ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1

Členi od 1 do 5 Lizbonskega aranžmaja o zaščiti označb porekla in njihovi mednarodni registraciji (v nadaljevanju: Lizbonski aranžma), sprejetega 31. oktobra 1958, revidiranega v Stockholmu in spremenjenega , določajo: „Člen 1 1. Države, za katere se uporablja ta aranžma, sestavljajo posebno unijo v okviru Unije za varstvo industrijske lastnine. 2. Obvežejo se, da na podlagi tega aranžmaja na svojih ozemljih zaščitijo označbe porekla proizvodov iz drugih držav posebne unije, ki so priznane in zaščitene s tem aranžmajem v državi porekla in registrirane pri Nacionalnem uradu za intelektualno lastnino […], navedenem v konvenciji o ustanovitvi Svetovne organizacije za intelektualno lastnino […] Člen 2 1. Označba porekla v smislu tega aranžmaja pomeni geografsko označbo države, regije ali kraja, ki je namenjena opisu proizvoda, ki ima tu poreklo in katerega kakovost ali značilnosti so predvsem ali izključno posledica geografskega okolja z njemu lastnimi naravnimi in človeškimi dejavniki. 2. Država porekla je država, katere ime, regija ali kraj sestavlja označbo porekla, ki je dalo proizvodu njegovo prepoznavnost. Člen 3 Zaščita se zagotavlja zoper vsako zlorabo ali posnemanje, tudi če je resnično poreklo proizvoda navedeno ali če je označba uporabljena v prevodu ali skupaj z izrazi, kot so ‚slog‘, ‚tip‘, ‚kakor se proizvaja v‘, ‚imitacija‘ ali podobnimi. Člen 4 Določbe tega aranžmaja v ničemer ne izključujejo zaščite, ki v korist označb porekla v vsaki od držav posebne unije že obstaja na podlagi drugih mednarodnih instrumentov, kot so Pariška konvencija z dne 20. marca 1883 za varstvo industrijske lastnine in njene naknadne revidirane različice ter Madridski aranžma z dne o pregonu označb z napačnimi ali zavajajočimi informacijami glede proizvodov in njegove naknadne revidirane različice, ali na podlagi nacionalne zakonodaje oziroma sodne prakse. Člen 5 1. Označba porekla se registrira pri mednarodnem uradu na podlagi vloge organov držav posebne unije, in sicer v imenu fizičnih oseb ali pravnih oseb javnega ali zasebnega prava, ki so na podlagi svoje nacionalne zakonodaje imetniki pravice do uporabe teh označb. 2. Mednarodni urad o registracijah nemudoma obvesti organe različnih držav posebne unije in registracije objavi v periodični zbirki. 3. Organi držav lahko izjavijo, da ne morejo zagotoviti zaščite označbe porekla, o katere registraciji so bili obveščeni, vendar le, če se o njihovi izjavi v roku enega leta od prejema obvestila o registraciji z navedbo razlogov obvesti nacionalni urad in če ta izjava v zadevni državi ne škodi drugim oblikam zaščite označbe, na katere se njen imetnik lahko sklicuje v skladu z zgornjim členom 4. […]“
Sodba Sodišča prve Stopnje (četrti senat) z dne 10. septembra 2008 – Italija proti Komisiji

(Zadeva T-181/06)

„EKUJS – ‚Jamstveni‘ oddelek – Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti – Finančni popravki – Sadje in zelenjava – Mlečni izdelki – Poljščine – Razvoj podeželja – Nespoštovanje plačilnih rokov“

1. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sadje in zelenjava – Organizacije proizvajalcev (Uredbi Sveta št. 2988/95, člen 2(1), in št. 2200/96, člen 13(2)) (Glej točke od 39 do 47.)

2. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sadje in zelenjava – Uredba št. 2200/96 (Uredba Sveta št. 2200/96, člen 30(1) in (2); Uredba Komisije št. 659/97, člen 17(2)) (Glej točke od 57 do 61.)

3. Kmetijstvo – EKUJS – Potrditev obračuna – Zavrnitev kritja izdatkov, ki so posledica nepravilnosti pri uporabi predpisov Skupnosti (Glej točko 65.)

4. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje prek EKUJS – Postopek za potrditev obračuna – Spravni postopek – Mnenje spravnega organa (Glej točko 68.)

5. Kmetijstvo – EKUJS – Odobritev pomoči in premij – Obveznost držav članic, da organizirajo učinkovit upravni nadzor in nadzor na kraju samem (Glej točko 160.)

6. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje prek EKUJS – Načela – Zavrnitev kritja izdatkov, ki so v nasprotju s pravili (Glej točke od 181 do 184.)

7. Kmetijstvo – EKUJS – Odobritev pomoči in premij – Obveznost držav članic, da organizirajo učinkovit upravni nadzor in nadzor na kraju samem – Obseg (Uredba Komisije št. 3887/92, člen 6(1)) (Glej točko 195.)

Predmet

Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2006/334/ES z dne 28. aprila 2006 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 124, str. 21), v delu, ki se nanaša na izključitev nekaterih izdatkov Italijanske republike glede sadja in zelenjave, mleka in mlečnih izdelkov, poljščin, razvoja podeželja in plačilnih rokov.

Izrek

1) Tožba se zavrne.
99

Na pravna sredstva se nanaša le tretji dokument, ki ga je predložila tožeča stranka, in sicer dopis družbe DOK ING z dne 1. decembra 2006, ki je naslovljen na tožečo stranko. V tem dopisu je zapisano: „Ob upoštevanju zgoraj navedenega javnega razpisa, ki ga je javni naročnik naknadno preklical, Vas s tem, kot vodjo skupnega podjetja, pooblaščamo, da naročite vašemu odvetniku, da vloži tožbo zoper [EAR] za škodo, ki jo je povzročil tudi nam, s tem ko je preklical javni razpis.“ („With reference to the above tender and the subsequent cancellation by the Contracting Authority, we her[e]by authorize you as the Joint Venture Leader, to instruct your lawyer to take legal action against the European Agency for Reconstruction, for damages caused by the tender cancellation, also on our behalf.“)
Sodba Sodišča prve Stopnje (tretji senat) z dne 8. julija 2008 – Sviluppo Italia Basilicata proti Komisiji

(Zadeva T-176/06)

„Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) – Znižanje finančne pomoči – Ničnostna tožba – Skladi tveganega kapitala – Končni datum za izvedbo naložb – Postopek – Načelo varstva zaupanja v pravo in načelo pravne varnosti – Načelo sorazmernosti – Obrazložitev – Odškodninska tožba“

1. Ekonomsko-socialna kohezija – Evropski sklad za regionalni razvoj – Odločba o znižanju finančne pomoči (Uredba Sveta št. 4253/88, člen 24) (Glej točke od 42 do 59.)

2. Ekonomsko-socialna kohezija – Evropski sklad za regionalni razvoj – Odločba o znižanju finančne pomoči (Uredba Sveta št. 4253/88, člena 25 in 26) (Glej točke od 78 do 82 in od 89 do 92.)

3. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg (člen 253 ES) (Glej točke od 97 do 102.)

4. Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Odločba o znižanju finančne pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj (člen 288, drugi odstavek, ES; Uredba Sveta št. 4253/88) (Glej točke od 116 do 118.)

Predmet

Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2006) 1706 z dne 20. aprila 2006 o znižanju pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj, dodeljene v korist globalnih nepovratnih sredstev za izvedbo podpornih ukrepov malim in srednjim podjetjem, ki delujejo v regiji Basilicata v Italiji, v okviru podpore Skupnosti za strukturno pomoč italijanskim regijam na podlagi cilja 1, in drugič, odškodninski zahtevek za povrnitev škode, povzročene s to odločbo.

Izrek

1) Tožba se zavrne.
SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE (pritožbeni senat)

z dne 5. marca 2008

Zadeva T-414/06 P

Philippe Combescot

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Nedopustnost tožbe, vložene pri Sodišču za uslužbence – Rok za vložitev tožbe“

Predmet: Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 19. oktobra 2006 v zadevi Combescot proti Komisiji (F-114/05, ZOdl. JU, str. I-A-1-115 in II-A-1-435), s katero pritožnik predlaga razveljavitev te sodbe.

Odločitev: Pritožba se zavrne. Philippe Combescot nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija.

Povzetek

Uradniki – Tožba – Roki – Zavrnilna odločba o zavrnitvi pritožbe, sprejeta v roku za odgovor, vendar nevročena

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90(2) in 91(3))

Ko se v sistemu pravnih sredstev, uvedenem s členoma 90 in 91 Kadrovskih predpisov, izteče štirimesečni rok za odgovor iz člena 90(2), je nevročitev zavrnilne odločbe, sprejete v tem roku, enaka zavrnitvi zaradi molka organa, s katero začne teči trimesečni rok za vložitev tožbe.

Ta ugotovitev je popolnoma skladna s ciljem rokov za pritožbo in tožbo, ki je v institucijah Skupnosti zagotoviti pravno varnost, nujno potrebno za njihovo pravilno delovanje, tako da se prepreči časovno neomejeno izpodbijanje aktov Skupnosti, ki imajo pravne učinke. Gre za roke kogentnega prava, ki niso predmet diskrecije strank in sodišča.

Poleg tega taka ugotovitev nikakor ne pomeni kršitve pravice do sodnega varstva uradnika niti njegove pravice do obrambe, ki sta zadostno ohranjeni in ustrezno zaščiteni s tem, da ima uradnik možnost, da vloži tožbo zoper akt, ki posega v njegov položaj, v treh mesecih od odločbe zaradi molka organa, s katero je bila zavrnjena njegova pritožba.

(Glej točke 39, 43 in 44.)

Napotitev na: Sodišče, 7. julij 1971, Müllers proti ESO, 79/70, Recueil, str. 689, točka 18; Sodišče, 17. februar 1972, Richez-Parise proti Komisiji, 40/71, Recueil, str. 73, točka 6; Sodišče, 12. julij 1984, Moussis proti Komisiji, 227/83, Recueil, str. 3133, točka 12.
56

V skladu z ustaljeno sodno prakso je treba za presojo pridobitve razlikovalnega učinka z uporabo upoštevati dejavnike, kot so zlasti tržni delež, ki ga ima znamka, intenzivnost, geografski obseg in trajanje uporabe te znamke, pomembnost naložb, ki jih podjetje opravi za uveljavljanje znamke, ter delež upoštevne javnosti, ki na podlagi znamke prepozna, da proizvodi izvirajo iz določenega podjetja. Ustrezna dokazila so med drugim pojasnila gospodarskih in industrijskih zbornic ali drugih poklicnih združenj (zgoraj navedena sodba Oblika pivovske steklenice, točka 44, glej v tem smislu po analogiji tudi zgoraj navedeni sodbi Windsurfing Chiemsee, točka 51, in Philips, točka 60).
Sodba Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 8. novembra 2007 – Charlott proti UUNT – Charlo (Charlott France Entre Luxe et Tradition)

(Zadeva T-169/06)

„Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti Charlott France Entre Luxe et Tradition – Prejšnja figurativna nacionalna znamka Charlot – Resna uporaba prejšnje znamke – Člen 43(2) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94“

Znamka Skupnosti – Pripombe tretjih oseb in ugovor – Preizkus ugovora – Dokaz uporabe prejšnje znamke (Uredba Sveta št. 40/94, člen 43(2) in (3)) (Glej točki 37 in 64.)

Predmet

Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. aprila 2006 (zadeva R 223/2005-2) o postopku z ugovorom med Charlo – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA in Charlott SARL.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Charlott SARL Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka Charlott France Entre Luxe et Tradition za proizvode iz razreda 25 – prijava št. 1853274 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Charlo – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna figurativna znamka Charlot za proizvode iz razreda 25 Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore





Izrek

Tožba se zavrne.

Charlott SARL se naloži plačilo stroškov, razen stroškov, ki jih je priglasila intervenientka.
Keywords

Summary



Keywords

1. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika neregistrirane znamke ali drugega znaka, ki se uporablja v gospodarskem prometu – Pogoji – Uporaba znaka v gospodarskem prometu– Lokalni pomen znaka – Merila presoje

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(4))

2. Znamka Skupnosti – Odločitve Urada – Načelo enakega obravnavanja – Načelo dobrega upravljanja – Predhodna praksa odločanja Urada

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika neregistrirane znamke ali drugega znaka, ki se uporablja v gospodarskem prometu – Besedne in figurativne znamke BUD – Označbe „bud“ (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(4))

Summary

1. Cilj pogoja iz člena 8(4) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti v zvezi z uporabo znaka, ki je bil več kot zgolj lokalnega pomena, v gospodarskem prometu, je omejevanje nasprotij med znaki s preprečevanjem tega, da bi lahko prejšnja pravica, ki ni dovolj prepoznavna – to pomeni pomembna in znatna v gospodarskem prometu – ovirala registracijo nove znamke Skupnosti. Taka možnost ugovora mora biti omejena na znake, ki so učinkovito in dejansko prisotni na svojem upoštevnem trgu. Znak, na katerega se sklicuje v utemeljitev ugovora, se mora za to, da bi onemogočil registracijo novega znaka, učinkovito uporabljati v gospodarskem prometu v dovolj znatnem obsegu in imeti geografski obseg, ki je bil več kot zgolj lokalnega pomena, kar pomeni, da se ta znak – kadar je mogoče šteti, da ozemlje, na katerem je varovan, ni zgolj lokalno – uporablja na velikem delu tega ozemlja. Za ugotovitev, ali je tako, je treba upoštevati trajanje in intenzivnost uporabe tega znaka kot razlikovalnega elementa za njegove naslovnike, ki so tako kupci in potrošniki kot dobavitelji in konkurenti. Glede tega je upoštevna zlasti uporaba znaka v oglasih in poslovni korespondenci. Poleg tega je treba pogoj o uporabi v gospodarskem prometu presojati ločeno za vsako od ozemelj, na katerih je varovana pravica, na katero se sklicuje v utemeljitev ugovora. Nazadnje, dokazati je treba, da se je zadevni znak v gospodarskem prometu uporabljal pred datumom, ko je bila vložena zahteva za registracijo znamke Skupnosti.

(Glej točko 47.)

2. Glej besedilo odločbe.

(Glej točko 53.)

3. Glej besedilo odločbe.

(Glej točke od 55 do 57, 64 in 66.)
4.

Konkurenca — Pravila Unije — Kršitve — Pripis — Matična in hčerinske družbe — Gospodarska enota — Merila presoje — Domneva odločilnega vplivanja matične družbe na hčerinske družbe, ki so v njeni stoodstotni lasti — Obrnjeno dokazno breme in kršitev načela domneve nedolžnosti — Neobstoj (člena 81 ES in 82 ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 2) (Glej točke od 40 do 42.)
Keywords



Keywords

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo – Predpis o uvedbi protidampinške dajatve – Različne dajatve, uvedene za določeno vrsto podjetij – Dopustnost v zvezi s posameznim podjetjem, omejena na določbe uredbe glede uvoza, ki ga ta izvaja v okviru svoje proizvodnje (člen 230, četrti pododstavek, ES; člen 263, četrti pododstavek, PDEU; Uredba Sveta št. 85/2006) (Glej točke od 27 do 29.)

2. Skupna trgovinska politika – Zaščita pred dampingom – Naložitev spremenljive dajatve, izračunane glede na minimalno uvozno ceno – Določitev minimalne referenčne cene ob upoštevanju pravila nižje dajatve na podlagi nedampinške minimalne uvozne cene in neškodljive minimalne uvozne cene – Zakonitost (Uredba Sveta št. 384/96, člen 9(4); Uredba Sveta št. 85/2006, člen 1(5); Uredba Sveta št. 1225/2009, člen 9(4)) (Glej točke od 39 do 42.)

3. Skupna trgovinska politika – Zaščita pred dampingom – Naložitev fiksne dajatve – Določitev ob upoštevanju pravila nižje dajatve na podlagi primerjave tehtane povprečne stopnje dampinga in tehtanega povprečja stopnje škode – Izkrivljena primerjava zaradi napačnega izračuna tehtane povprečne stopnje dampinga – Nezakonitost (Uredba Sveta št. 384/96, člen 9(4); Uredba Sveta št. 85/2006, člen 1(5); Uredba Sveta št. 1225/2009, člen 9(4)) (Glej točke od 45 do 49, 52, 55 in 58.)

4. Skupna trgovinska politika – Zaščita pred dampingom – Naložitev spremenljive dajatve – Izračun glede na minimalno uvozno ceno – Določitev navedene cene glede na nedampinško minimalno uvozno ceno ob upoštevanju proizvodnih stroškov v zadevni tretji državi – Pretvorba proizvodnih stroškov, izraženih v nacionalni valuti, v evre – Uporaba povprečnega deviznega tečaja v obdobju, ki z vidika proizvodnega cikla zadevnega proizvoda ni upoštevno – Nezakonitost (Uredba Sveta št. 384/96, člena 2(5) in 9(4); Uredba Sveta št. 85/2006, člen 1(5); Uredba Sveta št. 1225/2009, člena 2(5) in 9(4)) (Glej točke 75 in od 79 do 82.)
V postopku zaradi kršitve pravil o konkurenci spoštovanje pravice do obrambe zahteva, da se zadevni družbi v upravnem postopku da možnost, da primerno predstavi svoje stališče o resničnosti in upoštevnosti zatrjevanih dejstev in okoliščin ter o dokumentih, ki jih Komisija navaja v podporo svoji trditvi o obstoju kršitve Pogodbe. Enako mora biti v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah zaradi njegovega pomena natančno in nedvoumno določena pravna oseba, ki se ji bodo lahko naložile globe, in mora biti na to osebo naslovljeno. Prav tako je pomembno, da je v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah navedeno, kakšna naj bi bila vloga zadevnega podjetja pri očitanih dejanjih.

Ni nujno, da je odločba Komisije natančna kopija obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah. Zato bo kršitev pravice do obrambe mogoče ugotoviti le, če je v končni odločbi zadevnim podjetjem pripisana odgovornost za kršitve, ki so drugačne od kršitev, navedenih v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, ali če so v njej upoštevana druga dejstva. To ni tako, če se domnevne razlike med obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah in končno odločbo ne nanašajo na druga ravnanja kot tista, o katerih so se zadevna podjetja že izrekla, in zato ne pomenijo novih očitkov.

Komisija ne izpolni svojih obveznosti, kadar v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah ne navede, v kakšni vlogi se podjetju očita kršitev, in to podjetje na podlagi besedila obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah ne more predvideti, da mu namerava Komisija v končni odločbi pripisati kršitev na podlagi njegove posredne vpletenosti v dejavnosti omejevalnega sporazuma in na podlagi domneve, ki jo mora podjetje samo ovreči, da je kot matična družba, ki je bila stoodstotna lastnica svoje hčerinske družbe, dejansko odločilno vplivala na njeno ravnanje. Ker se z obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah podjetju ne omogoči, da bi se seznanilo z očitkom o njegovi posredni vpletenosti v dejavnosti omejevalnega sporazuma, mu ni omogočeno, da bi glede tega v upravnem postopku primerno poskrbelo za svojo obrambo.

Le splošna navedba Komisije v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, da bo štela, da so matične družbe odgovorne za ravnanje svojih hčerinskih družb, in okoliščina, da je podjetje vedelo, da je samo matična družba, ki je bila stoodstotna lastnica svoje hčerinske družbe, ne zadostujeta za to, da bi se Komisija izognila obveznosti, da v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah navede, v kakšni vlogi se podjetju očitajo zatrjevana dejstva.

(Glej točke 22, 23 in od 29 do 31.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Teža udeležbe posameznega podjetja – Razlikovanje (Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točke 1A, 2 in 3) (Glej točke od 45 do 47, 52, 53 in 55.)

2. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Načelo enakega obravnavanja (Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23; Obvestilo Komisije 98/C 9/03) (Glej točko 59.)

3. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločba o naložitvi glob – Navedba elementov presoje, na podlagi katerih je Komisija lahko ocenila težo in trajanje kršitve – Zadostna navedba (člen 253 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03) (Glej točko 61.)

4. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Načelo individualizacije sankcij – Uporaba za upoštevanje olajševalnih ali obteževalnih okoliščin (Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točki 2 in 3) (Glej točke od 87 do 89.)

5. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Smernice, ki jih je sprejela Komisija – Obveznost te institucije, da ravna v skladu z njimi – Ohranitev znatne diskrecijske pravice Komisije (Uredba Sveta št. 1/2003, Obvestilo Komisije 98/C 9/03) (Glej točke od 90 do 93.)

6. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Kršitve – Globe – Naklepna kršitev ali kršitev iz malomarnosti – Pripis ravnanja organov podjetja temu podjetju – Pogoji (Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2)) (Glej točko 95.)

7. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločba o uporabi pravil o konkurenci – Obveznost obravnave vseh pravnih in dejanskih elementov, ki jih navajajo zadevne osebe – Neobstoj (člen 253 ES) (Glej točko 103.)

8. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Olajševalne okoliščine – Ravnanje, ki se razlikuje od ravnanja, dogovorjenega v okviru kartela – Upoštevanje, ki ga nalagajo smernice, ki jih je sprejela Komisija (Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 3, druga alinea) (Glej točko 109.)

9. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Pravni okvir – Smernice,ki jih sprejme Komisija – Diskrecijska pravica Komisije – Sodni nadzor – Pristojnost Splošnega sodišča za odločanje v sporu polne jurisdikcije (člen 261 PDEU, Uredba Sveta št. 1/2003, člen 31) (Glej točko 120.)

10. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Olajševalne okoliščine – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati (Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 3) (Glej točko 171.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za zmanjšanje globe, naložene tožečima strankama na podlagi člena 2(d), Odločbe Komisije C(2006) 2098 final z dne 31. maja 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP (zadeva COMP/F/38.645 – Metakrilati).

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Predlog Komisije za odvzem imunitete se zavrne.

3. Družbi Lucite International Ltd in Lucite International UK Ltd nosita 90 % svojih stroškov in 90 % stroškov, ki jih je priglasila Komisija.

4. Komisija nosi 10 % svojih stroškov in 10 % stroškov, ki sta jih priglasili družbi Lucite International in Lucite International UK.
Člen 48(2) Poslovnika Sodišča prve stopnje sicer v nekaterih primerih dovoljuje predložitev novih dokaznih predlogov med sodnim postopkom, vendar pa se ta določba v nobenem primeru ne more razlagati, kot da dovoljuje tožeči stranki, da pred Sodiščem prve stopnje navaja nove trditve in s tem spreminja predmet spora.

Za nepogodbeno odgovornost Skupnosti mora biti hkrati izpolnjenih več pogojev, in sicer nezakonitost ravnanja, ki se očita institucijam, resničnost škode ter obstoj vzročne zveze med zatrjevanim ravnanjem in navedeno škodo. Če eden od teh pogojev ni izpolnjen, je treba tožbo zavrniti v celoti, ne da bi bilo treba preučiti druge pogoje.

Iz člena 50(1) in (2) Uredbe št. 178/2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane je razvidno, da so za pripravo obvestil iz odstavka 3 istega člena in njihovo pošiljanje Komisiji, zato da jih ta posreduje drugim članom omrežja, odgovorni izključno pristojni organi zadevne države članice.

Ni mogoče izključiti, da lahko Komisija, čeprav je v danem primeru pristojen nacionalni organ, poda svoje mnenje, ki pa nima pravnih učinkov in teh organov ne zavezuje. Zato so odškodninski zahtevki, ki temeljijo na dejstvu, da je Komisija podala tako mnenje, nedopustni.

(Glej točki 40 in 41.)