*
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
*
ECLI:EU:C:2015 :142 1SODBA SODIŠČA (šesti senat)
z dne 5. marca 2015  
Jezik postopka: nemščina.„Predhodno o dločanje — Obdavčitev — Direktiva 92 /12/EGS — Splošni režim za trošarinske 
proizvode — Obdavčitev tihotapskega blaga — Blago, sproščeno v porabo v eni državi članici in 
prepeljano v drugo državo članico — Določitev p ristojne države članice — Pravica tranzitne države, da 
obdavči navedeno b lago“
V zadevi C-175/14,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PD EU, ki g a je vložilo 
Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) z odločbo z dne 28. marca 2014 , ki j e prispela na Sodišče 10. aprila 
2014 , v postopku
Ralph Prankl
proti
Zollamt W ien,
SODIŠČE (šesti senat),
v sestavi S. Rodin, predsednik senata, M. Berger, sodnica, in F. Biltgen (poročevalec), sodnik,
generalna pravobranilka: E. Sharpston,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki s o jih predložili:
— za avstrijsko v lado C. Pesendorfer, agentka,
— za nemško v lado T. Henze in K. Petersen, agenta,
— za Evropsko ko misijo M . Wasmeier in R. Lyal, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da b o v zadevi razsojeno b rez 
sklepnih predlogov,
izreka n aslednjo
2 ECLI:EU:C:2015 :142SODBAZDNE5.3.2015 –ZADEVAC-175/14
PRANKL
Sodbo
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 7(1) in (2) ter 9(1) Direktive Sveta 
92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem r ežimu za trošarinske p roizvode in o skladiščenju, 
gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 179), 
kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92 /108/EGS z dne 14. decembra 1992 ( UL, posebna izdaja 
v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 235, v nadaljevanju: Direktiva 92 /12).
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora me d R. Pranklom, voznikom tovornega vozila, in Zollamt Wien 
(carinski urad n a Dunaju) zaradi o dločbe slednjega, da j e prvonavedeni zavezan za plačilo trošarine na 
tobačne izdelke.
Pravni okvir
Pravo Unije
3 V pe ti, šesti in sedmi uvodni izjavi Direktive 92 /12 je navedeno:
„ker vsaka d obava, skladiščenje zaradi d obave ali oskrba gospodarskega subjekta, ki o pravlja neodvisno 
gospodarsko d ejavnost, ali subjekta, za ka terega ve lja javno p ravo, ki s e opravi v drugi državi članici 
kakor tisti, v kateri se proizvod sprosti v porabo, povzroči obveznost plačila trošarine v tej drugi državi 
članici;
ker je treba pri trošarinskih proizvodih, ki j ih nabavijo fizične osebe za svojo lastno u porabo in ki j ih 
sami prevažajo, trošarino o bračunati v državi, v kateri so ti proizvodi nabavljeni;
ker morajo dr žave članice pri ugotavljanju, da t rošarinski proizvodi niso namenjeni zasebnim, ampak 
komercialnim namenom, upoštevati veliko me ril.“
4 Člen 6 te dir ektive d oloča:
„1.Obveznost za plačilo trošarine nastane ob sprostitvi v porabo ali ko s e ugotovi primanjkljaj, od 
katerega je treba plačati trošarino v skladu s členom 14(3).
Sprostitev trošarinskih proizvodov v porabo je:
(a) vsaka o dprema, tudi nepravilna, iz režima odloga plačila trošarine;
(b) vsaka p roizvodnja teh proizvodov, tudi nepravilna, zunaj režima odloga plačila trošarine;
(c) vsak uvoz teh proizvodov, tudi n epravilen, če ti proizvodi n iso pod režimom o dloga plačila 
trošarine.
2. Sprejmejo se tisti pogoji za plačilo obveznosti in stopnje trošarine, ki ve ljajo na da n nastanka 
obveznosti za plačilo trošarine v državi članici, v kateri se proizvodi sprostijo v porabo ali v kateri se 
ugotovi primanjkljaj. Trošarina se določi in pobere v skladu s postopkom p osamezne dr žave č lanice, 
pri čemer ve lja, da dr žave č lanice uporabljajo enake p ostopke o dmere in pobiranja trošarine za 
domače proizvode in proizvode iz drugih dr žav članic.“
ECLI:EU:C:2015 :142 3SODBAZDNE5.3.2015 –ZADEVAC-175/14
PRANKL
5 Člen 7, od (1) do (6), navedene dir ektive d oloča:
„1.Pri trošarinskih proizvodih, ki s o že sproščeni v porabo v eni dr žavi članici in se zaradi 
komercialnih namenov nahajajo v drugi državi članici, se trošarina pobere v državi članici, v kateri se 
proizvodi nahajajo.
2. Zato nastane brez poseganja v člen 6 za proizvode, ki s o že sproščeni v porabo v eni državi članici 
v skladu s členom 6, in so dobavljeni, ali predvideni za dobavo v drugi državi članici ali uporabljeni 
v drugi državi članici za namene gospodarskega subjekta, ki n eodvisno o pravlja gospodarsko d ejavnost, 
ali za namene subjekta, za katerega velja javno p ravo, obveznost za plačilo trošarine v tej drugi državi 
članici.
3. Glede na vse okoliščine primera lahko t rošarino d olguje oseba, ki o pravlja dobavo ali skladišči 
proizvode za dobavo, ali oseba, ki p roizvode prejme z a uporabo v državi članici, ki n i država v kateri 
so proizvodi že sproščeni v porabo, ali ustrezen gospodarski subjekt ali subjekt, z a katerega velja javno 
prav[o].
4. Proizvodi iz odstavka 1 se premikajo me d ozemlji držav članic skupaj s spremnim d okumentom, 
v katerem s o navedeni vsi najvažnejši podatki iz dokumenta iz člena 18(1). Oblika in vsebina tega 
dokumenta se določita v skladu s postopkom iz člena 24.
5. Oseba, gospodarski subjekt a li subjekt javnega prava iz odstavka 3 m ora izpolnjevati naslednje 
zahteve:
(a) pred odpremo prijaviti blago da včnim o rganom n amem bne dr žave č lanice in jamčiti za plačilo 
trošarine;
(b) plačati trošarino n amem bne države članice v skladu s postopkom, ki g a določi ta država članica;
(c) privoliti v vse preglede, ki ad ministraciji namem bne dr žave č lanice omogočijo ugotoviti, da j e 
blago dejansko p rejeto in da j e trošarina plačana.
6. Trošarina, ki j e že bila plačana v prvi dr žavi članici iz odstavka 1, se povrne v skladu 
s členom 22(3).“
6 Člen 8 iste dir ektive d oloča:
„Za proizvode, ki j ih nabavijo fizične osebe za lastno u porabo in jih same p revažajo, se po načelu, ki 
ureja no tranji trg, trošarina obračuna v državi članici, v kateri so nabavljeni.“
7 Člen 9(1) in (2) Direktive 92 /12 d oloča:
„1.Brez poseganja v člene 6, 7 in 8, nastane obveznost za plačilo trošarine, kadar s o proizvodi 
sproščeni v porabo v državi članici zaradi ko mercialnih namenov, v drugi državi članici.
V takem p rimeru dolguje trošarino in plačilo obveznosti državi članici, na ozemlju ka tere se nahajajo 
proizvodi, njihov imetnik.
2. Za ugotovitev, da s o proizvodi iz člena 8 predvideni za ko mercialne namene, morajo dr žave članice 
med dr ugim upoštevati naslednje:
— komercialni status imetnika p roizvodov in njegove ra zloge za razpolaganje z njimi,
— kraj, kjer se proizvodi nahajajo ali, če je ustreznejše, način uporabljenega prevoza,
4 ECLI:EU:C:2015 :142SODBAZDNE5.3.2015 –ZADEVAC-175/14
PRANKL
— vse dokumente, ki s e nanašajo na proizvode,
— naravo proizvodov,
— količino p roizvodov.
[…]“
8 Člen 10 te dir ektive d oloča:
„1.Trošarinski proizvodi, ki j ih ku pijo osebe, ki n iso imetniki trošarinskih skladišč ali pooblaščeni ali 
nepooblaščeni trošarinski prejemniki, in jih neposredno a li posredno p ošlje ali prevaža prodajalec ali 
nekdo v njegovem i menu, so zavezani plačilu trošarine v namem bni državi članici. Za namene tega 
člena pomeni ‚namem bna država članica‘ tisto državo članico, v katero prispe p ošiljka ali transport.
2. Zato n astane obveznost za plačilo trošarine v namem bni dr žavi članici, ko g re za dobavo 
trošarinskih proizvodov, ki s o že sproščeni v porabo v državi članici in jih je treba poslati ali prepeljati 
osebi iz odstavka 1, ki o pravlja dejavnost v drugi državi članici, in ki j ih neposredno a li posredno p ošlje 
ali prevaža prodajalec ali kdo drug v njegovem i menu.
3. Trošarina namem bne dr žave č lanice se obračuna prodajalcu ob dostavi. Ve ndar p a dr žave č lanice 
lahko s prejmejo predpise, ki d oločajo, da t rošarino p lača da včni zastopnik, ki n i prejemnik izdelka. 
Tak da včni zastopnik mora opravljati dejavnost v namem bni državi članici in imeti dovoljenje da včnih 
organov te države.
Država članica, v kateri prodajalec opravlja dejavnost, mora zagotoviti, da ra vna v skladu z naslednjimi 
zahtevami:
— preden odpošlje proizvode, jamči za plačilo trošarine pod pogoji, ki j ih določi namem bna dr žava 
članica, in zagotovi, da j e trošarina plačana po dobavi proizvodov,
— vodi ev idenco dobavljenih proizvodov.
4. V primeru iz odstavka 2 se trošarina, plačana v prvi državi članici, povrne v skladu s členom 22(4).
5. Ob upoštevanju prava Skupnosti, lahko dr žave č lanice sprejmejo posebna pravila o uporabi te 
določbe za trošarinske p roizvode, vključene v posebni nacionalni režim di stribucije, ki j e združljiv 
s Pogodbo.“
9 Člen 20 n avedene dir ektive, ki j e v naslovu III „Gibanje blaga“, določa:
„1.Če je me d premikanjem t rošarinskih proizvodov prišlo do nepravilnosti ali prekrškov v zvezi 
s plačilom obveznosti trošarin, mora dolg iz trošarine plačati fizična ali pravna oseba, ki j e jamčila za 
plačilo trošarine v skladu s členom 15(3), v državi članici kjer je prekršek ali nepravilnost storila, 
neodvisno o d uvedbe kazenskega postopka.
Če se trošarina pobere v državi članici, ki n i država odpreme, mora dr žava članica, ki t rošarino p obere, 
o tem o bvestiti pristojne organe v državi odpreme.
2. Če se me d premikanjem o dkrije prekršek ali nepravilnost in se ne da u gotoviti, kje je bil storjen, se 
šteje, da j e storjen v državi članici, v kateri je bil odkrit.
—
—
ECLI:EU:C:2015 :142 5SODBAZDNE5.3.2015 –ZADEVAC-175/14
PRANKL
3. Ne glede na določbe člena 6(2), kadar s e za trošarinske p roizvode, ki n e prispejo v namem bni kra j in 
ni mogoče ugotoviti, kje je prekršek ali nepravilnost bila storjena velja, da s ta prekršek ali nepravilnost 
bila storjena v državi članici odpreme, ki p obere trošarino p o stopnji, veljavni na da n odpošiljanja 
proizvodov […]. Države č lanice sprejmejo ustrezne ukrepe, potrebne za obravnavanje ka kršnekoli 
kršitve p redpisov ali nepravilnosti in za učinkovito ka znovanje.
4. Če se je pred iztekom triletnega obdobja od da tuma izdaje spremnega dokumenta ugotovila država 
članica, v kateri je bila dejansko s torjena nepravilnost ali prekršek, ta država članica pobere trošarino 
po stopnji, veljavni na da n, ko j e bilo blago odposlano. V tem p rimeru se takoj ob predložitvi dokazila 
o pobrani trošarini, prvotno p obrana trošarina povrne.“
10 Člen 22 D irektive 92 /12, ki j e v naslovu IV „Vračila“, določa:
„1.V u streznih primerih lahko g ospodarski s ubjekt p ri o pravljanju svoje dejavnosti zahteva za 
trošarinske p roizvode, sproščene v porabo, vračilo trošarine od da včnih organov dr žave č lanice, 
v kateri so proizvodi bili sproščeni v porabo, če niso namenjeni porabi v tej državi članici.
Vendar p a države članice lahko z avrnejo zahtevo za vračilo, če niso izpolnjena me rila glede pravilnosti, 
ki jih določijo.
2. Pri uporabi odstavka 1 se uporabljajo naslednje določbe:
(a) preden se blago odpošlje, mora p ošiljatelj vložiti zahtevo za vračilo od pristojnih organov svoje 
države č lanice in predložiti dokazilo, da j e trošarina plačana. Ve ndar p ristojni organi ne smejo 
zavrniti vračila le zato, ker ni predložen dokument, ki g a pripravijo ti isti organi, ki p otrjuje, da j e 
bilo prvotno p lačilo opravljeno;
(b) prevoz blaga iz točke (a) se opravi v skladu z določbami naslova III;
(c) pošiljatelj predloži pristojnim o rganom svoje dr žave č lanice od prejemnika v rnjeni in ustrezno 
izpolnjeni izvod dokumenta iz točke (b), ki g a mora spremljati bodisi dokument, ki p otrjuje, da j e 
trošarina zavarovana v državi članici porabe, bodisi dokument z naslednjimi podatki:
naslov pristojnega urada da včnih organov v namem bni državi članici,
datum, ko j e ta urad p rejel obračun trošarine, skupaj s sklicno a li evidenčno š tevilko t ega 
obračuna;
(d) za trošarinske p roizvode, sproščene v porabo v državi članici, ki s o opremljeni z davčno o znako a li 
identifikacijskim z nakom dr žave č lanice, se lahko z ahteva vračilo trošarine, ki j o m orajo vrniti 
davčni organi držav članic, ki s o izdali davčne oznake a li identifikacijske z nake, če so da včni 
organi države članice, ki s o jih izdali, ugotovili, da s o te oznake ali znaki uničeni.
3. V primerih iz člena 7 m ora dr žava članica odpreme v rniti plačano t rošarino l e, če je bila ta že 
plačana v namem bni državi članici v skladu s postopkom iz člena 7(5).
Vendar p a države članice lahko z avrnejo to zahtevo za vračilo, če niso izpolnjena me rila za pravilnost, 
ki jih določijo.
4. V primerih iz člena 10 m ora dr žava članica odpreme n a zahtevo prodajalca vrniti plačano trošarino, 
če je ta ravnal po postopku, določenem v členu 10(3).
Vendar p a države članice lahko z avrnejo to zahtevo za vračilo, če niso izpolnjena me rila za pravilnost, 
ki jih določijo.
6 ECLI:EU:C:2015 :142SODBAZDNE5.3.2015 –ZADEVAC-175/14
PRANKL
Države č lanice lahko d oločijo poenostavljen postopek vračila, če je prodajalec imetnik trošarinskega 
skladišča.
5. Davčni organi vsake dr žave č lanice določijo postopke n adzora in me tode, ki s e uporabljajo za 
vračila, opravljena na njihovem o zemlju. Države č lanice zagotovijo, da v račilo trošarine ne presega 
dejansko p lačanega zneska.“
Avstrijsko p ravo
11 Člen 27(1) in (2) zakona o davku n a tobak iz leta 1995 (T abaksteuergesetz 1995 , BGBl. 704 /1994 , 
v nadaljevanju: TabStG) d oloča:
„1.Če se tobačni proizvodi, ki s o sproščeni v porabo v eni državi članici, nabavijo v komercialne 
namene, davčna obveznost nastane s tem, da ku pec
1. tobačne proizvode prevzame n a davčnem o zemlju ali
2. tobačne proizvode, prevzete zunaj davčnega ozemlja, vnese na da včno o zemlje ali naroči, naj se 
vnesejo.
Davčni zavezanec je ku pec. Nabava javnopravnega subjekta je izenačena z nabavo v komercialne 
namene.
2. Če se tobačni proizvodi, ki s o sproščeni v porabo v eni državi članici, vnesejo na da včno o zemlje 
v primerih, ki n iso navedeni v odstavku 1, nastane obveznost plačila da vka s tem, da s o ti proizvodi 
prvič na da včnem o zemlju ali da s e prvič uporabljajo v komercialne namene. Davčni zavezanec je 
oseba, pri ka teri so ali ki j ih uporablja.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
12 R. Prankl je me d aprilom in oktobrom 2005 n a pobudo osebe, ki s talno p rebiva v Avstriji, iz Madžarske 
v Združeno kra ljestvo prepeljal 12.650.000 c igaret. Te cigarete, ki s o jih neznane osebe pretihotapile 
v carinsko o bmočje Evropske u nije, so bile s petimi zaporednimi vožnjami prepeljane prek, me d 
drugim, Avstrije. Bile so zakrite s tovorom, ki j e bil v prevoznih listinah deklarira n ko t celoten tovor. 
V Združenem kra ljestvu so v štirih primerih cigarete s tovornjaka ra ztovorile neznane osebe, v enem 
primeru pa so jih zasegli britanski organi.
13 Zollamt W ien je z odločbo z dne 11. aprila 2011 R . Pranklu določil da vek na tobak v višini 
1.249.820 EUR, ker je prejel zadevne cigarete in jih vnesel v Avstrijo.
14 R. Prankl je zoper to odločbo vložil pravno s redstvo. V njegovi utemeljitvi je navedel, da g a je tretja 
oseba nagovorila, da n avedene cigarete nezakonito prepelje iz M adžarske v Združeno kra ljestvo. Po 
njegovem m nenju je imel podrejeni položaj v hierarhiji organizacije, ki i ma razpredeno š iroko m režo 
tihotapljenja cigaret in za ka tero je opravil prevoze. Poleg tega naj ne bi imel no benih informacij 
o količini cigaret, ki s o bile naložene na vozilo, ki g a je vozil, in naj ne bi bil seznanjen z zadevnimi 
koncepti razpečevanja. Prav tako n aj zgolj kot voznik tovornega vozila z ekono mskega vidika n e bi 
imel pravice ra zpolagati s temi cigareti in naj torej ne bi bil ku pec v smislu člena 27 T abStG. 
Zadevnih cigaret naj tudi n e bi da l na trg v Avstriji in zgolj „tranzit“ tobačnih proizvodov prek 
Avstrije naj ne bi spadal v ta člen.
ECLI:EU:C:2015 :142 7SODBAZDNE5.3.2015 –ZADEVAC-175/14
PRANKL
15 Unabhängiger Finanzsenat (neodvisni finančni senat) je potrdil določitev da vka n a tobak v navedenem 
znesku i n se oprl na člen 27(2) TabStG. Po m nenju tega sodišča je R. Prankl, čeprav ni bil ku pec 
zadevnih cigaret, vseeno ve del za nezakonitost prevozov, za ka tere je poleg tega prejel plačilo. 
R. Prankl naj bi kot voznik tovornega vozila, uporabljenega za prevoz navedenih cigaret, te prvič hranil 
v komercialne namene na avstrijskem da včnem o zemlju in naj bi bil zato v Avstriji zavezanec za davek 
na tobak.
16 Verwaltungsgerichtshof, ki o bravnava ničnostno t ožbo, ki j o je R. Prankl v ložil zoper odločbo 
navedenega sodišča, se sprašuje, ali določbe Direktive 92 /12 in zlasti njen člen 7 ne nasprotujejo 
ugotovitvi, do ka tere je U nabhängiger Finanzsenat prišel na p odlagi nacionalne zakono daje. 
Ugotovitev, v skladu s katero bi se morala me d prevozom, kakršen je tisti iz postopka v glavni stvari, 
trošarina pobrati v vsaki tranzitni državi članici, naj bi bila namreč v nasprotju s sistematiko t e 
direktive, namreč, da j e treba trošarinske p roizvode, ki s o tam v komercialne namene, obdavčiti 
v namem bni državi članici.
17 Sodišče je sicer že ugotovilo, da no rmodajalec Unije preprečitve d vojnega obdavčevanja ni povzdignil 
na raven absolutnega načela (sodba BATIG, C-374/06, EU:C:2007 :788). Vendar p redložitveno s odišče 
meni, da j e treba to ugotovitev u vrstiti v okvir dejanskega stanja iz postopka v glavni stvari, v kateri so 
bili trošarinski proizvodi nezakonito sproščeni v porabo v državi članici, ki n i država članica, s katere 
davčnimi oznakami so ti proizvodi že opremljeni.
18 V teh okoliščinah je Ve rwaltungsgerichtshof prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno o dločanje 
predložilo to vp rašanje:
„Ali je treba člena 7(1) in (2) ter 9(1) Direktive 92 /12 ra zlagati tako, da n asprotujeta nacionalnim 
predpisom, v skladu s katerimi se za trošarinske p roizvode […], ki s o bili v porabo sproščeni v (prvi) 
državi članici in so bili brez spremnega dokumenta na podlagi člena 7(4) te dir ektive p rek ene ali več 
[tranzitnih] dr žav članic […] po ko pnem p repeljani v drugo dr žavo članico (namem bna dr žava 
članica), da b i se v namem bni državi članici prodali, trošarina […] pobira t udi v tranzitni državi 
članici?“
Vprašanje za predhodno odločanje
19 Predložitveno s odišče želi z vprašanjem v bistvu izvedeti, ali je treba člena 7(1) in (2) ter 9(1) Direktive 
92/12 ra zlagati tako, da s o, kadar j e trošarinsko b lago, ki j e bilo pretihotapljeno n a ozemlje ene države 
članice, brez spremljevalnega dokumenta, določenega v členu 7(4) te dir ektive, prepeljano v drugo 
državo članico, na ka tere ozemlju so pristojni organi odkrili to blago, tranzitne dr žave č lanice 
upravičene, da t udi od voznika tovornega vozila, ki j e opravil navedeni prevoz, poberejo trošarino, zato 
ker je navedeno b lago na njihovem o zemlju hranil v komercialne namene.
20 Najprej je treba navesti, da j e namen D irektive 92 /12 u vesti nekaj pravil v zvezi s skladiščenjem, 
gibanjem i n nadzorom trošarinskih proizvodov, in to predvsem z ato, ker mora biti obveznost plačila 
trošarine v vseh dr žavah članicah enaka. Ta uskladitev n ačeloma omogoča izogibanje dvojnemu 
obdavčevanju v odnosih me d dr žavami članicami (sodbi Scandic Distilleries, C-663/11, EU:C:2013 :347, 
točki 22 in 23, in Gross, C-165/13, EU:C:2014 :2042 , točka 17).
21 Prav tako je treba opozoriti, da č len 7(1) in (2) Direktive 92 /12 d oloča splošno p ravilo, da j e trošarinski 
proizvod, ki j e sproščen v porabo v eni državi članici in je v komercialne namene v drugi državi članici, 
predmet trošarine v tej drugi državi članici. Trošarina je tako i zterljiva v namem bni državi članici 
proizvoda in ne v državi članici, v kateri je bil sproščen v porabo (sodba Meiland Azewijn, C-292/02, 
EU:C:2004 :499, točka 35).
8 ECLI:EU:C:2015 :142SODBAZDNE5.3.2015 –ZADEVAC-175/14
PRANKL
22 Razlago, v skladu s katero se trošarine na splošno p oberejo le v eni državi članici, to je državi članici, ki 
ji je zadevni proizvod namenjen in v kateri bo porabljen, potrjuje tudi člen 22 D irektive 92 /12, ki p od 
določenimi pogoji določa vračilo trošarine, ki j e plačana v drugi dr žavi članici (sodba Scandic 
Distilleries, EU:C:2013 :347, točka 24).
23 Res je, da č len 7(1) in (2) ter člen 9(1) Direktive 92 /12 izrecno n e izključujeta izterjave trošarine na to 
blago v državi članici, prek ka tere je bilo tihotapsko b lago prepeljano, čeprav tega blaga ni več na 
ozemlju te države in je prispelo v namem bno dr žavo članico.
24 Vendar j e Sodišče presodilo, da kadar s o proizvodi, ki s o nezakonito vnešeni na ozemlje Unije, kakršno 
je blago iz postopka v glavni stvari, tam v komercialne namene, iz določb člena 6(1) v povezavi 
z določbo člena 7(1) navedene dir ektive izhaja, da s o za izterjavo trošarine pristojni organi države 
članice, v kateri s o b ili ti proizvodi o dkriti (sodba D ansk T ransport og L ogistik, C -230/08, 
EU:C:2010 :231, točka 114, in sklep F ebetra, C-333/11, EU:C:2012 :134, točka 41). V postopku v glavni 
stvari g re za organe Združenega kra ljestva.
25 Nasprotno n aj bi le v primeru, da z adevni proizvodi tam n iso v komercialne namene, država članica 
odpreme v skladu s členom 6 Direktive 92 /12 o stala pristojna za izterjavo trošarine in to tudi, če so 
nezakonito vnesene proizvode organi druge dr žave č lanice odkrili šele pozneje (glej v tem s mislu 
sodbo D ansk T ransport og Logistik, E U:C:2010 :231, točka 115, in sklep F ebetra, EU:C:2012 :134, 
točka 42).
26 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da t ranzitne dr žave č lanice, enako ko t država članice odpreme, 
niso pristojne za izterjavo trošarine, kadar o rgani druge dr žave č lanice take p roizvode odkrijejo na 
ozemlju, na katerem s o v komercialne namene.
27 Ni mogoče namreč uspešno trditi, da j e no rmodajalec Unije želel dati prednost preprečevanju zlorab in 
goljufij s tem, da j e na splošno v primeru nezakonitega prevoza trošarinskih proizvodov vsem 
tranzitnim dr žavam članicam dovolil, da p obirajo trošarino.
28 Te razlage ne potrjuje dejstvo, da j e Sodišče v točki 57 sodbe BATIG (EU:C:2007 :788) presodilo, da j e 
normodajalec Unije da l prednost preprečevanju zlorab in goljufij pred zmanjšanjem p omena načela 
obdavčitve le v eni državi članici. Ta presoja je, kot je razvidno i z prvega stavka te točke, povezana 
s posebnim dejanskim stanjem v zadevi, v kateri je bila izdana navedena sodba in ki s e je nanašala na 
primer nezakonite zapustitve režima odloga plačila trošarine zaradi kra je proizvodov, ki s o bili označeni 
z davčnimi oznakami države članice odpreme, in zanjo je značilno to, da dr žava članica, ki j e izdala te 
davčne oznake, ni mogla ugotoviti njihovega uničenja. Tako je bila za te proizvode trošarina plačana 
hkrati v državi članici, v kateri so bili sproščeni v porabo, in v državi članici, v kateri so bili namenjeni 
za uporabo in so že bili opremljeni z davčnimi oznakami te države članice.
29 Drugače ko t v zadevi, v kateri je bila izdana sodba BATIG (EU:C:2007 :788), blago, ki j e sporno 
v postopku v glavni stvari, ni bilo označeno z davčnimi oznakami in ni izginilo me d kra jem, kjer se je 
začel prevoz, in namem bno dr žavo članico. Kot je navedla Evropska ko misija, v teh okoliščinah tako 
pobiranje trošarine v tranzitnih dr žavah članicah, ki b i lahko p ripeljalo do ve čkratne obdavčitve, ni 
nujno z a preprečevanje zlorab in goljufij, ker sta znani tako dr žava članica uvoza ko t namem bna 
država članica in ni sporno, da j e bilo blago dobavljeno v zadnjenavedeno dr žavo.
30 Dodati je še treba, da t e ra zlage ne m ore omajati niti trditev, da s e obveznost plačila trošarine 
v primerih nezakonitega prevoza določi v skladu z določbami iz člena 9(1) Direktive 92 /12.
31 Ne glede na vprašanje, ali je mogoče šteti, da j e člen 9(1) Direktive 92 /12, kot to zatrjuje nemška vlada, 
podredna določba, ki b i se uporabila, kadar b i v primeru nezakonitega tranzita trošarinski proizvodi 
tam b ili v komercialne namene, ne da b i to utemeljevalo naročilo ali dobava, zadošča spomniti, da 
v položaju, kakršen je v postopku v glavni stvari, obveznost plačila trošarine nastane v namem bni
ECLI:EU:C:2015 :142 9SODBAZDNE5.3.2015 –ZADEVAC-175/14
PRANKL
 državi članici, v kateri je bilo zadevno b lago dejansko s proščeno v uporabo, in da p obiranje trošarine 
v drugi ali celo v več dr ugih dr žavah članicah ni nujno z a preprečevanje zlorab in goljufij, kot je 
razvidno iz točke 29 te sodbe.
32 Glede na vse preudarke je treba na postavljeno vp rašanje odgovoriti, da j e treba člena 7(1) in (2) ter 
9(1) Direktive 92 /12 ra zlagati tako, da kadar j e trošarinsko b lago, ki j e bilo pretihotapljeno n a ozemlje 
ene dr žave č lanice, brez spremljevalnega dokumenta, določenega v členu 7(4) navedene dir ektive, 
prepeljano v drugo dr žavo članico, na ka tere ozemlju so pristojni organi odkrili to blago, tranzitne 
države č lanice niso upravičene, da t udi o d voznika tovornega vozila, ki j e opravil navedeni prevoz, 
poberejo trošarino, zato ke r je bilo navedeno b lago na njihovem o zemlju v komercialne namene.
Stroški
33 Ker je ta postopek za stranke v postopkih v glavni stvari e na od stopenj v postopkih pred 
predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki n iso 
stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:
Člena 7(1) in (2) ter 9(1) Direktive Sveta 9 2 / 1 2 / E GS z dne 2 5. februarja 1 9 9 2 o splošnem režimu 
za trošarinske p roiz vode i n o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proiz vodov, kakor je bila 
spremenjena z Direktivo Sveta 9 2 / 1 0 8 / E GS z dne 1 4. decembra 1 9 9 2 , je treba razlagati tako, da 
kadar je trošarinsko bl ago, ki je bilo p retihotapljeno n a ozemlje ene države članice, brez 
spremljevalnega d okumenta, določenega v členu 7(4) navedene direktive, prepeljano v drugo 
državo članico, na katere ozemlju so pristojni organi odkrili to bl ago, tranzitne države članice 
niso upravičene, da tudi od voznika tovornega v ozila, ki je opravil navedeni prevoz, poberejo 
trošarino, zato ke r je bilo navedeno bl ago na njihovem o zemlju v komer cialne namene.
Podpisi