ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Ali je s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki določa, da ima vsakdo pravico do poštenega sojenja, da o njegovi zadevi pravično odloča neodvisno in nepristransko sodišče, skladen način dela sodišča v skupnem postopku v zvezi z obtožnico zoper več kot eno obdolženo osebo, če sodišče, ustanovljeno z zakonom, najprej z odločbo, ki ne vsebuje ne opisa dejstva ne njegove pravne opredelitve ne zaključne ocene, sklene, da bo sprejelo izjavo o krivdi tistih obdolženih oseb, ki so se s tako izjavo odpovedale pravici do pridobivanja dokazov v kontradiktornem postopku, nato pa je to isto sodišče po pridobivanju dokazov na glavni obravnavi na podlagi vložene obtožnice odločilo zadevo za vse obtožence? 2.1 Ali odločitev o sprejetju izjave o krivdi dopušča utemeljen dvom o nepristranskosti sodišča, ki je sprejelo tudi izjavo soobtoženega, in je morebitna izključitev tega sodišča iz kazenskega postopka primeren ukrep za varstvo pravila o domnevi nedolžnosti iz člena 4(2) Direktive (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku?
C 25/25

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 5. novembra 2018 – Amoena Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Zadeva C-677/18)

(2019/C 25/31)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Amoena Ltd

Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali sta OCZ (1) in/ali Evropska komisija storila očitno napako, ko sta pooperativne modrčke razvrstila: a) v poglavje 62 Kombinirane nomenklature (2) Evropske unije pod tarifno številko 6212, ki konkretno vključuje „modrčke“, in tarifno podštevilko 6212 10 90, namesto b) v poglavje 90 pod tarifno številko 9021 in tarifno podštevilko 9021 10 10 kot pribor umetnega dela telesa v smislu opombe 2(b) k poglavju 90 KN?

2. Ali Izvedbena uredba (3) nezakonito zoži obseg razvrstitve za pribor umetnih delov telesa pod tarifno številko 9021 in opombo 2(b) poglavja 90 KN, zaradi česar gre za ultra vires pristojnosti Evropske komisije?

3. Ali Izvedbena uredba pomeni kršitev načela lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PEU v okoliščinah, kjer: a) mora Evropska komisija spoštovati odločitve nacionalnih sodišč, vendar mora tudi spodbujati enotno (in pravilno) uporabo Carinskega zakonika in KN, b) je United Kingdom Supreme Court (vrhovno sodišče Združenega kraljestva) soglasno sprejelo odločitev, da je treba pooperativne modrčke ustrezno razvrstiti v poglavje 90 KN pod tarifno številko 9021 in c) je bila odločitev Supreme Court (vrhovno sodišče) predložena Evropski komisiji, ta pa jo je posredovala vsem državam članicam Unije skupaj s povzetkom obrazložitve Supreme Court (vrhovno sodišče)?

(1) Odbor za carinski zakonik (OCZ).

(2) KN.

(3) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/1167 z dne 26. junija 2017 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL 2017, L 170, str. 50).
2.

Splošno sodišče naj bi se pri presoji „resne in dejanske uporabe“ v skladu s členom 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 odločilno oprlo na to, da je promet, izkazan na računih, v razmerju do prometa, ki izhaja iz predložene častne izjave, premajhen. Vendar naj bi Splošno sodišče smelo upoštevati kvečjemu proizvodne in distribucijske zmogljivosti, ki so v sektorju objektivno običajne. Aktualne subjektivne razmere posameznega podjetja naj ne bi smele biti upoštevne pri obsegu uporabe. Poleg tega naj bi bilo treba uporabo znamke šteti za resno in dejansko tudi, če je količinsko neznatna; absolutnih spodnjih mej naj ne bi bilo. Presoje poslovne strategije in tržnega uspeha zadevnih proizvodov naj ne bi bilo treba opraviti. Upoštevno naj bi bilo le, ali obstaja povsem simbolična uporaba.
C 445/4

Pritožba, ki jo je Outsource Professional Services Ltd vložila 13. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 31. maja 2018 v zadevi T-340/16, Flatworld Solutions Pvt Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

(Zadeva C-528/18 P)

(2018/C 445/05)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Outsource Professional Services Ltd (zastopnik: A. Kempter, Rechtsanwalt)

Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Flatworld Solutions Pvt. Ltd

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 31. maja 2018 v zadevi T-340/16;

— potrdi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. aprila 2016 v zadevi R 611/2015-4;

— naloži družbi Flatworld Solutions Pvt. Ltd, naj plača stroške, vključno z nujnimi stroški lastnika/naslednika/prijavitelja znamke Evropske unije.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožba temelji na tem, da je Splošno sodišče kršilo pravo Unije, zlasti člen 52(1)(b) Uredbe Sveta 207/2009 (1) o blagovni znamki Skupnosti, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta 2015/2424 (2).

Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da je lastnik/prejšnji imetnik znamke Evropske unije ravnal slaboverno, ko je vložil zahtevo za registracijo znamke št. 006035547. Splošno sodišče je pojem slabe vere razlagalo napačno. To, da se za opis podjetja uporabijo opisni izrazi, nikakor ni nepošteno ali neetično. Zato registracija znamke ni bila izvedena v slabi veri.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).

(2) Uredba (EU) 2015/2424 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti ter Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti in razveljavitvi Uredbe Komisije (ES) št. 2869/95 o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga (blagovne znamke in modeli) (UL 2015, L 341, str. 1).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski gradski sad (Bolgarija) 8. oktobra 2018 – EN, FM, GL/Ryanair Designated Activity Company

(Zadeva C-629/18)

(2018/C 455/34)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Sofiyski gradski sad

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: EN, FM, GL

Tožena stranka: Ryanair Designated Activity Company

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je v skladu s členom 25 Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1), da izbirna pristojnost za začetek postopka na podlagi Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 temelji na dogovoru, ki je bil sklenjen, preden je prišlo do spora?

(1) Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 20.12.2012, str. 1).
Tožba, vložena 11. oktobra 2018 – Evropska komisija/Zvezna republika Nemčija

(Zadeva C-635/18)

(2018/C 436/45)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: C. Hermes in A. C. Becker, agenta)

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

Predlogi tožeče stranke

Komisija Sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da Zvezna republika Nemčija s tem, da je bila od leta 2010 sistematično in trajno presežena letna mejna vrednost za dušikov dioksid (NO2) na 26 območjih za ocenjevanje in upravljanje kakovosti zunanjega zraka (DEZBXX0001A aglomeracija Berlin, DEZCXX0007A aglomeracija Stuttgart, DEZCXX0043S deželno okrožje Tübingen, DEZCXX0063S deželno okrožje Stuttgart, DEZCXX0004A aglomeracija Freiburg, DEZCXX0041S deželno okrožje Karlsruhe (brez aglomeracije), DEZCXX0006A aglomeracija Mannheim/Heidelberg, DEZDXX0001A aglomeracija München, DEZDXX0003A aglomeracija Nürnberg/Fürth/Erlangen, DEZFXX0005S območje III sredina in sever Hessna, DEZFXX0001A aglomeracija I (Ren-Majna), DEZFXX0002A aglomeracija II (Kassel), DEZGLX0001A aglomeracija Hamburg, DEZJXX0015A Grevenbroich (porensko območje lignita), DEZJXX0004A Köln, DEZJXX0009A Düsseldorf, DEZJXX0006A Essen, DEZJXX0017A Duisburg, Oberhausen, Mülheim, DEZJXX0005A Hagen, DEZJXX0008A Dortmund, DEZJXX0002A Wuppertal, DEZJXX0011A Aachen, DEZJXX0016S urbana področja in podeželje v Severnem Porenju-Vestfaliji, DEZKXX0006S Mainz, DEZKXX0007S Worms/Frankenthal/Ludwigshafen, DEZKXX0004S Koblenz/Neuwied) in urna mejna vrednost za NO2 na dveh od teh območij (DEZCXX0007A aglomeracija Stuttgart, DEZFXX0001A aglomeracija I (Ren-Majna)), ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 13(1) Direktive 2008/50/ES (1) v povezavi s Prilogo XI k tej direktivi;

— ugotovi, da Zvezna republika Nemčija od 11. junija 2010 ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 23(1), drugi in tretji pododstavek, te direktive v poveza s Prilogo XV, odsek A, k navedeni direktivi, zlasti obveznosti, da na zadevnih 26 območjih zagotovi, da je obdobje preseganja čim krajše;

— Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zvezna republika Nemčija naj bi od leta 2010 letne in urne mejne vrednosti za NO2, določene v Prilogi XI, sistematično in trajno presegala na 26 oziroma 2 območjih. To naj bi pomenilo kršitev člena 13(1) Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo v povezavi s Prilogo XI k tej direktivi.

V nasprotju s členom 23(1), drugi in tretji pododstavek, te direktive v poveza s Prilogo XV k navedeni direktivi naj Zvezna republika Nemčija od 11. junija 2010 ne bi v načrte za kakovost zraka za zadevnih 26 območij vnesla ustreznih ukrepov za zagotovitev, da bi bilo obdobje preseganja čim krajše. Neustreznost ukrepov naj bi bila med drugim razvidna iz trajanja, trenda in obsega preseganja mejnih vrednosti in preučitve načrtov za kakovost zraka, pripravljenih za zadevna območja.

(1) UL L 152, 2008, str. 1.
—

ugotovi, da Republika Slovenija s tem, ker ni sprejela (vseh) zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov ter spremembi Direktive 2002/92/ES in Direktive 2011/61/EU ter z Direktivo (EU) 2016/1034 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2016 o spremembi Direktive 2014/65/EU o trgih finančnih instrumentov oziroma, ker o določbah takšnih predpisov ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 93 Direktive 2014/65/EU, kakor je bil spremenjen s členom 1 Direktive (EU) 2016/1034,
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 4. oktobra 2018 – AR/Cooper International Spirits LLC, Établissements Gabriel Boudier SA, St Dalfour SAS

(Zadeva C-622/18)

(2018/C 436/43)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranke v postopku v glavni stvari

Vložnica kasacijske pritožbe: AR

Nasprotne stranke: Cooper International Spirits LLC, Établissements Gabriel Boudier SA, St Dalfour SAS

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člene 5(1)(b), 10 in 12 Direktive št. 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (1) razlagati tako, da imetnik, ki ni nikoli uporabil svoje znamke in čigar pravice iz te znamke so bile ob izteku petletnega obdobja po njeni registraciji razveljavljene, lahko dobi odškodnino za škodo zaradi ponarejanja ob sklicevanju na to, da je bilo poseženo v temeljno funkcijo njegove znamke, ker je tretja oseba pred datumom začetka učinka te razveljavitve uporabila znak, podoben navedeni znamki, za označevanje proizvodov ali storitev, ki so enake ali podobne tistim, za katere je bila registrirana ta znamka?

(1) UL L 299, str. 25.
C 427/24

Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 13. julija 2018 v zadevi T-680/13, Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC in drugi/Svet Evropske unije in drugi

(Zadeva C-597/18 P)

(2018/C 427/32)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopniki: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou, I. Gurov, agenti)

Druge stranke v postopku: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC in drugi, Evropska komisija, Evropska centralna banka, Euroskupina, ki jo zastopa Svet Evropske unije, Evropska unija, ki jo zastopa Evropska komisija.

Predloga

Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

— Razveljavi dele izpodbijane sodbe, v kateri je Splošno sodišče zavrnilo ugovor nedopustnosti, ki ga je navajal Svet v zvezi z Euroskupino;

— Drugim strankam v postopku naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Svet s pritožbo želi razveljaviti dele izpodbijane sodbe, v kateri je Splošno sodišče zavrnilo ugovor nedopustnosti, ki ga je navajal Svet v zvezi z Euroskupino in temelji na teh razlogih:

— Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je odločilo, da je Euroskupina „organ Unije, uradno vzpostavljen s Pogodbami“;

— Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo ugovor nedopustnosti Sveta, pri čemer ni navedlo nobenih „pristojnosti“, ki naj bi jih Pogodbe dodelile Euroskupini;
Pritožba, ki jo je Zvezna republika Nemčija vložila 18. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 8. maja 2018 v zadevi T-283/15, Esso Raffinage/Evropska agencija za kemikalije

(Zadeva C-471/18 P)

(2018/C 399/29)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: P. Klappich in C. Schmidt, Rechtsanwälte)

Drugi stranki v postopku: Esso Raffinage, Evropska agencija za kemikalije, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 8. maja 2018 v zadevi T-283/15 razveljavi;

— tožbo zavrne;

— tožeči stranki naloži plačilo stroškov postopkov pred Sodiščem in Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja te pritožbene razloge:

Prvič, pritožnica graja da je Splošno sodišče s tem, da je za dopis, naslovljen „Razglasitev neskladnosti po evalvaciji dokumentacije v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006“, ki ga je ECHA 1. aprila 2015 poslala francoskemu ministrstvu za okolje, trajnostni razvoj, promet in stanovanjsko politiko (v nadaljevanju: dopis), štelo, da je pravno upošteven, in da je ta dopis opredelilo kot akt, ki ga je mogoče izpodbijati z ničnostno tožbo na podlagi člena 263 PDEU, napačno uporabilo pravo.

Drugič, pritožnica graja da je Splošno sodišče s tem, da je uporabilo člen 42(1) Uredbe (ES) št. 1907/2006 (1), in ne člena 22(2) Uredbe REACH, napačno uporabilo pravo.

Tretjič, pritožnica se ne strinja s stališčem Splošnega sodišča glede splošne delitve pristojnosti med državami članicami in ECHA, v skladu s katero naj bi bila ECHA izključno pristojna za odločanje o skladnosti informacij, sporočenih za registracijo, z merili REACH.

(1) Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1).
—

ugotovi, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela vseh ukrepov, ki so potrebni za uskladitev s sodbo Sodišča z dne 29. marca 2012, zadeva C-243/10, zvezi z vračilom pomoči od prejemnikov, ki so bile razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom v smislu Odločbe Komisije 2008/854/CE (1) z dne 2. julija 2008, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te odločbe in člena 260 PDEU;
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Zaragoza (Španija) 29. junija 2018 – María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España/Irene Conte Sánchez

(Zadeva C-431/18)

(2018/C 373/04)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Audiencia Provincial de Zaragoza

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnici: María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL, Sucursal de España

Nasprotna stranka: Irene Conte Sánchez

Vprašanje za predhodno odločanje

Vloži se predlog za sprejetje predhodne odločbe Sodišča Evropske unije, da se odgovori na vprašanje, ali člen 3 Direktive 2009/103/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (1) nasprotuje razlagi, da je v kritje obveznega zavarovanje vključena tudi škoda, ki jih povzroči nevarno stanje, nastalo zaradi iztekanja tekočin iz vozila na parkirno mesto, na katerem je parkirano, ali kadar se premika ob parkiranju na zasebnem parkirnem mestu, ki se nahaja v solastniškem kompleksu, in v razmerju do tretjih uporabnikov teh prostorov.

(1) UL 2009, L 263, str. 11.
2.

Ali je treba člen 7(2)(e) Uredbe št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 (2) razlagati tako, da navedena določba ne preprečuje, da se lahko od upnika zahteva, da predloži dokumentacijo, na katero opira svoj zahtevek iz naslova potrošniškega posojila, ki sta ga sklenila prodajalec ali ponudnik in potrošnik, če sodišče meni, da je preučitev dokumenta nujna za ugotavljanje morebitnega obstoja nepoštenih pogojev v pogodbi, ki sta jo podpisali stranki, in s tem izpolniti določbe Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih [nepoštenih] pogojih v potrošniških pogodbah in sodno prakso, ki jo razlaga?
1.

Ali je nacionalni predpis iz odloka predsednika Sveta ministrov z dne 9. septembra 2008, ki na podlagi člena 748, tretji odstavek, zakona o letalstvu določa omejitve zaposlovanja letalskega osebja družbe DQ, zlasti pa samodejno prenehanje delovnega razmerja ob dopolnjenem šestdesetem letu starosti, v nasprotju z Uredbo št. 1178/2011 (1) v delu, v katerem je za zaposlovanje pilotov v komercialnem zračnem prevozu najvišja dovoljena starost določena na petinšestdeset let, in ali je to uredbo mogoče uporabiti v zadevnem primeru, če se v njem ne upošteva posebni nacionalni predpis?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaška) 9. julija 2018 – UB/Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava

(Zadeva C-447/18)

(2018/C 328/37)

Jezik postopka: slovaščina

Predložitveno sodišče

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: UB

Tožena stranka: Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali se v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, člen 1(w) ter člena 4 in člen 5 Uredbe (ES) št. 883/2004 (1) Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti ob hkratnem upoštevanju pravice do dajatev socialne varnosti in socialnih ugodnosti iz člena 34(1) in (2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah lahko razlagajo tako, da nasprotujejo uporabi nacionalne določbe, na podlagi katere slovaški zavod za socialno zavarovanje upošteva državljanstvo prosilca kot osnovni pogoj za priznanje pravice do dodatka k starostni pokojnini za športnike državne reprezentance, čeprav je del te nacionalne določbe tudi druga zakonska zahteva, to je članstvo v reprezentanci pravnih predhodnic[,] vključno s Češkoslovaško socialistično republiko?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72.
Pritožba, ki jo je Evropska služba za zunanje delovanje vložila 26. junija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 13. aprila 2018 v zadevi T-119/17, Alba Aguilera/ESZD

(Zadeva C-427/18 P)

(2018/C 341/07)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnica: Evropska služba za zunanje delovanje (zastopniki: S. Marquardt in R. Spac, agenta, M. Troncoso Ferrer, abogado, F.-M. Hislaire, avocat, S. Moya Izquierdo, abogada)

Druge stranke v postopku: Ruben Alba Aguilera, Simone Barenghi, Massimo Bonannini, Antonio Capone, Stéphanie Carette, Alejo Carrasco Garcia, Francisco Carreras Sequeros, Carl Daspect, Nathalie Devos, Jean-Baptiste Fauvel, Paula Cristina Fernandes, Stephan Fox, Birgitte Hagelund, Chantal Hebberecht, Karin Kaup-Laponin, Terhi Lehtinen, Sandrine Marot, David Mogollon, Clara Molera Gui, Daniele Morbin, Charlotte Onraet, Augusto Piccagli, Gary Quince, Pierre-Luc Vanhaeverbeke, Tamara Vleminckx, Birgit Vleugels, Robert Wade, Luca Zampetti

Predlogi

— Ugotovi naj se, da je pritožba dopustna in utemeljena;

— posledično naj se sodba Splošnega sodišča z dne 13. aprila 2018 v zadevi T-119/17 razveljavi;

— ugodi naj se predlogom ESZD na prvi stopnji;

— drugim strankam v postopku naj se naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava pri razlagi člena 1 iz Priloge X h Kadrovskim predpisom za uradnike, ki jo je opravilo Splošno sodišče. Po navedbah Splošnega sodišča je s to določbo naložena obveznost sprejetja splošnih določb za izvajanje v skladu s členom 110 Kadrovskih predpisov, ki naj bi veljala za celotno Prilogo X h Kadrovskim predpisom, zlasti njen člen 10 (točki 30 in 31 izpodbijane sodbe). Vendar je zakonodajalec je v Prilogi X izrecno določil obveznost sprejetja splošnih določb za izvajanje le v členu 3. V ostalih določbah, kot so člen 2, drugi odstavek, člen 5(2), člen 8, prvi odstavek, oziroma člena 10 in 21 pa je zakonodajalec določil samo pogoje ali pravila za izvajanje, ki jih sprejme organ za imenovanja.

Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava pri razlagi, ki jo je Splošno sodišče opravilo glede člena 10 iz Priloge X, ker naj bi šlo za določbo, ki je tako nejasna in nenatančna, da dopušča samovoljno uporabo, zaradi česar naj bi bilo potrebno sprejetje splošnih določb za izvajanje (točki 28 in 29 izpodbijane sodbe). Pritožnica meni, da člen 10 iz Priloge X daje dovolj natančen pravni okvir in jasno določa meje diskrecijske pravice organa za imenovanja.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 15. junija 2018 – Tedeschi Srl v svojem imenu in kot pooblaščenka Rti, Consorzio Stabile Istant Service v svojem imenu in kot pooblastitelj Rti/C.M. Service Srl, Università degli Studi di Roma La Sapienza

(Zadeva C-402/18)

(2018/C 301/24)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnika: Tedeschi Srl v svojem imenu in kot pooblaščenka Rti, Consorzio Stabile Istant Service v svojem imenu in kot pooblastitelj Rti

Nasprotna stranka: Università degli Studi di Roma La Sapienza

Nasprotna stranka in vlagateljica nasprotne pritožbe: C.M. Service Srl

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali načelo svobode ustanavljanja in načelo svobode opravljanja storitev iz členov 49 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), člen 25 Direktive 2014/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 (1) in člen 71 Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 (2), ki ne opredeljujeta količinskih omejitev za oddajo v podizvajanje in za znižanje cen podizvajalcem ter načelo sorazmernosti, ki izhaja iz prava Unije, nasprotujejo uporabi nacionalne zakonodaje na področju javnega naročanja, kot je italijanska, ki v členu 118(2) in (4) zakonske uredbe št. 163 z dne 12. aprila 2006 določa, da delež podizvajalcev ne sme preseči 30 % celotne pogodbene vrednosti, izbrani ponudnik pa mora za storitve, ki jih odda v podizvajanje, uporabiti enake cene na enoto, kot izhajajo iz naročila, z največ 20-odstotnim znižanjem.

(1) Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, L 134, str. 114).

(2) Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, str. 65).