ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 213/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 27. februarja 2019 – MG, NH/Germanwings GmbH

(Zadeva C-190/19)

(2019/C 213/05)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Hamburg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: MG, NH

Tožena stranka: Germanwings GmbH

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravica do odškodnine v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) obstaja tudi v primeru, če potnik zaradi sorazmerno majhne zamude pri prihodu zamudi neposredni povezovalni let, posledica česar je zamuda treh ur in več v končnem namembnem kraju, pri čemer pa sta leta opravila različna letalska prevoznika, rezervacijo pa je potrdila potovalna agencija, ki je leta načrtovala za svojo stranko?

(1) Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 29. aprila 2019 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA Hydro Energo

(Zadeva C-340/19)

(2019/C 220/31)

Jezik postopka: latvijščina

Predložitveno sodišče

Augstākā tiesa (Senāts)

Stranki v postopku v glavni stvari

Revident: Valsts ieņēmumu dienests

Nasprotna stranka v revizijskem postopku: SIA Hydro Energo

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba kombinirano nomenklaturo, ki je v Prilogi I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1006/2011 z dne 27. septembra 2011 (2), razlagati tako, da tarifna številka 7407 (bakrene palice in profili) vključuje bakrene ingote ali ingote iz bakrene zlitine pravokotne oblike, katerih debelina presega desetino širine in ki so vroče valjani, vendar je v njihovem prečnem prerezu mogoče najti nepravilne pore, luknje in raze?

(1) UL 1987, L 256, str. 1.

(2) UL 2011, L 282, str. 1.
C 206/33

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 29. marca 2019 – Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General

(Zadeva C-265/19)

(2019/C 206/38)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court (Irska)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Recorded Artists Actors Performers Ltd

Tožene stranke: Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je obveznost nacionalnega sodišča, da Direktivo 2006/115 (1) o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine (v nadaljevanju: Direktiva) razlaga ob upoštevanju namena in cilja Rimske konvencije (2) in/ali WPPT (3), omejena na pojme, ki so izrecno navedeni v Direktivi, ali pa je razširjena na pojme, ki jih je mogoče najti le v teh dveh mednarodnih sporazumih? Zlasti, v kolikšnem obsegu je treba člen 8 Direktive razlagati ob upoštevanju zahteve po „nacionalni obravnavi“ v skladu s členom 4 WPPT?

2. Ali ima država članica diskrecijsko pravico, da predpiše merila za določitev, kateri izvajalci so lahko „zadevni izvajalci“ na podlagi člena 8 Direktive? Zlasti, ali lahko država članica omeji pravico do deleža pravičnega nadomestila na okoliščine, v katerih bodisi (i) izvedba poteka v državi Evropskega gospodarskega prostora (v nadaljevanju: EGP) bodisi (ii) imajo izvajalci stalno ali običajno prebivališče v državi EGP?

3. Kakšno diskrecijsko pravico ima država članica pri odgovoru na pridržek, ki ga je v skladu s členom 15(3) WPPT dala druga pogodbenica? Zlasti, ali mora država članica odražati natanko pogoje pridržka, ki ga je dala druga pogodbenica? Ali se od pogodbenice zahteva, da ne uporabi pravila 30-dnevnega obdobja iz člena 5 Rimske konvencije, kolikor to lahko povzroči, da proizvajalec pogodbenice, ki je dala pridržek, prejme nadomestilo v skladu s členom 15(1), ne da bi ga prejeli prejmejo pa ga tudi izvajalci istega zapisa? Ali pa je pogodbenica, ki podaja odgovor, upravičena do zagotavljanja pravic državljanom pogodbenice, ki je dala pridržek, širše, kot je to storila pogodbenica, ki je dala pridržek, torej ali lahko pogodbenica, ki podaja odgovor, zagotavlja pravice, ki jih pogodbenica, ki je dala pridržek, ne zagotavlja?

4. Ali je kadar koli dopustno omejiti pravico do pravičnega nadomestila na proizvajalce zvočnega zapisa, in torej odreči pravico izvajalcem, katerih izvedbe so bile posnete v tem zvočnem zapisu?

(1) UL 2006, L 376, str. 28.

(2) Mednarodna konvencija za varstvo izvajalcev, proizvajalcev fonogramov in radiofuznih organizacij (MKVIPF) (1961).

(3) Pogodba Svetovne organizacije za intelektualno lastnino o izvedbah in fonogramih iz leta 1996.
Tožba, vložena 16. aprila 2019 – Evropska komisija/Republika Slovenija

(Zadeva C-316/19)

(2019/C 187/59)

Jezik postopka: slovenščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in B. Rous Demiri)

Tožena stranka: Republika Slovenija

Predlogi tožeče stranke

— V s skladu s členom 258 Pogodbe o delovanju Evropske unije Komisija predlaga Sodišču Evropske unije naj ugotovi, da Republika Slovenija, z enostranskim zasegom dokumentov, povezanih z izvajanjem nalog ESCB in Eurosistema, v prostorih Banke Slovenije in nelojalnim sodelovanjem z ECB pri tem vprašanju, ni izpolnila obveznosti iz člena 343 Pogodbe o delovanju Evropske unije, člena 39 Protokola št. 4 o Statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, členov 2, 18 in 22 Protokola št. 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije ter člena 4(3) Pogodbe o Evropski unij.

— Komisija Sodišču predlaga tudi naj Republiki Sloveniji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

S hišno preiskavo in zasegom v Banki Slovenije dne 6. julija 2016 je bila kršena nedotakljivost arhivov Unije na podlagi člena 343 Pogodbe o delovanju Evropske unije, člena 39 Protokola št. 4 ter členov 2 in 22 Protokola št. 7 v povezavi s členom 18 navedenega protokola in člena 4(3) Pogodbe o Evropski uniji. Hišna preiskava in zaseg sta bila opravljena enostransko, brez soglasja ECB in ob nesoglasju med ECB in slovenskimi organi, brez sklepa Sodišča Evropske unije. Kljub večkratnim opozorilom slovenski organi iz zasega niso poskušali izločiti dokumentov, ki so del arhivov Unije in o tem niso konstruktivno razpravljali z ECB.
2.

V primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje: ali ob upoštevanju členov 41(1) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, uvodnih izjav 10, 29, 107, 109 in 111 ter členov 1(2) in 72 Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES uvodne izjave 19, 20 in 21 Direktive 2007/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil (2) in člen 2(2) direktiv Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (3) ter 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju (4) nasprotujejo nacionalnemu predpisu ali praksi razlage in uporabe tega predpisa, ki dopušča, da se tudi ponudniku, ki sklene pogodbo z naročnikom, naloži sankcija (globa) – ki ni skrajšanje veljavnosti pogodbe – zaradi nezakonite opustitve izvedbe postopka javnega naročanja in zaradi neupoštevanja določb o spremembi pogodb?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 11. februarja 2019 – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Cisternino, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano – Ostuni – Cisternino

(Zadeva C-109/19)

(2019/C 182/15)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus

Toženi stranki: Comune di Cisternino, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano – Ostuni – Cisternino

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravo Evropske unije (in zlasti načela upravičenih pričakovanj, pravne varnosti, prostega gibanja, svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev) nasprotujejo nacionalni ureditvi (kakršna je ta iz člena 83(9), člena 95(10) in člena 97(5) italijanskega zakonika o javnem naročanju), na podlagi katere se v primeru, da ponudnik v postopku javnega naročanja ne navede stroškov dela in obveznosti za varnost pri delu, ponudnik izključi iz postopka in ne more biti pozneje ponovno sprejet na podlagi t.i. poziva k dopolnitvi predloženih dokumentov, v primeru, da obveznost navedbe teh podatkov izhaja iz dovolj jasnih določb, s katerimi bi moral biti seznanjen, ter ne glede na dejstvo, da obvestilo o javnem naročilu izrecno ne določa pravne obveznosti navedbe navedenih podatkov?
1.

Ali so s področjem uporabe Direktive Sveta z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (79/7/EGS) (1) in/ali Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (2) zajeti predpisi države članice, če ti povzročijo, da mora nekdanji delodajalec pri izplačilu poklicnih pokojnin zadržati denarne zneske precej večjega števila upravičencev kot pa upravičenk do poklicne pokojnine in jih lahko poljubno uporabi, in ali taka ureditev pomeni diskriminacijo v smislu teh direktiv?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 21. januarja 2019 – CV/Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

(Zadeva C-37/19)

(2019/C 182/07)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di cassazione

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: CV

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 7(2) Direktive 2003/88 (1) in člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, tudi obravnavana ločeno, razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnim določbam ali praksi, po katerih po prenehanju delovnega razmerja delavcu ne pripada pravica do plačila denarnega nadomestila za pridobljeni in neizkoriščeni letni dopust (ter za pravni institut, t.i. „Festività soppresse“, ki je po naravi in funkciji primerljiv s plačanim letnim dopustom) za obdobje od odpovedi delovnega razmerja do ponovne vključitve v delovno razmerje v primeru, ko delavec te pravice ni mogel izkoristiti pred prenehanjem delovnega razmerja, ki se je prenehalo nezakonito (odpoved pogodbe o zaposlitvi, o kateri je dokončno odločilo nacionalno sodišče z izrekom, ki zahteva ponovno vzpostavitev delovnega razmerja za nazaj) zaradi dejstva, za katerega je odgovoren delodajalec?

(1) Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381).
2.

Ali člena 45 in 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotujeta nacionalni zakonodaji, v skladu s katero so do oprostitve izpolnjevanja pogojev glede izobraževanja in diplome, ki so načeloma določeni za dostop do odvetniškega poklica, upravičeni samo nekateri javni uslužbenci iste države članice, ki so s tem statusom v Franciji opravljali pravne dejavnosti v javni upravi ali javni službi ali mednarodni organizaciji, in v skladu s katero do te oprostitve niso upravičeni sedanji in nekdanji evropski javni uslužbenci, ki so s tem statusom pri Evropski komisiji opravljali pravne dejavnosti na enem ali več področjih prava Evropske unije?
1.

Ali pojem „izredne razmere“ iz uvodne izjave 14 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) zajema okoliščino, da potnik med letom ugrizne druge potnike in napade kabinsko osebje, ki ga poskuša pomiriti, s posledico, da je po mnenju kapitana upravičeno, da se letalo preusmeri na najbližje letališče, zato da se navedeni potnik izkrca in se raztovori njegova prtljaga, zaradi česar ima to letalo zamudo pri prihodu na končni namembni kraj?
3.

Na tretjem mestu, pritožnica trdi, da se z izpodbijano sodbo kršita člen 296 PDEU in člen 47 Listine s tem, da (i) niso upoštevani argumenti pritožnice v zvezi s tem, da bi Komisija morala zbirati informacije za dosego cilja ohranitve življenjske ravni proizvajalcev, in (ii) niso upoštevane in so izkrivljene trditve pritožnice v zvezi s tem, da bi cilj Komisije moral biti zagotavljanje življenjske ravni kmetov, s čimer ji je bilo tako onemogočeno pridobiti odgovor na svoje argumente pred sodiščem.
C 172/8

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Avstrija) 8. februarja 2019 – VO/Bezirkshauptmannschaft Tulln

(Zadeva C-96/19)

(2019/C 172/10)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: VO

Nasprotna stranka: Bezirkshauptmannschaft Tulln

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba Uredbo (EU) št. 165/2014 (1), zlasti zadnji stavek člena 34(3) ter člen 36(2), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, ki zahteva, da morajo vozniki motornih vozil, ki so opremljena z digitalnim tahografom v smislu člena 2(2)(h) Uredbe (EU) št. 165/2014, v primeru manjkajočih posameznih delovnih dni na vozniški kartici (člen 2(2)(f) navedene uredbe), za katere vozniki tudi nimajo pri sebi tahografskih vložkov, za te dneve imeti pri sebi ustrezna potrdila delodajalca, ki morajo zadostiti minimalnim zahtevam obrazca, ki ga je pripravila Komisija v skladu s členom 11(3) Direktive 2006/22/ES (2), in ta potrdila izročiti ob nadzoru?

2. Če je odgovor na vprašanje 1 nikalen: Ali je obrazec, ki ga je Komisija določila v svojem Sklepu 2009/959/EU (3), v celoti ali delno neveljaven?

(1) Uredba (EU) št. 165/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o tahografih v cestnem prometu, razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3821/85 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu in spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom (UL 2014, L 60, str. 1).

(2) 3 Direktiva 2006/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o minimalnih pogojih za izvajanje uredb Sveta (EGS) št. 3820/85 in (EGS) št. 3821/85 o socialni zakonodaji v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu in razveljavitvi Direktive Sveta 88/599/EGS (UL 2006, L 102, str. 35).

(3) Sklep Komisije z dne 14. decembra 2009 o spremembi Odločbe Komisije 2007/230/ES o obrazcu o socialni zakonodaji v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu (notificirano pod dokumentarno številko C(2009) 9895) (UL 2009, L 330, str. 80).
1.

Ali je treba določbo člena 23(1), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti (1) razlagati tako, da postavke v zvezi s stroški spletne prijave na let in „provizije“ za plačilo s kreditno kartico, ki vplivajo na končno ceno vozovnice, ter postavke, ki so posledica obdavčitve prevoznin in neobveznih doplačil za notranje lete z DDV, spadajo v skupino neizogibnih, predvidljivih ali možnih doplačil?
1.

Ali je pogodba med arhitektom in potrošnikom, v skladu z vsebino katere je arhitekt zadolžen (le) za načrtovanje nove enodružinske hiše, vključno z izdelavo načrtov, pogodba „za izgradnjo novih stavb“ v smislu člena 3(3)(f) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1)?
1.

Ali je treba, da se zagotovi učinkovitost prava Evropske unije in da se ne onemogoči uveljavljanje pravice do združitve družine, ki je pritožnici po njenem mnenju podeljena s členom 4 Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (1), navedeno določbo razlagati tako, da pomeni, da lahko otrok sponzorja uveljavlja pravico do združitve družine, kadar postane polnoleten med sodnim postopkom zoper odločbo, s katero mu je ta pravica zavrnjena in ki je bila sprejeta, ko je bil še mladoleten?
C 155/22

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 29. januarja 2019 – Wikingerhof GmbH & Co. KG/Booking.com BV

(Zadeva C-59/19)

(2019/C 155/29)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Wikingerhof GmbH & Co. KG

Tožena stranka: Booking.com BV

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 7(2) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 20. 12. 2012) razlagati tako, da je za tožbo za opustitev določenih ravnanj podana pristojnost po kraju delikta, če je mogoče, da je očitano ravnanje v skladu s pogodbenimi določbami dopustno, vendar tožeča stranka zatrjuje, da te določbe temeljijo na zlorabi prevladujočega položaja tožene stranke na trgu?
7.

Ali mora sodišče, če je odgovor na predhodni vprašanji pritrdilen, pri ustrezni porazdelitvi avtorskega honorarja ali licenčnine na podlagi člena 158(3) Uredbe št. 245[4]/93 preizkusiti, ali sta izpolnjena oba pogoja člena 157(2), in sicer, da se avtorski honorar ali licenčnina, tudi če samo delno, nanaša na uvoženo blago in da predstavlja prodajni pogoj za to blago, in če je odgovor pritrdilen, ali mora pri tem preizkusu upoštevati pravilo člena 160, v skladu s katerim so pogoji iz člena 157(2) izpolnjeni, če prodajalec ali z njim povezana oseba zahteva od kupca to plačilo?
2.

Ali na presojo zgornjega vprašanja vpliva dejstvo, da je taka prekinitev [odmora] v primeru nujnega poziva samo slučajna in nepredvidljiva oziroma, odvisno od primera, kako pogosto do take prekinitve pride?
2.

Ali je v skladu s pravili o odbitku DDV, določenimi v Šesti direktivi o DDV, in sicer v členih 4(1) in (2) ter 17(1), (2) in (5), če pritožnica, družba Sonaecom SGPS, odbije vstopni davek, ki ga je plačala pri plačilu provizije družbi BCP za organizacijo in strukturiranje posojila z izdajo obveznic, za katero je bilo predvideno, da bo del strukture financiranja njenih družb, v katere je vlagala, ki pa se je, ker do zadevnih naložb ni prišlo, v celoti pripisalo družbi Sonae, SGPS, ki je matična družba skupine?
C 112/31

Pritožba, ki jo je Banco Santander, S.A. vložila 25. januarja 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 15. novembra 2018 v zadevi T-227/10, Banco Santander, S.A./Evropska komisija

(Zadeva C-52/19 P)

(2019/C 112/37)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Pritožnik: Banco Santander, S.A. (zastopniki: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, abogados)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

— Sodba Splošnega sodišča z dne 15. novembra 2018 naj se razveljavi;

— ničnostni tožbi naj se ugodi in naj se dokončno za nično razglasi izpodbijana odločba; in

— Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Splošno sodišče je 15. novembra 2018 izreklo sodbo v zadevi T-219/10 RENV, World Duty Free Group, S.A./Evropska komisija (1) zoper katero je vložena ta pritožba. S sodbo je bila zavrnjena tožba pritožnice zoper odločbo Evropske komisije z dne 28. oktobra 2009 (2) o finančnem dobrem imenu, ki je urejen v členu 12(5) španskega zakona o davku od dohodkov pravnih oseb.

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja en razlog, ki se nanaša na napačno uporabo prava, ki je podana pri izpodbijani sodbi kar zadeva razlago člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi s pojmom „selektivnost.“

V pritožbi se zlasti zatrjuje, da je v izpodbijani sodbi napaka pri:

— določitvi referenčnega sistema v prvi fazi analize selektivnosti;

— določitvi cilja, na podlagi katerega je treba primerjati različne dejanske in pravne položaje, v drugi fazi analize selektivnosti;

— posledično je napaka tudi pri razdelitvi dokaznega bremena in pri uporabi načela sorazmernosti;

— podredno, analizi v zvezi z domnevnim neobstojem dokaza vzročnosti med nezmožnostjo podjetij, da se v tujini združijo, in pridobitvijo deležev v tujini; in

— podredno, pri zavrnitvi ločljivosti ukrepa glede na odstotek nadzora.

— Poleg tega, da je v sodbi podano pravno nepravilno razlogovanje, je glede teh različnih točk razlogovanje iz odločbe v njej nadomeščeno z ločenim in lastnim razlogovanje, tako da je podana dodatna napačna uporaba prava.

(1) Sodba z dne 15. novembra 2018, World Duty Free Group/Komisija (T-219/10 RENV, EU:T:2018:784)

(2) Odločba Komisije 2011/5/ES z dne 28. oktobra 2009 o davčni amortizaciji finančnega dobrega imena (goodwill) za prevzeme tujih deležev C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) Španije (UL L 7, 2011, str. 48).
2.

Ali je na podlagi člena 3 Direktive 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES ob upoštevanju uvodnih izjav 44, 47, 48 in 49 dopustna nacionalna določba, kot je določba člena 5 prehodnih in končnih določb Zakon za normativnite aktove (zakon o normativnih pravnih aktih), ki KEVR odvezuje dolžnosti iz členov od 26 do 28 Zakon za normativnite aktove in zlasti dolžnosti, ki veljajo pri pripravi osnutka podzakonskega normativnega pravnega akta, to so spoštovanje načel nujnosti, utemeljenosti, predvidljivosti, preglednosti, usklajenosti, subsidiarnosti, sorazmernosti in stabilnosti, izvedba javne obravnave z državljani in pravnimi osebami, predhodna objava osnutka z obrazložitvijo in utemeljitev, tudi glede skladnosti s pravom Unije?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 21. januarja 2019 – BU/État belge

(Zadeva C-35/19)

(2019/C 103/17)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal de première instance de Liège

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: BU

Tožena stranka: État belge

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali so s členom 38(1), točka 4, C.I.R./92 kršeni člen 45 in naslednji (načela prostega gibanja delavcev) ter člen 56 in naslednji (načelo svobode opravljanja storitev) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ker nadomestila za invalidnost oprošča plačila davka samo, če ta nadomestila izplačuje državna blagajna, to je État belge, na podlagi belgijske zakonodaje, s čimer ustvarja diskriminacijo med davčnim zavezancem, ki je belgijski rezident in od État belge na podlagi njene zakonodaje prejema nadomestila za invalidnost, ki so oproščena davka, in davčnim zavezancem, ki je belgijski rezident in nadomestila, s katerimi se nadomešča invalidnost, prejema od druge države članice Evropske unije prejema, vendar ta niso oproščena davka?
C 172/7

Pritožba, ki so jo Harry Shindler in drugi vložili 30. novembra 2018 zoper sklep Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 26. novembra 2018 v zadevi T-458/17, Shindler in drugi/Svet

(Zadeva C-755/18 P)

(2019/C 172/08)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožniki: Harry Shindler in drugi (zastopnik: J. Fouchet, avocat)

Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

Sodišče (četrti senat) je s sklepom z dne 19. marca 2019 pritožbo zavrnilo.