ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 325/44

Tožba, vložena 28. avgusta 2013 – Hermann Trollius proti ECHA

(Zadeva T-466/13)

2013/C 325/72

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Hermann Trollius GmbH (Lauterhofen, Nemčija) (zastopnika: M. Ahlhaus in J. Schrotz, odvetnika)

Tožena stranka: European Chemicals Agency (ECHA)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— za nična razglasi sklep ECHA št. SME (2013) 0191 z dne 31. januarja 2013 in račun ECHA št. 10035033 z dne 4. februarja 2013; ter

— toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov, vključno s stroški, ki so nastali tožeči stranki.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

1. Prvi tožbeni razlog se nanaša na nepristojnost tožene stranke. — Tožeča stranka trdi, da tožena stranka ni bila pristojna za sprejetje izpodbijanega sklepa št. SME (2013) 0191, saj naj je niti Uredba (ES) št. 1907/2006 (1) niti Uredba (ES) št. 340/2008 (2) ne bi pooblaščali za izdajo ločene odločbe v zvezi z vprašanjem, ali registracijski zavezanec izpolnjuje MSP merila.

2. Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 104(1) Uredbe št. 1 z dne 15. aprila 1958 (3). — Tožeča stranka trdi, da tožena stranka pri celotnem občevanju z njo ni upoštevala obveznosti občevanja z osebo, ki spada pod pristojnost države članice, v uradnem jeziku te države, in da ji je ta kršitev preprečila, da bi izpolnila zahteve v zvezi z dokazovanjem statusa malega podjetja.

3. S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da dejansko je majhno podjetje v skladu s Priporočilom Komisije 2003/361/ES (4) in da je torej izpodbijani sklep vsebinsko nepravilen.

(1) Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/(Uredba REACH)

(2) Uredba Komisije (ES) št. 340/2008 z dne 16. aprila 2008 o pristojbinah in taksah, plačljivih Evropski agenciji za kemikalije na podlagi Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH)

(3) Uredba št. 1 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti

(4) Priporočilo Komisije z dne 6. maja 2003 o opredelitvi mikro, majhnih in srednje velikih podjetij
5.

Peti, podredni tožbeni razlog se nanaša na to, da naj bi Komisija napačno ugotovila, da gre pri sporazumu iz Združenega kraljestva in danskem sporazumu za enotno in trajajočo kršitev člena 101 PDEU, in da naj bi s tem, ko je skupini Arrow naložila globo v zvezi z danskim sporazumom po izteku zastaralnega roka za naložitev globe, kršila člen 25 Uredbe 1/2003 (1).
5.

Peti tožbeni razlog: kršitev pravice tožečih strank do obrambe, ker so bile prepozno obveščene o (i) obstoju preiskave in (ii) posebnih ugovorih Komisije.
—

nevročitev izpodbijanih aktov tožeči stranki, in to kljub temu, da so organi poznali njen naslov;
SL Uradni list Evropske unije C 260/46

Tožba, vložena 9. julija 2013 – Menelaus proti UUNT – Garcia Mahiques (VIGOR)

(Zadeva T-361/13)

2013/C 260/82

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Menelaus BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnika: A. von Mühlendahl in H. Hartwig, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Drugi stranki pred odborom za pritožbe: V. Garcia Mahiques (Jesus Pobre, Španija), F. Garcia Mahiques (Jesus Pobre, Španija)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi za nično odločbo drugega odbora za pritožbe tožene stranke z dne 23. aprila 2013 v zadevi R 88/2012-2 v delu, v katerem je razglasil za nično odločbo oddelka za izbris z dne 11. novembra 2011 v zadevi 5061;

— zavrne pritožbo druge stranke zoper odločbo odbora za izbris z dne 10. novembra 2011 v zadevi C 5061;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki so tožeči stranki nastali s pritožbo pri odboru za pritožbe;

— v primeru intervencije druge stranke v tej zadevi naloži V. Garcia Mathiquesu in F. Garcia Mahiquesu plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, ki so tožeči stranki nastali s pritožbo pri odboru za pritožbe.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „VIGOR“ – registracija št. 4 386 371 znamke Skupnosti

Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: drugi stranki pred odborom za pritožbe

Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: Razlogi za zahtevo za ugotovitev ničnosti so bili razlogi iz člena 8(1)(b) v povezavi s členom 53(1)(a) Uredbe Sveta št. 207/2009

Odločba oddelka za izbris: zavrnitev zahtevka za ugotovitev ničnosti

Odločba odbora za pritožbe: delna ugoditev pritožbe in razglasitev ničnosti sporne odločbe v delu, v katerem je bil zavrnjen ničnostni zahtevek glede določenega blaga iz člena 21, ter zavrnitev pritožbe v preostalem

Navajani tožbeni razlogi: kršitev pravil 22(4) in od 79 do 82 Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti; kršitev člena 57(2) v povezavi s členom 15 (1)(a); kršitev člena 57(2) v povezavi s členom 15(1)(a) in členom 75; kršitev člena 56(1)(b) v povezavi s členom 41(1); kršitev člena 57(2) in (3) ter člena 76(2) v povezavi s členoma 40 in 22
—

odločbo Evroskupine z dne 25. marca 2013, ki je postala dokončna z odločbo guvernerja ciprske centralne banke v vlogi predstavnika in/ali zastopnika Evropskega sistema centralnih bank Evropske centralne banke z dne 29. marca 2013, KDP [kanonistiki diokitiki praxi; uredbeni akt] 104/2013, s katero je bilo odločeno o „prodaji določenih produktov“ Cyprus Popular Bank Public Co Ltd in ki je v bistvu skupna odločba Evropske centralne banke in Evropske komisije, razglasi za nično;
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 5, 6(1), 7 in 11 že navedene Direktive 2006/42/ES in točk 1.1.2 in 3.4.4 Priloge I k Direktivi. — V zvezi s tem se zatrjuje, da je izpodbijani sklep v nasprotju z navedenimi določbami, ker se v njem ni upoštevalo, da stroji tožeče stranke Multione S630 v resnici določajo obvezno varovalno konstrukcijo FOPS v vseh primerih, v katerih morajo biti namenjeni za uporabo, pri kateri je operater izpostavljen tveganju zaradi padajočih predmetov ali materiala.
3.

Tretji tožbeni razlog se nanaša na to, da naj bi tožena stranka kršila pravico tožečih strank do obrambe in učinkovitega sodnega varstva, (a) saj naj omejevalni ukrepi ne bi določali nobenega postopka, po katerem bi se tožeče stranke obveščalo o dokazih, na katerih je temeljil sklep o zamrznitvi njihovih sredstev, in ki bi jim omogočal primerno predstavitev stališč o teh dokazih; (b) podana obrazložitev naj bi vsebovala splošno, nepotrjeno in nejasno trditev o sodnih postopkih; in (c) tožena stranka naj ne bi podala dovolj informacij, da bi tožeče stranke lahko učinkovito predstavile svoja stališča v odgovor, zaradi česar naj Sodišče ne bi moglo presoditi, ali sta bila odločitev in presoja Sveta utemeljeni in potrjeni s prepričljivimi dokazi.
—

Sklep Sveta z dne 21. marca 2013, s katerim je bil na podlagi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3 str. 331) zavrnjen popoln dostop dokumenta št. 15309/12 in ki je bil tožeči stranki posredovan 25. marca 2013 z dopisom z referenčno številko „04/c/01/13“ (izpodbijani sklep) razglasi za ničen; in
2.

Drugi razlog: kršitev člena 260(1) in (3), drugi pododstavek, PDEU: kršitev sodbe, ki je predmet izvršitve, zaradi napačne razlage dela te sodbe, v katerem je določeno da za izračun denarne kazni, ki jo je treba plačati za vsako polletje, ni treba upoštevati zneskov, ki zadevajo pomoči „ki ob koncu zadevnega obdobja še niso bile vrnjene ali glede katerih ni bilo dokazano, da so bile vrnjene“. Italijanska vlada meni, da bi moral biti ta del sodbe, ki se izvršuje, razlagan tako, da je za namene omenjene presoje pomemben nastanek dokazov v referenčnem polletju in ne dejstvo, da je bila Komisija z njimi seznanjena pred iztekom tega polletja. Italijanska vlada namreč meni, da je nasprotna razlaga Komisije, da mora Italijanska republika dokaze za izračun polletne denarne kazni predložiti najpozneje zadnji dan zadevnega polletja, s čimer so iz izračuna izključeni zneski, ki so bili v tem obdobju sicer izterjani, a so bili šele pozneje sporočeni Komisiji, v nasprotju z načelom lojalnega sodelovanja in je ne upravičuje zahteva, ki bi jo naložilo Sodišče, ter dejansko pripelje do nedopustnega skrajšanja roka, ki je italijanskim organom določen za uskladitev s to zahtevo in tako za zmanjšanje zneska polletne globe.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 10(2) in (4) ter člena 14(2) Uredbe št. 1975/2006, (1) ker je Komisija menila, da francoska vlada ni izpolnila obveznosti glede kontrol, ker za govedo in ovce, za katere je bila zaprošena premija za ovce, ni izvedla štetja teh živali pri kontrolah na kraju samem iz naslova Indemnités Compensatoires des Handicaps Naturels (izravnalna nadomestila za naravne ovire, v nadaljevanju: pomoč ICHN). Ta tožbeni razlog ima dva dela, v okviru katerih tožeča stranka navaja: — da obveznost štetja živali pri kontrolah na kraju samem iz naslova pomoči ICHN nasprotuje kontinuiteti merila obremenitve in načelu enakega obravnavanja in — da je Komisija napačno razlagala člena 10(2) in (4) ter 14(2) Uredbe št. 1975/2006, s tem ko je menila, da francoski sistem kontrole ni bil primeren za ugotavljanje spoštovanja merila obremenitve.
SL Uradni list Evropske unije C 178/10

Tožba, vložena 29. januarja 2013 – Rose Vision in Seseña proti Komisiji

(Zadeva T-45/13)

2013/C 178/19

Jezik postopka: španščina

Stranke

Tožeči stranki: Rose Vision, SL (Seseña, Španija) in Julián Seseña (Pozuelo de Alarcón, Španija) (zastopnika: M. Muñiz Bernuy in Á. Alonso Villa, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— razglasi ničnost sklepov o začasni ustavitvi dogovorjenih plačil;

— družbo Rose Visión, S.L. odstrani iz podatkovne baze o izključitvah in sistema zgodnjega opozarjanja (EWS);

— toženi stranki naloži plačilo 5 000 624 EUR iz naslova odškodnine.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ena od tožečih strank, podjetje, ki se ukvarja predvsem s telekomunikacijami, raziskavami in razvojem ter svetovalnimi storitvami na področju telekomunikacij, raziskav in inovacij, je od leta 2002 s Komisijo sodelovala pri številnih projektih.

Zadevna tožba izvira iz dveh revizij, opravljenih pri tožečem podjetju med februarjem in aprilom 2011. V revizijskih poročilih se tožečemu podjetju očita vrsta neizpolnitev in nepravilnosti, ki so bile podlaga za začasno ustavitev še neizplačanih plačil.

Tožeči stranki navajata, da navedeni očitki ne ustrezajo resničnosti. Po mnenju tožečih strank skrbno branje enega od dveh zgoraj omenjenih revizijskih poročil dejansko omogoča ugotoviti, da je cilj tega poročila neupravičen napad na njiju, da bi se ju diskreditiralo. Tako navedeno poročilo naj bi temeljilo predvsem na nepreverjenih informacijah. To ravnanje Komisije naj bi bilo bolj preiskovalno, nadzorstveno ali inšpekcijsko kot pa revizijsko, ki mora vsebovati preverjene podatke in zagotoviti zanesljivost virov.

Vse to naj bi tožečemu podjetju povzročilo resno škodo, ki naj ne bi bila samo ekonomske narave, temveč naj bi se kazala tudi pri poslovnem ugledu in ravni verodostojnosti.
—

V zvezi s tem tožeči stranki navajata, da je bila odločitev družbe SACE S.p.A. da ponudi pozavarovanje s tem, da je izrabila možnosti, ki jih je ponujal ekonomski cikel, v katerem so bile zavarovalne premije visoke, sprejeta brez vsakršnega namena, da se družbi SACE BT da subvencija ali podpora. Dalje naj bi ekonomsko korist od pozavarovalnega razmerja imela le matična družba. Poleg tega naj ugotovitev Komisije glede pozitivne korelacije med obsegom prevzetega tveganja in zahtevano premijo ne bi potrjevala niti referenčna literatura niti tržne prakse in to tudi kar specifično zadeva družbo SACE BT. Nazadnje naj ne bi bil prepričljiv poizkus Komisije, da iz različnih kontekstov in ukrepov „izvede“ domnevno splošno pravilo („rule of teh thumb“), ki ga je, brez poglobljene obrazložitve, uporabila v primeru portugalske ureditve zavarovanj kratkoročnih izvoznih posojil, z namenom da dokaže, da bi moral biti znesek provizije, plačan družbi SACE S.p.A. višji vsaj za 10 % od zneska provizije, ki ga uporabljajo zasebni pozavarovalci zaradi manjšega deleža pozavarovanja in tveganja, ki ga ti prevzamejo.
4.

Četrti tožbeni razlog: Eurojust naj bi napačno uporabil izjemo „posameznikova zasebnost in celovitost“, določeno v členu 4(1)(b) določb o dostopu do dokumentov — Eurojust naj ne bi niti trdil niti dokazal, da so zaprošeni dokumenti vsebovali osebne podatke o tretjih osebah. Poleg tega naj zgolj okoliščina, da dokument vsebuje osebne podatke, ne bi nujno pomenila posega v posameznikovo zasebnost in celovitost. Morebitne izjave uradnikov, ki niso podane v lastnem imenu, naj ne bi mogle upravičiti zavrnitve zaprošenih informacij. Če bi bil podan poseg v posameznikovo celovitost in zasebnost, naj bi moral Eurojust določiti, ali in kako – morebiti v zaupni različici ali zgolj deloma – je treba omogočiti dostop do zaprošenih dokumentov. Eurojust naj neupravičeno ne bi storil niti tega.
—

ker naj Sodišče za uslužbence ne bi preizkusilo zakonitosti člena 12(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom in njegove uporabe po analogiji za tožečo stranko ob upoštevanju načel enakega obravnavanja in upravičenosti do kariere;
3.

Tretji tožbeni razlog: napačna določitev višine pomoči zaradi več računskih napak Komisija naj bi pri določitvi višine pomoči storila tri hude napake. Prvič, Komisija naj ne bi upoštevala, da je bilo znižanje cene zemljišča in dajatev zgolj 50-odstotno financirano z javnimi sredstvi. Drugič, pri izračunu znižanja cene zemljišča naj ne bi upoštevala prejšnjih znižanj cene iz let 2006 in 2008. Tretjič, pri izračunu dajatev naj bi upoštevala dajatve za projekt Leidschendam Centrum in ne dajatve za podprojekt Damplein. Prav tako naj se ne bi upoštevale obresti, plačane od leta 2004 do leta 2010. Komisija naj bi tako pri določanju višine pomoči izhajala iz neustreznega dejanskega stanja, zaradi česar naj bi bil znesek pomoči 6 922 121 EUR napačen.
—

na podlagi člena 263 PDEU za nično s takojšnjim učinkom razglasi Direktivo Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži, in sicer ker med primere embalaže uvršča sponke, z izjemo tistih za industrijsko uporabo;
SL Uradni list Evropske unije C 123/17

Tožba, vložena 12. februarja 2013 – Herdade de S. Tiago II proti UUNT – Polo/Lauren (V)

(Zadeva T-90/13)

2013/C 123/29

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Herdade de S. Tiago II-Sociedade Agrícola, SA (Lizbona, Portugalska) (zastopnika: I. de Carvalho Simões in J. Pimenta, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: The Polo/Lauren Company, LP (New York, Združene države)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— tožbi ugodi in razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. novembra 2012 v zadevi R 1436/2010-2;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka pred Splošnim sodiščem, vključno s stroški tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja igralca pola na konju in besedni element „V“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 18, 25, 28, 41 in 43 – prijava znamke Skupnosti št. 5 791 835

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

Navajana znamka ali znak: registracija znamke Skupnosti, registracija znamke Združenega kraljestva in registracija figurativne znamke Beneluxa, ki predstavlja igralca pola, za proizvode iz razredov 9, 18, 20, 21, 24, 25 in 28

Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) in (5) Uredbe Sveta št. 207/2009
SL Uradni list Evropske unije C 156/52

Tožba, vložena 12. aprila 2013 – Versalis proti Komisiji

(Zadeva T-210/13)

2013/C 156/98

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Versalis SpA (San Donato Milanese, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, F. Moretti in L. Nascimbene, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi ničnost izpodbijanih aktov in Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Predmet tega spora je predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropske komisije z dne 26. februarja 2013 [C(2013) 1200 final], vključno z obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah [C(2013) 1199 final], s katerima je Komisija formalno uvedla postopek AT. 40032 – BR/ESBR – Ponovna kršitev, katere namen je sprememba odločbe C(2006) 5700 final v zadevi COMP/F.38.638 – Butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk z dne 29. novembra 2006, ki jo je Splošno sodišče Evropske unije razglasilo za delno nično in spremenilo s sodbama, izdanima 13. julija 2011 v zadevah T-39/07, Eni proti Komisiji in T-59/07, Polimeri Europa proti Komisiji.

S prvim in edinim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da Komisija ni pristojna za to, da zoper njo ponovno uvede postopek za naložitev sankcij z namenom sprejetja novega sklepa o ugotovitvi kršitve. Tožeča stranka zlasti meni, da Komisija po sprejetju odločbe z dne 29. novembra 2006 (C(2006) 5700 final), ki jo je Splošno sodišče Evropske unije razglasilo za delno nično in spremenilo s sodbama z dne 13. julija 2011 v zadevah T-39/07, Eni proti Komisiji in T-59/07, Polimeri Europa proti Komisiji, ki se trenutno izpodbijata pred Sodiščem, ni bila več pristojna za naložitev sankcij v zvezi z družbo Versalis S.p.A glede dejstev, ki so predmet postopka COMP/F/38.638 – Butadienski kavčuk in emulzijski stiren-butadienski kavčuk. Komisija namerava s ponovno uvedbo postopka naložitve sankcij opraviti vsebinsko preverjanje obrazloženega dela sklepa z dne 29. novembra 2006 oziroma ponovno presojo dejstev v breme tožeče stranke, ki so že bila ugotovljena prvič in o čemer se je Splošno sodišče pri izvrševanju celovitega sodnega nadzora že izreklo. Ponovna uvedba postopka za ugotavljanje kršitev je torej glede ciljev in učinkov očitno v nasprotju z načeli ne bis in idem, pravne varnosti, zaupanja v pravo in učinkovitega sodnega varstva.
1.

V okviru prvega tožbenega razloga trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo in očitno napačno presodila verjetne cenovne učinke koncentracije. Dalje, Komisija je kršila obveznost navedbe razlogov in kršila pravico družbe UPS do obrambe s tem, da je bistveno spremenila ekonometrični model, ki ga je družba UPS predložila, ne da bi to družbo zaslišala ali ustrezno razložila opravljene popravke.
SL Uradni list Evropske unije C 108/31

Tožba, vložena 7. februarja 2013 – Red Bull proti UUNT – Sun Mark (BULLDOG)

(Zadeva T-78/13)

2013/C 108/79

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Avstrija) (zastopnika: A. Renck in I. Fowler, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sun Mark Ltd (Middlesex, Združeno kraljestvo)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. novembra 2012 v zadevi R 0107/2012-2 razveljavi; in

— toženi stranki in drugi stranki pred odborom za pritožbe, če se postopka udeleži kot intervenientka, naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „BULLDOG“ za proizvode iz razredov 32 in 33 – prijava znamke Skupnosti št. 9 215 567

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

Navajana znamka ali znak: registracija nacionalnih in mednarodnih besednih znamk „BULL“ in „RED BULL“ za proizvode iz razredov 32 in 33

Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) in (5) Uredbe Sveta št. 207/2009
SL Uradni list Evropske unije C 147/26

Tožba, vložena 15. marca 2013 – Sun Capital Partners proti UUNT – Sun Capital Partners (SUN CAPITAL)

(Zadeva T-164/13)

2013/C 147/47

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Sun Capital Partners, Inc. (New York, Združene države) (zastopniki: P.-A. Dubois, Solicitor, D. Alexander, QC in F. Clark, Barrister)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sun Capital Partners Ltd (London, Združeno kraljestvo)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo odbora za pritožbe; in/ali

— zadevo vrne odboru za pritožbe v ponovno presojo;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s tistimi, ki so tožeči stranki nastali pred odborom za pritožbe;

— SCPL naloži plačilo stroškov postopka, vključno s tistimi, ki so tožeči stranki nastali pred odborom za pritožbe, v primeru, da bi SCLP postala intervenientka v tem postopku.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „SUN CAPITAL“ – registracija znamke Skupnosti št. 2 942 654

Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: razlogi zahteve za ugotovitev ničnosti so tisti, ki so navedeni v členih 53(1)(c) in 8(4) Uredbe Sveta št. 207/2009

Odločba oddelka za izbris: ugotovitev ničnosti sporne znamke Skupnosti

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 53(1) v povezavi s členom 8(4) Uredbe Sveta št. 207/2009.
1.

Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka ne pomaga subjektom, uvrščenim na seznam, pri kršenju določb uredbe EU o Iranu, in vlade Irana finančno ne podpira. Prav tako se prek nje ne usmerjajo plačila, povezana z iransko nafto. Zato vsebinska merila za uvrstitev na seznam na podlagi izpodbijanih prilog k Sklepu 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012 in k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012 v zvezi s tožečo stranko niso izpolnjena in/ali Svet je storil očitno napako pri presoji, ali so to merila izpolnjena. Svet tudi ni opravil pravilnega preizkusa.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in napačno uporabo prava: (i) povzročitelji preobčutljivosti dihal niso zajeti s členom 57(f) REACH in (ii) ECHA ni dovolj utemeljila in ni predložila dovolj dokazov o tem, da MHHPA povzroča „enakovredno zaskrbljenost“ kot uporaba snovi, ki so rakotvorne, mutagene za zarodne celice ali strupene za razmnoževanje (CMR), kategorije 1, glede na to, da: — imajo snovi CMR nepovratne učinke, medtem ko v primeru MHHPA, učinki preobčutljivosti dihal niso nepovratni; — potrošniki ali delavci niso izpostavljeni MHHPA; — ocena MHHPA temelji na podatkih, ki so stari in zastareli; in — pri oceni niso bili upoštevani vsi upoštevni podatki; ter — ocena v glavnem temelji na sklepanju na podlagi podatkov druge snovi, kar je z znanstvenega vidika sporno in kar kaže na slabo in omejeno kakovost podatkov uporabljenih za oceno MHHPA.