*
—
—
—
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
*
ECLI:EU:C:2016 :525 1SODBA SODIŠČA (drugi senat)
z dne 7. julija 2016  
Jezik postopka: madžarščina.„Predhodno o dločanje — Klavzula o pristojnosti — Pravosodno s odelovanje v civilnih zadevah — 
Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah — Uredba (ES) 
št. 44/2001 — Člen 23 — Klavzula, vključena v splošne pogoje — Soglasje volj strank glede navedenih 
pogojev — Veljavnost in natančnost takšne klavzule“
V zadevi C-222/15,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PD EU, ki g a je vložilo 
Pécsi Törvényszék (sodišče v Pécsu, Madžarska) z odločbo z dne 4. maja 2015 , ki j e prispela na Sodišče 
15. maja 2015 , v postopku
Hőszig kft.
proti
Alstom Po wer T h ermal Ser vices,
SODIŠČE (drugi senat),
v sestavi M. Ilešič, predsednik senata, C. Toader (poročevalka), sodnica, A. Rosas, sodnik, A . Prechal, 
sodnica, in E. Jarašiūnas, sodnik
generalni pravobranilec: M. Szpunar,
sodni tajnik: V. Tourrès, administrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 21. januarja 2016 ,
ob upoštevanju stališč, ki s o jih predložili:
za Alstom Power Thermal Services S. M. Békési, odvetnik,
za madžarsko v lado M . Z. Fehér in G. Koós, agenta,
za Evropsko ko misijo A. Tokár i n M . Wilderspin, agenta,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 7. aprila 2016
izreka n aslednjo
2 ECLI:EU:C:2016 :525SODBAZDNE7.7.2016 –ZADEVAC-222/15
HŐSZIG
Sodbo
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 10(2) Uredbe (ES) št. 593/2008 
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki s e uporablja za pogodbena 
obligacijska ra zmerja (Rim I) (UL 2008 , L 177, str. 6) in člena 23(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 
z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in 
gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42, v nadaljevanju: 
Uredba Bruselj I).
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora me d dr užbama Hőszig Kft. in Alstom Power Thermal Services 
(v nadaljevanju: Alstom), ki j e pravna naslednica dr užbe Technos et Compagnie (v nadaljevanju: 
Technos), glede izpolnjevanja pogodb, ki s o bile sklenjene me d strankama in gl ede ka terih se na 
podlagi klavzule o pristojnosti izpodbija pristojnost predložitvenega sodišča za odločanje o navedenem 
sporu.
Pravni okvir
Uredba Rim I
3 Člen 1 Uredbe Rim I opredeljuje stvarno p odročje uporabe te uredbe. V odstavku 2 tega člena je 
določeno, da s e za nekatera p odročja ta uredba ne uporablja, me d dr ugim z a, pod točko (e) tega 
odstavka, „arbitražne dogovore in dogovore o izbiri sodišča“.
4 Člen 3(1) te uredbe določa:
„Pogodbo ureja pravo, ki g a izbereta pogodbeni stranki. Izbira m ora biti izrecno izražena ali mora jasno 
izhajati iz pogodbenih določil ali okoliščin primera. Pogodbeni stranki se lahko d ogovorita, da s e 
izbrano p ravo uporablja za pogodbo v celoti ali le za njen del.“
5 Člen 4(1) navedene uredbe določa:
„Če pogodbeni stranki nista izbrali prava v skladu s členom 3, se pravo, ki s e uporablja za pogodbo, 
določi brez poseganja v člene 5 do 8, kakor sledi:
[…]
(b) za pogodbo o opravljanju storitev se uporablja pravo dr žave, v kateri ima običajno p rebivališče 
izvajalec storitev;
[…]“
6 Člen 10 te uredbe, naslovljen „Soglasje volj in materialna veljavnost“, določa:
„1.Obstoj in ve ljavnost pogodbe ali obstoj in ve ljavnost pogodbenih določil se presoja po pravu, ki b i 
se uporabljalo po tej uredbi, če bi bila pogodba ali pogodbena določila veljavna.
2. Vseeno s e lahko p ogodbena stranka, kadar z atrjuje, da n i soglašala, sklicuje na pravo države, v kateri 
ima običajno p rebivališče, če je iz okoliščin m ogoče sklepati, da u činka n jenega ravnanja ni primerno 
presojati po pravu iz odstavka 1.“
ECLI:EU:C:2016 :525 3SODBAZDNE7.7.2016 –ZADEVAC-222/15
HŐSZIG
Uredba Bruselj I
7 V uvodnih izjavah 11 in 14 U redbe Bruselj I je navedeno:
„(11)Pravila o pristojnosti morajo biti čimbolj predvidljiva in m orajo temeljiti na načelu, da s e 
pristojnost praviloma določa po stalnem p rebivališču toženca, pri čemer mora taka p ristojnost 
vedno o bstajati, razen v nekaterih točno o predeljenih primerih, v katerih je zaradi p redmeta 
pravde ali avtonomije strank upravičena druga navezna okoliščina. […]
[…]
(14) Razen pri zavarovalnih pogodbah, p otrošniških pogodbah ali pogodbah o zaposlitvi, kjer je 
avtonomija glede določitve p ristojnih sodišč dovoljena samo omejeno, je treba, ob upoštevanju 
izključnih pristojnosti, določenih v tej uredbi, spoštovati avtonomijo pogodbenih strank.“
8 Člen 5 te uredbe določa:
„Oseba s stalnim prebivališčem v državi članici je lahko tožena v drugi državi članici:
1. (a) v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji pred sodiščem v kraju izpolnitve zadevne obveznosti;
[…]“
9 V p oglavju II z naslovom „Pristojnost“ člen 23 n avedene uredbe, ki j e v oddelku 7 z naslovom 
„Dogovor o pristojnosti“, določa:
„1.Če so se stranke, od ka terih ima vsaj ena svoje stalno p rebivališče v državi članici, dogovorile, da 
mora biti za spore, ki s o ali ki b odo mogoče nastali v zvezi z določenim pravnim ra zmerjem, pristojno 
določeno s odišče ali sodišča določene države članice, je pristojno to sodišče oz. so pristojna sodišča te 
države č lanice. Ta pristojnost je izključna, razen če se stranke n iso dogovorile dr ugače. Dogovor 
o pristojnosti mora biti sklenjen:
(a) v pisni obliki ali potrjen v pisni obliki; ali
(b) v obliki, ki j e v skladu s prakso, ki j e ustaljena me d strankama; ali
(c) v me dnarodni trgovini v skladu z mednarodnimi trgovskimi običaji, ki s o znani strankam ali bi jim 
morali biti znani in ki s o splošno p riznani v mednarodni trgovini in redno u poštevani s strani 
strank pogodb istega tipa v okviru zadevne panoge.
2. Vsaka ko munikacija po elektronskih me dijih, ki z agotavlja trajen zapis dogovora, je enakovredna 
pisni obliki.
[…]“
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
10 Technos, pravna oseba s sedežem v Franciji, je želela sodelovati pri številnih delih v več obstoječih 
elektrarnah v Franciji. V ta namen je povabila družbo Hőszig, naj ji predloži različne ponudbe, da b i 
kot podizvajalka sodelovala pri teh delih. T ako je družba Technos 18. avgusta 2009  družbi Hőszig po 
elektronski pošti poslala seznam ko vinskih kon strukcij, ki b i jih ta glede na okoliščine primera m orala 
izdelati, opis tehničnih pogojev in splošne pogoje poslovanja dr užbe Technos (različica iz decembra 
2008 ) (v nadaljevanju: splošni pogoji).
4 ECLI:EU:C:2016 :525SODBAZDNE7.7.2016 –ZADEVAC-222/15
HŐSZIG
11 Potem ko j e družba Hőszig oddala ponudbo na podlagi teh informacij, sta stranki na da ljavo sklenili 
več podjemnih pogodb za proizvodnjo ko vinskih kon strukcij, ki b i se izdelovale na M adžarskem i n 
bile namenjene vgradnji v elektrarne. Med strankama ni sporno, da j e bila prva od teh pogodb 
sklenjena 16. decembra 2010 ( v nadaljevanju: prva pogodba).
12 Navedeni stranki sta se dogovorili o več dr ugih pogodbenih določilih in o nekaterih spremem bah za 
namene izvršitve d el. V seznamu, naslovljenem „Uporabljeni dokumenti“, instrumenta, ki t vori prvo 
pogodbo, je bilo našteto:
„1.to naročilo,
2. tehnična specifikacija T91000001 /1200 , C,
3. splošni pogoji poslovanja družbe Technos (različica iz decembra 2008 ),
navedeni dokumenti se uporabljajo v tako n avedenem v rstnem r edu.“
13 Na zadnji strani te pogodbe, sestavljene v angleščini, je bilo navedeno š e, da „so v naročilu našteti vsi 
bistveni dokumenti in informacije, potrebni za njegovo izvedbo. Prosimo, da p reverite, ali imate 
dokumente z ustrezno r eferenco ter d okumente, ki j ih p rvonavedeni dokumenti zahtevajo. 
V nasprotnem p rimeru nas pisno o bvestite, kateri dokumenti vam m anjkajo.“
14 V zadnjem o dstavku n avedene pogodbe je bilo poleg tega določeno, da „je dobavitelj seznanjen s tem 
naročilom in sprejema njegove p ogoje, priložene ve ljavne splošne pogoje poslovanja ter pogoje 
morebitnega dogovora oziroma okvirne pogodbe“.
15 V točki 23.1 splošnih pogojev je določeno:
„[Z]a naročilo in njegovo razlago se uporablja francosko p ravo. Ne uporablja se Konvencija Združenih 
narodov z dne 11. aprila 1980 o pogodbah o mednarodni prodaji blaga.
Za reševanje sporov, ki n astanejo iz oziroma glede veljavnosti, omejitev, izpolnjevanja ali kon ca naročila 
in ki j ih me d pogodbenima strankama ni mogoče rešiti sporazumno, so – vključno z a hitre postopke, 
postopek za izdajo sklepov o odreditvi prenehanja uporabe in p ostopek za sprejetje začasnih 
ukrepov – izključno in dokončno p ristojna sodišča v Parizu.“
16 Med strankama je nastal spor glede izpolnjevanja pogodb, zaradi č esar je dr užba Hőszig 31. oktobra 
2013 v ložila tožbo pri p redložitvenem s odišču ko t sodišču, pristojnemu gl ede na kra j izvajanja 
dogovorjenih storitev.
17 Družba Hőszig v utemeljitev tožbe v bistvu trdi, da z njenega vidika izbira francoskega prava očitno n e 
bi bila primerno ra vnanje z vidika u činkov v smislu člena 10(2) Uredbe Rim I, ker so bili predmet 
pogodbe proizvodi, ki j ih je izdelovala, kra j izpolnitve p a je bil njen sedež na Madžarskem , tako da j e 
celoten postopek proizvodnje do dostave n aročniku p otekal v tej državi.
18 Tako dr užba Hőszig trdi, da b i bilo treba razmerje me d splošnimi pogoji in različnimi pogodbami, ki 
sta jih sklenili stranki, preučiti z vidika m adžarskega prava. S sklicevanjem n a to zakono dajo pa me ni, 
da splošni pogoji niso sestavni del teh pogodb. Zato naj določitev p rava, ki s e uporabi, v teh splošnih 
pogojih ne bi bila upoštevna in bi bilo treba uporabiti madžarsko p ravo v skladu s členom 4(1)(b) 
Uredbe Rim I.
19 Dalje, glede sodne pristojnosti družba Hőszig trdi, da ke r splošni pogoji niso del pogodbenega okvira, 
bi morala biti ta pristojnost priznana madžarskim sodiščem n a podlagi člena 5(1)(a) Uredbe Bruselj I.
—
—
ECLI:EU:C:2016 :525 5SODBAZDNE7.7.2016 –ZADEVAC-222/15
HŐSZIG
20 Družba Hőszig nazadnje trdi, da t udi ob predpostavki, da b i splošni pogoji poslovanja bili sestavni del 
pogodb, ki s ta jih sklenili stranki, klavzula o pristojnosti iz teh splošnih pogojev n i skladna z zahtevami 
iz člena 23(1) Uredbe Bruselj I, saj navedena klavzula napotuje na „sodišča v Parizu“. Ker pa me sto 
Pariz (Francija) ni država, naj s tem i zrazom ne bi bilo določeno kon kretno s odišče, ampak vsa sodišča 
na ozemlju tega me sta.
21 Družba Alstom je podala ugovor nepristojnosti predložitvenega sodišča. V ta namen se sklicuje na 
splošne pogoje, ki s o po njenem m nenju sestavni del pogodb. Zato naj predložitveno s odišče na podlagi 
točke 23.1 splošnih pogojev n e bi bilo pristojno z a odločanje o sporu o glavni stvari.
22 Družba Alstom me ni, da č len 10(2) Uredbe Rim I družbi Hőszig da je m ožnost, da d okaže, da n i 
soglašala s pogodbo ali s katero od njenih določil, tako da s e v ta namen sklicuje na pravo dr žave, 
v kateri ima običajno p rebivališče, in sicer je to M adžarska, če je iz okoliščin m ogoče sklepati, da 
izraza njenega soglasja ni primerno p resojati po pravu, ki s e načeloma uporabi na podlagi navedene 
uredbe. V obravnavanem p rimeru pa naj bi bilo povsem p rimerno, da s e „presoja učinka ra vnanja“ – 
v smislu člena 10(2) Uredbe Rim I – dr užbe Hőszig opravi glede na francosko p ravo, saj je bila 
podizvajalec uspešnega ponudnika v postopku javnega naročila, izvedenega v Franciji, za izvedbo del 
v francoski elektrarni.
23 Poleg tega naj bi bila klavzula o pristojnosti iz točke 23.1 splošnih pogojev p ovsem s kladna z vsebino 
člena 23(1) Uredbe Bruselj I, saj so sodišča v mestu Pariz sodišča dr žave č lanice, in sicer Francoske 
republike. Restriktivna razlaga, ki j o predlaga družba Hőszig, naj ne bi upoštevala uvodne izjave 14 te 
uredbe, v skladu s katero je treba spoštovati avtonomijo pogodbenih strank.
24 Predložitveno s odišče v zvezi z ugovorom nepristojnosti, ki g a podaja družba Alstom, me ni, da j e treba 
ugotoviti, ali so splošni pogoji sestavni del pogodbenega okvira, o katerem s ta se dogovorili stranki. 
V zvezi s tem n aj bi bilo treba ugotoviti, katere „okoliščine“ v smislu člena 10(2) Uredbe Rim I je 
treba upoštevati pri presoji, v kolikšni me ri je družba Hőszig privolila v uporabo splošnih pogojev.
25 Če bi na podlagi prava dr žave o bičajnega prebivališča dr užbe Hőszig to sodišče ugotovilo, da s o ti 
splošni pogoji sestavni del tega pogodbenega okvira, bi bilo nato treba ugotoviti, ali klavzula 
o pristojnosti, vsebovana v točki 23.1 teh splošnih pogojev, izpolnjuje zahteve i z člena 23(1) Uredbe 
Bruselj I.
26 V teh okoliščinah je Pécsi Törvényszék (sodišče v Pécsu) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno 
odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.Glede Uredbe Rim I:
Ali sodišče države članice lahko izraz ‚iz okoliščin‘ iz člena 10(2) Uredbe Rim I razume t ako, da 
se preučitev ‚okoliščin, ki j ih je treba upoštevati‘ pri ugotavljanju primernosti, da s e odsotnost 
soglasja presoja na podlagi prava države, v kateri ima pogodbena stranka o bičajno p rebivališče, 
nanaša na okoliščine sklenitve p ogodbe, predmet pogodbe in izpolnjevanje pogodbe?
Ali je ‚učinek‘, v smislu člena 10(2) Uredbe Rim I, situacije, opisane v prejšnji alinei, treba 
razumeti tako, da m ora sodišče – kadar n a podlagi sklicevanja pogodbene stranke [na pravo 
države o bičajnega prebivališča] iz okoliščin, ki j ih je treba upoštevati, izhaja, da s oglašanje 
s pravom, ki s e uporabi v skladu s členom 10(1), ni primeren učinek ra vnanja te pogodbene 
stranke – obstoj in ve ljavnost pogodbenega določila presojati po pravu dr žave o bičajnega 
prebivališča pogodbene stranke, ki s e je na to sklicevala?
—
—
—
—
—
6 ECLI:EU:C:2016 :525SODBAZDNE7.7.2016 –ZADEVAC-222/15
HŐSZIG
Ali lahko s odišče te dr žave č lanice člen 10(2) Uredbe Rim I razlaga tako, da i ma sodišče 
možnost proste presoje – ob upoštevanju vseh okoliščin obravnavane zadeve – pri ugotavljanju, 
ali soglašanje s pravom, ki s e uporabi v skladu z odstavkom 1 navedenega člena, glede na vse 
okoliščine, ki j ih je treba upoštevati, ni primeren učinek ravnanja zadevne pogodbene stranke?
Če se pogodbena stranka z namenom i zkazovanja odsotnosti svojega soglasja v skladu 
s členom 10(2) Uredbe Rim I sklicuje na pravo dr žave, v kateri ima svoje običajno p rebivališče, 
ali mora sodišče dr žave č lanice pravo dr žave, v kateri ima ta pogodbena stranka o bičajno 
prebivališče, upoštevati glede vp rašanja, ali glede na navedene ‚okoliščine‘ soglašanje z uporabo 
prava, določenega v pogodbi, ni primerno gl ede na ra vnanje navedene pogodbene stranke 
z vidika p rava navedene države?
Ali v tem p rimeru pravo Unije nasprotuje temu, da b i sodišče države članice sprejelo razlago, na 
podlagi katere bi se presoja ‚okoliščin‘ z vidika u gotovitve p rimernosti v zvezi z odsotnostjo 
soglasja oprla na okoliščine sklenitve p ogodbe, predmet pogodbe in izpolnjevanje pogodbe?
2. Glede Uredbe Bruselj I:
Ali člen 23(1) Uredbe Bruselj I nasprotuje temu, da b i sodišče države članice sprejelo razlago, na 
podlagi katere je nujna natančna določitev p ristojnega sodišča, ali – glede na zahteve, navedene 
v uvodni izjavi 14 n avedene uredbe – zadošča, da v olja oziroma namen pogodbenih strank jasno 
izhaja iz besedila pogodbe?
Ali člen 23(1) Uredbe Bruselj I dopušča, da b i sodišče države članice sprejelo razlago, na podlagi 
katere je klavzula o pristojnosti – vključena v splošne pogoje poslovanja ene od pogodbenih 
strank in iz ka tere izhaja, da s ta se pogodbeni stranki dogovorili, da b odo za reševanje sporov, 
ki n astanejo iz oziroma gl ede ve ljavnosti, izpolnjevanja ali kon ca naročila in ki j ih me d 
pogodbenima strankama ni mogoče rešiti sporazumno, izključno in dokončno p ristojna sodišča 
iz me sta določene dr žave č lanice, in sicer v obravnavani zadevi sodišča iz Pariza – dovolj 
natančna, da i z njenega besedila gl ede na zahteve, navedene v uvodni izjavi 14 n avedene 
uredbe, jasno izhaja volja oziroma namen pogodbenih strank glede določitve dr žave članice?“
Vprašanji za predhodno odločanje
Drugo vprašanje
27 Predložitveno s odišče želi z drugim vp rašanjem, ki g a je treba preučiti na prvem me stu, v bistvu 
izvedeti, ali je treba člen 23(1) Uredbe Bruselj I razlagati tako, da kl avzula o pristojnosti, kakršna je ta 
iz postopka v glavni stvari, ki j e, prvič, določena v splošnih pogojih poslovanja naročnika, pri čemer so 
bili ti omenjeni v instrumentih, ki t vorijo pogodbe me d tema strankama, in posredovani ob njihovi 
sklenitvi, ter s katero so, drugič, kot pristojna sodišča določena sodišča nekega me sta v eni od dr žav 
članic, izpolnjuje zahteve i z te določbe v zvezi s soglasjem v olj pogodbenih strank in natančnostjo 
vsebine te klavzule.
28 Najprej je treba spomniti, da č eprav je razlaga klavzule o pristojnosti, da b i se ugotovilo, kateri spori 
spadajo na področje njene uporabe, naloga nacionalnega sodišča, pred ka terim se uveljavlja (sodba 
z dne 21. maja 2015 , CDC H ydrogen Peroxide, C-352/13, EU:C:2015 :335, točka 67 in navedena sodna 
praksa), je v skladu z besedilom č lena 23(1) Uredbe Bruselj I pristojnost sodišča ali sodišč dr žave 
članice, o kateri se sopogodbenika d ogovorita v takšni klavzuli, načeloma izključna (glej v tem s mislu 
sodbo z dne 21. maja 2015 , El Majdoub, C-322/14, EU:C:2015 :334, točka 24).
ECLI:EU:C:2016 :525 7SODBAZDNE7.7.2016 –ZADEVAC-222/15
HŐSZIG
29 Dalje, upoštevajoč cilje in splošno s istematiko t e uredbe in zaradi z agotovitve e notne uporabe tega 
instrumenta, je treba pojem „dogovor o pristojnosti“ iz njenega člena 23 ra zlagati ne ko t napotitev n a 
nacionalno z akono dajo ene ali druge zadevne dr žave, temve č ko t avtonomen pojem ( sodba z dne 
7. februarja 2013 , Refcomp, C-543/10, EU:C:2013 :62, točka 21 in navedena sodna praksa).
30 Nazadnje, ker Uredba Bruselj I glede odnosov me d dr žavami članicami nadomešča Konvencijo z dne 
27. septembra 1968 o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 
1972 , L 299, str. 32), kakor je bila spremenjena s konvencijami o pristopu no vih dr žav članic k tej 
konvenciji (v nadaljevanju: Bruseljska kon vencija), razlaga, ki j o je Sodišče podalo gl ede določb te 
konvencije, velja tudi z a določbe te uredbe, kadar j e m ogoče določbe teh instrumentov šteti za 
enakovredne (sodba z dne 23. oktobra 2014 , flyLAL-Lithuanian Airlines, C-302/13, EU:C:2014 :2319 , 
točka 25 in navedena sodna praksa).
31 V zvezi s členom 17, prvi odstavek, navedene kon vencije, ki g a je nadomestil člen 23 U redbe Bruselj I, 
je Sodišče ra zsodilo, da z a klavzulo o pristojnosti, ki i ma postopkovni namen, veljajo določbe te 
konvencije, katere cilj je vzpostaviti enotna pravila o mednarodni sodni pristojnosti (sodba z dne 
3. julija 1997 , Benincasa, C-269/95, EU:C:1997 :337, točka 25).
32 Sodišče je tudi pojasnilo, da j e namen te določbe določiti zahteve o bličnosti, ki j ih morajo izpolnjevati 
klavzule o pristojnosti, zato da s e zagotovita pravna varnost in soglasje volj pogodbenih strank (glej 
v tem s mislu sodbo z dne 16. marca 1999 , Castelletti, C-159/97, EU:C:1999 :142, točka 34 in navedena 
sodna praksa).
33 V zvezi z zahtevami, ki s o določene v členu 23(1) Uredbe Bruselj I, je treba opozoriti, da t a določba 
določa predvsem z ahteve o bličnosti in omenja en vsebinski pogoj v zvezi s predmetom te klavzule, ki 
se mora nanašati na določeno p ravno ra zmerje (glej v tem s mislu sodbo z dne 20. aprila 2016 , Profit 
Investment SIM, C-366/13, EU:C:2016 :282, točka 23 in navedena sodna praksa).
34 V obravnavani zadevi je vsebinski pogoj izpolnjen, saj je iz predložitvene odločbe razvidno, da s tranki iz 
postopka v glavni stvari ve žejo različne podjemne pogodbe.
35 V zvezi z zahtevami obličnosti je treba opozoriti, da, prvič, je v skladu z navedenim členom 23(1) za 
veljavnost dogovora o pristojnosti potrebno, da j e sklenjen bodisi pisno, bodisi ustno in potrjen v pisni 
obliki, bodisi, nazadnje, v obliki, ki j e skladna s prakso, ustaljeno me d strankama, ali – v mednarodni 
trgovini – je skladna z mednarodnimi trgovskimi običaji, ki s o strankam znani ali bi jim m orali biti 
znani. Na podlagi odstavka 2 tega člena se „[v]saka ko munikacija po elektronskih me dijih, ki 
zagotavlja trajen zapis dogovora“, obravnava ko t „enakovredna pisni obliki“ (glej v tem s mislu sodbo 
z dne 21. maja 2015 , El Majdoub, C-322/14, EU:C:2015 :334, točka 24).
36 Drugič, resničnost soglasja volj zadevnih oseb je eden od ciljev člena 23(1) Uredbe Bruselj I (glej v tem 
smislu sodbo z dne 21. maja 2015 , El Majdoub, C-322/14, EU:C:2015 :334, točka 30 in navedena sodna 
praksa). To je utemeljeno s skrbjo za zaščito šibkejše pogodbene stranke, zato da s e prepreči, da 
klavzule o pristojnosti, ki j ih v pogodbo vključi ena sama stranka, ne bi ostale neopažene (glej v tem 
smislu sodbo z dne 16. marca 1999 , Castelletti, C-159/97, EU:C:1999 :142, točka 19 in navedena sodna 
praksa).
37 Sodišče, pred ka terim p oteka p ostopek, m ora in limine litis preučiti, ali je me d pogodbenima 
strankama dejansko o bstajalo soglasje volj glede klavzule o pristojnosti, ki m ora biti izraženo jasno in 
natančno, pri č emer je v zvezi s tem n amen o bličnostnih z ahtev i z člena 23(1) U redbe 
Bruselj I zagotoviti, da s e soglasje dejansko u gotovi (sodbi z dne 6. maja 1980 , Porta-Leasing, 784 /79, 
EU:C:1980 :123, točka 5 in navedena sodna praksa, in z dne 21. maja 2015 , El Majdoub, C-322/14, 
EU:C:2015 :334, točka 29 in navedena sodna praksa).
8 ECLI:EU:C:2016 :525SODBAZDNE7.7.2016 –ZADEVAC-222/15
HŐSZIG
38 Tako, kot je poudaril generalni pravobranilec v točkah 33 in 34 s klepnih predlogov, iz sodne prakse 
Sodišča izhaja, da j e mogoče o obstoju „dogovora“ me d pogodbenima strankama v smislu člena 23(1) 
Uredbe Bruselj I sklepati na podlagi okoliščine, da s o izpolnjene zahteve o bličnosti iz člena 23(1) te 
uredbe.
39 V zvezi s položajem, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem j e klavzula o pristojnosti 
določena v splošnih pogojih, je Sodišče že razsodilo, da j e takšna klavzula dopustna, kadar j e v samem 
besedilu pogodbe, ki s ta jo podpisali obe pogodbeni stranki, izrecno n apoteno n a splošne pogoje, 
v katerih je vsebovana navedena klavzula (glej v tem s mislu sodbi z dne 16. marca 1999 , Castelletti, 
C-159/97, EU:C:1999 :142, točka 13, in z dne 20. aprila 2016 , Profit Investment SIM, C-366/13, 
EU:C:2016 :282, točka 26 in navedena sodna praksa).
40 Vendar p a to ve lja samo v primerih izrecne napotitve, ki j o lahko p reveri stranka, ki j e običajno 
pozorna, in če je dokazano, da s o bili splošni pogoji, ki v sebujejo kl avzulo o pristojnosti, dejansko 
posredovani drugi pogodbeni stranki (glej v tem s mislu sodbo z dne 14. decembra 1976 , Estasis Saloti 
di C olzani, 24/76, EU:C:1976 :177, točka 12).
41 V obravnavani zadevi je iz predložitvene odločbe razvidno, da j e bila klavzula o pristojnosti določena 
v splošnih pogojih poslovanja družbe Technos, ki s o bili omenjeni v instrumentih, ki t vorijo pogodbe 
med tema strankama, in so bili posredovani ob njihovi sklenitvi.
42 Zato iz zgoraj navedenega izhaja, da kl avzula o pristojnosti, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, 
izpolnjuje zahteve o bličnosti, ki s o določene v členu 23(1) Uredbe Bruselj I.
43 V zvezi z natančnostjo vsebine klavzule o pristojnosti, kar z adeva določitev sodišča ali sodišč ene od 
držav članic za odločanje o sporih, ki s o ali bodo nastali me d strankama, je Sodišče v zvezi 
s členom 17 B ruseljske kon vencije že ra zsodilo, da b esedila te določbe ni mogoče ra zlagati v tem 
smislu, da m ora b iti ta klavzula oblikovana tako, da j e m ogoče pristojno s odišče določiti zgolj na 
podlagi njenega besedila. Dovolj je namreč, da s o v klavzuli navedeni objektivni elementi, o katerih sta 
se stranki strinjali za namen izbire sodišča ali sodišč, ki j im želita predložiti spore, ki s o nastali ali bi 
lahko n astali me d njima. Ti elementi, ki m orajo biti dovolj natančni, da l ahko s odišče, pri ka terem j e 
bil začet postopek, odloči, ali je pristojno, so lahko, kjer je to ustrezno, opredeljeni glede na posebne 
okoliščine primera (sodba z dne 9. novembra 2000 , Coreck, C-387/98, EU:C:2000 :606, točka 15).
44 Takšno ra zlago, ki s e zgleduje po običajni praksi v gospodarskem p rometu, upravičuje okoliščina, da 
člen 23 U redbe Bruselj I, kot potrjujeta uvodni izjavi 11 in 14, temelji na priznanju avtonomije volje 
pogodbenih strank na področju podeljevanja pristojnosti sodiščem, ki n aj odločajo o sporih s področja 
uporabe te uredbe (glej v tem s mislu sodbi z dne 9. novembra 1978 , Meeth, 23 /78, EU:C:1978 :198, 
točka 5, in z dne 21. maja 2015 , El Majdoub, C-322/14, EU:C:2015 :334, točka 26).
45 V o bravnavani zadevi so v skladu z ugotovitvami predložitvenega sodišča na podlagi klavzule 
o pristojnosti iz postopka v glavni stvari z a spore, ki b i nastali me d pogodbenima strankama, 
„izključno in dokončno p ristojna sodišča v Parizu“.
46 Tako, čeprav s to kl avzulo ni izrecno d oločena dr žava članica, za ka tero bi se pogodbeni stranki 
dogovorili, da s o pristojna njena sodišča, so določena sodišča prestolnice ene od dr žav članic, ki j e 
v obravnavani zadevi tudi dr žava, katere pravo sta stranki d oločili ko t pravo, ki s e uporablja za 
pogodbo, tako da n i no benega dvoma, da j e namen navedene klavzule, ki j e vsebovana v pogodbi, 
kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, podeliti izključno p ristojnost sodiščem, ki s padajo 
v pravosodni sistem t e države članice.
47 Zato iz okoliščin položaja iz obravnavane zadeve, kakor jih je ugotovilo predložitveno s odišče, izhaja, da 
klavzula o pristojnosti, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, izpolnjuje zahteve gl ede natančnosti, na 
katere je opozorjeno v točki 43 te sodbe.
ECLI:EU:C:2016 :525 9SODBAZDNE7.7.2016 –ZADEVAC-222/15
HŐSZIG
48 Poleg tega, kot je poudaril generalni pravobranilec v točki 44 s klepnih predlogov, je treba navesti, da 
klavzula o pristojnosti, ki s e nanaša na „sodišča“ me sta v eni od dr žav članic, za natančno d oločitev 
sodišča, pri ka terem j e treba začeti postopek, implicitno, a nujno n apotuje na sistem p ravil 
o pristojnosti, ki ve ljajo v navedeni državi članici.
49 Glede na zgornje preudarke je treba na dr ugo vp rašanje odgovoriti, da j e treba člen 23(1) Uredbe 
Bruselj I razlagati tako, da kl avzula o pristojnosti, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki j e, prvič, 
določena v splošnih pogojih poslovanja naročnika, pri čemer so bili ti omenjeni v instrumentih, ki 
tvorijo pogodbe me d tema strankama, in posredovani ob njihovi sklenitvi, ter s katero so, drugič, kot 
pristojna sodišča določena sodišča nekega me sta v eni od dr žav članic, izpolnjuje zahteve i z te določbe 
v zvezi s soglasjem v olj pogodbenih strank in natančnostjo vsebine navedene klavzule.
Prvo vprašanje
50 Uredba Rim I se na podlagi njenega člena 1(2)(e) ne uporablja za klavzule o pristojnosti.
51 Poleg tega, ko t je ra zvidno i z odgovora n a dr ugo vp rašanje, predložitveno s odišče ni pristojno z a 
odločanje o sporu v glavni stvari. To sodišče torej ne bo odločalo o veljavnosti klavzule, v skladu 
s katero se za zadevne pogodbe uporabi francosko p ravo, ki j o dr užba Hőszig prav tako i zpodbija 
s sklicevanjem n a člen 10(2) Uredbe Rim I.
52 Zato na prvo vp rašanje ni treba odgovoriti.
Stroški
53 Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari e na od stopenj v postopku p red predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki n iso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
Člen 2 3(1) Ur edbe Sveta (ES) št. 4 4 / 2 0 0 1 z dne 2 2. decembra 2 0 0 0 o pristojnosti in priznavanju 
ter iz v rševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da 
klav zula o pristojnosti, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki je, pr vič, določena v splošnih 
pogojih poslovanja naročnika, pri čemer so bili ti omenjeni v instrumentih, ki tvorijo p ogodbe 
med te ma strankama, in posredovani ob njihovi sklenitvi, ter s katero so, drugič, kot pristojna 
sodišča določena sodišča nekega m esta v eni od držav članic, izpolnjuje zahteve iz te d oločbe 
v z vezi s soglasjem volj pogodbenih strank in natančnostjo vsebine navedene klav zule.
Podpisi