V zvezi z dajatvijo iz postopka v glavni stvari je iz spisa, predloženega Sodišču, razvidno, prvič, da se ANF izplača upravičencem, ki zanjo zaprosijo, če so izpolnjeni pogoji glede števila mladoletnih otrok in dohodkov iz člena 65 zakona št. 448/1998. Ta dajatev se zato dodeljuje zunaj vsakršne individualne in proste presoje osebnih potreb vlagatelja prošnje na podlagi zakonsko opredeljenega položaja. Drugič, ANF sestoji iz denarnega zneska, ki se letno izplačuje navedenim upravičencem in katerega namen je pokrivanje družinskih izdatkov. Gre torej za denarno dajatev, katere namen je z javnim prispevkom k družinskemu proračunu omiliti breme, ki izvira iz preživljanja otrok.

Glede vprašanja, ali neka dajatev spada med družinske dajatve iz člena 3(1)(j) Uredbe št. 883/2004, je treba poudariti, da v skladu s členom 1(z) te uredbe izraz „družinske dajatve“ označuje vse storitve ali denarne dajatve, namenjene pokrivanju družinskih izdatkov, razen predujmov preživnin in posebnih dodatkov ob rojstvu in posvojitvi otroka iz Priloge I k tej uredbi. Sodišče je že razsodilo, da je treba izraz „pokrivanje družinskih izdatkov“ razlagati tako, da se nanaša zlasti na javni prispevek k družinskemu proračunu, ki je namenjen omilitvi bremena, ki izvira iz preživljanja otrok (glej v tem smislu sodbo z dne 19. septembra 2013, Hliddal in Bornand, C‑216/12 in C‑217/12 , EU:C:2013:568 , točka 55 in navedena sodna praksa).

Člen 12 Direktive 2011/98/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o enotnem postopku obravnavanja vloge za enotno dovoljenje za državljane tretjih držav za prebivanje in delo na ozemlju države članice ter o skupnem nizu pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero državljan tretje države, ki je imetnik enotnega dovoljenja v smislu člena 2(c) te direktive, ne more biti upravičen do dodatka za družine z najmanj tremi mladoletnimi otroki, ki je bil uveden z legge n. 448 – Misure di finanza pubblica per la stabilizzazione e lo sviluppo (zakon št. 448 o javnofinančnih določbah za stabilizacijo in razvoj) z dne 23. decembra 1998.

V zvezi s tem iz člena 12(1)(e) Direktive 2011/98 v povezavi z njenim členom 3(1)(c) izhaja, da morajo biti enakega obravnavanja iz prve od navedenih določb deležni med drugim državljani tretjih držav, ki so bili v skladu s pravom Unije ali nacionalnim pravom v državo članico sprejeti, da bi v njej delali. Za tak primer gre pri državljanu tretje države, ki je imetnik enotnega dovoljenja v smislu člena 2(c) te direktive, ker to dovoljenje v skladu s to določbo temu državljanu omogoča, da zaradi dela zakonito prebiva na ozemlju države članice, ki je navedeno dovoljenje izdala.

Vendar lahko države članice v skladu s členom 12(2)(b), prvi pododstavek, Direktive 2011/98 pravice, ki so delavcem iz tretjih držav podeljene na podlagi člena 12(1)(e) te direktive, omejijo, razen glede delavcev iz tretjih držav, ki so zaposleni ali so bili zaposleni za obdobje najmanj šestih mesecev in ki so prijavljeni kot brezposelni. Poleg tega lahko države članice v skladu s členom 12(2)(b), drugi pododstavek, navedene direktive odločijo, da se njen člen 12(1)(e) glede družinskih prejemkov ne uporablja za državljane tretjih držav, ki jim je bilo dovoljeno delati na ozemlju države članice za obdobje, ki ne presega šestih mesecev, za državljane tretjih držav, ki jim je bilo dovoljeno prebivati na tem ozemlju zaradi študija, ali za državljane tretjih držav, ki jim je dovoljeno delati na podlagi vizuma.

Tako kot v Direktivi 2003/109 je tudi v Direktivi 2011/98 v korist nekaterih državljanov tretjih držav določena pravica do enakega obravnavanja, ki je splošno pravilo, in so v njej navedena odstopanja od te pravice, ki jih lahko določijo države članice. Na ta odstopanja se je zato mogoče sklicevati le, če so organi zadevne države članice, ki so pristojni za prenos te direktive, jasno navedli, da se nameravajo sklicevati na to odstopanje (glej po analogiji sodbo z dne 24. aprila 2012, Kamberaj, C‑571/10, EU:C:2012:233, točki 86 in 87).

(Glej točke od 27 do 29 in 32 ter izrek.)