ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Zadeva C-372/07

Nicole Hassett

proti

South Eastern Health Board

in

Cheryl Doherty

proti

North Western Health Board

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court)

„Sodna pristojnost — Uredba (ES) št. 44/2001 — Člen 22, točka 2 — Spori o veljavnosti odločitev organov družb — Izključna pristojnost sodišč države sedeža — Poklicno združenje zdravnikov“

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. oktobra 2008 I ‐ 7405

Povzetek sodbe

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Sodna pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba (ES) št. 44/2001 – Izključna pristojnost – Spori s področja družb in pravnih oseb

(Uredba Sveta št. 44/2001, člen 22, točka 2)

Člen 22, točka 2, Uredbe št. 44/2001 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se postopek, v okviru katerega ena stranka zatrjuje, da so bile z odločitvijo, ki jo je sprejel organ družbe, kršene pravice, ki naj bi jih imela na podlagi statuta te družbe, ne nanaša na veljavnost odločitev organov družbe v smislu te določbe.

Za uporabo člena 22, točka 2, Uredbe št. 44/2001 namreč ne zadošča, da ima sodni postopek kakršno koli zvezo z odločitvijo, ki jo je sprejel organ družbe. Glavni cilj izjeme od splošnega pravila o pristojnosti, ki je bilo uvedeno s to določbo in določa izključno pristojnost sodišč države članice sedeža družbe, je osredinjenje pristojnosti, da bi se preprečilo izdajanje protislovnih odločb v zvezi obstojem družb in veljavnostjo odločanja njihovih organov. Vendar če bi se za vse spore, ki se nanašajo na odločitev organa družbe, moral uporabljati ta člen 22, bi to pomenilo, da bi bila za sodne postopke na podlagi pogodbene, deliktne ali druge obveznosti, ki bi se začeli proti družbi, skoraj vedno pristojna sodišča države članice sedeža te družbe.

Poleg tega bi taka razlaga pripeljala do tega, da bi se izjemna pristojnost, ki jo določa člen 22, točka 2, uporabljala tako za spore, pri katerih ne bi obstajala nevarnost izdaje protislovnih odločb o veljavnosti odločanja organov družbe, kakor za spore, v katerih ni treba preučevati formalnosti v zvezi z objavo, ki veljajo za družbe. Taka razlaga bi torej povzročila razširitev področja uporabe člena 22, točka 2, Uredbe št. 44/2001 prek tega, kar zahteva njegov namen. Ta določba se zato uporablja samo za spore, v katerih ena stranka izpodbija veljavnost odločitve organa družbe glede na veljavno pravo o družbah ali glede na statutarne določbe o delovanju njenih organov.

(Glej točke 19, 20, od 22 do 26 in izrek.)
Zadeva C-136/07

Komisija Evropskih skupnosti

proti

Kraljevini Španiji

„Neizpolnitev obveznosti države članice — Direktivi 89/48/EGS in 92/51/EGS — Priznavanje diplom ter poklicnega izobraževanja in usposabljanja — Poklic kontrolor zračnega prometa“

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. oktobra 2008 I ‐ 7795

Povzetek sodbe

Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Delavci – Priznavanje diplom in nazivov

(direktivi Sveta 89/48 in 92/51)

Država članica, ki ne uvede sistema priznavanja v zvezi s poklicem kontrolorja zračnega prometa, ne izpolni obveznosti iz Direktive 89/48 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, in iz Direktive 92/51 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48.

Tak poklic je treba namreč opredeliti kot reguliran poklic v smislu navedenih direktiv in se torej zanj uporabljata ti direktivi, če opravljanje dejavnosti kontrolorja zračnega prometa dejansko ureja zakonodaja, ki vzpostavlja sistem, katerega posledica je, da je ta poklicna dejavnost izrecno pridržana za osebe, ki izpolnjujejo določene pogoje, in prepovedana za tiste, ki jih ne. Te ugotovitve ne more omajati dejstvo, da ne obstaja izobraževanje in usposabljanje, na podlagi katerega bi bila izdana samo ena diploma, ki bi dajala dostop do opravljanja zadevnega poklica. Ker se za dostop do poklica kontrolorja zračnega prometa zahteva diploma v smislu Direktive 89/48, mora zadevna država članica zagotoviti priznavanje diplom, za katere velja ali opredelitev iz Direktive 89/48 ali opredelitev iz Direktive 92/51.

Ker direktivi 89/48 in 92/51 ne vzpostavljata sistema avtomatičnega priznavanja, posebnost ali lokalnost nekih kvalifikacij, ki se zahtevajo od osebe, ki želi opravljati poklic kontrolorja zračnega prometa v državi članici sprejema, ne ovirata, da se primerjajo na eni strani usposobljenosti, izkazane z diplomo ali s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem za opravljanje tega poklica, opravljenim v državi članici, ki ni država članica sprejema, ter na drugi strani znanje in kvalifikacije, ki se zahtevajo za opravljanje tega poklica v tej državi.

(Glej točke od 38 do 40, 45, 47, 53, 55, 57 in izrek.)
Raziskovalca, ki pripravlja doktorsko disertacijo na podlagi pogodbe o štipendiranju, ki jo je sklenil z združenjem, ki deluje v javnem interesu in upravlja znanstveno raziskovalne inštitute ter je ustanovljeno na podlagi zasebnega prava države članice, je treba obravnavati kot delavca v smislu člena 39 ES, le če določen čas opravlja delo pod vodstvom inštituta, ki je del tega združenja, in za to prejema plačilo. Predložitveno sodišče mora opraviti potreben preizkus dejanskega stanja, da bo lahko presodilo, ali gre v zadevi, o kateri odloča, za tak primer.

V zvezi s tem je pojem „delavec“ v smislu člena 39 ES pojem Skupnosti in se ga ne sme razlagati ozko. Za „delavca“ je treba šteti vsakogar, ki opravlja dejansko in resnično dejavnost, z izjemo dejavnosti tako omejenega obsega, da jih je mogoče opredeliti zgolj kot podrejene in pomožne. Značilnost delovnega razmerja je, da oseba v določenem času v korist druge osebe in pod njenim vodstvom opravi storitve, za katere prejme plačilo.

(Glej točke od 33 do 35, 37 in točko 1 izreka.)
Država članica, ki ne sprejme vseh potrebnih ukrepov za prenos Direktive 89/48/EGS o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, glede poklica bolnišničnega farmacevta, ne izpolnili obveznosti iz te direktive.

Pravica do priznanja diplom je zagotovljena s členom 43, drugi odstavek, ES kot izraz temeljne pravice do svobode ustanavljanja. Direktiva 89/48, ki določa „način priznavanja“ diplom, na katere se nanaša, določa splošni sistem priznavanja visokošolskih diplom, ki omogoča možnost opravljanja reguliranega poklica in s tem izvajanje pravice, ki je določena s Pogodbo.

Člena 47(3) ES ni mogoče razlagati tako, da izključuje, da bi se direktiva, katere cilj je vzpostavitev takega sistema, lahko uporabljala za poklice v zdravstvu. Taka razlaga bi namreč povzročila ne le neuporabo Direktive 89/48, ampak še splošneje – izključitev pravice državljanov Skupnosti do priznanja diplom iz specializacije v farmaciji, medtem ko ta pravica izhaja iz člena 43, drugi odstavek, ES.

Iz tega sledi, da priznavanje diplom, ki dajejo možnost opravljanja poklica bolnišničnega farmacevta, spada na področje uporabe Direktive 89/48 in da morajo države članice določiti sistem, ki bo omogočal tako priznavanje na podlagi pogojev, določenih s to direktivo.

(Glej točke od 37 do 39, 43, 44 in izrek.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče – Stanje, ki ga je treba upoštevati – Stanje ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

2. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Objektivnost (člen 226 ES) (Glej točko 10.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje določb v predpisanem roku, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/50/ES z dne 29. aprila 2004 o spremembi Direktive Sveta 96/48/ES o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/16/ES o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti (UL L 164, str. 114).

Izrek

Izrek

1) Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da v predpisanem roku ni uveljavilo določb in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/50/ES z dne 29. aprila 2004 o spremembi Direktive Sveta 96/48/ES o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/16/ES o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

2) Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče – Stanje, ki ga je treba upoštevati – Stanje po preteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 7.)

2. Države članice – Obveznosti – Izvršitev direktive – Neizpolnitev obveznosti – Utemeljitev internega naloga – Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 8.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, str. 17), v predpisanem roku.

Izrek

Izrek

1. Kraljevina Belgija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2. Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče – Stanje, ki ga je treba upoštevati – Stanje po preteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

2. Države članice – Obveznosti – Izvršitev direktiv – Neizpolnitev obveznosti – Utemeljitev na podlagi notranjega pravnega reda – Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 11.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2004/33/ES z dne 22. marca 2004 o izvajanju Direktive 2002/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede nekaterih tehničnih zahtev za kri in komponente krvi (UL L 91, str. 25), v predpisanem roku.

Izrek

Izrek

1) Češka republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2004/33/ES z dne 22. marca 2004 o izvajanju Direktive 2002/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede nekaterih tehničnih zahtev za kri in komponente krvi, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2) Češki republiki se naloži plačilo stroškov.
40

V zvezi s tem je treba spomniti, da če se preučevana zakonodaja nanaša na udeležbo, ki imetniku daje določen vpliv na odločitve zadevne družbe in mu omogoča, da določa njene dejavnosti, se uporabljajo določbe o svobodi ustanavljanja (sodbi z dne 13. aprila 2000 v zadevi Baars, C-251/98, Recueil, str. I-2787, točki 21 in 22, in z dne v zadevi X in Y, C-436/00, Recueil, str. I-10829, točke 37 in od 66 do 68). Če pa se ta zakonodaja ne uporablja za samo udeležbo, ki omogoča izvajanje določenega vpliva na odločitve družbe in določanje njenih dejavnosti, jo je treba preučiti tako glede na člen 43 ES kot na člen 56 ES (v tem smislu glej sodbi z dne v zadevi Test Claimants in the FII Group Litigation, C-446/04, ZOdl., str. I-11753, točki 36 in 38, in z dne v zadevi Holböck, C-157/05, ZOdl., str. I-4051, točki 23 in 25).
108

Poleg tega je treba poudariti, da je Sodišče prišlo do tega sklepa na podlagi člena 58 Pogodbe EGS. Pogodba EGS je namreč z opredelitvijo v tem členu – družb, ki imajo pravico do ustanovitve, upoštevala različnost nacionalnih zakonodaj, tako glede tesne povezave, ki se zahteva za družbe, za katere veljajo te zakonodaje, kot glede možnosti in v tem primeru podrobnih pravil za prenos statutarnega ali dejanskega sedeža družbe nacionalnega prava iz ene države članice v drugo, kot težavo, ki je ne rešijo pravila o pravici do ustanavljanja, ampak jih je treba reševati z bodočo zakonodajo in konvencijami, ki pa jih je treba še sprejeti (glej v tem smislu zgoraj navedeni sodbi Daily Mail and General Trust, točke od 21 do 23, in Überseering, točka 69).
49

V skladu s členom 1 Uredbe št. 2320/2002 je njen glavni cilj določiti in izvršiti ustrezne ukrepe Skupnosti za preprečevanje dejanj nezakonitega vmešavanja v civilno letalstvo. Dodatni cilj te uredbe je zagotoviti podlago za skupno razlago zadevnih določb Čikaške konvencije z dne 7. decembra 1944 o mednarodnem civilnem letalstvu in zlasti njene priloge 17, pri čemer so v tej prilogi določeni minimalni standardi, katerih cilj je zagotoviti varnost civilnega letalstva. Metode, uporabljene za dosego teh ciljev, so na eni strani opredelitev skupnih osnovnih standardov o ukrepih za varnost letalstva in na drugi strani uvedba ustreznih mehanizmov za preverjanje skladnosti.
6

Točka 48 priloge k Direktivi 91/628 z naslovom „Presledki za napajanje in krmljenje, čas na poti in čas počitka“ določa: „[…] 2. Čas na poti za živali, ki sodijo med vrste iz [člena 1], ne sme presegati osem ur. 3. Maksimalen čas na poti iz točke 2 se lahko podaljša, kadar prevozno sredstvo izpolnjuje naslednje dodatne zahteve: — na tleh vozila je zadostna količina stelje, — na prevoznem sredstvu je dovolj krme za živalske vrste, ki se prevažajo, in za čas na poti, — do živali je mogoč neposreden dostop, — na voljo je ustrezno zračenje, ki ga je mogoče ustrezno prilagoditi temperaturi (znotraj in zunaj), — vozila so opremljena s premičnimi pregradami za postavitev ločenih predelkov, — vozila so opremljena s priključkom za preskrbo z vodo med postanki, […] 4. Za cestna vozila, ki izpolnjujejo zahteve iz točke 3, so presledki za napajanje in krmljenje, čas na poti in čas počitka opredeljeni: […] (d) Vse druge vrste živali iz [člena 1] morajo po 14 urah prevoza počivati najmanj eno uro, da prejmejo tekočino in po potrebi krmo. Po tem počitku se jih lahko prevaža še 14 ur. […] 7. (a) Živali se ne smejo prevažati po morju, če maksimalen čas na poti presega čas, določen v točki 2, razen če so izpolnjeni pogoji, določeni v točkah 3 in 4, z izjemo časa na poti in časa počitkov. (b) Pri prevozu po morju na redni in direktni liniji med dvema geografskima točkama v Skupnosti z vozili, natovorjenimi na plovila, brez iztovarjanja živali, morajo te počivati 12 ur po iztovarjanju v namembnem pristanišču, razen če se čas na poti po morju lahko vključi v splošno shemo točk [od] 2 [do] 4. […]“
1)

Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz členov od 1 do 3 odločbe Komisije z dne 30. oktobra 2002, kot je vsebovana v Odločbi Komisije 2003/643/ES z dne 13. maja 2003 o državni pomoči, ki jo je Nemčija dodelila Kahla Pozellan GmbH in Kahla/Thüringen Porzellan GmbH, s tem da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za vračilo pomoči, ki so bile s členom 1(2)(d) in (g) te odločbe razglašene za nezdružljive s skupnim trgom.
13

Poglavje VII priloge k Direktivi 91/628, v katerem je točka 48 te priloge, se nanaša na presledke za napajanje in krmljenje, čas na poti in čas počitka. Točka 48 med drugim določa: „[…] 2. Čas na poti za živali, ki sodijo med vrste iz točke 1, ne sme presegati osem ur. 3. Maksimalen čas na poti iz točke 2 se lahko podaljša, kadar prevozno sredstvo izpolnjuje naslednje dodatne zahteve: — na tleh vozila je zadostna količina stelje, — na prevoznem sredstvu je dovolj krme za živalske vrste, ki se prevažajo, in za čas na poti, — do živali je mogoč neposreden dostop, — na voljo je ustrezno zračenje, ki ga je mogoče ustrezno prilagoditi temperaturi (znotraj in zunaj), — vozila so opremljena s premičnimi pregradami za postavitev ločenih predelkov, — vozila so opremljena s priključkom za preskrbo z vodo med postanki, […] 4. Za cestna vozila, ki izpolnjujejo zahteve iz točke 3, so presledki za napajanje in krmljenje, čas na poti in čas počitka opredeljeni: […] (d) Vse druge vrste živali iz točke 1 morajo po 14 urah prevoza počivati najmanj eno uro, da prejmejo tekočino in po potrebi krmo. Po tem počitku se jih lahko prevaža še 14 ur. 5. Po določenem času na poti je treba živali raztovoriti, nakrmiti in napojiti, počivati pa morajo najmanj 24 ur. […] 7. (a) Živali se ne smejo prevažati po morju, če maksimalen čas na poti presega čas, določen v točki 2, razen če so izpolnjeni pogoji, določeni v točkah 3 in 4, z izjemo časa na poti in časa počitkov. (b) Pri prevozu po morju na redni in direktni liniji med dvema geografskima točkama v Skupnosti z vozili, natovorjenimi na plovila, brez iztovarjanja živali, morajo te počivati 12 ur po iztovarjanju v namembnem pristanišču ali v njegovi neposredni bližini, razen če se čas na poti po morju lahko vključi v splošno shemo točk 2, 3 in 4. […]“
16

Člen 7 te direktive z naslovom „Načela cen medomrežnega povezovanja in sistema stroškovnega računovodstva“ določa: „ […] 2. Pristojbine za medomrežno povezovanje upoštevajo načeli preglednosti in stroškovne naravnanosti. Podjetje, ki s svojimi napravami zagotavlja medomrežno povezovanje, mora dokazati, da so pristojbine določene na podlagi dejanskih stroškov, vključno s primerno stopnjo donosnosti naložbe. […] 3. [NRO] v skladu s členom 14(1) zagotovijo objavo referenčne ponudbe medomrežnega povezovanja. Referenčna ponudba medomrežnega povezovanja vsebuje opis ponudb medomrežnega povezovanja, razčlenjenih na posamezne elemente v skladu s tržnimi potrebami, in ustrezna določila in pogoje, vključno s cenami. Določenih je lahko več različnih cen, določil in pogojev medomrežnega povezovanja za različne kategorije subjektov, ki so pooblaščeni zagotavljati omrežja in storitve, če je mogoče te razlike objektivno utemeljiti na podlagi vrste zagotovljenega medomrežnega povezovanja in/ali pogojev pridobitve zadevne nacionalne licence. [NRO] zagotovijo, da te razlike ne vodijo do izkrivljanja konkurence in zlasti da subjekt pri zagotavljanju medomrežnega povezovanja za svoje storitve ali za storitve svojih odvisnih družb ali družbenikov uporablja ustrezne cene, določila in pogoje medomrežnega povezovanja […]. [NRO] lahko zahteva spremembe referenčne ponudbe medomrežnega povezovanja, če so te utemeljene. Priloga IV vsebuje seznam primerov elementov, ki jih je mogoče vključiti v pristojbine za medomrežno povezovanje, cenovne strukture in elemente cen. Če subjekt spremeni objavljeno referenčno ponudbo medomrežnega povezovanja, lahko popravki, ki jih zahteva [NRO], učinkujejo za nazaj, in sicer od datuma sprejetja sprememb. […] 5. Komisija pripravi […] priporočila na področju sistemov stroškovnega računovodstva in ločenega računovodstva na področju medomreženga povezovanja. [NRO] morajo zagotoviti, da sistemi stroškovnega računovodstva, ki jih uporabljajo zadevni subjekti, ustrezajo izvajanju pogojev iz tega člena in da se opirajo na ustrezno razčlenjene listine, kot so tiste, ki so navedene v Prilogi V. [NRO] morajo zagotoviti, da je na zahtevo na voljo opis sistema stroškovnega računovodstva, ki prikazuje vsaj glavne kategorije, po katerih so stroški razvrščeni v skupine, in pravila, ki se uporabljajo za razporeditev stroškov medomrežnega povezovanja. Skladnost s stroškovnim računovodstvom preverja [NRO] ali drug usposobljeni organ, ki deluje neodvisno od telekomunikacijskega podjetja in ga potrdi [NRO]. Izjava o skladnosti se objavi vsako leto. […]“
57

Prvič, člen 20(2) Direktive 2003/54 določa, da lahko upravljavec distribucijskega omrežja zavrne dostop do svojega omrežja, če nima potrebnih zmogljivosti in pod pogojem, da obrazloži in utemelji to zavrnitev. Vendar se ta možnost zavrnitve dostopa do omrežja presoja od primera do primera in državam članicam ne omogoča, da ta odstopanja določijo na splošno in brez konkretne presoje za vsakega upravljavca, ali njegove tehnične zmogljivosti omrežja lahko zadostijo zahtevi po prostem dostopu tretjih strani.
44

Komisija dvomi o upoštevnosti tega vprašanja, če carinska ureditev ne predvideva omejitev odgovornosti glavnega zavezanca. Meni, da je treba to vprašanje razumeti, kot da gre za položaj, v katerem bi bilo lahko nepravično zavezati glavnega zavezanca kot nosilca odgovornosti za goljufijo, pri kateri ni bil udeležen in pri nastanku katere so bili verjetno vpleteni cariniki namembnega urada. Zato Sodišču predlaga, da razširi vprašanje za predhodno odločanje in upošteva merila, ki omogočajo odpust dajatev zaradi pravičnosti, v skladu s postopkom iz člena 239 carinskega zakonika in členov od 899 do 909 izvedbene uredbe. Prav tako poudarja, da bi morali italijanski organi, ko so se soočili s „posebnim primerom“, pri Komisiji vložiti zahtevek za odpust dajatev v skladu s členom 905 izvedbene uredbe.
1)

Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem da je v veljavi obdržalo določbe, v skladu s katerimi morajo ekonomsko neaktivni in upokojeni prebivalci Evropske unije in Evropskega gospodarskega prostora za pridobitev dovoljenja za prebivanje dokazati, da imajo stalne vire, ni izpolnilo obveznosti iz Direktive Sveta 68/360/EGS z dne 15. oktobra 1968 o odpravi omejitev gibanja in prebivanja v Skupnosti za delavce držav članic in za njihove družine, Direktive Sveta 90/364/EGS z dne 28. junija 1990 o pravici do prebivanja in Direktive Sveta z dne 28. junija 1990 o pravici do prebivanja za zaposlene in samozaposlene osebe, ki so prenehale opravljati poklicno dejavnost.
11

Od tega dne do 11. oktobra 2007 je M. Klöppel prejemala avstrijsko nadomestilo za varstvo otroka. Njena vloga za podaljšanje prejemanja tega nadomestila do 10. aprila 2007 je bila z odločbo Tiroler Gebietskrankenkasse z dne 3. maja 2006 zavrnjena. Ta zavrnitev temelji na členu 5(2) KBGG, ki določa, da če nadomestilo za varstvo otroka uveljavlja le eden od staršev, mu to nadomestilo pripada najdlje za obdobje 30 mesecev od rojstva zadevnega otroka, da pa se lahko, če to nadomestilo uveljavlja tudi drugi od staršev, pravico do nadomestila dodeli za obdobje 36 mesecev, pri čemer lahko starši navedeno nadomestilo prejemajo le izmenoma. Vendar pa pri presoji pravice M. Klöppel do nadomestila za varstvo otroka za obdobje 36 mesecev ni bilo upoštevano to, da je C. Kraler med 11. aprilom in 11. avgustom 2004 prejemal nadomestilo za vzgojo.
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 13. marca 2008 –

Komisija proti Belgiji

(Zadeva C-227/06)

„Neizpolnitev obveznosti države – Člena 28 ES in 30 ES – Ukrepi z enakovrednim učinkom – Gradbeni proizvodi – Direktiva 89/106/EGS – Neobstoj usklajenih standardov – Nacionalni znaki skladnosti – Domneva skladnosti“

Prosti pretok blaga – Količinske omejitve – Ukrepi z enakovrednim učinkom (člena 28 ES in 30 ES) (Glej točke od 52 do 69 in izrek.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 28 ES in 30 ES – Nacionalna ureditev, ki gospodarskim subjektom, ki v Belgiji želijo tržiti gradbene proizvode, ki so bili zakonito izdelani in/ali trženi v drugi državi članici, nalaga de facto obveznost, da pridobijo belgijske znake skladnosti za trženje teh proizvodov v Belgiji.

Izrek

1) Kraljevina Belgija, s tem da je spodbujala gospodarske subjekte, ki želijo v Belgiji tržiti gradbene proizvode, ki so bili zakonito izdelani in/ali trženi v drugi državi članici, da pridobijo belgijske znake skladnosti, ni izpolnila obveznosti iz členov 28 ES in 30 ES.

2) Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.