ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
31

V obravnavani zadevi pa na eni strani predložitveno sodišče ni – čeprav na kratko, vendar natančno – navedlo povezave, ki bi združevala dejanja, obravnavana v okviru obeh kazenskih postopkov, dejanja, omenjena v obrazložitvi pravnomočne sodbe, ki jo je 3. novembra 2016 izdalo Landesgericht Klagenfurt (deželno sodišče v Celovcu), dejanja, ki naj bi jih obravnavalo tožilstvo v Celovcu, vendar niso bila uradno upoštevana v obtožnici, ki jo je to sestavilo, in razloge, iz katerih naj bi tožilstvo v Pulju preiskovalo kazniva dejanja, povezana s tistimi, ki so bila že predmet kazenskega postopka v Avstriji. Na drugi strani to sodišče prikazuje le vsebino obtožnic, ki sta ju sestavili ti nacionalni tožilstvi, in izrek sodbe Landesgericht Klagenfurt (deželno sodišče v Celovcu), ne da bi dejansko stanje pojasnilo tako, da bi ga predstavilo kot logično in razumljivo celoto. Iz tega sledi, da predložitveno sodišče ni dovolj jasno in natančno predstavilo celote upoštevnih dejstev ali dejanskih podatkov, na katerih temelji vprašanje, in tako ni izpolnilo zahteve iz člena 94(a) Poslovnika.
Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 17. novembra 2021 – AKZ – Burgas

(Zadeva C‑602/20) ( 1 )

„Predhodno odločanje – Prispevki za socialno varnost – Povračilo neupravičeno plačanih prispevkov – Omejitev obresti na vračilo – Nacionalna procesna avtonomija – Načelo enakovrednosti – Načelo učinkovitosti – Člen 53(2) in člen 94 Poslovnika Sodišča – Očitna nedopustnost“

Vprašanja za predhodno odločanje – Dopustnost – Nujnost predložitve dovolj pojasnil Sodišču o dejanskem in pravnem okviru – Navedba razlogov, ki utemeljujejo potrebo po odgovoru na vprašanja za predhodno odločanje – Neobstoj pojasnil glede povezave med določbami in načeli prava Unije, na katera se sklicuje predložitveno sodišče, in nacionalno zakonodajo, ki se uporablja v sporu o glavni stvari – Očitna nedopustnost

(člen 267 PDEU; Poslovnik Sodišča, člen 94(a))

(Glej točke od 20 do 28 in izrek.)

Izrek

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven administrativen sad (vrhovno upravno sodišče, Bolgarija) z odločbo z dne 30. septembra 2020, je očitno nedopusten.

( 1 ) UL C 28, 25.1.2021.
Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 13. oktobra 2021 –

Liberty Seguros

(Zadeva C‑375/20) ( 1 )

„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Obvezno zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – Direktiva 2009/103/ES – Zavarovalna pogodba, sklenjena na podlagi lažnih izjav – Mednarodni prevoz oseb in tovora brez dovoljenja – Ničnost zavarovalne pogodbe – Uveljavljanje proti tretjim oškodovancem in organu, ki izplača odškodnino oškodovancem

1. Približevanje zakonodaj – Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – Obveznosti držav članic – Splošna obveznost zavarovanja vozil, ki so običajno na njenem ozemlju – Obseg – Meje (Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2009/103, uvodne izjave 1, 2 in 20 ter člen 3) (Glej točke od 54 do 57.)

2. Približevanje zakonodaj – Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – Obseg jamstva v korist tretje osebe, ki ga zagotavlja obvezno zavarovanje – Izključitvene določbe – Obseg – Meje – Obveznost ozke razlage (Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2009/103, člena 3, prvi odstavek, in 13(1), prvi in drugi pododstavek) (Glej točke od 58 do 63.)

3. Približevanje zakonodaj – Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – Obseg jamstva v korist tretje osebe, ki ga zagotavlja obvezno zavarovanje – Nacionalna ureditev, ki določa, da se lahko proti oškodovancem uveljavlja ničnost zavarovalnih pogodb, sklenjenih na podlagi lažnih izjav zavarovalca – Mednarodni prevoz oseb in tovora brez dovoljenja – Nedopustnost (Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2009/103, člena 3, prvi odstavek, ter 13(1) in (2)) (Glej točke od 64 do 68, 70 in 71 ter izrek.)

4. Približevanje zakonodaj – Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – Direktiva 2009/103 – Ukrepanje organa, ki zagotavlja odškodnino oškodovancem prometnih nesreč – Pogoji – Meje Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2009/103, člena 3 in 10(1)) (Glej točko 69.)

Izrek

Člen 3, prvi odstavek, in člen 13(1) Direktive 2009/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, katere učinek naj bi bil ta, da je proti tretjim oškodovancem v prometni nesreči z motornimi vozili mogoče uveljavljati ničnost pogodbe o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, ki izhaja iz dejstva, da sklenitelj zavarovanja opravlja gospodarsko dejavnost mednarodnega prevoza brez dovoljenja in iz njegovih prikrivanj ter lažnih izjav v času sklenitve te pogodbe pri zavarovalnici, tudi če so tretji oškodovanci potniki, ki so zagotovo vedeli za ta neobstoj dovoljenja.

( 1 ) UL C 348, 19.10.2020.
2.

Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje – Predlog za razlago Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Predmet nacionalnega spora, ki nima nikakršne navezne okoliščine s pravom Unije – Očitna nepristojnost Sodišča (člena 4(2) in 6(1) PEU; člen 267 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, členi 11, 51(1) in (2) ter 52(3); Poslovnik Sodišča, člen 53(2)) (Glej točke od 24 do 30 in izrek.)
Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 3. marca 2021 – Koppány 2007

(Zadeva C-523/20) ( 1 )

„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Socialna varnost – Uredba (EU) št. 1231/2010 – Zakonodaja, ki se uporablja – Potrdilo A 1 – Člen 1 – Razširitev ugodnosti potrdila A 1 na državljane tretjih držav, ki zakonito stalno prebivata na ozemlju države članice – Zakonito stalno prebivanje – Pojem“

Socialna varnost – Delavci migranti – Ureditev Unije – Osebno področje uporabe – Razširitev na državljane tretjih držav, ki zaradi svojega državljanstva niso upravičeni do te ureditve – Zahteva – Zakonito stalno prebivanje – Pojem – Obseg – Državljani tretjih držav, ki zakonito začasno prebivajo v državi članici in zakonito delajo v različnih državah članicah za delodajalca s sedežem v prvi državi članici – Vključitev – Določitev zakonodaje o socialni varnosti, ki se uporablja v skladu z ureditvijo Unije

(uredbe Evropskega parlamenta in Sveta št. 883/2004, št. 987/2009 in št. 1231/2010, uvodni izjavi 10 in 11 ter člen 1)

(Glej točke od 23 do 29, 31 ter 32 in izrek.)

Izrek

Člen 1 Uredbe (EU) št. 1231/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o razširitvi uporabe uredb (ES) št. 883/2004 in (ES) št. 987/2009 na državljane tretjih držav, za katere se navedeni uredbi ne uporabljata le na podlagi njihovega državljanstva, je treba razlagati tako, da se državljani tretjih držav, ki v neki državi članici začasno prebivajo na podlagi dovoljenja za prebivanje, ki imajo dokument o prijavi prebivališča, ki ga je potrdil pristojni organ za tujce, in ki v različnih državah članicah delajo za delodajalca, ki ima sedež v tej državi članici, da bi se določila zakonodaja s področja socialne varnosti, ki se zanje uporablja, lahko sklicujejo na pravila o koordinaciji, določena v Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 465/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012, in Uredbo (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 883/2004, če stalno zakonito prebivajo in delajo na ozemlju držav članic.

( 1 ) UL C 28, 25.1.2021.
Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 6. maja 2021 – PONS HOLDING

(Zadeva C-703/20)

„Predhodno odločanje – Člen 53(2) Poslovnika Sodišča – Nacionalna ureditev, ki določa naložitev denarne kazni pravni osebi, ki se je obogatila zaradi kaznivega dejanja fizične osebe, ne da bi bila za kazensko odgovornost te osebe nujno podana – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člena 47 in 48 – Neobstoj povezave s pravom Unije – Očitna nepristojnost Sodišča“

Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje – Predlog za razlago Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Predmet nacionalnega spora, ki nima nikakršne navezne okoliščine s pravom Unije – Očitna nepristojnost Sodišča

(člen 6(1) PEU; člen 267 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 51(1) in (2); Poslovnik Sodišča, člen 53(2))

(Glej točke 11, od 15 do 18 in izrek.)

Izrek

Sodišče Evropske unije je očitno nepristojno za odgovor na vprašanja, ki jih je postavilo Sofiyski gradski sad (okrajno sodišče za mesto Sofija) s sklepom z dne 9. decembra 2020.
5.

Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za dodelitev – Fumus boni juris – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Kumulativnost – Tehtanje vseh zadevnih interesov – Vrstni red preizkusa in način preverjanja – Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (Člena 278 in 279 PDEU; Poslovnik Sodišča, člen 160(3)) (Glej točki 64 in 65.)
2.

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo – Uredba o okrepitvi varnosti osebnih izkaznic državljanov Unije in dokumentov za prebivanje, izdanih državljanom Unije in njihovim družinskim članom, ki uresničujejo svojo pravico do prostega gibanja – Pritožba grških državljanov – Neobstoj posamičnega nanašanja – Nedopustnost (člen 263, četrti odstavek, PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 2019/1157) (Glej točki 31 in 32.)
3.

Pritožba – Ureditev predhodne dopustitve – Vprašanje, pomembno za enotnost, doslednost ali razvoj prava Unije – Predlog za dopustitev, ki ne izkazuje pomembnosti vprašanja – Nedopustitev (Statut Sodišča, člen 58a; Poslovnik Sodišča, člena 170a in 170b) (Glej točke 13 in od 15 do 17.)
5

Določbe odstavka 1223 edinega člena tega zakona so bile razveljavljene, vendar so bile dobesedno povzete v členu 16a(11) legge n. 11 che reca norme generali sulla partecipazione dell’Italia al processo normativo dell’Unione europea e sulle procedure di esecuzione degli obblighi comunitari (zakon št. 11 o splošnih določbah o sodelovanju Italije v zakonodajnem postopku Evropske unije in o postopkih za izvajanje obveznosti Skupnosti) z dne 4. februarja 2005 (GURI št. 37 z dne 15. februarja 2005; v nadaljevanju: zakon št. 11/2005). V skladu s temi določbami: „Prejemniki pomoči iz člena 87 ES lahko te ugodnosti izkoristijo samo, če v skladu s členom 47 enotnega besedila decreto del Presidente della Repubblica n. 445 (uredba predsednika republike št. 445) z dne 28. decembra 2000 [(redni dodatek h GURI št. 42 z dne 20. februarja 2001)] in na način, določen z uredbo predsednika sveta ministrov, ki se objavi v Gazzetta ufficiale (uradni list), izjavijo, da ne spadajo med prejemnike, ki so prejeli pomoči, ki jih je Evropska komisija razglasila za nezakonite ali nezdružljive in ki so navedene v uredbi iz tega odstavka, ter teh pomoči niso vrnili ali naložili na blokiran račun.“
20

Poleg tega je to sodišče ugotovilo, da disciplinskega senata ni mogoče šteti za sodišče v smislu člena 47 Listine o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), člena 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane 4. novembra 1950 v Rimu, in člena 45(1) ustave Republike Poljske. Da je navedeno sodišče prišlo do te ugotovitve, se je oprlo na te elemente: – disciplinski senat, ustanovljen ad hoc, je pristojen za področje delovnega prava in prava socialne varnosti v zvezi s sodniki Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče) in za upokojitev teh sodnikov, medtem ko so bili doslej za te zadeve pristojni splošna sodišča ter senat za delovno pravo, pravo socialne varnosti in javne zadeve pri Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), ki je zdaj Izba Pracy i Ubezpieczeń Społecznych (senat za delovno pravo in pravo socialne varnosti); – disciplinski senat lahko sestavljajo le novi sodniki, ki jih izbere KRS, ta svet pa ni organ, ki bi bil neodvisen od zakonodajne in izvršilne oblasti; – vsi sodniki, ki so bili imenovani v disciplinski senat, imajo zelo vidne povezave z zakonodajno ali izvršilno oblastjo, kar lahko pri pravnih subjektih povzroči objektivne dvome o brezpogojnem spoštovanju pravice do nepristranskega in neodvisnega sodišča; – razpisni pogoji za imenovanje sodnikov v disciplinski senat so bili med postopkom spremenjeni in možnost kandidata za izpodbijanje odločitve KRS je bila omejena; – s spremembo načina izbire sodnikov Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče) sta bila odpravljena vsakršno sodelovanje in vsakršna vloga tega sodišča v postopku imenovanja sodnikov; – disciplinski senat ima znotraj Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče) široko avtonomijo in poseben status kot specializirano sodišče, njegova vključenost v strukturo Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče) pa je zgolj navidezna; – od svoje ustanovitve je disciplinski senat svojo dejavnost usmerjal v ukrepe, katerih namen je bil umik vprašanj za predhodno odločanje, ki so pripeljala do sodbe A. K., in – narava disciplinskih postopkov, ki jih vodi disciplinski senat, kaže, da je zdaj sodniku mogoče očitati kršitev poklicnih pravil zaradi sprejetja sodne odločbe, medtem ko prej ni bilo tako.
3

V uvodnih izjavah 21 in 22 Direktive 2011/83 je navedeno: „(21) Pogodbo, sklenjeno zunaj poslovnih prostorov, bi bilo treba opredeliti kot pogodbo, ki se sklene ob hkratni fizični navzočnosti trgovca in potrošnika zunaj poslovnih prostorov trgovca, na primer na domu ali delovnem mestu potrošnika. Zunaj poslovnih prostorov je potrošnik potencialno lahko pod psihološkim pritiskom ali se lahko znajde v nepričakovani situaciji, ne glede na to, ali je potrošnik dal pobudo za obisk trgovca ali ne. Opredelitev pogodbe, sklenjene zunaj poslovnih prostorov, bi morala vključevati tudi primere, ko je potrošnik zunaj poslovnih prostorov osebno in individualno obravnavan, pogodba pa je sklenjena nemudoma po tem v poslovnih prostorih trgovca ali prek sredstev komuniciranja na daljavo. […] Nakupe, opravljene med izletom, ki ga organizira trgovec in med katerim so nabavljeni proizvodi na promociji in ponujeni v prodajo, bi bilo treba obravnavati kot pogodbo, sklenjeno zunaj poslovnih prostorov. (22) Poslovni prostori bi morali vključevati prostore v kateri koli obliki (na primer trgovine, stojnice ali prikolice), ki jih trgovec uporablja kot stalni ali običajni poslovni obrat. Stojnice na tržnicah in sejmih bi bilo treba obravnavati kot poslovne prostore, če izpolnjujejo ta pogoj. Maloprodajni prostori, v katerih trgovec sezonsko opravlja svojo dejavnost, na primer v času turistične sezone v smučarskem središču ali na morskem letovišču, bi se morali obravnavati kot poslovni prostori, saj trgovec v navedenih prostorih običajno opravlja svojo dejavnost. Javno dostopni prostori, kot so ceste, nakupovalna središča, plaže, športni objekti in javni prevoz, ki jih trgovec izjemoma uporablja za opravljanje poslovnih dejavnosti, pa tudi zasebni domovi ali delovna mesta se ne bi smeli obravnavati kot poslovni prostori. […]“
Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 4. junija 2020 – FU

(Zadeva C-554/19) ( 1 )

„Predhodno odločanje – Območje svobode, varnosti in pravice – Uredba (EU) 2016/399 – Zakonik o schengenskih mejah – Člena 22 in 23 – Odprava kontrol na notranjih mejah schengenskega območja – Kontrole znotraj ozemlja države članice – Ukrepi, ki imajo enakovreden učinek kot mejna kontrola – Kontrole identitete v bližini notranje meje schengenskega območja – Možnost kontrole ne glede na vedenje osebe in obstoj posebnih okoliščin – Nacionalni predpisi v zvezi z intenzivnostjo, pogostostjo in selektivnostjo kontrol“

1. Mejni nadzor, azil in priseljevanje – Zakonik Skupnosti o gibanju oseb prek meja – Odprava nadzora na notranjih mejah – Kontrole znotraj ozemlja – Nacionalna ureditev, ki policijskim organom daje pooblastilo za ugotavljanje identitete vsakogar v območju 30 kilometrov od državne meje zadevne države članice z državami pogodbenicami Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma – Dopustnost – Pogoji – Preverjanje, ki ga opravi nacionalno sodišče (člen 67(2) PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2016/399, člena 22 in 23) (Glej točke 26, 27, 38, 40 in od 53 do 57 ter izrek.)

2. Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje – Preizkus združljivosti nacionalnega prava s pravom Unije – Izključitev – Predložitev vseh elementov razlage prava Unije predložitvenemu sodišču – Vključitev (člen 267 PDEU) (Glej točke od 28 do 31.)

Izrek

Člen 67(2) PDEU ter člena 22 in 23 Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah), je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki policijskim organom zadevne države članice daje pooblastilo, da lahko zaradi preprečitve ali zaustavitve nedovoljenega vstopa na ozemlje navedene države članice ali nedovoljenega prebivanja na ozemlju te države članice ali zaradi preprečitve nekaterih kaznivih dejanj, ki so usmerjena proti varnosti meje, na območju do 30 kilometrov od kopenske državne meje te države članice z drugimi državami schengenskega območja ugotavljajo identiteto vsake osebe ne glede na njeno vedenje in obstoj posebnih okoliščin, ker je ta pristojnost zamejena s pravili in omejitvami, ki dovolj podrobno določajo intenzivnost, pogostost in selektivnost opravljanih kontrol, s čimer se zagotavlja, da izvajanje te pristojnosti v praksi ne more imeti enakovrednega učinka kot mejne kontrole, kar pa mora preveriti še predložitveno sodišče.

( 1 ) UL C 357, 21.10.2019.
1.

Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Igre na srečo – Nacionalna ureditev, ki vzpostavlja državni monopol za prirejanje nekaterih iger na srečo ter sistem koncesij in dovoljenj za prirejanje drugih iger – Dopustnost – Oglaševalske prakse monopolistov za spodbujanje k dejavni udeležbi pri igrah – Doslednost in sistematičnost navedene nacionalne ureditve – Celovita presoja s strani nacionalnega sodišča (člen 56 PDEU) (Glej točke od 30 do 32, 36, 40, od 46 do 49 in 53 ter točko 1 izreka.)
1.

Pritožba – Razlogi – Pomanjkljiva obrazložitev – Implicitna obrazložitev Splošnega sodišča – Dopustnost – Pogoji (Poslovnik Sodišča, člen 181; Statut Sodišča, členi 36, 53, prvi odstavek, in 59; Poslovnik Splošnega sodišča, člena 117 in 119) (Glej točke od 19 do 22.)
2.

Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Odločitev Komisije za začetek upravnega postopka, v katerem bo uporabila pravila konkurenčnega prava – Odločitev, ki vpliva izključno na procesni položaj podjetja, na katerega se je nanašala preiskava – Neobstoj odvzema procesnih pravic, nevplivanje na pristojnost Komisije in neobstoj spremembe upoštevnega materialnopravnega merila za nadzor – Izključitev – Učinek pretrganja zastaralnega roka, ki je določen v nacionalnem pravu – Nevplivanje (člena 101 in 263 PDEU; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 11(6); Uredba Komisije št. 773/2004, člen 2(1)) (Glej točke od 35 do 38, 48, 52, 57 in 75.)
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Presoja možnosti za registracijo znaka – Upoštevanje zgolj ureditve Unije – Odločbe, ki jih sprejmejo nacionalni organi in ki ne zavezujejo organov Unije (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001) (Glej točki 5 in 6.)
3

Court of Session, Inner House, First Division (Scotland) (višje sodišče Škotske, pritožbeni oddelek, prvi senat, Združeno kraljestvo), v bistvu sprašuje, ali v primeru, da država članica v skladu s členom 50 PEU Evropski svet uradno obvesti o svoji nameri za izstop iz Unije, pravo Unije tej državi članici dovoljuje, da svoje uradno obvestilo enostransko prekliče pred iztekom dveletnega obdobja iz tega člena. Če je odgovor pritrdilen, sprašuje, kateri so pogoji za ta preklica in katere so njegove posledice glede obstanka navedene države članice v Uniji.
Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 13. februarja 2020 – Solak

(Zadeva C‑258/18) ( 1 )

„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Člen 59 Dodatnega protokola – Sklep št. 3/80 – Socialna varnost turških delavcev migrantov – Odstop od pravil o stalnem prebivališču – Člen 6 – Dodatna dajatev – Ukinitev – Odpoved državljanstvu države članice gostiteljice – Uredba (ES) št. 883/2004 – Posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki – Pogoj stalnega prebivališča“

Mednarodni sporazumi – Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Socialna varnost delavcev migrantov – Sklep št. 3/80 Pridružitvenega sveta – Odstop od pravil o stalnem prebivališču – Dodatek, dodeljen na podlagi nacionalne zakonodaje – Nacionalna zakonodaja, s katero se ukinja izplačilo dajatev upravičencem, ki ne prebivajo na nacionalnem ozemlju – Uporaba za nekdanje turške delavce, ki spadajo na redni trg dela države članice gostiteljice – Turški državljani, ki so se odpovedali državljanstvu navedene države članice in so se vrnili v svojo izvorno državo – Dopustnost

(Sklep št. 3/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija, člen 6(1), prvi pododstavek; dodatni protokol k Pridružitvenemu sporazumu EGS-Turčija, člen 59)

(Glej točke od 51 do 53, 55, 57 in 59 ter izrek.)

Izrek

Člen 6(1), prvi pododstavek, Sklepa št. 3/80 Pridružitvenega sveta z dne 19. septembra 1980 o uporabi sistemov socialne varnosti držav članic Evropskih skupnosti za turške delavce in njihove družinske člane, v povezavi s členom 59 Dodatnega protokola, ki je bil 23. novembra 1970 podpisan v Bruslju in v imenu Evropske gospodarske skupnosti sprejet, odobren in potrjen z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da se dajatev, s katero se invalidska pokojnina dopolnjuje z namenom, da bi se zagotovil minimalni dohodek, in ki se dodeljuje na podlagi te zakonodaje, ukine turškemu državljanu, ki spada na zakoniti trg dela države članice in ki se, potem ko se je odrekel državljanstvu te države članice, ki ga je pridobil zaradi prebivanja v tej državi, vrne v svojo izvorno državo.

( 1 ) UL C 276, 6.8.2018.
Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 19. marca 2019 – Shindler in drugi/Svet

(Zadeva C‑755/18 P)

„Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Pravo institucij – Izstop Združenega kraljestva iz Evropske unije – Člen 50 PEU – Sklep Sveta Evropske unije o pooblastilu za začetek pogajanj z Združenim kraljestvom o sporazumu o podrobnostih izstopa – Izguba državljanstva Unije – Člen 263, četrti odstavek, PDEU – Neposredno nanašanje“

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Izpodbojni akti – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Akti, ki spreminjajo pravni položaj tožeče stranke – Sklep Sveta o pooblastilu za začetek pogajanj z državo članico o sporazumu o podrobnostih njenega izstopa iz Unije – Tožba državljanov zadevne države članice – Neobstoj zavezujočega pravnega učinka na tožeče stranke – Nedopustnost

(Člen 50 PEU; člen 263, četrti odstavek, PDEU)

(Glej točke od 30 do 32 in od 36 do 39.)

Izrek

1. Pritožba se v delu zavrže kot očitno nedopustna in v delu zavrne kot očitno neutemeljena.
2.

Institucije Evropske unije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij – Uporaba za dokumente v zvezi s postopkom EU Pilot – Splošna domneva o uporabi izjeme od pravice do dostopa – Dopustnost (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(2), tretja alinea) (Glej točki 5 in 6.)
1.

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo – Sklep Komisije o ugotovitvi skladnosti državne pomoči z notranjim trgom brez začetka formalnega postopka preiskave – Tožba zainteresiranih oseb v smislu člena 108(2) PDEU – Tožba, ki ni bila vložena zaradi varstva procesnih pravic zainteresiranih oseb – Nedopustnost (Člena 108(2) in (3) in 263, četrti odstavek PDEU; Uredba Sveta 2015/1589, člen 1(h)) (Glej točke od 16 do 18.)