ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Poleg tega take določbe same po sebi ne spoštujejo temeljnih pravic, če bi državam članicam določala ali jim izrecno oziroma implicitno dovoljevala, da sprejmejo ali ohranijo nacionalne zakone, ki ne spoštujejo navedenih pravic.

Zaradi dejstva, da dajejo določbe direktive, izpodbijane z ničnostno tožbo, državam članicam možnost samostojne presoje in jim v določenih okoliščinah omogočajo nacionalno ureditev, ki bi odstopala od načelnih pravil, določenih s to direktivo, te določbe niso izvzete iz nadzora zakonitosti Sodišča, ki ga določa člen 230 ES.

Pravica do spoštovanja družinskega življenja v smislu člena 8 Evropske konvencije o človekovih pravicah (EKČP) je del temeljnih pravic, ki so v pravnem redu Skupnosti varovane. Ta pravica živeti z bližnjimi sorodniki pomeni za države članice obveznosti, ki so lahko negativne, kadar se od države članice zahteva, naj ne izžene osebe, ali pozitivne, kadar mora dovoliti vstop in prebivanje osebe na njenem ozemlju. Čeprav EKČP tujcu pravice do vstopa ali prebivanja na ozemlju določene države ne zagotavlja kot temeljno pravico, lahko izključitev osebe iz države, v kateri živijo njeni bližnji sorodniki, pomeni poseg v pravico do spoštovanja družinskega življenja, kot jo zagotavlja člen 8(1) te konvencije.

Konvencija o otrokovih pravicah priznava načelo spoštovanja družinskega življenja. Temelji na priznanju, izraženem v šesti uvodni izjavi, da mora otrok za poln in skladen razvoj osebnosti odraščati v družinskem okolju. Člen 9(1) te konvencije tako določa, da države pogodbenice jamčijo, da otrok ne bo proti volji staršev ločen od njih, in na podlagi člena 10(1) iz te obveznosti izhaja, da morajo države pogodbenice zahteve otroka ali njegovih staršev za vstop v državo pogodbenico ali za odhod iz nje z namenom ponovne združitve družine obravnavati pozitivno, humano in ekspeditivno.

Listina o temeljnih pravicah Evropske unije v svojem členu 7 priznava pravico do spoštovanja zasebnega ali družinskega življenja. To določbo je treba razlagati v povezavi z obveznostjo upoštevati največjo korist otroka, ki je priznana v členu 24(2) navedene listine, in ob upoštevanju potrebe, navedene v členu 24(3), da otrok vzdržuje redne osebne stike z obema staršema.

S temi različnimi akti se poudarja pomen, ki ga ima družinsko življenje za otroka, in državam priporoča, naj upoštevajo njegovo korist, vendar pa se z njimi za člane družine ne ustvarja konkretna pravica do sprejema na ozemlju države; prav tako se ti akti ne smejo razlagati tako, da bi državam odrekali možnost proste presoje pri obravnavanju prošenj za združitev družine.

(Glej točke 52, 53 in od 57 do 59.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Lastna sredstva Skupnosti

–

Ugotovitev in razpolaganje s strani držav članic (uredbe Sveta št. 1552/89, člen 11, št. 1854/89, člen 5, št. 1150/2000, člen 11, in št. 2913/92, člen 220(1)) (Glej točke 28, 32, 35 in izrek.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Člen 220 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) in člen 5 Uredbe Sveta (EGS) št. 1854/89 z dne 14. junija 1989 o vknjižbi in pogojih za plačilo zneskov uvoznih ali izvoznih dajatev v primeru carinskega dolga (UL L 186, str. 1) – Prepozno nakazilo dela lastnih sredstev Evropskih skupnosti v primeru naknadne izterjave carine – Odklonitev plačila zamudnih obresti, nastalih kot posledica zamude pri vknjižbi v dobro na računu Komisije.

Izrek

Izrek

1) Kraljevina Španija

a) s tem, da ni spoštovala roka naknadne vknjižbe zneska dajatev, ki izhajajo iz carinskega dolga in so predvidene v členu 5 Uredbe Sveta (EGS) št. 1854/89 z dne 14. junija 1989 o vknjižbi in pogojih za plačilo zneskov uvoznih ali izvoznih dajatev v primeru carinskega dolga in od 1. januarja 1994 v členu 220(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kar je povzročilo zamudo pri razpolaganju z lastnimi sredstvi, ter

b) s tem, da Komisiji Evropskih skupnosti ni plačala pripadajočih zamudnih obresti v skladu s členom 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti in od 31. maja 2000 s členom 11 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti,

ni izpolnila obveznosti iz vseh teh določb.

2) Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

3) Kraljevina Danska, Republika Finska in Kraljevina Švedska nosijo svoje stroške.
Keywords

Summary



Keywords

Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja

(Pogodba ES, člen 52 (po spremembi postal člen 43 ES) in člen 58 (postal člen 48 ES))

Summary

Člena 52 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 43 ES) in 58 Pogodbe ES (postal člen 48 ES) nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki za podružnico družbe s sedežem v drugi državi članici določa višjo davčno stopnjo za dobiček od davčne stopnje za dobiček hčerinske družbe take družbe, kadar ta hčerinska družba dobiček v celoti izplača družbi materi.

Člen 52, prvi odstavek, drugi stavek, Pogodbe za gospodarske subjekte namreč izrecno predvideva možnost svobodne izbire pravne oblike, ki ustreza opravljanju njihovih dejavnosti v drugi državi članici, ta svobodna izbira pa ne sme biti omejena z diskriminatornimi davčnimi določbami. Cilj svobodne izbire ustrezne pravne oblike je tako zlasti to, da bi se družbam s sedežem v državi članici omogočilo, da odprejo podružnico v drugi državi članici, da bi tam opravljale dejavnost pod enakimi pogoji, kot veljajo za hčerinske družbe takih družb. Ker pa se za podružnice ne uporablja znižana davčna stopnja, je za družbe s sedežem v drugih državah članicah izvrševanje pravice do ustanavljanja s podružnicami manj privlačno in zato omejuje pravico do izbire pravne oblike, ki ustreza opravljanju dejavnosti v drugi državi članici.

Dolžnost nacionalnega sodišča je, da presodi, katero davčno stopnjo je treba uporabiti za dobiček take podružnice, glede na skupno davčno stopnjo, ki bi se uporabila ob razdelitvi dobička hčerinske družbe družbi materi.

(Glej točke 14, 15, 17, 31 in 37 ter točki 1 in 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Približevanje zakonodaj – Odgovornost za proizvode z napako – Direktiva št. 85/374

(člena 1 in 3 Direktive Sveta št. 85/374)

2. Približevanje zakonodaj – Odgovornost za proizvode z napako – Direktiva št. 85/374

(člen 13 Direktive Sveta št. 85/374)

3. Vprašanja za predhodno odločanje – Razlaga – Časovni učinki razlagalnih sodb

(člen 234 ES)

Summary

1. Direktivo št. 85/374 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako je treba razlagati tako, da nacionalnemu pravilu, po katerem ima dobavitelj, razen v primerih, ki so taksativno našteti v členu 3(3) Direktive, objektivno odgovornost, ki jo ta direktiva vzpostavlja in nalaga proizvajalcu.

Ker je namreč cilj Direktive doseči popolno uskladitev glede vprašanj, ki jih ureja, je seznam odgovornih oseb iz členov 1 in 3 Direktive treba šteti za izčrpnega. Zato – ker člen 3(3) Direktive določa odgovornost dobavitelja, samo če proizvajalca proizvoda ni mogoče identificirati – nacionalna ureditev, ki določa, da dobavitelj proizvoda za proizvode z napako odgovarja neposredno oškodovancem, razširja krog odgovornih oseb.

(Glej točke 33, 34, 37, 45 in izrek.)

2. Direktivo št. 85/374 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu pravilu, po katerem dobavitelj neomejeno odgovarja za krivdno odgovornost proizvajalca, saj v skladu s členom 13 navedene direktive ureditev v njej ne izključuje uporabe drugih ureditev pogodbene ali nepogodbene odgovornosti, če te temeljijo na različnih podlagah, na primer na garanciji za skrite napake ali na krivdi.

(Glej točki 47 in 48 ter izrek.)

3. Sodišče sme le izjemoma z uporabo splošnega načela pravne varnosti, ki je bistven del pravnega reda Skupnosti, omejiti možnost vseh zainteresiranih, da bi se sklicevali na določbo, ki jo je samo razložilo, z namenom izpodbijanja pravnih razmerij, ki so nastala v dobri veri. Za določitev take omejitve morata biti izpolnjena dva bistvena pogoja, in sicer dobra vera zainteresiranih in nevarnost resnih motenj.

Če nacionalna ureditev v nasprotju z določbami Direktive št. 85/374 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako določa prenos objektivne odgovornosti proizvajalca na dobavitelja, dejstvo, da isti pravni red vzpostavlja mehanizem regresne tožbe – ki dobavitelju proizvoda, ki je oškodovancu povrnil škodo, nastalo zaradi proizvoda z napako, vstopi v njegove pravice – izključuje možnost ogrožanja pravne varnosti. V teh okoliščinah sodnik Skupnosti ne more ugoditi predlogu za omejitev časovnih učinkov svoje sodbe o predhodnem odločanju glede razlage navedene direktive.

(Glej točke od 51 do 53.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Prosto gibanje oseb – Pravosodno sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah – Vročanje sodnih in zunajsodnih pisanj – Uredba št. 1348/2000 – Neobstoj določb v Uredbi o posledicah določenih dejanj – Uporaba nacionalnega prava – Pogoji – Spoštovanje načel enakovrednosti in učinkovitosti – Obseg

(Uredba Sveta št. 1348/2000)

2. Prosto gibanje oseb – Pravosodno sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah – Vročanje sodnih in zunajsodnih pisanj – Uredba št. 1348/2000 – Vročitev pisanja, sestavljenega v jeziku, ki ni uradni jezik zaprošene države članice, ali v jeziku izvorne države članice, ki ga naslovnik razume – Nadomestna rešitev za to situacijo tako, da se pošlje prevod pisanja – Načini – Uporaba nacionalnega prava – Pogoji

(Uredba Sveta št. 1348/2000, člen 8)

Summary

1. V primeru pravne praznine glede določb Skupnosti je notranji pravni red vsake države članice tisti, ki uredi postopkovna pravila pravnih sredstev, namenjenih za varovanje pravic, ki jih stranke izvedejo iz neposrednega učinka prava Skupnosti. Vendar pa ti načini ne morejo biti manj ugodni od teh, ki se nanašajo na pravice, katerih izvor bi bil v notranjem pravnem redu (načelo enakovrednosti), in v praksi ne morejo onemogočiti ali preveč otežiti izvedbe pravic, ki jih daje pravni red Skupnosti (načelo učinkovitosti). Poleg tega mora načelo učinkovitosti pripeljati do tega, da nacionalni sodnik uporabi postopkovna pravila, ki jih določa njegov notranji pravni red, le toliko, da ne ogrozijo obstoja in namena Uredbe. Iz tega sledi, da kadar Uredba št. 1348/2000 o vročanju sodnih in zunajsodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah ne predvideva posledic določenih dejanj, je nacionalni sodnik tisti, ki v načelu uporabi svoje nacionalno pravo ob upoštevanju polne učinkovitosti prava Skupnosti, kar ga lahko pripelje do tega, da se, če je to potrebno, nacionalno pravilo, ki je bilo določeno ob upoštevanju izključno notranjega položaja, ne uporabi za zadevni čezmejni položaj.

(Glej točke od 49 do 51.)

2. Člen 8 Uredbe št. 1348/2000 o vročanju sodnih in zunajsodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah je treba razlagati tako, da kadar je naslovnik pisanja le-to zavrnil, ker ni bilo sestavljeno v uradnem jeziku zaprošene države članice ali v jeziku izvorne države članice, ki ga ta naslovnik razume, se lahko zagotovi nadomestna rešitev za to situacijo tako, da se v najkrajšem možnem roku pošlje prevod pisanja na načine, ki jih predvideva ta uredba.

Za rešitev težav, povezanih z načinom, na katerega je treba zagotoviti nadomestno rešitev, kadar ni zagotovljen prevod, in ki niso predvidene s to uredbo, je nacionalni sodnik tisti, ki uporabi svoje nacionalno procesno pravo tako, da se ob spoštovanju namena Uredbe zagotovi njen polni učinek.

(Glej točki 53 in 71 ter točki 1 in 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Izvozna nadomestila – Diferencialno nadomestilo – Proizvodi, ki so po opravljenih carinskih formalnostih in sprostitvi v prosti promet v tretji državi ponovno izvoženi v Skupnost – Pravica do izvoznega diferencialnega nadomestila – Pogoj – Bistvena predelava ali obdelava proizvoda – Izjema – Obstoj elementov zlorabe – Preizkus, ki ga opravi nacionalno sodišče

(Uredba Sveta št. 2913/92, člen 24; uredbi Komisije št. 3665/87, člen 17(3), in št. 1384/95)

Summary

Pogoj za dodelitev izvoznega diferencialnega nadomestila iz člena 17(3) Uredbe št. 3665/87 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 1384/95, predvsem glede prilagoditev, potrebnih zaradi izvajanja Sporazuma o kmetijstvu, sklenjenega v okviru Urugvajskega kroga, tj. ureditev carinskih formalnostih za to, da je zadevni proizvod dan v prosti promet v tretji državi destinacije, je izpolnjen, če je ta proizvod, potem ko so bile zanj plačane uvozne dajatve v tej državi, bistveno predelan ali obdelan v smislu člena 24 Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, nato ponovno izvožen v Skupnost in so zanj izterjane dajatve povrnjene v tej državi in plačane običajne dajatve za uvoz v Skupnost.

Če bi namreč učinek nadaljnjega povračila teh dajatev drugemu gospodarskemu subjektu in ne izvozniku retroaktivno odvzel pravno podlago izvoznemu nadomestilu, bi bil izvoznik v negotovem položaju, spornem s stališča pravne varnosti, in njegova pravica do izvoznega nadomestila bi bila odvisna od dogodkov ali trgovskih ravnanj, ki jih ne nadzoruje.

Tak položaj pa je treba razlikovati od položaja, v katerem bi sam izvoznik sodeloval pri zlorabi, ko je vseeno mogoče zahtevati povrnitev izvoznega nadomestila, če nacionalno sodišče meni, da gre v skladu s pravili nacionalnega prava za izvoznikovo zlorabo.

(Glej točki 36, 41 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Mednarodni sporazumi – Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Pridružitveni svet, ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi EGS-Turčija – Sklep št. 1/80 – Združitev družine – Dostop družinskih članov turškega delavca, ki je vključen v zakoniti trg dela države članice, do zaposlitve, ki jo sami izberejo v tej državi članici – Omejitev pravic zaradi odsotnosti z zakonitega trga dela zaradi prestajanja zaporne kazni, ki mu je sledilo zdravljenje odvisnosti, ali zaradi okoliščine, da ne prebiva pri turškem delavcu – Nedopustnost

(Sklep št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija, člen 7, prvi pododstavek)

Summary

Turški državljan, družinski član turškega delavca, ki ima pravico, če je v državi članici gostiteljici zakonito prebival vsaj pet let, do prostega dostopa do katere koli zaposlitve po svoji izbiri na podlagi člena 7, prvi pododstavek, druga alinea, Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija, te pravice ne izgubi niti zaradi podaljšane odsotnosti s trga dela zaradi prestajanja zaporne kazni, celo večletnega, ki mu je sledilo dolgotrajno zdravljenje odvisnosti, niti zato, ker je bila ob odločitvi o izgonu zadevna oseba polnoletna in ni več prebivala pri turškem delavcu, od katerega izvira njena pravica do prebivanja, temveč je živela neodvisno od njega.

(Glej točko 32 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Pridružitev čezmorskih držav in ozemelj – Zaščitni ukrepi – Pogoji za sprejetje – Diskrecijska pravica institucij Skupnosti – Sodni nadzor – Omejitve

(Sklep Sveta 91/482, člen 109)

2. Pridružitev čezmorskih držav in ozemelj – Zaščitni ukrepi glede uvoza proizvodov iz sektorja sladkorja s kumulacijo porekla v ES/ČDO iz čezmorskih držav in ozemelj – Načelo sorazmernosti – Sodni nadzor – Omejitve

(Sklep Sveta 91/482, člen 109(2))

3. Pridružitev čezmorskih držav in ozemelj – Zaščitni ukrepi glede uvoza iz čezmorskih držav in ozemelj – Zaščitni ukrepi, ki ne izpodkopavajo preferenčnega statusa proizvodov iz teh držav – Izjemnost in začasnost teh ukrepov

(Sklep Sveta 91/482, člen 109(1))

Summary

1. Institucije Skupnosti imajo za uporabo člena 109 Sklepa 91/482 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski gospodarski skupnosti na voljo široko pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, na podlagi katerega lahko sprejmejo ali potrdijo zaščitne ukrepe, če so izpolnjeni določeni pogoji. V teh okoliščinah se mora sodišče Skupnosti omejiti na presojo, ali izvajanje pooblastila ni obremenjeno z očitno napako oziroma zlorabo pooblastila, in še, ali institucije Skupnosti niso očitno prestopile meja svojega pooblastila za odločanje po prostem preudarku. Ta omejitev obsega nadzora sodišča Skupnosti je obvezna predvsem takrat, ko so institucije Skupnosti zadolžene za izbiro med različnimi interesi in za odločanje med možnostmi v okviru političnih izbir iz njihove lastne pristojnosti.

Lastnost odstopanja od te določbe, ki izhaja iz njene narave same, v ničemer ne zmanjšuje obsega pooblastila za odločanje po prostem preudarku, ki ga ima na voljo Komisija, ko v okviru svojih lastnih političnih odgovornosti opravlja težavne izbire med različnimi interesi.

(Glej točke od 52 do 54 in 56.)

2. Kar zadeva sodni nadzor spoštovanja načela sorazmernosti iz člena 109(2) Sklepa 91/482 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj, upoštevajoč široko pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, ki ga ima Komisija predvsem na področju zaščitnih ukrepov, predvidenih v členu 109(1) istega sklepa, lahko na zakonitost na tem področju sprejetega ukrepa vpliva le očitna neustreznost tega ukrepa glede na cilj, ki ga hoče pristojna institucija zasledovati.

(Glej točko 86.)

3. Člen 109 Sklepa 91/482 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski gospodarski skupnosti (ČDO) jasno določa možnost Komisije, da v razmerah, na katere se nanaša, sprejme zaščitne ukrepe. Dejstvo, da je Komisija sprejela tovrsten ukrep glede določenih proizvodov s poreklom iz ČDO, ne more postaviti pod vprašaj preferencialnega statusa, ki ga na podlagi člena 101(1) navedenega sklepa uživajo proizvodi s poreklom v teh državah, saj je zaščitni ukrep po naravi izjemen in začasen.

(Glej točko 94.)
Keywords

Summary



Keywords

Kmetijstvo – Skupna tržna ureditev – Delovanje – Cena pri proizvajalcih – Oblikovanje – Skupnostna ureditev – Intervencije držav članic – Omejitve – Mleko in mlečni izdelki – Nacionalni ukrepi, ki vzpostavljajo mehanizem znižanja cen mleka na podlagi meril kakovosti, ki koristijo le rejcem krav molznic, ki izpolnjujejo ta merila – Nedopustnost

(Uredba Sveta št. 804/68, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 1538/95)

Summary

Države članice na področjih, ki so zajeta s skupno ureditvijo, in toliko bolj, kadar ta ureditev temelji na skupnem sistemu cen, ne smejo več z enostransko sprejetimi nacionalnimi predpisi posegati v mehanizem oblikovanja cen, ki jih skupna ureditev ureja v isti stopnji proizvodnje. Vendar lahko sprejmejo ukrepe, ki naj bi odstranili ovire konkurence, ker taki ukrepi ne posegajo v oblikovanje cen, temveč naj bi zagotovili pravilno delovanje mehanizma cen, da se doseže raven cen, ki so namenjene interesom proizvajalcev in potrošnikov.

Predpisi, ki kljub temu posegajo v mehanizem oblikovanja cen, ki jih ureja Uredba št. 804/68 o skupno tržni ureditvi mleka in mlečnih izdelkov, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 1538/95, in ki ne glede na zatrjevani ali resnični namen vzpostavljajo mehanizem, po katerem:

– morajo mlekarne po eni strani zadržati odbitek na ceno dobavljenega mleka, kadar to ne izpolnjuje določenih meril kakovosti, in

– se po drugi strani zneski, ki so jih v določenem obdobju zadržale vse mlekarne, združijo, preden se, po morebitnih finančnih prenosih med mlekarnami, razdelijo v obliki premij na sto kilogramov v predmetnem obdobju dobavljenega mleka v enaki višini, ki jo vsaka mlekarna izplača izključno rejcem krav molznic, ki so dobavili mleko, ki izpolnjuje omenjena merila kakovosti.

(Glej točke 42, 43, 53 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Socialna varnost delavcev migrantov – Skupnostna ureditev – Področje osebne uporabe – Delavec v smislu Uredbe št. 1408/71 – Pojem – Oseba, zavarovana v okviru sistema socialnega varstva – Presoja nacionalnega sodišča

(Uredba Sveta št. 1408/71, člen 1(a))

2. Socialna varnost delavcev migrantov – Družinske dajatve – Pravila Skupnosti glede preprečevanja kopičenja dajatev – Člen 10(1)(a) Uredbe št. 574/72 – Delavec, ki ima pravico do dajatev za svojega družinskega člana v državi članici zaposlitve in v državi članici stalnega prebivališča – Zakonodaja, ki se uporabi – Zakonodaja države članice zaposlitve

(Uredba Sveta št. 574/72, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 410/2002, člen 10(1)(a))

3. Socialna varnost delavcev migrantov – Družinske dajatve – Pravila Skupnosti glede preprečevanja kopičenja dajatev – Člen 10(1)(b)(i) Uredbe št. 574/72 – Delavec, ki ima pravice do dodatkov v državi članici zaposlitve za otroka, za katerega ima pravice tudi v drugi državi članici, v kateri oseba, ki je upravičena skrbeti za otroka, stalno prebiva ali je zaposlena – Mirovanje pravice do dajatev v državi zaposlitve do višine dodatkov, ki jih izplača država stalnega prebivališča

(Uredba Sveta št. 574/72, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 410/2002, člen 10(1)(b)(i))

Summary

1. Oseba ima lastnost „delavca“ v smislu Uredbe št. 1408/71, čeprav je obvezno ali prostovoljno zavarovana le za eno tveganje v okviru enega od splošnih ali posebnih sistemov socialne varnosti, ki jih navaja člen 1(a) te uredbe, in sicer neodvisno od obstoja delovnega razmerja. Nacionalno sodišče izvede nujna preverjanja, da ugotovi, ali so upravičenci vključeni v vejo sistema socialne varnosti in ali so s tem zajeti s pojmom „delavec“ v smislu člena 1(a) te uredbe.

(Glej točko 34 in točko 1 izreka.)

2. Če zakonodaji države članice zaposlitve in države članice stalnega prebivališča delavca temu za istega družinskega člana in v istem časovnem obdobju zagotavljata upravičenje do družinskih dodatkov, je za dodelitev teh dodatkov pristojna država članica po členu 10(1)(a) Uredbe št. 574/72 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe št. 1408/71, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 410/2002, ki je načeloma država članica zaposlitve.

(Glej točko 64 in točko 2 izreka.)

3. Ne glede na določbo člena 10(1)(a) Uredbe št. 574/72 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe št. 1408/71, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 410/2002, če oseba, ki je upravičena skrbeti za otroka, posebej zakonec ali življenjski sopotnik delavca, v državi članici stalnega prebivališča opravlja poklicno dejavnost, mora družinske dodatke po členu 10(1)(b)(i) te uredbe zagotoviti ta država članica, neodvisno od tega, koga zakonodaja te države določa kot neposrednega prejemnika teh dodatkov. V tem primeru dodelitev družinskih dodatkov s strani države članice zaposlitve miruje do višine družinskih dodatkov, ki jih določa zakonodaja države članice stalnega prebivališča.

(Glej točko 64 in točko 2 izreka.)