17

V teh okoliščinah je Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (deželno upravno sodišče v Zgornji Avstriji) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje: „Ob upoštevanju ugotovitve, ki jo je Sodišče izrazilo v izreku (in točki 51) sodbe z dne 13. februarja 2014, Sokoll-Seebacher (C‑367/12, EU:C:2014:68), in v skladu s katero člen 49 PDEU nasprotuje zakonodaji države članice, kot je člen 10(2), točka 3, ApG, ki kot bistveno merilo za preverjanje obstoja potrebe po ustanovitvi nove lekarne določa fiksno mejo (in sicer 5500) oseb, ki jih je treba še naprej preskrbovati, ali je treba člen 49 PDEU, zlasti zahtevo po doslednem uresničevanju zadanega cilja, razlagati (a) tako, da je zaradi določitve meje, ki nima zgolj okvirne vrednosti, temveč je tudi natančno izražena (to je opredeljena s številko, tako da je ni mogoče omiliti z razlago), ta zakonodaja kot celota nedosledna in torej v nasprotju s pravom Unije, ker pristojni nacionalni organi načeloma nimajo možnosti odstopanja od te meje, da bi upoštevali lokalne okoliščine (zlasti ker morajo biti merila, navedena v točki 24 sodbe z dne 13. februarja 2014, Sokoll-Seebacher (C‑367/12, EU:C:2014:68), zaradi doslednega in sistematičnega uresničevanja zadanega cilja izpolnjena v vsakem primeru kumulativno), tako da se to merilo v zvezi s preverjanjem obstoja potrebe ne sme uporabiti na nacionalni ravni, dokler ga nacionalni zakonodajalec ne nadomesti s prožnejšim predpisom, skladnim s pravom Unije (podobnim na primer členu 10(6) ApG v zvezi z mejo 500 metrov, določeno v členu 10(2), točka 2, ApG), ali (b) tako, da je določitev meje v členu 10(2), točka 3, ApG, ki nima zgolj okvirne vrednosti, temveč je tudi natančno izražena (to je opredeljena s številko, tako da je ni mogoče omiliti z razlago), v nasprotju s pravom Unije le, če se uporabi v konkretnem primeru za položaj, v katerem dejansko obstaja potreba po ustanovitvi lekarne zaradi lokalnih okoliščin ali drugih dejstev, sicer nekaterim osebam (zlasti „obiskovalcem“, novim prišlekom itd.) ne bi bil zagotovljen ustrezen dostop do zdravil (glej točko 45 v povezavi s točko 50 sodbe z dne 13. februarja 2014, Sokoll-Seebacher (C‑367/12, EU:C:2014:68)), tudi če bi to v prihodnje dejansko zmanjšalo potencial ene ali več obstoječih lekarn glede preskrbe pod prag 5500 oseb, tako da se to merilo v zvezi s preverjanjem obstoja potrebe ne sme uporabiti zgolj v tem primeru, ne glede na to, ali gre za kmetijsko, mestno ali drugo območje, dokler nacionalni zakonodajalec ne sprejme novega predpisa za razjasnitev vprašanja, ali (c) tako, da je določitev meje v členu 10(2), točka 3, ApG, ki nima zgolj okvirne vrednosti, temveč je tudi natančno izražena (to je opredeljena s številko, tako da je ni mogoče omiliti z razlago), v nasprotju s pravom Unije le, če se uporabi v konkretnem primeru za položaj, ki zadeva kmetijsko in osamljeno regijo, tudi če bi to v prihodnje dejansko zmanjšalo potencial ene ali več obstoječih lekarn glede preskrbe pod prag 5500 oseb, tako da se to merilo v zvezi s preverjanjem obstoja potrebe ne sme uporabiti samo, če ima to posledice za prebivalstvo, ki živi v kmetijski in/ali osamljeni regiji, dokler nacionalni zakonodajalec ne sprejme novega predpisa za razjasnitev vprašanja?“