Zbi rka odločb sodne pr akse  
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA  
MELCHIORJA WATHELETA,  
predstavljeni 21. decembra 2016 *  
Zadeva C-6 3 3 / 1 5  
London Borough of Ealing  
proti  
Comm issioners for Her Majesty’s Revenue and Customs(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,  
ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (prvostopenjsko sodišče (oddelek za davke), 
Združeno kraljestvo)) 
„DDV — Oprostitve — Storitve, ki so tesno povezane s športom — Izključitev iz oprostitve v primeru 
tveganja izkrivljanja konkurence, ki v slabši položaj postavlja komercialna podjetja, zavezance za DDV“ 
I – Uvod 
1. Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 133, prvi odstavek, točka (d), in 
drugi odstavek, Direktive Sveta 2006 /112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na 
dodano vrednost (UL 2006 , L 347, str. 1). 
2. Predlog je bil vložen v okviru spora med London Borough of Ealing (občina Ealing v širši londonski 
regiji) in Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (davčna in carinska uprava 
Združenega kraljestva, v nadaljevanju: davčna uprava) v zvezi z obdavčitvijo vstopnin v športne 
objekte, ki jih zaračunava občina Ealing iz širše londonske regije, z davkom na dodano 
vrednost (DDV). 
II – Pravni okvir 
A – Pravo Unije 
3. Člen 13(A) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakono daje držav članic 
o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero 
(77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23, v nadaljevanju: Šesta 
direktiva), naslovljen „Oprostitve za določene dejavnosti, ki so v javnem interesu“, določa: 
„1. Brez vpliva na druge določbe Skupnosti države članice pod pogoji, ki jih določijo zaradi 
zagotavljanja pravilne in enostavne uporabe takšnih oprostitev in preprečevanja vsakršnih možnih utaj, 
izogibanja ali zlorab davka, oprostijo: 
[…] 
* Jezik izvirnika: francoščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2016 :999 1 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
(m) določene storitve, ki so tesno povezane s športom ali telesno vzgojo in jih nepridobitne 
organizacije opravijo posameznikom, ki se ukvarjajo s športom ali telesno vzgojo; 
[…] 
2. 
(a) Države članice lahko odobrijo osebam, ki niso osebe javnega prava, vsako od oprostitev iz 
pododstavkov (l)(b), (g), (h), (i), (l), (m) in (n) tega člena, če v vsakem posameznem primeru 
izpolnjujejo enega ali več naslednjih pogojev:[…] 
— ni verjetno, da bi oprostitev za te storitve povzročila izkrivljanje konkurence, na primer, da bi 
postavila v slabši položaj komercialna podjetja, zavezana davku na dodano vrednost. 
[…]“ 
4. V skladu s členom 28(3)(a) te direktive lahko države članice v prehodnem obdobju še naprej 
obdavčujejo transakcije, oproščene v skladu s členoma 13 ali 15 iz Priloge E k tej direktivi. 
5. V točki 4 te priloge je bila navedena oprostitev iz člena 13(A)(1)(m) Šeste direktive. Ta točka 4 je 
bila z učinkom od 1. januarja 1990 razveljavljena s členom 1(1) Osemnajste direktive Sveta z dne 
18. julija 1989 o usklajevanju zakono daje držav članic o prometnih davkih – Odprava nekaterih 
odstopanj, določenih v členu 28(3) Šeste direktive 77/388/EGS (89/465/EGS) (UL, posebna izdaja 
v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 138, v nadaljevanju: Osemnajsta direktiva). Ta člen 1(1) določa: 
„[Šesta direktiva] se spremeni:1. S 1. januarjem 1990 se odpravijo transakcije iz točk 1, [od] 3 do 6 […] 
Priloge E. 
Tistim državam članicam, ki so 1. januarja 1989 z davkom na dodano vrednost obdavčevale transakcije 
iz Priloge E, točki 4 in 5, se dovoli, da uporabljajo pogoje iz člena 13A(2)(a), zadnja alinea, tudi za 
opravljene storitve in dobavljeno blago iz člena 13A(1)(m) in (n), če so take dejavnosti opravile osebe 
javnega prava.“ 
6. Direktiva 2006 /112 je v skladu s svojima členoma 411 in 413 s 1. januarjem 2007 razveljavila in 
nadomestila zakono dajo Unije o DDV, zlasti Šesto direktivo. V skladu z uvodnima izjavama 1 in 3 te 
direktive je bilo treba Šesto direktivo preoblikovati, da bi bile vse veljavne določbe predstavljene jasno 
in racionalno v prenovljeni sestavi in besedilu, pri čemer naj načeloma ne bi prišlo do vsebinskih 
spremem b. Določbe navedene direktive so tako v bistvu enake ustreznim določbam Šeste direktive. 
7. Člen 13(1) navedene direktive določa: 
„Državni, regionalni in lokalni organi ter druge osebe javnega prava se ne štejejo za davčne zavezance 
v zvezi z dejavnostmi ali transakcijami, ki jih opravljajo kot državni organi, tudi če pobirajo dajatve, 
pristojbine, prispevke ali plačila v zvezi s temi dejavnostmi ali transakcijami. 
Pri opravljanju takšnih dejavnosti ali transakcij pa se štejejo za davčne zavezance v zvezi s temi 
dejavnostmi ali transakcijami, če bi njihova obravnava, kot da niso davčni zavezanci, povzročila znatno 
izkrivljanje konkurence. 
[…]“ 
ECLI:EU:C:2016 :999 2 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
8. Člen 132(1)(m) navedene direktive, vključen v poglavje 2 naslova IX te direktive, ki je naslovljeno 
„Oprostitve za določene dejavnosti, ki so v javnem interesu“, določa: 
„Države članice oprostijo naslednje transakcije: 
[…] 
določene storitve, ki so tesno povezane s športom ali telesno vzgojo in jih neprofitne organizacije 
opravijo posameznikom, ki se ukvarjajo s športom ali telesno vzgojo“. 
9. Člen 133 Direktive 2006 /112 določa: 
„Države članice lahko za odobritev oprostitev iz [točke (m)] člena 132(1) osebam, ki niso osebe javnega 
prava, v vsakem posameznem primeru predpišejo izpolnjevanje enega ali več naslednjih pogojev: 
[…] 
(d) ni verjetno, da bi oprostitve povzročale izkrivljanja konkurence, na primer, da bi postavila v slabši 
položaj komercialna podjetja, zavezance za DDV. 
Države članice, ki so na podlagi Priloge E k [Šesti direktivi] 1. januarja 1989 zaračunavale DDV za 
transakcije iz točk (m) in (n) člena 132(1), lahko uporabijo tudi pogoje iz točke (d) prvega odstavka 
tega člena, ko za omenjeno dobavo blaga ali storitev, ki jih zagotovijo osebe javnega prava, velja 
oprostitev.“ 
B – Pravo Združenega kraljestva 
10. Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska je v prehodnem obdobju iz člena 28(3) Šeste 
direktive še naprej obdavčevalo storitve, ki so bile tesno povezane s športom ali telesno vzgojo in so jih 
opravljale neprofitne organizacije. V skladu z Group 10 of Schedule 6 of the Value Added Tax Act 
1983 (priloga 6, skupina 10, k zakonu o davku na dodano vrednost iz leta 1983 ) sta bili DDV 
oproščeni le dve od teh storitev, in sicer, prvič, odobritev pravice do nastopa na športnih tekmovanjih 
s strani katere koli profitne ali neprofitne organizacije, če se je vstopnina v celoti uporabila za 
zagotovitev nagrade ali nagrad, ki se podelijo na tem tekmovanju, in drugič, odobritev pravice do 
nastopa na športnem ali rekreativnem tekmovanju s strani neprofitne organizacije, ustanovljene za 
namene športne ali rekreativne vadbe. 
11. Združeno kraljestvo je od 1. januarja 1994 z nekaj izjemami oprostilo davka športne storitve, ki jih 
za posameznike opravljajo neprofitne organizacije. V skladu z Group 10 of Schedule 9 of the Value 
Added Tax Act 1994 (priloga 9, skupina 10, k zakonu iz leta 1994 o davku na dodano vrednost) se ta 
oprostitev uporablja za:„1. Odobritev pravice do nastopa na športnem ali rekreativnem tekmovanju, če 
je plačilo za odobritev denarni znesek, ki se v celoti uporabi za zagotovitev nagrade ali nagrad, ki se 
podelijo na tem tekmovanju. 
2. Odobritev pravice do nastopa na športnem ali rekreativnem tekmovanju s strani organizacije, 
ustanovljene za namene športne ali rekreativne vadbe, ki izpolnjuje pogoje. 
3. Storitve, ki jih upravičena organizacija opravi za posameznika in so s športom ali telesno vzgojo, 
s katerima se ta posameznik ukvarja, tesno povezane in zanju bistvene, razen storitev, ki jih, četa 
organizacija deluje po sistemu članstva, opravi za posameznika, ki ni njen član.“ 
ECLI:EU:C:2016 :999 3 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
12. V opombi 2A k skupini 10 (razlagalna opomba 2A v okviru skupine 10) je „upravičena 
organizacija“ opredeljena kot neprofitna organizacija, ki izpolnjuje nekatere pogoje. V skladu 
z opombo 3 k skupini 10 (razlagalna opomba 3 v okviru skupine 10) se neprofitne organizacije 
javnega prava (to je organi lokalne oblasti, ministrstva ter javne organizacije in subjekti, ki so navedeni 
na seznamu, ki ga je leta 1993 objavil Office of Public Service and Science (urad za javne službe in 
znanost)) ne morejo šteti za „upravičene organizacije“ v smislu Item 3 to Group 10 of Schedule 9 of 
the Value Added Tax Act 1994 (točka 3 skupine 10 priloge 9 k zakonu o davku na dodano vrednost iz 
leta 1994 ). 
III – Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje 
13. Občina Ealing iz širše londonske regije je organ lokalne oblasti, ki upravlja športne objekte, kot so 
telovadnice in bazeni. V obdobju od 1. junija 2009 do 31. avgusta 2012 je plačala DDV, obračunan na 
vstopnine v te športne objekte. 
14. Ker je menila, da bi morale biti te storitve oproščene DDV v skladu s členom 132(1)(m) Direktive 
2006 /112, je pri davčni upravi zahtevala vračilo DDV, ki ga je plačala v zvezi s temi storitvami. Ta 
zahteva je bila zavrnjena z obrazložitvijo, da nacionalni predpisi iz te oprostitve izključujejo športne 
storitve, ki jih opravljajo organi lokalne oblasti, kot je občina Ealing iz širše londonske regije, in to 
v skladu s členom 133, prvi odstavek, točka (d), te direktive. 
15. Občina Ealing iz širše londonske regije je zoper to odločbo vložila pritožbo pri First-tier Tribunal 
(Tax Chamber) (prvostopenjsko sodišče (davčni senat), Združeno kraljestvo). Pred tem sodiščem je 
trdila, da se Združeno kraljestvo ne more sklicevati na člen 133, drugi odstavek, navedene direktive, 
ker nacionalni predpisi 1. januarja 1989 niso določali, da se DDV obračuna za vse športne storitve, 
temve č so bile nekatere storitve tega davka oproščene. Poleg tega naj ta določba ne bi omogočala, da 
so organi lokalne oblasti izključeni iz oprostitve za športne storitve, hkrati pa so iste storitve, ki jih 
opravljajo druge neprofitne organizacije, oproščene. Nazadnje, ker ta člen 133 zahteva, da se „v 
vsakem posameznem primeru“ ugotovi, ali lahko ta oprostitev povzroči izkrivljanje konkurence, naj 
državam članicam ne bi dovoljeval, da vse organe lokalne oblasti izključijo iz ugodnosti te oprostitve. 
16. Predložitveno sodišče navaja, da občina Ealing iz širše londonske regije ne trdi, da deluje kot javni 
organ v smislu člena 13(1) Direktive 2006 /112, ko opravlja storitve. Delovala naj bi kot neprofitna 
organizacija v smislu oprostitve iz člena 132(1)(m) te direktive, katere storitve so tesno povezane 
s športom in so namenjene posameznikom, ki se ukvarjajo s športom. 
17. Po mnenju tega sodišča je spor o glavni stvari nastal samo zaradi pomena, obsega in uporabe 
člena 133, prvi odstavek, točka (d), in drugi odstavek, navedene direktive. V zvezi s tem predložitveno 
sodišče pojasnjuje, da za potrošnika ni nobene objektivne razlike med naravo storitev, ki jih opravlja 
občina Ealing iz širše londonske regije, in naravo storitev, ki jih opravljajo druge neprofitne 
organizacije. 
18. V teh okoliščinah je First-tier Tribunal (Tax Chamber) (prvostopenjsko sodišče (davčni senat)) 
prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: 
„1. Ali sme Združeno kraljestvo na podlagi člena 133, drugi odstavek, Direktive 2006 /112 naložiti pogoj 
iz točke (d) tega člena osebam javnega prava[, prvič,] v okoliščinah, v katerih je Združeno kraljestvo 
upoštevne transakcije obdavčevalo na dan 1. januarja 1989 , medtem ko se je za druge športne 
storitve na ta dan uporabljala oprostitev, in [drugič,] v okoliščinah, v katerih upoštevne transakcije 
niso bile oproščene na podlagi nacionalnega prava, preden je Združeno kraljestvo uporabilo pogoj iz 
člena 133[, prvi odstavek,] točka (d)? 
ECLI:EU:C:2016 :999 4 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali sme Združeno kraljestvo naložiti pogoj iz točke (d) 
[prvega odstavka] člena 133 Direktive 2006 /112 neprofitnim organizacijam, ki so osebe javnega 
prava, ne da bi ta pogoj uporabilo tudi za neprofitne organizacije, ki niso osebe javnega prava? 
3. Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali je dovoljeno, da Združeno kraljestvo vse javne 
neprofitne organizacije izključi iz ugodnosti oprostitve iz člena 132(1)(m) [Direktive 2006 /112], ne 
da bi v vsakem posameznem primeru preverilo, ali bi odobritev oprostitve lahko povzročila 
izkrivljanje konkurence in postavila v slabši položaj komercialna podjetja, zavezance za DDV?“ 
IV – Postopek pred Sodiščem 
19. Predlog za sprejetje predhodne odločbe je bil pri Sodišču vložen 30. novembra 2015 . Pisna stališča 
so predložili občina Ealing iz širše londonske regije, vlada Združenega kraljestva in Evropska komisija. 
20. Na obravnavi 26. oktobra 2016 so občina Ealing iz širše londonske regije, vlada Združenega 
kraljestva in Komisija ustno podale stališča. 
V – Analiza 
A – Uvodne ugotovitve 
21. Splošno pravilo na področju DDV, uvedeno s členom 2(1)(a) in (c) Direktive 2006 /112, je, da so 
predmet DDV dobave blaga in storitve, ki jih davčni zavezanec, ki deluje kot tak, opravi na ozemlju 
države članice za plačilo. 
22. Člen 13 Direktive 2006 /112 iz pojma davčnega zavezanca za DDV izključuje osebe javnega prava 
v zvezi z obdavčljivimi dejavnostmi ali transakcijami, ki jih opravljajo kot državni organi. Nasprotno 
pa, kadar neprofitna organizacija javnega prava deluje enako kot organizacije, ki niso osebe javnega 
prava (to je enako kot zasebni gospodarski subjekti), je zavezana za plačilo DDV v zvezi z dejavnostmi 
in transakcijami, ki so obdavčljive. 
23. Člen 132(1) Direktive 2006 /112 državam članicam nalaga številne primere oprostitev za določene 
dejavnosti, ki so v javnem interesu, med katerimi so v točki (m) te določbe naštete športne storitve, 
kadar jih opravljajo neprofitne organizacije. Cilj zakono dajalca Unije je spodbujati šport in telesno 
vzgojo zaradi ugodnih učinkov, ki jih imata za prebivalstvo pri fizičnem razvoju in zdravju. 
24. Z odstopanjem od pravila, uvedenega s členom 132(1)(m), člen 133, prvi odstavek, te direktive 
državam članicam daje možnost, da za odobritev oprostitve neprofitnim organizacijam, ki niso osebe 
javnega prava, predpišejo izpolnjevanje štirih različnih pogojev, med katerimi je v točki (d) te določbe 
določen pogoj glede konkurence. V skladu s tem pogojem „ni verjetno, da bi oprostitve povzročale 
izkrivljanja konkurence, na primer, da bi postavila v slabši položaj komercialna podjetja, zavezance 
za DDV“. 
25. To odstopanje lahko uporabijo vse države članice. 
ECLI:EU:C:2016 :999 5 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
26. Samo državam članicam, ki so na podlagi Priloge E k Šesti direktivi 1. januarja 1989 zaračunavale 
DDV za športne storitve, ** pa člen 133, drugi odstavek, Direktive 2006 /112 daje možnost dodatnega 
odstopanja, v skladu s katerim lahko za odobritev oprostitve neprofitnim organizacijam javnega prava 
države predpišejo izpolnjevanje le enega pogoja, to je pogoja glede konkurence iz člena 133, prvi 
odstavek, točka (d), te direktive. Res je, da so drugi pogoji, našteti v tej določbi, in vsekakor pogoji, 
našteti v točkah (a) in (b), namenjeni bolj neprofitnim organizacijam zasebnega prava. *** 
27. Iz navedenega izhaja, da je ugodnejše davčno obravnavanje namenjeno neprofitnim organizacijam 
javnega prava tako v državah članicah, ki so 1. januarja 1989 na podlagi Priloge E k Šesti direktivi 
zaračunavale DDV za športne storitve, kot v državah članicah, ki niso uporabile te možnosti. 
28. Skratka, države članice, ki so na podlagi Priloge E k Šesti direktivi 1. januarja 1989 zaračunavale 
DDV za športne storitve, lahko za odobritev oprostitve predpišejo izpolnjevanje štirih pogojev iz 
člena 133, prvi odstavek, če je zadevni izvajalec športnih storitev neprofitna organizacija, ki ni oseba 
javnega prava, medtem ko lahko za neprofitne organizacije javnega prava predpišejo izpolnjevanje 
samo pogoja glede konkurence. 
29. Države članice, ki niso uporabile možnosti iz Priloge E k Šesti direktivi, lahko predpišejo 
izpolnjevanje pogojev le za oprostitev, odobreno neprofitnim organizacijam, ki niso osebe javnega 
prava, saj so neprofitne organizacije javnega prava dokončno oproščene na podlagi člena 132(1)(m) 
navedene direktive. Če ni predpisan noben pogoj, so zadevne storitve dokončno oproščene za vse 
neprofitne organizacije. 
30. Iz predloga za sprejetje predhodne odločbe je razvidno, da je Združeno kraljestvo ena od držav 
članic, ki so 1. januarja 1989 na podlagi Priloge E k Šesti direktivi zaračunavale DDV za športne 
storitve. 
31. Videti je, da so v britanski zakono daji, obravnavani v postopku v glavni stvari, neprofitne 
organizacije javnega prava (med drugim organi lokalne oblasti, kot je občina Ealing iz širše londonske 
regije) samodejno izključene iz ugodnosti oprostitve DDV za športne storitve, **** in to brez 
vsakršnega sklicevanja na pogoj glede konkurence, katerega izpolnjevanje lahko Združeno kraljestvo 
predpiše za odobritev oprostitve v skladu s členom 133, drugi odstavek, Direktive 2006 /112. 
32. Zaradi tega bi Sodišče lahko sklepalo, da so vprašanja za predhodno odločanje povsem hipotetična, 
ker se z njimi sprašuje, ali je Združenemu kraljestvu dovoljeno, da osebam javnega prava naloži pogoj 
glede konkurence iz člena 133, prvi odstavek, točka (d), navedene direktive, in če je odgovor 
pritrdilen, pod katerimi pogoji lahko to stori, in to čeprav navedeni pogoj ni določen nikjer v britanski 
zakono daji ali obvestilih britanske uprave, ki to zakono dajo pojasnjujejo. Torej bi bilo treba ugotoviti, 
da DDV, obračunan za športne storitve, ki jih opravljajo neprofitne organizacije javnega prava, ni imel 
pravne podlage, ker gre za pravilo oprostitve, eventualno pogojene, kar pa ne velja za britansko pravilo, 
ki te storitve jasno izključuje iz oprostitve, kot je na obravnavi trdila vlada Združenega kraljestva. 
33. Vse stranke, ki so intervenirale na obravnavi, so sicer potrdile, da britanska zakono daja ne vsebuje 
izrecnega sklicevanja na pogoj glede konkurence, naveden v členu 133, prvi odstavek, točka (d), 
navedene direktive. 
** Po mnenju Komisije sta državi članici, na kateri se nanaša ta določba, Zvezna republika Nemčija in Združeno kraljestvo. 
*** V skladu s členom 133, prvi odstavek, točka (a), Direktive 2006 /112 „cilj teh oseb ne sme biti sistematično doseganje dobička, če pa dobiček 
vseeno dosežejo, ga ne smejo razdeliti, ampak ga morajo nameniti nadaljnjemu opravljanju ali izboljšanju opravljanja storitev“.V točki (b) te 
določbe je določeno, da morajo „te osebe […] v glavnem prostovoljno upravljati in voditi osebe, ki same ali prek posrednikov nimajo 
neposrednega ali posrednega interesa pri rezultatih teh dejavnosti“. Člen 133, prvi odstavek, točka (c), navedene direktive določa, da morajo „te 
osebe […] zaračunavati cene, ki jih odobrijo državni organi ali ki niso višje od takšnih odobrenih cen, ali pri storitvah, pri katerih ni potrebna 
odobritev, morajo zaračunavati cene, nižje od tistih, ki jih za podobne storitve zaračunavajo komercialna podjetja, zavezanci za DDV“. 
**** Razen pravice do nastopa na športnem tekmovanju, ki je iz DDV izključena glede vseh neprofitnih organizacij. 
ECLI:EU:C:2016 :999 6 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
34. Ob tem predložitveno sodišče, stranki v postopku v glavni stvari in Komisija izhajajo iz premise, da 
je izključitev organov lokalne oblasti iz ugodnosti oprostitve DDV za športne storitve rezultat tega, da 
je Združeno kraljestvo uporabilo možnost, ki jo ima na podlagi drugega odstavka člena 133, in sicer 
da za odobritev oprostitve neprofitnim organizacijam javnega prava predpiše izpolnjevanje pogoja, 
v skladu s katerim ta oprostitev ne „povzroča izkrivljanja konkurence, na primer, da bi postavila 
v slabši položaj komercialna podjetja, zavezance za DDV“ ***** . 
35. Na obravnavi je občina Ealing iz širše londonske regije navedla, da britanski organi trdijo, da se 
lahko sklicujejo na pogoj glede konkurence, pri čemer je treba ta koncept razumeti kot izraz njihove 
odločitve, da organe lokalne oblasti izključijo iz oprostitve, ker njihove dejavnosti nujno povzročajo 
izkrivljanje konkurence. 
36. Zastopnik vlade Združenega kraljestva se je strinjal s tem, kar je glede tega izjavila občina Ealing iz 
širše londonske regije, ter menil, da je to stališče upravičeno zaradi tveganja, da bi organi lokalne 
oblasti subvencionirali športne dejavnosti, in da bi bilo izkrivljanje konkurence posledica njihovega 
„verjetnega ravnanja“. 
37. Komisija je v istem smislu priznala, da pogoj glede konkurence nikakor ni expressis verbis naveden 
v britanski zakono daji, vendar da to ni nujno zaradi manevrskega prostora, ki ga državam članicam 
pušča navedena direktiva. ****** 
38. V primeru, da Sodišče sprejme tezo, da je bil v britanski zakono daji implicitno predpisan pogoj 
glede konkurence, bom v nadaljevanju svojih sklepnih predlogov predpostavljal, da bi po mnenju 
britanskega zakono dajalca in davčne uprave odobritev oprostitve DDV za športne storitve, ki jih 
opravljajo neprofitne organizacije javnega prava, „povzročal[a] izkrivljanja konkurence, na primer, da 
bi postavila v slabši položaj komercialna podjetja, zavezance za DDV“ ******* , v vseh primerih. 
Britanska zakono daja sicer implicitno vsebuje ta pogoj, vendar se domneva, da ni nikoli izpolnjen. 
B – Prvo vprašanje za predhodno odločanje 
39. Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali člen 133, drugi odstavek, Direktive 
2006 /112 državi članici dovoljuje, da osebam javnega prava naloži pogoj glede konkurence iz člena 133, 
prvi odstavek, točka (d), navedene direktive v primerih, v katerih je ta država članica na podlagi 
Priloge E k Šesti direktivi 1. januarja 1989 obračunavala DDV le za nekatere športne storitve in 
oproščala tega davka druge. 
40. Strinjam se s stališčem vlade Združenega kraljestva in Komisije, da mora biti odgovor na to 
vprašanje pritrdilen. 
41. Kot je razvidno iz besedila člena 133, drugi odstavek, Direktive 2006 /112, ta člen ne zahteva, da so 
bile 1. januarja 1989 vse športne storitve obdavčene z DDV, da bi lahko država članica po izteku 
prehodnega obdobja neprofitnim organizacijam javnega prava naložila pogoj glede konkurence. Prav 
nasprotno, na splošno se sklicuje na države članice, „ki so na podlagi Priloge E k [Šesti direktivi] 
1. januarja 1989 zaračunavale DDV za transakcije iz točk[e] (m) […] člena 132(1)“, kar je veljalo za 
Združeno kraljestvo. 
***** Člen 133, prvi odstavek, točka (d), navedene direktive, na katerega se sklicuje člen 133, drugi odstavek. 
****** Čeprav je predstavnik Komisije glede manevrskega prostora, prepuščenega državam, navedel rek, ki bi ga bilo mogoče uporabiti 
v obravnavanem primeru: „Give him an inch, he will take a mile“ (ponudiš prst, vzame pa roko). 
******* Člen 133, prvi odstavek, točka (d), navedene direktive. 
ECLI:EU:C:2016 :999 7 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
42. Čeprav bi bilo bolj jasno sklicevati se na države članice, „ki so na podlagi Priloge E k [Šesti 
direktivi] 1. januarja 1989 zaračunavale DDV za [nekatere] transakcije iz točk[e] (m) […] 
člena 132(1)“, ******** nasprotna razlaga ne bi bila skladna s ciljem Šeste direktive, ********* ki je bil 
državam članicam v prehodnem obdobju omogočiti, da podaljšajo uporabo sistema obdavčitve 
navedenih športnih storitev z DDV. Povedano drugače, države članice so pred tem športne storitve 
lahko obdavčile z DDV, ne da bi bile k temu zavezane. Iz tega izhaja, da ni nujno, da je 1. januarja 
1989 obdavčitev z DDV zadevala vse športne storitve. 
43. Občina Ealing iz širše londonske regije odgovarja, da bi bilo z jezikovno in ozko razlago stavka „ko 
za omenjeno dobavo blaga ali storitev, ki jih zagotovijo osebe javnega prava, velja oprostitev“ iz 
člena 133, drugi odstavek, Direktive 2006 /112 Združenemu kraljestvu naloženo, da zadevne storitve 
oprosti davka ob spremem bi svoje zakono daje leta 1994 , preden uvede pogoj glede konkurence. 
44. Tega si jaz ne razlagam tako. Tej razlagi namreč nasprotujejo že izrazi, ki jih je uporabil 
zakono dajalec Unije. Zadevna določba se nanaša na storitve, za katere „velja oprostitev“, in ne za tiste, 
za katere „je veljala oprostitev“ v tistem obdobju. Odločitve države članice, da hkrati oprosti športne 
storitve in uporabi pogoj glede konkurence, ni mogoče šteti za nezdružljivo s pravom Unije. Prav 
nasprotno, ta ukrep je enak tistemu, ki je bil sprejet v členu 1(1) Osemnajste direktive, ********** 
s katerim je zakono dajalec Unije državam članicam, „ki so na podlagi Priloge E k [Šesti direktivi] 
1. januarja 1989 zaračunavale DDV za [športne storitve]“, naložil, da jih s 1. januarjem 1990 oprostijo 
tega davka, hkrati pa jim je dovolil, da za odobritev oprostitve neprofitnim organizacijam javnega 
prava predpišejo nekatere pogoje. 
45. Dejstvo, da Združeno kraljestvo ni bilo zavezano športne storitve oprostiti DDV, preden je uvedlo 
pogoj glede konkurence, temelji tudi na zahtevi, da se Direktiva 2006 /112 razlaga in uporablja 
v skladu z Osemnajsto direktivo. 
46. Direktiva 2006 /112 je namreč le prenovitev prejšnjih direktiv o DDV, zlasti Šeste direktive in 
Osemnajste direktive, in ne vsebuje nobene vsebinske spremem be. ***********  S členom 1 Osemnajste 
direktive je bilo od 1. januarja 1990 odpravljeno prehodno obdobje, v katerem se je za športne 
storitve, ki so jih opravljale neprofitne organizacije, lahko še naprej obračunaval DDV. Iz tega člena 
izhaja tudi člen 133, drugi odstavek, Direktive 2006 /112. 
47. V členu 1 Osemnajste direktive sicer ni uporabljen izraz „ko za [športne storitve], ki jih zagotovijo 
osebe javnega prava, velja oprostitev“, kar kaže na to, da ni bilo predvideno, da se doda dodaten pogoj, 
v skladu s katerim bi države članice lahko za storitve, ki jih opravljajo neprofitne organizacije javnega 
prava, uporabile pogoj glede konkurence. Ta člen je zahteval le, da so bile zadevne transakcije 
1. januarja 1989 obdavčene z DDV, da je lahko zadevna država članica za dejavnosti, ki jih opravljajo 
neprofitne organizacije javnega prava, naložila pogoj glede konkurence. 
48. Iz teh razlogov Sodišču predlagam, naj na prvo vprašanje odgovori, da je treba člen 133, prvi 
odstavek, točka (d), in drugi odstavek, Direktive 2006 /112 razlagati tako, da državam članicam 
omogoča, da neprofitnim organizacijam javnega prava naložijo pogoj glede konkurence, tudi če so bile 
športne storitve, ki niso storitve, ki so bile 1. januarja 1989 obdavčene z DDV, na isti dan oproščene in 
tudi če zadevne športne storitve niso bile oproščene na podlagi nacionalnega prava, preden je država 
članica uvedla pogoj iz člena 133, prvi odstavek, točka (d), Direktive 2006 /112. 
******** Moj poudarek. 
********* Glej člen 28(3)(a) v povezavi s Prilogo E, točka 4, k Šesti direktivi. Prehodnost teh določb, na podlagi katerih je mogočezačasno odstopiti 
od oprostitve športnih storitev iz člena 13(A)(m) te direktive, pomeni, da ne nasprotujejo delni oprostitvi teh storitev. Glej po analogiji 
sodbo z dne 29. aprila 1999 , Norbury Developme nts (C-136/97, EU:C:1999 :211, točki 19 in 20). 
********** Glej točko 5 teh sklepnih predlogov. 
***********  Glej uvodni izjavi 1 in 3 te direktive. 
ECLI:EU:C:2016 :999 8 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
C – Drugo vprašanje za predhodno odločanje 
49. Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali člen 133, drugi odstavek, Direktive 
2006 /112 državi članici, ki je na podlagi Šeste direktive 1. januarja 1989 zaračunavala DDV za športne 
storitve, dovoljuje, da naloži DDV za športne storitve, ************  ki jih opravljajo neprofitne 
organizacije javnega prava, *************  medtem ko druge neprofitne organizacije oprošča plačila tega 
davka, ne da bi jim naložila katerega od pogojev iz člena 133, prvi odstavek, te direktive in zlasti pogoj 
glede konkurence iz točke (d) te določbe. 
50. Predlagam, naj se na to vprašanje odgovori nikalno, in sicer iz razlogov, navedenih v nadaljevanju. 
51. Kot sem omenil že vtočkah 23 in 24 teh sklepnih predlogov, člen 132 Direktive 2006 /112 državam 
članicam nalaga načelo oprostitve športnih storitev, ki jih opravljajo vse neprofitne organizacije ne 
glede na to, ali so to osebe javnega prava ali ne. Vendar obstajajo izjeme od tega načela, ker člen 133 
te direktive določa pogoje, katerih izpolnjevanje lahko države članice predpišejo za odobritev 
oprostitve. 
52. Vse države članice lahko za oprostitev DDV za športne storitve, ki jih opravljajo neprofitne 
organizacije, ki niso osebe javnega prava, določijo štiri pogoje, ki so določeni v členu 133, prvi 
odstavek, točke od (a) do (d). 
53. Le države članice, ki so 1. januarja 1989 zaračunavale DDV za športne storitve, ki so jih opravljale 
neprofitne organizacije, ki so ali niso osebe javnega prava, lahko tudi (od 1. januarja 1990 ) za odobritev 
oprostitve športnih storitev, ki jih opravijo osebe javnega prava, določijo samo pogoj glede konkurence 
iz točke (d) te določbe. **************  
54. Ob tem besedilo člena 133, drugi odstavek, povzročaveč težav. Med drugim državam članicam, ki 
so 1. januarja 1989 na podlagi Priloge E k Šesti direktivi zaračunavale DDV za športne storitve, 
omogoča, da uporabijo „pogoje iz točke (d) prvega odstavka tega člena“, čeprav gre le za en pogoj. 
Prav tako ni natančneje določeno, za koga se lahko ti pogoji uporabljajo, tudi če je zadevna oprostitev 
omenjena le v zvezi z neprofitnimi organizacijami javnega prava. 
55. Dalje, v navedenem členu je uporabljen izraz „ko za omenjeno […] storitev, ki j[o] zagotovijo osebe 
javnega prava, velja oprostitev“,iz česar je mogoče sklepati, da lahko nekatere države članice ohranijo 
DDV za športne storitve, ki jih opravljajo neprofitne organizacije javnega prava, kar bi bilo po mojem 
mnenju v nasprotju s pravilom oprostitve, ki ga je uvedel zakono dajalec Unije. 
56. Zaradi te nejasnosti besedila člena 133, drugi odstavek, navedene direktive ugotavljam, da je 
besedilo člena 1(1) Osemnajste direktive, v katero ni bila z Direktivo 2006 /112 vnesena niti najmanjša 
vsebinska spremem ba, ***************  bolj jasno. 
57. V skladu s to določbo se „[t]istim državam članicam, ki so 1. januarja 1989 z [DDV] obdavčevale 
transakcije [športnih storitev], […] dovoli, da uporabljajo [pogoj glede konkurence] tudi za opravljene 
storitve […]iz člena 13A(1)(m) […], če so take dejavnosti opravile osebe javnega prava“. 
************  Razen pravice do sodelovanja na športnih tekmovanjih. 
*************  Ob tem, da se jim določi pogoj glede konkurence iz člena 133, prvi odstavek, točka (d), te direktive, in ob upoštevanju, da glede njih ni 
nikoli izpolnjen. 
**************  Glej člen 133, drugi odstavek, navedene direktive. Zdi se mi, kot sem navedel v točki 26 teh sklepnih predlogov, da so pogoji iz točk 
od (a) do (c) tega člena ustreznejši za uporabo glede neprofitnih organizacij zasebnega prava kot glede neprofitnih organizacij javnega 
prava. 
***************  Glej uvodni izjavi 1 in 3 te direktive. 
ECLI:EU:C:2016 :999 9 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
58. To besedilo jasno kaže, prvič, da mora biti oprostitev športnih storitev, ki jih opravljajo neprofitne 
organizacije javnega prava, pravilo tudi v državah članicah, ki so kot Združeno kraljestvo 1. januarja 
1989 zaračunavale DDV za te storitve na podlagi Priloge E k Šesti direktivi, in drugič, da se lahko za 
odobritev oprostitve neprofitnim organizacijam javnega prava predpiše pogoj glede konkurence. 
59. Poleg tega se v skladu s sodno prakso Sodišča pogoji, ki jih države članice lahko predpišejo za 
odobritev oprostitve, „nikakor ne nanašajo na opredelitev vsebine oprostitev“, ****************  saj države 
članice „[za odobritev oprostitve] ne more[jo] določiti drugih pogojev, kot so pogoji iz 
[Direktive]“. *****************  
60. Iz tega izhaja, da čeprav je različno obravnavanje v korist neprofitnih organizacij javnega 
prava, ******************  kot ugotavlja Komisija, vključeno v Direktivo 2006 /112, države članice ne 
morejo spremeniti niti pomena niti obsega te razlike. 
61. V tej zadevi pa je zadevna britanska zakono daja obrnila to različno obravnavanje, ker za odobritev 
oprostitve neprofitnim organizacijam, ki niso osebe javnega prava, ne predpisuje nobenega od pogojev 
iz člena 133, prvi odstavek, navedene direktive, medtem ko na splošno iz ugodnosti oprostitve 
izključuje organe lokalne oblasti, ker implicitno predpostavlja, da pogoj glede konkurence, ki jim je 
naložen, v njihovem primeru ne more biti nikoli izpolnjen. 
62. Ta zakono daja predpostavlja razlago člena 133 navedene direktive, ki je zelo drugačna od moje in 
v skladu s katero sta oba odstavka tega člena neodvisna eden od drugega do te mere, da državam 
članicam, ki so na podlagi Priloge E k Šesti direktivi 1. januarja 1989 zaračunavale DDV za športne 
storitve, dajeta popolno diskrecijsko pravico pri odobritvi oprostitve. 
63. Menim, da je ta razlaga v nasprotju tako z besedilom drugega odstavka člena 133 kot z načelom 
davčne nevtralnosti. 
64. Tako kot člen 1(1) Osemnajste direktive namreč tudi člen 133, drugi odstavek, Direktive 2006 /112 
določa, da države članice, ki so na podlagi Priloge E k Šesti direktivi 1. januarja 1989 zaračunavale DDV 
za športne storitve, „lahko […] tudi“ *******************  za odobritev oprostitve neprofitnim organizacijam 
javnega prava predpišejo pogoj glede konkurence. 
65. Po mojem mnenju uporaba besede „tudi“ pomeni, da te države članice za odobritev oprostitve 
neprofitnim organizacijam javnega prava ne morejo predpisati tega pogoja, razen če to storijo žeza 
druge neprofitne organizacije. 
66. Do istega rezultata pridem na podlagi načela davčne nevtralnosti, ki je na področju DDV izraz 
splošnega načela enakega obravnavanja. 
67. Opozoriti je namreč treba, da načelo davčne nevtralnosti nasprotuje temu, da se podobno blago ali 
podobne storitve, ki si medsebojno konkurirajo, z vidika DDV obravnavajo različno. ********************  
****************  Sodba z dne 7. maja 1998 , Komisija/Španija (C-124/96, EU:C:1998 :204, točka 11).  
*****************  Sodba z dne 7. maja 1998 , Komisija/Španija (C-124/96, EU:C:1998 :204, točka 18 in navedena sodna praksa).  
******************  Glej točke od 24 do 27 teh sklepnih predlogov.  
*******************  Moj poudarek.  
********************  Glej sodbi z dne 8. maja 2003 , Komisija/Francija (C-384/01, EU:C:2003 :264, točka 25 in navedena sodna praksa), in z dne  
10. novembra 2011 , The Rank Group (C-259/10 in C-260/10, EU:C:2011 :719, točka 32 in navedena sodna praksa). 
ECLI:EU:C:2016 :999 10 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
68. V obravnavani zadevi so športne storitve, ki jih opravlja občina Ealing iz širše londonske regije (in 
sicer med drugim dostop do telovadnic in bazenov), zagotovo podobne enakim storitvam, ki jih 
opravljajo organizacije, ki niso osebe javnega prava. Gre za storitve, ki si medsebojno konkurirajo in ki 
bi morale biti obravnavane enako. Zakaj bi se DDV za dostop do bazena plačeval glede na to, ali ga 
upravlja neprofitna organizacija javnega prava ali neprofitna organizacija zasebnega prava? 
69. Iz teh razlogov Sodišču predlagam, naj na drugo vprašanje odgovori, da je treba člen 133, drugi 
odstavek, Direktive 2006 /112 razlagati tako, da lahko država članica, ki je na podlagi Šeste direktive 
1. januarja 1989 zaračunavala DDV za športne storitve, za odobritev oprostitve DDV neprofitnim 
organizacijam javnega prava predpiše pogoj glede konkurence iz člena 133, prvi odstavek, točka (d), te 
direktive le, kadar ta pogoj uporablja tudi za storitve, ki jih opravljajo druge neprofitne organizacije. 
D – Tretje vprašanje za predhodno odločanje 
70. Tretje vprašanje bom obravnaval le, če bi Sodišče odločilo, da lahko Združeno kraljestvo za 
odobritev oprostitve DDV za športne storitve, ki jih opravljajo neprofitne organizacije javnega prava, 
predpiše pogoj glede konkurence iz člena 133, prvi odstavek, točka (d), Direktive 2006 /112, tudi če 
tega pogoja ne uporablja za storitve, ki jih opravljajo druge neprofitne organizacije. 
71. Predložitveno sodišče s tretjim vprašanjem Sodišče sprašuje, ali člen 133, drugi odstavek, Direktive 
2006 /112 državam članicam, ki so na podlagi Šeste direktive 1. januarja 1989 zaračunavale DDV za 
športne storitve, dovoljuje, da vse neprofitne organizacije javnega prava izključi iz ugodnosti oprostitve 
za te storitve, ne da bi v vsakem posameznem primeru preverile, ali bi odobritev te oprostitve lahko 
povzročila izkrivljanje konkurence in postavila v slabši položaj komercialna podjetja, zavezance 
za DDV. 
72. Po mojem mnenju država članica na splošno ne more iz oprostitve izključiti vseh neprofitnih 
organizacij javnega prava, tudi če je 1. januarja 1989 zaračunavala DDV za športne storitve. 
73. Kot sem navedel v točki 23 teh sklepnih predlogov, pravilo, vzpostavljeno s členom 132(1)(m) 
Direktive 2006 /112, državam članicam nalaga, da plačila DDV oprostijo športne storitve, ki jih 
opravljajo neprofitne organizacije. 
74. Tudi v obdobju, v katerem je člen 13(A)(1) Šeste direktive določal, da „države članice pod pogoji, ki 
jih določijo zaradi zagotavljanja pravilne in enostavne uporabe takšnih oprostitev in preprečevanja 
vsakršnih možnih utaj, izogibanja ali zlorab davka, oprostijo [športne storitve]“, je Sodišče odločilo, da 
se „[t]i pogoji […] nikakor ne nanašajo na opredelitev vsebine oprostitev iz te 
določbe“. *********************  
75. Sodišče je odločilo tudi, da „iz te določbe ne izhaja, da lahko država članica, ko prizna oprostitev za 
določeno storitev, tesno povezano s športom ali telesno vzgojo, ki jo opravijo neprofitne organizacije, 
zanjo določi druge pogoje od tistih iz člena 13(A)(2)“. **********************  
76. Ker z Direktivo 2006 /112 pogoji, ki so bili določeni v členu 13(A)(2) Šeste direktive, niso bili 
spremenjeni, iz te sodne prakse izhaja, da morajo države članice odobriti oprostitev iz člena 132(1)(m) 
Direktive 2006 /112, tako da eventualno predpišejo le pogoje, opredeljene v členih 132 in 133 te 
direktive, ne da bi dodale druge. 
*********************  Sodba z dne 7. maja 1998 , Komisija/Španija (C-124/96, EU:C:1998 :204, točka 11 in navedena sodna praksa). 
**********************  Sodba z dne 7. maja 1998 , Komisija/Španija (C-124/96, EU:C:1998 :204, točka 18). Ti pogoji so dejansko ostali nespremenjeni 
v členu 132 Direktive 2006 /112. 
ECLI:EU:C:2016 :999 11 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
77. Kar zadeva pogoje za odobritev oprostitve, ki so določeni v členu 133 te direktive, in natančneje 
pogoj glede konkurence, je Sodišče odločilo, da „ta možnost […] ne omogoča sprejetja splošnih 
ukrepov […], ki omejujejo področje uporabe teh oprostitev. V skladu s sodno prakso Sodišča, ki se 
nanaša na ustrezne določbe Šeste direktive, namreč država članica, ki za oprostitev iz člena 132(1)(m) 
te direktive določi enega ali več pogojev iz njenega člena 133, ne sme spremeniti področja uporabe te 
oprostitve“. ***********************  
78. Na podlagi tega je Sodišče odločilo, da je v nasprotju s členoma 132 in 133 navedene direktive več 
določb prava držav članic in zlasti določba španskega prava, ki je omejevala področje uporabe 
oprostitve na zasebne športne organizacije ali ustanove socialne narave, katerih vstopnine ali članarine 
niso presegale določenega zneska. ************************  
79. V kontekstu te analize je treba obravnavati vprašanje predložitvenega sodišča, ali lahko država 
članica vse neprofitne organizacije javnega prava, med katerimi so organi lokalne oblasti, izključi iz 
ugodnosti oprostitve za športne storitve, ne da bi v vsakem posameznem primeru preverila, ali bi 
odobritev te oprostitve lahko povzročila izkrivljanje konkurence in postavila v slabši položaj 
komercialna podjetja, zavezance za DDV. 
80. V zvezi s tem imata stranki nasprotni stališči. Na eni strani občina Ealing iz širše londonske regije 
meni, da je treba tveganje izkrivljanja konkurence tako kot v primeru neprofitnih organizacij, ki niso 
osebe javnega prava, oceniti „v vsakem posameznem primeru“ *************************  ob upoštevanju 
posebnih okoliščin vsake športne dejavnosti. 
81. Na drugi strani vlada Združenega kraljestva in Komisija menita, da v skladu s sodbo z dne 
16. septembra 2008 , Isle of Wight Council in drugi (C-288/07, EU:C:2008 :505, točke od 48 do 53), 
tega tveganja ni mogoče oceniti na lokalni ravni vsake neprofitne organizacije, temve č, nasprotno, na 
splošno na nacionalni ravni. 
82. Ta sodba se je nanašala na razlago člena 4(5) Šeste direktive (zdaj člen 13 Direktive 2006 /112), 
v skladu s katerim se „osebe javnega prava […]ne štejejo za davčne zavezance v zvezi z dejavnostmi ali 
transakcijami, ki jih opravljajo kot državni organi, tudi če pobirajo dajatve, pristojbine, prispevke ali 
plačila v zvezi s temi dejavnostmi ali transakcijami“. 
83. V zvezi s to določbo je Sodišče vtočki 53 sodbe z dne 16. septembra 2008 , Isle of Wight Council in 
drugi (C-288/07, EU:C:2008 :505), odločilo, da „je treba znatno izkrivljanje konkurence, ki bi ga 
povzročila obravnava oseb javnega prava, ki delujejo kot organi oblasti, kot da niso davčni zavezanci, 
presoditi glede na zadevno dejavnost kot tako, ne pa glede na določen lokalni 
trg“. **************************  
84. Po mnenju občine Ealing iz širše londonske regije je to sodno prakso mogočele 
delno ***************************  prenesti na obravnavano zadevo, ker člen 13 Direktive 2006 /112 zadeva 
drugačno problematiko, to je ugotavljanje, ali je oseba javnega prava davčni zavezanec ali ne. 
V obravnavani zadevi pa naj, nasprotno, ne bi šlo za status davčnega zavezanca te stranke, temve č za 
obstoj izkrivljanja konkurence, če se tej stranki ta oprostitev odobri. 
***********************  Sodba z dne 19. decembra 2013 , Bridport and West Dorset Golf Club (C-495/12, EU:C:2013 :861, točka 35 in navedena sodna 
praksa). Glej v tem smislu tudi sodbo z dne 25. februarja 2016 , Komisija/Nizozemska (C-22/15, EU:C:2016 :118, neobjavljena, 
točka 38). 
************************  Sodba z dne 7. maja 1998 , Komisija/Španija (C-124/96, EU:C:1998 :204, točka 19). 
*************************  Člen 133, prvi odstavek, Direktive 2006 /112. 
**************************  Moj poudarek. 
***************************  Občina Ealing iz širše londonske regije in Komisija se strinjata, da se izkrivljanje konkurence presoja glede na zadevno 
športno dejavnost. 
ECLI:EU:C:2016 :999 12 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
85. S to tezo se strinjam. Člen 13(1), prvi pododstavek, navedene direktive se nanaša na status 
davčnega zavezanca, ki ga imajo osebe javnega prava, in določa, da se te „ne štejejo za davčne 
zavezance v zvezi z dejavnostmi ali transakcijami, ki jih opravljajo kot državni organi“. Člen 13(2) te 
direktive vzpostavlja povezavo z oprostitvijo za športne storitve, določeno v členu 132(1)(m) navedene 
direktive, saj določa, da „[d]ržave članice lahko obravnavajo dejavnosti oseb javnega prava kot 
dejavnosti, ki jih opravljajo kot državni organi, če so oproščene po člen[u] 132 […]“ navedene 
direktive. 
86. Po mnenju predložitvenega sodiščaobčina Ealing iz širše londonske regije pri opravljanju športnih 
storitev ne trdi, da deluje kot javni organ v smislu člena 13, česar davčna uprava ne izpodbija. 
87. Poleg tega bi bila uporaba načela, določenega v točki 53 sodbe z dne 16. septembra 2008 , Isle of 
Wight Council in drugi (C-288/07, EU:C:2008 :505), v nasprotju z besedilom člena 133 Direktive 
2006 /112, v skladu s katerim je treba povezavo med odobritvijo oprostitve in izpolnjevanjem določenih 
pogojev, med drugim pogoja glede konkurence, vzpostaviti „v vsakem posameznem primeru“. 
88. Ta opredelitev je sicer res vsebovana le v prvem odstavku tega člena, ki se nanaša na neprofitne 
organizacije, ki niso osebe javnega prava. Vendar ni nobenega prepričljivega razloga – tudi vlada 
Združenega kraljestva in Komisija ne navajata nobenega – ki bi upravičeval drugačno uporabo istega 
pogoja za neprofitne organizacije javnega prava. 
89. Izrazi, uporabljeni v drugih jezikovnih različicah Direktive 2006 /112, še jasneje prikazujejo, da mora 
biti analiza pogojev iz člena 133, prvi odstavek, navedene direktive opravljena za vsako organizacijo 
posebej. Kot primere navajam angleško („in each individual case“), grško („χωριστά για κάθε 
περίπτωση“) in nemško različico („im Einzelfall“). 
90. Komisija navaja težave, s katerimi naj bi se glede na točke od 49 do 51 sodbe z dne 16. septembra 
2008 , Isle of Wight Council in drugi (C-288/07, EU:C:2008 :505), spopadali organi lokalne oblasti in 
zasebni subjekti, če bi morali opravljati oceno „v vsakem posameznem primeru“, in zlasti potrebo po 
„sistematičn[em] ponovn[em] ovrednotenj[u] – na podlagi ekono mskih analiz, ki so pogosto 
kompleksne – pogojev konkurence na več lokalnih trgih, katerih opredelitev se lahko izkaže za posebej 
težko, ker njihova razmejitev ne sovpada nujno s krajevno pristojnostjo lokalnih 
organov“. ****************************  
91. Vendar zakaj ta ocena ne bi bila izvedljiva v primeru neprofitnih organizacij javnega prava, medtem 
ko bi v primeru drugih organizacij bila? *****************************  
92. Iz teh razlogov Sodišču predlagam, naj na tretje vprašanje odgovori, da je treba člen 133, drugi 
odstavek, Direktive 2006 /112 razlagati tako, da državi članici ne dovoljuje, da na splošno vse 
neprofitne organizacije javnega prava izključi iz ugodnosti oprostitve za športne storitve, ne da bi 
v vsakem posameznem primeru preverila, ali bi odobritev te oprostitve lahko povzročila izkrivljanje 
konkurence in postavila v slabši položaj komercialna podjetja, zavezance za DDV. 
****************************  Točka 49 te sodbe. 
*****************************  Čudno je tudi, da zakono daja Združenega kraljestva določa tako oceno v posameznem primeru glede oprostitve DDV, ki 
se uporablja za kulturne storitve, kar je obsežno pojasnjeno v točki 3.8 obvestila DDV 701/47 o kulturi (VAT Notice 
701/47: culture). 
ECLI:EU:C:2016 :999 13 
SKLEPNI PREDLOGI M. WATHELETA – ZADEVA C-633/15  
LONDON BOROUGH OF EALING  
VI – Predlog 
93. Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj na vprašanja za predhodno odločanje, ki jih je postavilo 
First-tier Tribunal (Tax Chamber) (prvostopenjsko sodišče (oddelek za davke), Združeno kraljestvo), 
odgovori: 
1. Člen 133, prvi odstavek, točka (d), in drugi odstavek, Direktive Sveta 2006 /112/ES z dne 
28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da 
državam članicam omogoča, da osebam javnega prava naložijo pogoj glede konkurence, tudi česo 
bile športne storitve, ki niso storitve, ki so bile 1. januarja 1989 obdavčene z DDV, na isti dan 
oproščene in tudi če zadevne športne storitve niso bile oproščene na podlagi nacionalnega prava, 
preden je država članica uvedla pogoj iz člena 133, prvi odstavek, točka (d), Direktive 2006 /112. 
2. Člen 133, prvi odstavek, točka (d), in drugi odstavek, Direktive 2006 /112 je treba razlagati tako, da 
lahko država članica, ki je na podlagi Direktive z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakono daje držav 
članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero 
(77/388/EGS) 1. januarja 1989 zaračunavala DDV za športne storitve, za odobritev oprostitve DDV 
neprofitnim organizacijam javnega prava predpiše pogoj glede konkurence iz člena 133, prvi 
odstavek, točka (d), te direktive le, kadar ta pogoj uporablja tudi za storitve, ki jih opravljajo druge 
neprofitne organizacije. 
3. Člen 133, drugi odstavek, Direktive 2006 /112 je treba razlagati tako, da državam članicam, ki so na 
podlagi Direktive 77/388 1. januarja 1989 zaračunavale DDV za športne storitve, ne dovoljuje, da na 
splošno vse neprofitne organizacije javnega prava izključi iz ugodnosti oprostitve za športne 
storitve, ne da bi v vsakem posameznem primeru preverile, ali bi odobritev te oprostitve lahko 
povzročila izkrivljanje konkurence in postavila v slabši položaj komercialna podjetja, zavezance 
za DDV. 
ECLI:EU:C:2016 :999 14