Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Podjetniška združenja – Pojem

(člen 81(1) ES)

2. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Podjetniška združenja – Pojem

(člen 81(1) ES)

3. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Vpliv na trgovino med državami članicami

(člen 81(1) ES)

4. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Škodovanje konkurenci – Oblikovanje cen

(člen 81(1) ES)

5. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Prepoved – Nacionalni pravi okvir za sklenitev omejevalnega sporazuma

(člen 81 ES)

6. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Področje uporabe ratione materiae

(člen 81 ES)

7. Kmetijstvo – Pravila o konkurenci – Uredba št. 26

(členi 33 ES, 36 ES in 81(1) ES; Uredba Sveta št. 26, člen 2(1))

8. Konkurenca – Upravni postopek – Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah – Obvezna vsebina

(Uredba Sveta št. 17; Uredba Komisije št. 99/63, člen 4)

9. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev

(člen 253 ES; Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

10. Ugovor nezakonitosti – Obseg – Akti, katerih nezakonitost se lahko ugovarja

(člen 241 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

11. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev

(člen 81(1) ES; Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

12. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Najvišji znesek

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

13. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Trajanje kršitve

(člen 81(1) ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

14. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Obteževalne okoliščine

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

15. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Najvišji znesek

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

16. Konkurenca – Globe – Odločba Komisije, s katero je ugotovljena kršitev, ki je sprejeta po odločbi, zoper katero ni mogoče vložiti tožbe, s katero je sankcionirano ali oproščeno odgovornosti isto podjetje

(Uredba Sveta št. 17, člen 15)

17. Konkurenca – Globe – Znesek – Diskrecijska pravica Komisije – Sodni nadzor – Neomejena pristojnost

Summary

1. Člen 81(1) ES se uporablja za združenja, če njihova dejavnost ali dejavnost podjetij, ki so njihovi člani, povzroča učinke, ki jih ta določba poskuša odpraviti. Ob upoštevanju cilja te določbe je treba pojem podjetniškega združenja razlagati, kot da lahko zajema tudi združenja, ki jih sestavljajo podjetniška združenja.

Da bi sporazum med združenji sodil na področje uporabe te določbe, se ne zahteva, naj zadevna združenja lahko prisilijo člane k izpolnjevanju obveznosti, ki jim jih nalaga sporazum.

(Glej točki 49 in 89.)

2. V pravu konkurence pojem podjetja zajema vse osebe, ki opravljajo gospodarsko dejavnost, ne glede na njihovo pravno obliko in način financiranja. Gospodarska dejavnost je vsaka dejavnost, ki na nekem trgu ponuja blago ali storitve.

Dejavnost kmetov in rejcev je nedvomno gospodarska dejavnost. Proizvajajo namreč blago, ki ga ponujajo v prodajo proti plačilu. Kmeti so zato podjetja v smislu člena 81(1) ES.

Zato je mogoče sindikate, v katerih so združeni in ki jih zastopajo, ter zveze, v katerih so združeni ti sindikati, opredeliti kot podjetniška združenja za namene uporabe te določbe.

Tega sklepa ne more ovreči dejstvo, da lokalni sindikati lahko združujejo tudi zakonske partnerje kmetov. Prvič, verjetno je, da tudi zakonski partnerji kmetov ali rejcev, ki so sami člani lokalnega sindikata kmetov, sodelujejo pri nalogah na družinskem kmetijskem gospodarstvu. Drugič, v vsakem primeru samo okoliščina, da podjetniško združenje lahko združuje tudi osebe ali subjekte, ki jih ni mogoče opredeliti kot podjetja, ne zadostuje, da bi odvzela takšen značaj združenju v smislu člena 81(1) ES. Prav tako ni mogoče sprejeti utemeljitve, da pri kmetijskem gospodarstvu v obliki gospodarske družbe član sindikata ne postane to gospodarstvo po zastopniku, ampak vsak od njegovih družbenikov. Za opredelitev podjetja namreč ni pomemben pravni status ali oblika zadevnega gospodarstva, ampak dejavnost tega gospodarstva in tistih, ki delajo na njem.

(Glej točke od 52 do 55.)

3. Člen 81(1) ES se ne uporablja za sporazume, ki lahko vplivajo na trgovino med državami članicami. Da bi sporazum med podjetji lahko vplival na promet znotraj Skupnosti, mora na podlagi vseh objektivnih pravnih in stvarnih elementov omogočati predvidevanje z zadostno verjetnostjo, da lahko neposredno ali posredno, dejansko ali morebiti vpliva na trgovinske tokove med državami članicami tako, da bi lahko škodil uresničevanju ciljev enotnega trga med državami.

Kadar kršitev, pri kateri je sodelovalo podjetje ali podjetniško združenje, lahko vpliva na trgovino med državami članicami, Komisija ni dolžna dokazati, da je individualno sodelovanje tega podjetja ali tega podjetniškega združenja vplivalo na trgovino znotraj Skupnosti.

Poleg tega imajo prakse, ki omejujejo konkurenco in ki so razširjene na celotnem ozemlju države članice, po svoji naravi za posledico utrditev nacionalnih delitev trga, s čimer se preprečuje gospodarski prodor, ki ga zasleduje Pogodba. V primeru trga, odprtega za uvoz, lahko člani nacionalnega sporazuma o najnižji ceni ohranijo tržni delež samo, če se zavarujejo pred tujo konkurenco.

(Glej točke 63, 66 in 67.)

4. Člen 81(1)(a) ES izrecno določa, da omejujejo konkurenco ukrepi, ki neposredno ali posredno določajo nakupne ali prodajne cene. Določitev cen je namreč očitna omejitev konkurence.

Cilj sporazuma, ki ga sklenejo zveze, ki zastopajo kmete, in zveze, ki zastopajo upravljavce klavnic, ter določa najnižje cene za nekatere kategorije krav, katerega namen je, da postanejo te cene obvezne za vse gospodarske subjekte na zadevnem trgu, je omejiti konkurenco na teh trgih, zlasti z umetnim omejevanjem pogajalskega prostora pri poslovnih pogajanjih rejcev in upravljavcev klavnic in z izkrivljanjem oblikovanja cen na zadevnih trgih.

Tega sklepanja ne more ovreči trditev, da so kmetijski trgi regulirani trgi, na katerih se pravila o konkurenci ne uporabljajo samodejno in oblikovanje cen pogosto ne ustreza ponudbi in povpraševanju. Res je, da je kmetijski sektor nekoliko poseben in je predmet podrobnega in pogosto precej intervencijskega urejanja. Vendar se pravila Skupnosti o konkurenci uporabljajo za trge kmetijskih proizvodov, čeprav so predvidene nekatere izjeme, da bi se upošteval poseben položaj teh trgov.

Poleg tega zgolj dejstvo, da so bile najnižje cene določene glede na javno intervencijsko ceno, ne zadostuje za odpravo omejevalnega značaja zadevnega sporazuma. Lestvica minimalnih cen namreč zaradi tega sklicevanja na javno intervencijsko ceno ne more izgubiti protikonkurenčnega cilja, ki je neposredno in umetno določiti neko tržno ceno in biti povezan z različnimi mehanizmi podpore in javne intervencije v skupnih ureditvah kmetijskih trgov, katerih namen je stabilizirati trge, za katere je značilna presežna ponudba, z umikom dela proizvodnje.

(Glej točke 83 in od 85 do 87.)

5. Pravni okvir, v katerem se sklepajo sporazumi med podjetji, ki so prepovedani po členu 81 ES, in pravna opredelitev tega okvira v različnih nacionalnih pravnih redih ne vplivata na uporabo pravil Skupnosti o konkurenci. Poleg tega domnevna nezadostnost javnih ukrepov za reševanje težav v nekem sektorju ne more upravičevati dejstva, da se prizadeti zasebni subjekti vključijo v prakse, ki so v nasprotju s pravili o konkurenci, ali trdijo, da so si prilastili posebne pravice, ki se ujemajo s pravicami nacionalnih organov in organov Skupnosti, da bi s svojim delovanjem nadomestili delovanje organov oblasti.

Enako okoliščina, da so nacionalni organi poznali, dovolili ali celo spodbujali ravnanje podjetij, v vsakem primeru ne vpliva na uporabo člena 81 ES. Nazadnje kriza, v kateri je sektor, sama po sebi ne more izključiti uporabe člena 81(1) ES.

(Glej točke od 90 do 92.)

6. Sporazumi, ki jih v okviru kolektivnih pogajanj socialni partnerji sklenejo pri skupnem iskanju ukrepov za izboljšanje pogojev zaposlovanja in delovnih razmer zaradi njihove narave in cilja, niso zajeti s členom 81(1) ES. Vendar sporazum, sklenjen med zvezami sindikatov kmetov in zvezami upravljavcev klavnic, katerih cilj je določiti minimalne nakupne cene za govedo, ki jih plačajo klavci, in ustaviti uvoz govejega mesa, ne more biti izvzet iz uporabe prepovedi iz člena 81 ES.

(Glej točke od 98 do 100.)

7. Ohranitev dejanske konkurence na trgih kmetijskih proizvodov je del ciljev skupne kmetijske politike. Čeprav je člen 36 ES Svetu res zaupal skrb, da določi, koliko se pravila Skupnosti o konkurenci uporabljajo za proizvodnjo kmetijskih proizvodov in trgovino z njimi, da bi se upošteval posebni položaj trgov teh proizvodov, ostaja dejstvo, da ta določba vzpostavlja načelo uporabe pravil Skupnosti o konkurenci v kmetijskem sektorju.

Člen 2 Uredbe št. 26 določa, da se člen 81(1) ne uporablja za take sporazume, sklepe in ravnanja, ki so potrebni za doseganje ciljev skupne kmetijske politike, zato pomeni odstopanje in ga je treba razlagati ozko. Poleg tega se ta določba uporablja samo, če zadevni sporazum daje prednost doseganju vseh ciljev iz člena 33 ES, pri čemer lahko, ob upoštevanju dejstva, da so si ti cilji včasih v nasprotju, Komisija le-te poskuša uskladiti. Nazadnje, ukrepe je mogoče obravnavati kot potrebne za doseganje ciljev skupne kmetijske politike samo, če so sorazmerni.

(Glej točke od 197 do 199 in 208.)

8. Varstvo pravice do obrambe v vseh postopkih, ki lahko pripeljejo do sankcij, zlasti glob, je temeljno načelo prava Skupnosti, ki ga je treba upoštevati tudi v upravnem postopku. Na podlagi tega načela je obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah bistveno procesno jamstvo. V tem obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah morajo biti jasno navedeni vsi bistveni elementi, na katere se v tej fazi postopka opira Komisija.

Kadar Komisija v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah izrecno napove, da bo preučila, ali je treba zadevnim podjetjem naložiti globe, in navede glavne dejanske in pravne elemente, ki lahko povzročijo naložitev globe, kot so teža in trajanje domnevne kršitve ter dejstvo, da je bila kršitev storjena namerno ali iz malomarnosti, izpolni svojo obveznost spoštovanja pravice podjetij do izjave. Tako jim daje potrebne elemente, da se branijo ne samo pred ugotovitvijo kršitve, ampak tudi pred tem, da se jim naloži globa.

Namigovanje glede višine predvidenih glob v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, vse dokler podjetja ne morejo podati pripomb glede očitkov proti njim, bi povzročilo, da bi bila odločba Komisije pričakovana, kar je neprimerno. A fortiori bi tudi dejstvo, da se v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah postavi vprašanje o spoštovanju zgornje meje 10 % za posamezno globo, ki bo morebiti naložena s končno odločbo, povzročilo neprimerno pričakovanje te odločbe.

(Glej točke 217, 218 in 222.)

9. Kadar Komisija naloži globo posamičnemu podjetju, ki je storilo kršitev, ni nujno dolžna, da zaradi neobstoja posebnih okoliščin izrecno obrazloži upoštevanje zgornje meje 10 % prometa zadevnega podjetja. To podjetje mora poznati navedeno zakonsko določeno mejo in dejanski znesek svojega prometa ter lahko zato presodi, ali je globa, ki mu je bila naložena, presegla zgornjo mejo 10 % ali ne, tudi če odločba o kazni ne vsebuje utemeljitve.

Nasprotno pa mora Komisija, ko kaznuje podjetniško združenje in preveri upoštevanje zakonsko določene zgornje meje 10 % prometa na podlagi vsote prometa, ki so ga ustvarili vsi člani tega združenja ali le del njih, slednje izrecno navesti v odločbi in predstaviti razloge, ki utemeljujejo upoštevanje prometa članov. Če take obrazložitve ni, zadevne osebe ne morejo poznati utemeljitve take odločitve niti pravilno preveriti, ali se v obravnavanem primeru upošteva zakonsko določena zgornja meja.

(Glej točki 238 in 239.)

10. Čeprav Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, niso pravna podlaga odločbe, s katero se gospodarskemu subjektu naloži globa, saj ta odločba temelji na Uredbi št. 17, pa na splošno in abstraktno določajo metodologijo, ki jo je Komisija sprejela za določanje zneska glob. Zato obstaja neposredna zveza med navedeno odločbo in Smernicami, tako da so te lahko predmet ugovora nezakonitosti.

(Glej točko 250.)

11. Omejevalni sporazumi, ki se nanašajo na cene ali delitev trgov, so po naravi zelo resne kršitve. Zato Komisija z navedbo v točki 1 A Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, da se take kršitve štejejo za zelo resne in da je izhodiščni znesek zanje 20 milijonov EUR, ni kršila načela sorazmernosti.

Ker pavšalni zneski, ki jih določajo Smernice, niso zavezujoči, v nobenem primeru per se ne pomenijo kršitve načela sorazmernosti.

(Glej točki 252 in 253.)

12. Člen 15(2) Uredbe št. 17, ki določa, da Komisija lahko naloži globo v znesku, ki znaša 10 % prometa, ki ga je v preteklem poslovnem letu ustvarilo vsako podjetje, udeleženo pri kršitvi, zahteva samo znižanje nekemu podjetju nazadnje naložene globe, če ta presega 10 % njegovega prometa, ne glede na vmesne izračune, namenjene upoštevanju teže in trajanja kršitve. Zato člen 15(2) Uredbe št. 17 Komisiji ne prepoveduje, da se pri izračunu sklicuje na vmesni znesek, ki presega 10 % prometa zadevnega podjetja, če znesek podjetju nazadnje naložene globe ne presega te najvišje meje. Ta ugotovitev velja tudi za najvišji znesek 1 milijona EUR iz iste določbe.

(Glej točko 255.)

13. Iz tega, da točka 1 B Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ predvideva, da trajanje kršitve lahko povzroči določitev morebitnega dodatnega zneska globe glede na znesek, ki je bil določen na podlagi teže, izhaja, da zelo kratko trajanje kršitve, in sicer manj kot eno leto, upravičuje samo to, da se znesku, določenemu glede na težo kršitve, ne naloži noben dodaten znesek. Vendar zelo kratko trajanje kršitve v nobenem primeru ne more ovreči obstoja kršitve člena 81(1) ES.

(Glej točke 134, 257 in 258.)

14. Tajno nadaljevanje izvajanja sporazuma po tem, ko je Komisija sodelujočim podjetjem ali podjetniškim združenjem sporočila, da ga morajo odpraviti, in uporaba nasilja, da bi stranko prisilili k sprejetju sporazuma ali da bi se zagotovilo njegovo izvajanje, sta oteževalni okoliščini, ki ju Komisija lahko upošteva za povečanje globe, naložene na podlagi člena 81 ES.

(Glej točke 271, 278 in 289.)

15. Člen 15(2) Uredbe št. 17 Komisiji ne prepoveduje združenjem, ki domnevno ne ustvarjajo prometa, naložiti globo, višjo od 1 milijona EUR. Ker uporaba splošnega pojma „kršitev“ v členu 15(2) brez razlikovanja zajema sporazume, usklajena ravnanja in sklepe podjetniških združenj, pomeni, da se zgornje meje, določene v tej določbi, enako uporabljajo za sporazume in usklajena ravnanja ter za sklepe podjetniških združenj. Kadar podjetniško združenje ne opravlja lastne gospodarske dejavnosti ali kadar njegov promet ne kaže vpliva, ki ga to združenje lahko ima na trgu, sme Komisija v nekaterih okoliščinah upoštevati promet članov tega združenja pri izračunu najvišjega zneska globe, ki mu ga je mogoče naložiti.

Čeprav je v tej določbi izrecno navedeno le, da prag 10 % prometa velja samo za globe, katerih znesek je višji od 1 milijona EUR, Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, katerih spoštovanje si je naložila Komisija, v točki 5(a) določajo, da končni znesek v nobenem primeru ne sme preseči 10 % svetovnega prometa podjetij, kot je določeno v členu 15(2) Uredbe št. 17. Zgornja meja 10 % prometa se mora zato uporabljati tudi pri določitvi glob, nižjih od 1 milijona EUR.

Poleg tega je treba zgornjo mejo 10 % prometa izračunati glede na promet, ki ga ustvari vsako od podjetij, ki so pogodbeniki sporazumov in usklajenih ravnanj, ali vsa podjetja, ki so člani podjetniških združenj, vsaj kadar lahko združenje v skladu z notranjimi pravili zaveže svoje člane. Ta možnost, da se v zvezi s tem upošteva promet vseh podjetij, ki so člani nekega združenja, je upravičena, ker je mogoče pri določitvi zneska glob upoštevati zlasti vpliv, ki ga je podjetje lahko uresničevalo na trgu, na primer zaradi svoje velikosti ali gospodarske moči, katerih kazalec je promet podjetja, in tudi odvračilni učinek, ki ga lahko imajo te globe. Vpliv, ki ga je lahko na trgu uresničevalo podjetniško združenje, ni odvisen od njegovega prometa, ki ne razkriva niti njegove velikosti niti gospodarske moči, ampak od prometa njegovih članov, ki je kazalec njihove velikosti in gospodarske moči.

Vendar ni izključeno, da je v nekaterih primerih upoštevanje prometa članov nekega združenja lahko mogoče, čeprav to združenje uradno nima pooblastila zavezati svoje člane, ker ne obstajajo notranja pravila, ki bi mu to možnost priznavala. Možnost Komisije, da naloži globo v za zadevne kršitve primernem znesku bi lahko bila ogrožena, če bi bilo združenja, ki imajo zelo majhen promet, vendar združujejo veliko podjetij, ki skupaj ustvarjajo velik promet, ne da bi jih lahko uradno zavezala, mogoče uradno kaznovati samo z zelo nizkimi globami, čeprav so lahko storjene kršitve, ki so jih storila, imele znaten vpliv na zadevne trge. Ta okoliščina bi poleg tega nasprotovala nujnosti zagotavljanja odvračilnega učinka kazni za kršitve pravil Skupnosti o konkurenci.

Zato lahko druge posebne okoliščine poleg obstoja notranjih pravil, ki združenju omogočajo, da zaveže svoje člane, upravičijo upoštevanje skupnega prometa članov zadevnega združenja. Predvsem gre za primere, ko kršitev, ki jo je storilo združenje, zadeva dejavnosti njenih članov ali ko združenje neposredno izvaja zadevna protikonkurenčna ravnanja v korist svojih članov in v sodelovanju z njimi, ker nima objektivnih in od ciljev njegovih članov neodvisnih ciljev. Čeprav lahko Komisija v nekaterih od teh primerov poleg kaznovanja zadevnega združenja po potrebi naloži posamezne globe vsakemu podjetju, ki je njegov član, se to lahko izkaže za posebej težko, celo nemogoče, ko je teh podjetij zelo veliko.

Če je tako, je treba možnost upoštevanja prometa osnovnih članov podjetniških združenj v vsakem primeru vseeno omejiti načeloma na tiste člane, ki so delovali na trgih, na katere so vplivale kršitve, kaznovane z izpodbijano odločbo.

Poleg tega upoštevanje prometa članov podjetniškega združenja pri določitvi zgornje meje 10 % ne pomeni, da jim je bila naložena globa, niti samo po sebi, da je zadevno združenje obvezano prenesti breme te globe na svoje člane.

(Glej točke 313, 314, od 317 do 319, 325 in 343.)

16. Načelo non bis in idem je splošno načelo prava Skupnosti, katerega spoštovanje zagotavlja Sodišče. V konkurenčnem pravu Skupnosti to načelo prepoveduje, da bi Komisija še enkrat obsodila ali preganjala podjetje zaradi protikonkurenčnega ravnanja, za katero je že bilo kaznovano, ali njegova odgovornost ni bila ugotovljena v prejšnji odločbi Komisije, zoper katero ni več mogoče vložiti pravnega sredstva. Za uporabo navedenega načela so določeni trije pogoji istovetnosti dejstev, kršitelja in pravno zavarovanega interesa. Načelo prepoveduje kaznovanje iste osebe več kot enkrat za isto nezakonito ravnanje, da bi se varovala ista pravna dobrina. Po drugi strani pa ne prepoveduje za ista dejanja kaznovati različna podjetniška združenja, ki so bila pri njih udeležena, zaradi sodelovanja oziroma individualne stopnje odgovornosti pri kršitvi, čeprav so ena člani drugih.

(Glej točke od 340 do 344.)

17. Čeprav ima Komisija diskrecijsko pravico pri določitvi zneska glob zaradi sankcioniranja kršitev pravil Skupnosti o konkurenci, Sodišče prve stopnje vseeno na podlagi člena 17 Uredbe št. 17 z neomejeno pristojnostjo za odločanje v sporu v smislu člena 229 ES odloča o tožbah zoper odločbe, s katerimi Komisija določa globo, in lahko zato odpravi, zmanjša ali poveča naloženo globo. Na podlagi te neomejene pristojnosti sme Sodišča prve stopnje med drugim spremeniti znesek zmanjšanja globe, ki ga je Komisija priznala podjetju ali podjetniškemu združenju iz naslova okoliščin iz točke 5(b) Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ.

(Glej točke 352 in od 355 do 361.)