ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 279/20

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 8. junija 2015 vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) – Swiss International Air Lines AG/The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

(Zadeva C-272/15)

(2015/C 279/25)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Swiss International Air Lines AG

Nasprotni stranki: The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali se s Sklepom št. 377/2013/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. aprila 2013 (v nadaljevanju: Sklep) krši splošno načelo prava EU o enakem obravnavanju, ker vzpostavlja moratorij na zahteve po predaji pravic do emisij, ki jih nalaga Direktiva 2003/87/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 (kakor je bila večkrat spremenjena, vključno z Direktivo 2008/101/ES (3) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008), v zvezi z leti med državami EGP in skoraj vsemi državami, ki niso v EGP, ne razširja pa tega moratorija na lete med državami EGP in Švico?

2. Če je tako, kakšno pravno sredstvo je treba zagotoviti tožeči stranki v položaju kot je družba Swiss International Airlines AG, ki je predala pravice do emisij v zvezi z leti v letu 2012 med državami EGP in Švico, da bi se ta tožeča stranka vrnila v položaj, v kakršnem bi bila, če leti med državami EGP in Švico ne bi bili izključeni iz moratorija? Zlasti: a) Ali je treba register popraviti tako, da bi odražal manjše število pravic, ki bi jih taka tožeča stranka morala predati, če bi bili leti v Švico in iz nje vključeni v moratorij? b) Če je tako, kaj (če sploh) morajo nacionalni pristojni organi in/ali nacionalna sodišča ukreniti, da se zagotovi vračilo predanih dodatnih pravic taki tožeči stranki? c) Ali ima taka tožeča stranka pravico, da od Evropskega parlamenta in Sveta v skladu s členom 340 PDEU zahteva odškodnino zaradi izgube, ki jo je imela zaradi predaje dodatnih pravic kot posledice Sklepa? d) Ali je treba tožeči stranki zagotoviti kakšno drugo obliko pravnega varstva, in če je tako, kakšno?

(1) Sklep št. 377/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. aprila 2013 o začasnem odstopanju od Direktive 2003/87/ES o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti UL L 113, str. 1.

(2) Direktiva 2003/87/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (Besedilo velja za EGP) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631.

(3) Direktiva 2008/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o spremembi Direktive 2003/87/ES zaradi vključitve letalskih dejavnosti v sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti (Besedilo velja za EGP) UL L 8, str. 3.
2.

Ali je treba člen 9(3) razlagati tako, da lahko imetnik znamke Skupnosti na podlagi člena 9(3), drugi stavek, od tretje osebe zahteva samo ustrezno nadomestilo za uporabo znaka, ki je enak znamki, v obdobju od objave prijave znamke do objave registracije znamke, ne more pa zahtevati nadomestila za običajno vrednost tistega, kar je bilo pridobljeno s kršitvijo, in za škodo, za čas do objave prijave znamke pa ne obstaja niti zahtevek za ustrezno nadomestilo?
SL Uradni list Evropske unije C 245/10

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Catania (Italija) 19. maja 2015 – kazenski postopek proti Snežani Velikovi

(Zadeva C-228/15)

(2015/C 245/13)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale di Catania

Stranka v postopku v glavni stvari

Snežana Velikova

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali sta člena 20 in 21 [zakonske uredbe št. 30 z dne 6. februarja 2007] [kakor je bila spremenjena] o prenosu Direktive 2004/38/ES (1) [...] v nasprotju s pravom [Unije]?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).
SL Uradni list Evropske unije C 254/12

Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 1. junija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. marca 2015 v zadevi T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Svet Evropske unije

(Zadeva C-259/15 P)

(2015/C 254/16)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopniki: S. Boelaert, agent, R. Bierwagen, C. Hipp, odvetnika)

Druge stranke v postopku: Chin Haur Indonesia, PT, Evropska komisija, Maxcom Ltd

Predlogi

Svet Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2015, ki je bila Svetu vročena 23. marca 2015, v zadevi T-412/13 Chin Haur, PT proti Sveti Evropske unije;

— zavrne tožbo na prvi stopnji, ki jo je vložila družba Chin Haur, PT z razglasitev ničnosti sporne uredbe (1); in

— naj se družbi Chin Haur, PT naloži plačilo stroškov Sveta, v postopku na prvi stopnji in v postopku s pritožbo.

podredno,

— vrne zadevo Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

— pridrži odločitev o stroških v postopku na prvi stopnji in v postopku s pritožbo.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo člen 13 (1) Osnovne uredbe (2) s tem, da ugotavlja, da Svet ni imel dovolj dokazov za odločitev, da je tožeča stranka izvajala dejavnost pretovarjanja. Splošno sodišče naj bi pogoje, ki jih morajo izpolnjevati posamezne družbe, da bi bile izvzete iz razširjenih ukrepov, razlagalo v nasprotju s strukturo člena 13 Osnovne uredbe (prvi razlog).

Ugotovitev Splošnega sodišča, da na podlagi dokumentov, predloženih Sodišču, Svet ni imel dokazov, na podlagi katerih bi lahko v sporni uredbi izrecno sklepal, da je tožeča stranka izvajala dejavnost pretovarjanja, naj ne bi bila ustrezno utemeljena. Poleg tega in v nasprotju s sodbo, zoper katero je vložena pritožba, naj bi Svet in posledično Splošno sodišče, glede na to, da je bilo pretovarjanje pravilno izvedeno na ravni države in da zahteva za izvzetje, ki jo je vložila tožeča stranka, ni bila utemeljena, na podlagi dejstev lahko ugotovila le, da je tožeča stranka izvajala dejavnost pretovarjanja. Splošno sodišče naj bi z drugačnim sklepom izkrivilo dejstva (drugi razlog).

(1) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 501/2013 z dne 29. maja 2013 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 990/2011 na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz koles, poslanih iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelek s poreklom iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije ali ne (UL L 153, str. 1).

(2) Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).
4.

Če je treba na tretje vprašanje odgovoriti pritrdilno in se licenčnine, kot v obravnavanem primeru, delno nanašajo na uvoženo blago in delno na storitve po uvozu: Ali ustrezna, zgolj na podlagi objektivnih in določljivih podatkov opravljena porazdelitev v skladu s členom 158(3) Uredbe (EGS) št. 2454/93 (2) z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (izvedbena uredba) in pojasnjevalno opombo iz Priloge 23 izvedbene uredbe k členu 32(2) carinskega zakonika pomeni, da se sme popraviti samo carinska vrednost, določena z uporabo člena 29 carinskega zakonika, ali je, če carinske vrednosti ni mogoče določiti z uporabo člena 29 carinskega zakonika, tudi pri določanju carinske vrednosti z uporabo njegovega člena 31 mogoče uporabiti porazdelitev iz člena 158(3) izvedbene uredbe, če ti stroški sicer ne bi bili upoštevani?
2.

Če bo Sodišče na prvo vprašanje odgovorilo pritrdilno: Ali so zavezujoče cene pri zdravilih na zdravniški recept na podlagi člena 36 PDEU upravičene zaradi varovanja zdravja in življenja ljudi, če se samo na ta način zagotavlja enakomerna in ozemeljsko celovita oskrba prebivalstva z zdravili v celotni Nemčiji, zlasti na podeželskih območjih?
—

ugotovi, da Kraljevina Nizozemska s tem, da je plačila davka na dodano vrednost oprostila dajanje privezov in sidrišč za plovila v najem članom navtičnih športnih organizacij, ki pri opravljanju svojih storitev ne zaposlujejo ene ali več oseb, in to za namene navtičnih ali prostočasnih dejavnosti, ki jih ni mogoče šteti za ukvarjanje s športom ali telesno vzgojo, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov (1), 24(1) in 133 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (Direktiva o DDV) v povezavi z njenim členom 132(1);
SL Uradni list Evropske unije C 205/24

Pritožba, ki jo je Tarif Akhras vložil 27. aprila 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. februarja 2015 v zadevi T-579/11, Tarif Akhras/Svet Evropske unije

(Zadeva C-193/15 P)

(2015/C 205/32)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Tarif Akhras (zastopniki: S. Millar, S. Ashley, Solicitors, D. Wyatt QC, R. Blakeley, Barrister)

Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

Predlog

Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

— delno razveljavi sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 12. februarja 2015 v zadevi T-579/11, Tarif Akhras/Svet Evropske unije;

— za nične razglasi ukrepe, izpodbijane v zadevi T-579/11 z dne 23. marca 2012 in pozneje, v delu, v katerem se nanašajo na pritožnika;

— Svetu naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

Prvič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je presodilo, da je Svet pravilno uporabil domnevo, da je pritožnik podpiral in/ali imel koristi od režima, in ni uporabilo pravilnega testa, s katerim naj bi se ugotovilo, ali so dokazana dejstva tvorila niz dovolj specifičnih, natančnih in skladnih indicev, da bi se lahko dokazalo, da je pritožnik podpiral in/ali imel koristi od režima.

Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je izkrivilo dokaze v zvezi z vprašanjem, ali je pritožnik podpiral in/ali imel koristi od režima, s katerimi bi se, če ne bi bili izkrivljeni, dokazalo, da pritožnik ni podpiral in/ali imel koristi od režima.

Če Splošno sodišče ne bi uporabilo domneve in/ali bi uporabilo pravilen test in/ali ne bi izkrivilo zgoraj navedenega dokaza, bi razveljavilo ukrepe, izpodbijane v zadevi T-579/11 z dne 23. marca 2012 in pozneje.
SL Uradni list Evropske unije C 190/5

Pritožba, ki jo je SolarWorld AG vložila 24. marca 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 14. januarja 2015 v zadevi T-507/13, SolarWorld AG in drugi proti Evropski komisiji

(Zadeva C-142/15 P)

(2015/C 190/05)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: SolarWorld AG (zastopnika: L. Ruessmann, odvetnik, J. Beck, Solicitor)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija,

Brandoni solare SpA,

Global Sun Ltd,

Silicio Solar, SAU,

Solaria Energia y Medio Ambiente, SA

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da je pritožba dopustna in utemeljena;

— razveljavi sklep Splošnega sodišča v zadevi T-507/13;

— ugotovi, da je ničnostna tožba v zadevi T-507/13 dopustna in

— zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da to odloči o utemeljenosti ničnostne tožbe.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja te trditve:

Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da se Sklep Komisije 2013/423/EU (1) ne nanaša neposredno na pritožnico, ker navedeni sklep nima neposrednega vpliva na pravni položaj pritožnice in so bili v zvezi z njim sprejeti izvedbeni ukrepi.

— Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da se Sklep Komisije 2013/423/EU ne nanaša neposredno na pritožnico, ker je bila za njegovo izvajanje sprejeta Uredba 748/2013 (2). Uredba 748/2013 je v razmerju do Sklepa 2013/423/EU potrditveni akt. Pritožnica je torej upravičeno vložila tožbo neposredno zoper Sklep 2013/423/EU.

— Ugotovitev Splošnega sodišča, da Sklep 2013/423/EU zahteva izvedbene ukrepe, je bila napačna, saj Splošno sodišče ni preučilo, ali je Komisija imela kakršno koli diskrecijsko pravico pri sprejetju Uredbe 748/2013 ali pa je bilo izvajanje Sklepa 2013/423/EU v zvezi s pritožnico povsem samodejno, kar dejansko drži.

(1) Sklep Komisije z dne 2. avgusta 2013 o sprejetju zaveze, ponujene v okviru protidampinškega postopka v zvezi z uvozom fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, UL L 209, str. 26.

(2) Uredba Komisije (EU) št. 748/2013 z dne 2. avgusta 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 513/2013 o uvedbi začasne protidampinške dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, UL L 209, str. 1.
1.

Ali nove določbe o učinkovitih pravnih sredstvih v Uredbi št. 604/2013 (1) (uvodna izjava 19 in člen 27(1) in (5)) pomenijo, da mora biti prosilcu za azil omogočeno, da izpodbija tudi merila iz Poglavja III Uredbe, na podlagi katerih bo predan drugi državi članici, ki je privolila, da ga sprejme, ali pa je mogoče učinkovita pravna sredstva omejiti tako, da pomenijo le pravico do presoje, ali obstajajo sistemske pomanjkljivosti v zvezi z azilnim postopkom in pogoji za sprejem v državi članici, v katero je treba predati prosilca za azil (v skladu s sodbo Sodišča v zadevi C-394/12)?
2.

Ali je za odgovor na to vprašanje pomembno, da ta roditelj pravne, finančne in/ali čustvene skrbi ne izvršuje sam, in dalje, da ni izključeno, da bi drugi roditelj, ki je državljan te države članice, de facto lahko skrbel za otroka? Ali mora roditelj z državljanstvom tretje države v tem primeru verjetno izkazati, da ta drugi roditelj ne more prevzeti starševske skrbi za otroka, tako da bi bil otrok v položaju, v katerem bi bil prisiljen zapustiti ozemlje Unije, če roditelju z državljanstvom tretje države ne bi bila priznana pravica do prebivanja?
SL Uradni list Evropske unije C 146/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 19. februarja 2015 – Sonos Europe BV, druga udeleženka v postopku: Staatssecretaris van Financiën

(Zadeva C-84/15)

(2015/C 146/26)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Kasacijska pritožnica: Sonos Europe BV

Druga udeleženka v postopku: Staatssecretaris van Financiën

Vprašanji za predhodno odločanje

Ali je treba tarifne številke 8517, 8518, 8519 in 8527 KN razlagati tako, da je mogoče izdelek v smislu te sodbe (Zoneplayer), ki sprejema digitalne informacije in jih brez shranjevanja („pretočno predvajanje“) ojačane predvaja s petimi (integriranimi) zvočniki v obliki zvokov in/ali jih posreduje drugim aparatom v lokalnem omrežju, uvrstiti pod eno ali več teh tarifnih številk, in, če je tako, pod katere? Ali pa je treba tarifno številko 8543 KN razlagati tako, da je treba aparat, kakršen je Zoneplayer, uvrstiti pod to tarifno številko kot električni aparat s posebnimi funkcijami?
1.

Prvi pritožbeni razlog: napačno uporabljeno pravo ter nezadostnost in protislovnost obrazložitve izpodbijane sodbe pri presoji kršitve postopkovnih pravil iz Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 (2) in pravice pritožnice do obrambe Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je štelo, da primerjave med izpodbijano odločbo in odločbo Komisije iz leta 2002, ki jih je navedla družba Riva Fire S.p.A., v likvidaciji, niso upoštevne, in s tem, da je štelo, da Komisija ni bila dolžna izdati novega obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah, da bi bilo zadevnim podjetjem omogočeno podati stališča glede izpodbijanih dejstev.
2.

Ali načela prava Evropske unije, zlasti načela varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti in sorazmernosti, nasprotujejo predpisu iz pravnega reda države članice, ki dovoljuje, da se iz postopka za oddajo javnih naročil izključi podjetje, ki je zaradi neobstoja izrecne navedbe v aktih razpisa spregledalo obveznost, katere neizpolnitev se sankcionira z izključitvijo, to je obveznost plačila zneska za sodelovanje v navedenem postopku, in to kljub temu da obstoj navedene obveznosti ni jasno razviden iz besedila zakona, veljavnega v navedeni državi članici, vendar ga je mogoče rekonstruirati na podlagi dveh pravnih dejanj, ki vključujeta najprej široko razlago takšnih določb pozitivnega prava navedene države članice in nato vključitev – v skladu z ugotovitvami na podlagi navedene široke razlage – vsebine predpisov v akte razpisa?“
3.

Ali je v ta namen mogoče stroške financiranja, povezane z odobrenimi posojili, ali stroške, ki so v neposredni ekonomski zvezi s pridobljenimi dohodki iz obresti, dokazati s podatki EURIBOR („Euro Interbank Offered Rate“) in LIBOR („London Interbank Offered Rate“), ki sta povprečni obrestni stopnji, ki se uporabljata za medbančno financiranje in ki ju banke uporabljajo pri opravljanju svoje dejavnosti?
SL Uradni list Evropske unije C 127/10

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Budapest Környéki Törvényszék (Madžarska) 21. januarja 2015 – Kazenski postopek zoper Istvána Balogha

(Zadeva C-25/15)

(2015/C 127/15)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Budapest Környéki Törvényszék

Stranka v postopku v glavni stvari

Obtoženec: István Balogh

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba besedilo člena 1(1) Direktive 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih (1), v skladu s katerim „[t]a direktiva določa pravila glede pravice do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih in postopkih za izvrševanje evropskega naloga za prijetje“, razlagati tako, da morajo madžarska sodišča uporabiti to direktivo tudi v posebnem postopku (poglavje XXIX zakona XIX iz leta 1998 o kazenskem postopku (a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény XXIX. fejezet)), drugače povedano, ali je treba šteti, da je poseben postopek, predviden v madžarskem pravu, zajet z izrazom „kazenski postopki“, ali pa je treba s tem izrazom razumeti postopke, ki se končajo z dokončno odločbo o kazenski odgovornosti obdolženca?

(1) UL L 280, str. 1.
SL Uradni list Evropske unije C 96/2

Pritožba, ki jo je Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd vložila 10. septembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 1. julija 2014 v zadevi T-239/12, Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

(Zadeva C-420/14 P)

(2015/C 096/02)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd (zastopnika: D. Jochim in R. Egerer, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Sodišče Evropske unije (sedmi senat) je s sklepom z dne 5. februarja 2015 pritožbo zavrnilo in sklenilo, da pritožnica nosi svoje stroške.
2.

Ali je treba glede na določbe zakona št. 9/2012 in v njem določen predmet obdavčitve člen 110 PDEU razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica Evropske unije uvede davek na onesnaževanje z emisijami, ki se ga obračuna ob registraciji motornega vozila iz druge države članice Evropske unije, medtem ko se ta davek za nacionalna motorna vozila plača le pri prenosu lastninske pravice na takem vozilu, posledica česar je, da se tuje motorno vozilo ne sme uporabljati, če davek ni plačan, nacionalno motorno vozilo pa se lahko uporablja časovno neomejeno, ne da bi bil zanj plačan davek, do trenutka, ko pride do morebitnega prenosa lastninske pravice na tem vozilu, čemur sledi registracija na novega lastnika?
2.

Splošno sodišče je kršilo člen 76(2) Uredbe o znamki Skupnosti in pravilo 50(1), tretji pododstavek, Uredbe za izvedbo Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, ker se je sklicevalo na napačno razlago obsega diskrecijske pravice, ki izhaja iz teh določb. Podrobneje, ker je štelo, da ima odbor za pritožbe to diskrecijsko pravico ne glede na to, ali so bili dokumenti, ki so bili prvič predloženi pred njim, dodatni. Vprašanje, ali diskrecijska pravica, ki je odborom priznana na podlagi člena 76(2) Uredbe o znamki Skupnosti in pravila 50(1), tretji pododstavek, Uredbe za izvedbo Uredbe o blagovni znamki Skupnosti, obstaja v vsakem primeru, vključno kadar so dokumenti, ki so predloženi odboru po izteku roka, novi, je pravno vprašanje, ki ga mora pojasniti Splošno sodišče.
SL Uradni list Evropske unije C 65/21

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 24. novembra 2014 – Toorank Productions BV, druga stranka: Staatssecretaris van Financiën

(Zadeva C-532/14)

(2015/C 065/31)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagateljica kasacijske pritožbe: Toorank Productions BV

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba tarifno številko 2206 KN razlagati tako, da je treba pijačo z vsebnostjo alkohola 13,4 %, ki je iz očiščene alkoholne osnove z imenom „Ferm fruit“, nastale s fermentacijo jabolčnega koncentrata, ki se ji dodajo sladkor, arome, barvila in snovi za izboljšanje okusa, zgoščevalci, konzervansi in destilirani alkohol, izdelana tako, da prostornina in vsebnost destiliranega alkohola v tej pijači ne predstavljata več kot 49 % vsega vsebovanega alkohola, medtem ko je 51 % alkohola dobljenega s fermentacijo, uvrstiti pod to tarifno številko? Če je odgovor na to vprašanje nikalen, ali je treba tarifno podštevilko 2208 70 KN razlagati tako, da je treba tako pijačo uvrstiti med likerje pod to tarifno podštevilko?
—

Sklep Sveta 2014/699/EU z dne 24. junija 2014 razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na spremembo člena 12 Konvencije o mednarodnem železniškem prometu (COTIF-osnovna konvencija) in njenih dodatkov B (Enotna pravila za pogodbo o mednarodnem železniškem prevozu blaga – CIM), D (Enotna pravila za pogodbe o uporabi vagonov v mednarodnem železniškem prometu – CUV) in E (člen 1 Sklepa v povezavi s poglavjem 3, točka 4 (v delu, v katerem se nanaša na člen 12 osnovne konvencije COTIF), 5, 7 in 12 dodatka), in
2.

Ali je treba člen 49 PDEU in naslednje ter člen 56 PDEU in naslednje ob upoštevanju načel, ki jih je Sodišče Evropske unije potrdilo v sodbi z dne 16. februarja 2012, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da zahteva po časovni uskladitvi prenehanja koncesij pomeni ustrezno utemeljitev krajšega trajanja koncesij, ki so predmet javnega razpisa, od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti?