*
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
*
ECLI:EU:C:2012 :240 1SODBA SODIŠČA (drugi senat)
z dne 26. aprila 2012  
Jezik postopka: nemščina.„Direktiva 2006 /126/ES — Vzajemno p riznavanje vozniških dovoljenj — Zavrnitev priznanja veljavnosti 
vozniškega dovoljenja v dr žavi članici, izdanega v dr ugi državi članici, osebi, ki j i je bilo vozniško 
dovoljenje odvzeto na ozemlju prve dr žave članice“
V zadevi C-419/10,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PD EU, ki g a je vložilo 
Bayerischer Ve rwaltungsgerichtshof (Nemčija) z o dločbo z d ne 16. avgusta 2010 , ki j e prispela na 
Sodišče 23. avgusta 2010 , v p ostopku
Wolfgang Ho fmann
proti
F reistaat Bayern,
SODIŠČE (drugi senat),
v sestavi J. N. Cunha Rodrigues, predsednik senata, U. Lõhmus, A. Rosas (poročevalec), A. Ó Caoimh 
in A. Arabadžiev, sodniki,
generalni pravobranilec: Y. Bot,
sodna tajnica: L. Hewlett, gl avna administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z d ne 28. septembra 2011 ,
ob upoštevanju stališč, ki s o jih predložili:
— za W. Hofmanna W. Säftel, odvetnik,
— za Freistaat Bayern M . Niese, Oberlandesanwalt pri Freistaat Bayern,
— za nemško v lado T. Henze in N. Graf Vitzthum, zastopnika,
— za Evropsko ko misijo G. Braun in N. Yerrell, zastopnika,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 10. novembra 2011
izreka n aslednjo
2 ECLI:EU:C:2012 :240SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
Sodbo
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 2(1) in 11(4), drugi pododstavek, 
Direktive 2006 /126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z d ne 20. decembra 2006 o v ozniških 
dovoljenjih (prenovitev) (UL L 403, str. 18 in – popravek – UL 2009 , L 19, str. 67).
2 Ta predlog je bil vložen v o kviru spora me d W. Hofmannom, nemškim dr žavljanom, ki j e imetnik 
vozniškega dovoljenja, izdanega v Č eški republiki, ter Freistaat Bayern glede odločbe, s ka tero m u ni 
bila priznana pravica do uporabe njegovega vozniškega dovoljenja na ozemlju Z vezne republike 
Nemčije.
Pravni okvir
Ureditev Unije
3 V uvodni izjavi 2 Direktive 2006 /126 j e navedeno:
„Pravila o v ozniških dovoljenjih so bistveni sestavni del skupne prometne politike, prispevajo k 
izboljšanju prometne varnosti in pospešujejo prosto gibanje oseb, ki n ameravajo bivati v dr žavi članici, 
ki n i dr žava, v ka teri se dovoljenje izda. Zaradi p omena osebnih prevoznih sredstev i metništvo 
vozniškega dovoljenja, ki g a uradno p riznava država članica gostiteljica, spodbuja prosto gibanje oseb 
in njihovo svobodo ustanavljanja. […]“
4 V uvodni izjavi 8 te dir ektive je navedeno, da b i bilo zaradi p rometne varnosti treba določiti minimalne 
zahteve z a izdajo vozniškega dovoljenja.
5 V uvodni izjavi 15 n avedene dir ektive je navedeno:
„Zaradi p rometne varnosti bi morale dr žave č lanice imeti možnost, da u porabijo svoje nacionalne 
predpise o o dvzemu, začasnem o dvzemu, podaljšanju in ra zveljavitvi vozniških dovoljenj za vse 
imetnike d ovoljenj, ki i majo običajno p rebivališče na njihovem o zemlju.“
6 V skladu s č lenom 2(1) Direktive 2006 /126 s e „[v]ozniška d ovoljenja, ki j ih izdajajo dr žave članice, […] 
vzajemno p riznavajo.“
7 Člen 7(1) in (5) te dir ektive d oloča:
„1.Vozniška d ovoljenja se izdajo samo tistim ka ndida tom:
(a) ki so opravili preizkus spretnosti in ra vnanja ter teoretični preizkus in ki i zpolnjujejo zdravniške 
standard e v s kladu z d oločbami prilog II in III;
[…]
(e) ki imajo svoje običajno p rebivališče na ozemlju dr žave č lanice, ki j e izdala dovoljenje, ali lahko 
predložijo dokaze, da t am študirajo že vsaj šest me secev.
[…]
5. 
(a) Nihče ne more imeti več ko t eno v ozniško d ovoljenje.
ECLI:EU:C:2012 :240 3SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
(b) Država članica zavrne izdajo dovoljenja, če ugotovi, da p rosilec že ima vozniško d ovoljenje.
(c) Države č lanice sprejmejo vse potrebne ukrepe p o točki (b). Potrebni ukrepi glede izdaje, 
nadomestitve, podaljšanja ali zamenjave v ozniškega dovoljenja vključujejo preverjanje pri dr ugih 
državah članicah, kadar o bstaja utemeljen sum, da p rosilec že ima drugo vozniško d ovoljenje.
(d) Da se pospeši preverjanje po točki (b), države č lanice od njegove v zpostavitve da lje uporabljajo 
omrežje EU za vozniška d ovoljenja.Brez poseganja v č len 2 država članica pri izdajanju dovoljenja 
ravna z v so potrebno s krbnostjo za zagotovitev, da o seba izpolnjuje zahteve, določene v 
odstavku 1, in uporablja nacionalne predpise o ra zveljavitvi ali odvzemu pravice do vožnje, če se 
ugotovi, da j e bilo dovoljenje izdano, ne da b i bile izpolnjene zahteve.“
8 Člen 11(4) Direktive 2006 /126 d oloča:
„Država članica zavrne izdajo vozniškega dovoljenja prosilcu, čigar v ozniško d ovoljenje je omejeno, 
začasno o dvzeto ali odvzeto v dr ugi državi članici.
Država članica zavrne priznanje veljavnosti vsakega vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica 
osebi, čigar vozniško d ovoljenje je na ozemlju prve dr žave članice omejeno, začasno o dvzeto ali odvzeto.
Država članica lahko z avrne tudi izdajo vozniškega dovoljenja prosilcu, čigar dovoljenje je bilo v dr ugi 
državi članici razveljavljeno.“
9 Člen 13 te dir ektive d oloča:
„1.S soglasjem K omisije dr žave č lanice vzpostavijo ekvivalence me d pravicami, pridobljenimi pred 
začetkom izvajanja te dir ektive, in ka tegorijami, opredeljenimi v č lenu 4.
Po posvetovanju s K omisijo lahko dr žave članice svojo nacionalno z akono dajo prilagodijo tako, kot je 
potrebno z a izvajanje določb člena 11(4), (5) in (6).
2. Z določbami te dir ektive se ne odvzema ali kakor koli omejuje no bene pravice do vožnje, podeljene 
pred 19 . januarjem 2013 .“
10 Člen 15 n avedene dir ektive d oloča:
„Države č lanice si me d seboj pomagajo pri izvajanju te dir ektive t er si izmenjujejo informacije o 
dovoljenjih, ki s o jih izdale, zamenjale, nadomestile, podaljšale ali razveljavile. Države č lanice od 
njegove vzpostavitve da lje uporabljajo omrežje EU za vozniška d ovoljenja.“
11 Člen 16(1) in (2) iste dir ektive d oloča:
„1.Države č lanice sprejmejo in o bjavijo zakone in dr uge predpise, potrebne za uskladitev s 
členom 1(1), členom 3, členom 4(1), (2), (3) in (4)(b) do (k), členom 6(1), (2)(a), (c), (d) in (e), 
členom 7(1)(b), (c) in (d), (2), (3) in (5), členom 8, členom 10, členom 13, členom 14, členom 15 ter s 
točko 2 Priloge I, točko 5.2 Priloge II glede kategorij A1, A2 i n A ter prilog IV, V i n VI, najpozneje do 
19. januarja 2011 . Komisiji nemudoma sporočijo besedila teh predpisov.
2. Države članice te predpise uporabljajo od 19. januarja 2013 .“
12 Člen 17, prvi pododstavek, D irektive 2006 /126 d oloča:
„Direktiva 91 /439/EGS se razveljavi z u činkom od 19. januarja 2013 , ne da b i to posegalo v o bveznosti 
držav članic v z vezi z roki iz dela B Priloge V za prenos omenjene dir ektive v n acionalno p ravo.“
4 ECLI:EU:C:2012 :240SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
13 Člen 18 D irektive 2006 /126 d oloča:
„Ta dir ektiva začne veljati dvajseti dan po objavi v U radnem listu Evropske unije.
Člen 2(1), člen 5, člen 6(2)(b), člen 7(1)(a), člen 9, člen 11(1), (3), (4), (5) in (6), člen 12 in priloge I, II 
in III se uporabljajo od 19. januarja 2009 .“
14 V skladu s č lenom 1(2) Direktive 91 /439 s e „[v]ozniška d ovoljenja, ki j ih izdajo dr žave č lanice, […] 
vzajemno p riznavajo.“
15 Člen 7(1) te dir ektive d oloča:
„1.Vozniška d ovoljenja se poleg tega izdajajo samo tistim ka ndida tom:
(a) ki so opravili preizkus spretnosti in ve denja v p rometu in teoretični preizkus ter izpolnjujejo 
zdravniške standard e v s kladu z d oločbami iz Prilog II in III;
(b) ki imajo običajno p rebivališče na ozemlju dr žave članice, ki i zda d ovoljenje, ali ki l ahko p redložijo 
dokazilo, da n a ozemlju dr žave članice študirajo že najmanj šest me secev.“
16 Člen 8(2) in (4) navedene dir ektive d oloča:
„2.Ob upoštevanju načela teritorialnosti kazenskega in policijskega prava lahko dr žava članica, v ka teri 
ima imetnik vozniškega dovoljenja druge države članice običajno p rebivališče, uporabi svoje nacionalne 
predpise o o mejitvi, začasnem o dvzemu, odvzemu ali preklicu pravice do vožnje in, če je potrebno, v ta 
namen zamenja dovoljenje.
[…]
4. Država članica lahko z avrne priznanje ka kršnegakoli vozniškega dovoljenja, ki g a je izdala dr uga 
država članica, osebi, za katero na njenem o zemlju ve lja eden izmed ukrepov, omenjenih v o dstavku 2.
Prav tako lahko dr žava članica zavrne izdajo vozniškega dovoljenja ka ndida tu, za ka terega taki ukrepi 
veljajo v ka kšni drugi državi članici.“
Nacionalna ureditev
17 Člen 28(1), prvi stavek, uredbe o d ovolitvi udeležbe osebam v c estnem p rometu (Verordnung über die 
Zulassung von P ersonen zum S traβenverkehr (Fahrerlaubnis-Verordnung)) z d ne 18. avgusta 1998 
(BGBl. 1998 I, str. 2214 ), v ra zličici, ki i zhaja iz uredbe z d ne 7. januarja 2009 ( BGBl. 2009 I, str. 29), 
določa:
„Imetnikom ve ljavnega vozniškega dovoljenja [Evropske u nije] ali [Evropskega gospodarskega prostora 
(EGP)], ki i majo v N emčiji svoje običajno p rebivališče v s mislu člena 7(1) ali (2), je – ob upoštevanju 
omejitev iz odstavkov od 2 do 4 – dovoljena vožnja motornih vozil v t ej državi v o kviru pravic, ki j ih 
imajo. […]“
18 Člen 28(4) navedene uredbe določa:
„Pravica iz odstavka 1 ne velja za imetnike vozniškega dovoljenja [Unije] ali EGP,
[…]
ECLI:EU:C:2012 :240 5SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
3. ki jim je sodišče v N emčiji izdalo ukrep z ačasnega ali pravnomočnega odvzema vozniškega 
dovoljenja ali jim je upravni organ izdal takoj izvršljivi ali pravnomočni ukrep o dvzema, ki j im je bilo 
vozniško d ovoljenje zavrnjeno s p ravnomočno o dločbo ali ki j im vozniško d ovoljenje ni bilo odvzeto 
zgolj zato, ker so se mu me dtem o drekli.
[…]
Pristojni organ lahko v p rimerih iz prvega stavka, točki 2 in 3, sprejme u gotovitveni upravni akt o 
neobstoju pravice. Točki 3 in 4 prvega stavka s e uporabljata samo, kadar s o ukrepi, na ka tere se 
nanašata, vpisani v c entralni register vozil in ni prišlo do izbrisa na podlagi člena 29 z akona o p ravilih 
cestnega prometa (Straßenverkehrsgesetz).“
Spor o g lavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
19 Amtsgericht M emm ingen (okrajno s odišče v M emm ingenu) je s ka znovalnim n alogom z d ne 8. maja 
2007 , ki j e postal pravnomočen, W. Hofmannu naložilo plačilo gl obe zaradi v ožnje pod vp livom 
alkohola. Poleg tega mu je bilo odvzeto vozniško d ovoljenje, izrečena pa mu je bila tudi p repoved 
zahtevati novo dovoljenje za obdobje 15 mesecev, in sicer do 7. avgusta 2008 . Iz spisa, predloženega 
Sodišču, je v z vezi s t em ra zvidno, da b i moral W. Hofmann, preden bi se m u vrnilo vozniško 
dovoljenje, po poteku o bdobja prepovedi pri pristojnem n emškem o rganu zaprositi za izdajo no vega 
dovoljenja, ta organ pa bi moral preveriti, ali je za vrnitev d ovoljenja treba ponovno o pravljati vozniški 
izpit, da b i se ugotovila sposobnost zadevne osebe za vožnjo, ali pa me dicinsko-psihološki test, da b i se 
preverila njena zmožnost za vožnjo motornih vozil.
20 Nemški organ je pri nadzoru prometa, opravljenem 17. marca 2009 , ugotovil, da W. Hofmann p oseduje 
češko v ozniško d ovoljenje, izdano 19. januarja 2009 , v ka terem j e bil kot kra j prebivališča imetnika tega 
dovoljenja naveden Lazany (Češka r epublika). Nemška p olicija je pri nadzoru prometa, opravljenem 
25. marca 2009 , to vozniško d ovoljenje zasegla. Navedeno d ovoljenje je bilo posredovano n emškem u 
organu, pristojnemu za izdajo vozniških dovoljenj.
21 Ta organ je v d opisu z d ne 20. aprila 2009 W. Hofmannu pojasnil, da n a podlagi njegovega češkega 
vozniškega dovoljenja nima pravice do vožnje motornih vozil v N emčiji. Če ne bi soglašal, da s e v t a 
dokument v z vezi s tem vp iše opomba, bo o t em s prejeta ugotovitvena odločba.
22 Ker se W. Hofmann s t akšnim vp isom n i strinjal, je navedeni organ z o dločbo z d ne 15. julija 2009 
ugotovil, da č eško v ozniško d ovoljenje tožeče stranke n e da je pravice za vožnjo m otornih vozil na 
nemškem o zemlju, in odredil, naj se v t a dokument vpiše opomba v z vezi z n jegovo neveljavnostjo na 
navedenem o zemlju.
23 W. Hofmann j e 13. avgusta 2009 p ri Ve rwaltungsgericht Au gsburg (upravno s odišče v Au gsburgu) 
vložil tožbo, s ka tero je predlagal, naj se ta odločba razveljavi.
24 Navedeno s odišče je s s odbo z d ne 11. decembra 2009 z avrnilo to tožbo. Načelo vzajemnega 
priznavanja vozniških dovoljenj naj ne bi bilo ovira z a ugotovitev o n eobstoju pravice W. Hofmanna 
do uporabe njegovega češkega vozniškega dovoljenja v N emčiji v o bsegu, v ka terem n aj bi člen 11(4), 
drugi pododstavek, D irektive 2006 /126 o dstopal od člena 2(1) navedene dir ektive. Tega člena 11(4), 
drugi pododstavek, n aj se v s kladu s s odno p rakso Sodišča v z vezi s č lenom 8(2) in (4) Direktive 
91/439, kakor je razvidna iz sodb z d ne 26. junija 2008 v z druženih zadevah W iedemann i n Funk 
(C-329/06 i n C-343/06, ZOdl., str. I-4635 ) ter Zerche in dr ugi (od C-334/06 d o C-336/06, ZOdl., 
str. I-4691 ), ne bi smelo ra zlagati ozko. Priznanje izjem, utemeljenih s s odno p rakso, naj bi bilo v 
nasprotju s s trogo zavrnitvijo priznanja ve ljavnosti vozniškega dovoljenja, ki j e odslej določena v 
členu 11(4), drugi pododstavek, D irektive 2006 /126 p od pogoji, določenimi v tem č lenu. Vendar n aj bi
6 ECLI:EU:C:2012 :240SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
 učinkovitost boja proti „turizmu vozniških dovoljenj“, ki n aj bi bil eden od ciljev n avedene dir ektive, 
zahtevala preprečitev vsakršnega obida s orazmerno s trogih predpisov o z možnosti, ki ve ljajo v N emčiji 
po odvzemu nemškega vozniškega dovoljenja.
25 W. Hofmann je v o kviru pritožbe, ki j o je Bayerischer Ve rwaltungsgerichtshof (višje upravno s odišče na 
Bavarskem ) dopustilo, v b istvu predlagal, naj se razveljavi sodba, ki j o je izdalo Ve rwaltungsgericht 
Augsburg, in odpravi odločba z d ne 15. julija 2009 , ki j o je izdal organ, pristojen za izdajo vozniških 
dovoljenj, ter pri tem n avedel, da s e najprej postavi vprašanje, ali se člen 11(4) Direktive 2006 /126 
uporabi za tuja vozniška d ovoljenja, izdana – ko t v o bravnavani zadevi – 19. januarja 2009 a li po tem 
datumu. Šele nato naj bi se postavilo vp rašanje, ali se sodna praksa Sodišča, navedena v p rejšnji točki te 
sodbe, uporabi glede tistih določb te dir ektive, ki s o začele veljati 19. januarja 2009 .
26 Bayerischer Ve rwaltungsgerichtshof je zaradi d vomov, ali se za člen 11(4) Direktive 2006 /126 u porabi 
sodna praksa Sodišča, ki s e nanaša na člena 1(2) in 8(2) in (4) Direktive 91 /439, prekinilo odločanje in 
Sodišču v p redhodno o dločanje predložilo to vp rašanje:
„Ali je treba člena 2(1) in 11(4), drugi pododstavek, D irektive 2006 /126 [ …] razlagati tako, da m ora 
država članica zavrniti priznanje veljavnosti vozniškega dovoljenja, ki g a je izdala druga država članica 
osebi v o bdobju, ko z anjo ni veljala prepoved zaprositve z a no vo dovoljenje, če ji je bilo vozniško 
dovoljenje na ozemlju prvoimenovane dr žave č lanice odvzeto in je ta oseba v t renutku, ko j e bilo 
izdano v ozniško d ovoljenje, imela svoje običajno p rebivališče na ozemlju dr žave članice izdajateljice?“
Postopek p red S odiščem
27 Predložitveno s odišče je v d opisu, ki j e na Sodišče prispel 13. septembra 2011 , Sodišče obvestilo, da j e 
bil W. Hofmannu s s odbo z d ne 5. aprila 2011 , ki j o je izreklo Amtsgericht M emm ingen in je postala 
pravnomočna, izdan ukrep o dvzema vozniškega dovoljenja, in da s e v o bdobju enega leta in šestih 
mesecev n e sme i zdati novega dovoljenja. Navedeno s odišče me ni, da – čeprav se ni več treba izreči o 
ugotovitvi iz odločbe pristojnega organa v z vezi z izdajo vozniškega dovoljenja z d ne 15. julija 2009 , v 
skladu s ka tero češko v ozniško d ovoljenje W. Hofmanna ne da je pravice do vožnje motornih vozil na 
nemškem o zemlju – je kljub temu nujno, da s e Sodišče izreče o vp rašanju za predhodno o dločanje.
28 Po eni strani naj bi zastopnik W. Hofmanna namreč odslej ko t odziv na ka zensko o bsodbo svoje 
stranke p redlagal spremem bo sodbe, ki j o je izreklo Ve rwaltungsgericht Au gsburg, in ugotovitev 
nezakonitosti te odločbe z d ne 15. julija 2009 . Da bi predložitveno s odišče lahko p resodilo, ali je 
navedena odločba nezakonita, bi bil potreben odgovor Sodišča na vp rašanje za predhodno o dločanje. 
Po dr ugi strani naj bi bil postopek, ki g a je W. Hofmann s prožil, le eden od številnih postopkov, 
katerih izid je odvisen od odgovora Sodišča na to vp rašanje.
Vprašanje za predhodno odločanje
29 Predložitveno s odišče v b istvu sprašuje, ali je treba člena 2(1) in 11(4), drugi pododstavek, D irektive 
2006 /126 ra zlagati tako, da m ora dr žava članica zunaj obdobja prepovedi zaprositve za no vo vozniško 
dovoljenje, izrečene imetniku d ovoljenja, ki j e bilo izdano v dr ugi državi članici – če je bil na ozemlju 
zadnjenavedene u poštevan p ogoj običajnega p rebivališča –, zavrniti priznanje ve ljavnosti tega 
vozniškega dovoljenja, če je bil njegovemu imetniku n a ozemlju prve dr žave č lanice izrečen ukrep 
odvzema prejšnjega vozniškega dovoljenja.
Uvodne ugotovitve
30 Najprej je treba ugotoviti, ali se člena 2(1) in 11(4), drugi pododstavek, D irektive 2006 /126 u porabljata 
za dejansko stanje v p ostopku v gl avni stvari.
ECLI:EU:C:2012 :240 7SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
31 W. Hofmann me ni, da i z členov 16(2) in 13(2) Direktive 2006 /126, v skladu s ka terima se z d oločbami te 
direktive ne odvzema ali kakor koli omejuje no bena pravica do vožnje, podeljena pred 19 . januarjem 2013 , 
izhaja, da j e datum začetka ve ljavnosti člena 11(4), drugi pododstavek, te dir ektive 19. januar 2013 .
32 Evropska ko misija in nemška v lada n asprotno me nita, da s e člena 2(1) in 11(4), drugi pododstavek, 
Direktive 2006 /126 u porabljata za dejansko s tanje v p ostopku v gl avni stvari. Komisija me d dr ugim 
poudarja, da j e ta dir ektiva začela ve ljati 19. januarja 2007 i n da j e odločilno d ejstvo v o kviru 
obravnavane zadeve i zdaja češkega vozniškega dovoljenja 19. januarja 2013 . Nemška v lada z atrjuje, da 
člen 13(2) navedene dir ektive n e nasprotuje uporabi člena 11(4), drugi pododstavek, iste dir ektive za 
vozniška d ovoljenja, izdana pred 19 . januarjem 2013 . To naj bi izhajalo zlasti iz tega, da s e 
zadnjenavedena določba v s kladu s č lenom 18, drugi odstavek, D irektive 2006 /126 u porablja od 
vključno 19. januarja 2009 . Ve ndar n aj bi se v s kladu s č lenom 16(1) in (2) navedene dir ektive n jen 
člen 13 u porabljal šele od 19. januarja 2013 . Prav tako n aj Zvezna republika N emčija člena 13(2) 
navedene dir ektive n e bi predčasno p renesla.
33 V zvezi s tem j e treba ugotoviti, da č eprav bo Direktiva 91/439 ra zveljavljena šele z 19 . januarjem 2013 , se v 
skladu s č lenom 18, drugi odstavek, D irektive 2006 /126 č lena 2(1) in 11(4) zadnjenavedene dir ektive 
uporabljata od 19. januarja 2009 ( glej sodbo z d ne 1. marca 2012 v z adevi Akyüz, C-467/10, t očka 31).
34 Iz odločbe predložitvenega sodišča pa je razvidno, da j e nemška p olicija 25. marca 2009 z asegla češko 
vozniško d ovoljenje W. Hofmanna, ki g a je pridobil 19. januarja 2009 , ter da j e nemški o rgan, 
pristojen za izdajo vozniških dovoljenj, v d opisu z d ne 20. aprila 2009 W. Hofmanna obvestil, da n a 
podlagi navedenega dovoljenja nima pravice do vožnje motornih vozil v N emčiji. Navedeni organ je 
nato z o dločbo z d ne 15. julija 2009 o dredil, naj se v t a dokument vpiše opomba v z vezi z n jegovo 
neveljavnostjo na nemškem o zemlju.
35 Iz navedenega sledi, da s e člena 2(1) in 11(4) Direktive 2006 /126 u porabljata ratione temporis za 
dejansko stanje v p ostopku v gl avni stvari.
36 Te ugotovitve n e m ore omajati trditev W. Hofmanna, da č len 13(2) Direktive 2006 /126 v b istvu 
pomeni oviro za uporabo člena 11(4), drugi pododstavek, te dir ektive.
37 Razen določb, navedenih v č lenu 18, drugi odstavek, D irektive 2006 /126, me d ka terimi je člen 11(4) te 
direktive, se namreč druge določbe te dir ektive, zlasti njen člen 13, začnejo v s kladu s č lenom 17, prvi 
odstavek, navedene dir ektive u porabljati šele 19. januarja 2013 .
38 Poleg tega – ko t trdi n emška v lada –, če bi bilo člen 13(2) Direktive 2006 /126 t reba razlagati tako, da 
vozniškega dovoljenja, izdanega pred 19 . januarjem 2013 , v splošnem n i mogoče niti odvzeti niti kakor 
koli omejiti, potem n e bi bilo ve č m ogoče uporabiti člena 11(4) te dir ektive, glede ka terega je v 
členu 18, drugi odstavek, te dir ektive vsekakor izrecno d oločeno, da s e uporablja od 19. januarja 2009 .
39 Kot je nemška vlada p rav tako n avedla, me sto, ki g a ima člen 13 v b esedilu Direktive 2006 /126, vsekakor 
izkazuje, da s e odstavek 2 tega člena 13 n e nanaša na omejevalne ukrepe, ukrepe z ačasnega odvzema ali 
odvzema vozniškega dovoljenja, ampak samo na pravice, pridobljene za vožnjo posameznih kategorij vozil.
40 Kot je generalni pravobranilec navedel v točki 35 sklepnih predlogov, Direktiva 2006 /126 u vaja enoten 
vzorec Skupnosti za vozniška d ovoljenja, ki b o nadomestil različna vozniška d ovoljenja, ki o bstajajo v 
državah članicah. Č len 4 navedene dir ektive d oloča in opredeljuje ra zlične ka tegorije vozniških 
dovoljenj, s ka terimi morajo dr žave č lanice, ki s o opredelile svoje ka tegorije vozniških dovoljenj, 
vzpostaviti ekvivalence.
41 Tako j e člen 13 D irektive 2006 /126, naslovljen „Ekvivalence neskupnostnih vzorcev d ovoljenj“, 
namenjen zgolj urejanju vp rašanja ekvivalenc me d pravicami, pridobljenimi pred začetkom izvajanja te 
direktive, in različnimi kategorijami vozniških dovoljenj, ki s o z n jo opredeljene.
8 ECLI:EU:C:2012 :240SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
42 To analizo potrjuje preučitev p ripravljalnega gradiva v z vezi z D irektivo 2006 /126, iz katerega je – ko t 
je generalni pravobranilec navedel v t očki 37 s klepnih predlogov – ra zvidno, da j e bil člen 13(2) te 
direktive d odan na pobudo Evropskega parlamenta, ki j e to dopolnilo utemeljil z n avedbo, da 
zamenjava starih vozniških dovoljenj nikakor ne sme p rivesti do izgube ali omejevanja pridobljenih 
pravic v z vezi z v ozniškim dovoljenjem z a različne kategorije vozil.
Odgovor Sodišča
43 Opozoriti je treba, da v s kladu z u staljeno s odno p rakso člen 1(2) Direktive 91 /439 b rez vsakršnih 
formalnosti določa vzajemno p riznavanje vozniških dovoljenj, ki s o jih izdale dr žave č lanice. Ta 
določba dr žavam članicam n alaga jasno i n natančno o bveznost, ki n e dopušča proste presoje glede 
ukrepov, ki j ih je treba sprejeti za uskladitev z n jo (glej zlasti sodbi z d ne 19. februarja 2009 v z adevi 
Schwarz, C-321/07, ZOdl., str. I-1113 , točka 75, in z d ne 19. maja 2011 v z adevi Grasser, C-184/10, 
ZOdl., str. I-4057 , točka 19, ter zgoraj navedeno s odbo Akyüz, točka 40).
44 Kot je Sodišče presodilo že v t očki 40 z goraj navedene sodbe Akyüz, enako ve lja glede člena 2(1) 
Direktive 2006 /126, katerega besedilo je enako b esedilu člena 1(2) Direktive 91 /439.
45 Poleg tega je Sodišče večkrat presodilo, da m ora dr žava članica izdajateljica preveriti, ali so izpolnjeni 
minimalni pogoji, predpisani s p ravom U nije, zlasti v z vezi s p rebivališčem i n sposobnostjo za vožnjo, 
ki so določeni v č lenu 7(1) Direktive 91 /439, in ali je torej izdaja vozniškega dovoljenja upravičena 
(glej zgoraj navedeni sodbi Schwarz, točka 76, in Grasser, točka 20).
46 Če so torej organi države članice izdali vozniško d ovoljenje v s kladu s č lenom 1(1) Direktive 91 /439, 
druge dr žave č lanice niso upravičene preveriti, ali so bili izpolnjeni pogoji za izdajo, ki j ih določa ta 
direktiva. To, da i ma nekdo vozniško d ovoljenje, ki g a je izdala država članica, je namreč treba šteti za 
dokaz, da j e imetnik tega dovoljenja na da n, ko m u je bilo to izdano, izpolnjeval navedene pogoje (glej 
zlasti zgoraj navedeni sodbi Schwarz, točka 77, in Grasser, točka 21).
47 Te ugotovitve je mogoče v c eloti prenesti na vzorec, ki g a uvaja Direktiva 2006 /126, v ka teri je bilo 
načelo vzajemnega priznavanja vozniških dovoljenj, ki j ih izdajajo dr žave članice, ponovno p otrjeno, in 
sicer – ko t je razvidno iz točke 44 te sodbe – z e nakimi besedami kot v D irektivi 91/439.
48 Kar zadeva Direktivo 91 /439, je Sodišče po eni strani vsekakor navedlo, da č leni 1(2), 7(1)(b) ter 8(2) 
in (4) te dir ektive n e nasprotujejo temu, da dr žava članica gostiteljica na svojem o zemlju zavrne 
priznanje vozniškega dovoljenja, ki j e bilo izdano v dr ugi državi članici, če se na podlagi navedb v 
samem v ozniškem d ovoljenju ali drugih nespornih informacij države č lanice izdajateljice – in ne na 
podlagi informacij države č lanice gostiteljice – ugotovi, da p ogoj običajnega prebivališča, določen v 
navedenem č lenu 7(1)(b), ni bil izpolnjen (glej v t em s mislu zgoraj navedeni sodbi Wiedemann i n 
Funk, točka 72, ter Grasser, točka 33). Prav tako je treba navesti, da j e Sodišče presodilo, da t o, da v 
državi članici gostiteljici za imetnika tega dovoljenja ni veljal noben ukrep v s mislu člena 8(2) navedene 
direktive, v z vezi s tem n i pomem bno (glej zgoraj navedeno s odbo Grasser, točka 33).
49 Sodišče je po dr ugi strani presodilo, da č lena 1(2) in 8(4) Direktive 91/439 n e nasprotujeta temu, da 
država članica osebi, kateri je bil na ozemlju te dr žave izrečen ukrep o dvzema dovoljenja skupaj s 
prepovedjo v d oločenem o bdobju zaprositi za no vo dovoljenje, zavrne priznanje no vega dovoljenja, ki 
ga je izdala druga država članica v t em o bdobju prepovedi (glej zgoraj navedeni sodbi Wiedemann in 
Funk, točka 65, in Schwarz, točka 83, ter sklep z d ne 3. julija 2008 v z adevi Möginger, C-225/07, 
točka 38).
50 Sodišče je v z vezi s tem n avedlo, da s e država članica nasprotno n e more sklicevati na navedeni člen 8(4) za 
to, da o sebi, ki j i je bilo na njenem o zemlju odvzeto ali preklicano v ozniško dovoljenje, ki ga je izdala ta 
država članica, za nedoločen čas ne bi priznala ve ljavnosti dovoljenja, ki j i ga lahko p ozneje, to je po
ECLI:EU:C:2012 :240 9SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
 obdobju prepovedi, izda dr uga dr žava članica (glej v t em s mislu sodbo z d ne 29. aprila 2004 v z adevi 
Kapper, C-476/01, Recueil, str. I-5205 , točka 76; zgoraj navedeni sodbi Wiedemann in Funk, točka 63, i n 
Schwarz, točka 85, ter sklep z d ne 6. aprila 2006 v z adevi Halbritter, C-227/05, točka 28).
51 Kadar z a osebo v dr žavi članici velja ukrep o dvzema njenega vozniškega dovoljenja, člen 8(4) Direktive 
91/439 t ej državi članici načeloma ne omogoča, da z avrne priznanje veljavnosti vozniškega dovoljenja, ki 
ga je pozneje druga država članica izdala isti osebi zunaj obdobja prepovedi, da z aprosi za no vo vozniško 
dovoljenje (glej v tem s mislu zgoraj navedene sodbe Kapper, točka 76; Wiedemann in Funk, točka 64, in 
Schwarz, točka 86, ter zgoraj navedena sklepa Halbritter, točka 27, in M öginger, točka 44).
52 Ob upoštevanju ra zlike v b esedilih člena 8(4) Direktive 91 /439 i n temu členu ustrezne določbe 
Direktive 2006 /126, in sicer člena 11(4) zadnjenavedene dir ektive, je treba ugotoviti, ali je ti določbi 
odslej treba različno ra zlagati, in sicer tako, da s e pogoji, ki i zhajajo iz sodne prakse Sodišča, ki j e 
navedena v t očkah od 48 d o 51 te sodbe v z vezi z u porabo člena 8(4) Direktive 91 /439, ne uporabljajo 
za položaj, kakršen je položaj W. Hofmanna, za katerega se uporablja Direktiva 2006 /126.
53 Namreč, čeprav člen 8(4), prvi pododstavek, Direktive 91 /439 d oloča, da dr žava članica osebi, kateri je bil 
na ozemlju te države izrečen ukrep o mejitve, začasnega odvzema, odvzema ali preklica pravice do vožnje, 
lahko zavrne priznanje ve ljavnosti vsakršnega dovoljenja, ki ga je izdala dr uga dr žava članica, pa 
člen 11(4), dr ugi pododstavek, Direktive 2006 /126 d oloča, da „[d]ržava članica zavrne priznanje 
veljavnosti vsakega vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala dr uga dr žava članica osebi, čigar v ozniško 
dovoljenje je na ozemlju p rve dr žave č lanice omejeno, začasno o dvzeto ali odvzeto“. Besedilo 
zadnjenavedene določbe tako državam članicam odslej nalaga, da z avrnejo priznanje takšnega vozniškega 
dovoljenja, me dtem k o jim je člen 8(4) Direktive 91 /439 v z vezi s tem d opuščal prosto presojo.
54 W. Hofmann gl ede tega me ni, da j e iz pomena uporabljenih pojmov mogoče brez težav sklepati, da 
člen 11(4) Direktive 2006/ 126 v sebuje enake i zjeme o d načela vzajemnega priznavanja vozniških 
dovoljenj, kot so obstajale že ob uporabi člena 8(4) Direktive 91 /439, kot ga je razlagalo Sodišče. Če je 
opredelitev načela vzajemnega priznavanja vozniških dovoljenj iz člena 1(2) Direktive 91 /439 i n člena 2(1) 
Direktive 2006/ 126 o stala nespremenjena, ni no benega razloga, da b i se sodna praksa v z vezi s t em 
razvijala. To, da j e polje proste presoje držav članic za zavrnitev priznanja dovoljenja, ki g a je izdala druga 
država članica, omejeno, naj ne bi vplivalo na pogoje za uporabo člena 11(4) Direktive 2006/ 126.
55 Podobno K omisija me ni, da č eprav no ve določbe državam članicam ne dopuščajo več popolne svobode 
za zavrnitev p riznanja vozniškega dovoljenja, ampak jim nalagajo, da d ovoljenje zavrnejo, če so pogoji 
za zavrnitev izpolnjeni, se pogoji, pod ka terimi je bilo priznanje dovoljenja na podlagi prejšnjih določb 
mogoče zavrniti ali pod ka terimi ga je odslej treba zavrniti, niso spremenili. Po mnenju te institucije iz 
besedila člena 11(4) Direktive 2006 /126 n i mogoče sklepati, da s o upoštevne sodbe Sodišča v z vezi s 
pogoji, ki v o kviru D irektive 91 /439 p revladujejo, zastarele. Čeprav celotno p ripravljalno g radivo v 
zvezi z D irektivo 2006 /126 p oudarja no vo nastalo obveznost, da s e vozniško d ovoljenje ne izda in ne 
prizna, pa pogoji za ukrep n eizdaje ali nepriznanja dovoljenja niso nikjer spremenjeni.
56 Če bi bilo drugače, bi državljan Unije vozniško d ovoljenje lahko p ridobil samo v dr žavi članici, v ka teri 
je bilo to dovoljenje predhodno o mejeno, začasno o dvzeto ali odvzeto, in sicer brez časovnih omejitev 
te omejitve.
57 Freistaat Bayern nasprotno trdi, da n avedeni pogoji izhajajo iz sodne prakse Sodišča, nastale na podlagi 
Direktive 91 /439, in da t a sodna praksa ve lja samo še za vozniška d ovoljenja, izdana pred 
19. januarjem 2009 .
58 Poleg tega naj bi člen 11(4), prvi pododstavek, D irektive 2006 /126 – dr ugače ko t člen 8(4) Direktive 
91/439 – dr žavi članici odslej nalagal, ne da b i ji dopuščal prosto presojo, da z avrne izdajo no vega 
vozniškega dovoljenja osebi, ki j i je bil v dr ugi državi članici izrečen ukrep o mejitve, začasnega 
odvzema ali odvzema vozniškega dovoljenja.
10 ECLI:EU:C:2012 :240SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
59 Freistaat Bayern iz tega sklepa, da s odne prakse Sodišča, ki s e nanaša na razlago člena 8(4) Direktive 
91/439, ni mogoče prenesti na člen 11(4), prvi in dr ugi pododstavek, D irektive 2006 /126. Po njenem 
mnenju v o kviru zadnjenavedene dir ektive ve lja, da č e dr žava članica zavrne priznanje vozniškega 
dovoljenja, ki ga je druga država članica izdala osebi, kateri je prva država članica izrekla ukrep o mejitve, 
začasnega odvzema ali odvzema vozniškega dovoljenja na svojem o zemlju, prva dr žava članica zavrne 
priznanje akta, ki j e v n asprotju s p ravom U nije. V s kladu s č lenom 11(4), prvi pododstavek, Direktive 
2006 /126 n aj namreč ta dr uga dr žava članica ne bi bila upravičena za takšno i zdajo. Tako n aj bi bil 
člen 11(4) te dir ektive lex specialis glede na člen 2(1) navedene dir ektive in naj bi državam članicam 
nalagal, naj zavračajo priznanje vozniških dovoljenj, ki n iso bila izdana v s kladu s p ravom U nije.
60 Pripravljalno g radivo v z vezi z D irektivo 2006 /126 n aj bi to analizo potrjevalo. Besedilo člena 11(4), prvi 
in dr ugi pododstavek, te dir ektive n aj bi bilo posledica spremem be, ki j o je predlagal Odbor Evropskega 
parlamenta za promet in turizem, katere cilj je očitno b il odziv na zgoraj navedeno s odbo Kapper ter 
odgovor nanjo po zakono dajni poti.
61 Nemška vlada p oudarja, da n amen člena 11(4), drugi pododstavek, Direktive 2006 /126 gl ede na njegovo 
besedilo ni niti morebitna kršitev p ogoja običajnega prebivališča na ozemlju dr žave članice, ki v ozniško 
dovoljenje izda, niti potek m orebitnega obdobja prepovedi pridobitve no vega dovoljenja. Čeprav je v 
različici te določbe v f rancoskem j eziku ( „à une pe rsonne dont le pe rmis de conduire fait l’objet, sur 
son t erritoire, d’une restriction, d’une suspension o u d’un retrait“) in angleškem j eziku ( „to a pe rson 
whose dri ving licence is restricted, suspended or withdrawn in the former State’s territory“) uporabljen 
sedanjik, n aj bi besedilo te določbe v c eloti omogočalo, da s e uporabi za osebo, katere vozniško 
dovoljenje bi se odvzelo na podlagi nemškega prava in v z vezi s ka tero bi obdobje začasne prepovedi 
pridobitve no vega dovoljenja poteklo. V p rimeru, da s e navedeni osebi še ne bi izdalo no vo nemško 
vozniško d ovoljenje, bi za to osebo veljalo, da j i je vozniško d ovoljenje še vedno „odvzeto“.
62 Dodajanja pogojev za uporabo, ki n iso bili izrecno d oločeni v č lenu 11(4), drugi pododstavek, D irektive 
2006 /126, po mnenju nemške vlade ni mogoče utemeljiti z „ozko ra zlago“ te določbe. Določba se ne bi 
smela tako ra zlagati samo zato, ker v o koliščinah obravnavane zadeve p omeni izjemo od načela 
vzajemnega priznavanja vozniških dovoljenj, ki g a določa člen 2(1) navedene dir ektive.
63 Nemška v lada d odaja, da o bveznost države č lanice, da v p rimerih, d oločenih v č lenu 11(4), drugi 
pododstavek, D irektive 2006 /126, zavrne priznanje ve ljavnosti vozniškega dovoljenja, omogoča, da s e 
zagotovi varnost v c estnem p rometu in se s t em z avarujejo pravica do življenja, pravica do osebne 
integritete in lastninska p ravica, ki s o zagotovljene v č lenih 2, 3 i n 17 L istine Evropske u nije o 
temeljnih pravicah in imajo enako p ravno ve ljavo ko t temeljne svoboščine, h ka terim prispeva načelo 
vzajemnega priznavanja iz člena 2(1) Direktive 2006 /126.
64 Navedena vlada p rav tako me ni, da j e iz razvoja člena 11(4), drugi pododstavek, te dir ektive ra zvidno, da s o 
pisci dir ektive ž eleli ponovno da ti prednost prizadevanjem z a okrepitev b oja proti „turizmu vozniških 
dovoljenj“ ter s t em z a okrepitev varnosti v c estnem p rometu, glede na načelo vzajemnega priznavanja, ki 
temelji na pojmu prostega pretoka, ki j e do zdaj prevladoval v s odni praksi Sodišča. Hipotetična volja 
organov, ki s o sodelovali pri sprejetju navedene dir ektive, da n aj bi bila uporaba njenega člena 11(4), drugi 
pododstavek, odvisna od kr šitve p ogoja običajnega prebivališča na ozemlju dr žave članice, ki j e vozniško 
dovoljenje izdala, ali od pridobitve no vega dovoljenja, naj, nasprotno, ne bi bila razvidna.
65 V zvezi s t em j e vsekakor treba navesti, da ra zlika me d besediloma členov 8(4) Direktive 91 /439 
in 11(4) Direktive 2006 /126 n i takšna, da b i posegla v p ogoje, kot izhajajo iz sodne prakse Sodišča, 
pod ka terimi je bilo na podlagi določb D irektive 91 /439 p riznanje vozniškega dovoljenja m ogoče 
zavrniti, odslej pa se na podlagi določb Direktive 2006 /126 m ora zavrniti.
66 Razen tega, da s e je prej zgolj pravica do nepriznavanja preoblikovala v o bveznost ter da s e je 
vzpostavilo ra zlikovanje me d o mejitvijo, začasnim o dvzemom i n o dvzemom p o eni strani ter 
razveljavitvijo po dr ugi strani, se namreč besedilo člena 11(4), drugi pododstavek, D irektive 2006 /126 
ni bistveno s premenilo glede na besedilo člena 8(4), prvi pododstavek, D irektive 91 /439.
ECLI:EU:C:2012 :240 11SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
67 Čeprav je res, da s o nekatere jezikovne različice člena 11(4), drugi pododstavek, D irektive 2006 /126, 
zlasti pa n jegova ra zličica v n emškem j eziku ( „einer P erson [ …], deren F ührerschein […] 
eingeschränkt, a usgesetzt o der entzogen worden ist“) oblikovane tako, da n e izključujejo, da u krepi, 
navedeni v t ej določbi, ne učinkujejo ve č, vseeno ve lja, da š tevilne dr uge jezikovne ra zličice 
člena 11(4), drugi pododstavek, D irektive 2006 /126, kot sta različici v francoskem i n angleškem j eziku 
(„à une pe rsonne dont le pe rmis de conduire fait l’objet, sur son t erritoire, d’une restriction, d’une 
suspension o u d’un retrait“ in „to a pe rson w hose dri ving licence is restricted, suspended or 
withdrawn in th e former State’s territory“) izražajo idejo, da m orajo biti navedeni ukrepi v t eku, da b i 
bila država članica zavezana zavrniti priznanje vozniškega dovoljenja, izdanega osebi, katere dovoljenje 
je na ozemlju dr žave članice predmet enega od teh ukrepov.
68 Vendar v s kladu z u staljeno s odno p rakso po eni strani formulacija, uporabljena v e ni od jezikovnih 
različic določbe prava Unije, ne more biti edina podlaga za razlago te določbe oziroma je v z vezi s 
tem n i mogoče obravnavati prednostno gl ede na dr uge jezikovne ra zličice (glej zlasti sodbe z d ne 
3. aprila 2008 v z adevi Endendijk, C-187/07, ZOdl., str. I-2115 , točka 23; z d ne 9. oktobra 2008 v 
zadevi Sabatauskas in dr ugi, C-239/07, ZOdl., str. I-7523 , točka 38, in z d ne 5. maja 2011 v z druženih 
zadevah Kurt und Thomas Etling in dr ugi, C-230/09 in C-231/09, ZOdl., str. I-3097 , točka 60). Po 
drugi strani je treba različne jezikovne različice besedila prava Unije razlagati enotno in je torej treba 
ob razhajanjih me d njimi zadevno d oločbo razlagati glede na splošno s istematiko in namen predpisa, 
katerega del je (glej v t em s mislu zgoraj navedeno s odbo Endendijk, točka 24; sodbo z d ne 29. aprila 
2010 v z adevi M in dr ugi, C-340/08, ZOdl., str. I-3913 , točka 44, in zgoraj navedeno s odbo Kurt und 
Thomas Etling in dr ugi, točka 60).
69 Vsekakor je treba ugotoviti, da j e v ra zličici člena 8(4), prvi pododstavek, D irektive 91 /439 v n emškem 
jeziku u porabljen preteklik („einer Person […], auf die […] eine der in Absatz 2 genannten M aßnahmen 
angewendet wurde“), ne da b i ta okoliščina vp livala na mnenje Sodišča, da s e dr žava članica ne sme 
sklicevati na to določbo, da b i osebi, kateri je bil na ozemlju te dr žave č lanice izrečen tak ukrep, za 
nedoločen čas zavrnila priznanje ve ljavnosti vsakršnega dovoljenja, ki b i ji ga lahko n aknadno i zdala 
druga država članica.
70 Iz pripravljalnega gradiva v z vezi z D irektivo 2006 /126 j e res razvidno, da j e zakono dajalec Unije s t em, 
da j e m ožnost nepriznanja vozniškega dovoljenja, ki g a izda dr uga dr žava članica, preoblikoval v 
obveznost, da b i se s t em z agotovilo vzajemno p riznavanje ukrepov omejitve, začasnega odvzema ali 
odvzema vozniškega dovoljenja, želel okrepiti boj proti „turizmu vozniških dovoljenj“, vendar p a iz 
tega pripravljalnega gradiva ni razvidno, da s o bili pogoji, pod ka terimi je dr žava članica upravičena 
ali, kar z adeva to dir ektivo, zavezana, da n e prizna vozniškega dovoljenja, ki g a je izdala druga država 
članica, kot izhajajo iz sodne prakse Sodišča, izpodbijani.
71 Sodišče je poleg tega večkrat opozorilo, da m ožnost, določena v č lenu 8(4) Direktive 91 /439, pomeni 
izjemo od splošnega načela vzajemnega priznavanja vozniških dovoljenj in se zato ra zlaga ozko ( glej 
zlasti sodbi z d ne 20. novembra 2008 v z adevi Weber, C-1/07, ZOdl., str. I-8571 , točka 29; in Schwarz, 
točka 84, ter sklep z d ne 2. decembra 2010 v z adevi Scheffler, C-334/09, ZOdl., str. I-12379 , točka 63). 
Ta navedba pa ve lja tudi gl ede obveznosti, ki j e odslej določena v č lenu 11(4), drugi pododstavek, 
Direktive 2006 /126. Tudi ta obveznost namreč pomeni izjemo od splošnega načela vzajemnega 
priznavanja vozniških dovoljenj, ki j e ponovno p otrjeno v č lenu 2(1) navedene dir ektive.
72 Dodati je treba, da p rvi in dr ugi pododstavek člena 11(4) Direktive 2006 /126 ra zlikujeta me d izdajo in 
priznavanjem v ozniškega dovoljenja osebi, katere vozniško d ovoljenje je v dr ugi državi članici predmet 
omejitve, začasnega odvzema ali odvzema. Razen tega razlikovanja imata prvi in dr ugi pododstavek 
podobno b esedilo. Zato velja, da č e je treba člen 11(4), drugi pododstavek, D irektive 2006 /126 ra zlagati 
tako, da t a določba državi članici nalaga obveznost, da n e prizna no benega vozniškega dovoljenja, ki g a 
je druga država članica izdala osebi, katere vozniško d ovoljenje je v p rvi državi članici predmet ukrepa 
omejitve, začasnega odvzema ali odvzema, je treba podobno ra zlagati člen 11(4), prvi pododstavek, te 
direktive, ki d oloča obveznost, da s e takšni osebi ne izda v ozniškega dovoljenja.
12 ECLI:EU:C:2012 :240SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
73 V zvezi s t em j e iz pripravljalnega gradiva v z vezi z D irektivo 2006/ 126 ra zvidno, da j e bila volja 
zakonodajalca Unije v t em, da s e okrepi načelo enotnosti vozniških dovoljenj in da s e izogne temu, da s e 
osebi, katere vozniško d ovoljenje je v e ni državi članici predmet ukrepa omejitve, začasnega odvzema ali 
odvzema, lahko izda v ozniško d ovoljenje v dr ugi državi članici, ali da s e ji prizna ve ljavnost takšnega 
dovoljenja (v zvezi s tem gl ej predlog Direktive ES Evropskega parlamenta in Sveta o v ozniških dovoljenjih 
(prenovitev) z d ne 21. oktobra 2003, C OM(2003) 621 kon č., ki g a je predložila Komisija, str. 6).
74 Iz tega gradiva pa ne izhaja, da o seba, katere vozniško d ovoljenje je bilo v e ni državi članici predmet 
ukrepa omejitve, začasnega odvzema ali odvzema, ne m ore nikoli več pridobiti no vega vozniškega 
dovoljenja v dr ugi dr žavi članici, niti po preteku o bdobja začasne prepovedi p ridobitve no vega 
vozniškega dovoljenja, ki j e, odvisno o d primera, bilo del tega ukrepa v p rvi državi članici.
75 Razlaga člena 11(4), drugi pododstavek, D irektive 2006 /126, ki j o zagovarjata Freistaat Bayern in 
nemška v lada, pa bi pomenila, da s e na podlagi člena 11(4), prvi pododstavek, D irektive 2006 /126 
izreče stalna, časovno n eomejena prepoved izdaje no vega vozniškega dovoljenja, ki g a dr žava članica 
izda o sebi, katere vozniško d ovoljenje je bilo v p reteklosti predmet omejitve, začasnega odvzema ali 
odvzema v dr ugi državi članici.
76 V okviru tega je treba opozoriti, da l ahko v s kladu s č lenoma 7(1)(b) Direktive 91 /439 i n 7(1)(e) 
Direktive 2006 /126 v ozniško d ovoljenje izda le dr žava članica, na ozemlju ka tere ima prosilec svoje 
običajno p rebivališče. Tako je za osebo, katere vozniško d ovoljenje je bilo v e ni državi članici predmet 
odvzema in ki j e zatem s voje prebivališče prenesla v dr ugo državo članico, edina možnost, da v s kladu z 
direktivama 91 /439 i n 2006 /126 p ridobi novo vozniško d ovoljenje, ta, da z anj zaprosi pristojni organ 
nove dr žave članice, v ka teri ima prebivališče.
77 Če bi člen 11(4) Direktive 2006 /126 ra zlagali tako, da t akšna oseba v no vi državi članici, v ka teri ima 
prebivališče, ne bi več m ogla pridobiti vozniškega dovoljenja, in sicer niti po preteku m orebitnega 
obdobja prepovedi zahtevati novo dovoljenje, bi to pomenilo omejevanje pravice do prostega gibanja 
in prebivanja na ozemlju dr žav članic, ki j e državljanom U nije podeljena s č lenom 21 PD EU in ka tere 
uresničevanje se skuša olajšati z D irektivo 2006 /126.
78 Poleg tega – ko t je Sodišče presodilo v z vezi z D irektivo 91 /439 –, če bi se dr žava članica lahko 
sklicevala na svoje nacionalne določbe, da b i neomejeno n asprotovala priznanju ve ljavnosti dovoljenja, 
ki ga je izdala dr uga dr žava članica, bi bilo s t em z anikano n ačelo vzajemnega priznavanja vozniških 
dovoljenj, ki j e temelj sistema, uvedenega z D irektivo 2006 /126 ( glej v t em s mislu zgoraj navedeno 
sodbo Kapper, točka 77, in zgoraj navedeni sklep H albritter, točka 28).
79 Vsekakor je treba pojasniti, da s ta Freistaat Bayern in nemška vlada me d obravnavo v b istvu zatrjevali, 
da b i bilo za to, da b i oseba, katere vozniško d ovoljenje je bilo v e ni državi članici predmet odvzema, 
lahko v dr ugi državi članici pridobila no vo vozniško d ovoljenje v s kladu z D irektivo 2006 /126, in da b i 
ji druge države članice to no vo vozniško d ovoljenje lahko p riznale, nujno, da dr žava članica izdajateljica 
sodeluje z dr žavo članico, ki j e dovoljenje odvzela. Po mnenju te vlade bi morala država članica, ki j e 
dovoljenje odvzela, državo članico izdajateljico obvestiti o ra zlogih za odvzem i n preveriti, ali ti razlogi 
še obstajajo.
80 Vendar t e utemeljitve n i mogoče sprejeti.
81 Res je, da o bveznost, ki j e odslej določena v č lenu 11(4), prvi pododstavek, D irektive 2006 /126, 
vključuje sodelovanje me d dr žavami članicami pri preverjanju, po eni strani, ali je prosilec že imetnik 
dovoljenja, ki j e bilo izdano v dr ugi državi članici, kadar – ko t je določeno v č lenu 7(5)(c) te 
direktive – za to obstaja utemeljen sum, ter, po dr ugi strani, ali je navedenemu prosilcu v p rimeru 
odvzema vozniškega dovoljenja v dr ugi državi članici naložena prepoved zahtevati no vo dovoljenje v 
nekem o bdobju. Člen 15 n avedene dir ektive p oleg tega ponovno p otrjuje nujnost vzajemne pomoči in 
izmenjave informacij me d dr žavami članicami.
ECLI:EU:C:2012 :240 13SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
82 Toda č e bi se ko t pogoj za to, da dr žava članica, v ka teri ima prosilec prebivališče, izda d ovoljenje, 
naložila absolutna obveznost, da s e pristojni organi posvetujejo in sistematično p reverjajo, ali razlogi, 
iz ka terih je bilo vozniško d ovoljenje prej odvzeto, še obstajajo, bi to zahtevalo vzpostavitev 
kompleksnega sistema, ki b i omogočal določiti, ali osebi, ki z aprosi za vozniško d ovoljenje, v no beni 
drugi državi članici niti dolgo časa nazaj ni bilo odvzeto vozniško d ovoljenje. Tak sistem v D irektivi 
2006 /126 v sekakor ni izrecno d oločen. Čeprav naj bi omrežje vozniških dovoljenj Evropske u nije 
olajšalo vzpostavitev takšnega sistema, pa to omrežje še ne deluje in ne more biti učinkovito orodje 
glede morebitnih ukrepov odvzema, ki b i bili v dr ugih dr žavah članicah sprejeti v da ljni preteklosti.
83 Poleg tega je bilo lahko o sebi, ki v loži vlogo za izdajo vozniškega dovoljenja v p rvi državi članici, v 
drugi državi članici vozniško d ovoljenje v p reteklosti odvzeto iz različnih ra zlogov, zlasti tistih, ki s o 
predmet obravnave v p ostopku v gl avni stvari, vendar t udi zaradi dr ugih kr šitev, tudi m anjših, zakona 
o pravilih cestnega prometa. Ve ndar s e lahko p reverjanje tega, ali nekateri ra zlogi za odvzem n e 
obstajajo ve č, izkaže za težko izvedljivo, tudi zato, ker Direktiva 2006 /126 v z vezi s t em n e vsebuje 
nobenih navedb.
84 V tem o kviru je treba tudi o pozoriti, da j e Sodišče v z vezi z D irektivo 91 /439 p resodilo, da dr žava 
članica gostiteljica, ki z a izdajo vozniškega dovoljenja, zlasti po odvzemu prejšnjega dovoljenja, določi 
strožje nacionalne pogoje, ne sme z avrniti priznanja vozniškega dovoljenja, ki g a je pozneje izdala 
druga dr žava članica, zgolj iz ra zloga, da j e imetnik no vega dovoljenja to dovoljenje pridobil na 
podlagi nacionalne ureditve, ki n e predpisuje enakih zahtev ko t ta dr žava članica gostiteljica (glej 
zgoraj navedeno s odbo W iedemann in Funk, točka 54). Ta razlaga velja tudi za Direktivo 2006 /126, ki 
tako ko t Direktiva 91 /439 d oloča minimalno u skladitev n acionalnih predpisov v z vezi s p ogoji, pod 
katerimi je m ogoče izdati vozniško d ovoljenje (glej v t em s mislu zgoraj navedeno s odbo A kyüz, 
točka 53), in ka tere temelj – ko t je bilo navedeno v t očki 78 t e sodbe – še naprej ostane načelo 
vzajemnega priznavanja vozniških dovoljenj, ki j ih izdajo države članice.
85 Poleg tega ugotovitev, da p ogoji, ki i zhajajo iz sodne prakse Sodišča, na katero je opozorjeno v t očkah 
od 48 d o 51 t e sodbe, ki s e nanašajo na uporabo člena 8(4), prvi pododstavek, D irektive 91 /439, veljajo 
tudi za člen 11(4), drugi pododstavek, Direktive 2006 /126, potrjuje tudi posebna ureditev, ki s e v s kladu 
s členom 11(4), tretji pododstavek, D irektive 2006 /126 u porablja za razveljavitev vozniškega dovoljenja.
86 Zadnjenavedena določba namreč – tako ko t člen 8(4), drugi pododstavek, D irektive 91 /439 – določa, 
da lahko dr žava članica zavrne izdajo vozniškega dovoljenja prosilcu, čigar d ovoljenje je bilo v dr ugi 
državi članici razveljavljeno. Država članica tako n i zavezana zavrniti izdaje.
87 Vendar no bena določba Direktive 2006 /126 n iti pripravljalno g radivo v z vezi z n jo ne kažejo na to, da 
bi se razveljavitev vozniškega dovoljenja – ko t so to me d obravnavo navedle Freistaat Bayern, nemška 
vlada i n Komisija – nanašala samo na formalne dejavnike v z vezi z izdajo vozniškega dovoljenja. Poleg 
tega ni mogoče izključiti, da l ahko ra zveljavitev v ozniškega dovoljenja v n ekaterih dr žavah članicah 
pomeni ukrep v z vezi s sposobnostjo za vožnjo, ki j e strožji od odvzema ali začasnega odvzema, saj je 
namenjen zlasti sankcioniranju vožnje pod vp livom alkohola, ki j e predmet obravnave v p ostopku v 
glavni stvari.
88 Člen 11(4), drugi pododstavek, D irektive 2006 /126 b i bilo zato nesmiselno ra zlagati tako, da i metnik 
vozniškega dovoljenja – če bi država članica to dovoljenje omejila, začasno o dvzela ali odvzela – na 
podlagi člena 11(4), prvi pododstavek, n avedene dir ektive v dr ugi državi članici ne bi več m ogel 
pridobiti dovoljenja, me dtem ko b i ta možnost v p rimeru razveljavitve d ovoljenja še vedno o bstajala.
89 V teh okoliščinah iz zgoraj navedenih ugotovitev izhaja, da ke r je bilo vozniško d ovoljenje, ki g a je 
W. Hofmannu 19. januarja 2009 i zdal češki o rgan, izdano – ko t je ra zvidno i z točk 19 i n 20 t e 
sodbe – po preteku o bdobja prepovedi, da s e zahteva no vo dovoljenje, ki j e bila skupaj z u krepom 
odvzema dovoljenja v N emčiji izrečena zoper tožečo stranko, nemški organ priznanja veljavnosti tako 
izdanega dovoljenja ni upravičen zavrniti.
14 ECLI:EU:C:2012 :240SODBAZDNE26.4.2012 –ZADEVAC-419/10
HOFMANN
90 Vendar m ora p redložitveno s odišče na podlagi podatkov, navedenih v t očki 48 t e sodbe, in ob 
upoštevanju vseh okoliščin spora, o ka terem o dloča (glej v t em s mislu zgoraj navedeno s odbo Akyüz, 
točka 75), preveriti, ali je imel W. Hofmann t akrat, ko j e pridobil vozniško d ovoljenje, svoje običajno 
prebivališče v Č eški republiki. Če ga ni imel, lahko n emški organ zavrne priznanje ve ljavnosti tega 
dovoljenja. V z vezi s tem j e iz odločbe predložitvenega sodišča razvidno, da t a temelji na predpostavki, 
da je bil pogoj običajnega prebivališča na ozemlju dr žave č lanice, ki j e vozniško d ovoljenje izdala, 
izpolnjen.
91 Ob upoštevanju vseh predhodnih ugotovitev je treba na postavljeno vp rašanje odgovoriti, da j e treba 
člena 2(1) in 11 (4), drugi pododstavek, D irektive 2006 /126 ra zlagati tako, da n asprotujeta temu, da 
država članica zunaj obdobja prepovedi zaprositve z a no vo vozniško d ovoljenje, izrečene imetniku 
vozniškega dovoljenja, izdanega v dr ugi državi članici – če je bil na ozemlju zadnjenavedene upoštevan 
pogoj običajnega prebivališča – zavrne priznanje ve ljavnosti tega vozniškega dovoljenja, če je bil 
njegovemu imetniku n a ozemlju prve dr žave č lanice izrečen ukrep o dvzema prejšnjega vozniškega 
dovoljenja.
Stroški
92 Ker je ta postopek za stranke v p ostopku v gl avni stvari e na od stopenj v p ostopku p red predložitvenim 
sodiščem, to odloči o s troških. S troški, priglašeni za predložitev s tališč Sodišču, ki n iso stroški 
omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
Člena 2(1) in 1 1(4), drugi p ododstavek, Direktive 2 0 0 6 / 1 2 6 / E S E v r opskega p arlamenta in Sveta z 
dne 2 0. decembra 2 0 0 6 o v ozniških d ovoljenjih (prenovitev) je treba razlagati tako, da 
nasprotujeta te mu, da država članica zunaj obdobja prepovedi zaprositve za novo vozniško 
dovoljenje, iz rečene imetniku vozniškega d ovoljenja, izdanega v d rugi d ržavi članici – če je bil 
na o zemlju z adnjenavedene u poštevan p ogoj o bičajnega p rebivališča –, zav rne p riznanje 
veljavnosti tega v ozniškega d ovoljenja, če je bil njegovemu imetniku na ozemlju pr ve države 
članice iz rečen ukrep odv zema prejšnjega v ozniškega d ovoljenja.
Podpisi