ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Ugotovi naj se, da je Zvezna republika Nemčija s tem, da pri izdaji dovoljenja za izgradnjo termoelektrarne na premog v Hamburg-Moorburgu ni pravilno in v celoti izvedla presoje vplivov na okolje, kršila obveznosti iz člena 6(3) in (4) Direktive Sveta 92/43/EGS (1) z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst;
SL Uradni list Evropske unije C 145/23

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) 15. februarja 2016 – The English Bridge Union Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Zadeva C-90/16)

(2016/C 145/29)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: The English Bridge Union Limited

Nasprotna stranka v postopku: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Katere so bistvene značilnosti dejavnosti, da se lahko šteje za „šport“ v smislu člena 132(1)(m) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 (glavna direktiva o DDV)? Natančneje, ali mora imeti dejavnost pomembno (ali pa ne nepomembno) fizično prvino, ki je odločilna za njen izid, ali pa zadostuje, da ima pomembno miselno prvino, ki je odločilna za njen izid?

2. Ali je bridge s podvojenimi kartami „šport“ v smislu člena 132(1)(m) glavne direktive o DDV?

(1) Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).
3.

Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo 93/13 in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), to, da se kot nedvoumno merilo določi ugotovitev, da se v posojilnih pogodbah brez zavarovanja, sklenjenih s potrošniki, za nepošteno šteje določilo, o katerem se stranki nista dogovorili in ki določa zamudne obresti po obrestni meri, ki je za dve odstotni točki višja od dogovorjene temeljne obrestne mere, v skladu s pravom Unije?
1.

Ali je treba člena 131 in 138(1) Direktive 2006/112 (1) razlagati tako, da nasprotujeta temu, da davčna uprava države članice prodajalcu s sedežem v tej državi članici zavrne odobritev oprostitve DDV pri dobavi znotraj Skupnosti, ker kupec s sedežem v drugi državi članici ni registriran v VIES (2), niti ni v tej državi vključen v sistem obdavčitve pridobitve blaga znotraj Skupnosti, čeprav ima v času transakcije v tej drugi državi članici veljavno identifikacijsko številko za DDV, ki se je uporabljala na računih transakcij, če so kumulativno izpolnjeni materialni pogoji za dobavo znotraj Skupnosti, to pomeni, če je bila pravica razpolagati z blagom kot lastnik prenesena na kupca in če dobavitelj dokaže, da je bilo to blago odposlano ali odpeljano v drugo državo članico, in je po tem odpošiljanju ali prevozu to blago fizično zapustilo ozemlje države članice [iz katere je bilo odposlano ali odpeljano] in prispelo do kupca, ki je davčni zavezanec ali pravna oseba, ki deluje kot tak v drugi državi članici, ki ni tista, iz katere je bilo blago odposlano ali odpeljano?
4.

Ali Uredba Sveta (EGS) št. 4055/1986, kot jo razlaga Sodišče, nasprotuje uporabi nacionalne zakonodaje, kakršna je ta iz uredbe predsednika republike št. 107/2009, ki določa plačilo različne pristojbine glede na to, ali ladje prihajajo iz pristanišča države zunaj EU ali so namenjene proti njemu oziroma prihajajo iz pristanišča v Uniji ali so namenjene proti njemu, kadar je taka razlika upravičena zaradi izvajanja oblastvenih funkcij, vendar niso opredeljeni posamezni stroški, ki jih je treba poravnati, zaradi česar ni mogoče ne predhodno ne naknadno preveriti, za katere storitve so bili dejansko poravnani stroški [ter] kako in v kolikšni meri so bile s tako pristojbino dejansko poravnane te storitve?
SL Uradni list Evropske unije C 118/8

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Stuttgart (Nemčija) 4. januarja 2016 – kazenski postopek zoper J. S. R.

(Zadeva C-2/16)

(2016/C 118/10)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Stuttgart

Stranka v postopku v glavni stvari

J. S. R.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je uvrstitev Liberation Tigers of Tamil Eelam (v nadaljevanju: LTTE) na seznam iz člena 2(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (1) v obdobju od 23. julija 2007 do vključno 11. maja 2009, predvsem na podlagi sklepov Sveta z dne

— 29. maja 2006 (2006/379/EG) (2),

— 28. junija 2007 (2007/445/EG) (3),

— 20. decembra 2007 (2007/868/EG) (4),

— 15. julija 2008 (2008/583/EG) (5) in

— 26. januarja 2009 (2009/62/EG) (6), neveljavna?

(1) UL L 344, str. 70.

(2) Sklep Sveta z dne 29. maja 2006 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2005/930/ES (UL L 144, str. 21).

(3) Sklep Sveta z dne 28. junija 2007 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi sklepov 2006/379/ES in 2006/1008/ES (UL L 169, str. 58, 2007/445/ES).

(4) Sklep Sveta z dne 20. decembra 2007 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2007/445/ES (UL L 340, str. 100, kakor je bil popravljen).

(5) Sklep Sveta z dne 15. julija 2008 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2007/868/ES (UL L 188, str. 21, 2008/583/ES).

(6) Sklep Sveta z dne 26. januarja 2009 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2008/583/ES (UL L 23, str. 25).
SL Uradni list Evropske unije C 106/27

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 25. januarja 2016 – Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Zadeva C-38/16)

(2016/C 106/29)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

First tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Compass Contract Services Limited

Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali to, da Združeno kraljestvo različno obravnava zahtevke Fleming za izstopni davek (ki jih je bilo mogoče vložiti za obdobja, končana pred 4. decembrom 1996) in zahtevke Fleming za vstopni davek (ki jih je bilo mogoče vložiti za obdobja, končana pred 1. majem 1997, torej pozneje kot zahtevke Fleming za izstopni davek), povzroči: (a) kršitev načela prava Unije o enakem obravnavanju; in/ali (b) kršitev načela prava Unije o davčni nevtralnosti; in/ali (c) kršitev načela prava Unije učinkovitosti; in/ali (d) kršitev katerega koli drugega upoštevnega načela prava Unije?
SL Uradni list Evropske unije C 118/4

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 14. decembra 2015 – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Naturprodukte GmbH

(Zadeva C-662/15)

(2016/C 118/05)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

Tožena stranka: BIOS Naturprodukte GmbH

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 1(2)(f), člen 11, točko 13 v Prilogi I in zadnjo alineo točke 3 v Prilogi VII, razlagati tako, da je za namene trženja medicinskega pripomočka (1) iz razreda 1, za katerega mora proizvajalec opraviti postopek ugotavljanja skladnosti, in je opremljen z oznako CE, treba izvesti dodatni postopek ugotavljanja skladnosti, če so navedbe v zvezi s centralno farmacevtsko številko na zunanji embalaži medicinskega pripomočka prelepljene, nalepka vsebuje podatke glede uvoznika in osrednje centralne številke, ki mu je dodeljena, druge navedbe pa ostanejo vidne?

(1) UL L 169, str. 1.
5.

Kadar sredstva ne spadajo pod opredelitev pojma vloge v skladu z direktivo o vlogah, vendar se je država članica odločila, da direktivo o vlogah in direktivo o vlagateljih (2) v nacionalno pravo prenese tako, da so tudi sredstva, do katerih ima vlagatelj zahtevke, ki so posledica obveznosti kreditne ustanove, da opravlja investicijske storitve, obravnavana kot vloga, ali je jamstvo za vloge mogoče uporabiti šele potem, ko je bilo ugotovljeno, da je v specifičnem primeru kreditna institucija ravnala kot investicijsko podjetje in so bila sredstva prenesena nanjo zaradi izvajanja investicijskih poslov/dejavnosti, v smislu direktive o vlagateljih in direktive o trgih finančnih instrumentov (MiFID) (3)?
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali je treba člen 202(3), druga alinea, CZ razlagati tako, da a) pravna oseba sodeluje pri nezakonitem vnosu blaga (tudi), če je bil pri tem vnosu v okviru svojih pristojnosti udeležen eden od njenih zaposlenih, ki ni njen zakoniti zastopnik, in b) je treba pri pravnih osebah, ki sodelujejo pri nezakonitem vnosu blaga, v zvezi z izpolnjevanjem subjektivne sestavine dejanskega stanu „in so vedele ali bi morale vedeti, da je bil vnos nezakonit“ upoštevati fizično osebo, ki je pri pravni osebi odgovorna za to zadevo, čeprav ni zakoniti zastopnik pravne osebe?
(a)

Ali je treba člen 145(2) UICZ (1) v povezavi s členom 29(1) in (3) CZS (2) razlagati tako, da pravilo, ki ga določa, velja tudi za primer, ko je ugotovljeno, da je na dan prejema deklaracije za določeno blago obstajalo tveganje, povezano s proizvodnjo, da se bo del blaga z uporabo okvaril in prodajalec zato, da izključi to tveganje, z izpolnitvijo pogodbene garancijske obveznosti kupcu zagotovi znižanje cene v obliki povračila stroškov, nastalih za popravilo blaga?
—

sklep Sveta z dne 11. septembra 2015, ki je vsebovan v sklepu predsednika Odbora stalnih predstavnikov z dne 11. septembra 2015, s katerim je bilo potrjeno, da se Komisiji v imenu Unije in njenih držav članic predloži dokument za razpravo glede prihodnjega zakonodajnega predloga Komisiji za ohranjanje živih morskih virov na Antarktiki z ustanovitvijo zavarovanega morskega območja v Weddellovem morju, naveden v povzetku zapisnika z dne 23. septembra 2015 o 2554. seji Odbora stalnih predstavnikov (Dokument 11837/15, točka 65, strani 19 in 20, in Dokument 11644/1/15/REV), naj se razglasi za ničen v delu, v katerem je Svet naložil, da se dokument za razpravo predloži v imenu Unije in njenih držav članic, namesto da bi se predložil samo v imenu Unije;
SL Uradni list Evropske unije C 78/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo cour d'appel de Versailles (Francija) 14. decembra 2015 – Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

(Zadeva C-669/15)

(2016/C 078/06)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour d'appel de Versailles

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)

Toženi stranki: Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali sta odloka z dne 10. julija 2006 in 12. januarja 2010, sprejeta na podlagi odredbe 2000-1196 z dne 6. decembra 2000 in odredbe 2001-410 z dne 10. maja 2001, ki sta bili sprejeti na podlagi zakona 2000-108 z dne 10. februarja 2000, v nasprotju s členoma 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (nekdanja člena 87 in 88 Pogodbe o Evropski skupnosti), ker naj bi pomenila državno pomoč, kar – če to drži – vpliva na njuno zakonitost, saj ta pomoč ni bila predhodno uradno sporočena Komisiji na podlagi člena 108(3) navedene pogodbe?
SL Uradni list Evropske unije C 48/22

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 3. decembra 2015 – Skrbniki P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Zadeva C-646/15)

(2016/C 048/28)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Skrbniki P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements

Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Vprašanja za predhodno odločanje

(1) Ali je združljivo s svobodo ustanavljanja, prostim pretokom kapitala ali svobodo opravljanja storitev, da država članica sprejme in ohranja zakonodajo, kot je člen 80 zakona o obdavčitvi določenih vrst dobička iz leta 1992 (Taxation of Chargeable Gains Act 1992), v skladu s katerim se obračuna davek na nerealizirani dobiček v vrednosti premoženja v skrbniškem skladu, če skrbniki sklada nekoč nimajo več stalnega ali običajnega prebivališča v državi članici?

(2) Ali je tak obračun davka ob predpostavki, da omejuje uresničevanje ustrezne svoboščine, utemeljen v skladu z uravnoteženo porazdelitvijo pristojnosti za obdavčitev in ali je sorazmeren, kadar zakonodaja skrbnikom ne omogoča, da davčno dajatev odložijo ali plačajo v obrokih, niti ne upošteva morebitnega poznejšega zmanjšanja vrednosti premoženja skladov?

(3) Ali gre za katero od temeljnih svoboščin, kadar država članica obdavči nerealizirani kapitalski dobiček zaradi povečanja vrednosti premoženja, ki ga imajo skladi v trenutku, ko večina skrbnikov preneha imeti prebivališče ali običajno prebivališče v zadevni državi članici?

(4) Ali je omejevanje svoboščine zaradi zadevne izstopne dajatve upravičeno, da se zagotovi uravnotežena porazdelitev davčne pristojnosti, ko gre za okoliščine, v katerih je bilo mogoče, da bi bil davek na kapitalski dobiček še vedno naložen za realizirani dobiček, vendar le v primeru, če bi v prihodnosti nastale posebne okoliščine?
SL Uradni list Evropske unije C 48/25

Pritožba, ki sta jo Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS vložili 4. decembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti razširjeni senat) z dne 25. septembra 2015 v zadevi T-268/10 RENV, Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS/Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

(Zadeva C-650/15 P)

(2016/C 048/30)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS (zastopniki: R. Cana, odvetnik, D. Abrahams, barrister, E. Mullier, odvetnik)

Druge stranke v postopku: Evropska agencija za kemikalije (ECHA), Kraljevina Nizozemska, Evropska komisija

Predlogi

Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-268/10 RENV;

— razveljavi izpodbijani akt;

— podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje o razveljavitveni tožbi pritožnic;

— nasprotni stranki naloži plačilo stroškov tega postopka, vključno s stroški postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožba je vložena zoper tožbo Splošnega sodišča v zadevi T-268/10 RENV, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnic za razglasitev ničnosti odločbe Evropske agencije za kemikalije (ECHA) o opredelitvi akrilamida kot snovi, ki izpolnjuje merila iz člena 57 Uredbe št. 1907/2006 (1) o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij v skladu s členom 59 Uredbe št. 1907/2006.

Pritožbene razloge pritožnic je mogoče povzeti tako:

1. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo z napačno razlago Uredbe REACH glede opredelitve „intermediatov“ v členu 3(15) Uredbe REACH (a) z razlago končne uporabe sintetizirane snovi kot izključitvenega merila v nasprotju z jasnim besedilom člena 3(15); (b) z razlago opredelitve „intermediatov“ v nasprotju z namenom določb Uredbe REACH; in (c) z razlago Priloge 4 k Smernicam REACH za intermediate, ki ni neodvisna, in opiranjem na njene neupoštevne dele;

2. Splošno sodišče naj bi kršilo obveznost obrazložitve, ker ni obravnavalo trditve pritožnic, da člen 2(8)(b) Uredbe REACH zajema celoten Naslov VII Uredbe REACH;

3. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo z napačno razlago Uredbe REACH v delu, v katerem je razsodilo, da intermediati niso izključeni iz člena 59 Uredbe REACH;

4. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da nasprotna stranka ni storila očitne napake pri presoji z neupoštevanjem informacij iz Priloge XV Uredbe REACH;

5. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s presojo sorazmernosti izpodbijanega akta; in

6. Splošno sodišče naj bi kršilo obveznost obrazložitve z neobravnavanjem manj omejevalnih ukrepov, ki sta jih predlagali pritožnici.

(1) Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1).
3.

Ali pravo Evropske unije, zlasti člen 56 PDEU, člen 9 Direktive 2002/21/ES, t. i. okvirna direktiva, členi 3, 5 in 7 Direktive 2002/20/ES, t. i. direktiva o odobritvi, ter člena 2 in 4 Direktive 2002/77/ES (4), t. i. direktiva o konkurenci, pa tudi načela prepovedi diskriminacije, preglednosti, svobodne konkurence, sorazmernosti, učinkovitosti in pluralnosti informacij, nasprotuje razveljavitvi postopka beauty contest (postopek za učinkovito dodeljevanje sredstev tistim, ki jih lahko uporabijo, pri čemer tem sredstvom dodajo ekonomsko in finančno vrednost) – ki je bil uveden, da bi se v sistemu dodeljevanja digitalnih televizijskih frekvenc odpravila nezakonita izključitev gospodarskih subjektov s trga in da bi se omogočil dostop manjšim gospodarskim subjektom – in njegovi nadomestitvi z drugim, in sicer plačljivim razpisnim postopkom, pri katerem morajo sodelujoči izpolnjevati zahteve in obveznosti, ki niso bile predpisane za incumbents (gospodarski subjekti, ki so že na trgu), s čimer postane odpiranje konkurenci plačljivo in neekonomično?
SL Uradni list Evropske unije C 48/7

Pritožba, ki sta jo Sun Mark Ltd in Bulldog Energy Drink Ltd 14. aprila 2015 vložili zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 5. februarja 2015 v zadevi T-78/13, Red Bull/UUNT

(Zadeva C-206/15 P)

(2016/C 048/11)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: Sun Mark Ltd in Bulldog Energy Drink Ltd (zastopniki: A. Meskarian, Solicitor, S. Zaiwalla, Solicitor, T. Sampson, Barrister)

Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

S sklepom z dne 24. novembra 2015 je Sodišče (deseti senat) odločilo, da pritožba ni dopustna.
1.

Ali je treba člen 21(2) Uredbe (ES) št. 469/2009 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (kodificirana različica) razlagati tako, da se skrajša trajanje veljavnosti dodatnega varstvenega certifikata, ki ga je država članica podelila v skladu z nacionalno zakonodajo pred pristopom te države članice k Evropski uniji in katerega veljavnost bi po podatkih, navedenih v njem, za učinkovino trajala dlje kot 15 let od datuma, ko je bilo v Evropski uniji podeljeno prvo dovoljenje za dajanje v promet zdravila, izdelanega iz te učinkovine ali z njeno vsebnostjo?
2.

Ali v zvezi s tem na odgovor vpliva, — če avtorskopravno varovana dela pred tem sploh še niso bila objavljena na spletu ali pa so bila tam objavljena izključno prek naročniškega razmerja s privoljenjem imetnikov pravic? — če so programski dodatki, ki vsebujejo hiperpovezave na spletna mesta, na katerih so bila brez privoljenja imetnikov pravic neposredno dana na voljo javnosti avtorskopravno varovana dela, prosto dostopni in jih lahko uporabniki tudi sami namestijo na medijski predvajalnik? — če lahko javnost do spletnih mest in s tem do avtorskopravno varovanih del, ki so bila tam – brez privoljenja imetnikov pravic – dana na voljo javnosti, dostopa tudi brez medijskega predvajalnika?
SL Uradni list Evropske unije C 27/25

Pritožba, ki jo je Koninklijke Philips Electronics NV vložila 19. novembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. septembra 2015 v zadevi T-92/13, Koninklijke Philips Electronics NV/Evropska komisija

(Zadeva C-622/15 P)

(2016/C 027/29)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Koninklijke Philips Electronics NV (zastopniki: E. Pijnacker Hordijk, J. K. de Pree, S. Molin, odvetniki)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-92/13;

— razglasi za nične v celoti ali deloma člena 1.1(c) in 1.2(f), člena 2.1(c) in 2.1(e), ter člena 2.2(c) in 2.2(e) Sklepa Evropske komisije z dne 5. decembra 2012 v zadevi COMP/39437 – TV in računalniške katodne cevi (v nadaljevanju: Sklep) v delu, v katerem se ti nanašajo na KPNV; in/ali zniža globe, naložene družbi KPNV v členih 2.1(c) in 2.1(e) ter členih 2.2(c) in 2.2(e) Sklepa;

— Komisiji naloži plačilo stroškov na prvi in na pritožbeni stopnji.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev svoje pritožbe tožeča stranka navaja naslednje razloge:

Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri uporabi člena 101 PFEU in člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 (1) s tem, da je presodilo, da je lahko Komisija prodajo katodnih cevi (v nadaljevanju: CRT), ki jih je LPD Group izdelala za Philips Group (in LGE Group), opredelila kot prodajo znotraj skupine in da je lahko Komisija vrednost neposredne prodaje v EGP prek predelanih proizvodov (v nadaljevanju: NPPP) lahko vključila v izračun globe družbe KPNV, ker je šlo za notranjo prodajo, ki so jo izvedle podružnice KPNV, računalniških ekranov in barvnih televizij, ki so vsebovali CRT, ki jih je dobavila LPD Group.

Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da Komisija ni kršila pravice družbe KPNV do obrambe s tem, da je celo v okoliščinah obravnavane zadeve odločila, da LPD Group ne vključi v upravni postopek in da ji izda obvestilo o nasprotovanju na osnovi tega, da bi imela družba KPNV splošno dolžnost vodenje evidence v poslovnih knjigah in dokumentih o dejavnosti LPD Group tudi v primeru stečaja LPD.

Splošno sodišče je storilo napako pri presoji s tem, da je napačno povzelo tožbeni razlog družbe KPNV, ki se nanaša na NPPP, zaradi česar ni obravnavalo enega od temeljnih pritožbenih razlogov, ki ga je je družba KPNV uveljavljala zoper Sklepu. Pritožnica dalje navaja, da ji ni bilo zagotovljeno varstvo temeljne pravice do enake obravnave, ker Splošno sodišče ni ugotovilo, da so bili pri določitvi osnove za izračun globe za različna podjetja uporabljeni različni pravni standardi. Zaradi te diskriminatorne obravnave je bila družbi KPNV naložena bistveno višja globa.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).