ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Ali je treba Direktivo 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja), zlasti uvodne izjave 4, 18, 21, 22, 28, 29, 34 in 43 ter člene 3(2), 25, 11, 14, 16 in 21 razlagati tako, da lahko država članica z izvajanjem nacionalnega zakona za industrijsko dejavnost, ki povzroča resno in veliko tveganje za varstvo okolja in zdravje ljudi, podaljša rok, določen upravljavcu za prilagoditev te industrijske dejavnosti izdanemu dovoljenju z izvajanjem v dovoljenju določenih ukrepov in dejavnosti za varstvo okolja in zdravja, za približno sedem let in pol od prvotno določenega roka in v celoti za enajst let?
11.

Ali je treba člena 18 in 19 v povezavi z uvodno izjavo 26 Direktive (EU) 2016/800 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o procesnih jamstvih za otroke, ki so osumljene ali obdolžene osebe v kazenskem postopku in člen 12(2) v povezavi z uvodno izjavo 50 Direktive 2013/48/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku in v postopkih na podlagi evropskega naloga za prijetje ter pravici do obvestitve tretje osebe ob odvzemu prostosti in do komunikacije s tretjimi osebami in konzularnimi organi med odvzemom prostosti v povezavi s členom 7(1) in (2) v povezavi s členom 10(2) v povezavi z uvodno izjavo 44 Direktive (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku ter načelo poštenega sojenja razlagati tako, da ima – kar zadeva izjave, ki jih je osumljenec podal med policijskim zaslišanjem, opravljenim brez dostopa do odvetnika in brez ustrezne obvestitve osumljenca o njegovih pravicah ter brez obvestitve nosilca starševske odgovornosti o pravicah in splošnih vidikih poteka postopka, do katerih je otrok upravičen na podlagi člena 4 Direktive – nacionalno sodišče, ki v kazenskem postopku obravnava zadevo, ki je zajeta s področjem uporabe zgoraj navedenih direktiv, in vsak državni organ na njihovi podlagi obveznost (oziroma možnost), da zagotovi učinek, pri katerem gre za to, da se osumljeno/obdolženo osebo vrne v položaj, v katerem bi bila, če do zadevnih kršitev ne bi prišlo, in da torej ne upošteva takšnega dokaza, in sicer zlasti v primeru, če naj bi bile obremenilne informacije, pridobljene na takem zaslišanju, podlaga za obsodbo te osebe[?]
—

Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da do 6. februarja 2018 ni sprejela predpisov, potrebnih za popolno uskladitev z Direktivo Sveta 2013/59/Euratom (1) z dne 5. decembra 2013 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja in o razveljavitvi direktiv 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom in 2003/122/Euratom, in da besedila teh predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 106 navedene direktive.
C 441/3

Pritožba, ki so jo FT in drugi vložili 28. februarja 2022 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 15. decembra 2021 v zadevi T-224/20, FT in drugi/Komisija

(Zadeva C-168/22 P)

(2022/C 441/04)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožniki: FT in drugi (zastopnik: J.-N. Louis, avocat)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 5. oktobra 2022 pritožbo kot očitno nedopustno zavrglo in pritožnicam naložilo plačilo lastnih stroškov.
C 432/8

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Ravensburg (Nemčija) 10. avgusta 2022 – MW, CY/VR Bank Ravensburg-Weingarten eG

(Zadeva C-536/22)

(2022/C 432/10)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Ravensburg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: MW, CY

Tožena stranka: VR Bank Ravensburg-Weingarten eG

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je treba pojem „pošteno in objektivno nadomestilo za morebitne stroške, ki so neposredno povezani s predčasnim odplačilom kredita“ v členu 25(3) Direktive 2014/17/EU (1) razlagati tako, da nadomestilo zajema tudi izgubljeni dobiček kreditodajalca, zlasti prihodnja plačila obresti, ki jih izgubi zaradi predčasnega odplačila?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali vsebuje pravo Unije in zlasti člen 25(3) Direktive 2014/17/EU zahteve glede izračuna prihodkov kreditodajalca iz ponovnega vlaganja predčasno odplačanega potrošniškega kredita za nepremičnine, ki jih je treba upoštevati pri izgubljenem dobičku, in če jih vsebuje, katere? Zlasti: a) Ali se morajo nacionalna pravila za izračun navezati na to, kako kreditodajalec predčasno odplačani znesek dejansko uporabi? b) Ali smejo nacionalna pravila kreditodajalcu dopuščati, da nadomestilo za predčasno odplačilo izračuna na podlagi fiktivnega ponovnega vlaganja v varne vrednostne papirje kapitalskega trga za enako obdobje (tako imenovana metoda aktiva-pasiva)?

3. Ali spada na področje uporabe člena 25 Direktive 2014/17/EU tudi primer, v katerem potrošnik potrošniško kreditno pogodbo za nepremičnine najprej odpove zaradi pravice do odpovedi, ki jo je določil nacionalni zakonodajalec, in nato kreditodajalcu predčasno odplača kredit?

(1) Direktiva 2014/17/ЕU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o potrošniških kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine in spremembi direktiv 2008/48/ES in 2013/36/EU ter Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 60, str. 34).
2.

Ali je treba člen 100 Uredbe Sveta št. 1083/2006 (1) razlagati tako, da Evropski komisiji, da bi bili njeni sklepi zakoniti, ni treba v postopku ugotoviti, preveriti in opredeliti vseh pravno upoštevnih dejstev, ampak da mora svoje ugotovitve omejiti na komunikacijo in izmenjavo stališč oziroma sporočil države članice in jih sprejeti zgolj na tej podlagi?
C 424/32

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski gradski sad (Bolgarija) 26. avgusta 2022 – Kazenski postopek zoper CI, VF, DY

(Zadeva C-574/22)

(2022/C 424/42)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Sofiyski gradski sad

Obtoženci v postopku v glavni stvari

CI

VF

DY

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali določbe Uredbe (ES) št. 273/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 (1), ki zapolnjujejo blanketno določbo člena 354a Nakazatelen kodeks (kazenski zakonik) v povezavi s členom 3(4) Zakon za kontrol varhu narkotichnite veshtestva i prekursorite (zakon o nadzoru prepovedanih drog in predhodnih sestavin pri prepovedanih drogah) dopuščajo, da se osebo spozna za krivo zaradi posesti snovi iz skupine 3 v Prilogi I, in sicer klorovodikove kisline (vodikov klorid) v količini 585 mililitrov (0,585 litra)?

(1) Uredba (ES) št. 273/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah (UL 2004, L 47, str. 1).
C 408/24

Pritožba, ki so jo Francisco Javier Fernández-Pacheco Yáñez in drugi vložili 14. januarja 2022 zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. novembra 2021 v zadevi T-687/21, Fernández-Pacheco Yáñez in drugi/Komisija

(Zadeva C-37/22 P)

(2022/C 408/30)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Pritožniki: Francisco Javier Fernández-Pacheco Yáñez, Javier Martín Lou, Luís Fernando Lafuente Guillen, Justino-David Aranda Guerrero, Fernando Llera Gallego, Avelina Domínguez Esteban, María Belén Sáez-Guinea Ruiz, José Miguel Navarro Queiroz, Jorge Luis Pérez Terren (zastopnica: González González, abogada)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Sodišče Evropske unije (osmi senat) je s sklepom z dne 6. septembra 2022 pritožbo zavrglo kot očitno neutemeljeno in pritožnikom naložilo, naj nosijo svoje stroške.
C 398/11

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Hannover (Nemčija) 12. julija 2022 – MK/WB

(Zadeva C-461/22)

(2022/C 398/14)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Hannover

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: MK

Nasprotna stranka: WB

Vprašanje za predhodno odločanje:

Ali je zakonsko postavljeni oskrbovalec polnoletne osebe, nesposobne za razsojanje, ki poklicno opravlja to dejavnost, upravljavec v smislu člena 4, točka 7, Uredbe (EU) 2016/679 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov – SUVP)?

Ali mora ta zagotoviti dostop na podlagi člena 15 SUVP?

(1) UL 2016, L 119, str. 1.
3.

Ali člen 72(1)(e) v povezavi z odstavkom 4(a) in (b) Direktive 2014/24/EU dopušča nacionalno pravilo ali prakso razlage in uporabe tega pravila, v skladu s katero se v primeru, kot je ta iz postopka v glavni stvari (v katerem sta bila v razpisni dokumentaciji določena najdaljši rok in najpoznejši datum za izvedbo naročila; rok je tudi kazalnik v okviru metodologije ocenjevanja ponudb; dejanska izvedba naročila je potekala dlje od najdaljšega roka in najpoznejšega datuma, določenih v dokumentaciji, ne da bi obstajale nepredvidene okoliščine; naročnik je brez ugovorov sprejel izvedbo in ni uveljavljal pogodbene kazni zaradi zamude), izvedba naročila v nasprotju s pogoji iz dela razpisne dokumentacije in naročila, ki se nanaša na rok, pri čemer ni nepredvidenih okoliščin in ugovorov naročnika, razlaga le kot vrsta nepravilne izvedbe naročila in ne kot nezakonita bistvena sprememba naročila v delu, ki se nanaša na rok za izvedbo?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 20. julija 2022 – Bundesrepublik Deutschland/GS, ki ga zastopajo starši

(Zadeva C-484/22)

(2022/C 380/08)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranke v postopku v glavni stvari

Revidentka: Bundesrepublik Deutschland

Nasprotna stranka: GS, ki ga zastopajo starši

Ob udeležbi: Die Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 5, prvi polstavek, (a) in (b), Direktive 2008/115/ES (1) razlagati tako, da brez izjeme nasprotuje zakonitosti odločbe o vrnitvi, ki je bila izdana mladoletnemu državljanu tretje države in je izdana skupaj z zavrnitvijo njegove prošnje za mednarodno zaščito ter mu za odhod daje rok 30 dni od njene dokončnosti, če iz pravnih razlogov za nedoločen čas nobenega od staršev ni mogoče vrniti v državo, navedeno v členu 3, točka 3, Direktive 2008/115/ES, in tako tudi od mladoletne osebe zaradi njenega družinskega življenja, ki mu je treba zagotoviti varstvo (člen 7 in 24(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2), člen 8 EKČP), ni mogoče zahtevati, da zapusti državo članico, ali pa zadostuje, da se na podlagi nacionalne zakonske ureditve največje koristi otroka in družinsko življenje v smislu člena 5, prvi polstavek, (a) in (b), Direktive 2008/115/ES upoštevajo po sprejemu odločbe o vrnitvi z odlogom odstranitve?

(1) Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL 2008, L 348, str. 98).

(2) UL 2000, C 364, str. 1.
2.

Ali se lahko v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari, kjer je bila pomoč, financirana iz EKSRP, zaradi goljufije določena in izplačana družbi z omejeno odgovornostjo (Osaühing), za upravičence v smislu člena 54(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 in člena 35(6) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 640/2014 z dne 11. marca 2014 štejejo tudi zastopniki družbe upravičenke, ki so storili goljufijo in so bili ob goljufivi pridobitvi pomoči tudi dejanski lastniki te družbe?
1.

Ali je treba člen 12(2) Direktive (EU) 2015/2302 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih razlagati tako, da je potnik – ne glede na to, kdaj je podal izjavo o odstopu od pogodbe – vsekakor upravičen do brezplačnega odstopa od pogodbe tedaj, če so neizogibne in izredne okoliščine, ki znatno vplivajo na izvedbo turističnega paketa, ob (načrtovanem) začetku potovanja dejansko nastopile?
1.

Ali je to, da se v državi članici obdavčijo podružnice finančnih institucij, ki so rezidentke v drugi državi članici Evropske unije, na podlagi zakonodaje, kot je portugalska nacionalna ureditev, ki ureja dodaten solidarnostni davek na bančni sektor, s katerim se obdavčujejo prilagojene obveznosti in hipotetična vrednost izpeljanih zunajbilančnih finančnih instrumentov in katerega pobiranje ni namenjeno za nacionalne mehanizme financiranja ukrepov za reševanje in za financiranje enotnega sklada za reševanje, v nasprotju z Direktivo 2014/59/EU (1) z dne 15. maja 2014?
I.

Ali se člen 9(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 (1) z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo uporablja: (a) za predlog za spremembo pravice do stikov v smislu člena 2(10) navedene uredbe, ki ga vloži imetnik navedene pravice do stikov na podlagi sodne odločbe, ki ima odložen učinek, obrazložen s koristjo otrok, vendar je dokončna in pravnomočna, in ki je bila izdana v državi prejšnjega običajnega prebivališča otrok več kot štiri mesece pred vložitvijo predloga na podlagi člena 9(1); (b) in to izključno glede na načelno pristojnost iz člena 8 navedene uredbe; čeprav je v uvodni izjavi 12 navedene uredbe navedeno, da so „[t]emelji pristojnosti v zadevah starševske odgovornosti, določeni v tej uredbi, […] oblikovani tako, da kar najbolj upoštevajo interese otroka, zlasti kriterij povezanosti[; t]o pomeni, da je v prvi vrsti pristojna država članica, v kateri ima otrok običajno prebivališče, z izjemo nekaterih primerov spremembe otrokovega prebivališča […]“?
Pritožba, ki jo je Leon Leonard Johan Veen vložil 5. julija 2022 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 27. aprila 2022 v zadevi T-436/21, Veen/Europol

(Zadeva C-444/22 P)

(2022/C 340/29)

Jezik postopka: slovaščina

Stranki

Pritožnik: Leon Leonard Johan Veen (zastopnik: M. Mandzák, advokát)

Druga stranka v postopku: Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol)

Predlogi

— Izpodbijana sodba naj se v celoti razveljavi;

— zadeva naj se Splošnemu sodišču predloži v ponovno razsojanje;

— Splošnemu sodišču naj se naloži, da odloči o povračilu stroškov postopka.

Pritožbeni razlog in bistvene trditve

Pritožba vsebuje štiri pritožbene razloge. Splošno sodišče naj bi s pravnega vidika napačno presodilo v zadevi in naj bi napačno uporabilo materialno pravo, zlasti v zvezi z odgovornostjo tožene stranke za škodo in njeno obveznostjo obdelave osebnih podatkov v okviru navzkrižne kontrole. Splošno sodišče naj bi poleg tega napačno ugotovilo, da med ravnanjem tožene stranke in škodnim dogodkom ni bilo vzročne zveze, in sodbo pomanjkljivo obrazložilo.
5.

Če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, ali se lahko država članica, ki presoja območno, potem naknadno zadovolji z znanstvenimi in tehničnimi spoznanji, ki so v že pripravljenih, ampak še ne sprejetih smernicah, ali mora država članica, ki presoja območno, upoštevati vsa razpoložljiva znanstvena in tehnična spoznanja, tudi tista, ki jih v smernicah ni?
2.

Pri presoji, ali v kraju potovanja ali neposredni bližini ob razdoru pogodbe o paketnem potovanju obstajajo neizogibne in izredne okoliščine in ali te znatno vplivajo na izvedbo turističnega paketa: (i) ali bi bilo treba upoštevati le objektivne okoliščine, to je ali je znatno vplivanje na izvedbo turističnega paketa povezano le z objektivno nezmožnostjo in ga je treba razlagati tako, da zajema le primere, v katerih je pogodba fizično in tudi pravno neizvedljiva, ali pa kljub temu zajema tudi primere, v katerih je pogodba sicer izvedljiva, vendar (v obravnavani zadevi zaradi utemeljenega strahu pred okužbo s COVID-19) pa postane njena izvedba zapletena in/ali ekonomsko nedonosna (v smislu varnosti potnikov, da je ogroženo njihovo zdravje in/ali življenje, možnosti uresničevanja ciljev počitniškega potovanja); (ii) ali so pomembni subjektivni dejavniki, kot so potovanje odraslih skupaj z otroki, mlajšimi od 14 let, ali pripadnost skupini z višjim tveganjem zaradi starosti ali zdravstvenega stanja potnika itd.? Ali ima potnik pravico odstopiti od pogodbe o paketnem potovanju, če zaradi pandemije in povezanih okoliščin po mnenju povprečnega potnika potovanje v kraj potovanja in iz njega ni več varno, potniku povzroča nevšečnosti ali vzbuja utemeljen strah za svoje zdravje ali pred okužbo z nevarnim virusom?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Köln (Nemčija) 5. maja 2022 – A.T.U. Auto-Teile-Unger GmbH & Co. KG in Carglass GmbH/FCA Italy SpA

(Zadeva C-296/22)

(2022/C 318/35)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Köln

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: A.T.U. Auto-Teile-Unger GmbH & Co. KG, Carglass GmbH

Tožena stranka: FCA Italy SpA

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 61(1), (4) Uredbe 2018/858 (1), v povezavi s Prilogo X, točka 2.9, k tej uredbi, v skladu s katerim mora proizvajalec vozil za namene OBD, diagnostike, popravil in vzdrževanja vozila zagotoviti neposreden tok podatkov o vozilu prek zaporednih podatkovnih vrat na standardiziranem priključku za podatkovno povezavo, tudi glede na obveznost proizvajalca vozil, da zagotovi splošno varnost vozila, določeno v Prilogi II, del 1, postavka 63, te uredbe

— v povezavi z Uredbo št. 661/2009 (2) glede vozil, homologiranih pred 6. julijem 2022, zlasti členom 5(1) te uredbe, in

— v povezavi z Uredbo 2019/2144 (3), ki velja od 6. julija 2022, zlasti členom 4(4) in (5) te uredbe,

razlagati tako, da mora proizvajalec vozil vedno, tudi v primeru implementacije ustreznih varnostnih ukrepov, zagotoviti, da lahko neodvisni servisi še vedno izvajajo OBD, diagnostiko, popravila in vzdrževanje vozila, vključno s potrebnimi zapisi s pomočjo univerzalnega, generičnega orodja za diagnostiko, ne da bi izpolnjevali zahteve po stalni internetni povezavi orodja s strežnikom, ki ga določi proizvajalec vozila, in/ali predhodne osebne registracije uporabnika pri proizvajalcu vozila, ki jih uredba izrecno ne določa?

(1) Uredba (EU) 2018/858 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o odobritvi in tržnem nadzoru motornih vozil in njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila, spremembi uredb (ES) št. 715/2007 in (ES) št. 595/2009 ter razveljavitvi Direktive 2007/46/ES (UL 2018, L 151, str. 1).

(2) Uredba (ES) št. 661/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o zahtevah za homologacijo za splošno varnost motornih vozil, njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (UL 2009, L 200, str. 1).

(3) Uredba (EU) 2019/2144 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2019 o zahtevah za homologacijo motornih vozil in njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila, v zvezi z njihovo splošno varnostjo in zaščito potnikov v vozilu ter izpostavljenih udeležencev v cestnem prometu in o spremembi Uredbe (EU) 2018/858 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi uredb (ES) št. 78/2009, (ES) št. 79/2009 in (ES) št. 661/2009 Evropskega parlamenta in Sveta in uredb Komisije (ES) št. 631/2009, (EU) št. 406/2010, (EU) št. 672/2010, (EU) št. 1003/2010, (EU) št. 1005/2010, (EU) št. 1008/2010, (EU) št. 1009/2010, (EU) št. 19/2011, (EU) št. 109/2011, (EU) št. 458/2011, (EU) št. 65/2012, (EU) št. 130/2012, (EU) št. 347/2012, (EU) št. 351/2012, (EU) št. 1230/2012 in (EU) 2015/166 (UL 2019, L 325, str. 1).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie (Belgija) 28. aprila 2022 – KBC Verzekeringen NV/P&V Verzekeringen CVBA

(Zadeva C-286/22)

(2022/C 303/19)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hof van Cassatie

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagateljica kasacijske pritožbe: KBC Verzekeringen NV

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: P&V Verzekeringen CVBA

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je člen 1, točka 1, Direktive 2009/103/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti, kot se je uporabljala pred spremembo z Direktivo 2021/2118 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2021 o spremembi navedene direktive, v kateri je „vozilo“ opredeljeno kot „motorno vozilo, ki je namenjeno za potovanje po kopnem in ga poganja mehanska moč, vendar ne vozi po tirih, in priklopnik, s prikolico ali brez“, treba razumeti tako, da električno kolo („speed pedelec“ (kolo z močnim pomožnim elektromotorjem, ki lahko doseže hitrost do 45 km/h)), katerega motor nudi le pomoč pogonu na pedala, tako da se kolo ne more premikati samostojno, brez mišične moči, ampak zgolj z uporabo moči motorja in mišične moči, ter električno kolo, ki je opremljeno s funkcijo boost, prek katere kolo s pritiskom na gumb boost pospeši brez poganjanja do hitrosti 20 km/h, pri katerem pa je vendarle potrebna mišična moč, da je to funkcijo mogoče uporabiti, nista vozili v smislu te direktive?

(1) UL 2009, L 263, str. 11.

(2) Direktiva (EU) 2021/2118 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2021 o spremembi Direktive 2009/103/ES o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (UL 2021, L 430, str. 1).
Pritožba, ki so jo 17. junija 2022 vložile SAS Cargo Group A/S, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS AB zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 30. marca 2022 v zadevi T-324/17, SAS Cargo Group in drugi/Komisija

(Zadeva C-403/22 P)

(2022/C 303/39)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnice: SAS Cargo Group A/S, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS AB (zastopniki: B. Creve in M. Kofmann, advokater, ter J. Killick in G. Forwood, avocats)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlog

Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

— izpodbijano sodbo razveljavi v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena ničnostna tožba pritožnic;

— Sklep Komisije C(2017) 1742 final z dne 17. marca 2017 v zvezi s postopkom izvajanja člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu (zadeva AT.39258 – letalski tovorni prevoz) (v nadaljevanju: sklep) v celoti ali deloma razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na pritožnice;

— razveljavi ali znatno zmanjša naloženo globo;

— podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču v razsojanje v skladu s sodbo Sodišča; in

— Komisiji naloži, naj plača stroške pritožbe in postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnice v utemeljitev pritožbe navajajo pet pritožbenih razlogov.

Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava glede kršitve pravice do obrambe in pravice do vpogleda v spis, ker ni bil zagotovljen dostop do obremenilnih in razbremenilnih dokazov.

Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava glede pravice do izjave v zvezi z merilom kvalificiranih učinkov in vstopnimi zračnimi povezavami.

Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava glede uporabe merila kvalificiranih učinkov.

Četrti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava glede enotne in trajajoče kršitve.

Peti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava v zvezi s tem, kakor je Splošno sodišče izvrševalo svojo neomejeno pristojnost za določitev globe.