Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (prvi senat) 
z dne 15. marca 2017 * 
„Pritožba — Državne pomoči — Obstoječe pomoči — Člen 108(1) PDEU — Sheme pomoči zadrugam 
za socialna stanovanja — Uredba (ES) št. 659/1999 — Členi 17, 18 in 19 — Presoja združljivosti 
obstoječe sheme pomoči z notranjim trgom, ki jo opravi Komisija — Predlog za primerne ukrepe — 
Zaveze, ki jih sprejmejo nacionalni organi za uskladitev s pravom Unije — Odločba o združljivosti — 
Obseg sodnega nadzora — Pravni učinki“ 
V zadevi C-414/15 P, 
zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča Evropske unije, vložene 24. julija 2015 , 
Stic hting Woonlinie s sedežem v kraju Woudrichem (Nizozemska), 
Woningstic hting Volksbelang s sedežem v kraju Wijk bij Duurstede (Nizozemska), 
Stic hting Woonstede s sedežem v kraju Ede (Nizozemska), 
ki jih zastopajo L. Hancher, E. Besselink in P. Glazener, odvetniki, 
pritožnice, 
druge stranke v postopku so 
E v ropska komisija, ki jo zastopata S. Noë in P.-J. Loewenthal, agenta, 
tožena stranka na prvi stopnji, 
Kraljevina Belgija, 
Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) s sedežem v kraju 
Voorburg (Nizozemska), ki jo zastopa M. Meulenbelt, odvetnik, 
intervenientki na prvi stopnji, 
SODIŠČE (prvi senat), 
v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, E. Regan, J.-C. Bonichot, A. Arabadjiev  
(poročevalec) in C.G. Fernlund, sodniki,  
generalni pravobranilec: M. Szpunar,  
sodna tajnica: C. Strömholm, administratorka,  
* Jezik postopka: nizozemščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2017 :215 1 
SODBA Z DNE 15. 3. 2017 – ZADEVA C-414/15 P  
STICHTING WOONLINIE IN DRU GI /KOMISIJA  
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 7. julija 2016 , 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 27. oktobra 2016 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Zadruge za socialna stanovanja Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelang in Woonstede 
s pritožbo predlagajo razveljavitev sklepa Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. maja 2015 , 
Stichting Woonlinie in drugi/Komisija (T-202/10, RENV, neobjavljen, v nadaljevanju: izpodbijani 
sklep, EU:T:2015 :287), s katerim je to zavrglo njihovo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe 
Evropske komisije C(2009 ) 9963 final z dne 15. decembra 2009 o državnih 
pomočeh E 2/2005 in N 642/2009 – Nizozemska – obstoječa in posebna projektna pomoč 
stanovanjskim zadrugam (v nadaljevanju: sporna odločba). 
Pravni okvir 
Uredba (ES) št. 659/1999 
2 Člen 17 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo 
člena [108 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339), naslovljen 
„Sodelovanje na podlagi člena [108](1) [PDEU]“, določa: 
„1. Komisija v sodelovanju z državo članico od zadevne države članice pridobi vse potrebne podatke za 
pregled veljavnih shem pomoči na podlagi člena [108](1) [PDEU]. 
2. Če Komisija meni, da veljavna shema ni ali ni več združljiva s skupnim trgom, o svojem 
predhodnem stališču obvesti zadevno državo članico in ji omogoči, da predloži svoje pripombe v roku 
enega meseca. V ustrezno upravičenih primerih lahko Komisija predpisano obdobje podaljša.“ 
3 Člen 18 te uredbe, ki se nanaša na predlog za primerne ukrepe, določa: 
„Če Komisija, glede na podatke, ki jih je država članica predložila na podlagi člena 17, ugotovi, da 
veljavna shema pomoči ni ali ni več združljiva s skupnim trgom, izda priporočilo, v katerem zadevni 
državi članici predlaga primerne ukrepe. Priporočilo lahko predlaga predvsem: 
(a) vsebinsko spremem bo sheme pomoči, ali 
(b) uvedbo postopkovnih zahtev, ali 
(c) odpravo sheme pomoči.“ 
4 Člen 19 navedene uredbe, ki se nanaša na pravne posledice predloga za primerne ukrepe, določa: 
„1. Če zadevna država članica sprejme predlagane ukrepe in o tem obvesti Komisijo, Komisija to 
zabeleži in o tem obvesti državo članico. Državo članico to sprejetje zavezuje, da primerne ukrepe tudi 
izvaja. 
2. Čedržava članica ne sprejme predlaganih ukrepov in Komisija potem, ko je upoštevala razloge 
zadevne države članice, še vedno meni, da so ukrepi potrebni, Komisija sproži postopek na podlagi 
člena 4(4). Členi 6, 7 in 9 se uporabljajo smiselno.“ 
ECLI:EU:C:2017 :215 2 
SODBA Z DNE 15. 3. 2017 – ZADEVA C-414/15 P  
STICHTING WOONLINIE IN DRU GI /KOMISIJA  
Dejansko stanje in sporna odločba 
5 Dejansko stanje spora, kot izhaja v bistvu iz točk od 1 do 12 izpodbijanega sklepa, je mogoče povzeti, 
kot sledi. 
6 Pritožnice so zadruge za socialna stanovanja (woningcorporaties, v nadaljevanju: wocos) s sedežem na 
Nizozemskem . Zadruge wocos so nepridobitne organizacije, katerih cilj je nakup, gradnja in oddajanje 
v najem stanovanj, namenjenih zlasti prikrajšanim osebam in socialno prikrajšanim skupinam. Zadruge 
wocos opravljajo tudi druge dejavnosti, kot so gradnja in oddajanje v najem stanovanj z višjimi 
najemninami, gradnja stanovanj za prodajo ter gradnja in oddajanje v najem nepremičnin v splošnem 
interesu. 
7 Nizozemski organi so leta 2002 Komisiji Evropskih skupnosti priglasili splošni sistem državnih pomoči, 
dodeljenih zadrugam wocos. Ker je Komisija presodila, da je mogoče ukrepe financiranja zadrug wocos 
opredeliti kot obstoječe pomoči, so nizozemski organi svojo priglasitev umaknili. 
8 Komisija je 14. julija 2005 nizozemskim organom poslala dopis na podlagi člena 17 Uredbe 
št. 659/1999 , v katerem je splošni sistem državnih pomoči, dodeljenih zadrugam wocos (pomoč 
E 2/2005 ), opredelila za obstoječe pomoči in podvomila o njihovi združljivosti s skupnim trgom (v 
nadaljevanju: dopis na podlagi člena 17). Komisija je najprej navedla, da bi morali nizozemski organi 
spremeniti cilj javnih storitev, ki jih opravljajo zadruge wocos, tako da bi bila socialna stanovanja 
namenjena le jasno opredeljeni ciljni skupini prikrajšanih oseb ali socialno prikrajšanim skupinam. 
Poudarila je, da morajo zadruge wocos vse komercialne dejavnosti opravljati v skladu s tržnimi pogoji 
in da zanje ne smejo prejemati državnih pomoči. Nazadnje, Komisija je navedla, da mora biti ponudba 
socialnih stanovanj v skladu s povpraševanjem prikrajšanih oseb ali socialno prikrajšanih skupin. 
9 Komisija in nizozemski organi so, potem ko je bil poslan dopis na podlagi člena 17, začeli postopek 
sodelovanja, da bi shemo pomoči uskladili s členom 106(2) PDEU. Ob koncu teh posvetovanj je 
Komisija, da bi zagotovila skladnost zadevnih ukrepov z določbami prava Unije, ki urejajo državne 
pomoči, v skladu s členom 18 Uredbe št. 659/1999 predlagala te primerne ukrepe: 
— omejitev socialnih stanovanj na jasno opredeljeno ciljno skupino prikrajšanih oseb ali socialno 
prikrajšanih skupin; 
— opravljanje poslovnih dejavnosti v skladu s tržnimi pogoji, pri čemer je treba za dejavnosti javnih 
storitev in poslovne dejavnosti voditi ločena računa ter te dejavnosti ustrezno nadzirati; 
— prilagoditev ponudbe socialnih stanovanj povpraševanju prikrajšanih oseb ali socialno prikrajšanih 
skupin. 
10 Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (nizozemsko združenje 
institucionalnih vlagateljev v nepremičnine) je 16. aprila 2007 pri Komisiji vložilo pritožbo v zvezi 
s pomočmi, odobrenimi zadrugam wocos. Tej pritožbi se je junija 2009 pridružila družba Vesteda 
Groep BV. 
11 Nizozemski organi so z dopisom z dne 3. decembra 2009 sprejeli primerne ukrepe, ki jih je predlagala 
Komisija, in jo obvestili o svojih zavezah o spremem bi splošnega sistema državnih pomoči, namenjenih 
zadrugam wocos, v skladu z zahtevami Komisije. 
12 Komisija je 15. decembra 2009 sprejela sporno odločbo. 
ECLI:EU:C:2017 :215 3 
SODBA Z DNE 15. 3. 2017 – ZADEVA C-414/15 P  
STICHTING WOONLINIE IN DRU GI /KOMISIJA  
13 Ukrepi, zajeti v splošnem sistemu državnih pomoči, ki jih je Kraljevina Nizozemska dodelila zadrugam 
wocos in na katere se nanaša postopek v zadevi E 2/2005 , so bili: 
(a) državna poroštva za posojila jamstvenega sklada za gradnjo socialnih stanovanj; 
(b) pomoči centralnega stanovanjskega sklada, projektne pomoči ali pomoči za racionalizacijo v obliki 
posojil s prednostnimi obrestnimi merami ali neposredne subvencije; 
(c) prodaja zemljišč s strani občin po cenah, ki so nižje od tržnih cen; 
(d) pravica izposojanja od Bank Nederlandse Gemee nten. 
14 Komisija je v sporni odločbi vse te ukrepe opredelila za državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU in 
menila, da je nizozemski sistem financiranja socialnih stanovanj obstoječa pomoč, pri čemer je bil ta 
sistem uveden pred začetkom veljavnosti pogodbe ES na Nizozemskem in s poznejšimi reformami 
niso bile uvedene bistvene spremem be. 
15 Komisija je v točki 41 obrazložitve sporne odločbe navedla: 
„Nizozemski organi so se zavezali, da bodo spremenili delovanje zavodov wocos in ukrepe, s katerimi 
se jim dodeljujejo prednosti. Nizozemski organi so Komisiji v zvezi z različnimi spremem bami 
predstavili osnutke določb. Nova pravila so bila vključena v novo ministrsko uredbo, ki je začela veljati 
1. januarja 2010 , in nov stanovanjski zakon, ki bo začel veljati 1. januarja 2011 . […]“ 
16 Komisija je preverila združljivost pomoči E 2/2005 v zvezi s sistemom financiranja zadrug wocos, kot je 
bil spremenjen po zavezah, ki so jih sprejeli nizozemski organi. V točki 72 obrazložitve sporne odločbe 
je ugotovila, da so „pomoči, dodeljene za dejavnosti v zvezi s socialnimi stanovanji, torej povezane 
z gradnjo in oddajanjem v najem stanovanj, namenjenih posameznikom, vključno z gradnjo in 
vzdrževanjem pomožne infrastrukture, združljive s členom 106(2) PDEU“. Zato je Komisija v skladu 
s členom 19 Uredbe št. 659/1999 zabeležila zaveze nizozemskih organov v zvezi s pomočjo E 2/2005 . 
17 Komisija je 30. avgusta 2010 sprejela Odločbo C(2010 ) 5841 final o državni pomoči E 2/2005 , s katero 
so bile spremenjene točke od 22 do 24 sporne odločbe. V tej odločbi o spremem bi je Komisija 
ugotovila, da na podlagi dokazov, ki so na voljo, ne more šteti, da ukrep (d) iz sporne odločbe, torej 
pravica izposojanja od Bank Nederlandse Gemee nten, izpolnjuje vsa merila za državno pomoč. 
Postopek pred Splošnim sodiščem in izpodbijani sklep 
18 Zadruge Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting 
WoonInvest in Stichting Woonstede so 29. aprila 2010 v sodnem tajništvu Splošnega sodiščana 
podlagi člena 263 PDEU vložile tožbo za razglasitev ničnosti sporne odločbe v delu, v katerem se 
nanašana državno pomoč E 2/2005 . 
19 Splošno sodišče je s sklepom z dne 16. decembra 2011 , Stichting Woonlinie in drugi/Komisija 
(T-202/10, neobjavljen, EU:T:2011 :765), tožbo zavrglo kot nedopustno. 
20 Sodišče je s sodbo z dne 27. februarja 2014 , Stichting Woonlinie in drugi/Komisija (C-133/12 P, 
EU:C:2014 :105), razveljavilo sklep z dne 16. decembra 2011 , Stichting Woonlinie in drugi/Komisija 
(T-202/10, neobjavljen, EU:T:2011 :765), v delu, v katerem je bila za nedopustno razglašena tožba, ki 
so jo tožeče stranke na prvi stopnji vložile zoper sporno odločbo v delu, v katerem se je ta odločba 
nanašala na shemo pomoči E 2/2005 , v preostalem pa je pritožbo zavrnilo. Sodišče je razsodilo, da je 
tožba, ki je bila vložena zoper sporno odločbo v delu, v katerem se je ta odločba nanašala na shemo 
pomoči E 2/2005 , dopustna, in zadevo vrnilo Splošnemu sodišču v meritorno odločanje. 
ECLI:EU:C:2017 :215 4 
SODBA Z DNE 15. 3. 2017 – ZADEVA C-414/15 P  
STICHTING WOONLINIE IN DRU GI /KOMISIJA  
21 Zadeva je bila dodeljena sedmem u senatu Splošnega sodišča. 
22 V skladu s členom 119(1) Poslovnika Splošnega sodišča so Komisija in tožeče stranke na prvi stopnji 
27. marca oziroma 15. aprila 2014 podale pisna stališča. 
23 Splošno sodišče je z izpodbijanim sklepom tožbo zavrnilo kot očitno neutemeljeno. 
Predlogi strank in postopek pred Sodiščem 
24 Tožeče stranke na prvi stopnji s pritožbo Sodišču predlagajo, naj: 
— izpodbijani sklep v celoti ali delno razveljavi; 
— zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodiščuin 
— Komisiji naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem. 
25 Komisija Sodišču predlaga, naj pritožbo zavrne in tem zadrugam naloži plačilo stroškov. Komisija 
zaradi celovitosti opozarja, da če bi Sodišče presodilo, da so pritožbeni razlogi utemeljeni, ne bi bilo 
nobenega razloga za razveljavitev izpodbijanega sklepa v celoti, ker navedene zadruge niso navedle 
nobenega očitka zoper zavrnitev prvega tožbenega razloga na prvi stopnji, ki bi se nanašal na to, da je 
Komisija s tem, da je vse ukrepe opredelila kot del sheme pomoči, napačno uporabila pravo, in dodaja, 
da bi bilo torej primerno zadevo vrniti v razsojanje Splošnemu sodišču. 
26 Zadrugi Stichting Allee Wonen in Stichting WoonInvest sta z dopisom, vloženim v sodnem tajništvu 
Sodišča 21. januarja 2016 , Sodišče obvestili, da pritožbo umikata. Predsednik Sodišča je s sklepom 
z dne 21. marca 2016 , Stichting Woonlinie in drugi/Komisija (C-414/15 P, neobjavljen, 
EU:C:2016 :229), zadrugi Stichting Allee Wonen in Stichting WoonInvest izbrisal iz zadeve 
C-414/15 P in odredil, da ti zadrugi in Komisija nosijo svoje stroške v zvezi s pritožbo, ki sta jo vložili ti 
stranki. 
Pritožba 
Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, napačna presoja upoštevnih dejstev in neobstoj 
obrazložitve, ker je Splošno sodišče štelo, da so pritožnice v resnici izpodbijale dopis na podlagi 
člena 17 in da njegov nadzor ne obsega navedenega dopisa 
Trditve strank 
27 Pritožnice v okviru prvega pritožbenega razloga, ki je vložen zoper točke od 56 do 60, od 69 do 74, 81, 
82, 86 in 87 izpodbijanega sklepa, trdijo, da je Splošno sodišče napačno ugotovilo, da se tožbeni razlogi, 
ki so jih navedle pri njem, v resnici nanašajo na vsebino dopisa na podlagi člena 17. Poleg tega naj bi 
Splošno sodišče v točki 59 izpodbijanega sklepa na podlagi sodbe tega sodišča z dne 11. marca 2009 , 
TF1/Komisija (T-354/05, EU:T:2009 :66), napačno sklepalo, da je njegov nadzor omejen na presojo 
Komisije o tem, ali se lahko s sprejetimi zavezami rešujejo ugotovljene težave, povezane s konkurenco, 
in da se ne nanaša na temeljno vprašanje glede nujnosti zavez. Iz besedila člena 108(1) PDEU naj bi 
namreč izhajalo, da mora dokončna odločba Komisije vsebovati presojo o tem vprašanju. Ta odločba 
naj bi zajemala celoten postopek iz členov od 17 do 19 Uredbe (ES) št. 659/1999 . Nadzor sodišča 
Unije naj bi se zato moral nanašati tudi na vprašanje, ali je bil prejšnji položaj združljiv z notranjim 
trgom. 
ECLI:EU:C:2017 :215 5 
SODBA Z DNE 15. 3. 2017 – ZADEVA C-414/15 P  
STICHTING WOONLINIE IN DRU GI /KOMISIJA  
28 Komisija meni, da odločba na podlagi člena 19(1) Uredbe št. 659/1999 ne temelji na dokončni 
ugotovitvi, da je obstoječa shema pomoči nezdružljiva z notranjim trgom. Ta odločba naj bi bila izraz 
sodelovanja iz člena 108(1) PDEU in njeno osnovno načelo naj ne bi bila zavezujoča enostranska 
ugotovitev Komisije, temve č priznanje Komisije in zadevne države članice, da obstaja potreba po 
prilagoditvi obstoječe sheme pomoči. Komisiji naj torej v svoji odločbi ne bi bilo treba pojasnjevati, 
zakaj meni, da ta shema ni ali ni več združljiva z notranjim trgom. Poleg tega naj se v obravnavani 
zadevi dopisovanje med Komisijo in nizozemskimi organi po dopisu na podlagi člena 17 ne bi 
nanašalo na vprašanje, ali je obstoječa shema pomoči združljiva z notranjim trgom, temve č na to, kako 
bi bilo treba to shemo prilagoditi. 
Presoja Sodišča 
29 Splošno sodiščeje vtočkah 56 in 57 izpodbijanega sklepa ob sklicevanju na točki 188 in 189 sodbe tega 
sodišča z dne 11. marca 2009 , TF1/Komisija (T-354/05, EU:T:2009 :66), v bistvu štelo, da ima Komisija 
široko diskrecijsko pravico pri določitvi primernih ukrepov za odziv na njegovo ugotovitev, da zadevna 
obstoječa shema pomoči ni ali ni več združljiva z notranjim trgom, in da je treba zato nadzor, ki bi ga 
moralo izvajati, omejiti na preverjanje, ali ni Komisija s tem, da je štela, da je s sprejetimi zavezami 
mogočerešiti težave, povezane s konkurenco, ki jih je povzročila zadevna shema pomoči, storila 
očitno napako pri presoji. 
30 Splošno sodišče je na podlagi tega v točki 59 tega sklepa ugotovilo, da nadzor, ki ga mora izvajati, ne 
obsega preverjanja Komisije v zvezi s shemo pomoči pred zavezami, ki so jih sprejeli nizozemski 
organi. Na to ugotovitev je v bistvu opozorilo v točkah 73, 82 in 87 navedenega sklepa. 
31 Splošno sodiščeje v točkah 58, 72, 74, 81 in 86 tega sklepa v bistvu menilo, da pritožnice ne 
izpodbijajo presoje, ki jo je opravila Komisija v sporni odločbi o združljivosti obstoječe sheme pomoči, 
kakor je bila spremenjena z zavezami, ki so jih sprejeli nizozemski organi, temve č preverjanje, ki ga je 
opravila Komisija v zvezi s sistemom financiranja zadrug wocos, kakor je bil naveden v prvotni 
nizozemski zakono daji, preden je bil spremenjen z zavezami, ki so jih sprejeli ti organi, in da tega 
preverjanja ni v sporni odločbi, temve č v dopisu na podlagi člena 17. 
32 Zato je Splošno sodišče vtočki 60 izpodbijanega sklepa kot brezpredmetne zavrglo trditve pritožnic, 
podane v okviru drugega tožbenega razloga, s katerim so Komisiji očitale, da je v dopisu na podlagi 
člena 17 zgolj ugotovila, da storitve splošnega gospodarskega pomena (SIEG) niso dovolj opredeljene, 
ne da bi dokazala obstoj očitne napake v nizozemskem sistemu financiranja socialnih stanovanj, 
vtočkah od 69 do 75 tega sklepa kot delno brezpredmetne implicitno zavrglo trditve pritožnic, podane 
v okviru tretjega tožbenega razloga, v točkah 81 in 82 navedenega sklepa kot brezpredmetno zavrglo 
trditev, podano v okviru šestega tožbenega razloga, ki se je nanašala na to, da je Komisija s tem, da je 
štela, da je v nizozemskem sistemu socialnih stanovanj očitna napaka, ker ne vključuje omejitve 
posebnih dohodkov, storila napako, in v točkah od 86 do 88 tega sklepa kot brezpredmetna implicitno 
zavrglo peti in sedmi tožbeni razlog pritožnic. 
33 V zvezi s tem je Komisija na podlagi člena 108(1) PDEU pristojna, da skupaj z državami članicami 
redno preverja obstoječe pomoči. V okviru tega preverjanja Komisija državam članicam predlaga 
primerne ukrepe, ki so potrebni za postopen razvoj ali delovanje notranjega trga. Poleg tega 
člen 108(2) PDEU določa, da če Komisija, potem ko je pozvala zadevne stranke k predložitvi pripomb, 
ugotovi, da dodeljena pomoč ni združljiva z notranjim trgom glede na člen 107 PDEU, ali če se takšna 
pomoč zlorablja, odloči, da mora zadevna država takšno pomoč odpraviti ali spremeniti v roku, ki ji ga 
določi. 
34 Člen 17(2) Uredbe št. 659/1999 določa, da če Komisija meni, da obstoječa shema pomoči ni ali ni več 
združljiva s skupnim trgom, o svojem predhodnem stališču obvesti zadevno državo članico in ji 
omogoči, da predloži pripombe v enomesečnem roku. 
ECLI:EU:C:2017 :215 6 
SODBA Z DNE 15. 3. 2017 – ZADEVA C-414/15 P  
STICHTING WOONLINIE IN DRU GI /KOMISIJA  
35 Člen 18 te uredbe določa, da če Komisija glede na podatke, ki jih je država članica predložila na podlagi 
člena 17 navedene uredbe, ugotovi, da obstoječa shema pomoči ni ali ni več združljiva s skupnim 
trgom, izda priporočilo, v katerem zadevni državi članici predlaga primerne ukrepe. 
36 Člen 19(1) Uredbe št. 659/1999 določa, da če zadevna država članica sprejme predlagane ukrepe in 
o tem obvesti Komisijo, Komisija to zabeleži in o tem obvesti državo članico. 
37 Komisija tako pri sprejetju odločbe v skladu s členom 26 Uredbe št. 659/1999 „na podlagi […] člena 18 
[te uredbe] v povezavi s členom 19(1) [navedene uredbe]“ v okviru izvajanja pristojnosti, ki jo ima pri 
presoji združljivosti državnih pomoči z notranjim trgom, sprejme zaveze države, ki so bile sprejete 
v zvezi s primernimi ukrepi, ki ji jih je predlagala v priporočilu, naslovljenem v skladu s členom 18 te 
uredbe, kot ustrezne glede na njene pomisleke v zvezi z združljivostjo te preverjene obstoječe sheme 
pomoči s tem trgom in konča postopek preverjanja iz člena 108(1) PDEU. 
38 Taka odločba nujno pomeni, da je Komisija predhodno opravila presojo o združljivosti zadevne sheme 
pomoči z notranjim trgom ter da je, potem ko je upoštevala informacije, ki ji jih je posredovala zadevna 
država članica, ugotovila, da ta shema ni ali ni več združljiva z notranjim trgom in da so zato potrebni 
primerni ukrepi, da se ta nezdružljivost odpravi. 
39 V nasprotju s tem, kar je razsodilo Splošno sodišče vtočki 59 izpodbijanega sklepa, presoja, ki jo je 
tako opravila Komisija, in ugotovitev, do katere je na podlagi te presoje prišla, ne moreta biti izvzeti iz 
nadzora sodišč Unije, ne da bi bila kršena pravica do učinkovitega sodnega varstva – kakor ga 
zagotavlja člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – upravičencev do obstoječe sheme 
pomoči. 
40 Odločba, ki jo sprejme Komisija na podlagi člena 18 te uredbe v povezavi s členom 19(1) navedene 
uredbe in ki temelji na predhodni ugotovitvi nezdružljivosti obstoječe sheme pomoči z notranjim 
trgom, pa lahko posega v interese upravičencev do te sheme. 
41 V zvezi s tem je Sodišče v točki 48 sodbe z dne 27. februarja 2014 , Stichting Woonlinie in 
drugi/Komisija (C-133/12 P, EU:C:2014 :105), poudarilo, da sporna odločba učinkuje tako, da se 
s 1. januarjem 2011 , datumom začetka veljavnosti novega stanovanjskega zakona, shema pomoči, do 
katere so bile do tega datuma upravičene pritožnice, spremeni, in sicer tako, da postanejo pogoji za 
opravljanje njihovih dejavnosti manj ugodni kot prej. 
42 Zato je Sodišče vtočkah 56 in 57 te sodbe v bistvu razsodilo, da imajo pritožnice pravni interes za 
razglasitev ničnosti sporne odločbe v delu, v katerem se nanaša na pomoč E 2/2005 , ker bi bil učinek 
razglasitve ničnosti te odločbe ohranitev prejšnjih pogojev, ki so bili zanje ugodnejši. 
43 Pravica do učinkovitega sodnega varstva upravičencev do obstoječe sheme pomoči torej predpostavlja, 
da lahko ti s tožbo zoper odločbo, sprejeto na podlagi člena 18 Uredbe št. 659/1999 v povezavi 
s členom 19(1) te uredbe, izpodbijajo tudi presojo, ki jo je Komisija opravila glede te sheme, pa tudi 
ugotovitev te institucije, v skladu s katero navedena shema ni združljiva z notranjim trgom in so zato 
nujni primerni ukrepi, da se ta nezdružljivost odpravi. 
44 V zvezi z okoliščino, na katero se je oprlo Splošno sodišče v točkah 58, 74 in 86 izpodbijanega sklepa, 
in sicer da v obravnavani zadevi ta presoja ni navedena v sporni odločbi, temve č v dopisu na podlagi 
člena 17, je treba sicer res poudariti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča vmesni ukrepi, 
katerih cilj je priprava končne odločbe, načeloma ne pomenijo aktov, ki so lahko predmet ničnostne 
tožbe (sodba z dne 13. oktobra 2011 , Deutsche Post in Nemčija/Komisija, C-463/10 P in C-475/10 P, 
EU:C:2011 :656, točka 50). 
ECLI:EU:C:2017 :215 7 
SODBA Z DNE 15. 3. 2017 – ZADEVA C-414/15 P  
STICHTING WOONLINIE IN DRU GI /KOMISIJA  
45 Ničnostna tožba, vložena zoper akte, ki izražajo začasno stališče Komisije, bi namreč lahko od sodišča 
Unije zahtevala, da opravi presojo vprašanj, o katerih se zadevna institucija še ni imela priložnosti 
izreči, in bi tako povzročila predčasnost vsebinskih razprav ter pomešanje različnih faz upravnega in 
sodnega postopka (sodba z dne 13. oktobra 2011 , Deutsche Post in Nemčija/Komisija, C-463/10 P in 
C-475/10 P, EU:C:2011 :656, točka 51). 
46 Iz sodne prakse izhaja, da zoper vmesni akt ni mogoče vložiti tožbe niti takrat, ko bi se bilo na 
nezakonitost tega akta mogoče sklicevati v utemeljitev tožbe zoper končno odločbo, glede na katero ta 
akt predstavlja pripravljalni akt. V tem primeru bi tožba zoper odločbo, s katero se postopek konča, 
zagotavljala zadostno sodno varstvo (sodba z dne 13. oktobra 2011 , Deutsche Post in 
Nemčija/Komisija, C-463/10 P in C-475/10 P, EU:C:2011 :656, točka 53 in navedena sodna praksa). 
47 V obravnavani zadevi je iz sporne odločbe razvidno, da primerni ukrepi, ki jih je predlagala Komisija na 
podlagi člena 18 Uredbe št. 659/1999 , v bistvu sovpadajo z navedbami, ki jih je ta institucija predhodno 
podala nizozemskim organom v dopisu na podlagi člena 17. Analiza, na kateri je ta dopis temeljil, je 
bila torej potrjena s sporno odločbo. 
48 Ker pa dopis na podlagi člena 17 pomeni prvo fazo priprave sporne odločbe, pritožnicam ne bi smelo 
biti onemogočeno, da se v utemeljitev svoje pritožbe zoper navedeno odločbo sklicujejo na 
nezakonitost presoje, ki jo ta dopis vsebuje. 
49 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da je Splošno sodišče s tem, da je zavrnilo trditve pritožnic, ker, 
prvič, nadzor, ki ga mora izvajati, ne zajema preverjanja, ki ga je Komisija opravila v zvezi s shemo 
pomoči, ki je bila sprejeta pred zavezami nizozemskih organov, in drugič, v bistvu, ker to preverjanje 
ni bilo del sporne odločbe, napačno uporabilo pravo. 
50 Te ugotovitve ne more ovreči trditev Komisije, da ugotovitev, da obstoječa shema pomoči ni združljiva 
z notranjim trgom, na kateri temelji odločba, ki jo je sprejela Komisija na podlagi člena 18 Uredbe 
št. 659/1999 v povezavi s členom 19(1) te uredbe, ni bila dokončna. 
51 Ugotoviti je namreč treba, da zaradi mehanizma sodelovanja med Komisijo in državami članicami, ki je 
bil uveden s členom 108(1) PDEU in na katerem temelji sistem nadzora obstoječih shem pomoči, 
postopek, ki poteka na podlagi te določbe, v nasprotju s postopkom na podlagi člena 108(2), prvi 
pododstavek, PDEU ne pripelje do formalne ugotovitve nezdružljivosti sheme pomoči z notranjim 
trgom. 
52 Vendar so pravni učinki ugotovitve, da obstoječa shema pomoči ni združljiva z notranjim trgom, in 
predloga za primerne ukrepe, ki ga ta ugotovitev nujno zajema, potem ko Komisija zabeleži, da je 
zadevna država članica te ukrepe sprejela, za to državo enaki kot pravni učinki take formalne 
ugotovitve. 
53 Ker pa preverjanje združljivosti obstoječih pomoči z notranjim trgom zahteva zapletene ocene na 
ekono mski in socialni ravni, ima Komisija široko diskrecijsko pravico. V okviru tega je sodni nadzor, 
ki se uporablja za uresničevanje te diskrecijske pravice, omejen na preverjanje upoštevanja 
postopkovnih pravil in pravil obrazložitve, pravilnosti dejstev ter neobstoja zmotne uporabe prava, 
očitne napake pri presoji ali zlorabe pooblastil (glej po analogiji sodbo z dne 26. septembra 2002 , 
Španija/Komisija, C-351/98, EU:C:2002 :530, točka 74). 
54 Iz navedenega izhaja, da je treba prvemu pritožbenemu razlogu ugoditi. 
ECLI:EU:C:2017 :215 8 
SODBA Z DNE 15. 3. 2017 – ZADEVA C-414/15 P  
STICHTING WOONLINIE IN DRU GI /KOMISIJA  
Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, nenatančna presoja upoštevnih dejstev in neobstoj 
obrazložitve, ker je Splošno sodišče menilo, da so primerni ukrepi, ki jih je predlagala Komisija, le 
predlogi in da so navedeni ukrepi postali zavezujoči takrat, ko so jih sprejeli nizozemski organi 
Trditve strank 
55 Pritožnice v okviru drugega pritožbenega razloga, ki je vložen zoper točke od 61 do 66, od 78 do 80 in 
od 90 do 95 izpodbijanega sklepa, Splošnemu sodiščuočitajo, da je s tem, da je ob zavrnitvi trditev, ki 
so se nanašale na primerne ukrepe, ki jih zahteva Komisija, razsodilo, da so ti ukrepi le predlogi in da 
so ti ukrepi postali zavezujoči s tem, da so jih sprejeli nizozemski organi, kršilo člen 108(1) PDEU in 
Uredbo št. 659/1999 . Sodba z dne 22. oktobra 1996 , Salt Union/Komisija (T-330/94, EU:T:1996 :154), 
na katero se je Splošno sodišče oprlo v točki 63 izpodbijanega sklepa, naj bi se nanašala na vprašanje 
dopustnosti in naj ne bi bila upoštevna. Poleg tega naj bi bil učinek izpodbijanega sklepa odvzem 
učinka sodbi z dne 27. februarja 2014 , Stichting Woonlinie in drugi/Komisija (C-133/12 P, 
EU:C:2014 :105), v kateri naj bi Sodišče priznalo pravni interes pritožnic, da dosežejo razglasitev 
ničnosti sporne odločbe. 
56 Komisija trdi, da je Splošno sodišče upoštevalo člen 108(1) PDEU in vlogo Komisije v postopku 
sodelovanja v zvezi s preverjanjem združljivosti obstoječih shem pomoči z notranjim trgom. Trdi, da 
je njeno poslanstvo v okviru tega postopka zgolj preverjanje, ali so zaveze zadevne države članice 
zadostne, da lahko postane obstoječa shema pomoči združljiva z notranjim trgom, in dodaja, da 
priporočila glede primernih ukrepov niso zavezujoča. 
57 Poleg tega naj izpodbijani sklep ne bi odvzemal učinka sodbi z dne 27. februarja 2014 , Stichting 
Woonlinie in drugi/Komisija (C-133/12 P, EU:C:2014 :105), saj naj bi pritožnice imele možnost 
izpodbijati uporabo pojma državne pomoči s strani Komisije in združljivost spremenjene sheme 
z notranjim trgom. 
58 Tudi razglasitev ničnosti sporne odločbe naj ne bi nujno povzročila ohranitve položaja, ki je 
prevladoval pred spremem bo splošnega sistema državnih pomoči v korist zadrug wocos, ker naj bi bila 
odločitev nizozemskega zakono dajalca, da izvede to spremem bo, politična in naj bi temeljila na več 
preudarkih. Države članice naj bi namreč lahko svobodno ukinile, zmanjšale ali nadomestile obstoječo 
shemo pomoči z drugo shemo, ki je združljiva z notranjim trgom. 
Presoja Sodišča 
59 Splošno sodiščeje vtočkah 63 in 64 izpodbijanega sklepa v bistvu štelo, da so primerni ukrepi, ki jih 
Komisija lahko predlaga na podlagi člena 108(1) PDEU in člena 18 Uredbe št. 659/1999 , zgolj 
predlogi, ki jih zadevna država članica lahko sprejme ali zavrne, in da jih je ta država članica, če jih 
sprejme, s tem sprejetjem dolžna izvajati. 
60 Splošno sodiščeje v točki 65 tega sklepa ob sklicevanju na točko 28 sodbe z dne 18. junija 2002 , 
Nemčija/Komisija (C-242/00, EU:C:2002 :380), in na točko 52 sodbe z dne 4. decembra 2013 , 
Komisija/Svet (C-121/10, EU:C:2013 :784), menilo, da čedržava članica te predloge za primerne ukrepe 
sprejme, imajo ti do nje zavezujoč učinek. To trditev je ponovilo v točki 79 navedenega sklepa. 
61 Zato je Splošno sodišče v točki 66 izpodbijanega sklepa kot očitno neutemeljeno zavrnilo trditev 
pritožnic, podano v okviru drugega tožbenega razloga, da je Komisija s tem, da je zahtevala primerne 
ukrepe in jim pripisala zavezujočo naravo v sporni odločbi, prekoračila svoja pooblastila, ter razsodilo, 
da pritožnice neupravičeno trdijo, da je Komisija zahtevala primerne ukrepe in jim pripisala zavezujočo 
naravo v tej odločbi, v točkah od 78 do 80 navedenega sklepa pa kot očitno neutemeljene zavrnilo 
trditve, podane v okviru četrtega in šestega tožbenega razloga, s katerima so pritožnice Komisiji 
očitale, prvič, da je napačno uporabila pravo in da je s tem, da je od nizozemskih organov zahtevala 
ECLI:EU:C:2017 :215 9 
SODBA Z DNE 15. 3. 2017 – ZADEVA C-414/15 P  
STICHTING WOONLINIE IN DRU GI /KOMISIJA  
novo opredelitev „socialnih stanovanj“, zlorabila svoja pooblastila, in drugič, da je napačno razlagala 
Odločbo Komisije 2005 /842/ES z dne 28. novembra 2005 o uporabi člena 86(2) Pogodbe ES za 
državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve, dodeljene nekaterim podjetjem, pooblaščenim 
za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena (UL 2005 , L 312, str. 67), ker je zahtevala 
posebno opredelitev storitev splošnega gospodarskega pomena. 
62 V zvezi s tem je treba poudariti, da je Sodišče razsodilo, da v okviru postopka iz člena 19(1) Uredbe 
št. 659/1999 postanejo predlogi države članice zavezujoči s sklepom Komisije, s katerim se navedeni 
predlogi potrdijo (sodba z dne 27. februarja 2014 , Stichting Woonlinie in drugi/Komisija, C-133/12 P, 
EU:C:2014 :105, točka 59). 
63 Iz sodne prakse, omenjene v točki 60 te sodbe in navedene v točki 65 izpodbijanega sklepa, namreč 
izhaja, da imajo primerni ukrepi, ki jih Komisija predlaga na podlagi člena 108(1) PDEU, če jih država 
članica sprejme, zavezujoč učinek do te države članice, kot določa člen 19(1), drugi stavek, Uredbe 
št. 659/1999 . Vendar ima to sprejetje pravne učinke le, če je bila ta institucija o tem obveščena in če 
je ta to zabeležila ter o tem obvestila navedeno državo članico v skladu s členom 19(1), prvi stavek, te 
uredbe. 
64 Tako bi moralo Splošno sodišče preučiti utemeljenost trditev pritožnic, navedenih v točki 61 te sodbe, 
ne glede na vprašanje vlog, ki jih imajo Komisija in države članice pri sprejetju primernih ukrepov. 
65 Splošno sodišče je zato v točki 65 izpodbijanega sklepa napačno uporabilo pravo in je zato 
neupravičeno zavrnilo trditve pritožnic, navedene v točki 61 te sodbe, kot očitno neutemeljene. 
66 Vzvezi stočkami od 90 do 95 izpodbijanega sklepa je treba ugotoviti, da v nasprotju s tem, kar 
zatrjujejo pritožnice, Splošno sodišče v teh točkah ni zavrnilo njihovih trditev v zvezi s primernimi 
ukrepi, ki jih zahteva Komisija, temve č je preučilo trditve, navedene v utemeljitev njihovega osmega 
tožbenega razloga. S tem tožbenim razlogom pa so pritožnice Komisiji očitale, da je zlorabila postopek 
v zvezi z obstoječimi pomočmi in prekoračila svoja pooblastila, ker je odobrila izčrpen seznam stavb, ki 
jih je bilo mogoče opredeliti kot „socialne nepremičnine“, čeprav ni podala priporočil v zvezi s pripravo 
takega seznama niti v dopisu na podlagi člena 17 niti v predlogih za primerne ukrepe. 
67 Zato drugi pritožbeni razlog v delu, v katerem pritožnice Splošnemu sodiščuočitajo, da je menilo, da 
so primerni ukrepi, ki jih je predlagala Komisija, zgolj predlogi in da so navedeni ukrepi postali 
zavezujoči, ko so jih sprejeli nizozemski organi, ne more ovreči presoj iz točkod90do95 
izpodbijanega sklepa. 
68 V teh okoliščinah je treba drugemu pritožbenemu razlogu ugoditi v delu, v katerem se nanašana 
presoje iz točk od 61 do 66 in od 78 do 80 tega sklepa. 
69 Iz vseh navedenih preudarkov izhaja, da je treba izpodbijani sklep razveljaviti. 
Vrnitev zadeve Splošnemu sodišču v razsojanje 
70 V skladu s členom 61, prvi odstavek, Statuta Sodišča, lahko to v primeru razveljavitve odločitve 
Splošnega sodišča, če stanje postopka to dovoljuje, samo dokončno odloči o zadevi ali pa zadevo vrne 
v razsojanje Splošnemu sodišču. 
71 Ker Splošno sodišče v obravnavani zadevi ni izvedlo nadzora nad sporno odločbo, ki bi ga moralo 
izvajati, in ker ni preučilo utemeljenosti trditev pritožnic, navedenih v točki 61 te sodbe, ne glede na 
vprašanje vlog, ki jih imajo Komisija in države članice pri sprejemanju primernih ukrepov, Sodišče 
meni, da stanje postopka ne dovoljuje, da bi odločilo o zadevi. Zato je treba zadevo vrniti v razsojanje 
Splošnemu sodišču. 
ECLI:EU:C:2017 :215 10 
SODBA Z DNE 15. 3. 2017 – ZADEVA C-414/15 P  
STICHTING WOONLINIE IN DRU GI /KOMISIJA  
Stroški 
72 Ker se zadeva vrne Splošnemu sodišču, se odločitev o stroških tega pritožbenega postopka pridrži. 
Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo: 
1. Sklep Splošnega sodišča E v ropske unije z dne 1 2. maja 2 0 1 5 , Stic hting Woonlinie in 
drugi/Komisija (T-2 0 2 / 1 0 RENV, neobjavljen, EU:T:2 0 1 5 :2 8 7), se raz veljavi. 
2. Zadeva se v rne v razsojanje Splošnemu sodišču E v ropske unije. 
3. Odločitev o stroških se pridrži. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2017 :215 11