SL Uradni list Evropske unije C 209/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (Chancery Division) (Združeno kraljestvo) 10. maja 2010 – Union of European Football Associations (UEFA), British Sky Broadcasting Ltd proti Euroview Sport Ltd

(Zadeva C-228/10)

()

2010/C 209/25

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice (Chancery Division)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Union of european Football Associations (UEFA), British Sky Broadcasting Ltd

Tožena stranka: Euroview Sport Ltd

Vprašanji(a) za predhodno odločanje

1. Nedovoljene naprave

(a) Če napravo za pogojni dostop izdela izvajalec storitev ali je izdelana z njegovim soglasjem in jo proda z omejenim dovoljenjem, da se ta naprava uporablja le za dostop do zaščitene storitve v določenih okoliščinah, ali postane ta naprava „nedovoljena naprava“ v smislu člena 2(e) Direktive 98/84/ES (1), če je izdana za dostop do zaščitene storitve na kraju ali na način ali s strani osebe, ki niso zajeti z dovoljenjem izvajalca storitve?

(b) Kaj pomeni „zasnovano ali prilagojeno“ v smislu člena 2(e) Direktive?

2. Pravni interes

Če prvi izvajalec storitve prenese programsko vsebino v kodirani obliki na drugega izvajalca storitve, ki oddaja to vsebino na podlagi pogojnega dostopa, katere dejavnike je treba upoštevati pri določitvi, ali so interesi prvega izvajalca zaščitene storitve prizadeti v smislu člena 5 Direktive 98/84/ES?

Zlasti,

Če prvo podjetje prenese programsko vsebino (ki vključuje vizualne podobe, ambientalni zvok in angleški komentar) v kodirani obliki na drugo podjetje, ki nato javnosti predvaja vsebino programa (ki ji je dodalo svoj logotip in včasih dodatni zvočni zapis komentarja):

(a) Ali gre pri prenosu prvega podjetja za zaščiteno storitev „televizijskega razširjanja programskih vsebin“ v smislu člena 2(a) Direktive 98/84/ES oziroma „razširjanja televizijskih programskih vsebin“ v smislu člena 1(a) Direktive 89/552/EGS (2)?

(b) Ali je nujno, da je prvo podjetje izdajatelj televizijskih programov v smislu člena 1(b) Direktive 89/552/EGS, da bi se lahko štelo, da ponuja zaščiteno storitev „televizijskega razširjanja programskih vsebin“ v smislu prve alinee člena 2(a) Direktive 98/84/ES?

(c) Ali je treba člen 5 Direktive 98/84/ES razlagati tako, da daje prvemu podjetju pravico do civilne tožbe v zvezi z nedovoljenimi napravami, ki omogočajo dostop do programa, ki ga oddaja drugo podjetje, bodisi: (i) ker je treba take naprave obravnavati, kot da prek televizijskega signala omogočajo dostop do storitve prvega podjetja; bodisi (ii) ker je prvo podjetje ponudnik zaščitene storitve, katerega interesi so prizadeti z nedovoljeno dejavnostjo (ker take naprave omogočajo nedovoljen dostop do zaščitene storitve, ki jo ponuja drugo podjetje)?

(d) Ali lahko na odgovor na podvprašanje (c) vpliva to, ali prvi in drugi izvajalec storitve uporabljata različne sisteme za dekodiranje in naprave za pogojni dostop?

3. Člen 6 Direktive 2001/29/EC (3) - tehnični ukrepi

V okoliščinah, v katerih:

(i) so avtorska dela vključena v satelitsko oddajanje,

(ii) se oddaja prenaša (oddaja) v kodirani (šifrirani) obliki,

(iii) obstaja dostop samo za naročnike ponudnika, ki oddaja prek satelita,

(iv) se naročnikom izda dekodirna kartica, ki jim omogoča dostop do oddaje (a) Ali šifriranje pomeni „tehnične ukrepe“ v smislu člena 6(3) Direktive 2001/29/ES? Če je tako, ali je tudi „dejansko“ v smislu člena 6(3) Direktive 2001/29/ES? (b) Ali uporaba dekodirne kartice, ki jo je izdala organizacija, ki opravlja satelitsko oddajanje naročnikom v skladu z naročniškim razmerjem v prvi državi članici, da bi se pridobil dostop v drugi državi članici, ustreza „izognitvi“ takih tehničnih ukrepov v okoliščinah, ko RTV-organizacija ne soglaša s takšno uporabo dekodirne kartice? (c) Ali je treba trgovca, ki dekodirne kartice uvaža v drugo državo članico in jih tam oglašuje za prodajo in uporabo, obravnavati tako, kot da uvaža ali oglašuje naprave ali ponuja storitve, ki: (i) se promovirajo, oglašujejo ali tržijo z namenom izognitve v smislu člena 6(2)(a) Direktive? (ii) sta njihov poslovni namen ali uporaba omejena le na izognitev v smislu člena 6(2)(a) Direktive? (iii) so načrtovane, izdelane, prirejene ali izvajane zlasti zaradi omogočanja ali olajševanja izognitve v smislu člena 6(2)(c) Direktive? (d) Ali so zgoraj navedene okoliščine izključene s področja uporabe člena 6 Direktive 2001/29/ES zaradi dejstva, da jih natančneje ureja Direktiva 98/84/ES?

4. Pravica reproduciranja

Kadar zaporedni odlomki filma, oddaje, književnega dela, glasbenega dela ali zvočnega posnetka (v tem primeru slike digitalnega video- in avdioposnetka) nastanejo (i) v pomnilniku sprejemnika ali (ii) v primeru filma, oddaje in književnega dela na televizijskem zaslonu in je celotno delo reproducirano, če se zaporedni odlomki obravnavajo kot celota, vendar pa v vsakem trenutku obstaja le omejeno število odlomkov:

(a) Ali je treba vprašanje, ali so bila ta dela reproducirana v celoti ali deloma, obravnavati glede na predpis nacionalnega avtorskega prava o tem, kaj pomeni reprodukcija, s katero se krši avtorska pravica, ali pa gre za razlago člena 2 Direktive 2001/29/ES?

(b) Če gre za razlago člena 2 Direktive 2001/29/ES, ali bi moralo nacionalno sodišče upoštevati vse odlomke vsakega dela kot celoto ali pa le omejeno število odlomkov, ki obstajajo v nekem trenutku? Kakšen test bi v zadnjem primeru moralo uporabiti nacionalno sodišče pri presoji, ali so bila dela reproducirana deloma v smislu tega člena?

(c) Ali pravica reproduciranja iz člena 2 Direktive 2001/29/ES zajema tudi nastanek prehodnih podob na televizijskem zaslonu?

5. Neodvisni ekonomski pomen

(a) Ali je treba prehodne kopije dela, ki so nastale v sprejemniku satelitske televizije ali na televizijskem zaslonu, povezanem s sprejemnikom, in katerih edini namen je omogočiti uporabo dela, ki sicer ni omejena z zakonom, obravnavati, kot da imajo „neodvisni ekonomski pomen“ v smislu člena 5(1) Direktive 2001/29/ES, ker lahko imetnik pravic edino na podlagi takih kopij dobi plačilo za uporabo njegovih pravic?

(b) Ali na odgovor na podvprašanje (a) petega vprašanja vpliva to, (i) ali imajo prehodne kopije lastno vrednost oziroma (ii) ali prehodne kopije zajemajo majhen del zbirke del in/ali drugo vsebino, ki se sicer lahko uporablja, ne da bi se kršila avtorska pravica, oziroma (iii) ali je imetnik izključne licence imetnika pravic v drugi državi članici že pridobil plačilo za uporabo dela v tej državi članici?

6. Priobčitev javnosti po žici ali na brezžični način

(a) Ali gre za avtorsko delo, priobčeno javnosti po žici ali brezžično v smislu člena 3 Direktive 2001/29/ES, če se satelitsko oddajanje sprejema v poslovnih prostorih (na primer v baru) in je tam priobčeno ali predvajano javnosti, ki je v teh prostorih, prek enega samega televizijskega zaslona in zvočnikov?

(b) Ali na odgovor na podvprašanje (a) šestega vprašanja vpliva, če: (i) je navzoča javnost nova javnost, ki je izdajatelj televizijskih programov ni predvidel (v tem primeru zato, ker se domača dekodirna kartica za uporabo v eni državi članici uporablja za komercialno občinstvo v drugi državi članici)? (ii) javnost glede na nacionalno pravo ni občinstvo, ki plača?

(c) Če je odgovor na kateri koli del podvprašanja (b) pritrdilen, katere dejavnike je treba upoštevati pri določitvi, ali gre za priobčitev dela, ki izvira od tam, kjer ni občinstva?

7. Pravica do snemanja

Kadar zaporedni odlomki oddaje (v tem primeru slike digitalnega video- in avdioposnetka) nastanejo (i) v pomnilniku sprejemnika ali (ii) na televizijskem zaslonu in je bil velik del oddaje reproduciran, če se zaporedni odlomki obravnavajo kot celota, vendar pa v vsakem trenutku obstaja le omejeno število odlomkov:

(a) Ali je treba vprašanje, ali so ti zaporedni odlomki posnetek oddaje, obravnavati glede na predpise nacionalnega avtorskega prava o tem, kaj pomeni reprodukcija, s katero se krši avtorska pravica, ali pa gre za razlago člena 7 Direktive 2006/115/ES?

(b) Če gre za razlago člena 7 Direktive 2006/115/ES, ali se takšne predhodne kopije sploh lahko pojmujejo kot „posnetek“, in če je tako, ali bi moralo nacionalno sodišče upoštevati vse odlomke vsakega dela kot celoto ali pa le omejeno število odlomkov, ki obstajajo v nekem trenutku? Kakšen test bi v zadnjem primeru moralo uporabiti nacionalno sodišče za presojo, ali je bil narejen posnetek oddaje v smislu tega člena?

(c) Ali pravica do snemanja iz člena 7 Direktive 2006/115/ES zajema tudi nastanek prehodnih podob na televizijskem zaslonu?

8. Obramba na podlagi Direktive 93/83 (4)

Ali je v skladu z Direktivo 93/83/EGS ali s členoma 34 in 36 ali 56 PDEU, če nacionalno avtorsko pravo določa, da kadar prehodne kopije del, vključenih v satelitsko oddajo, ali pa samih oddaj nastanejo v satelitskem sprejemniku ali na televizijskem zaslonu, gre za kršitev avtorske pravice v skladu s pravom države, ki sprejema oddajanje?

Ali se položaj spremeni, če se oddajanje dekodira z dekodirno satelitsko kartico, ki jo je izdal izvajalec storitve satelitskega oddajanja v drugi državi članici, če je dovoljeno to satelitsko kartico uporabljati le v tej drugi državi članici?

9. Ali je UEFA izdajatelj televizijskega programa v skladu z Direktivo 93/83

Če organizacija (v nadaljevanju: prva organizacija) bodisi v svojem imenu v živo prenaša ali je prenašala signale, ki nosijo vizualne podobe in avdioposnetek športne prireditve, prek šifriranega satelitskega multilateralnega posnetka k avtorizirani skupini izdajateljev televizijskega programa v različnih državah, ti izdajatelji pa nato v živo prenašajo (prek zemeljskih TV-signalov ali prek satelita) programe športne prireditve, program pa vsebuje vizualne podobe in avdioposnetek športne prireditve, pa tudi razlikovalni logotip njihove postaje in (v skladu z njihovo uredniško diskrecijo) njihove glasovne komentarje in njihov material pred in med tekmo in po njej ter med polčasi (v nadaljevanju: downstream programi):

(a) Ali je šifrirani multilateralni posnetek „priobčitev javnosti po satelitu“ v smislu člena 1(2)(a) in (c) Direktive 93/83, kjer sredstva za dekripcijo posnetka niso na voljo javnosti, so pa na voljo dekripcijska sredstva za dekripcijo signalov, ki nosijo downstream programe, ko se prenašajo prek satelita, downstream programi pa so nešifrirani, ko se prenašajo prek zemeljskih oddajnikov?

(b) Ali prva organizacija v svoj multilateralni posnetek pošilja „za priobčitev javnosti signal pod nadzorom in odgovornostjo RTV-organizacije v neprekinjeno komunikacijsko verigo, ki vodi k satelitu in nazaj na zemljo“?

(c) Ali je takrat, ko člen 1(2)(a) govori o dejanju pošiljanja „pod nadzorom in odgovornostjo RTV-organizacije“, prva organizacija upoštevna ali ena od upoštevnih RTV-organizacij za ta namen, oziroma podredno, ali se lahko signali pojmujejo kot poslani v multilateralni posnetek pod nadzorom in odgovornostjo downstream izdajateljev televizijskega programa?

10. Obramba na podlagi členov 34 in/ali 56 PDEU

(a) Če je odgovor na prvo vprašanje, da naprava za pogojni dostop, ki jo je izdelal izvajalec storitev ali je bila izdelana z njegovim soglasjem, postane nedovoljena naprava v smislu člena 2(2) Direktive 98/84/ES, če se uporablja zunaj obsega dovoljenja izvajalca storitve za dostop do zaščitene storitve, kaj je potem specifična vsebina pravice glede na njeno bistveno funkcijo, ki jo ima v skladu z Direktivo o pogojnem dostopu?

(b) Ali člen 34 ali 56 PDEU izključuje izvrševanje določbe nacionalnega prava v prvi državi članici, ki določa, da je nezakonito uvažati ali prodajati dekodirno satelitsko kartico, ki jo je izdal izvajalec storitve satelitskega oddajanja v drugi državi članici pod pogojem, da jo je dovoljeno uporabljati le v tej drugi državi članici?

(c) Ali je odgovor drugačen, če je dovoljeno dekodirno satelitsko kartico uporabljati le v zasebne in domače namene v tej drugi državi članici, vendar se uporablja v komercialne namene v prvi državi članici?

(d) Če je odgovor na tretje vprašanje, da pomeni uporaba dekodirne kartice v okoliščinah, navedenih v tistem vprašanju, izognitev dejanskemu tehničnemu ukrepu, ali člen 34 ali 56 PDEU kljub temu izključuje izvrševanje določbe nacionalnega prava, ki nasprotuje členu 6 Direktive 2001/29/ES?

11. Ali je lahko varstvo, ki so ga deležna glasbena in književna dela, širše od varstva, ki se ga nudi ostalemu oddajanju

(a) Ali členi 34, 36 ali 56 PDEU izključujejo izvrševanje določbe nacionalnega avtorskega prava, ki določa, da je nezakonito javno izvajati ali predvajati glasbeno delo, če je del zaščitene storitve, do katere je mogoče dostopati in jo predvajati v javnosti z uporabo dekodirne satelitske kartice, če je to kartico izdal izvajalec storitev v drugi državi članici pod pogojem, da jo je dovoljeno uporabljati le v tej drugi državi članici? Ali se kaj spremeni, če je glasbeno delo nepomemben del zaščitene storitve kot celote in nacionalno avtorsko pravo ne preprečuje prikazovanja ter predvajanja drugih delov storitve?

(b) Ali členi 34, 36 ali 56 PDEU izključujejo izvrševanje določbe nacionalnega avtorskega prava, ki določa, da je nezakonito javno izvajati ali predvajati književna dela, če so del zaščitene storitve, do katere je mogoče dostopati in jo predvajati v javnosti z uporabo dekodirne satelitske kartice, kadar je to kartico izdal izvajalec storitev v drugi državi članici, če je to dekodirno kartico dovoljeno uporabljati le v tej drugi državi članici? Ali se kaj spremeni, če so ta književna dela nepomemben del zaščitene storitve kot celote in nacionalno avtorsko pravo ne preprečuje prikazovanja ter predvajanja drugih delov storitve?

12. Obramba na podlagi člena 101 PDEU

Če pridobi ponudnik programske vsebine vrsto izključnih licenc, vsako za ozemlje ene ali več držav članic, na podlagi katerih lahko izdajatelj televizijskih programov programsko vsebino oddaja le na tem ozemlju (vključno s satelitom), in je v vsako licenco vključena še pogodbena obveznost, v skladu s katero mora izdajatelj televizijskih programov preprečiti, da se njegove dekodirne satelitske kartice, ki omogočajo sprejem licencirane programske vsebine, uporabljajo zunaj ozemlja, za katero ima licenco, ka pravni preizkus bi moralo opraviti nacionalno sodišče in katere okoliščine bi moralo upoštevati pri odločanju, ali je pogodbena omejitev v nasprotju s prepovedjo iz člena 101(1) PDEU?

Zlasti,

(a) Ali je treba člen 101(1) PDEU razlagati tako, da velja za to obveznost zgolj zato, ker se domneva, da je cilj te obveznosti preprečevati, omejevati ali izkrivljati konkurenco?

(b) Če je tako, ali je treba tudi dokazati, da pogodbena obveznost znatno preprečuje, omejuje ali izkrivlja konkurenco, da bi lahko bila zajeta s prepovedjo iz člena 101(1) PDEU?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 98/84/ES z dne 20. novembra 1998 o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop UL L 320, str. 54.

(2) Direktiva Sveta z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov UL L 298, str. 23.

(3) Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi UL L 167, str. 10.

(4) Direktiva Sveta 93/83/EGS z dne 27. septembra 1993 o uskladitvi določenih pravil o avtorski in sorodnih pravicah v zvezi s satelitskim radiodifuznim oddajanjem in kabelsko retransmisijo UL L 248, str. 15.