ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

Četrti tožbeni razlog: Komisija je kršila člena 101 DPEU in člen 23(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 s tem, da je ugotovila, da je družba Huhtamaki Oyj kot končna holdinška družba in torej posredna matična družba solidarno odgovorna za zatrjevano kršitev njenih nekdanjih posrednih podružnic pri (i) enotni in trajajoči kršitvi v sektorju penastih in trdih pladnjev za živilsko embalažo za prodajo na drobno od 3. septembra 2004 do 24. novembra 2005, in (ii) enotni in trajajoči kršitvi v sektorju penastih pladnjev za živilsko embalažo za prodajo na drobno na območju Španije in Portugalske (ki sta skupaj imenovani „južno zahodna Evropa“) od 7. decembra 2000 do 18. januarja 2005. Družba Huhtamaki Oyj v zadevnih obdobjih ni odločilno vplivala na družbo Huhtamaki France SA ali družb Huhtamaki Embalagens Portugal SA.
—

razglasi za ničen sklep Komisije, da sprejema spis CY/PDO/0005/01243, ki so ga vložili organi Republike Ciper, kot da izpolnjuje pogoje, določene v Uredbi (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1), kot je določeno v členu 50(1) Uredbe, in da ga z referenčno številko 2015/C 246/12 objavi v Uradnem listu Evropske unije;
3.

Tretji tožbeni razlog: Kršitev člena 31 Uredbe št.o 1290/2005 (4): odhodki, ki so nastali pred več kot štiriindvajsetimi meseci – saj se z izpodbijanim sklepom s tem, da se z njim iz financiranja skupnosti izključujejo odhodki iz let 1999 in 2000 zavrača financiranje odhodkov, ki so nastali več kot štiriindvajset mesecev preden je Komisija portugalskim organom pisno posredovala rezultate pregledov, ki se navezujejo na razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 28. aprila 2006 (5).
—

Izpodbijana odločba vsebuje očitno napako pri presoji glede razlikovanja med „običajnimi“ in „dodatnimi“ storitvami, ki jih zagotavljajo družbeniki/delničarji tožeče stranke pri zadevnem projektu, ker EACEA očitno ni upoštevala vrste storitev, ki jih zagotavljajo družbeniki, jasne volje generalne skupščine tožeče stranke, da obravnava in uredi take storitve, ker jih šteje za ločeno kategorijo, za katero ne veljajo statuti, in dejstva, da so storitve, ki so jih izvajali družbeniki zadevnega projekta, izpolnjevale vse zahteve iz zgoraj navedenega sklepa generalne skupščine.
—

za nično razglasi Odločbo Evropske komisije z dne 1. oktobra 2014 v zadevi SA.21121 (C 29/2008) (ex NN 54/2007) – Letališče Hahn in Ryanair –;
4.

Četrti pritožbeni razlog: napake pri obrazložitvi glede posledic kršitve pravice do izjave in vsebinsko nepravilno ugotovljenega dejanskega stanja, ker naj bi se Sodišče za uslužbence oprlo na vsebinsko nepravilna dejstva, na podlagi katerih je to sklenilo, da bi lahko zaslišanje tožeče stranke vplivalo na izpodbijano odločbo.
—

Sistem ocenjevanja 1. Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 43 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), pravil glede razdelitve dokaznega bremena, prepovedi odločanja ultra petita in pravice pritožnice do obrambe. 2. Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev omejitev sodnega nadzora. Pritožnica navaja, da je Sodišče za uslužbence v izpodbijani sodbi večkrat preseglo meje sodnega nadzora in da se zdi, da ji želi odrediti sprejetje določenega sistema ocenjevanja. 3. Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava glede pomanjkanja objektivnosti sistema številčnega ocenjevanja in kršitev člena 43 Kadrovskih predpisov. 4. Četrti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 266 PDEU, ker je Sodišče za uslužbence s tem, da je ugotovilo delno ničnost sporne odločbe, onemogočilo izvršitev izpodbijane sodbe na način, ki ne povzroča drugih nezakonitosti. Pritožnica navaja, da če je člen 4 izpodbijane odločbe nezakonit, bo treba opraviti novo primerjalno analizo uspešnosti pritožnice glede na druge uradnike iz njegovega naziva, ki lahko napredujejo, za izvršitev izpodbijane sodbe na podlagi ocenjevalnih poročil, ki v skladu s tem, kar je razsodilo Sodišče za uslužbence, ne omogočajo, da bi se ta analiza opravila na objektivni in primerljivi osnovi.
—

Kot je razvidno iz dokumentacije preiskave, Komisija pa je to v spornem sklepu potrdila, zatrjevana ravnanja dejansko niso bila izvedena. To okoliščino bi bilo treba upoštevati pri splošni presoji teže kršitve in s tem pri višini naloženih glob. V spornem sklepu naj bi bil ta vidik, nasprotno, popolnoma neupoštevan, brez vsakršne obrazložitve.
5.

Peti tožbeni razlog: kršitev člena 108(2) PDEU in člena 4(4) Uredbe (ES) št. 659/1999 zaradi negativnega potrdila na področju državnih pomoči Tožeča stranka v okviru tega tožbenega razloga navaja, da je Komisija kršila člen 108(2) PDEU in člena 4(4) Uredbe (ES) št. 659/1999, ker sredstev, ki so bila prodana v postopku javnega razpisa, ni opredelila kot državno pomoč in ker ni uvedla uradnega postopka preiskave. Tožeča stranka dodaja, da bi Komisija morala imeti dvome glede skladnosti državne pomoči z notranjim trgom.
—

odločbo Evropske železniške agencije, ki je bila tožečim strankam sporočena z dopisom direktorja službe za vire in podporo z dne 8. maja 2015, in s katero je ERA ponudbo tožečih strank v odprtem razpisnem postopku št. 2015/S 019-029728, imenovanem „ERA/2015/01/OP ESPEISD 5“ – „Opravljanje zunanjih storitev za razvoj informacijskega sistema Evropske železniške agencije“, ki so jo podale za enega od treh sklopov, in sicer za sklop št. 1, „Asistenca, podpora in razvoj informacijskega sistema v zvezi z viri in časom na lokaciji“, uvrstila na drugo mesto, razglasi za nično;
5.

Peti razlog, ki je naveden podredno, se nanaša na to, da če bi bile bistvene dejavnosti valonskih notranjih pristanišč storitve splošnega gospodarskega pomena, bi bile urejene s pravili iz členov 93 PDEU in 106(2) PDEU in pravila o konkurenci zanje ne bi veljale.
SL Uradni list Evropske unije C 328/19

Tožba, vložena 27. julija 2015 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Svet

(Zadeva T-434/15)

(2015/C 328/19)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran); Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran); Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran); Khazar Sea Shipping Lines (Anzali Free Zone, Iran); Rahbaran Omid Darya Ship Management Co. (Teheran); Irinvestship Ltd (London, Združeno kraljestvo); in IRISL Europe GmbH (Hamburg, Nemčija) (zastopniki: M. Taher, Solicitor, M. Malek, QC, and R. Blakeley, Barrister)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predloga

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— Svetu naloži, naj tožečim strankam plača nadomestilo v znesku, ki bo določen v tem postopku, vendar ne manj kot USD 57 1 0 40 504, skupaj z obrestmi; in

— Svetu naloži, naj plača stroške tožečih strank.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo en tožbeni razlog, s katerim zatrjujejo, da je bila naložitev tožečim strankam omejevalnih ukrepov s strani Sveta huda kršitev obveznosti, s katerimi naj bi se jim podelile pravice, zato naj bi bila EU nepogodbeno odgovorna. Ta kršitev je bila neposredni razlog za veliko premoženjsko in nepremoženjsko škodo za tožeče stranke, zaradi katere so upravičene do nadomestila.
2.

Drugi tožbeni razlog: Neobstoj ustrezne obrazložitve, protislovnost in kršitev obveznosti preučitve vseh pravnih in dejanskih elementov, ki so upoštevni za presojo, ali so bila z arbitražnim sporazumom opredeljena „jasna in objektivna merila“ ki „so omejevala diskrecijsko pravico arbitrov“ in so imela za „logično posledico“ dokončno določitev cene električne energije.
—

Kršitev členov 75, 76 in 83 Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členi 65(6); 96, 106(4) in (6), in 135 iste uredbe in pravilom 20(7) Uredbe št.o 2868/95.
—

naloži SATCEN plačilo odškodnine za premoženjsko škodo, ki je nastala v obliki plač, nagrad in dajatev do konca pogodbe o zaposlitvi, in za nastalo nepremoženjsko škodo, ki je ocenjena začasno in ex aequo et bono na 5 00 000 EUR;
SL Uradni list Evropske unije C 311/54

Tožba, vložena 13. julija 2015 – Università del Salento/Komisija

(Zadeva T-393/15)

(2015/C 311/59)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Università del Salento (Lecce, Italija) (zastopnik: F. Vetrò, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj izpodbijane akte razglasi za nične, odredi naj se izplačilo preostalih dolgovanih zneskov Oddelku za inovativno inženirstvo Università del Salento iz naslova pogodbe, imenovane „Support for training career of researchers”, Grant Agreement n. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises“, z vsemi zakonitimi posledicami, vključno s stroški tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper akt Evropske Komisije, Generalni direktorat za proračun, Izvrševanje proračuna (Splošni proračun in ERS) izterjava terjatev, z dne 4. maja 2015, ref. N. D/CA – B.2 – 005817, in z njim povezan bremepis. Ta akt določa pobot terjatve, ki jo ima nasproti Komisije Oddelek za inovativno inženirstvo Università del Salento zaradi izvršitve pogodbe iz t.i. okvira pogodb Marie Curie, imenovane „Support for training career of researchers”, Grant Agreement št. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises“, z dolgom, ki naj bi ga po navedbah Komisije do te institucije imel Oddelek za pravne znanosti te iste Università di Salento iz naslova pogodbe, imenovane „Agreement JUST/2010/JPEN/AG/1540 – Judicial Training and Research on EU crimes against environment and maritime pollution.“

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 3 in 24 italijanske ustave zaradi zlorabe pooblastil, prekoračitve pooblastil na osnovi napačnih domnev, nezadostne preiskave, napačne ugotovitve dejanskega stanja ter kršitve in napačne uporabe člena 81 Finančne uredbe Evropske unije. — V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da je pobot v nasprotju z evropskimi načeli gotovosti, likvidnosti in upravičenosti. V konkretnem primeru dolžnik prereka domnevni dolg kot izhaja iz korespondence v spisu. Odločba Komisije naj bi bila enostranska in naj bi kot taka kršila načelo enakosti.

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev in napačna uporaba načela učinkovitosti pravnega reda Skupnosti, kršitev in napačna uporaba načela dobrega finančnega poslovodenja ter prekoračitev pooblastil zaradi nezadostne preiskave. — V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da morajo biti sredstva, dodeljena za raziskovalni projekt Oddelka za inovativno inženirstvo, porabljena izključno za izvedbo raziskovalne dejavnosti za katero so bila odobrena in ne morejo biti pobotana s terjatvami iz naslova dejavnosti, ki ne zadeva tega raziskovalnega projekta, sicer je podana kršitev načela učinkovitosti. Izpodbijani akti naj bi kršili tudi načelo dobrega finančnega poslovodenja, saj Komisija s pobotom ni uporabila dodeljenih sredstev glede na njihovo namembnost.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 2 in 8 Uredbe (ES) št. 139/2004, ker je Komisija storila očitno napako pri presoji v Sklepu glede vloge in vpliva g. Maloneja v drugih podjetjih, ki so dejavna na istih trgih.
—

Sklep Evropske komisije GESTDEM 2014/6046 z dne 21. aprila 2015 o potrdilni prošnji za dostop do dokumentov na podlagi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije razglasi za ničen;
—

odloči, da člena 5, drugi odstavek, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije – če se ne bi strinjalo s tožečo stranko, ki trdi, da tega člena 5, drugi odstavek, ni mogoče razumeti tako, da Evropski komisiji dopušča, da glede prošnje za dostop do dokumentov, ki jo je pri organu države članice vložila fizična ali pravna oseba in jo je ta država članica posredovala Komisiji, sprejme zavezujočo odločitev – v tej zadevi v skladu s členom 277 PDEU ni mogoče uporabiti, ker je neveljaven;
—

razglasi ničnost sklepa Parlamenta, ki je bil vročen 12. junija 2015, da ponudba, ki sta jo družbi Gruppo Servizi Associati s.p.a. in Security Guardian’s Institute s.a. vložili zaradi oddaje naročila EP/DGSAFE/UIB/SER/2014-014, ki zadeva storitve požarne varnosti, pomoči osebam in zunanji nadzor na kraju, kjer je Evropski parlament v Bruslju, ne izpolnjuje zahtev in sklepa Parlamenta, da to javno naročilo odda drugemu ponudniku;
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja, ker se tožeča stranka pred sprejetjem zadevnih sankcij nikoli ni imela možnost izjaviti.
—

ugotovi ničnost odločbe, ki jo je na nepoznan datum sprejel Evropski parlament, o oddaji javnega naročila za „načrt širitve in posodobitve stavbe Konrad Adenauer v Luxembourgu“ v zvezi s sklopom 73 (centralna energija), referenca INLO-D-UPIL-T-14-A04, združenju Association Momentanée ENERGIE-KAD (sestavljeno iz družb MERSCH, SCHMITZ PRODUCTION SARL in ENERGOLUX S.A.) in torej o neizbiri ponudbe tožečih strank.
SL Uradni list Evropske unije C 190/25

Tožba, vložena 30. marca 2015 – Estonija proti Komisiji

(Zadeva T-157/15)

(2015/C 190/29)

Jezik postopka: estonščina

Stranki

Tožeča stranka: Republika Estonija (zastopnik: Kristi Kraavi-Käerdi)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Izvedbeni sklep Evropske komisije C(2015) 53 z dne 6. januarja 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (1) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na Republiko Estonijo v višini 6 91 746,53 EUR;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka izpodbija Izvedbeni sklep Komisije C(2015) 53 z dne 16. januarja 2015 v delu, ki se nanaša na Republiko Estonijo za leta od 2009 do 2011 v višini 6 91 746,53 EUR.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

Prvi tožbeni razlog: izpodbijani sklep naj se razglasi za ničen, ker je Komisija nezadostno ugotovila in presodila okoliščine, na katerih ta sklep temelji, ter nepravilno uporabila pravo Unije in tako neustrezno sklenila, da je Estonija ogrozila sredstva Unije.

Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila načelo sorazmernosti in nepravilno uporabila člen 52(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 (2) s tem, da je z izpodbijanim sklepom Republiki Estoniji določila 2-% pavšalni finančni popravek.

Tretji tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila načelo dobrega upravljanja, ker ni skrbno preučila in upoštevala vseh dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka.

Četrti tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila načelo pravne varnosti, ker je zastopala stališče, da je treba uporabiti standarde dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev (DKOP) za krajinske značilnosti in da je treba njihovo uporabo leta 2009 stalno nadzorovati.

(1) UL L 16, str. 33.

(2) Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL L 347, str. 549).
SL Uradni list Evropske unije C 138/52

Tožba, vložena 4. februarja 2015 – Sharif University of Technology/Svet

(Zadeva T-52/15)

(2015/C 138/70)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Sharif University of Technology (Teheran, Iran) (zastopnik: M. Happold, Barrister)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Prilogo k Sklepu Sveta 2014/776/SZVP, Prilogo II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP, Prilogo k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1202/2014 in Prilogo IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 razglasi za nične v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko;

— dodeli tožeči stranki nadomestilo za škodo, ki je glede njenega dobrega imena nastala zaradi ravnanja Sveta; in

— Svetu naloži plačilo stroškov postopka, ki so nastali tožeči stranki.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Priloge k Sklepu Sveta 2014/776/SZVP (1), Priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP (2), Priloge k Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 1202/2014 (3) in Priloge IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 (4) v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Svet kršil pravico tožeče stranke do obrambe in njeno pravico do učinkovitega sodnega varstva;

Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Svet storil očitne napake pri presoji pri sprejetju omejevalnih ukrepov proti tožeči stranki;

S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Svet kršil lastninsko pravico tožeče stranke in načelo sorazmernosti; in

S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Svet zlorabil pooblastila pri sprejetju omejevalnih ukrepov proti tožeči stranki.

(1) Sklep Sveta 2014/776/SZVP z dne 7. novembra 2014 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 325, 19)

(2) 2010/413/CFSP: Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, 39)

(3) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1202/2014 z dne 7. novembra 2014 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 325, 3)

(4) Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, 1)
—

odločbi Evropskega inštituta za inovacije in tehnologijo z dne 9. decembra 2014 o imenovanju skupnosti znanja in inovacij (02008.EIT.2014.I.EIT.GB) in o zavrnitvi predloga KENUP, o katerih so bile obveščene z dopisom z dne 10. decembra 2014 (012234.EIT.D.2014.MK), razglasi za nični in
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe in pravice do pravičnega postopka, ker naj tožeča stranka nikoli pred sprejetjem spornih sankcij ne bi podala izjave.
Tožba, vložena 30. decembra 2014 – Španija/Komisija

(Zadeva T-841/14)

(2015/C 073/55)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Gavela Llopis, Abogado del Estado)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— se obračun obresti, ki so ga službe Komisije opravile z dopisom z dne 21. oktobra 2014 razglasi za ničen;

— podredno, se ugotovi, da se ne uporabi povišanje, določeno v drugem in tretjem stavku člena 11;

— podredno k prvemu predlogu, če je prejšnjima predlogoma ugodeno ali ne, naj se za datum začetka teka zamudnih obresti določi 20. januar 2004, to je naslednji delovni dan drugega meseca po morebitni ugotovitvi obstoja dolga 27. novembra 2003, ki ustreza vsem tranzitom, ki so predmet tega postopka, ali vsaj za obresti carinskega dolga, ki ustreza zadnjim trem tranzitom, in

— toženi instituciji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper sklep, vsebovan v dopisu Komisije Ares (2014) 3486706 (BUDG/B/02/MTC/IB) z dne 21. oktobra 2014, v skladu s katero se uporabi člen 11 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti.

Ta tožba temelji na preiskavi nizozemskih organov glede 26 tranzitov, ki so šli prek njihove carine med aprilom in novembrom 1994 in za katere je bilo deklarirano, da bodo zapustili carinsko območje Skupnosti pri španski carini v Algecirasu. Ti organi so menili, da je zadevno blago obšlo carinski nadzor, ker ni zapustilo ozemlja Unije. Po tem so nizozemski organi sestavili novo poročilo o osmih tranzitnih deklaracijah, ker so dvomili o avtentičnosti žigov in podpisov dokumentov, ki so bili predloženi v dokaz.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 11 Uredbe št. 1150/2000 v povezavi s členi 9(1), 10(1), drugi pododstavek, 6(3) in 2, ker naj bi jih Komisija uporabila za dejansko stanje, ki v tej uredbi ni predvideno. — Glede tega zatrjuje, da ne gre za enega od carinskih dolgov, kakršni so predvideni v členu 6(3)(a), ampak za carinski dolg iz točke (b) tega člena.

2. Drugi tožbeni razlog temelji na kršitvi načel sorazmernosti in pravne varnosti pri uporabi drugega in tretjega stavka člena 11 Uredbe št. 1150/2000. — V zvezi s tem zatrjuje, da ta stavka obravnavata povečanje zamudnih obresti, katerega cilj ni popraviti škodo, nastalo zaradi zamude pri plačilu, ampak sta prisilne narave, kar preprečuje njuno uporabo, če država članica ne ve za sam obstoj obveznosti, ki je bila prepozno izpolnjena.
2.

Drugi tožbeni razlog: Svet je kršil pravico tožeče stranke do obrambe in pravico do učinkovitega sodnega varstva, ker so bili izpodbijani ukrepi sprejeti brez procesnih varovalk, s katerimi bi se tožeči stranki zagotovila pravica do navedbe stališča in do zaslišanja.
—

Pravna pravila, na podlagi katerih je Komisija v izpodbijanem sklepu naložila obveznost plačila, niso bila opredeljena ali natančneje določena. Prav tako za Romunijo njihova uporaba ni bila predvidljiva. Država Romunija pred prejetjem dopisa Komisije ni mogla predvideti oziroma biti seznanjena z obveznostmi, da tej instituciji da na razpolago znesek zahtevanega denarja, ki ustreza izgubi tradicionalnih lastnih sredstev EU. Komisija je – s sprejetjem izpodbijanega sklepa in s tem, da je Romunijo zavezala k plačilu štiri leta po nastanku spornih dejstev, in navkljub zaključkom, do katerih je prišla na podlagi dialoga med institucijo in romunskimi organi v štiriletnem obdobju – kršila legitimna pričakovanja Romunije, da ne bo finančnih posledic v zvezi s plačilom zadevnega carinskega dolga in, ustrezno, nobenih obveznosti do proračuna EU.
SL Uradni list Evropske unije C 26/41

Tožba, vložena 26. novembra 2014 – Ugly/UUNT – Group Lottuss (COYOTE UGLY)

(Zadeva T-778/14)

(2015/C 026/53)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Ugly, Inc. (New York, Združene države Amerike) (zastopniki: T. St Quintin, Barrister, K. Gilbert in C. Mackey, Solicitors)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španija)

Podatki o postopku pred UUNT

Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: besedna znamka Skupnosti „COYOTE UGLY“ – prijava znamke Skupnosti št. 1 226 198

Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: Odločba petega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 16. septembra 2014 v zadevi R 1369/2013-5

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— odločbi oddelka za ugovore in odbora za pritožbe razveljavi ter ugovor vrne v ponovno odločanje oddelku za ugovore;

— drugi stranki pred odborom za pritožbe pri UUNT naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlog
2.

Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava v zvezi s členom 41(2)(a) Listine, saj se zdi, prvič, da ugotovitev kršitve te določbe nujno pomeni ex lege razglasitev ničnosti izpodbijanega akta, s čimer pride do dostopanja od sodne prakse, v skladu s katero bi morala tožeča stranka dokazati, da bi bila vsebina izpodbijanega akta, če ne bi bilo kršitve, lahko drugačna, in, drugič, da bi bila do sedaj uporabljena sodna praksa z opiranjem na to novo razlago iz obrazložitve odločbe „povsem brezpredmetna“.
1.

Prvi tožbeni razlog zadeva, prvič, kršitev pravice tožeče stranke do obveščenosti in posvetovanja, ki je urejena v členu 27 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in v Direktivi 2002/14 (1) ter natančneje določena in izvedena v okvirnem sporazumu o priznanju, izmenjavi informacij in posvetovanju ter v ad hoc sporazumu iz januarja 2014, s katerim je bila ustanovljena delovna skupina za začasne delavce, sklenjenima med ECB in IPSO, in drugič, kršitev navedenih sporazumov.