SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:F:2011 :184 1SKLEP PR EDSEDNIKA SODIŠČA ZA U SLUŽBENCE
z dne 16. novembra 2011
Zadeva F-67/11 R
Luigi M ar cuc cio
proti
E v ropski komisiji
„Javni uslužbenci — Začasna odredba — Predlog za odlog izvršitve — Nujnost — Neobstoj — 
Tehtanje interesov“
Predmet:Predlog, vložen na podlagi členov 278 PD EU in 157 A E ter člena 279 PD EU, ki s e za 
Pogodbo ESAE uporablja na podlagi njenega člena 106a, s katerim L. Marcuccio v bistvu 
predlaga odlog izvršitve z avrnitve n jegovega predloga z dne 28. februarja 2011 , ki s e je 
med dr ugim n anašal na sprejetje ukrepov za izvršitev točke 2 izreka s odbe Sodišča za 
uslužbence z dne 9. junija 2010 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F-56/09).
Odločitev:Predlog tožeče stranke z a izdajo začasne odredbe se zavrne. Odločitev o stroških se 
pridrži.
Pov zetek
1. Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za izdajo — „Fumus boni juris“ — 
Nujnost — Kumulativnost — Tehtanje vseh zadevnih interesov — Izvršilni nalog in način preverjanja — 
Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe
(člena 278 P DEU in 279 P DEU; Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 102(2))
2. Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za izdajo — Nujnost — Resna in 
nepopravljiva škoda — Dokazno breme — Finančna škoda
(člena 278 P DEU in 279 P DEU; Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 102(2))
1. V skladu s členom 102(2) Poslovnika S odišča za uslužbence je treba v predlogih za izdajo začasnih 
ukrepov me d dr ugim navesti okoliščine, iz katerih izhaja nujnost, ter dejanske in pravne razloge, ki n a 
prvi pogled izkazujejo utemeljenost predlaganih začasnih odredb.
Pogoja glede nujnosti in očitne utemeljenosti predloga (fumus boni juris) sta ku mulativna, zato je treba 
predlog za izdajo začasnih ukrepov zavrniti, če eden od njiju ni izpolnjen. Sodnik za začasne odredbe 
po potrebi tudi pretehta zadevne interese.
Sodnik za začasne odredbe ima v smislu celovitega presojanja široko di skrecijsko p ravico in lahko, ob 
upoštevanju posebnih okoliščin primera, prosto določi način in vrstni red, po ka terem s e preverijo ti 
različni pogoji, ker ni no benega pravila, ki b i določalo vnaprej vzpostavljen načrt presoje, v okviru 
katerega bi bilo treba presojati potrebo po odreditvi začasnih ukrepov.
2 ECLI:EU:F:2011 :184POVZETEK–ZADEVAF-67/11
MARCUCCIOPROTIKOMISIJI
Sodnik za začasne odredbe, pred ka terim se zatrjuje obstoj tveganja, da b o predlagatelj utrpel resno in 
nepopravljivo škodo, mora p ri tehtanju zadevnih interesov me d dr ugim p reučiti, ali bi morebitna 
razglasitev n ičnosti sporne odločbe s strani sodišča, ki o dloča o glavni stvari, omogočila vrnitev 
položaja, ki b i ga povzročila njegova takojšnja izvršitev, v prejšnje stanje in obratno, ali bi odlog 
izvršitve tega akta lahko p reprečeval njegov polni učinek v primeru, da b i bila tožba v glavni stvari 
zavrnjena.
Če zgolj odložitev izvršitve izpodbijane odločbe ne bi spremenila položaja tožeče stranke, saj ji sama po 
sebi ne bi dajala nikakršne pravice do uničenja fotografij iz dokumentacije, za katero je zaprosila, taka 
odložitev izvršitve n e bi imela učinka in torej niti interesa. Sodnik za začasne odredbe je na podlagi 
člena 279 PD EU seveda p ristojen še za odreditev dr ugih začasnih ukrepov poleg odloga izvršitve, 
vendar t ak ukrep n e bi mogel biti enak vrnitvi položaja v prejšnje stanje, tako da b i tožba v glavni 
stvari p ostala brezpredmetna.
(Glej točke od 15 d o 17, 26 in 27.)
Napotitev n a:
Sodišče: 13. januar 1978 , Salerno p roti Komisiji, 4/78 R, točka 2; 31 . julij 1989 , S. proti Komisiji, 206 /89 R, 
točki 14 in 15;
Sodišče prve stopnje: 30. april 2008 , Španija proti Komisiji, T-65/08 R, točka 82 in navedena sodna praksa;
Sodišče za uslužbence: 3. julij 2008 , Plasa proti Komisiji, F-52/08 R, točki 21 in 22 t er navedena sodna praksa; 
15. februar 2011 , de Pretis Cagnodo in Trampuz de Pretis Cagnodo proti Komisiji, F-104/10 R, točka 16.
2. Cilj postopka z a izdajo začasne odredbe ni zagotoviti povrnitev š kode, temve č zagotoviti polni 
učinek sodbe v glavni stvari. Za dosego tega cilja morajo biti predlagani ukrepi nujni, tako da s o za 
preprečitev resne in nepopravljive škode za interese tožeče stranke s prejeti ter morajo učinkovati že 
pred sprejetjem o dločbe v postopku v glavni stvari. Stranka, ki p redlaga sprejetje začasnih ukrepov, 
mora p redložiti dokaz, da n e m ore dočakati kon ca postopka v glavni stvari, ne da b i utrpela tako 
škodo.
Kar zadeva finančno š kodo zaradi z avrnitve izplačila zahtevane odškodnine in denarnih ka zni, bi moral 
imeti sodnik za začasne odredbe, da b i se utemeljila izpolnitev p ogoja nujnosti, kon kretne in natančne 
navedbe, podprte s podrobno d okumentacijo, ki i zkazuje finančno s tanje tožeče stranke in na podlagi 
katere lahko p resoja posledice, ki b i brez predlaganih ukrepov verjetno n astale.
(Glej točki 19 in 21.)
Napotitev n a:
Sodišče: 25. marec 1999 , Willeme p roti Komisiji, C-65/99 P(R), točka 62;
Sodišče prve stopnje: 10. september 1999 , Elkaïm in M azuel proti Komisiji, T-173/99 R, točka 25; 19. december 2002 , 
Esch-Leonhardt in dr ugi proti ECB, T -320/02 R, točka 27;
Splošno s odišče Evropske u nije: 27. april 2010 , Parlament proti U, T-103/10 P(R), točka 37.