredno oddano, opravljati pretežni del svoje dejavnosti s skupnostjo, ki ima v njem delež, se ne sme uporabiti člen 13 Direktive 93/38 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju, ki določa, da se ta direktiva ne uporablja za javna naročila storitev, ki jih naročnik odda povezanemu podjetju, če vsaj 80 % povprečnega prometa v zvezi s storitvami, ki ga je to podjetje realiziralo v Skupnosti v poprejšnjih treh letih, izhaja iz zagotavljanja teh storitev podjetjem, s katerimi je povezano. Ta pogoj je izpolnjen, samo če je dejavnost tega podjetja v glavnem namenjena skupnosti ali skupnostim, ki je njegova ali so njegove lastnice, vsaka druga dejavnost pa je samo postranska. (Glej točke 57, 63 in 70 ter točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Vročanje sodnih in zunajsodnih pisanj v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba št. 1348/2000

(Uredba Sveta št. 1348/2000, členi od 4 do 11 in 14)

Summary

Uredbo Sveta št. 1348/2000 o vročanju sodnih in zunajsodnih pisanj v civilnih in gospodarskih zadevah v državah članicah je treba razlagati tako, da ne vzpostavlja nobene hierarhije med pošiljanjem in vročanjem po organih iz členov od 4 do 11 in vročanjem po pošti iz člena 14, in je zato sodno pisanje mogoče vročiti na enega ali drugega od teh načinov ali kumulativno. Prvič, niti iz uvodnih izjav niti iz določb te uredbe namreč ni razvidno, da bi imel en način pošiljanja in vročanja, opravljen v skladu s to uredbo, manjšo vrednost od vročanja po organih. Drugič, glede na to, da je iz strukture in cilja te uredbe razvidno, da je njen namen zagotoviti učinkovito vročitev sodnih pisanj in pri tem upoštevati legitimne interese njihovih naslovnikov, in ker lahko načeloma vsi načini vročanja, predvideni s to uredbo, zagotavljajo spoštovanje teh interesov, je treba omogočiti uporabo enega ali drugega ali celo hkrati dveh ali več načinov vročanja, ki se glede na okoliščine primera izkažejo za najprimernejše ali najustreznejše.

Zato se je treba ob kumuliranju vročitve po organih in vročitve po pošti za določitev začetka naslovnikovega procesnega roka, ki je vezan na izvršitev vročitve, sklicevati na datum prve veljavno opravljene vročitve. Da določbam Uredbe št. 1348/2000, ki urejajo ta načina vročanja, ne bi odvzeli pomena, je treba namreč upoštevati vse pravne učinke veljavne izvršitve enega od načinov vročitve, in sicer ne glede na pozneje opravljeno drugačno vročitev. Poleg tega je namen te uredbe hitrejše pošiljanje sodnih pisanj zaradi vročanja in torej zaradi poteka sodnih postopkov. Če se za izračun procesnega roka torej upošteva prva vročitev zadevnega pisanja, je naslovnik tega dolžan čim prej pravno ravnati, kar omogoča pristojnemu sodišču, da čim prej odloči.

(Glej točke 20, 21 in od 28 do 32 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Prosti pretok blaga – Količinske omejitve – Ukrepi z enakim učinkom – Načini trženja

(člena 28 ES in 30 ES)

Summary

Člen 28 ES ne nasprotuje nacionalni določbi, s katero država članica na svojem ozemlju prepoveduje prodajo in zbiranje naročil za srebrni nakit od vrat do vrat, če se takšna določba nanaša na vse zadevne subjekte in če pravno in dejansko enako prizadene trženje nacionalnih proizvodov in proizvodov iz drugih držav članic. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali uporaba nacionalne določbe proizvodom iz drugih držav članic ovira dostop do trga oziroma jim ga ovira bolj kot nacionalnim proizvodom, in če je tako, mora tudi preveriti, ali je zadevni ukrep utemeljen s ciljem, ki je v splošnem interesu, ali z enim od ciljev iz člena 30 ES in ali je omenjeni ukrep sorazmeren s tem ciljem.

(Glej točko 30 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Taljeni magnezijev oksid – Uvrstitev v podštevilko 2519 90 10 kombinirane nomenklature

Summary

Taljeni magnezijev oksid, v glavnem sestavljen iz magnezijevega oksida, ki izhaja iz dveh stopenj toplotne obdelave magnezita, to je žganja in taljenja, spada pod tarifno podštevilko 2519 90 10 kombinirane nomenklature iz priloge I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, v različicah, ki izhajajo iz uredb št. 3115/94, 1359/95, 2448/95 in 3009/95.

(Glej točke 22, 23, 30 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Vino – Opis in predstavitev vin – Uredba št. 753/2002 – Uporaba poljubnih pohval na nalepkah – Tekmovanja za dodelitev teh pohval – Pogoji za organizacijo teh tekmovanj – Izključitev s področja uporabe navedene uredbe

(Uredba Komisije št. 753/2002, člen 21)

Summary

Člen 21 Uredbe št. 753/2002 o določitvi nekaterih pravil za izvajanje Uredbe št. 1493/1999 glede opisa, poimenovanja, predstavitve in zaščite nekaterih proizvodov iz vinskega sektorja zagotavlja možnost, da se na nalepkah namiznih vin z geografsko označbo in kakovostnih vin pdpo navedejo nagrade in kolajne, ki so bile dodeljene, po eni strani, na tekmovanju, ki ga je odobrila država članica ali tretja država, in, po drugi strani, po končanem nepristranskem postopku, ki izključuje kakršno koli diskriminacijo. Namen tega člena torej ni določanje postopkovnih pravil, ki naj bi se uporabila za organizacijo teh tekmovanj.

Iz tega izhaja, da udeleženci ali potencialni udeleženci tekmovanja vin na podlagi te določbe ne morejo izpodbijati pogojev za organizacijo takega tekmovanja in zlasti pravil za določanje zneska prijavnine na to tekmovanje.

(Glej točke 16, 17, 21 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Prosti pretok blaga – Količinske omejitve – Ukrepi z enakim učinkom – Higiena živil – Direktiva 93/43 – Nacionalna ureditev, ki prepoveduje prodajo slaščic brez ovoja v prodajnih avtomatih – Utemeljitev – Varovanje zdravja ljudi

(člena 28 ES in 30 ES; Direktiva Sveta 93/43, člen 7)

Summary

Določbe členov 28 ES in 30 ES ter člen 7 Direktive 93/43 o higieni živil ne nasprotujejo nacionalni določbi, ki je bila sprejeta pred to direktivo in po kateri je v prodajnih avtomatih slaščice, narejene iz sladkorja ali izdelkov, ki nadomeščajo sladkor, prepovedano prodajati brez ovoja.

Čeprav taka določba načeloma predstavlja ukrep z enakim učinkom v smislu člena 28 ES, je namreč lahko utemeljena po členu 30 ES, zaradi razlogov varovanja zdravja ljudi, če je primerna in sorazmerna za dosego želenega cilja.

(Glej točke 29, 33, 36, 38 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – „Zvočne kartice“ za računalnike – Kartice, ki ne opravljajo posebne funkcije v smislu opombe 5 poglavja 84 kombinirane nomenklature – Vključitev s strani Komisije pod tarifno številko 8543 kombinirane nomenklature – Neveljavnost uredb št. 2086/97 in 2261/98

(uredbi Komisije (ES) št. 2086/97 in št. 2261/98)

Summary

Komisija, s tem ko je z uredbama št. 2086/97 in 2261/98, s katerima je bila spremenjena priloga I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, pod tarifno podštevilko 8543 89 79 vključila zvočne kartice za računalnike, ki ne opravljajo posebne funkcije v smislu opombe 5 poglavja 84 kombinirane nomenklature, ni spoštovala vsebine tarifne številke 8543, ki se nanaša samo na električne stroje in aparate s posebnimi funkcijami. Zato sta navedeni uredbi neveljavni v delu, v katerem take zvočne kartice za računalnike uvrščata pod podštevilko 8543 89 79 kombinirane nomenklature.

(Glej točke 23, 25, 26 in izrek.)
7

V podporo svoje tožbe je FENIN uveljavljalo tri tožbene razloge, prvič, kršitev pravic do obrambe s strani Komisije, drugič, zmotno uporabo prava ali kršitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku pri uporabi členov 82 ES in 86 ES in, tretjič, pomanjkanje obrazložitve in nepreglednost sporne odločbe.
25

Ustanovitve evropske zadruge ni mogoče enačiti z ustanovitvijo nove pravice, ki obstaja poleg nacionalnih pravic, kot je to na področju intelektualne lastnine (glej zlasti Uredbo Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1) in Uredbo Sveta (ES) št. 2100/94 z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti (UL L 227, str. 1). Parlament poudarja, da sta ti uredbi, ki temeljita na členu 308 ES, uvedli upravne organe Skupnosti, ki so pravne osebe in so finančno in upravno neodvisni, kar pa naj ne bi veljalo v primeru izpodbijane uredbe.