Zbi rka odločb sodne pr akse 
Zadeva C-1 7 6 / 1 7  
Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej  
proti  
Mariuszu Wawr zosku,  
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonow y w Siemianowicach Śląskich 
I Wydział Cy wilny) 
„Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/ES – Nepošteni pogoji v potrošniških 
pogodbah – Direktiva 2008 /48/ES – Postopek za izdajo plačilnega naloga na podlagi lastne menice za 
zavarovanje obveznosti, ki izhajajo iz potrošniške kreditne pogodbe“ 
Povzetek – Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 13. septembra 2018 
1. Varstvo potrošnikov – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 93/13 – 
Obveznost nacionalnega sodišča, da po uradni dolžnosti preizkusi nepoštenost pogoja iz pogodbe, 
ki mu je predložena v presojo – Obseg – Meje – Nezmožnost uporabe ob neobstoju pravnih in 
dejanskih okoliščin, potrebnih za njegovo presojo 
(Direktiva Sveta 93/13, člen 7(1)) 
2. Varstvo potrošnikov – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 93/13 – Sredstva za 
preprečevanje nadaljnje uporabe nepoštenih pogojev – Obstoj postopkov, ki omogočajo učinkovit 
nadzor s strani nacionalnega sodišča – Merila presoje 
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47; Direktiva Sveta 93/13, člen 7(1)) 
3. Varstvo potrošnikov – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 93/13 – Sredstva za 
preprečevanje nadaljnje uporabe nepoštenih pogojev – Postopek za izdajo plačilnega naloga na 
podlagi lastne menice za zavarovanje obveznosti, ki izhajajo iz potrošniške kreditne pogodbe – 
Nujnost postopkovnih pravil za zagotovitev spoštovanja pravic potrošnikov 
(Direktiva Sveta 93/13, člen 7(1)) 
1. Glej besedilo odločbe. 
(Glej točki 42 in 44.) 
2. Glede pravice do učinkovitega pravnega sredstva je treba navesti, da obveznost iz člena 7(1) 
Direktive 93/13, da se določijo postopkovna pravila za zagotovitev spoštovanja pravic, ki jih imajo 
pravni subjekti v skladu z Direktivo 93/13 zoper uporabo nepoštenih pogojev, vključuje zahtevo po 
pravici do učinkovitega pravnega sredstva, določeno tudi v členu 47 Listine o temeljnih pravicah. 
Pravica do učinkovitega pravnega sredstva mora biti zagotovljena tako pri določitvi sodišč, pristojnih 
SL 
ECLI:EU:C:2018 :711 1 
POVZETEK – ZADEVA C–176/17  
PROFI CREDIT POLSKA  
za odločanje o pravnih sredstvih, ki temeljijo na pravu Unije, kot pri opredelitvi postopkovnih pravil 
v zvezi s temi pravnimi sredstvi (glej v tem smislu sodbo z dne 31. maja 2018 , Sziber, C-483/16, 
EU:C:2018 :367, točka 49 in navedena sodna praksa). 
Kakor je ugotovila generalna pravobranilka v točki 77 sklepnih predlogov, da bi se ugotovilo, ali je 
postopek, kakršen je ta v zadevi v glavni stvari, v nasprotju s pravico do učinkovitega pravnega 
sredstva, mora predložitveno sodišče ugotoviti, kot izhaja iz sodne prakse Sodišča, ali podrobna pravila 
postopka z ugovorom, ki jih določa nacionalna zakono daja, ne povzročijo nezanemarljivega tveganja, da 
zadevni potrošniki ne bodo vložili zahtevanega ugovora (glej v tem smislu sodbe z dne 14. junija 2012 , 
Banco Español de Crédito, C-618/10, EU:C:2012 :349, točka 54; z dne 14. marca 2013 , Aziz, C-415/11, 
EU:C:2013 :164, točka 58, in z dne 18. februarja 2016 , Finanmadrid EFC, C-49/14, EU:C:2016 :98, 
točka 52). Ob neobstoju učinkovitega nadzora nad morebitno nepoštenostjo pogodbenih pogojev 
v zadevni pogodbi ni mogoče zagotoviti spoštovanja pravic, priznanih z Direktivo 93/13 (sodba z dne 
7. decembra 2017 , Banco Santander, C-598/15, EU:C:2017 :945, točka 46 in navedena sodna praksa). 
Ustrezna in učinkovita sredstva, ki potrošnikom zagotavljajo pravico do učinkovitega pravnega sredstva, 
morajo vključevati možnost vložitve tožbe ali ugovora v razumnih procesnih pogojih, tako da za 
uveljavljanje njihovih pravic niso določeni pogoji, zlasti glede rokov ali stroškov, ki bi omejili 
izvrševanje pravic, zagotovljenih z Direktivo 93/13 (glej v tem smislu sodbo z dne 21. aprila 2016 , 
Radlinger in Radlingerová, C-377/14, EU:C:2016 :283, točka 46 in navedena sodna praksa). 
(Glej točke 59 in od 61 do 63.) 
3. Člen 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških 
pogodbah je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakono daji, kakršna je ta iz postopka 
v glavni stvari, ki dopušča izdajo plačilnega naloga na podlagi veljavne lastne menice, namenjene 
zavarovanju terjatve iz potrošniške kreditne pogodbe, kadar sodišče, ki odloča o predlogu za izdajo 
plačilnega naloga, ni pristojno za preizkus morebitne nepoštenosti pogojev iz te pogodbe, čena 
podlagi podrobnih pravil za izvajanje pravice do vložitve ugovora zoper ta plačilni nalog ni mogoče 
zagotoviti spoštovanja pravic, ki jih ima potrošnik na podlagi te direktive. 
V zvezi s tem pa je treba navesti, da obstaja nezanemarljivo tveganje, da zadevni potrošniki ne bodo 
vložili zahtevanega ugovora bodisi zaradi posebej kratkega roka, določenega za to, bodisi zato, ker jih 
lahko stroški sodnega postopka v primerjavi z zneskom izpodbijanega dolga odvračajo od obrambe, 
bodisi zato, ker ne poznajo ali se ne zavedajo svojih pravic, bodisi zaradi omejene vsebine predloga za 
izdajo plačilnega naloga, ki ga vložijo prodajalci ali ponudniki, torej zaradi nezadostnosti informacij, ki 
jih imajo na voljo (glej v tem smislu sodbo z dne 18. februarja 2016 , Finanmadrid EFC, C-49/14, 
EU:C:2016 :98, točka 52 in navedena sodna praksa, in sklep z dne 21. junija 2016 , Aktiv Kapital 
Portfolio, C-122/14, neobjavljen, EU:C:2016 :486, točka 37). Iz tega sledi, da postopkovna pravila, 
kakršna so ta v postopku v glavni stvari, s tem, da zahtevajo, da potrošnik v roku dveh tednov od 
vročitve plačilnega naloga predloži dejstva in dokaze, na podlagi katerih lahko sodišče izvede to 
presojo, in ga z načinom izračuna stroškov postopka postavljajo v slabši položaj, pomenijo tako 
tveganje. 
(Glej točke od 69 do 71 in izrek.) 
ECLI:EU:C:2018 :711 2