Keywords

Summary



Keywords

1. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo – Odločba Komisije, s katero je ugotovljeno, da so državne pomoči združljive s skupnim trgom, ne da bi bil začet formalni postopek preiskave – Tožbe zadevnih strank v smislu člena 88(2) ES – Dopustnost – Pogoji

(člena 88(2) ES in 230, četrti odstavek, ES; Uredba Sveta št. 659/1999, členi 1(h), 4(3) in 6(1))

2. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo – Odločba Komisije, s katero je ugotovljeno, da so državne pomoči združljive s skupnim trgom, ne da bi bil začet formalni postopek preiskave – Tožbe zadevnih strank v smislu člena 88(2) ES – Določitev predmeta tožbe

(člena 88(2) ES in 230, četrti odstavek, ES; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c); Uredba Sveta št. 659/1999, členi 1(h), 4(3) in 6(1))

3. Pritožba – Razlogi – Nadzor Sodišča nad presojo dejstev in dokazov – Izključitev, razen ob izkrivljanju

(člen 225 ES; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek)

4. Pomoči, ki jih dodelijo države – Načrtovanje pomoči – Pregled Komisije – Faza predhodne preučitve in kontradiktorna faza – Združljivost pomoči s skupnim trgom – Težave pri presoji – Obveznost Komisije, da uvede kontradiktorni postopek

(člen 88(2) in (3) ES)

5. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih ne zadevajo neposredno in posamično – Procesne predpostavke javnega reda

(člen 230, četrti odstavek, ES)

6. Pritožba – Razlogi – Nadzor Sodišča nad presojo Splošnega sodišča o potrebi po dopolnitvi podatkov – Izključitev, razen ob izkrivljanju

7. Pritožba – Razlogi – Pomanjkljiva obrazložitev – Implicitna obrazložitev, ki jo poda Splošno sodišče – Dopustnost – Pogoji

(člen 225 ES; Statut Sodišča, člena 36 in 53, prvi odstavek)

Summary

1. Kadar na področju državnih pomoči Komisija sprejme odločbo o nenasprotovanju na podlagi člena 4(3) Uredbe št. 659/1999 o uporabi člena 88 ES, ne samo razglasi ukrep za združljiv s skupnim trgom, ampak tudi implicitno odloči, da ne bo začela formalnega postopka preiskave, določenega v členu 88(2) ES in členu 6(1) Uredbe št. 659/1999.

Zakonitost odločbe o nenasprotovanju, izdane na podlagi člena 4(3) Uredbe št. 659/1999, je odvisna od tega, ali so obstajali dvomi o združljivosti pomoči s skupnim trgom. Ker bi se ob obstoju takih dvomov moral začeti formalni postopek preiskave, v katerem bi lahko sodelovale zainteresirane stranke iz člena 1(h) Uredbe št. 659/1999, je treba šteti, da vsako zainteresirano stranko v smislu te določbe taka odločba neposredno in posamično zadeva. Osebe, ki so upravičene do procesnih jamstev iz člena 88(2) ES in člena 6(1) Uredbe št. 659/1999, lahko namreč spoštovanje teh jamstev uveljavljajo le, če imajo možnost odločbo o nenasprotovanju izpodbijati pred sodiščem Unije.

Zato v okviru ničnostne tožbe poseben status „zainteresirane stranke“ v smislu člena 1(h) Uredbe št. 659/1999, povezan s specifičnim tožbenim predmetom, zadostuje, da se v skladu s členom 230, četrti odstavek, ES tožeča stranka, ki izpodbija odločbo o nenasprotovanju, individualizira.

V skladu s členom 1(h) Uredbe št. 659/1999 „zainteresirana stranka“ pomeni zlasti katero koli osebo, podjetje ali združenje podjetij, na interese katerih bi dodelitev pomoči lahko vplivala, torej predvsem podjetja, ki konkurirajo upravičencu do te pomoči. Z drugimi besedami, gre za nedoločeno število naslovnikov, kar ne izključuje, da bi se lahko podjetje, ki ni neposreden konkurent upravičenca do pomoči, štelo za „zainteresirano stranko“, če uveljavi, da bi dodelitev pomoči lahko vplivala na njegove interese in če pravno zadostno dokaže, da lahko pomoč konkretno vpliva na njegov položaj.

(Glej točke od 42 do 44 in 132.)

2. Kadar na področju državnih pomoči tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti odločbe o nenasprotovanju, izpodbija predvsem to, da je Komisija odločbo glede zadevne pomoči sprejela, ne da bi začela formalni postopek preiskave, s čimer naj bi kršila njene postopkovne pravice. Da bi bilo ugodeno njenemu predlogu za razglasitev ničnosti, lahko tožeča stranka navede kateri koli tožbeni razlog, ki kaže na to, da bi presoja informacij in elementov, s katerimi je Komisija razpolagala med predhodno fazo preučitve priglašenega ukrepa, morala povzročiti dvome o združljivosti tega ukrepa s skupnim trgom. Vendar pa s takimi trditvami ni mogoče povzročiti niti spremembe predmeta tožbe niti spremembe predpostavk dopustnosti. Nasprotno, ravno obstoj dvomov o tej združljivosti je dokaz, ki ga je treba predložiti, zato da se pokaže, da bi Komisija morala začeti formalni postopek preiskave iz člena 88(2) ES in člena 6(1) Uredbe št. 659/1999 o uporabi člena 88 ES.

(Glej točko 50.)

3. Sodišče v okviru pritožbe ni pristojno za ugotavljanje dejstev niti načeloma za presojo dokazov, ki jih je Splošno sodišče sprejelo v podporo tem dejstvom. Če so bili ti dokazi pravilno pridobljeni in če so bila spoštovana splošna pravna načela ter pravila postopka, ki veljajo v zvezi z dokaznim bremenom in izvedbo dokazov, dokazno vrednost predloženih dokazov presodi zgolj Splošno sodišče. Ta presoja tako razen ob izkrivljanju teh dokazov ni pravno vprašanje, ki bi bilo predmet nadzora Sodišča. Izkrivljanje mora biti očitno iz listin v spisu, ne da bi bilo treba na novo presojati dejstva in dokaze.

(Glej točki 58 in 59.)

4. Če na področju državnih pomoči s predhodno stopnjo preverjanja iz člena 88(3) ES ni mogoče premagati vseh težav, ki so se pokazale pri presoji združljivosti te pomoči s skupnim trgom, je Komisija dolžna zbrati vsa potrebna mnenja in začeti postopek iz člena 88(2) ES. Pojem resnih težav je objektiven, zato njihovega obstoja ni treba ugotavljati samo na podlagi okoliščin sprejetja izpodbijanega akta, temveč tudi na podlagi ugotovitev, na katere se je oprla Komisija.

Kadar bi neskladje med aktoma na ravni nacionalnega prava lahko neposredno vplivalo na (ne)združljivost zadevne pomoči, lahko objektivno povzroči dvome o združljivosti zadevne pomoči s skupnim trgom.

Komisija mora upoštevati morebitno očitno neskladje med nacionalnima aktoma, in sicer med zakonom in upravnimi smernicami, zlasti če je jasno, da shema pomoči na ravni zakona, s katerim je uvedena, vključuje omejitev, ki povzroča resne dvome o njeni združljivosti s skupnim trgom.

(Glej točke 70, 71, 79, 80 in 85.)

5. Merilo, določeno v členu 230, četrti odstavek, ES, po katerem je tožba, ki jo fizična ali pravna oseba vloži zoper odločbo, ki ni naslovljena nanjo, dopustna le, če jo ta odločba neposredno in posamično zadeva, pomeni procesno predpostavko javnega reda, ki jo lahko sodišča Skupnosti vedno preverijo, in to tudi po uradni dolžnosti, vključno s sprejetjem ukrepov za popolnejšo seznanjenost.

(Glej točki 97 in 98.)

6. Samo Splošno sodišče presoja morebitno potrebo po dopolnitvi podatkov, ki so mu na voljo v zadevi, o kateri odloča. Vprašanje, ali imajo postopkovni dokumenti dokazno moč, je odvisno od njegove proste presoje dejstev, ki v okviru pritožbene stopnje ni predmet nadzora Sodišča, razen ob izkrivljanju dokazov, predloženih Splošnemu sodišču, ali če je vsebinska nepravilnost ugotovitev Splošnega sodišča razvidna iz dokumentov v spisu.

Zato Splošnemu sodišču ni mogoče očitati, da je na stranke pred in med obravnavo naslovilo več podrobnih vprašanj, da bi dopolnilo že razpoložljive podatke in da bi na podlagi odgovorov strank na ta vprašanja v okviru primerno navedenih tožbenih razlogov prišlo do nekaterih ugotovitev.

Prav tako mu v postopku s pritožbo ni mogoče očitati, da ni sprejelo drugih ukrepov procesnega vodstva, ki mu jih stranki nista predlagali med postopkom pred Splošnim sodiščem in ki jih v okviru postopka s pritožbo ne opredeljujeta natančno.

(Glej točki 99 in 100.)

7. Splošno sodišče z obveznostjo obrazložitve sodb na podlagi členov 36 in 53, prvi odstavek, Statuta Sodišča ni zavezano k natančni obrazložitvi, ki bi izčrpno in drugemu za drugim sledila vsem razlogovanjem strank v sporu. Obrazložitev je torej lahko implicitna, če zadevnim osebam omogoča, da se seznanijo z razlogi, iz katerih so bili zadevni ukrepi sprejeti, Sodišču pa, da razpolaga z dovolj elementi za sodni nadzor.

(Glej točko 104.)