ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Prvi tožbeni razlog: Tožeča stranka trdi, da sta Svet in Komisija (v nadaljevanju: instituciji) sta napravila očitno napako pri presoji, ker sta ugotovila, da so nabavne cene surovega palmovega olja izkrivljene. Natančneje, instituciji nista upoštevali, da je tožeča stranka proizvajalec biodizla, ki je vertikalno popolnoma integriran, in da zaradi tega nanj sistem diferenciranih izvoznih davkov nima zatrjevanih učinkov. Poleg tega sta instituciji storili očitno napako pri presoji, (1) ker nista ugotovili, da so tožeča stranka in z njo povezani dobavitelji en gospodarski subjekt za vse praktične in tudi pravne namene, in (2) ker sta ugotovili, da cene, po katerih tožeča stranka nabavlja surovo palmovo olje od povezanih družb, niso tržne.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev Pogodb — Tožeča stranka zatrjuje kršitev člena 107(3)(c) PDEU. V zvezi s tem med drugim navaja, da je treba prejemnika pomoči šteti za nekonkurenčno in novo podjetje, ki izvira iz ukrepa prestrukturiranja. Prejemnik pomoči naj bi bil, zato ker je tožeča stranka prevzela sredstva enega od podjetij, ki spada v njegovo skupino, izgubil sredstva, ki so potrebna za opravljanje gospodarske dejavnosti, in brez njih ne more nadaljevati ali ponovno začeti opravljati gospodarske dejavnosti. — Poleg tega naj bi bila podana kršitev člena 108(2) in (3) PDEU. Tožeča stranka navaja, da bi Komisija morala ugotoviti, da so podane težave glede združljivosti pomoči s skupnim trgom in uvesti glavni postopek preiskave. — Nazadnje tožeča stranka v okviru drugega tožbenega razloga očita kršitev načela enakega obravnavanja.
3.

Tretji razlog temelji na kršitvi pravice do učinkovitega sodnega varstva, kar zadeva obrazložitev aktov, pomanjkanju dokazov glede zatrjevanih tožbenih razlogov in kršitvi pravic do obrambe in lastnine, saj nista bili izpolnjeni zahtevi po obrazložitvi in predložitvi resničnih dokazov, kar vpliva na ostale pravice.
—

podredno, razglasi ničnost členov 1 in 4 izpodbijanega sklepa, v katerih so vlagatelji v gospodarska interesna združenja opredeljeni kot upravičenci do domnevnih pomoči in kot edini naslovniki naloga za izterjavo;
Tožba, vložena 6. januarja 2014 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi proti Svetu

(Zadeva T-14/14)

(2014/C 71/49)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran), Khazar Shipping Lines (Anzali Free Zone, Iran), IRISL Europe GmbH (Hamburg, Nemčija), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Qeshm Island, Iran), Irano – Misr Shipping Co. (Teheran), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran), Shipping Computer Services Co. (Teheran), Soroush Sarzamin Asatir Ship Management (Teheran), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teheran); in Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teheran) (zastopniki: F. Randolph, QC, M. Lester, Barrister, in M. Taher, Solicitor)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predloga

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— razglasi za nična Sklep Sveta 2013/497/SZVP z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Sklepa Sveta 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2013 L 272, str. 46) in Uredbo Sveta (EU) št. 971/2013 z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2013 L 272, str. 1);

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

1. S prvim tožbenim razlogom zatrjujejo, da ni ustrezne pravne podlage za sporna ukrepa, ki kot merilo za uvrstitev na seznam vključujeta povezavo s prvo tožečo stranko (IRISL), ki je kmalu zatem uspela z ničnostno tožbo.

2. Z drugim tožbenim razlogom zatrjujejo, da je Svet kršil legitimna pričakovanja tožečih strank ter načelo pravnomočnosti, načelo pravne varnosti, načelo ne bis in idem, načelo res judicata in načelo prepovedi diskriminacije.

3. S tretjim tožbenim razlogom zatrjujejo, da je Svet kršil pravico tožečih strank do obrambe, ker družbe IRISL ali drugih tožečih strank ni obvestil, da je nameraval sprejeti sporna ukrepa, in ker jim ni omogočil, da bi podale pripombe.

4. S četrtim tožbenim razlogom zatrjujejo, da sporna ukrepa kršita temeljne pravice tožečih strank, vključno z njihovo pravico do spoštovanja njihovega ugleda in lastninsko pravico.
SL Uradni list Evropske unije C 85/21

Tožba, vložena 20. decembra 2013 – Bilbaina de Alquitranes in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-689/13)

2014/C 85/37

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Vizcaya, Španija); Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Češka republika); Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španija); Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danska); Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Združeno kraljestvo); Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Nizozemska); Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Nemčija); Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgija); Rütgers Poland Sp. z o.o. (Kędzierzyn-Koźle, Poljska); Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Združeno kraljestvo); Grupo Ferroatlántica, SA (Madrid, Španija); SGL Carbon GmbH (Meitingen, Nemčija); SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Avstrija); SGL Carbon (Passy, Francija); SGL Carbon, SA (La Coruña, Španija); SGL Carbon Polska S.A. (Racibórz, Poljska); and ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Nemčija) (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— ugotovo, da je tožba dopustna in utemeljena;

— izpodbijani akt razglasi za ničen v delu, v katerem sta smola, premogov katran, visokotemperaturna, uvrščena v kategoriji H400 in H410;

— Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke predlagajo razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 944/2013 z dne 2. oktobra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (v nadaljevanju: Uredba CLP) (UL L 261, str. 5), v delu v katerem sta z njo smola, premogov katran, visokotemperaturna, št. CAS 65996- 93-2 (CTPHT) opredeljena kot akutno strupena za vodno okolje 1 (H400) in kronično strupena za vodno okolje 1 (H410) (v nadaljevanju: izpodbijani akt).

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge:

1. Prvi tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost izpodbijanega akta, ker so z njim kršene določbe uredb REACH in CLP v zvezi z uvrstitvijo snovi glede na njihovo strupenost za vodno okolje ter v zvezi s študijami, ki jih je treba sprejeti v ta namen, ter zato, ker je s tem aktom kršeno načelo enakega obravnavanja, saj je avtor tega akta zavrnil študije, ki so bile opravljene v skladu s smernicami uporabe uredbe REACH ter smernicami OECD, ter zahteval testiranje, ki ni temeljilo na nobeni sprejeti in standardizirani metodi.

2. Drugi tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost izpodbijanega akta, ker naj bi ta temeljil na očitni napaki pri presoji, saj njegov avtor ni upošteval nespremenljivih neločljivo povezanih lastnosti CTPHT, ki imajo med drugim velik vpliv na testiranje z UV žarki, in na uporabo metode seštevanja; M-faktorji za sestavine PAO so bili ugotovljeni brez ustreznega pregleda poskusov, na katere se je skliceval, informacije, ki so jih predložile tožeče stranke pa je zavrnil brez veljavne utemeljitve.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev načela preglednosti po členu 15 PDEU in členu 298 PDEU, kakor tudi kršitev člena 102(1) Uredbe št. 966/2012 (1). Tožena stranka naj bi testirala hitrost tiskalnika tožeče stranke od začetka, ne pa od trenutka njegovega najbolj učinkovitega obratovanja (kljub temu, da to ni bilo omenjeno v veljavnih specifikacijah). Na podlagi tega so se meritve/vrednosti v ponudbi tožeče stranke razlikovale od meritev/vrednosti, ki so izhajale iz rezultatov testiranja, ki so nazadnje bili nižji in so tako podali manj ugoden rezultat. Tožeča stranka naj ne bi mogla preveriti ali so bile naprave njene konkurentke testirane ob istih (neugodnih) pogojih. Poleg tega naj bi tožena stranka po zaključku testa za to merilo za dodelitev naročila (merilo C „Tehnična ocena naprav na podlagi testov“) sestavila izračun in rezultat ter ju posredovala tožeči stranki. Ta rezultat (namreč 41,2 %) nazadnje odstopa od rezultata, ki je bil naposled povzet v tabelo izpodbijanega sklepa (namreč 38,61 %).
1.

Glede odločitve, da se pogodba pritožnice ne podaljša — Prvič, pritožnica navaja, da je Sodišče za uslužbence kršilo načelo varstva pravice do obrambe in pravice do izjave in dostopa do upoštevnih informacij iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in izkrivilo dokaze; — Drugič, pritožnica navaja, da je Sodišče za uslužbence z zavrnitvijo druge izmenjave vlog in predložitve upoštevnih dokazov v odgovor na ugotovitve FRA in na obravnavi kršilo pravico pritožnice do obrambe, storilo očitno napako pri presoji in pritožnici ni zagotovilo poštenega sojenja; — Tretjič, pritožnica zatrjuje, da je Sodišče za uslužbence pri presoji prvega tožbenega razloga in sicer očitne napake pri presoji v izpodbijani odločbi FRA storilo očitno napako in izkrivilo dejstva in dokaze; — Četrtič, pritožnica zatrjuje očitno napako pri presoji razlogov glede represalij in zlorabe pooblastil, pa tudi izkrivljanje dejstev in dokazov.
—

podredno, člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, v katerih so vlagatelji v gospodarsko interesno združenje opredeljeni kot prejemniki domnevne državne pomoči in kot edini naslovniki naloga za izterjavo, razglasi za nična;
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da naj bi Komisija kršila člen 14 Direktive Sveta 91/414/EGS in temeljno pravico do varstva poslovnih skrivnosti iz člena 339 Pogodbe o delovanju Evropske unije, člena 7 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ker naj bi zgoraj navedene določbe napačno razlagala in napačno presojala zahteve tožeče stranke po zaupnosti.
1.

Pravico do dostopa do spornih dokumentov in neobstoj razlogov za zavrnitev dostopa iz člena 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) — Tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba krši člen 3, prvi stavek, Uredbe št. 1367/2006 (2) v povezavi s členom 2(1) Uredbe št. 1049/2001, saj ima pravico do dostopa do zaprošenih dokumentov in ne obstajajo razlogi za zavrnitev dostopa. — Tožeča stranka trdi, da zaprošeni dokumenti ne vsebujejo občutljivih poslovnih podatkov v smislu člena 4(2), prva alinea, Uredbe št. 1049/2001 in da vsekakor obstaja prevladujoč javni interes za razkritje dokumentov. — Tožeča stranka dalje trdi, da se ni mogoče opreti niti na razlog za zavrnitev dostopa iz člena 4(3) Uredbe št. 1049/2001, saj je bil postopek odločanja, na katerega se sklicuje Komisija, ob sprejetju izpodbijane odločbe že zaključen. Ustrezni sklep Komisije (2013/448/EU) je bil izdan že 5. septembra 2013. — Tožeča stranka dalje trdi, da bi Komisija vsekakor morala dopustiti delen dostop, po potrebi s prekritjem identifikacijskih podatkov. Odločba Komisije tako krši tudi člen 4(6) Uredbe št. 1049/2001 in načelo sorazmernosti iz člena 5(4) PEU.
—

Sklep Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2013/448/EU) razglasi za ničen v delu, v katerem je bila v členu 1(1) zavrnjena dodelitev dodatnih pravic do emisije za tretje obdobje trgovanja s pravicami do emisije od leta 2013 do leta 2020, za katero je tožeča stranka zaprosila na podlagi klavzule o pretirani strogosti iz člena 9(5) nemškega zakona z dne 21. julija 2011 o trgovanju s pravicami do emisije toplogrednih plinov (Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz, v nadaljevanju: TEHG),
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 10(2) in (4) in 14(2) Uredbe št. 1975/2006. — V zvezi s tem zatrjuje, da je obveznost popisa živali med pregledom na kraju samem v smislu pomoči ICDN, v nasprotju s kontinuiranostjo merila koeficienta obremenitve in z načelom enakega obravnavanja; ter da je Komisija napačno razlagala navedene določbe, s tem da je štela, da španski sistem ni primeren za preverjanje izpolnitve merila obremenitve.
—

ugotovi, da ponudba družbe Città di Roma Metronotte s.r.l. objektivno krši načelo enakega obravnavanja in konkurence, in je zato v nasprotju z določbami Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, v katere uvodni izjavi 41 je navedeno: „Namen postopkov za oddajo javnih naročil je zadovoljevanje potreb institucij pod najboljšimi možnimi pogoji ob zagotavljanju enakopravnega dostopa do javnih naročil ter upoštevanju načel preglednosti in nediskriminacije“;
—

razveljavi izpodbijano odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 22. julija 2013 v delu, v katerem je bilo z njo delno ugodeno pritožbi intervenientke in s katero je bila zavrnjena zahteva za registracijo znamke Skupnosti za proizvode iz razreda 18: proizvodi iz usnja in imitacije usnja, zlasti denarnice, listnice, etuiji za ključe, ki so vključeni v razred 18, ter proizvode iz razreda 25: oblačila, zlasti rokavice, ki so vključeni v razred 25;
—

razglasi za nično Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 665/2013 z dne 3. maja 2013 o dopolnitvi Direktive 2010/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z označevanjem sesalnikov z energijskimi nalepkami (UL 2013 L 192, str. 1) v celoti oziroma v vsakem primeru tiste določbe, ki se nanašajo na učinkovitost čiščenja in energijsko učinkovitost; in
SL Uradni list Evropske unije C 336/29

Tožba, vložena 25. septembra 2013 – Kraljevina Španija proti Komisiji

(Zadeva T-515/13)

2013/C 336/62

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad, Abogado del Estado)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijani sklep razveljavi in

— toženi strani naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper Sklep Komisije C(2013) 4426 final z dne 17. julija 2013 o davčnem režimu, ki se uporabi za določene dogovore o finančnem najemu, znan tudi kot španski sistem poslovnega najema (državna pomoč SA.21233 C/2011(ex NN/2011, ex CP 137/2006)). V tem sklepu se šteje, da so ukrepi iz člena 115, točka 11, prečiščene različice zakona o davku od dohodkov pravnih oseb (vnaprejšnja amortizacija najetih sredstev) na podlagi režima davka na tonažo, ki velja za neupravičena podjetja, plovila ali dejavnosti, in iz člena 50(3) uredbe o davku od dohodkov pravnih oseb državna pomoč gospodarskim interesnim združenjem, ki ni združljiva z notranjim trgom.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

1. Prvi tožbeni razlog je kršitev člena 107 PDEU, ker nobeden od pogojev, ki se zahtevajo za to, da se lahko ukrep, ki se obravnava v izpodbijanem sklepu, opredeli za državno pomoč, naj ne bi bil izpolnjen, saj pri prednosti, ki je dana vsem potencialnim investitorjem na vseh gospodarskih področjih, ne da bi bil določen kakršenkoli predhodni pogoj, naj ne bi obstajal noben element selektivnosti; konkurenca naj ne bi bila niti izkrivljena niti ogrožena, ker naj ne bi bilo mogoče šteti, da prednost, ki je dana vsem brez kakršne koli diskriminacije (niti na podlagi državljanstva), spodbuja ali lahko spodbuja konkurenčni položaj nekaterih sektorjev ali podjetij v škodo njihovih konkurentov, saj bi lahko vsak vlagatelj sodeloval v strukturah tako imenovanega SEAF in uveljavljal ugodnosti, ki jih ponuja navedeni sistem. Zato tudi trgovina med državami članicami naj ne bi bila prizadeta, saj udeleženci (ali delničarji) nekega subjekta naj ne bi izvajali nobene dejavnosti na trgu.
6.

S šestim tožbenim razlogom zatrjuje, da sta Komisija in Svet s tem, da sta zahtevala informacije, ki jih ni mogla zagotoviti, in s tem, da sta zavrnila predložene alternativne dokaze, kršila pravico do obrambe družbe Giant China.
—

je Uredba o podelitvi pooblastil določala, tožeča stranka pa imela legitimna pričakovanja, da se pri oceni tveganja, na podlagi katere je bil sprejet izpodbijani ukrep, uporabijo obstoječe in razpoložljive smernice, vendar so bile obstoječe in razpoložljive smernice prezrte, namesto tega pa je bilo upoštevano znanstveno mnenje, ki niso bile smernice, in osnutek smernic, ki ni bil na voljo ali odobren.
SL Uradni list Evropske unije C 313/29

Tožba, vložena 13. avgusta 2013 – Stanleybet Malta in Stanley International Betting proti Komisiji

(Zadeva T-416/13)

2013/C 313/55

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Stanleybet Malta Ltd (Valletta, Malta); in Stanley International Betting Ltd (Liverpool, Združeno kraljestvo) (zastopniki: R. Jacchia, I. Picciano, A. Terranova, F. Ferraro, G. Dellis, P. Kakouris, in I. Koimitzoglou, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— izpodbijani sklep iz dopisa Komisije z dne 10. junija 2013 o koncu postopka v zvezi s prijavo, ki sta jo tožeči stranki podali proti Helenski republiki in Grški organizaciji za nogometne stave (OPAP) v zadevi COMP/39.981, razglasi za ničen; in

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti Komisije, da skrbno preuči prijavo, in očitno napačno ugotovitev dejanskega stanja pri presojanju trditev v prijavi glede člena 102 PDEU, konkretne in samostojne zlorabe ali zlorab prevladujočega položaja s strani OPAP ter opredelitve upoštevnega trga.

2. Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev Komisije glede obveznosti obrazložitve in kršitev člena 296 PDEU.

3. Tretji tožbeni razlog se nanaša na zlorabo pooblastil Komisije in kršitev načela samostojnosti narave in ciljev pravil o konkurenci.
—

razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence v zadevah F-135/11, F-51/12 in F-110/12 v delu, v katerem je razglašena ničnost sklepa EMA, da se pogodba druge stranke v postopku ne podaljša in naj EMA naloži plačilo stroškov BU v zadevah F-135/11 in F-51/12;
SL Uradni list Evropske unije C 260/49

Tožba, vložena 23. julija 2013 – Apple and Pear Australia in Star Fruits Diffusion proti UUNT – Carolus C. (English pink)

(Zadeva T-378/13)

2013/C 260/88

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

Stranke

Tožeči stranki: Apple and Pear Australia (Victoria, Australija) in Star Fruits Diffusion (Caderousse, Francija) (zastopnika: T. de Haan in P. Péters, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Carolus C. BVBA (Nieuwerkerken, Belgija)

Predlogi

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 29. maja 2013 v zadevi R 1215/2011-4, spremeni tako, da je pritožba, ki sta jo tožeči stranki vložili pred odborom za pritožbe, utemeljena in da je posledično treba ugoditi ugovoru tožečih strank;

— podredno, v celoti razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. maja 2013 v zadevi R 1215/2011-4; in

— naloži plačilo stroškov UUNT.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: Carolus C.

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „English pink“ za proizvode iz razreda 31 – prijava znamke Skupnosti št. 8 610 768

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

Navajana znamka ali znak: besedna znamka „PINK LADY“ in figurativne znamke, ki vsebujejo besedna elementa „Pink Lady“ za proizvode iz razredov 16, 29, 30, 31 in 32

Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi:

— kršitev načela pravnomočnosti;

— kršitev splošnih načel pravne varnosti, dobre uprave in varstva zaupanja v pravo;

— kršitev člena 75 Uredbe št. 207/2009;

— kršitev člena 76 Uredbe št. 207/2009;

— kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009;
—

sklep tožene stranke z dne 16. aprila 2013, v različici z dne 22. maja 2013 (LS/MD/13/313), razglasi za ničen v delu, v katerem ni bilo ugodeno zahtevku za dostop do Prilog A in B k ‘Exchange Agreement dated 15. February 2012 among the Hellenic Republic and the European Central Bank and the Eurosystem NBCs listed herein’;
—

razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. aprila 2013 v zadevi R 1046/2012-5 v delu v katerem je z njo zavrnjena prijava znamke Skupnosti št. 9 522 384 v zvezi s temi proizvodi in storitvami: — razred 18: usnje in imitacije usnja, izdelki iz teh snovi, ki jih ne obsegajo drugi razredi; — razred 25: oblačila, obutev, pokrivala; — razred 35: storitve maloprodaje v trgovinah in veleprodaje oblačil, obutve in dodatkov;
SL Uradni list Evropske unije C 252/39

Tožba, vložena 2. julija 2013 – Crown Equipment (Suzhou) in Crown Gabelstapler proti Svetu

(Zadeva T-351/13)

2013/C 252/66

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd (Suzhou, Kitajska) in Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG (Roding, Nemčija) (zastopniki: K. Neuhaus, H. J. Freund in B. Ecker, odvetniki)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlog

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— ugotovi dopustnost te tožbe;

— razglasi ničnost Izvedbene uredbe (EU) št. 372/2013 (1) z dne 22. aprila 2013 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 1008/2011 z dne 10. oktobra 2011 v delu v katerem se nanaša na tožeči stranki; in

— toženi stranki naloži naj nosi svoje stroške in stroške tožečih strank.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeči stranki navajata tri razloge.

1. Prvi tožbeni razlog je kršitev člena 2(7) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (2) ali člena 296 (2) PDEU ker je Svet storil očitne napake pri presoji ali kršil svojo obveznost obrazložitve, ko je za namene določitve normalne vrednosti, za primerljivo državo izbral Brazilijo. Svet je napačno ugotovil ali ni obrazložil, zakaj je na brazilskem trgu dovolj konkurence, zlasti glede na stopnjo konkurence med domačimi proizvajalci in glede na stopnjo konkurence, ki jo predstavlja uvoz.

2. Drugi tožbeni razlog je kršitev člena 2(7) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 ali člena 296 (2) PDEU, ker je Svet storil očitno napako pri presoji ali kršil svojo obveznost obrazložitve, ko je zavrnil zahtevo za prilagoditev normalne vrednosti da bi se upošteval učinek 14-odstotne uvozne dajatve na zadevni proizvod v primerljivi državi, Braziliji.

3. Tretji tožbeni razlog je kršitev člena 9(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009, ker je Svet storil očitno napako pri presoji, ko je pri uporabi „pravila nižje dajatve“ primerjal stopnjo dampinga, določeno v izpodbijani uredbi, in stopnjo odprave škode, ki je bila ugotovljena v prvotni preiskavi leta 2005, namesto da bi določil novo stopnjo odprave škode.

(1) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 372/2013 z dne 22. aprila 2013 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 1008/2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz ročnih vozičkov za premeščanje palet in njihovih osnovnih delov s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, po delnem vmesnem pregledu v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 1225/2009 (UL L 112, str. 1).

(2) Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).