Zadeva C-43/07

D. M. M. A. Arens-Sikken

proti

Staatssecretaris van Financiën

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden)

„Prosti pretok kapitala — Člena 73b in 73d Pogodbe ES (postala člena 56 ES in 58 ES) — Nacionalna ureditev, ki se nanaša na davek na dediščino in na prenos premoženja in v kateri pri izračunu navedenih davkov ni predviden odbitek dolgov zaradi presežne pridobitve, ki so posledica oporočne delitve zapuščine staršev inter vivos, kadar oseba, po kateri je uvedeno dedovanje, ob svoji smrti ni prebivala v državi članici, v kateri je podedovana nepremičnina — Omejitev — Utemeljitev — Neobstoj — Neobstoj dvostranske konvencije o izogibanju dvojnemu obdavčevanju — Učinki nižje olajšave v državi članici, kjer ima navedena oseba prebivališče, uvedene z namenom izogibanja dvojnemu obdavčevanju, na omejitev prostega pretoka kapitala“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca J. Mazáka, predstavljeni 13. marca 2008 I - 6890

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. septembra 2008 I - 6912

Povzetek sodbe

Prosti pretok kapitala – Omejitve – Davek na dediščino

(Pogodba ES, člena 73b in 73d (postala člena 56 ES in 58 ES))

Člena 73b in 73d Pogodbe ES (postala člena 56 ES in 58 ES) je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki se nanaša na izračun davka na dediščino in na prenos premoženja, ki ju je treba plačati v zvezi z nepremičnino v državi članici, in v kateri pri izračunu navedenih davkov ni predvidena možnost odbitka dolgov zaradi presežne pridobitve, ki so posledica oporočne delitve zapuščine staršev inter vivos, kadar oseba, po kateri je uvedeno dedovanje, ob svoji smrti ni bila rezident te države, ampak druge države članice, medtem ko je ta možnost odbitka predvidena, kadar je bila ta oseba ob svoji smrti rezident države, v kateri je podedovana nepremičnina, če se uporablja progresivna davčna stopnja in ker lahko neupoštevanje navedenih dolgov skupaj s to progresivno stopnjo pomeni večjo davčno obremenitev dedičev, ki se ne morejo sklicevati na takšno možnost odbitka.

Omejitev prostega pretoka kapitala je namreč posledica dejstva, da takšna nacionalna ureditev skupaj z uporabo progresivne davčne stopnje vodi pri delitvi davčne obremenitve do različnega obravnavanja dedičev osebe, ki je bila ob svoji smrti rezident, in dedičev osebe, ki ob svoji smrti ni bila rezident zadevne države članice.

To različno obravnavanje se ne more utemeljiti s tem, da se nanaša na položaja, ki nista objektivno primerljiva. Če so v nacionalni ureditvi dediči osebe, ki je bila ob svoji smrti rezident, in osebe, ki je bila ob svoji smrti nerezident, glede obdavčitve podedovane nepremičnine, ki je v zadevni državi članici, postavljeni v isti položaj, se ne morejo v okviru iste obdavčitve glede možnosti odbitka stroškov, povezanih s to nepremičnino, različno obravnavati, ne da bi to povzročilo diskriminacijo. Z enakim obravnavanjem zapuščin teh dveh skupin oseb pri obdavčenju dediščin, razen pri odbitku dolgov, je namreč nacionalni zakonodajalec priznal, da glede podrobnih pravil in pogojev te obdavčitve med temi osebami ni objektivnih razlik, ki bi lahko utemeljile različno obravnavanje.

Okoliščina, da je v ureditvi države članice, v kateri je ob svoji smrti prebivala oseba, po kateri je uvedeno dedovanje, enostransko predvidena možnost odobritve davčnega odbitka na podlagi davka na dediščino, ki ga je treba plačati v drugi državi članici v zvezi z nepremičninami v tej drugi državi, ne vpliva na navedeno presojo. Država članica, v kateri je nepremičnina, se v utemeljitev omejitve prostega pretoka kapitala, ki je posledica njene ureditve, ne more sklicevati na obstoj od njene volje neodvisne možnosti, da bo druga država članica, kot je država članica, v kateri je oseba, po kateri je bilo uvedeno dedovanje, prebivala ob svoji smrti, priznala davčni odbitek, ki bi lahko v celoti ali deloma nadomestil škodo, ki je nastala dedičem te osebe, ker država članica, v kateri je navedena nepremičnina, pri izračunu davka na prenos premoženja ni upoštevala dolgov zaradi presežne pridobitve, ki so posledica oporočne delitve zapuščine staršev inter vivos.

(Glej točke 46, 54, 57, 60, 65, 67 ter točki 1 in 2 izreka.)