Zbi rka odločb sodne pr akse  
Zadeva C-4 4 3 / 1 6  
F rancisco Rodrigo Sanz  
proti  
Universidad Politécnica de Madrid  
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,  
ki ga je vložilo Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid )  
„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Direktiva 1999 /70/ES – Okvirni sporazum  
ETUC-UNICE-CEEP o delu za določen čas – Določba 4 – Veriženje pogodb o zaposlitvi za določen  
čas v javnem sektorju – Prestrukturiranje univerzitetne organizacije – Nacionalna zakono daja –  
Vključevanje rednih profesorjev visokih šol v zbor rednih univerzitetnih profesorjev – Pogoj –  
Pridobitev doktorskega naziva – Spremem ba zaposlitev za polni delovni čas v zaposlitve za polovični  
delovni čas – Uporaba le za redne profesorje, ki so zaposleni kot nadomestni uslužbenci – Načelo  
prepovedi diskriminacije“  
Povzetek – Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 9. februarja 2017  
Socialna politika — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in 
CEEP — Direktiva 1999 /70 — Prepoved diskriminacije delavcev, zaposlenih za določen čas — 
Prestrukturiranje univerzitetne organizacije — Nacionalna zakonodaja, ki določa vključevanje rednih 
profesorjev visokih šol v zbor rednih univerzitetnih profesorjev — Pogoj — Pridobitev doktorskega 
naziva — Sprememba zaposlitev za polni delovni čas v zaposlitve za polovični delovni čas v primeru 
neobstoja tega naziva — Uporaba le za redne profesorje, ki so zaposleni kot nadomestni uslužbenci — 
Nedopustnost 
(Direktiva Sveta 1999 /70, priloga, določba 4, točka 1) 
Določbo 4, točka 1, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999 in 
priloženega Direktivi Sveta 1999 /70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen 
čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni 
zakono daji, kot je tista iz postopka v glavni stvari, ki v okviru ukrepov za prestrukturiranje 
organizacije univerz pristojnim upravam zadevne države članice dovoljuje, da delovni čas profesorjev 
visokih šol, ki so zaposleni kot nadomestni uslužbenci, skrajšajo za polovico, ker ti nimajo doktorskega 
naziva, medtem ko se ta ukrep ne uporablja za redne profesorje visokih šol s statusom uradnika, ki 
prav tako nimajo doktorskega naziva. 
Uporaba takega pravila namreč temelji na splošni domnevi, da že samo delovno razmerje rednih 
profesorjev visokih šol za določen čas upravičuje različno obravnavanje te kategorije profesorjev 
v primerjavi s profesorji s statusom uradnika, čeprav sta zaposlitvi teh kategorij profesorjev podobni. 
Taka domneva je v nasprotju s cilji Direktive 1999 /70 in okvirnega sporazuma. 
SL 
ECLI:EU:C:2017 :109 1 
POVZETEK – ZADEVA C-443/16  
RODRIGO SANZ  
Te ugotovitve ni mogoče izpodbijati s trditvijo, da je različno obravnavanje nadomestnih uslužbencev 
upravičeno z ukrepi upravljanja zbora rednih univerzitetnih profesorjev in s proračunskimi 
omejitvami, ki jih je naložila zadevna država članica, saj je Sodišče že odločilo, da s proračunskimi 
razlogi, vključno s tistimi, ki se nanašajo na potrebo po strogem upravljanju zaposlenih, ni mogoče 
upravičiti diskriminacije (glej v tem smislu sodbi z dne 23. oktobra 2003 , Schönheit in Becker, 
C-4/02 in C-5/02, EU:C:2003 :583, točka 85, ter z dne 22. aprila 2010 , Zentralbetriebsrat der 
Landeskrankenhäuser Tirols, C-486/08, EU:C:2010 :215, točka 46). 
Čeprav se namreč s proračunskimi vidiki lahko utemeljuje izbire socialne politike države članice in 
vpliva na naravo ali obseg ukrepov, ki jih ta želi sprejeti, pa ti ukrepi sami po sebi niso cilj, zastavljen 
s to politiko, zato z njimi ni mogoče upravičiti uporabe nacionalne zakono daje, ki privede do 
različnega obravnavanja v škodo delavcev, zaposlenih za določen čas (glej po analogiji sodbi z dne 
24. oktobra 2013 , Thiele Meneses, C-220/12, EU:C:2013 :683, točka 43, in z dne 26. novembra 2014 , 
Mascolo in drugi, C-22/13, od C-61/13 do C-63/13 in C-418/13, EU:C:2014 :2401 , točka 110, ter sklep 
z dne 21. septembra 2016 , Popescu, C-614/15, EU:C:2016 :726, točka 63). Nazadnje je treba dodati, da 
je določba 4, točka 1, okvirnega sporazuma nepogojna in dovolj natančna, da se lahko posamezniki 
sklicujejo nanjo v postopkih zoper državo pred nacionalnim sodiščem (glej v tem smislu sodbi z dne 
22. decembra 2010 , Gavieiro Gavieiro in Iglesias Torres, C-444/09 in C-456/09, EU:C:2010 :819, točke 
od 78 do 83, in z dne 8. septembra 2011 , Rosado Santana, C-177/10, EU:C:2011 :557, točka 56, ter sklep 
z dne 21. septembra 2016 , Álvarez Santirso, C-631/15, EU:C:2016 :725, točka 59). 
(Glej točke od 51 do 53, 55 in 56 ter izrek.) 
ECLI:EU:C:2017 :109 2