ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3

Direktiva 2000/78 je bila sprejeta na podlagi člena 13 ES. V uvodnih izjavah 1, 4 in 25 te direktive je navedeno: „(1) Evropska unija v skladu s členom 6 Pogodbe o Evropski uniji temelji na načelih svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter vladavine prava, načelih, ki so skupna vsem državam članicam, ter spoštuje temeljne pravice, ki jih jamči Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin [sprejeta 4. novembra 1950 v Rimu] in kakršne izhajajo iz ustavnih tradicij, skupnih državam članicam, kot splošnih načel prava Skupnosti. […] (4) Pravica vseh oseb do enakosti pred zakonom in do zaščite pred diskriminacijo je univerzalna pravica, ki jo priznavajo Splošna deklaracija o človekovih pravicah, Konvencija ZN o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk, sporazuma ZN o državljanskih in političnih pravicah ter o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah in Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, katerih podpisnice so vse države članice. Konvencija št. 111 Mednarodne organizacije dela (MOD) prepoveduje diskriminacijo na področju zaposlovanja in dela. […] (25) Prepoved diskriminacije zaradi starosti je bistven del izpolnjevanja ciljev, opredeljenih v smernicah o zaposlovanju, in spodbujanja raznovrstnosti delovne sile. Vendar je v nekaterih okoliščinah različno obravnavanje v zvezi s starostjo lahko upravičeno in so s tem v zvezi potrebni posebni predpisi, ki so glede na položaj v državah članicah lahko med seboj različni. Bistveno je torej razlikovanje med upravičeno različnim obravnavanjem, zlasti tistim na podlagi legitimnih ciljev zaposlovalne politike, trga delovne sile in poklicnega usposabljanja, in diskriminacijo, ki mora biti prepovedana.“
40

Besedila, ki se nanašajo na opis različnih vrst jabolčnega soka iz številke 2009, namreč vsebujejo razlikovanje med izdelki, uvrščenimi pod številko 200971 z Brix vrednostjo, ki ne presega 20, in izdelki pod številko 200979„drugo“. Podštevilka 200979 vsebuje dve skupini jabolčnega soka: z Brix vrednostjo več kot 67 in z Brix vrednostjo več kot 20 do vključno 67. Podštevilki 200971 in 200979 vsebujeta podskupini z opisom „ki ne vsebuje dodanega sladkorja“. Niti besedilo niti umestitev številke 2009 ne izključujeta njene uporabe za koncentrirani jabolčni sok z določeno Brix vrednostjo.
21

V teh okoliščinah je Juzgado de lo Social no 30 de Madrid prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. Ali lahko – ob upoštevanju dejstva, da je odobritev starševskega dopusta ukrep za spodbujanje enakosti na način in v obsegu, ki ga svobodno določi vsaka država članica glede na minimalne pogoje iz Direktive 96/34[…] – izraba tega starševskega dopusta v primeru skrajšanja delovnega časa ali znižanja plače zaradi varstva otrok vpliva na pravice, ki jih pridobi delavec ali delavka, ki izrablja starševski dopust, in ali se lahko posamezniki pred javnimi institucijami države sklicujejo na načelo ohranitve pravic, ki so pridobljene ali so v postopku pridobitve? 2. Ali izraz ‚pravice […], ki so pridobljene ali so v postopku pridobitve‘ iz klavzule 2, [točka] 6, [okvirnega sporazuma o starševskem dopustu] vključuje le pravice v zvezi s pogoji zaposlitve in se nanaša le na pogodbeno delovno razmerje z delodajalcem ali pa nasprotno vpliva na ohranitev pravic iz socialnega varstva, ki so pridobljene ali so v postopku pridobitve, ter ali je mogoče šteti, da ureditev, ki je obravnavana v tej zadevi in ki so jo uporabili nacionalni organi, izpolnjuje zahtevo po ‚kontinuitet[i] upravičenosti do socialne varnosti v okviru različnih sistemov‘ iz klavzule 2, [točka 8], [okvirnega sporazuma o starševskem dopustu], in če je tako, ali je ta pravica do kontinuitete upravičenosti do socialne varnosti dovolj natančna in konkretna, da se je nanjo mogoče sklicevati pred javnimi organi državi članice? 3. Ali so določbe Skupnosti skladne z nacionalno zakonodajo, v skladu s katero se v obdobju skrajšanja delovnega časa zaradi starševskega dopusta zniža invalidska pokojnina, ki jo je treba izplačati, glede na tisto, ki bi se uporabila pred tem dopustom, in v skladu s katero se prav tako zmanjša obseg in konsolidacija prihodnjih upravičenj sorazmerno s skrajšanjem delovnega časa in znižanjem plače? 4. Ali navedena zahteva – ob domnevi, da morajo nacionalna sodišča razlagati nacionalno pravo ob upoštevanju obveznosti iz direktive, da se omogoči čim večja izpolnitev ciljev, ki jim sledi predpis Skupnosti – velja tudi za kontinuiteto upravičenosti do socialnega varstva med izrabljanjem starševskega dopusta in konkretno v primeru starševskega dopusta v obliki delne odsotnosti z dela ali skrajšanja delovnega časa, kot je bilo to v obravnavanem primeru? 5. Ali se zmanjšanje priznanih in pridobljenih upravičenosti do socialnega varstva v času starševskega dopusta v konkretnih okoliščinah spora lahko šteje za neposredno ali posredno diskriminacijo, ki je v nasprotju z določbami Direktive 79/7[…] in z zahtevo po enakosti in prepovedi diskriminacije med moškimi in ženskami, ki je v skladu s tradicijo skupna državam članicam, če je treba to načelo uporabljati ne le za pogoje zaposlitve, temveč tudi za javne ukrepe na področju socialnega varstva delavcev?“
Portugalska republika je marca 2008 obvestila Sodišče o sprejetju uredbe-zakona št. 50/2008 z dne 19. marca 2008 (Diário da República, serija I, št. 56, z dne ), ki je začela veljati in s katero je bil člen 17 RGEU spremenjen s temi določbami:

„1. Zgradbe morajo biti zgrajene in prenovljene tako, da zagotavljajo, da so izpolnjene bistvene zahteve glede mehanske odpornosti in stabilnosti, varnosti pri požaru, higiene, zdravja in okolja, varnosti pri uporabi, zaščite pred hrupom, varčevanja z energijo in ohranjanja toplote ter druge zahteve, določene v tej ureditvi oziroma v posebni zakonodaji, zlasti funkcionalnost, trajnost in druge.

2. Glede kakovosti, vrste in načina uporabe materialov, uporabljenih pri gradnji novih zgradb in prenovi, je treba upoštevati pravila gradnje in veljavne predpise, tako da se zagotovi, da zgradbe izpolnjujejo pogoje in zahteve, navedene v odstavku 1, skladno s tehničnimi specifikacijami izvedbenega načrta.

3. V novih zgradbah ali pri prenovitvah se morajo na podlagi veljavne zakonodaje uporabljati gradbeni proizvodi, ki imajo ustrezno oznako „ES“ oziroma če ni oznake – razen v primeru vzajemnega priznavanja – potrdilo o skladnosti s tehničnimi specifikacijami, ki veljajo na Portugalskem.

4. Vsak zainteresiran subjekt lahko zahteva potrdilo o skladnosti s tehničnimi specifikacijami, ki veljajo na Portugalskem, pri čemer je treba v ta namen vedno upoštevati potrdila o skladnosti s tehničnimi specifikacijami, ki veljajo v vsaki državi članici Evropske unije, Turčiji ali državi podpisnici Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, ter pozitivne rezultate preverjanj in preizkusov, opravljenih v državi proizvodnje pod pogoji, določenimi v členu 9(2) uredbe-zakona št. 113/93 z dne 10. aprila 1993.

5. Če gradbeni proizvodi ne izpolnjujejo nobenega od pogojev, določenih v odstavku 3, in če njihova uporaba v novih zgradbah ali prenovitvah lahko ogrozi izpolnjevanje bistvenih zahtev, navedenih v odstavku 1, je za to uporabo potrebna potrditev [LNEC], pri čemer jih mora ta potrditi, če imajo ti proizvodi potrdilo o skladnosti, ki ga je izdal organ, ki ga je pooblastila država članica Evropske unije, Turčija ali država podpisnica Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, in ki ustrezno potrjuje, da so navedene zahteve izpolnjene.

6. Odobritev tipa, določeno v prejšnji točki, lahko zahteva vsak zainteresirani subjekt, s tem da mora [LNEC] vsakokrat upoštevati pod pogoji, določenimi v členu 9(2) uredbe-zakona št. 113/93 z dne 10. aprila 1993, izdana potrdila o skladnosti ter preizkuse in preverjanja, ki jih je opravil pooblaščeni organ v državi članici Evropske unije, Turčiji ali državi podpisnici Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, in sodelovati s temi organi za pridobitev in preučitev njihovih rezultatov.

7. [LNEC] mora podati utemeljene razloge za to, da se ponovno opravi kateri koli od preizkusov in preverjanj, navedenih v odstavkih 4 in 6.

8. Odobritve tipa se dodelijo, če se izkaže, da so izpolnjeni pogoji iz Priloge I k uredbi-zakonu št. 113/93 z dne 10. aprila 1993.“
1.

Člen 1(9), drugi pododstavek, točka (c), Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da gre za večinsko financiranje s strani države, če se dejavnosti zakonskih skladov zdravstvenih zavarovanj financirajo večinoma s prispevki zavarovancev, ki so določeni, izračunani in pobrani v skladu s pravili javnega prava, kot so ta v postopku v glavni stvari. Take zakonske sklade zdravstvenega zavarovanja je treba torej za namene uporabe pravil te direktive šteti za osebe javnega prava in torej za naročnike.
3.

Člen 2(2) Uredbe št. 2777/2000, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 111/2001, ter člena 4 in 5(4), drugi pododstavek, Direktive Sveta 85/73/EGS z dne 29. januarja 1985 o financiranju veterinarskih pregledov in nadzora, zajetih v direktivah 89/662/EGS, 90/425/EGS, 90/675/EGS in 91/496/EGS, kakor je bila spremenjena in kodificirana z Direktivo Sveta 96/43/ES z dne , je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da države članice zaračunavajo nacionalne pristojbine za financiranje stroškov za teste za ugotavljanje goveje spongiformne encefalopatije. Skupni znesek pristojbin, povezanih z zakolom goveda, namenjenega za prehrano ljudi, je treba določiti ob upoštevanju načel, ki so sprejeta za pristojbine Skupnosti, po katerih, prvič, ta znesek ne sme presegati nastalih stroškov, ki zajemajo stroške za plače in socialno zavarovanje ter administrativne stroške, povezane z opravljanjem teh testov, in, drugič, je vsako neposredno in posredno vračanje take pristojbine prepovedano.
4

Člen 28 Uredbe št. 1408/71, naslovljen „Pokojnine, ki se izplačujejo po zakonodaji ene ali več držav članic, kadar ni pravice do dajatev v državi stalnega prebivališča“, določa: „1. Upokojenec, ki je upravičen do pokojnine po zakonodaji ene države članice ali do pokojnin po zakonodajah dveh ali več držav članic in ki nima pravice do dajatev po zakonodaji države članice, v kateri stalno prebiva, kljub temu skupaj s svojimi družinskimi člani prejema te dajatve, kot če bi bil do njih upravičen, po potrebi ob upoštevanju določbe člena 18 in Priloge VI, po zakonodaji ene države članice ali vsaj ene od držav članic, ki so pristojne za izplačilo pokojnine, če bi imel stalno prebivališče v tej državi. Te dajatve se zagotavljajo pod naslednjimi pogoji: (a) storitve zagotavlja v imenu nosilca iz odstavka 2 nosilec v kraju stalnega prebivališča, kot da bi bila oseba upokojenec po zakonodaji države, na ozemlju katere stalno prebiva, in bi bil upravičen do teh dajatev; (b) denarne dajatve po potrebi zagotavlja pristojni nosilec, kot je določeno s pravili v odstavku 2, v skladu z zakonodajo, ki jo uporablja. V skladu s sporazumom med pristojnim nosilcem in nosilcem v kraju stalnega prebivališča pa lahko take dajatve zagotovi tudi slednji nosilec v imenu prvega v skladu z zakonodajo pristojne države. 2. V primerih, ki so zajeti v odstavku 1, stroške storitev krije nosilec, kot določajo naslednja pravila: (a) kadar je upokojenec upravičen do omenjenih storitev po zakonodaji ene same države članice, bremenijo stroški pristojnega nosilca te države; […]“
7

V členu 1(1) in (2) uredbe iz leta 2004 je določeno: „1. Posebne pristojnosti iz člena 2 uredbe-zakona št. 332/1994 se izvajajo samo takrat, ko se pojavijo odločilni in nujni razlogi v splošnem interesu, ki so povezani zlasti z javnim redom, javnim varstvom, javnim zdravjem in obrambo, in sicer primerno in sorazmerno z varstvom teh interesov, vključno s primernimi roki in brez poseganja v načela notranjega pravnega reda in prava Skupnosti, predvsem pa ne v načelo prepovedi diskriminacije. 2. Brez poseganja v cilj, določen v odstavku 1, se posebne pristojnosti iz člena 2(1)(a), (b) in (c) uredbe-zakona št. 332/1994 izvajajo, kadar nastanejo te okoliščine: a) resna in dejanska nevarnost prekinitve v minimalni nacionalni preskrbi z naftnimi proizvodi in energenti ter dobavi storitev, ki so z njimi povezane oziroma iz njih izhajajo, in na splošno v preskrbi s surovinami in dobrinami, nujnih za javnost, ali v minimalni stopnji telekomunikacijskih in prevoznih storitev; b) resna in dejanska nevarnost za nadaljevanje izvajanja obveznosti namenjenih javnosti in za izvajanje nalog javnega interesa, ki so zaupane družbi; c) resna in dejanska nevarnost za varnost infrastrukture in omrežij osnovnih javnih storitev; d) resna in dejanska nevarnost za nacionalno obrambo, vojaško varnost, javni red in javno varnost; e) izredna zdravstvena stanja.“
74

V zvezi s četrtim pritožbenim razlogom pritožnica Sodišču prve stopnje očita, da je potrdilo analizo Komisije, v kateri so bili iz izračuna stopnje kritja stroškov izključeni prejemki in stroški iz časa po domnevni kršitvi, in sicer po 15. oktobru 2002. V zvezi s tem zlasti trdi, da Sodišče prve stopnje ni moglo, ne da bi nasprotovalo samemu sebi in kršilo člen 82 ES, potrditi pristopa, ki ga je sprejela Komisija, s katerim so se hkrati, prvič, iz izračuna stopnje kritja stroškov izključili prejemki in stroški iz časa po domnevni kršitvi, vendar znotraj 48-mesečnega obdobja trajanja naročniškega razmerja, in, drugič, se je priznalo, da so bili pri naročniških razmerjih stroški in prihodki zakonito časovno razporejeni na obdobje 48 mesecev.
46

Iz tega člena izhaja, da se zaupne informacije, ki so bile v prijavi predložene Komisiji in pristojnemu organu ali ki so bile izmenjane na podlagi te direktive, in informacije, ki bi lahko škodovale konkurenčnemu položaju, ne smejo razkriti in da je treba varovati pravice intelektualne lastnine v zvezi z njimi. V skladu z odstavkoma 2 in 3 navedenega člena 25 pristojni organ po posvetovanju s prijaviteljem poleg tega odloči, katere informacije morajo biti glede na „preverljivo utemeljitev“ prijavitelja zaupne, in ga obvesti o odločitvi, ki jo je v zvezi s tem sprejel.
13

Točke 17.5, 17.5.1 in 17.6 navedenega obvestila se nanašajo na zaokroževanje zneskov DDV. Določajo: „17.5 Obračunavanje DDV na računih – zaokroževanje zneskov Opomba: Ugodnost glede zaokroževanja zneskov DDV navzdol po tej točki je namenjena trgovcem z računi in se uporablja, samo če je DDV, ki se obračuna naročnikom, in DDV, ki se plača uradu za carino in trošarino (Customs and Excise), enak. Ugodnost zaokroževanja navzdol načeloma ni primerna za trgovce na drobno, ki morajo upoštevati točko 17.6. Skupni znesek DDV, ki ga je treba plačati na blago in storitve z računa DDV, je mogoče zaokrožiti navzdol do celega penija. Kakršen koli del penija je mogoče zanemariti. 17.5.1 Obračunavanje na podlagi vrste blaga ali storitev Če želite DDV obračunati ločeno za vrsto blaga ali storitev, ki je skupaj z drugim blagom ali storitvami del istega računa, morate izračunati ločene zneske DDV bodisi z zaokrožitvijo: — navzdol do najbližjega 0,1 penija – 86,76 penija bi, na primer, zaokrožili navzdol na 86,7 penija, bodisi — do najbližjega celega penija ali 0,5 penija – 86,76 penija bi, na primer, zaokrožili navzgor na 87 penijev. Ne glede na to, za kaj se odločite, morate biti dosledni. Končni skupni znesek DDV za plačilo se lahko zaokroži navzdol do najbližjega penija. […] 17.6 Obračun DDV pri trgovcih na drobno Večina trgovcev na drobno obračunava DDV po maloprodajni ureditvi. Če tudi vi tako obračunavate DDV, vas ta točka ne zadeva. Trgovci na drobno za določitev dolgovanega DDV pri vsaki transakciji in za izdajo računa čedalje pogosteje uporabljajo visoko blagajniško tehnologijo. Če ne uporabljate maloprodajne ureditve, ampak DDV obračunavate na stopnji vrste ali računa, zneska DDV ne smete zaokrožiti navzdol. Lahko pa (navzgor in navzdol) zaokrožujete vsak izračun DDV.“
3.

Člen 33 Šeste direktive 77/388, kot je bila spremenjena, ne nasprotuje ohranjanju določb, kot so tiste v členu 109(5) in (6) zakona o davku na blago in storitve z dne 11. marca 2004.
24

Ker v Pogodbi ES ni opredeljen pojem „pretok kapitala“ v smislu člena 56(1) ES, je Sodišče že pred tem priznalo informativno vrednost nomenklaturi, priloženi k Direktivi Sveta z dne 24. junija 1988 o izvajanju člena 67 Pogodbe (88/361) (člen, razveljavljen z Amsterdamsko pogodbo) (UL L 178, str. 5), čeprav je bila ta sprejeta na podlagi členov 69 in 70(1) Pogodbe EGS (členi od 67 do 73 Pogodbe EGS so bili nadomeščeni s členi od 73b do 73g Pogodbe ES, ki so postali členi od 56 ES do 60 ES), pri čemer v skladu z uvodom k nomenklaturi te direktive seznam ni izčrpen (glej zlasti sodbo z dne v zadevi van Hilten van der Heijden, C-513/03, ZOdl., str. I-1957, točka 39, zgoraj navedeno sodbo Centro di Musicologia Walter Stauffer, točka 22, in sodbo z dne v zadevi Eckelkamp in drugi, C-11/07, ZOdl., str. I-6845, točka 38). Darila in dotacije so navedeni v postavki XI priloge I k Direktivi 88/361 z naslovom „Osebni pretoki kapitala“.
62

Omejitve pravic, ki so na podlagi člena 7, prvi odstavek, Sklepa št. 1/80 priznane družinskim članom turškega delavca, ki izpolnjujejo pogoje, navedene v tem odstavku, so lahko le dveh vrst, in sicer da prisotnost turškega migranta na ozemlju države članice gostiteljice zaradi njegovega osebnega vedenja pomeni dejansko in resno nevarnost za javni red, javno varnost ali javno zdravje v smislu člena 14(1) istega sklepa ali da je ta zapustil ozemlje te države za daljše obdobje brez upravičenih razlogov (glej zlasti zgoraj navedeni sodbi Cetinkaya, točki 36 in 38, in Er, točka 30).
55

Države članice morajo, da bi uskladile ti „temeljni pravici“ v smislu Direktive, določiti določene izjeme in omejitve varstva podatkov in torej temeljne pravice do zasebnosti, določene v poglavjih II, IV in VI te direktive. Te izjeme je treba določiti zgolj v novinarske namene ali zaradi umetniškega ali literarnega izražanja, ki spadajo pod temeljno pravico do svobode izražanja, le če so potrebne za uskladitev pravice do zasebnosti s predpisi, ki urejajo svobodo izražanja.
1)

Kraljevina Španija s tem, da ni določila, izvedla in potrdila načrtov za sprejem in obdelavo odpadkov v vseh španskih pristaniščih, ni izpolnila obveznosti iz členov 5(1) in 16(1) Direktive 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora.
47

Končno, za ugotovitev, ali dejstvo, da organizacija za kolektivno upravljanje avtorskih pravic izračuna licenčnine, prejete kot plačilo za televizijsko predvajanje glasbenih del, zaščitenih z avtorsko pravico, različno glede na to, ali gre za zasebne televizijske družbe ali za družbe, ki opravljajo dejavnost javne službe, pomeni zlorabo v smislu člena 82 ES, bo moralo to sodišče preučiti, ali je tako ravnanje mogoče objektivno upravičiti (glej v tem smislu zgoraj navedeni sodbi United Brands in United Brands Continentaal proti Komisiji, točka 184, in Tournier, točki 38 in 46; sodbo z dne 15. marca 2007 v zadevi British Airways proti Komisiji, C-95/04 P, ZOdl., str. I-2331, točka 69, ter zgoraj navedeno sodbo Sot. Lélos kai Sia in drugi, točka 39). Tako upravičenje lahko izhaja predvsem iz poslanstva ali načina financiranja družb, ki opravljajo dejavnost javne službe.
4

V devetnajsti uvodni izjavi te direktive je navedeno: „Obveznost dodelitve dostopa do omrežne infrastrukture se lahko utemelji kot sredstvo za povečanje konkurence, vendar morajo nacionalni regulativni organi uravnotežiti pravice lastnika infrastrukture do izkoriščanja svoje infrastrukture za lastne namene in pravice drugih izvajalcev storitev do dostopa do naprav, ki jih potrebujejo za opravljanje konkurenčnih storitev. Kadar se obveznosti naložijo obratovalcem, ki jih potrebujejo za izpolnjevanje utemeljenih zahtev za dostop do omrežnih elementov in pripadajočih naprav ter njihovo uporabo, naj se take zahteve zavrnejo samo na podlagi objektivnih meril, kot je tehnična izvedljivost ali potreba po ohranitvi celovitosti omrežja. Kadar se dostop zavrne, lahko oškodovana stranka predloži zadevo v postopek reševanja sporov iz členov 20 in 21 Direktive [Evropskega parlamenta in Sveta] 2002/21/ES [z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve] (Okvirna direktiva) [(UL L 108, str. 33, v nadaljevanju: Okvirna direktiva)]. Od obratovalca, ki mora dodeliti dostop, se ne more zahtevati, da zagotovi vrste dostopa, za zagotovitev katerih nima pooblastil. Če nacionalni regulativni organi odredijo obveznost dodelitve dostopa, ki kratkoročno poveča konkurenco, naj to ne zmanjša spodbud za konkurente, da bi vlagali v alternativne naprave, ki bodo dolgoročno zagotavljale večjo konkurenco. Komisija je objavila obvestilo o uporabi pravil o konkurenci za sporazume o dostopu v telekomunikacijskem sektorju [(UL 1998, C 265, str. 2)], ki obravnava ta vprašanja. Nacionalni regulativni organi lahko odredijo tehnične in operativne pogoje za izvajalca in/ali upravičence dodeljenega dostopa v skladu z zakonodajo Skupnosti. Zlasti naložitev tehničnih standardov naj bo v skladu z Direktivo 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998, ki določa postopek za zagotavljanje informacij na področju tehničnih standardov in predpisov ter predpisov o storitvah informacijske družbe [(UL L 204, str. 37), kot je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998 (UL L 217, str. 18)].“
1)

Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da v predpisanem roku ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.
22

Na naslednji obravnavi pri tem sodišču 6. julija 2007 je to ponovno odprlo preiskovalni postopek. Navedlo je, da čeprav člen 236 zakona št. XIX iz leta 1998 odstopa od prepovedi, da bi nadomestni zasebni tožilec sodeloval kot državni tožilec, pa nobena določba tega zakona ne odstopa od prepovedi iz člena 31(1) navedenega zakona, na podlagi katere priča ne more sodelovati kot državni tožilec. Fővárosi Bíróság je na podlagi tega zaključilo, da nadomestni zasebni tožilec v takem kazenskem postopku ne more biti zaslišan kot priča. Glede postopka na podlagi zasebne tožbe obravnavani zakon vsebuje izrecno določbo, na podlagi katere se zasebni tožilec lahko zasliši kot priča. Čeprav sta postopek zasebne tožbe in postopek nadomestne zasebne tožbe nedvomno podobna, pa za oboje vrst postopkov ni mogoče uporabljati istih pravil glede na to, da eden ne napotuje na drugega.
41

V skladu z ustaljeno sodno prakso pa je obveznost lojalnega sodelovanja med evropskimi institucijami in nacionalnimi organi, kot je določena v členu 10 ES in omenjena v členu 19 Protokola in ki velja tako za nacionalne organe držav članic, ki delujejo v okviru svojih pristojnosti, kot za institucije Skupnosti, še posebej pomembna, ko se vzpostavi tako sodelovanje s sodnimi organi držav članic, ki so pristojni za zagotavljanje uporabe in spoštovanja prava Skupnosti v nacionalnem pravnem redu (glej zlasti sklep z dne 13. julija 1990 v zadevi Zwartveld in drugi, C-2/88 IMM, Recueil, str. I-3365, točka 17, in sodbo z dne v zadevi Roquette Frères, C-94/00, Recueil, str. I-9011, točka 93).