SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

(sodnik posameznik)

z dne 10. julija 2014

Združeni zadevi F‑95/11 in F‑36/12

CG

proti

Evropski investicijski banki (EIB)

„Javni uslužbenci – Osebje EIB – Reorganizacija direktorata – Ustanovitev novega oddelka – Prenos pooblastil vodje oddelka – Ničnostna tožba – Dopustnost – Akt, ki posega v položaj – Enakovrednost delovnih mest – Prikrita disciplinska sankcija – Zloraba pooblastil – Odškodninska tožba – Litispendenca“

Predmet: Tožbi, vloženi na podlagi člena 270 PDEU, s katerima CG Sodišču za uslužbence v bistvu predlaga, naj razglasi za nično odločbo Evropske investicijske banke (EIB ali v nadaljevanju: Banka) o spremembi pogojev izvajanja in vrste njenih nalog, ugotovi, da je Banka pri uveljavljanju svoje odgovornosti do nje ravnala nepravilno, in Banki naloži povračilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela.

Odločitev: Tožbi v združenih zadevah F‑95/11 in F‑36/12 se zavrneta. Vsaka stranka nosi svoje stroške v združenih zadevah F‑95/11 in F‑36/12.

Povzetek

1. Tožbe uradnikov – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Roki – Zahteva po razumnem roku – Začetek teka roka

(Kadrovski predpisi, člena 90 in 91; Kadrovski predpisi Evropske investicijske banke, člen 41)

2. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Organizacija služb – Razporeditev osebja – Diskrecijska pravica uprave – Meje – Interes službe – Spoštovanje enakovrednosti delovnih mest – Sprememba delovnih nalog, ki ne pomeni disciplinske sankcije

(Kadrovski predpisi, člen 7(1) in Priloga IX)

3. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Pravice in obveznosti – Obveznost banke, da obvesti o posamični odločbi – Obseg

(Kadrovski predpisi Evropske investicijske banke, člen 42)

1. V predpisih Evropske investicijske banke za urejanje sporov je velika vrzel, saj v njih niso določeni roki za vložitev tožbe. Tako je treba spore med Banko in njenimi uslužbenci v razumnem roku predložiti na sodišče Unije, zgoraj navedena vrzel pa se zapolni z uporabo pogojev za vložitev tožbe, določenih v členih 90 in 91 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije.

Kar zadeva začetek teka roka za vložitev tožbe, začne rok za vložitev tožbe pri sodišču Unije, kadar uslužbenec Banke zahteva izvedbo neobveznega spravnega postopka, določenega v členu 41 kadrovskih predpisov Banke, teči šele, ko se konča spravni postopek, vendar pod pogojem, da je uslužbenec zahtevo za spravo vložil v razumnem roku po prejemu obvestila o aktu, ki posega v položaj, in da je bilo razumno tudi samo trajanje spravnega postopka.

(Glej točki 79 in 80.)

Napotitev na:

Splošno sodišče Evropske unije: 6. marec 2001, Dunnett in drugi/EIB, T‑192/99, točke od 51 do 54 in 56; 27. april 2012, De Nicola/EIB, T‑37/10 P, točka 75.

2. Institucije imajo široko diskrecijsko pravico pri organizaciji svojih služb glede na naloge, ki so jim zaupane, in, ob upoštevanju teh nalog, pri razporejanju svojega osebja, vendar pod pogojem, da je razporeditev v interesu službe in da se pri tem spoštuje enakovrednost delovnih mest. Ta sodna praksa se uporablja tudi za Evropsko investicijsko banko.

V primeru spremembe delovnih nalog, dodeljenih uradniku, pravilo ujemanja med nazivom in delovnim mestom ne zahteva primerjave med sedanjimi in prejšnjimi delovnimi nalogami zainteresirane osebe, temveč med njenimi sedanjimi delovnimi nalogami in nazivom v hierarhiji. Zato nič ne nasprotuje temu, da odločba privede do dodelitve novih delovnih nalog, ki so – čeprav se razlikujejo od nalog, ki jih je zainteresirana oseba opravljala prej, in jih ta oseba dojema kot zmanjšanje njenih pooblastil – vseeno skladne z delovnim mestom, ki ustreza njenemu nazivu. Tako je z dejanskim zmanjšanjem pooblastil uradnika kršeno pravilo ujemanja med nazivom in delovnim mestom le, če so te naloge kot celota resnično manj pomembne od tistih, ki ustrezajo njegovemu nazivu in delovnemu mestu, ob upoštevanju njihove vrste, pomembnosti in obsega.

Torej, če se ne ugotovi, da je odločba o spremembi delovnih nalog, dodeljenih uradniku, v nasprotju z enakovrednostjo delovnih mest, ne more iti za prikrito disciplinsko sankcijo ali zlorabo pooblastil.

(Glej točke 90, 92 in 105.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 16. december 2004, De Nicola/EIB, T‑120/01 in T‑300/01, točka 84; 7. februar 2007, Clotuche/Komisija, T‑339/03, točki 47 in 91; 8. maj 2008, Kerstens/Komisija, F‑119/06, točki 82 in 103 ter navedena sodna praksa;

Sodišče za uslužbence: 8. maj 2008, Kerstens/Komisija, F‑119/06, točki 82 in 103 ter navedena sodna praksa.

3. Člen 42 kadrovskih predpisov Evropske investicijske banke določa le eno formalno pravilo, in sicer, da mora Banka zadevnega člana osebja obvestiti o posamični odločbi. Toda taka posamična odločba mora še vedno obstajati.

V zvezi s tem Banki ni treba sprejeti posamične odločbe za uslužbenca niti ji ga na podlagi navedenega člena 42 o njej ni treba obvestiti, kadar tega uslužbenca njegovi hierarhično nadrejeni – preden Banka sprejme odločbo o spremembi vrste delovnih nalog uslužbenca in njihovih pogojev izvajanja – ustno obvestijo o organizacijskih spremembah, ki bodo sprejete v njegovem generalnem direktoratu, te pa ne pomenijo niti prerazporeditve navedenega uslužbenca niti spremembe hierarhičnega odnosa med generalnim direktorjem tega direktorata in uslužbencem.

(Glej točki 142 in 145.)