19.

Ker je Vilniaus miesto apylinkės teismas (okrožno sodišče v mestu Vilna) menilo, da je v sporu potrebno pojasnilo o več določbah Direktive 2009/72, je s sodbo z dne 11. aprila 2017, ki je prispela na Sodišče 9. maja 2017, prekinilo postopek in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. Ali je treba cilj ‚zagotavljanj[a] ustreznih spodbud za operaterje sistemov in uporabnike sistemov, kratkoročno in dolgoročno, da bi povečali učinkovitost omrežij in spodbudili povezovanje trgov‘, določen v členu 36, točka (f), Direktive 2009/72 za regulativni organ, ki opravlja regulativne naloge, opredeljene v Direktivi 2009/72, razumeti in razlagati tako, da prepoveduje nezagotavljanje spodbud (neplačilo nadomestila za javne storitve) ali njihovo omejevanje? 2. Ker člen 3(2) Direktive 2009/72 določa, da morajo biti obveznosti nadomestila javnih storitev jasno določene, pregledne, nediskriminatorne in preverljive, člen 3(6) Direktive 2009/72 pa določa, da je treba finančna nadomestila za izvajalce javnih storitev določiti na nediskriminatoren in pregleden način, je treba ugotoviti: 2.1 ali je treba določbe člena 3(2) in (6) Direktive 2009/72 razlagati tako, da je z njimi prepovedano omejevanje zagotavljanja spodbud izvajalcem javnih storitev, če ti ustrezno izpolnjujejo prevzete obveznosti, povezane z zagotavljanjem javnih storitev; 2.2 ali je treba obveznost, določeno v nacionalnem pravu – da se zadrži plačilo finančnega nadomestila, ki ga prejmejo izvajalci javnih storitev ne glede na dejavnosti, v okviru katerih izvajalec zagotavlja javne storitve, in izpolnjevanje njegovih prevzetih obveznosti, temveč je razlog za omejevanje (zadržanje) plačila nadomestila za javne storitve povezan s tem, in odvisen od tega, kako uspešno oseba, ki je povezana z izvajalcem javnih storitev (in pri kateri ima nadzorni delež isto podjetje kot tisto, ki ima nadzorni delež pri izvajalcu javnih storitev), opravlja dejavnosti in izpolnjuje obveznosti, in sicer pri obračunu denarnih sredstev za javne storitve za to podjetje glede na porabo – šteti za diskriminatorno, nejasno in omejujočo za pošteno konkurenco za namene določb člena 3(2) in (6) Direktive 2009/72; 2.3 ali je treba obveznost, določeno v nacionalnem pravu – da se zadrži plačilo finančnega nadomestila, ki ga prejmejo izvajalci javnih storitev, čeprav morajo še naprej v celoti izpolnjevati svoje obveznosti javnih storitev in s tem povezane pogodbene obveznosti do podjetij, ki kupujejo električno energijo – šteti za diskriminatorno, nejasno in omejujočo za pošteno konkurenco za namene določb člena 3(2) in (6) Direktive 2009/72. 3. Ali je v skladu s členom 3(15) Direktive 2009/72, ki določa, da morajo države članice Evropsko komisijo vsaki dve leti obveščati o kakršnih koli spremembah ukrepov, sprejetih za izpolnjevanje obveznosti univerzalne storitve in javne storitve, država članica, ki je v nacionalnih zakonodajnih ukrepih določila podlago, pravila in mehanizem za omejevanje nadomestila, ki ga je treba plačati izvajalcem javnih storitev, dolžna Evropsko komisijo obvestiti o takšni novi zakonodaji? 4. Ali je to, da država članica v nacionalnem pravu določi podlago, pravila in mehanizem za omejevanje nadomestila, ki ga je treba plačati izvajalcem javnih storitev, v nasprotju s cilji izvajanja Direktive 2009/72 in splošnimi načeli prava Evropske unije (pravna varnost, legitimna pričakovanja, sorazmernost, preglednost in prepoved diskriminacije)?“