94

Komisija je v izpodbijanem sklepu najprej predstavila vsebino upoštevnih določb Lov om radio-og fjernsynsvirksomhed (zakon o storitvah radiotelevizijskega oddajanja), veljavnega v obdobju preiskave, kot so jih predstavili danski organi v svojem dopisu z dne 24. marca 2003 (točki 105 in 106 obrazložitve izpodbijanega sklepa). Med drugim je navedla, da višino nadomestila, ki pripade družbi TV2, določi minister za kulturo v okviru sporazuma o sredstvih javnega obveščanja, ki je sklenjen z večino političnih strank v danskem parlamentu, in da so bili v preiskovanem obdobju sklenjeni trije sporazumi o sredstvih javnega obveščanja: sporazum o sredstvih javnega obveščanja za obdobje 1994‑1997, sklenjen 16. septembra 1993, sporazum o sredstvih javnega obveščanja za obdobje 1997‑2000, sklenjen 10. maja 1996, in sporazum o sredstvih javnega obveščanja za obdobje 2001‑2004, sklenjen 28. marca 2000. Nato je Komisija navedla, da med preiskovanim obdobjem nadomestilo, dodeljeno družbi TV2, ni bilo predmet naknadnega pregleda, in to niti ob upadu prihodkov iz oglaševanja te družbe v letu 1999. Komisija je med drugim v točki 108 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla, da so danski organi navedli, da je bilo nadomestilo, dodeljeno družbi TV2, po eni strani določeno prek cenovnega in plačnega indeksiranja proračuna in računov družbe TV2 ter po drugi z ekonomskimi analizami. Glede teh ekonomskih analiz je Komisija navedla, da sta jih sestavljali dve študiji, ki jih je v letih 1995 in 1999 izvedlo revizijsko podjetje KPMG (v nadaljevanju: študije podjetja KMPG), katerih namen je bil preučiti različne scenarije razvoja oglaševalskega trga za zadevna naročniška obdobja, da bi se lahko ocenil znesek potencialnih prihodkov iz oglaševanja, ki pripada družbi TV2, in da bi se lahko danskemu parlamentu in vladi zagotovila boljša podlaga za določanje in dodeljevanju prihodkov iz naročnin. Komisija je svojo analizo v točkah od 114 do 116 obrazložitve izpodbijanega sklepa zaključila takole: „(114) Komisija meni, da je vključenost danskega parlamenta v postopek določanja naročnine zagotovila določeno stopnjo preglednosti in objektivnosti. Poleg tega so bili sporazumi o sredstvih javnega obveščanja, ki določajo znesek sredstev iz naročnin, ki se dodeli TV2, določeni za več let vnaprej, zato nadomestilo postaje TV2 v preiskovanem obdobju ni bilo nikoli prilagojeno. (115) Vendar so [študije] KPMG podal[e] samo izračune zneska prihodka iz oglaševanja za TV2 (tj. dohodkovni vidik). Glede stroškov v zvezi z izračunom nadomestila ni bilo nobenih podatkov in Komisija meni, da so sporazumi o sredstvih javnega obveščanja temeljili izključno na indeksaciji stroškov TV2 iz prejšnjih let. Danske oblasti so navedle, da je bilo nadomestilo določeno na podlagi cenovnega in plačnega indeksiranja proračuna in računov TV2 ter na podlagi ekonomskih analiz, ki so ocenjevale samo dohodkovni vidik in niso obravnavale obdobja, ki ga obsega sporazum o sredstvih javnega obveščanja, sklenjen 16. septembra 1993. (116) Poleg tega ni bilo nobene navedbe parametrov, ki bi se uporabili za izračun nadomestila. Znesek nadomestila je bil določen vnaprej, vendar drugo merilo sodbe Altmark zahteva, da morajo biti parametri, ki se uporabljajo za izračun nadomestila, predhodno določeni na objektiven in pregleden način.“