ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev razpredelnic s katerimi se določa pristojnost AECE. Tožeča stranka med drugim trdi, da je njeno pritožbo obravnavala odvetniška pisarna in da je torej ni obravnavalo pristojno telo. Po mnenju tožeče stranke ta prenos pristojnosti na zunanje svetovalce ni omogočal izvajanja pravice do vložitve pritožbe, ki se obravnava v okviru sprejetja in izpodbijanja upravnih odločb, s čimer je kršeno načelo pravne varnosti in preglednosti.
C 399/76

Tožba, vložena 16. septembra 2019 – Ace of spades/EUIPO - Krupp in Borrmann (Oblika steklenice Champagne prestige)

(Zadeva T-622/19)

(2019/C 399/94)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Ace of spades Holdings LLC (New York, New York, Združene države) (zastopnik: A. Gómez López, lawyer)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Gerhard Ernst Krupp (München, Nemčija) in Elmar Borrmann (Reith, Avstrija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelja sporne znamke: drugi stranki pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: prijava tridimenzionalne znamke Evropske unije (oblika steklenice Champagne prestige) – zahteva za registracijo št. 16 255 821

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 26. junija 2019 v zadevi R 3/2019-5

Tožbeni predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— tožbi ugodi;

— izpodbijano odločbo razveljavi, in sicer zaradi napačne uporabe člena 8(1)(b) in člena 8(5) Uredbe o blagovni znamki Evropske unije, ter ugotovi, da ne obstaja verjetnost zmede med nasprotujočima si znamkama;

— toženi stranki (in intervenientki, če se udeleži postopka) naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlog

— kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta
—

EUIPO in drugi stranki odredi, naj nosita svoje stroške in plačata stroške predlagatelju razveljavitve v vsaki fazi tožbe za razveljavitev in pritožbenega postopka vključno s stroški postopka pred EUIPO in Splošnim sodiščem.
1.

Prvi tožbeni razlog: napačna in neutemeljena obrazložitev izpodbijanega akta in očitna napaka pri presoji. V nasprotju z obrazložitvijo izpodbijanega akta ponudba tožeče stranke ni presegla proračuna projekta in ni izrecno ugotovljeno, da so vse ponudbe presegle proračun.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja in načela dobrega upravljanja. Tožeča stranka predlaga tudi, naj se toženi stranki naloži plačilo dvojnega otroškega dodatka za obdobje od 1. septembra 2007 do 31. maja 2012 ter plačilo stroškov prevoza, prijavljenih zaradi hude bolezni njene hčerke, od 1. septembra 2007 do 18. februarja 2018, pri čemer naj se dolgovani zneski povečajo za zamudne obresti po stopnji Evropske centralne banke, povečani za 2 točki. Nazadnje, tožeča stranka predlaga, naj se ji povrne nepremoženjska škoda, ocenjena na 2 000 EUR.
—

odbor za pritožbe je napačno uporabil pravo s tem, da je ugotovil, da uporaba znamke Evropske Unije, kot je dokazana s prodajo sušilnih strojev, pralnih strojev, pomivalnih strojev in kuhalnikov, ki jih je tožeča stranka prodajala vojaškim bazam ZDA v Nemčiji in Belgiji, ne pomeni uporabe znamke Evropske unije za namene člena 58 Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
6.

Šesti tožbeni razlog: nezakonitost členov od 4 do 7 in 9 Delegirane uredbe (EU) 2015/63 in Priloge I k tej uredbi — Nazadnje bi bilo treba izpodbijani sklep razglasiti za ničen zaradi tega, ker se s členi od 4 do 7 in 9 Delegirane uredbe (EU) 2015/63 in s Prilogo I k tej uredbi kršita načelo učinkovitega pravnega sredstva in načelo pravne varnosti. Tožeča stranka lahko na podlagi člena 277 PDEU uveljavlja tudi ugovor, da pravna podlaga izpodbijanega sklepa krši hierarhično višja pravna pravila. Člen 277 PDEU je izraz splošnega načela, da nezakonitost pravne podlage vpliva na zakonitost posamičnih odločb, sprejetih na tej podlagi.
5.

Peti tožbeni razlog: kršitev člena 1(3) („Komisija zagotovi, da se ukrepi izvajajo v skladu s cilji veljavnega instrumenta in skladno z učinkovito zaščito finančnih interesov Unije“) in člena 1(6) („Unija si prizadeva za spodbujanje, razvoj in krepitev načel demokracije, pravne države ter spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin, na katerih temelji, in sicer na podlagi dialoga in sodelovanja s partnerskimi državami in regijami, če je to ustrezno“) Uredbe (EU) št. 236/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2014 o določitvi skupnih pravil in postopkov za izvajanje instrumentov Unije za financiranje zunanjega delovanja (2) zaradi kršitve splošnih načel prava o javnih naročilih.
—

V zvezi s tem tožeča stranka trdi, da če je treba člena 12 in 14 Delegirane uredbe razlagati tako, da se za izračun predhodnih prispevkov v Enotni sklad za reševanje za prispevno obdobje 2019 ne prizna institucionalnega sistema za zaščito, ustvarjenega leta 2018, potem navedena člena Delegirane uredbe kršita člen 103(2) in (7) Direktive 2014/59/EU s tem, da ne upoštevata pogojev, ki urejata prenos pristojnosti na Komisijo, in sicer da (i) se morajo prispevki v Enotni sklad za reševanje prilagoditi glede na profil tveganja institucij, ki prispevajo, in da (ii) se mora s prispevki v Enotni sklad za reševanje upoštevati sodelovanje v institucionalnem sistemu za zaščito.
8.

Osmi tožbeni razlog: pri določitvi zneska pomoči, za katerega je treba zagotoviti vrnitev, bi bilo treba upoštevati izgube, olajšave ali oprostitve, ki so bile vlagatelju na voljo, ko je vložil zahtevo za izjemo pri financiranju skupin, ali bi mu bile na voljo takrat, če ne bi uveljavljal izjeme pri financiranju skupin, tudi če se je rok za dostop do uveljavljanja teh izgub, olajšav ali oprostitev zdaj po pravu Združenega kraljestva iztekel. Tožeče stranke trdijo, da je to pravilna razlaga točke 203 obrazložitve izpodbijanega sklepa, če pa to ne drži pa je izpodbijani sklep napačen, ker bi neupoštevanje takih izgub, olajšav ali oprostitev privedlo do previsoko izračunanega zneska pomoči, kar bi povzročilo izkrivljanje na notranjem trgu.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev temeljnega načela prava Unije glede enakega obravnavanja, ker se je z Direktivo o spremembi tožeči stranki odvzela možnost odstopanja od uporabe pravil iz Direktive 2009/73/EC, (1) in sicer brez upoštevanja že zgolj zelo velikih naložb, do katerih je prišlo do sprejetja Direktive o spremembi in celo že preden je bila prvič predlagana, čeprav za vse preostale obstoječe podvodne uvozne plinovode obstaja možnost odstopanja.
Tožba, vložena 22. julija 2019 – Forte/Parlament

(Zadeva T-519/19)

(2019/C 305/76)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Mario Forte (Neapelj, Italija) (zastopnika: C. Forte in G. Forte, odvetnika)

Tožena stranka: Evropski parlament

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— primarno, razglasi ničnosti izpodbijanega akta;

— primarno, razglasi ničnost vseh prejšnjih, poznejših ter z izpodbijanim aktom povezanih aktov, ki imajo pravne učinke v razmerju do tožeče stranke;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper odločbo Evropskega parlamenta D(2019)20777, ki jo je podpisal Sune Hansen, vodja oddelka za plače in socialne pravice poslancev na direktoratu za finančne in socialne pravice generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, in ki se nanaša na ponovni izračun pokojninskih pravic po 1. januarju 2019, ko je začel veljati sklep urada predsedstva poslanske zbornice št. 14/2018, ter na vračilo neupravičeno izplačanih zneskov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevah T-345/19, Santini/Parlament, T-347/19, Falqui/Parlament, in T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlament.

Tožeča stranka se sklicuje zlasti na nelogičnost obrazložitve izpodbijane odločbe, neobstoj presoje zakonitosti sklepa 14/2018 ob upoštevanju splošnih načel prava Evropske unije glede razumnosti, sorazmernosti, pravne varnosti, predvidljivosti in legitimnih pričakovanj ter varstva pridobljenih pravic, kršitev člena 6 Pogodbe EU, kršitev izvedbenih ukrepov v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta, kršitev finančne uredbe, kršitev načel enakosti in prepovedi retroaktivne veljavnosti predpisov in kršitev načela dostopa do sodnega varstva.
—

zato potrdi veljavnost znamke CORAVIN št. 11 363 496 za vse naštete proizvode iz razreda 21, to je za „nastavke za nalivanje vina; naprave za dostopanje do vina; sisteme za ohranjanje vina; gospodinjske in kuhinjske pripomočke in posode, vse navedeno za uporabo v zvezi z vinom“;
—

toženim strankam posledično naloži, da Evropskemu parlamentu povrnejo zahtevane stroške, to je 779 902,87 EUR, in sicer: — družbi AXA Assurances Luxembourg SA naloži vračilo 50 % navedenega zneska, to je 389 951,44 EUR; — družbi Bâloise Assurances Luxembourg SA naloži vračilo 20 % navedenega zneska, to je 155 980,57 EUR; — družbi La Luxembourgeoise SA naloži vračilo 20 % navedenega zneska, to je 155 980,57 EUR; — družbi Delta Lloyd Schadeverzekering NV naloži vračilo 10 % navedenega zneska, to je 77 990,29 EUR; — in pripadajoče zakonske zamudne obresti od 22. decembra 2017, katerih stopnja je enaka obrestni meri, ki jo uporablja Evropska centralna banka za svoje zadnje operacije glavnega refinanciranja, povečani za osem odstotnih točk;
—

EUIPO naloži, naj sporno mednarodno registracijo znamke št. 898 322 razglasi za veljavno za vse proizvode in storitve, kakor so registrirani v razredih 39 in 41;
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker se z izpodbijano resolucijo Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF) omogoča pridobitev dostopa do osebnih podatkov, kar je v nasprotju s pravico do varstva zasebnega življenja in pravico do varstva osebnih podatkov.
4.

Četrti tožbeni razlog: z izpodbijanima ukrepoma so kršene temeljne pravice tožeče stranke, vključno s pravicami do zdravja, družinskega življenja, lastnine in obrambe, kot so določene v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah.
2.

kršitev načela dobrega upravljanja zaradi nepopolne dokumentacije, posredovane izvedencu, ki jo je uporabil imenovani zdravnik v skladu s členom 23 in zaradi neobičajno nedeontološkega ravnanja treh zdravnikov, ki so sodelovali v tisti fazi, med drugim z zanikanjem bistvenih funkcij nosu, zlasti pa protivnetne zaščite dihal, ki so pri tožeči stranki poškodovana, torej z zanikanjem koristi, ki izhajajo iz doseženega zaprtja odprtega ugriza;
C 230/57

Tožba, vložena 4. maja 2019 – Vanhoudt in drugi/EIB

(Zadeva T-294/19)

(2019/C 230/71)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luksemburg) in devet drugih tožečih strank (zastopnik: A. Haines, Barrister)

Tožena stranka: Evropska investicijska banka (EIB)

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— sklep EIB z dne 31. januarja 2019 o zavrnitvi kompenzacije tožečim strankam za nenadomeščene izgube in o zavrnitvi dostopa do simulacijskega orodja SPAC in njegovih rezultatov razglasi za ničen;

— dalje ali podredno EIB naloži, naj tožečim strankam plača nadomestilo za nepremoženjsko škodo, ki izhaja iz odločitve EIB, da ne dovoli dostopa do simulacijskega orodja SPAC in/ali njegovih rezultatov;

— EIB odredi, da razkrije podatke o aktuarskem simulacijskem orodju SPAC in njegove rezultate v obliki izpisov aktuarskih simulacij, tako da lahko tožeče stranke ocenijo svoje nenadomeščene izgube in s tem ustreznost ali neustreznost kompenzacijskih ukrepov, ki jih je EIB v zvezi z njimi sprejela zaradi reform glede njihovih pokojnin in plačila;

— EIB naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe kar zadeva predlog za razglasitev ničnosti navajajo štiri razloge in spodaj navedene razloge v zvezi z njihovim predlogom, naj Splošno sodišče odredi možnost dostopa do tega simulacijskega orodja in njegovih rezultatov.

1. Prvi tožbeni razlog glede predloga za razglasitev ničnosti je kršitev točk 9, 10 in od 14 do 18 Memoranduma o soglasju in priloženega spremnega pisma, ki je bil 18. maja 2009 sklenjen med EIB in njenimi predstavniki zaposlenih.

2. Drugi tožbeni razlog glede predloga za razglasitev ničnosti je kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj.

3. Tretji tožbeni razlog glede predloga za razglasitev ničnosti je kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva, dobrega upravljanja in preglednosti.

4. Četrti tožbeni razlog glede predloga za razglasitev ničnosti je kršitev dostopa do osebnih podatkov.

V zvezi z zahtevkom za dostop do navedenega simulacijskega orodja in njegovih rezultatov tožeče stranke nadalje navajajo kot sledi.

— To, da EIB ni razkrila podatkov o aktuarskem simulacijskem orodju SPAC, krši člene 41, 42 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 15(1) in15(3) PDEU;

— EIB krši pravico tožečih strank, da dostopajo do osebnih podatkov, v nasprotju s členoma 14 in 17 Uredbe (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta. (1)

(1) Uredba (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2018 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 45/2001 in Sklepa št. 1247/2002/ES (UL 2018 L 295, str. 39).
—

Tožeči stranki se sklicujeta na veliko dokazov glede trajanja faze pred priglasitvijo in nesorazmerne razporeditve časa za to fazo in postopek predhodne preučitve, drugih okoliščin, v katerih je bil sprejeti izpodbijani sklep, in zatrjevanih pomanjkljivosti, ki se odražajo v vsebini tega sklepa, ki je po njunem mnenju nezadostno obrazložen in so pri njem podane hude napake pri presoji ali neobstoj presoje. Ti dejavniki naj bi dokazovali, da Komisija ni opravila zadostne analize upoštevnih vidikov in ni imela vseh potrebnih informacij preden je ugotovila, da sta državna pomoč in njena metoda financiranja združljivi z notranjim trgom in pravom EU.
2.

Drugi tožbeni razlog: Komisija je s tem da ni jasno navedla, kaj točno je hujša kršitev poklicnih pravil, neutemeljeno izključila tožečo stranko, kar je kršitev člena 136(1)(c) Uredbe 2018/1046 in pravice do obrambe tožeče stranke. Poleg tega je Komisija napačno ugotovila, da se tožečo stranko izključi tudi iz tekočih javnih razpisov, saj to ne izhaja iz izreka izpodbijanega sklepa; s tem da je tožečo stranko izključila zaradi ravnanja, povezanega z medijskimi in tržnimi pravicami v športu, v javnem razpisu za avdiovizualne prenose o aktualnih vprašanjih v EU, saj gre za različna trga, ki drug na drugega ne vplivata, zato je mogoče dokazati zanesljivost tožeče stranke v pogodbah za Evropsko unijo, in ker je odločila, da je treba tožečo stranko izključiti, saj Komisija ni predložila dovolj dokazov za sprejetje izpodbijanega sklepa, v dogovoru o nepregonu tožeče stranke z ameriškim ministrstvom za pravosodje pa ni ugotovljena krivda tožeče stranke ali vodje njene uprave.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva, ki ju zagotavljajo temeljna načela prava Unije, in ki sta določeni v členu 47 Listina Evropske unije o temeljnih pravicah ter členih 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
1.

V okviru prvega tožbenega razloga navaja, da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji, ker je ugotovila, da je bila subvencija dodeljena pri nakupu motorjev in baterij s strani tožeče stranke, in je zato kršila člena 1(1) in 3 Uredbe (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 (2). Ta tožbeni razlog ima štiri dele: — tožena stranka naj ne bi dokazala, da naj bi kitajska vlada pooblastila ali usmerjala kitajske dobavitelje motorjev in baterij tožeče stranke; — tožeča stranka ni dokazala, da naj bi domnevni finančni prispevek kitajske vlade tožeči stranki prinesel korist; — tožeča stranka naj bi ugotovitve glede tožeče stranke utemeljila na napačni uporabi člena 28 Uredbe (EU) 2016/1037; in — tožeča stranka naj ne bi dokazala povezave med lokalno kupljenimi motorji in baterijami ter električnimi kolesi, izvoženimi v Evropsko unijo.
—

Konkretno tožeči stranki navajata, da: (i) je presoja potrebe po storitvi splošnega gospodarskega pomena (SSGP) in njenega obsega napačna in nezadostna; (ii) je Komisija storila napako z ugotovitvijo, da je pomoč skladna z okvirom za SSGP; (iii) v izpodbijanem sklepu niso zadostno obravnavne zadnje spremembe pomoči in zato temelji na nezadostni obrazložitvi; (iv) je presoja nujnosti in sorazmernosti ukrepov pomoči v izpodbijanem sklepu napačna in nezadostna; in (v) v izpodbijanem sklepu ni zadostno obravnavan znaten vpliv na konkurenco pri dobavi plina v Litvi in na trgovino z drugimi državami članicami.
2.

Kršitev načela enakega obravnavanja V drugem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da je bila s sklepom tožene stranke določena le obveznost doplačila za pasovne odjemalce, ki so bili v letih 2012 in 2013 v celoti oproščeni plačila omrežnine. Zato so bili ti pasovni odjemalci v primerjavi s pasovnimi odjemalci, za katere so v istem časovnem obdobju veljala pavšalna znižanja omrežnine in za katere ni bila določena nobena obveznost doplačila, neenako obravnavani in neupravičeno oškodovani. (1).
—

V zvezi s tem se zatrjuje, da Komisija ni obrazložila, zakaj ni sprejela trditev o teritorialni selektivnosti, ki jih je v postopku utemeljevala Kraljevina Španija. Šlo naj bi za vsebinsko neobrazložen akt zaradi napačne razlage sodbe Splošnega sodišča z dne 18. decembra 2008, Government of Gibraltar/Komisija, T-211/04 in T-215/04, EU:T:2008:595. Ker je Sodišče to sodbo razveljavilo (sodba z dne 15. novembra 2011, Komisija in Španija/Government of Gibraltar in Združeno Kraljestvo, C-106/09 P in C-107/09 P, EU:C:2011:732), je bilo merilo iz Sklepa Komisije 2005/261/ES z dne 30. januarja 2004 ponovno vzpostavljeno, ne da bi bila ta sprememba merila obrazložena.
C 148/55

Tožba, vložena 25. februarja 2019 – Oosterbosch/Parlament

(Zadeva T-131/19)

(2019/C 148/54)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Marc Oosterbosch (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

Tožena stranka: Evropski parlament

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da je ta tožba dopustna in utemeljena;

in zato:

— razglasi za nično „izpodbijano odločbo“, ki je sestavljena iz plačilnih listov za mesece marec, april in junij 2018;

— po potrebi razglasi za nično odločbo z dne 6. novembra 2018 o zavrnitvi pritožbe;

— toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev načel zakonitosti in pravne varnosti ter na ugovor nezakonitosti: izpodbijana odločba naj bi bila sprejeta na podlagi notranjih pravil in izvedbenih določb, ki so nezakonita.
Tožba, vložena 11. marca 2019 – ZU/ESZD

(Zadeva T-154/19)

(2019/C 155/61)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: ZU (zastopnik: C. Bernard-Glanz, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi ničnost odločbe organa za imenovanja ESZD z dne 30. novembra 2018, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke z dne 27. julija 2018, v delu, v katerem je bil implicitno zavrnjen njen obračun stroškov z dne 26. februarja 2018;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, v okviru katerega se sklicuje na nespoštovanje upoštevnih določb Kadrovskih predpisov (med drugim členov 12a, 56 in 71) ter kršitev členov 31(1) in (2), 41(1) in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kršitev načela „razumnega roka“, načela dobrega upravljanja in načela dobrega finančnega poslovodenja (trošenje sredstev EU), zlorabo pooblastil in prikrivanje dokazov, kršitev pravil o povračilu potnih stroškov, nespoštovanje načela sorazmernosti, očitno napako pri presoji, kršitev dolžnosti skrbnosti in neupoštevanje prima facie elementov, opredeljenih v pritožbi, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov.
Tožba, vložena 3. februarja 2019 – Almashreq Investment Fund/Svet

(Zadeva T-62/19)

(2019/C 139/68)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Almashreq Investment Fund (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da je tožba tožeče stranke dopustna in utemeljena;

— zato Evropski uniji naloži povračilo celotne škode, ki je nastala tožeči stranki v znesku, ki ga Splošno sodišče pravično določi;

— podredno, odredi imenovanje strokovnjaka za določitev celotnega obsega škode, ki je nastala tožeči stranki;

— Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja glavni in podredni razlog, ki se nanašata na škodo, ki ji je nastala, in za katero je odgovoren Svet Evropske unije.

Glavni tožbeni razlog se nanaša na to, da so sporni omejevalni ukrepi, in sicer Sklep Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in njegovi nadaljnji izvedbeni akti nezakoniti. Prvič, kršili naj bi obveznost obrazložitve kot je določena v členu 296 PDEU in členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in, drugič, posegali naj bi v lastninsko pravico tožeče stranke in pravico do spoštovanja njenega ugleda. Ta kršitev naj bi bila neposredni razlog za njeno veliko nepremoženjsko in premoženjsko škodo, ki obsega krnitev njenega ugleda, odpoved pogodb, premoženjsko izgubo in izgubo prihodkov, v zvezi s čimer naj bi imela pravico do povračila.

Podredni tožbeni razlog se nanaša na obstoj ureditve objektivne odgovornosti Evropske unije.
3.

Tretji tožbeni razlog se nanaša na to, da je tožena stranka kršila člena 19(2) in člen 20(2) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta (2) in pravico tožeče stranke do obrambe ter je zaradi nje prišlo do pomanjkanja pravne varnosti, ker ni preložila svojega izračuna dampinga. — Tožena stranka naj tožečim strankam ne bi posredovala končnega izračuna stopnje dampinga, čeprav je bil ta izračun potreben kot osnova za ugotovitve v zvezi z nadaljevanjem in obstojem dampinga, trajnostjo sprememb okoliščin in končanjem delnega vmesnega pregleda. Če bi tožena stranka sporočila izračun, bi s tem tožečim strankam omogočila učinkovitejšo obrambo njihovih pravic, kar zadeva izračun dampinga in ugotovitev o obstoju dampinga kot celote, vključno s trditvijo v zvezi z metodologijo za izračun, ki je bila uporabljena v prvotni preiskavi, kar bi lahko imelo velik vpliv na njihov pravni položaj. — Tožeče stranke trdijo, da je tožena stranka kršila člen 19(1) in člen 20(2) Uredbe 2016/1036, pravico tožeče stranke do obrambe in načelo pravne varnosti, ker tožečim strankam ni predložila smiselnega povzetka dokazov, ki jih je zbrala med preiskavo ali preudarkov, na podlagi katerih je tožeča stranka nameravala spremeniti protidampinško stopnjo tožečih strank. Tožeče stranke trdijo, da naj bi tožena stranka s tem, da naj bi tožena stranka z zavrnitvijo predložitve izračuna dampinške stopnje kršila pravico tožečih strank do obrambe in načelo pravne varnosti.
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev splošnih načel pravne varnosti in normativne jasnosti in točke 2 Medinstitucionalnega sporazuma med Evropskim parlamentom, Svetom Evropske unije in Evropsko komisijo z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje Jezikovne zaveze, ki so bile državam članicam naložene z Uredbo 2018/1724, očitno nasprotujejo temeljnim načelom jasnosti, točnosti, predvidljivosti in skladnosti. Zahteva glede prevoda, naložena z Uredbo 2018/1724, naj ne bi bila jasna, točna, ni predvidljiva in ni skladna kar zadeva jezik, v katerega mora biti prevedena.