ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE (prvi senat)

z dne 10. oktobra 2007

Zadeva F-17/07

Michel Pouzol

proti

Računskemu sodišču Evropskih skupnosti

„Javni uslužbenci – Uradniki – Pokojnine – Prenos pokojninskih pravic, pridobljenih pred zaposlitvijo v Skupnostih – Nedopustnost“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero M. Pouzol predlaga predvsem razglasitev ničnosti odločbe Računskega sodišča z dne 23. novembra 2006 o zavrnitvi njegove pritožbe, vložene 16. aprila 2006, s katero je zahteval nov izračun dodatne pokojninske dobe Skupnosti zaradi prenosa pokojninskih pravic, ki jih je pridobil v Franciji, ter razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 18. maja 2006, s katero je bilo ugotovljeno, da je bil način izračuna njegovih prenesenih pokojninskih pravic skladen z določbami Kadrovskih predpisov, kakor so bile spremenjene z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 (UL L 124, str. 1).

Odločitev: Tožba se zavrže kot očitno nedopustna. Vsaka stranka nosi svoje stroške.

Povzetek

1. Uradniki – Tožba – Predhodna upravna pritožba – Pritožba zoper akt, ki ga ni sprejela institucija, v kateri je zaposlen uradnik

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90(2) in 91(2))

2. Uradniki – Pokojnine – Pokojninske pravice, pridobljene pred začetkom dela v Skupnostih – Prenos v sistem Skupnosti

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91; Priloga VIII, člen 11(2))

1. V posebnem primeru, ki se lahko zgodi na področju prenosa pokojninskih pravic, ko mora institucija, v kateri uradnik ni zaposlen, obravnavati njegov spis, mora zainteresirana oseba, če meni, da je ta institucija sprejela akt, ki posega v njen položaj, pritožbo nasloviti na organ za imenovanja te institucije.

(Glej točko 45.)

2. Ko uprava uradniku, ki je vložil zahtevo za prenos pokojninskih pravic, pridobljenih pred začetkom dela v Skupnostih, pošlje obvestilo, v katerem je navedena dodatna pokojninska doba, ki jo je treba v sistemu Skupnosti upoštevati iz naslova prenesenih pravic, je to enostranski akt, ki od pristojne institucije ne zahteva nobenega drugega ukrepa in posega v položaj zainteresirane osebe.

Čeprav so podrobna pravila za začetek veljavnosti teh predlogov za prenos pokojninskih pravic res neznačilna, to ne vpliva na pogoje, pod katerimi lahko uradnik, ki ni zadovoljen s predlagano pokojninsko dobo, izpodbija te odločbe z vložitvijo pritožbe in nato, če je potrebno, tožbe pod pogoji iz členov 90 in 91 Kadrovskih predpisov.

Poleg tega s tem, da uprava umakne tak predlog prenosa pokojninskih pravic in ga nadomesti z drugim, nikakor ni mogoče dokazati, da umaknjen predlog ni bil akt, ki posega v položaj naslovnika in zoper katerega bi ta moral uporabiti pravna sredstva iz členov 90 in 91 Kadrovskih predpisov.

(Glej točke od 52 do 54.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 26. november 2003, Mc Bryan proti Komisiji, T‑96/02, RecFP, str. I‑A‑305 in II‑1449, točke od 18 do 20;

Sodišče za uslužbence: 14. november 2006, Chatziioannidou proti Komisiji, F‑100/05, ZOdl. JU, str. I-A-1-129 in II-A-1-487, točki 15 in 16, zoper katero je bila vložena pritožba pri Sodišču prve stopnje, T‑20/07 P.
SKLEP PREDSEDNIKA PRVEGA SENATA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

z dne 23. januarja 2008

Zadeva F-123/07

Chantal De Fays

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Sporazumna rešitev na pobudo Sodišča za uslužbence – Izbris“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero C. De Fays predlaga, naj se za nično razglasi njeno karierno ocenjevalno poročilo za leto 2005 in naj se Komisiji naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo, ki jo utrpela, ker so bila navedena poročila sestavljena z zamudo in so se v njih ponavljale ocene, ki niso v skladu z dejansko opravljenim delom.

Odločitev: Zadeva F-123/07, De Fays proti Komisiji, se izbriše iz vpisnika Sodišča za uslužbence. Komisija nosi razumne stroške, ki jih je priglasila tožeča stranka. Komisija nosi svoje stroške.

Povzetek

Uradniki – Tožba – Sporazumna rešitev spora pred Sodiščem za uslužbence – Izbris iz vpisnika

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člena 69 in 74)
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Uradniki – Tožba – Akt, ki posega v položaj – Pojem –Zavrnitev predhodne upravne pritožbe, vročena po zavrnitvi z molkom organa, ki je postala dokončna – Potrditveni akt

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)

2. Postopek –Stroški – Nadomestilo – Izjemni razlogi

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 87(3), prvi pododstavek; Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 122)

1. Izrecna odločba o zavrnitvi predhodne upravne pritožbe, vročena zainteresirani osebi po zavrnitvi z molkom organa, ki je postala dokončna, je le akt, ki potrjuje zadnjenavedeno odločbo, in je torej ni mogoče šteti za akt, ki posega v položaj, zoper katerega je na podlagi člena 91(1) Kadrovskih predpisov mogoče vložiti ničnostno tožbo.

(Glej točko 27.)

2. V skladu s členom 87(3), prvi pododstavek, Poslovnika Sodišča prve stopnje, ki se smiselno uporablja za zadeve, ki tečejo pred Sodiščem za uslužbence, pred začetkom veljavnosti poslovnika tega sodišča 1. novembra 2007, lahko Sodišče za uslužbence v izjemnih okoliščinah razdeli stroške.

V zvezi s tem je izjemna okoliščina, ki upravičuje razdelitev stroškov, ki jih je v tem postopku priglasil tožeči uradnik, med zadevno institucijo in tega uradnika, dejstvo, da uprava v okviru tožbe, zavrnjene zaradi prepozne vložitve predhodne pritožbe, zainteresirane osebe ni obvestila, da je odločba, ki je predmet pritožbe, le potrditveni akt in da ni mogoče predlagati razglasitve njene ničnosti, in da poleg tega ni navedla predpostavke morebitne prepozne vložitve pritožbe, kar lahko ob neupoštevanju dolžnosti skrbnega ravnanja uradniku daje napačen vtis, da bi bila tožba dopustna, če bi se jo odločil vložiti.

(Glej točke od 35 do 39.)
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

Postopek – Dopustnost procesnih aktov – Presoja ob vložitvi akta

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 114; Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 78)

Kadar se ugovor nedopustnosti nanaša na tožbo, ki je bila v sodnem tajništvu Sodišča za uslužbence vložena pred začetkom veljavnosti poslovnika tega sodišča, je treba uporabljati, po eni strani, postopkovna pravila iz člena 78 Poslovnika Sodišča za uslužbence, zlasti pravilo iz odstavka 3 tega člena, s katerim je Sodišče za uslužbence pooblaščeno, da odloči s sklepom brez odločanja o zadevi po temelju, in, po drugi strani, pravila o dopustnosti tožbe, na katera napotuje člen 114 Poslovnika Sodišča prve stopnje, ki se smiselno uporablja za Sodišče za uslužbence do začetka veljavnosti njegovega poslovnika.

Ker rok za vložitev ugovora nedopustnosti – ne glede na to, ali se uporablja člen 114 Poslovnika Sodišča prve stopnje ali člen 78 Poslovnika Sodišča za uslužbence – teče od vročitve tožbe, je treba v primeru, ko se tožba vroči pred začetkom veljavnosti Poslovnika Sodišča za uslužbence, nujno upoštevati rok, ki je veljal takrat in izhaja iz Poslovnika Sodišča prve stopnje. Tako v skladu z načelom pravne varnosti začetek veljavnosti Poslovnika Sodišča za uslužbence ne more zakonito povzročiti skrajšanja roka za vložitev ugovora nedopustnosti z ločenim aktom, ki je že tekel ob začetku veljavnosti tega poslovnika.

Upoštevni datum za preverjanje upoštevanja tega roka je datum, ko je ugovor nedopustnosti vložen pri Sodišču za uslužbence, ne pa datum vročitve tega ugovora tožeči stranki.

(Glej točke 23, 25 in 26.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 14. december 1992, Lenz proti Komisiji, T-47/92, Recueil, str. II-2523, točka 34;

Sodišče za uslužbence: 26. april 2006, Falcione proti Komisiji, F-16/05, ZOdl. JU, str. I-A-1-3 in II-A-1-7, točka 84; 14. december 2007, Duyster proti Komisiji, F-82/06, še neobjavljen v ZOdl. JU, točka 40; 25. januar 2008, Duyster proti Komisiji, F-80/06, še neobjavljen v ZOdl. JU, točke od 38 do 43.
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE (prvi senat)

z dne 19. decembra 2007

Zadeva F-84/06

Luigi Marcuccio

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Javni uslužbenci – Uradniki – Socialna varnost – Zdravstveno zavarovanje – Prevzem stroškov zdravljenja – Izrecna zavrnitev zahtevka“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi členov 236 ES in 152 AE, s katero L. Marcuccio, nekdanji uradnik Komisije, predlaga predvsem razglasitev ničnosti implicitne odločbe organa za imenovanja, s katero sta bila zavrnjena njegova zahtevka z dne 20. junija in 18. julija 2005 za 100-odstotno povračilo različnih stroškov zdravljenja na podlagi člena 72(1) Kadrovskih predpisov. Tožeča stranka poleg tega predlaga, naj se Komisiji naloži, da ji izplača razliko med celotnim zneskom zadevnih stroškov zdravljenja in zneskom, ki ji je že bil povrnjen iz tega naslova, oziroma znesek 89,56 EUR. Nazadnje, tožeča stranka zahteva, da se ta znesek poveča za 10-odstotne zamudne obresti z letno kapitalizacijo od 21. junija 2005.

Odločitev: Sodišče za uslužbence odklanja svojo pristojnost v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-84/06), da bi o njej lahko odločalo Sodišče prve stopnje. Odločitev o stroških se pridrži.

Povzetek

Postopek – Razdelitev pristojnosti med različnimi sodišči Skupnosti

(Statut Sodišča, Priloga I, člen 8(3); Kadrovski predpisi za uradnike, člen 72)

Sodišče za uslužbence, pri katerem je bila vložena tožba zoper odločbo, s katero je bilo uradniku zavrnjeno 100-odstotno povračilo stroškov zdravljenja, ki jih zadevna oseba zahteva zaradi duševne bolezni, za katero naj bi trpela, mora na podlagi člena 8(3), drugi pododstavek, Priloge I k Statutu Sodišča odkloniti pristojnost v korist Sodišča prve stopnje, ker pred tem sodiščem tečejo drugi postopki med istima strankama, ki temeljijo na istem pravnem razlogu in se tudi nanašajo na pravico do 100-odstotnega povračila stroškov zdravljenja. Te različne tožbe so del istega spora, zato se zdi v skladu z dobrim delovanjem sodnega organa, ki ga zagotavljajo določbe člena 8(3) Priloge I k Statutu Sodišča, da se rešitev celotnega spora zaupa samo enemu sodišču.

(Glej točke od 8 do 16.)
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

(tretji senat)

z dne 29. marca 2007

Zadeva F-39/06

Olivier Chassagne

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Uradniki – Osebni prejemki – Letni potni stroški – Določbe, ki se uporabljajo za uradnike iz francoskih čezmorskih departmajev – Člen 8 Priloge VII k spremenjenim kadrovskim predpisom –Pravno očitno neutemeljena tožba“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero O. Chassagne po eni strani predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi njegove pritožbe, ki jo je 23. septembra 2005 vložil zoper plačilno listo za julij 2005, in v bistvu razglasitev ničnosti navedene plačilne liste, ter po drugi strani povračilo nepremoženjske in finančne škode, ki jo je domnevno utrpel.

Odločitev: Tožba se zavrne. Vsaka stranka nosi svoje stroške.

Povzetek

1. Uradniki – Kadrovski predpisi – Sprememba

(Kadrovski predpisi za uradnike; Uredba Sveta št. 723/2004)

2. Uradniki – Tožba – Tožba v zvezi z vprašanjem povračila letnih potnih stroškov uradnika

(člena 241 ES in 299(2) in (3) ES; Kadrovski predpisi za uradnike, člen 91; Priloga VII, člen 8)

1. Dejstvo, da ni bila objavljena prečiščena različica določb, ki urejajo položaj uradnikov institucij Evropske unije, ne more vplivati na veljavnost sprejetja uredbe Skupnosti o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike. Veljavnost predpisov je namreč odvisna od pravilne objave v Uradnem listu Evropske unije, saj je to formalnost, ki je bila izpolnjena v zvezi z izvirno uredbo, ki določa navedene kadrovske predpise, in v zvezi z uredbami, ki so jo pozneje spremenile, skupaj z zadnjo uredbo št. 723/2004. Vsekakor je prečiščena različica Kadrovskih predpisov na voljo na intranetni strani Komisije, natisnjena različica pa se sicer običajno izroči vsakemu uradniku ob nastopu funkcije. Poleg tega nobeno pravno pravilo ne uvaja obveznosti objave prečiščenih različic Kadrovskih predpisov ali študij o učinkih prihodnje reforme Kadrovskih predpisov in ne določa, kako je treba objaviti informacije za zaposlene, prav tako pa noben predpis ne določa, da je veljavnost pravil iz Kadrovskih predpisov odvisna od take objave. Enako je treba ugotoviti v zvezi z domnevnim neobveščanjem državljanov Evropske unije o prečiščeni različici spremenjenih kadrovskih predpisov. Zato zakonitosti spremenjenih kadrovskih predpisov, obravnavanih v celoti, ni mogoče izpodbijati zaradi kršitve načel preglednosti, demokracije in pravne varnosti.

(Glej točke od 22 do 25.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 15. marec 1994, La Pietra proti Komisiji, T-100/92, RecFP, str. I‑A‑83 in II‑275, točka 45.

Sodišče za uslužbence: 23. januar 2007, Chassagne proti Komisiji, F‑43/05, še neobjavljena v ZOdl. JU, točki 109 in 110.

2. Tožeča stranka se v sporu v zvezi z vprašanjem povračila letnih potnih stroškov uradnika Evropskih skupnosti ni upravičena sklicevati na uredbo v zvezi z javnimi uslužbenci Evropskih skupnosti, ker ta uredba ne vsebuje posebnih pravil za ozemlja iz člena 299(2) in (3) ES, saj vprašanje tega povračila ne spada v normativni obseg zgoraj navedenih določb Pogodbe.

(Glej točko 27.)
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Uradniki – Tožba – Predhodna upravna pritožba – Roki

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91; Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 46)

2. Postopek – Sodni stroški – Nadomestilo – Izjemni razlogi

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 87(3), prvi pododstavek; Sklep Sveta 2004/752, člen 3(4))

1. Uradniku ali začasnemu uslužbencu ni dovoljeno odstopati od rokov, določenih v členih 90 in 91 Kadrovskih predpisov za vložitev pritožbe ali tožbe, v kateri z zahtevo izpodbija prejšnjo odločbo, ki je ni izpodbijal pravočasno, ker lahko že sam obstoj pomembnih novih dejstev utemeljuje vložitev zahteve za ponovni preizkus odločbe, ki je postala dokončna.

Kot novo dejstvo, ki omogoča odstopanje od sistema rokov, zavezujoče določenih v členih 90 in 91 Kadrovskih predpisov, ni mogoče opredeliti okoliščine, da je uprava na zahtevo zainteresiranega uradnika ali začasnega uslužbenca naknadno znova preučila njegov primer, zato da bi mu dala dodatne informacije. V zvezi s tem je dopis uprave, v skladu s katerim prejšnja zavrnilna odločba ostaja nespremenjena, samo potrditev te prejšnje odločbe in posledično ne more povzročiti, da začne teči nov rok za vložitev tožbe.

(Glej točki 22 in 27.)

Napotitev na:

Sodišče: 15. maj 1985, Esly proti Komisiji, 127/84, Recueil, str. 1437, točka 10; 10. julij 1986, Trenti proti ESO, 153/85, Recueil, str. 2427, točka 13;

Sodišče prve stopnje: 4. maj 2005, Schmit proti Komisiji, T‑144/03, ZOdl. JU, str. I‑A‑101 in II‑465, točka 147; 7. september 2005, Krahl proti Komisiji, T‑358/03, ZOdl. JU, str. I‑A‑215 in II‑993, točka 52 in navedena sodna praksa;

Sodišče za uslužbence: 29. junij 2006, Chassagne proti Komisiji, F‑11/05, ZOdl. JU, str. I-A-1-65 in II-A-1-241, točka 24.

2. Sodišče za uslužbence lahko na podlagi člena 87(3), prvi pododstavek, Poslovnika Sodišča prve stopnje v izjemnih okoliščinah razdeli stroške.

V zvezi s tem je izjemna okoliščina, ki upravičuje, da se med zadevno institucijo in tožečim uradnikom razdelijo stroški, ki jih je ta uradnik imel zaradi postopka, dejstvo, da je bila uprava v okviru tožbe, zavržene zaradi prepozno vložene predhodne pritožbe, vsaj deloma vzrok za prepozno vložitev te pritožbe, saj je zainteresirano stranko spodbujala, naj vloži pritožbo zoper potrditveni akt, ki ni posegal v njen položaj.

Poleg tega, čeprav ni sporno, da se stranka lahko kadar koli sklicuje na pravilo javnega reda o dopustnosti tožbe, se zdi nezdružljivo z dobro vero, ki mora vladati v odnosih med institucijami Skupnosti in njihovimi uradniki, da se institucija pred sodiščem sklicuje na potrditveno naravo akta, potem ko je uradniku dala napačen vtis, da se zoper ta akt lahko vloži pritožba.

(Glej točke od 30 do 33.)
SKLEP SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

(drugi senat)

z dne 16. aprila 2007

Zadeva F-82/05

Michel Thierry

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Uradniki – Napredovanje – Nevpis na seznam uradnikov, ki so napredovali – Napredovalno obdobje 2004 – Prednostne točke – Uspešnost – Delovna doba – Dopustnost“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero M. Thierry predlaga razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2004 (objavljeno v Upravnih obvestilih št. 130-2004 z dne 30. novembra 2004), ker ta seznam ne vsebuje njegovega imena.

Odločitev: Tožba se delno zavrže kot očitno nedopustna in delno zavrne kot očitno neutemeljena. Vsaka stranka nosi svoje stroške.

Povzetek

Uradniki – Tožba – Pravni interes

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)

Uradnik ni upravičen delovati v interesu prava ali institucij in lahko v utemeljitev ničnostne tožbe uveljavlja le očitke, ki se nanašajo nanj osebno. Zato je tožba, ki jo uradnik vloži zaradi razglasitve ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v višji naziv v napredovalnem obdobju, očitno nedopustna, če na seznamu ni imena tožeče stranke, ki navede, zakaj ima osebni interes za vložitev tožbe, in se ne omeji samo na sklicevanje na nezakonitost nekaterih kategorij točk za napredovanje ter v pisanjih ne navede konkretnih podatkov v zvezi s svojim osebnim položajem v zadevnem napredovalnem obdobju, kot je na primer število prejetih točk za napredovanje v navedenih kategorijah. Take ugotovitve ne more ovreči dejstvo, da bi bilo število teh točk za napredovanje razvidno iz dokumenta, priloženega odgovoru na tožbo, ker mora tožeča stranka v svojih pisanjih opredeliti svoj pravni interes in se po potrebi sklicevati na ustrezne podatke, navedene v prilogi.

(Glej točki 30 in 33.)

Napotitev na:

Sodišče: 30. junij 1983, Schloh proti Svetu, 85/82, Recueil, str. 2105, točka 14.

Sodišče prve stopnje: 22. november 2006, Sanchez Ferriz proti Komisiji, T‑436/04, ZOdl. JU, str. I‑A‑2‑273 in II‑A‑2‑1423, točka 35; 23. november 2006, Lavagnoli proti Komisiji, T‑422/04, neobjavljena v ZOdl. JU, točka 31.
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

Postopek – Stroški – Odmera – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 91(b); Sklep Sveta 2004/752, člen 3(4))

Sodišče Skupnosti mora pri presoji obsega dela, povezanega s spornim postopkom, zaradi ocene zneska povračljivih stroškov upoštevati skupno število delovnih ur, ki se lahko izkažejo za objektivno nujne za ta postopek. Pri tem znesek honorarjev svetovalca ne more biti odvisen od števila vlog, ki jih je vložil. Jedrnatost vlog je namreč lahko odraz sposobnosti za povzemanje, ki jih ima njihov avtor, ki varčuje z delovnim časom sodišča in nasprotne stranke, in znak hitrega dela. Kratkosti vloge načeloma ni mogoče obravnavati kot odraz hitrega ali jedrnatega dela osebe, ki jo pripravi.

(Glej točki 23 in 24.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 30. oktober 1998, Kaysersberg proti Komisiji, T‑290/94 DEP, Recueil, str. II‑4105, točka 20; 20. november 2002, Spruyt proti Komisiji, T‑171/00 DEP, RecFP, str. I‑A‑225 in II‑1127, točka 29.
Pogovora med ocenjevalcem in ocenjevanim, ki mora potekati vsako leto v okviru postopka ocenjevanja ter se nanaša posebej na učinkovitost, sposobnosti in obnašanje zadevne osebe med določenim ocenjevalnim obdobjem, ni mogoče enačiti z razgovorom med organom, pooblaščenim za sklepanje pogodb o zaposlitvi, in zadevnim uslužbencem pred sklepom o odpovedi ali nepodaljšanju pogodbe, ki bi moral temeljiti na presoji splošne uspešnosti v obdobju, v katerem je zadnjenavedeni opravljal dejavnosti.

(Glej točko 29.)

Napotitev na:

Splošno sodišče Evropske unije: sodba z dne 18. septembra 2015, Wahlström/Frontex, T‑653/13 P, EU:T:2015:652, točka 26.
SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE

EVROPSKE UNIJE (tretji senat)

z dne 12. maja 2016

FS

proti

Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru (EESO)

„Javni uslužbenci — Začasni uslužbenci — Člen 41 Listine o temeljnih pravicah — Pravica vsake osebe do vpogleda v svoj spis — Dostop do dokumentov v zvezi s poskusom mediacije — Poskus mediacije, ki ga je sprožil tedanji predsednik EESO in ki je bil voden pod okriljem nekdanjega predsednika EESO — Pravica do dostopa do poročila, pripravljenega po koncu te mediacije — Upravna preiskava, uvedena po mediaciji — Člen 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom“

Predmet:

Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, ki se za Pogodbo ESAE uporablja na podlagi njenega člena 106a, s katero FS v bistvu predlaga, po eni strani, razglasitev ničnosti sklepov predsednika Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (EESO) z dne 10. septembra in 19. novembra 2014, s katerima ji je bil zavrnjen dostop do pisanj, izmenjanih med članom EESO in tedanjim predsednikom EESO, ter do dokumentacije v zvezi z domnevno preiskavo, ki naj bi jo ta član opravil pred uvedbo upravne preiskave 6. oktobra 2014 v smislu člena 86 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) in se je nanašala nanjo. Po drugi strani tožeča stranka predlaga, naj se EESO naloži povrnitev nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela.

Odločitev:

Sklep predsednika Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (EESO) z dne 19. novembra 2014 se v delu, v katerem je FS z njim zavrnjeno posredovanje poročila, ki se nanaša nanjo in ki ga je pripravil nekdanji predsednik EESO na zahtevo tedanjega predsednika EESO, razglasi za ničen. V preostalem so predlogi za razglasitev ničnosti brezpredmetni. Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru se naloži, naj FS plača znesek 1000 EUR iz naslova nepremoženjske škode, ki jo je utrpela. Evropski ekonomsko-socialni odbor nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila FS.

Povzetek

Uradniki – Disciplinska ureditev – Disciplinski postopek – Spoštovanje pravice do obrambe – Obveznost posredovanja poročila, pripravljenega po koncu mediacije in pred začetkom upravne preiskave, zadevni osebi (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(2)(b)) Pritožbe uradnikov – Odškodninska tožba – Razglasitev ničnosti izpodbijanega akta, s katero ni zagotovljeno ustrezno povračilo nepremoženjske škode – Dodelitev denarne odškodnine (Člen 340(2) PDEU)
Iz člena 85 Kadrovskih predpisov izhaja, da je treba za zagotovitev vračila neupravičeno izplačanega zneska dokazati, da je prejemnik dejansko vedel, da ni pravne podlage za tako plačilo, ali da je bil neobstoj pravne podlage tako očiten, da bi za to moral vedeti.

Izraz „tako očitna“, ki opredeljuje neobstoj pravne podlage za plačilo v smislu člena 85 Kadrovskih predpisov, ne pomeni, da uradniku, ki prejme neupravičena plačila, ni treba o tem razmišljati ali tega preverjati, ampak pomeni, da je te zneske treba vrniti takoj, če gre za napako, ki je običajno skrben uradnik, ki mora poznati pravila, ki urejajo njegovo plačo, ne spregleda.

Člen 85 Kadrovskih predpisov je treba razlagati tako, da ne gre za vprašanje, ali je bila napaka očitna ali neočitna za upravo, temveč ali je bila očitna za zadevno osebo. Položaja, v katerem se nahaja uprava, ki mora zagotoviti izplačilo več tisoč plač ter raznovrstnih dodatkov, namreč ni mogoče primerjati s položajem uradnika, ki ima osebni interes, da preverja plačila, ki se mu izplačajo vsak mesec. Dejstvo, da uprava ni prekinila izplačevanja dodatkov za šolanje, torej ne more spremeniti ugotovitve, da je zadevni uradnik vedel, da tega ni naredila, ali da bi za to lahko vedel, zato se zadnjenavedeni za oprostitev obveznosti v zvezi z vračilom neupravičeno prejetega dodatka ne more sklicevati na to, da je ravnal v dobri veri.

(Glej točke 50 in od 56 do 58.)

Napotitev na:

Splošno sodišče Evropske unije: sodba z dne 27. januarja 2016, DF/Komisija, T‑782/14 P, EU:T:2016:29, točki 25 in 26;

Sodišče prve stopnje: sodbe z dne 10. februarja 1994, White/Komisija, T‑107/92, EU:T:1994:17, točke 32, 33, 38 in 50; z dne 27. februarja 1996, Galtieri/Parlament, T‑235/94, EU:T:1996:22, točka 49; z dne 17. januarja 2001, Kraus/Komisija, T‑14/99, EU:T:2001:10, točke od 36 do 38, in z dne 5. novembra 2002, Ronsse/Komisija, T‑205/01, EU:T:2002:269, točki 45 in 46;

Sodišče za uslužbence: sodba z dne 9. septembra 2008, Ritto/Komisija, F‑18/08, EU:F:2008:110, točka 40.