SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE (drugi senat)

z dne 21. marca 2013

Zadeva F‑94/11

Markus Brune

proti

Evropski komisiji

„Javni uslužbenci – Javni natečaj – Razglasitev ničnosti odločbe o nevpisu na rezervni seznam – Izvršitev pravnomočne odločbe – Načelo zakonitosti – Ugovor nezakonitosti, vložen zoper odločbo o ponovni izvedbi postopka natečaja“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, ki se za Pogodbo ESAE uporablja na podlagi njenega člena 106a, s katero M. Brune predlaga razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bil seznanjen z dopisom predsednika komisije z dne 11. februarja 2011, o nevpisu M. Bruneja na rezervni seznam javnega natečaja EPSO/AD/26/05.

Odločitev: Tožba se zavrne. M. Brune nosi svoje stroške in stroške, ki so nastali Evropski komisiji.

Povzetek

1. Tožbe uradnikov – Akt, ki posega v položaj – Pojem – Pripravljalni akt – Odločba natečajne komisije o ponovnem odprtju javnega natečaja – Izključitev – Akt, ki ga je izjemoma mogoče izpodbijati le posredno, in sicer v okviru tožbe zoper odločbo o nevpisu kandidata na rezervni seznam

(Kadrovski predpisi, člena 90 in 91)

2. Tožbe uradnikov – Ničnostna sodba – Učinki – Obveznost sprejetja izvedbenih ukrepov – Obseg – Upoštevanje tako obrazložitve kot izreka sodbe – Razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije o nevpisu kandidata na rezervni seznam – Ponovno odprtje natečaja samo za tožečo stranko – Ustrezni postopek za izvedbo

(Člen 266 PDEU; Kadrovski predpisi, člen 27)

3. Tožbe uradnikov – Ničnostna sodba – Učinki – Obveznost sprejetja izvedbenih ukrepov – Diskrecijska pravica uprave – Možnost vzpostavitve dialoga z žrtvijo

(člen 266 PDEU)

1. Odločba, s katero je kandidat, ki je bil neupravičeno izločen iz natečaja, seznanjen, da je natečaj ponovno odprt, in ki določa podrobna pravila, ki so neposredno povezana s to ponovitvijo postopka natečaja, ni akt, ki posega v položaj, ampak pripravljalni akt odločbe, sprejete na koncu postopka, s katero se odloči o vpisu ali nevpisu kandidata na rezervni seznam natečaja. Posledično zadevni kandidat ne more vložiti neposredne tožbe zoper ta pripravljalni akt, ampak lahko le-to izpodbija le posredno, v okviru tožbe zoper odločbo o njenem nevpisu na rezervni seznam.

(Glej točko 37.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 15. julij 1993, Camara Alloisio in drugi proti Komisiji, T‑17/90, T‑28/91 in T‑17/92, točka 42.

2. Zadevna institucija mora po ničnostni sodbi v skladu s členom 266 PDEU sprejeti potrebne ukrepe za odpravo učinka ugotovljenih nezakonitosti, kar lahko pri aktu, ki je bil že izvršen, pomeni vrnitev tožeče stranke v pravni položaj, v katerem je bila pred tem aktom.

Za izpolnitev obveznosti iz člena 266 PDEU mora institucija sprejeti konkretne ukrepe, ki lahko odpravijo nezakonitost, do katere je prišlo v zvezi z zadevno osebo. Tako se pri izogibanju tej obveznosti ne more sklicevati na praktične težave, ki jih lahko povzroči vrnitev tožeče stranke v pravni položaj, v katerem je bila pred sprejetjem akta, ki je bil razglašen za ničen. Le izjemoma, kadar izvršitev ničnostne sodbe ovirajo velike težave, lahko zadevna institucija svoje obveznosti izpolni s sprejetjem odločbe, s katero se lahko zagotovi pravično nadomestilo za škodo, ki je zadevni osebi nastala zaradi odločbe, ki je bila razglašena za nično.

V zvezi s tem velja, da čeprav zadevna institucija določi, katere ukrepe je treba sprejeti za izvršitev ničnostne sodbe, je njena diskrecijska pravica omejena z nujnostjo spoštovanja izreka in obrazložitve sodbe, ki jo je dolžna izvršiti, in določb prava Unije. Tako mora tožena institucija zlasti zagotoviti, da sprejeti ukrepi ne vsebujejo istih nepravilnosti, kot so bile ugotovljene v ničnostni sodbi.

Vendar v primeru javnega natečaja, ki je organiziran za sestavo zaposlitvene rezerve, lahko uprava v posameznem primeru nezakonito izločenega kandidata išče pravično rešitev. Tako so v primeru javnega natečaja, organiziranega za oblikovanje rezervnega seznama za zaposlitev, v okviru katerega so preizkusi bili razveljavljeni, pravice kandidata ustrezno varovane, če organ, pristojen za imenovanja, glede tega kandidata ponovno odpre postopek, namenjen oblikovanju rezervnega seznama, saj to ponovno odprtje pomeni vzpostavitev položaja, kakršen je obstajal pred nastankom okoliščin, ki jih je grajalo sodišče. Nasprotno pa bi rešitev, ko bi se tožečo stranko vpisalo na rezervni seznam natečaja, ne da bi se ponovno opravil ustni preizkus, kršila ne samo načelo enakega obravnavanja, načelo objektivnosti ocenjevanja in obvestila o natečaju, ampak tudi člen 27 Kadrovskih predpisov.

(Glej točke od 58 do 60 in od 63 do 67.)

Napotitev na:

Sodišče: 14. julij 1983, Detti proti Sodišču, 144/82, točka 33; 6. julij 1993, Komisija proti Albaniju in drugim, C‑242/90 P, točka 13;

Sodišče prve stopnje: 22. junij 1990, Marcopoulos proti Sodišču, T‑32/89 in T‑39/89, točka 44; 8. oktober 1992, Meskens proti Parlamentu, T‑84/91, točka 78; 23. april 2002, Campolargo proti Komisiji, T‑372/00, točka 109 in navedena sodna praksa; 5. december 2002, Hoyer proti Komisiji, T‑119/99, točka 37 in navedena sodna praksa; 13. september 2005, Recalde Langarica proti Komisiji, T‑283/03, točki 50 in 51;

Sodišče za uslužbence: 24. junij 2008, Andres in drugi proti ECB, F‑15/05, točka 132 in navedena sodna praksa.

3. Ker uprava deluje enostransko, le-ta določi, katere ukrepe je treba sprejeti za izvršitev ničnostne sodbe. Posledično ima uprava možnost, in ne obveznost, da vzpostavi dialog z žrtvijo nezakonitosti, z namenom doseči s slednjo dogovor, ki bo za žrtev pomenil pravično nadomestilo.

(Glej točko 71.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: zgoraj navedena sodba Meskens proti Parlamentu, točka 80; 26. junij 1996, De Nil in Impens proti Svetu, T‑91/95, točka 34.