Pritožba, ki jo je ClientEarth vložil 26. novembra 2013 proti sodbi Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 13. septembra 2013 v zadevi ClientEarth proti Komisiji, T-111/11

(Zadeva C-612/13 P)

(2014/C 71/08)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnik: ClientEarth (zastopnik: P. Kirch, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predloga

Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 13. septembra 2013 v zadevi T-111/11;

— Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge:

1. S prvim pritožbenim razlogom zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je zmotno razlagalo pojma „preiskava“ in „oslabilo varstvo […] namena […] preiskav“, kot je določeno v členu 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 (1). Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je kategorično navedlo, da „so zadevne študije del preiskave, ki jo opravlja Komisija v smislu člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001“. V okviru prvega dela tega pritožbenega razloga navaja, da je Splošno sodišče napačno razlagalo pojem „preiskava“. Drugi del pritožbenega razloga: tudi če upoštevamo, da je bila bila opravljena preiskava, je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo zaradi zmotne razlage pojma „oslabiti“. Splošno sodišče je pojem razkritja povezalo s pojmom oslabitve, ne da bi konkretno navedlo, kako bi razkritje oslabilo „namen“ preiskav.

2. Z drugim pritožbenim razlogom zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo zaradi kršitve člena 4(1), (2) in (4) Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, podpisane v Aarhusu na Danskem 25. junija 1998 in odobrene s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (2). Ta pritožbeni razlog vsebuje pet trditev. Prvič, Splošno sodišče je preveč restriktivno uporabilo svojo dolžnost razlage člena 4(4)(c) Aarhuške konvencije. Drugič, Splošno sodišče je napačno uporabilo zadevno merilo glede na Aarhuško konvencijo. Tretjič, Splošno sodišče ni izpolnilo obveznosti razlage Aarhuške konvencije v skladu z običajnim mednarodnim pravom. Četrtič, Splošno sodišče je nezakonito zavrnilo neposredno uporabo členov 4 in 4(4)(c) Aarhuške konvencije. Nazadnje, Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je sprejelo odstopanje od uporabe Aarhuške konvencije na podlagi „posebnih značilnosti“ Evropske unije.

3. S tretjim pritožbenim razlogom zatrjuje, da je Splošno sodišče kršilo člen 6(1) Uredbe št. 1367/2006 (3) ter člen 4(2), in fine, in (3) Uredbe št. 1049/2001. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ker je zavrnitev priznanja obstoja prevladujočih javnih interesov pri razkritju utemeljevalo le z analizo trditev, ki jih je navedel prosilec. Takšen pristop je v nasprotju z določbami Uredbe št. 1049/2001 in upoštevno sodno prakso. Trditve, ki jih v zvezi s tem uveljavlja prosilec, namreč ne morejo biti per se razlog za zanikanje obstoja prevladujočih javnih interesov, saj zakonodaja dokaznega bremena glede prevladujočih okoliščin ne nalaga prosilcu. Tehtanje interesov pri razkritju mora izvesti pristojna institucija.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

(2) 2005/370/ES: 2005/370/ES: Sklep sveta z dne 17. februarja 2005 o sklenitvi Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, v imenu Evropske skupnosti, UL L 124, str. 1.

(3) Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti, UL L 264, str. 13.