SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE (prvi senat)

z dne 25. oktobra 2002( )

„Konkurenca – Uredba (EGS) št. 4064/89 – Odločba o razglasitvi koncentracije za nezdružljivo s skupnim trgom – Pravice do obrambe – Horizontalni in vertikalni učinki – Predvidljivi konglomeratni učinki – Učinek vzvoda – Potencialna konkurenca – Splošni učinek okrepitve“

V zadevi T-5/02,

Tetra Laval BV, s sedežem v Amsterdamu (Nizozemska), ki jo zastopajo A. Vandencasteele, D. Waelbroeck, A. Weitbrecht in S. Völcker, odvetniki,

tožeča stranka,

proti

Komisiji Evropskih skupnosti, ki jo zastopata A. Whelan in P. Hellström, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,

tožena stranka,

zaradi predloga za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2001)3345 konč. z dne 30. oktobra 2001 o razglasitvi koncentracije za nezdružljivo s skupnim trgom in Sporazumom EGP (zadeva COMP/M.2416 – Tetra Laval/Sidel),

SODIŠČE PRVE STOPNJE

EVROPSKIH SKUPNOSTI (prvi senat),

v sestavi B. Vesterdorf, predsednik, J. Pirrung in J. Forwood, sodnika,

sodna tajnica: D. Christensen, administratorka,

na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 3. in 4. julija 2002

izreka naslednjo

Sodbo

Pravni okvir

1 V Uredbi Sveta (EGS) št. 4064/89 z dne 21. decembra 1989 o nadzoru koncentracij podjetij (UL L 395, str. 1, kakor je bila popravljena UL 1990, L 257, str. 13, in kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1310/97 z dne 30. junija 1997, UL L 180, str. 1, v nadaljevanju: Uredba) je določen sistem nadzora, ki ga Komisija v smislu člena 1(2) Uredbe izvaja nad koncentracijami „na ravni Skupnosti“.

2 V členu 2 je določeno:

„1. Koncentracije, za katere velja ta uredba, se presojajo v skladu s spodaj navedenimi določbami, pri čemer je treba ugotoviti, ali so združljive s skupnim trgom ali ne.

Pri presoji Komisija upošteva:

(a) potrebo, da se ohrani in razvije učinkovita konkurenca na skupnem trgu, med drugim glede na strukturo vseh zadevnih trgov in dejansko ali potencialno konkurenco podjetij, ki so v Skupnosti ali zunaj nje;

(b) tržni položaj udeleženih podjetij ter njihovo gospodarsko in finančno moč, druge možnosti, ki so na voljo dobaviteljem in uporabnikom, njihov dostop do dobav in trgov, vse pravne in druge ovire pri vstopu, trende ponudbe in povpraševanja po ustreznem blagu in storitvah, interese vmesnih in končnih potrošnikov ter razvoj tehničnega in gospodarskega napredka, pod pogojem, da je v korist potrošnikom in ne pomeni ovire za konkurenco.

2. Koncentracija, ki ne ustvari ali krepi prevladujočega položaja, katerega posledica bi bila resno oviranje učinkovite konkurence na skupnem trgu ali na njegovem znatnem delu, se razglasi za združljivo s skupnim trgom.

3. Koncentracija, ki ustvari ali krepi prevladujoči položaj, katerega posledica bi bila resno oviranje učinkovite konkurence na skupnem trgu ali na njegovem znatnem delu, se razglasi za nezdružljivo s skupnim trgom.

[...]“

3 V členu 4 Uredbe je vsebovana zahteva, da stranka, ki pridobi nadzor, ali stranke, ki pridobijo skupni nadzor nad drugim podjetjem, koncentracijo priglasijo Komisiji najpozneje en teden po izvršitvi te koncentracije, medtem ko mora Komisija v skladu s členom 6(1) Uredbe to priglasitev preizkusiti „takoj po prejemu“. V členu 6(1)(c) Uredbe je v povezavi s členom 10(1) te uredbe določeno, da Komisija začne postopek v zvezi s priglašeno koncentracijo najpozneje v enem mesecu ali najpozneje v šestih tednih, če se izkaže, da ta koncentracija spada na področje uporabe Uredbe „in obstaja resen dvom o njeni združljivosti s skupnim trgom“.

4 Kadar se postopek začne po priglasitvi, so pooblastila Komisije za odločanje določena v členu 8 Uredbe. V skladu z odstavkom 3 tega člena, „[č]e Komisija ugotovi, da koncentracija izpolnjuje merilo, določeno v členu 2(3) […], izda odločbo, [s katero] razglasi koncentracijo za združljivo s skupnim trgom“. V členu 10(3) Uredbe je določeno, da se morajo take odločbe „sprejeti najpozneje v štirih mesecih od dne, ko se začne postopek“.

5 Čeprav je v členu 7(1) Uredbe določeno, da se koncentracija „ne sme izvajati, dokler ni priglašena ali dokler ni razglašena za združljivo s skupnim trgom“, se izvedba javne ponudbe, ki je bila priglašena Komisiji, v skladu s členom 7(3) Uredbe lahko nadaljuje „pod pogojem, da pridobitelj ne uveljavlja glasovalnih pravic, ki izhajajo iz zadevnih vrednostnih papirjev, ali pa to naredi le zato, da bi ohranil polno vrednost teh naložb, in na podlagi odstopanja, ki ga Komisija odobri v skladu z odstavkom 4“.

6 V členu 18 Uredbe o zaslišanju strank in tretjih oseb je določeno:

„1. Pred sprejetjem kakršne koli odločbe, predvidene v členu 7(4), drugem pododstavku člena 8(2), členu 8(3) do (5) ter členih 14 in 15, Komisija dá zadevnim osebam, podjetjem in podjetniškim združenjem možnost, da na vsaki fazi postopka vse do posvetovanja s Svetovalnim odborom predstavijo svoje poglede na očitke, ki jih zadevajo.

[...]

3. Odločba Komisije temelji le na ugovorih, o katerih so lahko stranke predstavile svoja stališča. Pravice do obrambe se v postopku povsem spoštujejo. Dostop do spisa je na voljo vsaj neposredno prizadetim strankam, ob upoštevanju pravnega interesa podjetij do varovanja njihovih poslovnih skrivnosti.

[...]“

7 V členu 13(3) Uredbe Komisije (ES) št. 447/98 z dne 1. marca 1998 o priglasitvah, rokih in zaslišanjih, predpisanih z Uredbo Sveta (EGS) št. 4064/89 o nadzoru koncentracij podjetij (UL L 61, str. 1), je določeno:

„Zatem, ko Komisija naslovi svoje pripombe strankam, ki priglašujejo, jim na njihovo zahtevo odobri pravico do vpogleda v spis, da bi jim omogočila, da uveljavijo svoje pravice do obrambe.

Komisija na zahtevo odobri tudi drugim udeleženim strankam, ki jim je posredovala pripombe, pravico do vpogleda v spis, če je to potrebno, da pripravijo svoje pripombe.“

8 V členu 17 Uredbe št. 447/98 o zaupnih podatkih je določeno:

„1. Podatki, vključno z dokumenti, se ne posredujejo in niso dostopni, če vsebujejo poslovne skrivnosti katere koli osebe ali podjetja, vključno s strankami, ki priglašujejo, drugimi udeleženimi strankami ali tretjimi osebami, ali če vsebujejo druge zaupne podatke, za katere Komisija meni, da jih ni treba razkriti zaradi postopka, ali če gre za interne dokumente pristojnih organov.

2. Katera koli oseba, ki izrazi svoje mnenje v skladu z določbami tega poglavja, nedvoumno opredeli vsa gradiva, za katera meni, da so zaupna, in za to navede razloge ter predloži ločeno nezaupno različico v roku, ki ga določi Komisija.“

Dejansko stanje

9 Tetra Laval SA, zasebna družba francoskega prava v izključni lasti družbe Tetra Laval BV, finančne družbe skupine Tetra Laval (v nadaljevanju: družba Tetra ali tožeča stranka), je 27. marca 2001 v imenu navedene skupine objavila javno ponudbo za odkup vseh delnic v obtoku družbe Sidel SA, ki v Franciji kotira na borzi. Tetra Laval SA je istega dne kupila približno 9,75-odstotno udeležbo v kapitalu družbe Sidel od družbe Azeo (5,56 %) in uprave družbe Sidel (4,19 %).

10 Družba Tetra je ponudila 50 EUR za delnico, ponudba pa je bila v skladu s francoskim pravom brezpogojna. Upravni odbor družbe Sidel je soglasno priporočil sprejetje ponudbe, prav tako so jo odobrili večinski delničarji te družbe. Komisija za vrednostne papirje (Commission des opérations de bourse) je 11. aprila 2001 odobrila skupno sporočilo o ponudbi družb Tetra Laval SA in Sidel („joint offer document“). Ponudba je po objavi 14. aprila 2001 uradno veljala od 17. aprila do 22. maja 2001. V ponudbi je bilo določeno, da bodo v primeru uspeha delnice družbe Tetra SA znova kotirale na borzi v tednu, ki se bo začel 11. junija 2001, ob upoštevanju omejitev iz člena 7(3) Uredbe.

11 Na podlagi te ponudbe je Tetra pridobila približno 81,3 % delnic v obtoku družbe Sidel. Po izteku javne ponudbe je tožeča stranka kupila še nekatere druge delnice, tako da ima zdaj približno 95,20 % delnic in 95,93 % glasovalnih pravic družbe Sidel.

12 Del družbe Tetra je podjetje Tetra Pak, ki deluje predvsem v sektorju kartonske embalaže za tekoča živila, v katerem je vodilno svetovno podjetje. Družba Tetra ima tudi omejene dejavnosti v sektorju plastične embalaže, predvsem kot ‚prilagojevalec‘ (izdelovanje in dobavljanje prazne embalaže proizvajalcem, ki jo napolnijo), zlasti v sektorju polietilenske embalaže z visoko gostoto (v nadaljevanju: HDPE).

13 Družba Sidel projektira in proizvaja opremo in sisteme za pakiranje, zlasti stroje, imenovane ‚Stretch Blow Moulding‘ (raztezanje, pihanje, modeliranje, v nadaljevanju: stroji SBM), ki se uporabljajo za proizvodnjo plastenk iz polietilen‑tereftalata (v nadaljevanju: PET). Je vodilni svetovni proizvajalec in dobavitelj teh strojev. Navzoča je tudi v sektorju zaščitne tehnologije, s katero postane embalaža PET primerna za proizvode, občutljive za plin in svetlobo ter tudi v sektorju strojev za polnjenje plastenk PET in v manjši meri tudi plastenk HDPE.

14 Komisiji je bila 18. maja 2001 priglašena transakcija, s katero je družba Tetra pridobila udeležbo v kapitalu družbe Sidel.

15 Med strankami ni sporno, da je transakcija (v nadaljevanju: koncentracija ali priglašena koncentracija) pridobitev v smislu člena 3(1)(b) Uredbe in da gre za koncentracijo na ravni Skupnosti v smislu člena 1(2) Uredbe.

16 Ker je Komisija menila, da obstaja resen dvom o združljivosti koncentracije s skupnim trgom in Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP), se je 5. julija 2001 odločila začeti postopek temeljitega preizkusa, določen v členu 6(1)(c) Uredbe.

17 Komisija je 7. septembra 2001 družbama Tetra in Sidel poslala obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah v skladu s členom 18 Uredbe, v katerem je navedla razloge, zakaj na prvi pogled meni, da bi bilo treba priglašeno koncentracijo prepovedati. Tožeča stranka je na to obvestilo odgovorila 21. septembra 2001.

18 Dodatno obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah, predvsem glede dejavnosti družbe Tetra v sektorju HDPE, je bilo družbama Tetra in Sidel poslano 24. septembra 2001, nanj pa je tožeča stranka odgovorila 1. oktobra 2001.

19 Tožeča stranka je v skladu s členom 8(2) Uredbe 25. septembra 2001 ponudila več zavez, zato da bi odpravila probleme z vidika konkurence, navedene v prvem obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah.

20 Ustno zaslišanje pred pooblaščencem za zaslišanje, v skladu s členi 14, 15 in 16 Uredbe št. 447/98, je bilo 26. septembra 2001.

21 Tožeča stranka je 9. oktobra 2001 predložila novo vrsto natančno določenih zavez (v nadaljevanju: zaveze), ki so nadomestile tiste z dne 25. septembra 2001.

22 Komisija je 11. oktobra 2001 opravila posebno tržno raziskavo v zvezi s temi zavezami, tako da je poslala 51 vprašalnikov različnim akterjem v zadevnem gospodarskem sektorju (kupcem, prilagojevalcem in konkurentom) in določila 17. oktober kot rok za odgovore. Prejela je 34 odgovorov (v nadaljevanju: odgovori na raziskavo), in ker so bili ti po njenem mnenju zelo zaupni, pripravila dva nezaupna povzetka, in sicer povzetek odgovorov kupcev in prilagojevalcev ter povzetek odgovorov konkurentov, ki ju je poslala tožeči stranki.

23 Svetovalni odbor za koncentracije je o osnutku dokončne odločbe Komisije, ki se je nanašala tudi na zaveze, razpravljal na sestanku 19. oktobra 2001 in ga odobril.

24 Komisija je z odločbo z dne 30. oktobra 2001 (C(2001)3345 konč., zadeva COMP/M.2416 – Tetra Laval/Sidel; v nadaljevanju: izpodbijana odločba) v skladu s členom 8(3) Uredbe priglašeno koncentracijo razglasila za nezdružljivo s skupnim trgom in z delovanjem EGP.

25 Izpodbijana odločba je bila družbi Tetra vročena 6. novembra 2001.

26 Komisija je glede na ugotovitve, do katerih je prišla v izpodbijani odločbi, in po ločenem upravnem postopku, ki se je začel 19. novembra 2001 z vročitvijo obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah družbi Tetra, 30. januarja 2002 izdala odločbo, v kateri so bili v skladu s členom 8(4) Uredbe našteti potrebni ukrepi za ponovno vzpostavitev pogojev učinkovite konkurence (zadeva COMP/M.2416 – Tetra Laval/Sidel).

Izpodbijana odločba

27 Komisija je v izpodbijani odločbi za analizo združljivosti priglašene koncentracije s skupnim trgom najprej opisala sektor pakiranja tekočih živil, nato pa je preučila trge zadevnih proizvodov in zadevni geografski trg ter nazadnje opravila presojo konkurenčnosti priglašene koncentracije. Komisija je po opravljeni analizi ocenila obseg zavez z vidika prejšnje presoje konkurenčnosti koncentracije.

Sektor pakiranja tekočih živil

28 Komisija meni, da ima „[priglašena] koncentracija predvsem konkurenčni vpliv na [industrijski] sektor pakiranja tekočih živil“, in sicer predvsem tekočih mlečnih izdelkov (v nadaljevanju: TMI), sokov in nektarjev (v nadaljevanju: sokovi), negaziranih pijač s sadnim okusom (v nadaljevanju: PSO) ter kavnih in čajnih napitkov (v nadaljevanju za vse štiri vrste proizvodov: občutljivi proizvodi), še posebej pa na segmenta v tem sektorju, v katerih sta stranki zlasti dejavni, in sicer segmenta „plastike, predvsem embalaže PET, in kartona“ (uvodna izjava 12). Komisija opisuje, da se PET uporablja za proizvodnjo prozornih plastenk. PET je treba za proizvode, občutljive za kisik in svetlobo, izboljšati s tehniko, imenovano „zaščitna tehnologija“. Proizvodna linija PET zajema tri faze, in sicer, prvič, proizvodnjo „predoblik“, to je plastičnih tub, ki se uporabljajo za proizvodnjo plastenk, drugič, proizvodnjo plastenk s stroji SBM (glej zgoraj točko 13), in tretjič, polnjenje plastenk (uvodna izjava 20). Nato opisuje embalažo HDPE, kot da ima „moten“ videz. Proizvodna linija HDPE je podobna liniji PET, vendar so potrebni stroji za ekstruzijsko pihanje‑modeliranje (extrusion blow moulding machines, v nadaljevanju: stroji EBM) (uvodna izjava 26). V nasprotju s plastično embalažo je za kartonsko embalažo značilno povezovanje proizvodnje, polnjenja in zapiranja embalaže (uvodna izjava 28).

29 Komisija našteva več razlik, predvsem v skladu s svojo prejšnjo prakso na tem področju razlikuje med aseptično in neaseptično pakiranimi proizvodi, med embalažo in stroji za pakiranje ter med pakiranjem, ki ga proizvajalci tekočih živil opravijo na kraju samem, in pakiranjem, ki ga opravijo prilagojevalci (glej zgoraj točko 12). Zadnje razlikovanje je po mnenju Komisije vseeno manjše zaradi sporazumov „hole-through-the-wall“ („luknja v zidu“, v nadaljevanju: sporazumi HTW), na podlagi katerih prilagojevalec proizvaja plastenke v obratu poleg proizvajalčevega in jih pošlje v ta obrat, v katerem jih proizvajalec napolni.

Zadevni trgi proizvodov

30 Ker ima „[priglašena] koncentracija predvsem konkurenčni vpliv na [industrijski] sektor pakiranja tekočih živil“, se je Komisija v analizi osredotočila na segmenta tega sektorja, v katerih sta stranki zlasti dejavni, in sicer na segmenta „plastike, predvsem embalaže PET, in kartona“ (uvodna izjava 12). Komisija meni, da je „segmentacija glede na končno uporabo koristen instrument analize za preučevanje trga opreme za pakiranje tekočih živil“ (uvodna izjava 44). Priznava, da so „sistemi pakiranja, pri katerih se uporabljajo različni materiali, na primer steklo ali pločevinke, ločeni trgi proizvodov z vidika pravil o konkurenci in da zato sistemi pakiranja PET spadajo na ločen trg proizvodov“ (uvodna izjava 53). Komisija odločno zavrača, da „karton in PET nimata skupnih segmentov proizvodov [ali] da ta materiala ne moreta biti medsebojno povezana“ (uvodna izjava 53). Komisija zato preučuje „medsebojno povezanost teh materialov in prihodnjo rast PET v segmentih končne uporabe, v katerih se tradicionalno uporablja karton“ (uvodna izjava 53).

31 Ker kartonska embalaža ni prozorna, Komisija meni, da „je primerna za pakiranje proizvodov, občutljivih za kisik in svetlobo, ne more pa se uporabljati za gazirane pijače“. Nasprotno pa je embalaža PET „prozorna in primerna za gazirane pijače, vendar je bila do zdaj manj primerna za proizvode, občutljive za kisik in svetlobo“ (uvodna izjava 55). Komisija poudarja, da je „PET material, ki je primeren za pakiranje vseh proizvodov, ki so se do zdaj pakirali v kartonski embalaži“, to je občutljivih proizvodov, in iz tega sklepa, da je „PET zato lahko konkurenčen alternativni material za vse proizvode, ki se pakirajo v kartonski embalaži“ (uvodna izjava 57, poudarjeno v izvirniku). Vendar se ti proizvodi razlikujejo med seboj, ker „lastne značilnosti proizvoda vodijo k izbiri nekoliko drugačnih embalaž (sokovi imajo visoko vsebnost kislin, medtem ko je vsebnost kislin v TMI majhna, PSO in ledeni čaj pa ne zahtevajo tako močne zaščite pred kisikom kot sokovi)“ (uvodna izjava 58).

32 Komisija v zvezi s PET in predvideno rastjo uporabe tega materiala za občutljive proizvode zavrača trditev družbe Tetra, da je „uporaba [PET] zelo omejena in se v prihodnosti ne bo znatno povečala“ (uvodne izjave od 59 do 148). V zvezi s tem pojasnjuje, da je „uporaba PET najhitreje rasla v segmentu vode in gaziranih pijač, predvsem zaradi prehoda s steklene embalaže na ta material“, ter da „potrošniki in proizvajalci cenijo PET“ (uvodna izjava 55, opomba 22). Komisija ugotavlja, „da je v PET že mogoče pakirati in tržiti sveže mleko, aromatizirano mleko, ledeni čaj, sveže sokove, trajne sokove (ustekleničene vroče), pijače s sadnim okusom in izotonične napitke“ ter da obstajata samo dva segmenta, v katerih uporaba PET še vedno povzroča tehnične težave, in sicer segmenta „aseptičnih sokov in aseptičnega nearomatiziranega mleka (UHT)“ (uvodna izjava 61). Komisija se sklicuje na številke, ki jih je v imenu družbe Tetra poslala raziskovalna ustanova Canadean, in ugotavlja, da če se PET zdaj ne uporablja veliko v segmentih TMI in sokov (in sicer 0,5 % v obeh segmentih leta 2000), je „stanje […] zelo drugačno v segmentih PSO in čajnih ali kavnih napitkov, ki ne zahtevajo enakih zaščitnih lastnosti kot TMI in sokovi“, saj je PET v teh segmentih „že dosegel večja tržna deleža“ (uvodna izjava 69) (in sicer 20 % za PSO in 25 % za čajne ali kavne napitke v letu 2000).

33 Komisija je za čas od leta 2000 do leta 2005, potem ko je uporabila zlasti svojo tržno raziskavo, tržno raziskavo, ki jo je opravila ustanova Canadean, in „neodvisne študije“ (uvodna izjava 104), in sicer študije, ki so jih pripravili PCI, Warrick in Pictet, ugotovila, „da že obstajajo velika prekrivanja PET in kartonov v segmentih PSO in čajnih ali kavnih napitkov“ ter da bo „PET še pridobil tržne deleže v teh segmentih v škodo kartona“, tako da naj bi se „ob previdni oceni, da bo PET do leta 2005 v vsakem od teh segmentov dosegel 30-odstotni tržni delež, ta material […] uporabljal za pakiranje 800 milijonov litrov čajnih ali kavnih napitkov (skupaj z izotoničnimi napitki) in 1 milijardo litrov PSO“ (uvodna izjava 144). Dodaja, da bi „izboljšave zaščitne tehnologije in aseptičnega polnjenja PET morale okrepiti položaj tega materiala v štirih segmentih [občutljivih] proizvodov“ ter da se bo „uporaba PET znatno povečala v segmentih TMI in sokov v naslednjih petih letih“ (uvodna izjava 146). Po mnenju Komisije je „realno mogoče pričakovati, da bo PET do leta 2005 dosegel najmanj od 10‑ do 15‑odstotni delež v segmentu svežega mleka in 25-odstotni delež v segmentu aromatiziranih pijač na osnovi mleka in drugih“, vendar „uporaba PET za mleko UHT (ki pomeni približno 50 % celotnega trga mleka v EGP) ni gotova“ (uvodna izjava 147). Komisija, ki poudarja „velik potencial“ PET „vsaj v tržnih nišah in segmentih višjega cenovnega razreda mleka v aseptični embalaži, kot so enojne porcije“, meni, da „[č]e PET do leta 2005 doseže najmanj 15-odstotni tržni delež v segmentu svežega mleka, 25-odstotni delež v segmentu drugih pijač na osnovi mleka in samo 1-odstotni delež v segmentu mleka UHT, se bo ta material uporabljal za pakiranje približno 3 milijard litrov na leto (kar je približno 9 % celotnega evropskega trga [TMI])“ (uvodna izjava 147). Komisija glede sokov meni, da je „realno predvidevati, da bo PET do leta 2005 dosegel najmanj 20‑odstotni tržni delež na celotnem trgu sokov v EGP“, čeprav bo ta rast predvsem posledica „pomembnega prehoda s stekla na PET“ (uvodna izjava 148).

34 Komisija glede konkurence med PET in kartonom v sektorjih, v katerih prihaja do prekrivanj, sklepa, da so „sistemi kartonskega pakiranja in sistemi pakiranja PET (ter zato oprema za pakiranje za oba materiala) ločena trga proizvodov“ (uvodna izjava 163). Ugotavlja, da „čeprav zamenljivost sistema kartonskega pakiranja in sistema PET pakiranja trenutno ni dovolj učinkovita in neposredna, kot bi bilo potrebno za opredelitev trga (povedano drugače, sistema sta slabo zamenljiva), bi se to lahko v prihodnosti spremenilo, ko se bo izboljšala zaščitna tehnologija za PET in bodo stroški obeh materialov podobni“ (uvodna izjava 163) Podobnost bi lahko bila celo tolikšna, da bi lahko bila ta sistema v prihodnosti „enoten trg proizvodov z vidika pravil o konkurenci“ (uvodna izjava 163).

35 Komisija nato preučuje segmente „posebne opreme za vsak sistem“, da bi ugotovila, „ali obstajajo ločeni trgi proizvodov“ za vsakega od teh sistemov (uvodna izjava 164).

36 Komisija glede sistemov pakiranja PET meni, da za stroje SBM, ker imajo občutljivi proizvodi svoje značilnosti in obstaja možnost cenovne diskriminacije, „obstajajo ločeni upoštevni trgi za vsako ločeno skupino kupcev glede na končno uporabo, zlasti v štirih segmentih „občutljivih“ pijač: TMI, sokovi, PSO in čajni ali kavni napitki“ (uvodna izjava 188). Komisija za različne zaščitne tehnologije meni, da spadajo na nastajajoči trg, vendar bi po njenem mnenju nekatere tehnologije lahko bile v prihodnosti ločen trg (uvodni izjavi 198 in 199). Obstajala naj bi tudi ločena trga strojev za aseptično in neaseptično pakiranje PET (uvodna izjava 204), medtem ko so predoblike PET še en drug ločen trg (uvodna izjava 206).

37 Glede sistemov kartonskega pakiranja Komisija ugotavlja obstoj soglasja o tem, da „obstajajo štirje ločeni trgi proizvodov: trg strojev za aseptično kartonsko pakiranje, trg aseptičnih kartonov, trg strojev za neaseptično kartonsko pakiranje in trg neaseptičnih kartonov“ (uvodna izjava 209).

Zadevni geografski trg

38 Upoštevni geografski trg je opredeljen kot trg EGP, „ker dobavitelji (opreme za pakiranje PET) delujejo na celotnem ozemlju EGP ter so sposobni dobavljati in dobavljajo opremo na čezmejni ravni“ (uvodni izjavi 210 in 211).

Presoja konkurenčnosti priglašene koncentracije

39 Komisija je konkurenčnost koncentracije presodila v podrobni analizi (uvodne izjave od 213 do 408), ki je v bistvu taka:

„213 Raziskava in analiza, ki ju je opravila Komisija, sta pokazali, da lahko koncentracija okrepi prevladujoči položaj družbe Tetra na trgu strojev za aseptično kartonsko pakiranje in aseptičnih kartonov ter ustvari prevladujoči položaj na trgu opreme za pakiranje PET, in zlasti strojev SBM (z nizko in visoko zmogljivostjo) v segmentih ,občutljivih‘ končnih proizvodov (TMI, sokovi, PSO in čajni ali kavni napitki).

214 Prihodnji prevladujoči položaj novega subjekta na dveh zelo bližnjih trgih in tudi njegov prevladujoči položaj na tretjem trgu (stroji EBM in stroji za polnjenje HDPE) lahko okrepita položaj tega subjekta na obeh trgih, ustvarita ovire za vstop na trg, zelo zmanjšata pomen obstoječih konkurentov in vodita k monopolistični strukturi celotnega trga aseptičnega in neaseptičnega pakiranja ,občutljivih‘ proizvodov v EGP.“

40 Da bi Komisija utemeljila analizo, najprej ugotavlja, da se je na trgu kartonske embalaže zelo malo spremenilo od sodbe Sodišča prve stopnje z dne 6. oktobra 1994 v zadevi Tetra Pak proti Komisiji (T-83/91, Recueil, str. II‑755), potrjeni po pritožbi s sodbo Sodišča z dne 14. novembra 1996 v zadevi Tetra Pak proti Komisiji (C-333/94 P, Recueil, str. I-5951, v nadaljevanju: sodbi Tetra Pak II). Komisija tako meni, da je imela družba Tetra leta 2000 v EGP prevladujoči položaj na trgu strojev za kartonsko pakiranje in aseptičnih kartonov z 80‑odstotnim tržnim deležem (uvodni izjavi 219 in 223) ter „vodilni“ položaj na trgu strojev za kartonsko pakiranje in neaseptičnih kartonov z [od 50‑ do 60‑odstotnim] tržnim deležem( ) (uvodni izjavi 229 in 231). Nato, čeprav Komisija priznava, da družba Sidel nima prevladujočega položaja na trgu strojev SBM, meni, da ima „vodilni“ položaj, ker je „edino podjetje, ki lahko ponuja celotno paleto strojev SBM od najnižje do najvišje zmogljivosti, tako da uporablja najnaprednejšo rotacijsko tehnologijo“ (uvodna izjava 248). Komisija navaja, da je „pomen učinkovitega upravljanja polnjenja v povezavi s pihanjem‑modeliranjem za zagotavljanje čistih ali ultra čistih procesov pakiranja očiten predvsem pri ,občutljivih‘ proizvodih, kot so mleko in sadni sokovi“ (uvodna izjava 249), ter ugotavlja, da družba Sidel proizvaja stroje za aseptično in neaseptično polnjenje (uvodna izjava 250) in ima „kombinirano“ inovativno tehnologijo, s katero lahko v enem stroju združi pihanje, modeliranje in zapiranje (uvodna izjava 254). Komisija iz tega sklepa, da ima družba Sidel „vodilni položaj na trgu strojev SBM“ in „močan položaj“ na trgih druge opreme za pakiranje PET, zlasti „strojev za aseptično polnjenje, pomožne opreme in povezanih storitev“ (uvodna izjava 259).

41 Glede nastanka prevladujočega položaja na trgu PET in okrepitve položaja družbe Tetra na trgih kartona se izpodbijana odločba nanaša na, prvič, horizontalne in vertikalne učinke koncentracije, drugič, na „učinke vzvoda“ („leveraging“) trgov kartona na trg PET, tretjič, na učinke izginjanja konkurenčnih pritiskov trga PET na trge kartona, in četrtič, na skupne učinke na trge kartona in PET.

42 Prvič, Komisija glede horizontalnih učinkov meni, da naj bi priglašena koncentracija – ker obe udeleženki delujeta na treh ločenih trgih proizvodov, to je „strojev SBM (nizka zmogljivost), zaščitne tehnologije in strojev za aseptično polnjenje PET“ (uvodna izjava 263) – okrepila položaj novega subjekta na teh treh trgih. Čeprav Komisija priznava, da ta položaj ni prevladujoč, vztraja, da je mogoče pričakovati, da bo dosežena „raven prevlade“, „ker se bo prevladujoči položaj subjekta, ki bi nastal s koncentracijo, uporabil kot vzvod v sektorju opreme za aseptično kartonsko pakiranje in aseptičnega kartona“ (uvodna izjava 263).

43 Drugič, po mnenju Komisije lahko „veliki vertikalni učinki“ zaradi „vertikalne integracije novega subjekta v tri sisteme pakiranja (karton, PET in HDPE)“ „privedejo do vertikalne izključitve neodvisnih prilagojevalcev“ (uvodna izjava 291). Ta izključitev naj bi bila posledica strukture, nastale s koncentracijo, tako (uvodna izjava 292):

„i) da bi bil subjekt, ki bi nastal s koncentracijo, edina vertikalno integrirana družba za kartonsko pakiranje tekočih živil (stroji za kartonsko pakiranje in kartonski koluti) ter za pakiranje HDPE (stroji EBM in plastenke HDPE) in PET (stroji SBM, zaščitna tehnologija, aseptični polnilniki, predoblike in plastenke); ii) da bi dvojni status subjekta, ki bi nastal s koncentracijo, kot dobavitelja in konkurenta prilagojevalcev, lahko bil vzrok za nasprotje med kanali (,channel conflict‘) na trgu. Subjekt, ki bi nastal s koncentracijo, bi lahko izkoristil močan položaj, ki ga ima kot dobavitelj strojev SBM prilagojevalcem, ki so v določeni meri odvisni od družbe Sidel, da bi povečal njihove stroške ter jih kot dobavitelje predoblik in naprav na ključ izključil s trga. Družba Tetra/Sidel bi lahko skupaj ponujala stroje SBM in predoblike, tako da bi se na primer opirala na uspeh poslovne strategije družbe Tetra na področju kartona: stroje SBM bi lahko ponujala po nizki ceni in prenesla stroške, tako da bi kupca zavezala z dolgoročno pogodbo o dobavi standardnih predoblik in predoblik, obdelanih z zaščitno tehnologijo. Subjekt, ki bi nastal s koncentracijo, bi lahko kupcem ponujal tudi naprave na ključ, ne da bi potreboval prilagojevalce.“

44 Komisija nato poudarja obseg vertikalne integracije družbe Tetra na trgih kartona, na katerih je njena „poslovna politika ponujati kupcem celostne rešitve v obliki strojev in kartonov (koluti ali kosi)“ (uvodna izjava 296) na trgu HDPE, na katerem proizvaja plastenke HDPE s stroji EBM zaradi zveze z družbo Graham Engineering Corporation in jih na podlagi sporazumov HTW dobavlja kupcem kot prilagojevalec, ter na trgu PET. Komisija v zvezi s trgom PET ugotavlja, da je družba Tetra „z 10‑odstotnim tržnim deležem tretja največja neodvisna dobaviteljica predoblik na svetu“, ki načrtuje, da bo „proizvedla omejeno število končnih plastenk PET, izboljšanih z zaščitno tehnologijo po patentu Glaskin“, in da je od leta 1999 „navzoča na trgu sistemov zapiranja plastenk prek hčerinske družbe Novembal“ z „[od 10- do 20-odstotnim] tržnim deležem leta 2000 v EGP“ (uvodna izjava 298). Zaradi te integracije naj bi se razlikovala od družbe Sidel, ki „ni vertikalno integrirana družba“ (uvodna izjava 293). Vseeno subjekt, ki bi nastal s koncentracijo, „lahko povzroči nasprotje med kanali na trgu, ker bi bil hkrati dobavitelj in konkurent prilagojevalcev“ (uvodna izjava 301) ter bi „lahko izključil s trga prilagojevalce, s tem ko bi ponujal skupaj stroje SBM ter predoblike in naprave na ključ“ (uvodna izjava 312). Lahko bi se celo zgodilo, da bi „izrinil prilagojevalce iz teh dejavnosti, s tem ko jim ne bi hotel dobaviti strojev SBM ali bi povečal njihove stroške ter s tem ko bi spodbujal svoje integrirane dejavnosti“ (uvodna izjava 318). Glede odločitve družbe Tetra, da izstopi s trga predoblik, Komisija izjavlja, da „ne sklepa, da naj bi te vertikalne težave vodile k nastanku prevladujočega položaja na trgih opreme za pakiranje PET ali predoblik“ (uvodna izjava 324).

45 Komisija nato podrobno (uvodne izjave od 325 do 389) predstavlja razloge za pomisleke, da bi novi subjekt izrabil prevladujoči položaj na trgih kartona „z učinkom vzvoda“ na trg opreme za pakiranje PET, da bi „tako obvladoval ta trg tudi pri ,občutljivih‘ končnih proizvodih“ (uvodna izjava 328). Po njenem mnenju je za nezdružljivost koncentracije s skupnim trgom dovolj, da ima družba Tetra/Sidel to možnost. Tako Komisija ni imela pomislekov zaradi trenutnega položaja družbe Sidel na trgu strojev SBM, temveč zaradi „prevladujočega položaja družbe Tetra na trgu kartona“ (uvodna izjava 328, poudarjeno v izvirniku). Komisija, ki se sklicuje predvsem na tesne povezave med obema trgoma opreme za proizvodnjo kartonske embalaže in embalaže PET, ugotavlja, da bi koncentracija „ustvarila tržno strukturo, ki bi bila izjemno naklonjena pojavu protikonkurenčnih učinkov, ker bi subjekt, ki bi nastal z združitvijo, imel hkrati prevladujoči in vodilni položaj na teh trgih“ (uvodna izjava 330).

46 Komisija v analizi „obravnava štiri točke“ (uvodna izjava 331). Prvič, trgi sistemov kartonskega pakiranja in pakiranja PET „so del sosednjih trgov proizvodov, ki imajo skupne kupce“. Drugič, zaradi prihodnje rasti PET v novih segmentih občutljivih proizvodov bi koncentracija novemu subjektu omogočila pridobiti prevladujoči položaj na trgu PET, tako da bi izkoristil trenutni prevladujoči položaj družbe Tetra na trgih kartona. Tretjič, koncentracija bi okrepila prevladujoči položaj družbe Tetra na trgih kartona. Četrtič, kombinacija obeh prevladujočih položajev bi utrdila položaj novega subjekta v sektorju embalaže za občutljive proizvode in zlasti v sektorju aseptične embalaže, zaradi česar bi se tako okrepila oba prevladujoča položaja.

47 Komisija v utemeljitev analize navaja, da je priglašena koncentracija strateško pomembna za družbo Tetra, da naj bi bila sposobna in spodbujena k izvajanju učinka vzvoda, da drugi konkurenti novega subjekta ne bi mogli tekmovati z njim na različnih ravneh in, nazadnje, da bi družba Tetra lahko izvajala cenovno diskriminacijo.

48 Glede sposobnosti in spodbude k uporabi učinka vzvoda, Komisija sklepa, da bi „tržna struktura, ki bi nastala zaradi koncentracije, spodbujala predvsem učinke vzvoda“ (uvodna izjava 359):

„(a) obstajali bi skupni kupci, ki bi povpraševali hkrati po sistemih kartonskega pakiranja in pakiranja PET za pakiranje ,občutljivih‘ tekočin;

(b) družba Tetra ima posebno močan prevladujoči položaj na trgu aseptične kartonske embalaže, saj ima več kot [od 80- do 90‑odstotni] delež trga in kupce, ki so odvisni od nje;

(c) družba Tetra/Sidel bi začela delovati z močnim vodilnim položajem na trgu sistemov pakiranja PET, zlasti strojev SBM, z [od 60- do 70-odstotnim] tržnim deležem;

(d) družba Tetra/Sidel bi imela možnost selektivno ciljati na posebne kupce ali skupine kupcev, ker struktura trga omogoča cenovno diskriminacijo;

(e) družba Tetra/Sidel bi imela močno gospodarsko spodbudo za uporabo učinkov vzvoda. Ker sta karton in PET na tehnični ravni zamenljiva proizvoda, je kupec, ki preide na PET, izgubljen za karton, bodisi ker se je delno odpovedal kartonu bodisi ker ni prešel na karton za del proizvodnje, ki jo je prej pakiral v drugi embalaži. To ustvarja dodatno spodbudo za iskanje kupca za PET, da bi nadomestili to izgubo. Zato bi družba Tetra/Sidel z uporabo položaja, ki ga ima zdaj na trgu kartona, ne samo povečala svoj tržni delež na trgu PET, temveč bi lahko preprečila ali nadomestila morebitne izgube na trgu kartona;

(f) konkurenti družbe Tetra/Sidel na trgu opreme za kartonsko pakiranje in tudi na trgu opreme za pakiranje PET bi bile veliko manjše družbe, saj največji konkurent ne bi imel več kot [od 10- do 20-odstotnega deleža] na trgu strojev za kartonsko pakiranje ali strojev SBM.“

49 Načini izvajanja učinka vzvoda naj bi temeljili na trenutnem prevladujočem položaju družbe Tetra na trgih aseptičnega kartona (uvodna izjava 364):

„S tem ko bi na več načinov izkoriščala [ta položaj], naj bi družba Tetra/Sidel […] imela možnost, da prodajo opreme in potrošnega materiala za kartonsko embalažo povezuje s prodajo opreme za pakiranje PET in morda tudi predoblik (zlasti predoblik, obdelanih z „zaščitno“ tehnologijo). Družba Tetra/Sidel bi lahko izvajala pritisk ali spodbujala (npr. s plenilskimi cenami ali cenovnimi vojnami in popusti za zvestobo), da bi njeni kupci kartona kupili opremo za pakiranje PET in morda predoblike pri njej ter ne pri njenih konkurentih ali prilagojevalcih.“

50 Komisija tudi opozarja, da bodo „številni kupci, ki bodo še potrebovali kartonsko embalažo za del svoje proizvodnje, […] lahko prisiljeni ali spodbujeni, da opremo za kartonsko pakiranje in opremo za pakiranje PET kupijo pri istem dobavitelju“, ter da bodo „kupci, ki so z družbo Tetra sklenili dolgoročne sporazume za pokrivanje potreb po kartonski embalaži, […] posebno dovzetni“ (uvodna izjava 365) za take pritiske.

51 Zaradi izvajanja učinka vzvoda bi bili lahko konkurenti družbe Tetra/Sidel izključeni s trga strojev SBM za občutljive proizvode iz teh razlogov (uvodna izjava 369):

„(a) ni pomembno, da konkurenti lahko še prodajajo v segmentih, v katerih ni vezanih prodaj (na primer v segmentu vode ali brezalkoholnih gaziranih pijač), ker so sposobni izvajati cenovno diskriminacijo in ciljati na posebne skupine kupcev, kar vodi do segmentacije zadevnih trgov glede na vrsto uporabe proizvodov; (b) segmenti ,občutljivih‘ proizvodov zajemajo zelo kompleksne tekočine, ki zahtevajo zelo posebne linije PET, za katere se uporabljajo predvsem ,zaščitne‘ tehnologije in stroji za aseptično polnjenje ali celo aseptični stroji SBM (ki združujejo pihanje, polnjenje in zapiranje). Konkurenti ne bi imeli zadostnih razlogov za vlaganje in konkuriranje v teh visokotehnoloških sektorjih opreme za pakiranje PET [… ter] bi bili tako izrinjeni s tako imenovanih trgov PET ,nove generacije‘“.

52 Poleg tega bi bili lahko izrinjeni tudi „s preostalih trgov strojev SBM“ (uvodna izjava 370).

53 Ta rezultat je po mnenju Komisije toliko verjetnejši zaradi šibkega položaja konkurentov novega subjekta in neobstoječe kupne moči kupcev tega subjekta. Komisija zlasti glede položaja teh konkurentov, ki je po njenem mnenju „najpomembnejši“, ugotavlja, da čeprav se trije konkurenti družbe Sidel na trgu strojev SBM z visoko zmogljivostjo lahko kosajo s ponudbami te družbe, ostaja dejstvo, da „ti konkurenti ne bodo imeli prevladujočega položaja novega subjekta na trgu kartonske embalaže“ (uvodna izjava 372). Komisija pojasnjuje:

„Skupina SIG, edini od treh konkurentov, ki bo deloval na trgu kartona in tudi na trgu PET, ne bo imel več kot [od 10- do 20-odstotnega] deleža na trgu kartonske embalaže in strojev SBM. SIG nima celotne palete opreme za pakiranje PET, ki jo bo imel novi subjekt, in prav tako nima ,zaščitne‘ tehnologije, ki je bistvena za prodor v nove segmente proizvodov PET. Noben drug dobavitelj opreme za pakiranje ne bo mogel hkrati ponujati opreme za kartonsko pakiranje in opreme za pakiranje PET.“

54 Komisija iz tega sklepa, da bi „s predlagano koncentracijo z združitvijo družb Tetra, prevladujoče družbe na trgu kartonske embalaže, in Sidel, vodilne družbe na trgu opreme za pakiranje PET, nastala tržna struktura, ki bi novi subjekt spodbudila in mu dala potrebna sredstva, da bi vodilni položaj, ki bi ga imel na trgu opreme za pakiranje PET, zlasti strojev SBM (z nizko in visoko zmogljivostjo), ki se uporabljajo za ,občutljive‘ proizvode, spremenil v prevladujoči položaj“, kar naj bi imelo „protikonkurenčne učinke na ves trg strojev SBM“ (uvodna izjava 389).

55 Glede domnevnih učinkov na trge kartona Komisija meni, da bi koncentracija „povzročila nastanek tržne strukture, ki bi družbi Tetra omogočila okrepiti sedanji prevladujoči položaj na trgu kartonske embalaže, tako da bi odpravila vir velikih konkurenčnih pritiskov“, kar bi imelo „resne negativne posledice za sektor kartonske embalaže“ (uvodni izjavi 390 in 391). Komisija v zvezi s tem navaja, da je treba biti posebno pazljiv, ko gre za okrepitev že izjemno močnega prevladujočega položaja, kot obstaja v tem primeru.

56 Po mnenju Komisije bi brez koncentracije družbe, ki delujejo v sektorju PET, zlasti družba Sidel in prilagojevalci, še najprej izvajale poslovne strategije za povečanje uporabe PET v škodo kartona. Komisija zavrača upoštevnost trditve družbe Tetra, da bi družba Sidel lahko vplivala samo na cene strojev SBM, ki pomenijo zelo majhen del skupnih stroškov pakiranja, z obrazložitvijo, da je pomembna možnost družbe Tetra, da vpliva na cene strojev za kartonsko pakiranje in kartonskih proizvodov.

57 Če ne bi bilo koncentracije, bi „družbe [ki delujejo v sektorju] PET verjetno izvajale resnično konkurenco, da bi prevzele tržne deleže kartonu“ (uvodna izjava 398). Lahko bi pričakovali, da bo „družba Tetra močno branila svoj položaj, tako da bi poskušala izboljšati rešitve, ki jih ponuja za kartonsko embalažo, z inovacijami, izboljšanjem tehnologij, novimi oblikami in zapiranji za kartonsko embalažo ter v nekaterih primerih znižanjem cen kartona“, kot je storila v preteklosti, ko je proizvajala „novo kartonsko embalažo, ki jo je lažje uporabljati, kakršna je kartonska embalaža ,gable top‘ s čepom z navojem“ (uvodna izjava 398). Družbi Tetra po koncentraciji ne bi bilo treba izvajati take konkurence, še več, lahko bi „bolj nadzirala prehod s kartona na PET“ (uvodna izjava 399). Tako bi lahko ohranila „svoje cene za kartonsko embalažo na sedanji visoki ravni za kupce ali del proizvodnje nekaterih kupcev, ki ne bi mogli v celoti ali delno preiti na PET, zaradi preferenc potrošnikov, stroškov tega prehoda in obstoja dolgoročnih pogodb“, hkrati pa bi pri kupcih, ki bi želeli preiti na PET, ohranila „možnost vplivati na njihovo izbiro strojev za pakiranje, na primer tako da bi določila trenutek prehoda ali predlagala ustrezne in prilagojene rešitve, kar bi ji pomagalo povečati tržni delež v sektorju opreme za pakiranje PET“ (uvodna izjava 399). Družba Tetra bi tako lahko posegla v „veliko prednost, ki jo ima zdaj njen glavni konkurent, skupina SIG, ki je edina druga družba na svetu, ki proizvaja in prodaja hkrati opremo za kartonsko pakiranje ter opremo za pakiranje PET“ (uvodna izjava 400).

58 Komisija poleg tega meni, da naj bi novemu subjektu „prevladujoči položaj na dveh zelo sosednjih trgih (oprema za kartonsko pakiranje in oprema za pakiranje PET) ter močna navzočnost na tretjem trgu (HDPE) […] omogočala posebno močno navzočnost v sektorjih pakiranja zadevnih končnih proizvodov ([TMI], sokovi, [PSO], čajni ali kavni napitki)“ (uvodna izjava 404). To naj bi okrepilo tudi že „zelo močan“ (uvodna izjava 407) položaj družbe Tetra v sektorju embalaže za občutljive proizvode in povečalo ovire za vstop konkurentov družbe Tetra/Sidel, kar naj bi tej omogočilo, da „izrine [navedene] konkurente s trga ter […] okrepi svoj prevladujoči položaj na zadevnih trgih opreme za kartonsko pakiranje in opreme za pakiranje PET, zlasti strojev SBM, ki se uporabljajo za ,občutljive‘ proizvode“ (uvodna izjava 408).

Zaveze

59 Komisija je zaveze, predstavljene v prilogi k izpodbijani odločbi, povzela tako, kot da zajemajo (uvodna izjava 410): „a) odtujitev gospodarske dejavnosti družbe Tetra na področju strojev SBM; b) odtujitev gospodarske dejavnosti družbe Tetra na področju predoblik PET; c) ohranitev ločene dejavnosti družb Sidel in TetraPak ter ohranitev predhodno sprejetih izravnalnih ukrepov glede ravnanja na podlagi člena 82 Pogodbe, ter d) izdajo licence za stroje SBM družbe Sidel, namenjene kupcem, ki polnijo ‚občutljive‘ proizvode, in prilagojevalcem“. Komisija meni, da „niso zadostne za odpravo glavnih problemov z vidika konkurence, ki jih je opredelila glede trgov opreme za pakiranje PET in kartonsko pakiranje“ (uvodna izjava 424). Predlagane odtujitve dejavnosti družbe Tetra na področju strojev SBM in predoblik PET naj bi „imel[e] [samo] minimalen učinek na položaj subjekta, ki bi nastal z združitvijo“, medtem ko licenca, predvsem z vidika dejavnosti družbe Sidel na področju strojev SBM za občutljive proizvode, ne samo ne bi bila zadostna za odpravo teh problemov, temveč naj ne bi bila niti „izvedljiva možnost“ (uvodna izjava 424). S to licenco „bi se dejansko lahko na trg uvedli zapleteni mehanizmi, ki bi ustvarili umetno ureditev trga“ (uvodna izjava 424). Zaveze glede ravnanja v zvezi z ločitvijo dejavnosti družbe Sidel od dejavnosti družbe Tetra in nekršitvijo člena 82 ES pa je ocenila za „nezadostne za odpravo problemov zaradi strukture trga po združitvi“ (uvodna izjava 424).

60 Ker zaveze „v splošnem ne zadoščajo za odpravo [nastalih] problemov z vidika konkurence“, Komisija meni, da „zato ne morejo biti podlaga za odločbo o odobritvi koncentracije“ (uvodna izjava 451).

61 Zato je v členu 1 izpodbijane odločbe določeno:

„Koncentracija, ki jo je Tetra Laval BV […] 18. maja 2000 priglasila Komisiji in s katero bi pridobila izključni nadzor nad družbo Sidel SA, se razglasi za nezdružljivo s skupnim trgom in delovanjem Sporazuma EGP.“

Postopek

62 Tožeča stranka je 15. januarja 2002 v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje vložila tožbo zoper izpodbijano odločbo.

63 Tožeča stranka je istega dne ločeno vložila predlog za obravnavanje po hitrem postopku, v skladu s členom 76a Poslovnika. Komisija je v stališčih glede tega predloga, ki jih je predložila 5. februarja 2002, menila, da je utemeljen.

64 Prvi senat Sodišča prve stopnje, ki mu je bila zadeva dodeljena, je 6. februarja 2002 sklenil, da bo odločal po hitrem postopku.

65 Komisija je 12. februarja 2002 vložila odgovor na tožbo.

66 Tožeča stranka je 19. marca 2002 v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje vložila tožbo, vpisano pod številko T-80/02, s katero je predlagala razglasitev ničnosti odločbe z dne 30. januarja 2002 (glej zgoraj točko 26) ter združitev te zadeve in zadeve T‑80/02. Družba Tetra je istega dne z ločeno vlogo predlagala uporabo hitrega postopka v zadevi T-80/02, kar je Komisija odobrila v stališčih glede tega predloga z dne 3. aprila 2002. Tudi ta zadeva je bila dodeljena prvemu senatu Sodišča prve stopnje.

67 Na podlagi ukrepov procesnega vodstva iz člena 64(3)(e) Poslovnika sta bili stranki 19. marca 2002 povabljeni na neuradni sestanek s sodnikom poročevalcem 4. aprila 2002.

68 Tožeča stranka se je na tem neuradnem sestanku strinjala, da se njen predlog glede združitve te zadeve z zadevo T-80/02 šteje za umaknjen, če bosta ustna postopka v teh zadevah potekala zaporedoma in če bosta sodbi po hitrem postopku izrečeni istega dne. Strankama je bilo na tem sestanku dovoljeno, da besedila ustnih navedb vložita najpozneje en teden pred ustnima postopkoma v teh zadevah.

69 Prvi senat Sodišča prve stopnje je 18. aprila 2002 ugodil predlogu za obravnavanje po hitrem postopku v zadevi T-80/02 ter določil zaporedna datuma 26. in 27. junij 2002 za obravnavi v teh zadevah.

70 Na podlagi poročila sodnika poročevalca je prvi senat Sodišča prve stopnje na seji 10. junija 2002 odločil, da začne ustni postopek, in na podlagi ukrepov procesnega vodstva pozval stranki, naj najbolje pred obravnavo v roku, določenem za vložitev besedil ustnih navedb, sicer pa na obravnavi odgovorita na več pisnih vprašanj, poslanih v dopisu z dne 11. junija 2002 (v nadaljevanju: pisna vprašanja). Prav tako je zaprosil Komisijo, naj predloži en dokument.

71 Stranki sta 19. junija 2002 v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje vložili besedila ustnih navedb. Besedila tožeče stranke so vsebovala predlog za zaupno obravnavanje nekaterih podatkov v nekaterih dokumentih, vloženih v spis zadeve, katerih zaupnosti Komisija v svojih besedilih ni izpodbijala. Stranki sta istega dne tudi odgovorili na pisna vprašanja, Komisija pa je predložila zahtevani dokument.

72 Ker eden od sodnikov prvega senata Sodišča prve stopnje ni smel opravljati sodniške funkcije, je predsednik Sodišča prve stopnje 24. junija 2002 na podlagi člena 32(3) Poslovnika imenoval sodnika J. Pirrunga, da je dopolnil sestavo sodišča, ter preložil obe obravnavi na 3. in 4. julij 2002.

73 Tožeča stranka je v dopisu z dne 24. junija 2002 dopolnila predlog za zaupno obravnavanje v zvezi z nekaterimi podatki v spisu zadeve.

74 Tožeča stranka je istega dne v ločenem dopisu predlagala, naj se v spis vloži dokument, katerega prepis je Komisija že imela. Gre za „letno poročilo upravnega odbora“ družbe Sidel za poslovno leto 2001 (v nadaljevanju: letno poročilo družbe Sidel). Ta predlog je bil sprejet s sklepom prvega senata Sodišča prve stopnje z dne 26. junija 2002.

75 Na podlagi dodatnega poročila sodnika poročevalca je prvi senat Sodišča prve stopnje na seji 27. junija 2002 odločil, da Komisijo zaprosi, naj predloži različne dokumente, zlasti študije, ki so jih pripravili Canadean, PCI, Warrick in Pictet, ter odgovori na dodatni pisni vprašanji (v nadaljevanju: dodatni pisni vprašanji).

76 Komisija je 1. julija 2002 predložila odgovora na dodatni pisni vprašanji in zahtevane dokumente. Ti dokumenti so bili vloženi v spis, razen odgovorov na raziskavo, ki jih je Komisija štela za zaupne.

77 Stranki sta na obravnavi 3. in 4. julija 2002 podali ustne navedbe ter odgovorili na vprašanja, ki jih je postavilo Sodišče prve stopnje.

78 Sodišče prve stopnje je na obravnavi odločilo, da tožeči stranki odobri vpogled v nezaupne različice nekaterih odgovorov na raziskavo. Pet odgovorov na raziskavo, iz katerih je po preverjanju, ki ga je opravilo Sodišče prve stopnje, izhajalo, da niso odgovori na postavljena vprašanja (štirje dokumenti) oziroma da je eden od odgovorov očitno v celoti zaupen (en dokument), se ni posredovalo tožeči stranki. Ta različica odgovorov na raziskavo, ki jo je Sodišče prve stopnje pripravilo na podlagi člena 67(3) Poslovnika, je bila vložena v spis, njen prepis pa je bil poslan tožeči stranki. Sodišče prve stopnje je tožeči stranki na njeno zahtevo odobrilo en teden za vložitev morebitnih pisnih stališč glede te različice odgovorov na raziskavo. Tožeča stranka se je v dopisu z dne 8. julija 2002 odrekla tej pravici, vendar je ohranila vsebinski tožbeni razlog v zvezi s temi dokumenti.

Predlogi strank

79 Ker so bili izpolnjeni zahtevani pogoji za spremembo predlogov, predstavljeni na neuradnem sestanku, tožeča stranka Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

– razglasi ničnost izpodbijane odločbe.

– Komisiji naloži plačilo stroškov.

80 Komisija Sodišču prve stopnje predlaga, naj:

– zavrne tožbo;

– tožeči stranki naloži plačilo stroškov.

Pravo

81 Tožeča stranka v podporo tožbi navaja zlasti pet tožbenih razlogov. Tožeča stranka je na neuradnem sestanku 4. aprila 2002 poudarila, da kot je navedla v pisanjih, izpodbija izpodbijano odločbo, in sicer v delu, v katerem se nanaša na koncentracijo, kot je bila spremenjena z zavezami (v nadaljevanju: spremenjena koncentracija). V zvezi s tem je Sodišču prve stopnje predlagala, naj se pri preizkusu osredotoči na položaj, ki bi nastal po zavezah, ki jih je ponudila.

82 Tožeča stranka s prvim tožbenim razlogom, ki se nanaša na postopek, trdi, da Komisija pred sprejetjem izpodbijane odločbe ni spoštovala njene pravice do vpogleda v spis zadeve. Glede temelja trdi, da je Komisija, s tem ko je zavrnila odobritev spremenjene koncentracije, napačno uporabila člen 2(3) Uredbe. Trije tožbeni razlogi, navedeni v podporo tej trditvi, se nanašajo na domnevni neobstoj velikih protikonkurenčnih učinkov spremenjene koncentracije, in sicer horizontalnih in vertikalnih učinkov ter konglomeratnih učinkov, in nazadnje, na domnevno neustrezno presojo zavez, ki jo je opravila Komisija. Tožeča stranka poleg tega trdi, da Komisija ni zadostno obrazložila izpodbijane odločbe.

I – Tožbeni razlog: kršitev pravice do vpogleda v spis

A – Trditve strank

83 Tožeča stranka trdi, da ji Komisija ni odobrila pravice do popolnega vpogleda v spis, ker ni nikoli prejela več dokumentov, na katere se Komisija v izpodbijani odločbi zelo opira in iz katerih izpeljuje ugotovitve v škodo družbe Tetra. Po eni strani naj bi bilo to poročilo z dne 10. septembra 2001, ki ga je pripravil zunanji ekonomski izvedenec Komisije, profesor Ivaldi (v nadaljevanju: Ivaldijevo poročilo), o ekonometrični analizi preteklih prodajnih marž družbe Sidel (v nadaljevanju: ekonometrična analiza), o kateri naj bi dobila samo eno stran povzetka, po drugi strani odgovori na raziskavo, o katerih je dobila samo dva povzetka. Pooblaščenec za zaslišanje naj bi 25. oktobra 2001 kljub zahtevi družbe Tetra z dne 19. oktobra 2001 za popoln vpogled v zadnjenavedene dokumente in ne v neustrezne povzetke potrdil odločitev Komisije o zavrnitvi vpogleda. Tožeča stranka trdi, da ta zavrnitev ni združljiva s Sporočilom Komisije o notranjem poslovniku za obdelavo zahtevkov za dostop do spisa v primerih po členih [81] in [82] Pogodbe ES, členih 65 in 66 Pogodbe ESPJ in Uredbe Sveta (EGS) št. 4064/89 (UL 1997, C 23, str. 3, v nadaljevanju: Sporočilo o dostopu do spisa) in sodno prakso (sodba Sodišča z dne 25. oktobra 1983 v zadevi AEG proti Komisiji, 107/82, Recueil, str. 3151, točka 23 in naslednje, ter sodba Sodišča prve stopnje z dne 29. junija 1995 v zadevi Solvay proti Komisiji, T-30/91, Recueil, str. II-1775, točka 58 in naslednje).

84 Tožeča stranka tudi poudarja, da se je Komisija zaradi pomena, ki ga je v izpodbijani odločbi (zlasti v uvodni izjavi 346 in naslednjih) pripisala ekonometrični analizi, morala v zvezi s tem opreti na druge dokumente in ne samo na Ivaldijevo poročilo, kot ga je poznala iz povzetka, do katerega je imela dostop.

85 Komisija trdi, da je tožeča stranka imela dostop do podatkov v spisu, na katere se je sklicevala in na katere se opira v izpodbijani odločbi. Komisija, ki se sklicuje na člen 13(3) Uredbe št. 447/98 in sodbo Sodišča prve stopnje z dne 28. aprila 1999 v zadevi Endemol proti Komisiji (T-221/95, Recueil, str. II-1299, točka 65), trdi, da je pravica do vpogleda v spis utemeljena samo, če zadevnemu podjetju omogoči, da glede na ugovore Komisije in ob upoštevanju dokumentov, na katere se je ta oprla, predloži stališča o utemeljenosti teh ugovorov. Družba Tetra naj bi v tem primeru imela možnost predložiti taka stališča.

86 Prvič, Komisija glede Ivaldijevega poročila ugotavlja, da se tožeča stranka v upravnem postopku ni pritožila glede vpogleda v spis v zvezi z ekonometrično analizo in da torej ne more več trditi, da so bile njene pravice do obrambe kršene. Ta analiza v navedenem poročilu je kratka, ker gre za odgovor in popravek analize, ki jo je družba Tetra predložila pred tem. Družba naj bi lahko (in njeni izvedenci naj bi to storili v ustnem postopku pred Komisijo 26. septembra 2001) predložila stališča o tem poročilu. Poleg tega naj bi bilo poročilo samo dodatek k tržni raziskavi, ki jo je opravila Komisija. Čeprav bi bile trditve tožeče stranke utemeljene, quod non, to ne bi smelo povzročiti razglasitve ničnosti izpodbijane odločbe, ker naj to poročilo ne bi vplivalo na vsebino odločbe.

87 Drugič, Komisija glede odgovorov na raziskavo trdi, da so bili prav tako drugotnega pomena, ker se je oprla predvsem na svojo analizo nezadostnosti zavez. Po eni strani bi morala zavrniti vpogled v te odgovore zaradi zaupnosti (sodba Sodišča z dne 6. aprila 1995 v zadevi BPB Industries in British Gypsum proti Komisiji, C-310/93 P, Recueil, str. I-865, točka 26). Po drugi strani, čeprav je s členom 17(2) Uredbe št. 447/98 stranki, ki predloži stališča, dovoljeno, da predloži nezaupno različico svojega odgovora, ima Komisija vsekakor pravico, kot je potrjeno v zgoraj navedeni sodbi Endemol proti Komisiji, pripraviti objektivne in nezaupne povzetke ter omejiti vpogled tožeče stranke v take povzetke.

88 Poleg tega naj bi Komisija o teh povzetkih razpravljala s tožečo stranko na sestanku 18. oktobra 2001, na katerem naj bi ji omogočila vpogled v povzetke. Ta vpogled ter dejstvo, da je pooblaščenec za zaslišanje preučil in potrdil objektivnost zadevnih povzetkov, naj bi zagotovila popolno spoštovanje pravic do obrambe tožeče stranke. Ker so rezultati raziskave samo potrdili prvotno analizo Komisije, ne bi bilo treba sklepati, da bi bila izpodbijana odločba drugačna, čeprav bi bil zahtevani vpogled odobren. Z domnevno kršitvijo pravic do obrambe torej ni mogoče utemeljiti razglasitve ničnosti izpodbijane odločbe.

B – Presoja Sodišča prve stopnje

1. Uvodne ugotovitve

89 Najprej je treba ugotoviti, da je namen dostopa do spisa v zadevah, ki se nanašajo na konkurenco, naslovnikom obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah omogočiti, da se seznanijo z dokazi iz spisa Komisije in da lahko na podlagi teh dokazov učinkovito izrazijo stališče o sklepih, do katerih je prišla Komisija v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah (sodba Sodišča z dne 13. februarja 1979 v zadevi Hoffmann-La Roche proti Komisiji, 85/76, Recueil, str. 461, točki 9 in 11, zgoraj navedena sodba BPB Industries in British Gypsum proti Komisiji, točka 21, in sodba z dne 8. julija 1999 v zadevi Hercules Chemicals proti Komisiji, C-51/92 P, Recueil, str. I-4235, točka 75). Namen splošnih načel prava Skupnosti, ki urejajo dostop do spisa Komisije, je zagotoviti dejansko uveljavljanje pravic do obrambe, v primeru odločbe o kršitvah pravil o konkurenci, ki veljajo za podjetja, in o naložitvi glob ali denarnih kazni pa kršitev teh splošnih načel lahko načeloma povzroči razglasitev ničnosti te odločbe, če se kršijo pravice do obrambe zadevnega podjetja (zgoraj navedena sodba Hercules Chemicals proti Komisiji, točki 76 in 77).

90 Treba je tudi opozoriti, da je za ugotovitev kršitve pravic do obrambe dovolj dokazati, da je nerazkritje zadevnih dokumentov lahko v škodo tožeče stranke vplivalo na potek postopka in vsebino izpodbijane odločbe (sodbi Sodišča prve stopnje z dne 29. junija 1995 v zadevi ICI proti Komisiji, T-36/91, Recueil, str. II‑1847, točka 78 ter z dne 20. aprila 1999 v zadevi Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi proti Komisiji, od T-305/94 do T-307/94, od T-313/94 do T‑316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 in T-335/94, Recueil, str. II‑931, točka 1021, in zgoraj naveden sodba Endemol proti Komisiji, točka 87).

91 Sodišče prve stopnje je že potrdilo, da se ta načela uporabljajo v postopkih, predvidenih v Uredbi, čeprav je njihova uporaba razumno lahko pogojena z zahtevo po hitrosti, ki je značilna za splošno sistematiko Uredbe (zgoraj navedena sodba Endemol proti Komisiji, točka 68).

92 V obravnavanem primeru je torej treba preveriti, ali so na pravice do obrambe tožeče stranke vplivali pogoji, pod katerimi je imela vpogled do nekaterih dokumentov v upravnem spisu Komisije.

2. Prvi del tožbenega razloga: Ivaldijevo poročilo

93 Prvič, čeprav je trditev Komisije o prepozni navedbi očitka o kršitvi pravic do obrambe upoštevna, te trditve v posebnih okoliščinah obravnavanega primera ni mogoče upoštevati. Komisija namreč ni izpodbijala trditve tožeče stranke o očitno zelo omejeni vlogi profesorja Ivaldija na zaslišanju pred pooblaščencem za zaslišanje in nato ni odgovorila na vlogo ekonomistov, ki jo je družba Tetra predložila na tem zaslišanju. Zaradi teh okoliščin je razumno sklepati, da tožeča stranka pred sprejetjem izpodbijane odločbe ni presodila pomena, ki naj bi ga Komisija pripisovala ekonometrični analizi, opravljeni v navedenem poročilu.

94 Drugič, treba je ugotoviti, da je tožeča stranka imela zadosten vpogled v Ivaldijevo poročilo, česar ni resno izpodbijala. Treba je namreč sprejeti pojasnilo Komisije, da je to poročilo kratko, ker gre za odgovor na analizo, ki jo je predložila tožeča stranka. Iz tega sledi, da že obstoj drugih dokumentov o ekonometrični analizi – opravljeni v izpodbijani odločbi –, v katere družba Tetra ni imela vpogleda, lahko pomeni, da ni imela vpogleda v spis Komisije.

95 V zvezi s tem iz sodne prakse izhaja, da se domneva neobstoj dokumenta, do katerega se je zahteval dostop, kadar to potrdi zadevna institucija. Vseeno gre le za domnevo, ki jo tožeča stranka na podlagi upoštevnih in skladnih dokazov lahko ovrže z vsemi sredstvi (glej v tem smislu sodbi Sodišča prve stopnje z dne 12. oktobra 2000 v zadevi JT's Corporation proti Komisiji, T-123/99, Recueil, str. II-3269, točka 58, in z dne 25. junija 2002 v zadevi British American Tobacco (Investments) proti Komisiji, T-311/00, Recueil, str. II-2781, točka 35). Vendar je treba v obravnavanem primeru ugotoviti, da tožeča stranka ni uspela ovreči te domneve.

96 Tožeča stranka se namreč v podporo tej trditvi sklicuje predvsem na podrobnosti ekonometrične analize, opravljene v izpodbijani odločbi. Iz spisa, zlasti iz prilog k vlogam strank o pravilnosti nasprotnih ekonometričnih analiz, je razvidno, da temelji analiza Komisije predvsem na podatkih, ki ji jih je poslala tožeča stranka. Edini drugi podatki, ki jih je Komisija upoštevala pri oblikovanju spremenljivk, uporabljenih v analizi, temeljijo na nekaterih kritikah, ki jih je profesor Ivaldi v poročilu izrazil glede spremenljivk, uporabljenih v analizi družbe Tetra. To ugotovitev potrjuje že naslov Ivaldijevega poročila, ki je v ednini, „Note to the File/Internal“ („Opomba k spisu/notranji“).

97 Te ugotovitve ne izpodbija trditev tožeče stranke, ki temelji na Sporočilu o dostopu do spisa. Jasno je namreč razvidno, da pomoč profesorja Ivaldija v obliki svetovanja ne more biti „študija“, do katere je treba omogočiti dostop v skladu s točko I B, četrti pododstavek, Sporočila. Poleg tega ustreznosti analize, opravljene v zadevnem poročilu, ni mogoče izpodbijati s tožbenim razlogom, ki se nanaša na domnevno kršitev pravice do vpogleda v spis. Iz tega sledi, da Komisija, ki je za pomoč pri preučitvi ekonometričnih analiz, ki jih je predložila tožeča stranka, zaprosila profesorja Ivaldija, ni kršila obveznosti, ki so ji naložene z navedenim sporočilom.

3. Drugi del tožbenega razloga: odgovori na raziskavo

98 Glede drugega dela tožbenega razloga o odgovorih na raziskavo iz sodne prakse izhaja, da mora Komisija, kar zadeva odgovore tretjih strank na njene zahteve za informacije, upoštevati tveganje, da podjetje s prevladujočim položajem na trgu sprejme povračilne ukrepe zoper konkurente, dobavitelje ali kupce, ki so sodelovali pri preiskavi Komisije (zgoraj navedena sodba BPB Industries in British Gypsum proti Komisiji, točka 26, in zgoraj navedena sodba Endemol proti Komisiji, točka 66). Ob takem tveganju imajo tretje stranke, ki Komisiji med njenimi poizvedbami izročijo dokumente, za katere menijo, da bi njihova izročitev lahko bila vzrok za sprejetje povračilnih ukrepov zoper njih, pravico pričakovati, da se njihov predlog za zaupno obravnavanje upošteva.

99 Lahko se zgodi, da Komisija, če so nekatere tretje stranke zaprosile, da se njihova identiteta ne razkrije, ne sme razkriti identitete drugih tretjih strank, ki so vključene v postopek in niso predlagale zaupnega obravnavanja, preden so odgovorile na vprašalnike Komisije (zgoraj navedena sodba Endemol proti Komisiji, točka 70).

100 Ni mogoče izključiti, da ta zahteva po zaupnosti utemeljuje tudi pripravo nezaupnih povzetkov vseh zadevnih odgovorov (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Endemol proti Komisiji, točki 71 in 72).

101 Povedano drugače, dejstvo, da je s členom 17(2) Uredbe št. 447/98 vsaki tretji stranki naložena obveznost, da nedvoumno opredeli vse elemente svojega odgovora, za katere meni, da so zaupni, ne preprečuje, da Komisija v skladu s členom 17(1) Uredbe št. 447/98 in ciljem člena 287 ES po uradni dolžnosti presodi, ali se poslovne skrivnosti nekaterih tretjih strank, vključenih v postopek, ali drugi zaupni podatki lahko razkrijejo, če se odobri popoln vpogled v odgovore drugih tretjih strank, ki niso predlagale takega obravnavanja.

102 Vendar mora Komisija, ki prejme zahtevo za vpogled v spis od stranke, ki priglašuje (in sicer „stranke“ v smislu člena 18(1) Uredbe), vsaj med posvetovanjem s svetovalnim odborom v skladu s tem členom utemeljiti vsako omejitev vpogleda v spis, pri čemer je treba vsako izjemo od vpogleda v spis razlagati ozko, zlasti kadar Komisija namerava prepovedati zadevno priglašeno koncentracijo.

103 Glede odgovorov na raziskavo je treba opozoriti, da je imela družba Tetra vpogled samo v dva nezaupna povzetka vseh odgovorov na raziskavo, ki ju je pripravila Komisija, in ne v odgovore, čeprav po potrebi v nezaupni različici (glej zgoraj točko 22). Komisija v zvezi s tem opozarja, da je od številnih avtorjev teh odgovorov prejela predloge za zaupno obravnavanje, v nekaterih primerih, ker so priznali, da se bojijo povračilnih ukrepov. Vendar se je po preverjanju, ki ga je Sodišče prve stopnje opravilo v skladu s členom 67(3) Poslovnika, izkazalo, da Komisija 51 naslovnikov vprašalnikov v zvezi z raziskavo, vsaj v spremnih dopisih k tem vprašalnikom, poslanih po telefaksu, ni opozorila na obveznost iz člena 17(2) Uredbe št. 447/98, da nedvoumno opredelijo vse dele svojih odgovorov, za katere menijo, da so zaupni. Čeprav je pozabila na to, je šest odgovorov na raziskavo od skupno 30 uporabnih odgovorov od 34 prejetih vsebovalo izrecen predlog za zaupno obravnavanje. Eden od avtorjev teh odgovorov je Komisiji poslal nezaupno različico odgovora v skladu s členom 17(2) Uredbe št. 447/98.

104 Torej je treba preveriti, ali je odločitev Komisije, da tožeči stranki zavrne vpogled v odgovore na raziskavo in tudi v nezaupno različico teh odgovorov in omeji ta vpogled na nezaupna povzetka vseh odgovorov, utemeljena.

105 Treba je opozoriti, da zahteva po hitrosti, ki je značilna za splošno sistematiko Uredbe, ne more upravičiti zavrnitve, kakršna se obravnava v tem primeru. Čeprav Komisija ni imela dovolj časa, da bi od avtorjev odgovorov na raziskavo zahtevala nezaupno različico teh odgovorov, v skladu s členom 17(2) Uredbe št. 447/98, je morala tožeči stranki vseeno navesti, zakaj značilnosti in obseg strahu pred povračilnimi ukrepi ali drugimi škodljivimi in neželenimi učinki, ki so ga izrazili avtorji odgovorov na raziskavo, ki so samo predlagali zaupno obravnavanje, niso pa predložili nezaupne različice svojih odgovorov, zadostujejo za utemeljitev zavrnitev vpogleda v te odgovore, čeprav v nezaupni različici. Čeprav lahko zelo kratki roki v drugi fazi postopka v zvezi s koncentracijo iz praktičnih razlogov in predvsem če so bili predloženi številni predlogi za zaupno obravnavanje, upravičijo pripravo nezaupnih povzetkov, mora Komisija utemeljiti splošno zavrnitev vpogleda v odgovore na tržno raziskavo, ki jo je opravila v zvezi z zavezami, ki jih je ponudila zadevna stranka. Ta obveznost velja a fortiori za odgovore, ki jih je prejela brez kakršnega koli vsaj formalnega predloga za zaupno obravnavanje.

106 V zvezi s tem iz odgovora pooblaščenca za zaslišanje z dne 25. oktobra 2001 na zahtevo za vpogled v spis, ki jo je tožeča stranka vložila 19. oktobra 2001, izhaja, da je stališče Komisije o vpogledu v spis v obravnavanem primeru splošno. Komisija je menila, da je, s tem ko je poslala povzetke odgovorov na raziskavo, katerih natančnost in podrobnost je potrdil pooblaščenec za zaslišanje, zagotovila ustrezen vpogled v spis in tako spoštovala pravice do obrambe družbe Tetra.

107 Prvič, predvsem ob upoštevanju dejstva, da so nekateri avtorji odgovorov na raziskavo izrazili strah pred mogočimi povračilnimi ukrepi tožeče stranke pri neupoštevanju zaupnosti njihovih odgovorov, je treba ugotoviti, da je bilo treba vse odgovore obravnavati zaupno.

108 Ker je Sodišče prve stopnje lahko samo ugotovilo, da je bil vpogled v nezaupne različice vsaj 30 odgovorov na raziskavo, v katerih so bili prikriti zaupni podatki, povsem mogoč, je treba, drugič, preučiti, ali so bile, s tem ko je bil odobren samo vpogled v povzetke, v obravnavanem primeru dejansko kršene pravice do obrambe tožeče stranke.

109 Treba je ugotoviti, da trditev Komisije, da se je v izpodbijani odločbi sklicevala samo na odgovore na raziskavo, da bi podprla sklep, do katerega je prišla že glede zavez iz drugih neodvisnih razlogov, v določeni meri potrjuje besedilo izpodbijane odločbe (zlasti uvodni izjavi 424 in 425). Ostaja dejstvo, da je vsaj ena neugodna ugotovitev za tožečo stranko glede zavez predstavljena, kot da je „potrjena z analizo trga“ (uvodna izjava 428).

110 Treba je opomniti, da je družba Tetra v memorandumu z dne 18. oktobra 2001 in uradni pritožbi, ki jo je 19. oktobra 2001 vložila pri pooblaščencu za zaslišanje, navedla nekatere pomanjkljivosti in nepravilnosti v vprašalnikih za raziskavo, v katere je imela vpogled, zlasti glede obrazložitve zaveze, ki jo je ponudila glede licence za stroje SBM družbe Sidel. Pooblaščenec za zaslišanje je v odgovoru z dne 25. oktobra 2001 opozoril, da je bila raziskava Komisije izvedena objektivno in da vprašalniki niso bili zavajajoči. Opozoril je tudi, da je Komisija, ker je bilo nezaupno besedilo zavez priloženo vprašalnikom, imela pravico pričakovati, da bodo naslovniki teh vprašalnikov prebrali navedeno besedilo.

111 Najprej je treba opozoriti, da sta pritožba in memorandum priložena k tožbi in navedena v opombi v tožbi. Iz tega sledi, da ugovor Komisije na obravnavi glede novosti in torej po njenem mnenju nedopustnosti stališč, ki jih je tožeča stranka predstavila v ustnih navedbah, predvsem v zvezi z domnevno nepravilnostjo petega vprašanja na vprašalniku, poslanem kupcem, ni utemeljen.

112 Kar zadeva trditev tožeče stranke, da bi vprašalniki, v katerih je Komisija prosila naslovnike, naj odgovorijo na vprašanje, ali bi zaveze „znatno zmanjšale“ položaj tožeče stranke na trgu kartonske embalaže in „dejansko odpravile“ močan položaj subjekta, ki bi nastal s koncentracijo, na trgu embalaže za občutljiva tekoča živila, lahko zavedli naslovnike glede meril, določenih v členu 2(3) Uredbe, te utemeljitve ni mogoče upoštevati. V zvezi s tem je dovolj ugotoviti, da čeprav so nekateri naslovniki lahko pripravili odgovore na podlagi meril, ki niso določena v členu 2(3) Uredbe, vpogled v zadevne odgovore ni bil potreben, da bi tožeča stranka v upravnem postopku lahko opozorila Komisijo na pomen teh meril.

113 To še toliko bolj velja, ker je družba Tetra že od začetka, kot je priznala v memorandumu z dne 18. oktobra 2001, imela dostop do vprašalnikov, poslanih kupcem in prilagojevalcem. Čeprav bi ji Komisija morala omogočiti tudi vpogled v vprašalnik, poslan njenim konkurentom, je tožeča stranka na obravnavi vseeno priznala, da je pozneje dobila vpogled v ta vprašalnik na drug način. Kot je družba Tetra tudi priznala na obravnavi, njene trditve pravzaprav nikakor ne zadevajo tega vprašalnika. Torej je jasno, da je zaradi vpogleda v vprašalnike in povzetkov odgovorov na raziskavo, ki jih je pripravila Komisija, v pritožbi pri pooblaščencu za zaslišanje lahko opozorila na obveznost Komisije, da uporabi samo merila iz člena 2(3) Uredbe.

114 Kar zadeva domnevno zavajajočo predstavitev zaveze družbe Tetra glede licence v vprašalnikih, poslanih kupcem in prilagojevalcem, je iz besedila teh vprašalnikov razvidno, da ne morejo zavesti nobenega običajno pozornega naslovnika. Čeprav postavljena vprašanja vsebujejo nekatere podrobnosti o licenci, ki bi kvečjemu lahko morda zavedle naslovnika, ki jih ne bi pozorno preučil z vidika nezaupne različice priloženih zavez, je treba opozoriti, da je Komisija upravičeno domnevala, da so naslovniki te zaveze preučili. Tožeča stranka v obravnavanem primeru ni dokazala, da če bi se naslovniku te podrobnosti zdele dvoumne, preverjanje z vidika zaveze glede licence ne bi zadostovalo za pojasnitev natančnega obsega te zaveze.

115 Vsekakor iz nezaupne različice odgovorov na raziskavo, ki so jih poslali kupci in prilagojevalci, ni razvidno, da so bili zavedeni ali zmedeni pri pisanju odgovorov. Poleg tega iz povzetkov odgovorov, ki jih je Komisija poslala družbi Tetra, če jih preučimo z vidika te različice odgovorov, ne izhaja, da so bili podatki ali podrobnosti, ki bi jih tožeča stranka lahko uporabila za dokaz obstoja take zmede pri naslovnikih vprašalnikov, izpuščeni. To ugotovitev potrjuje odločitev družbe Tetra, da v tem postopku ne predloži dodatnih pisnih pripomb o navedeni različici odgovorov (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Hercules Chemicals proti Komisiji, točka 80).

116 Nazadnje, iz povzetkov odgovorov na raziskavo tudi ni razvidno, da ne odražajo natančno edinega odgovora, katerega popolno zaupnost je po preverjanju priznalo Sodišče prve stopnje (glej zgoraj točko 78).

117 Iz tega sledi, da Komisija z odločitvijo, da družbi Tetra odobri vpogled samo v nezaupne povzetke odgovorov na raziskavo, ni kršila pravic do obrambe te družbe.

4. Sklep

118 Iz vsega zgoraj navedenega izhaja, da je treba tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev pravice do vpogleda v spis, zavrniti.

II – Tožbeni razlogi: kršitev člena 2 Uredbe

A – Uvodne ugotovitve

119 Najprej je treba opozoriti, da temeljna pravila Uredbe in zlasti člen 2 te uredbe dajejo Komisiji določeno diskrecijsko pravico, zlasti pri ekonomskih presojah. Zato mora sodišče Skupnosti pri nadzoru, ki ga opravlja nad izvajanjem te pravice in je nujen za opredelitev pravil o koncentracijah, upoštevati polje proste presoje, ki posredno izhaja iz določb ekonomske narave, ki so del pravil o koncentracijah (sodba Sodišča z dne 31. marca 1998 v zadevi Francija in drugi proti Komisiji, imenovana „Kali & Salz“, C-68/94 in C-30/95, Recueil, str. I-1375, točki 223 in 224, sodbi Sodišča prve stopnje z dne 25. marca 1999 v zadevi Gencor proti Komisiji, T‑102/96, Recueil, str. II-753, točki 164 in 165, ter z dne 6. junija 2002 v zadevi Airtours proti Komisiji, T-342/99, Recueil, str. II-2585, točka 64).

120 Treba je tudi opozoriti, da se v skladu s členom 2(3) Uredbe koncentracija, ki ustvari ali krepi prevladujoči položaj, katerega posledica bi bilo resno oviranje učinkovite konkurence na skupnem trgu ali na njegovem precejšnjem delu, razglasi za nezdružljivo s skupnim trgom. Nasprotno pa mora Komisija vsako priglašeno koncentracijo, za katero se uporablja Uredba, če oba pogoja iz te določbe nista izpolnjena, razglasiti za združljivo s skupnim trgom (sodba Sodišča prve stopnje z dne 19. maja 1994 v zadevi France proti Komisiji, T-2/93, Recueil, str. II‑323, točka 79; glej v tem smislu tudi zgoraj navedeno sodbo Gencor proti Komisiji, točka 170, ter zgoraj navedeno sodbo Airtours proti Komisiji, točki 58 in 82). Če se ne ustvari ali okrepi prevladujoči položaj, se torej koncentracija dovoli, ne da bi bilo treba preučiti njene vplive na učinkovito konkurenco (zgoraj navedena sodba Air France proti Komisiji, točka 79).

121 Utemeljenost drugega, tretjega in četrtega tožbenega razloga, ki jih je navedla tožeča stranka, je treba preučiti z vidika teh ugotovitev.

B – Tožbeni razlog: neobstoj horizontalnih in vertikalnih protikonkurenčnih učinkov spremenjene koncentracije

1. Uvodne ugotovitve

122 Tožeča stranka trdi, da je z zavezami odpravila vse neugodne „horizontalne“ in „vertikalne“ učinke, ki bi jih lahko imela priglašena koncentracija in so opredeljeni v izpodbijani odločbi. Vendar ker Komisija izraža nekatere očitke glede koncentracije, ki temeljijo na teh učinkih (uvodne izjave od 263 do 324), družba Tetra trdi, da so z vidika teh zavez ti očitki postali neutemeljeni.

123 Po mnenju Komisije tožeča stranka nepravilno navaja, da naj bi izpodbijana odločba vsebovala očitke v zvezi s horizontalnimi ali vertikalnimi učinki. V tej odločbi naj namreč ne bi bil naveden nastanek ali okrepitev prevladujočega položaja zaradi ločeno obravnavanih horizontalnih ali vertikalnih učinkov koncentracije. Komisija vseeno trdi, da bo spremenjena koncentracija imela velike horizontalne in vertikalne učinke, ki jih ne more prezreti. Trdi, da je v izpodbijani odločbi pri presoji konglomeratnih učinkov koncentracije pravilno upoštevala njene preostale horizontalne in vertikalne učinke, in sicer učinke, ki so obstajali po zavezah.

124 Sodišče prve stopnje ugotavlja, da čeprav Komisija izpodbijane odločbe ni oprla na te horizontalne in vertikalne učinke, ostaja dejstvo, da jih je upoštevala v podporo ugotovitvi, da je treba prepovedati spremenjeno koncentracijo. Komisija tako v izpodbijani odločbi trdi, da bi „okrepitev in nastanek prevladujočih položajev“ na trgih opreme za pakiranje PET, zlasti strojev SBM z nizko in visoko zmogljivostjo, ter na trgu sistemov kartonskega pakiranja „bila posledica več dejavnikov“, skupaj s „horizontalnimi in z vertikalnimi učinki“ (uvodna izjava 262). Poleg tega iz stališč Komisije in zlasti pojasnil njenega zastopnika na obravnavi izhaja, da so predvsem pomisleki glede trgov opreme za pakiranje PET temeljili na takih učinkih. Torej je treba preučiti ločeni tožbeni razlog, ki ga je tožeča stranka navedla v zvezi z nastankom prevladujočega položaja na teh trgih zaradi teh učinkov.

2. Horizontalni učinki

a) Trditve strank

125 Tožeča stranka najprej opozarja, da čeprav Komisija v izpodbijani odločbi ugotavlja nastanek horizontalnih prekrivanj treh trgov, ki jih je štela za ločene, in sicer trgov strojev SBM z nizko zmogljivostjo, strojev za aseptično polnjenje PET in zaščitne tehnologije, ne predvideva niti nastanka niti okrepitve prevladujočega položaja na nobenem od teh trgov. Velika težava, ki jo je Komisija ugotovila v zvezi s horizontalnimi učinki, naj bi zadevala trg strojev SBM z nizko zmogljivostjo, vendar naj bi odločitev družbe Tetra, da se loči od družbe Dynaplast, torej od svoje dejavnosti na področju strojev SBM, to težavo odpravila. Tožeča stranka tudi poudarja, da naj bi njena zaveza, da podeli licenco za stroje SBM družbe Sidel, še bolj oslabila prej obstoječi položaj družbe Sidel na trgu strojev SBM z nizko zmogljivostjo.

126 Komisija sicer priznava, da horizontalni učinki spremenjene koncentracije sami po sebi, torej neodvisno od drugih učinkov koncentracije, ne bi vodili do nastanka ali okrepitve prevladujočega položaja, vendar trdi, da naj bi pomembno okrepili položaj novega subjekta na trgu embalaže PET in jih zaveze ne bi odpravile. Poleg tega naj zaveze ne bi bile odgovor na problem okrepitve prevladujočega položaja družbe Tetra na trgih kartona, ki je po mnenju Komisije posledica odstranitve družbe Sidel kot potencialnega konkurenta na skupnem trgu sistemov pakiranja za občutljive proizvode. Komisija poudarja, da bi odtujitev družbe Dynaplast odpravila samo horizontalno prekrivanje dejavnosti družb Tetra in Sidel, kar zadeva stroje SBM z nizko zmogljivostjo, medtem ko naj zaveze ne bi imele nobenega učinka na vodilni položaj družbe Sidel na trgu strojev SBM z visoko zmogljivostjo. Komisija je v odgovoru na tožbo in odgovoru na pisna vprašanja poudarila, da naj bi se zaradi koncentracije okrepil tudi skupni položaj novega subjekta, to je na trgu opreme za pakiranje PET, kot so stroji za aseptično polnjenje PET, zaščitne tehnologije in sistemi zapiranja plastenk PET.

b) Presoja Sodišča prve stopnje

127 Komisija v izpodbijani odločbi opredeljuje tri horizontalne probleme z vidika konkurence, ki ne zadevajo trga embalaže PET, kot je priznala na obravnavi. Gre za domnevno neugodne učinke priglašene koncentracije na trge strojev SBM z nizko zmogljivostjo, strojev za aseptično polnjenje PET in zaščitnih tehnologij. Torej je treba preučiti, ali kljub zavezam obstajajo neugodni horizontalni učinki, ki lahko potrdijo trditev Komisije, da bo subjekt, ki bi nastal s koncentracijo, izrabil prevladujoči položaj na trgu PET, tako da bo kot vzvod uporabil sedanji prevladujoči položaj na trgu kartona.

128 Kar zadeva stroje SBM z nizko zmogljivostjo, je posledica zaveze tožeče stranke glede ločitve svoje dejavnosti od dejavnosti družbe Dynaplast, da koncentracija nikakor ne bo okrepila deleža, ki ga ima družba Sidel zdaj na tem trgu. Torej je izključeno, da se bo položaj družbe Sidel na tem trgu okrepil in, a fortiori, da lahko koncentracija „znatno“ ovira konkurenco na tem delu trga strojev SBM. Komisija v izpodbijani odločbi celo priznava, da bo zaradi zavez odpravljeno horizontalno prekrivanje dejavnosti udeleženk priglašene koncentracije v zvezi s temi stroji (uvodna izjava 427). Čeprav imajo podatki iz odgovorov na raziskavo, na katere se Komisija v zvezi s tem sklicuje v odgovoru na tožbo, določeno dokazno vrednost, se Komisija ne more po eni strani opirati na prispevek družbe Dynaplast k položaju družbe Sidel na trgu strojev SBM z nizko zmogljivostjo, in sicer skoraj [od 20- do 30-odstotni] tržni delež (uvodna izjava 266), po drugi strani pa pred Sodiščem prve stopnje sklicevati na to, da sta v nekaterih odgovorih omenjeni nepomembnost in nedonosnost te palete strojev. Poleg tega že samo to, da družba Tetra nato ni mogla najti kupca za družbo Dynaplast, kot je potrdila v odgovorih na pisna vprašanja in na obravnavi, tudi ne more potrditi ugotovitve Komisije, ker samo potrjuje nedonosen in kljub velikemu tržnemu deležu razmeroma šibek dejanski položaj družbe Tetra na trgu strojev SBM z nizko zmogljivostjo pred koncentracijo.

129 Torej je treba sklepati, da spremenjena koncentracija ne bi povzročila nobenega horizontalnega prekrivanja dejavnosti udeleženk teh koncentracij na trgu strojev SBM z nizko zmogljivostjo. Vsaj za podkrepitev veljavnosti izpodbijane odločbe te ugotovitve ni mogoče ovreči, s tem da se Komisija prvič v odgovorih na pisna vprašanja sklicuje na domnevno novo tehnologijo, imenovano „TetraFast“, ki naj bi jo družba Tetra razvila za stroje SBM z nizko zmogljivostjo.

130 Glede trga strojev za aseptično polnjenje PET je treba ugotoviti, da bi Komisija morala izključiti obstoj velikih horizontalnih učinkov, neugodnih za konkurenco. Najprej, spremenjena koncentracija samo razmeroma malo krepi delež subjekta, ki bi nastal s koncentracijo, na tem trgu (in sicer [od 0 do 10 %] vseh takih strojev, nameščenih v EGP leta 2000), če se ta delež izračuna glede na sedanji položaj družbe Sidel na tem trgu, ki ima [od 10 do 20 %] (uvodna izjava 288). Nato, na tem trgu že obstajajo veliki konkurenti, skupaj z novimi udeleženci, ki so si priborili pomemben delež prodaje na tem trgu (in sicer [od 40 do 50 %]), kot Komisija priznava v izpodbijani odločbi (uvodna izjava 251). Nazadnje, Komisija s poudarkom, ki ga je v pisnih odgovorih in na obravnavi pripisala komercialnemu potencialu strojev tipa LFA-20, na katere se sklicuje v izpodbijani odločbi (uvodna izjava 82, opomba 32, in uvodna izjava 202) ter s katerimi se lahko v aseptičnih pogojih polnijo plastenke PET in tudi HDPE, ne more potrditi svoje trditve. Ti stroji se vsaj po mnenju družbe Tetra, ki ji Komisija na obravnavi v tej točki ni nasprotovala, še vedno preizkušajo pri njej in treh njenih konkurentih, ki jih tudi razvijajo.

131 Komisija glede trga zaščitne tehnologije priznava, da učinki priglašene koncentracije, čeprav pomembno izboljšujejo položaj subjekta, ki bi nastal s koncentracijo, na tem trgu, ne bi povzročili „nastanka prevladujočega položaja“ (uvodna izjava 282). Komisija sploh ne bi mogla drugače sklepati, ker bi povezava dejavnosti družb Tetra in Sidel na tem področju novemu subjektu zagotovila samo [od 10- do 20-odstotni] tržni delež, in to kot potrjuje Komisija v odgovorih na pisna vprašanja, brez upoštevanja vsaj potencialnih učinkov dejstva, da bi družba Tetra opustila licenco za tehnologijo Sealica. Sicer pa tožeča stranka v odgovorih na pisna vprašanja ostro izpodbija to oceno tega tržnega deleža. Prepričljivo je zatrdila, da ker zadevne tehnologije šele nastajajo, tržni deleži, izračunani glede na zdaj obstoječe proizvode, niso zelo zanesljivi. Poleg tega je družba Tetra na obravnavi navedla težave, ki jih zdaj povzroča razvoj plazemskih zaščitnih slojev, kot je tehnologija Actis družbe Sidel za pivo, to trditev pa podpira tudi letno poročilo družbe Sidel. Tožeča stranka je tudi vztrajala, da se pri novi zaščitni tehnologiji, zlasti za nekatere občutljive proizvode, kot so TMI, ne uporablja PET, temveč se predvideva razvoj nove plastične smole. Ob upoštevanju zgoraj navedenega je treba ugotoviti, da Komisija ni dokazala velikih horizontalnih učinkov, ki ne bi bili ugodni za konkurenco na trgu zaščitne tehnologije.

132 Iz tega sledi, da so ob upoštevanju zavez neugodni horizontalni učinki koncentracije, na katere se Komisija sklicuje v izpodbijani odločbi, samo zelo majhni za zadevne različne trge opreme za pakiranje PET ali skoraj ne obstajajo. V teh okoliščinah je treba sklepati, da je Komisija, ki se opira na horizontalne učinke spremenjene koncentracije, da bi podprla ugotovitev o nastanku prevladujočega položaja na navedenih trgih PET v korist novega subjekta zaradi izvajanja učinka vzvoda, storila očitno napako pri presoji.

3. Vertikalni učinki

a) Trditve strank

133 Tožeča stranka ugotavlja, da je velik strah Komisije posledica domnevne vertikalne integracije novega subjekta na področju sistemov kartonskega pakiranja, pakiranja PET in pakiranja HDPE. Ker bi družba Tetra/Sidel imela pomemben položaj na trgu strojev SBM, bi po mnenju Komisije nastalo „nasprotje med kanali“ („channel conflict“) zaradi delne odvisnosti prilagojevalcev od družbe Sidel. To nasprotje bi novemu subjektu omogočilo, da izrine prilagojevalce, s tem ko bi njihovim kupcem ponujal celoten paket, sestavljen iz strojev SBM, predoblik in „naprav na ključ“ („turnkey installations“), in sicer integrirane linije PET, ter tako izključil prilagojevalce iz teh dejavnosti. Komisija naj bi vseeno priznala, da bi se njeni strahovi uresničili samo, če bi družba Sidel dobila prevladujoči položaj na trgu strojev SBM. Vendar naj bi tudi priznala, da bi poslovna odločitev družbe Tetra, da zapusti trg predoblik, odpravila vse pomisleke, ki so jih navedli prilagojevalci, in da vertikalni problemi, ki se jih bojijo, nikakor ne bi zadostovali za nastanek prevladujočega položaja novega subjekta na trgih opreme za pakiranje PET ali predoblik. Tožeča stranka iz tega sklepa, da spremenjena koncentracija nima protikonkurenčnih vertikalnih učinkov na trg embalaže PET, ne krepi prej obstoječe vertikalne integracije družbe Tetra na trgih kartona in ne ustvarja – kot je priznala Komisija – nobenega prevladujočega položaja na trgu strojev EBM, s katerimi se proizvajajo aseptične plastenke HDPE z ročaji.

134 Komisija trdi, da bi vertikalna integracija novega subjekta lahko vodila k izključitvi prilagojevalcev s trga. Čeprav ta subjekt zaradi vertikalne integracije ne postane prevladujoč na trgih predoblik ali opreme za pakiranje PET, bi bila priložnost za izključitev prilagojevalcev, ki mu jo ta integracija ponuja, pomembna pri presoji konglomeratnih učinkov koncentracije. Zaveze naj ne bi odpravile vseh teh učinkov, ker bi novi subjekt še vedno lahko ponujal tudi integrirane rešitve PET, ne da bi ponujal predoblike, na primer v okviru sporazumov HTW. Niti predlagana odtujitev dejavnosti družbe Tetra na področju predoblik niti dodelitev licence za tehnologijo družbe Sidel ne bi odpravili odvisnosti prilagojevalcev od novega subjekta. Zadnjenavedene zaveze bi lahko celo zagotovile ohranitev močnega položaja novega subjekta pri prodaji strojev SBM prilagojevalcem, ker ne bi obstajalo več nobeno „nasprotje med kanali“, ki bi te lahko spodbujalo k nakupu strojev SBM pri konkurentih družbe Sidel.

b) Presoja Sodišča prve stopnje

135 Najprej je treba opozoriti, da pomisleki Komisije glede spremenjene koncentracije zadevajo predvsem družbo Tetra, kot je Komisija večkrat ponovila na zaslišanju. Komisija ima pomisleke, ker je družba Tetra v nasprotju z družbo Sidel že zelo vertikalno integrirano podjetje na trgih aseptičnega kartona in zato slovi po tem, da kupcem ponuja celovite sisteme pakiranja. Po mnenju Komisije bi navzočnost tožeče stranke v novem subjektu povzročila veliko zmanjšanje konkurence na trgih opreme za pakiranje PET.

136 Najprej je treba ugotoviti, da bi družba Tetra s prodajo deležev na trgu predoblik v celoti odpravila glavni pomislek Komisije glede prilagojevalcev.

137 Kar zadeva skrb Komisije glede prilagojevalcev, ki se je pojavila po zavezah, in sicer da bodo prilagojevalci lažje kupovali od družbe Sidel, potem ko se bo družba Tetra odpovedala deležem na trgu predoblik in se bo položaj novega subjekta zato okrepil, Komisija v izpodbijani odločbi ni navedla nobenega dokaza, razen da se je sklicevala na odgovore na raziskavo (uvodna izjava 428). Čeprav ni mogoče izključiti, da bodo nekateri prilagojevalci manj zaskrbljeni, ko bodo kupovali stroje SBM od novega subjekta, če ta ne bo več dejaven na trgu predoblik, tak učinek tolažbe še zdaleč ni enakovreden „nasprotju med kanali“, kot je predstavljeno v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah (točke od 232 do 236 in točka 249 tega obvestila). Ker zdaj obstaja resnična konkurenca na trgu predoblik, bi taka tolažba za nekatere prilagojevalce kvečjemu v zelo majhni meri samo zmanjšala možnosti konkurentov družbe Sidel za prodajo strojev SBM takim prilagojevalcem.

138 Čeprav bi spremenjena koncentracija družbi Sidel res omogočila, da zaradi navzočnosti družbe Tetra na trgu sistemov zapiranja plastenk ponuja skoraj integrirane linije PET, je očitno, da bi bili vertikalni učinki vstopa družbe Sidel na ta trg prek novega subjekta in tudi njeno sočasno prenehanje obstajanja kot potencialnega kupca drugih gospodarskih subjektov, ki že delujejo na tem trgu, samo zelo majhni glede na razmeroma šibek položaj družbe Tetra na tem trgu. Poleg tega spremenjena koncentracija ne bi okrepila skupne sposobnosti novega subjekta ponujati take integrirane linije PET v primerjavi s sedanjo zmožnostjo družbe Sidel, ob upoštevanju dejstva, da bi se družba Tetra odpovedala svojim dejavnostim na trgu predoblik PET. V zvezi s tem je namreč iz letnega poročila družbe Sidel razvidno, da je prodaja teh linij v letu 2001 pomenila samo približno 20 % prodaje strojev SBM družbe Sidel, in to kljub domnevni 30‑odstotni „eksponentni rasti“ med letoma 1999 in 2000, na katero se Komisija sklicuje v odgovoru na tožbo.

139 Glede domnevnih učinkov na trg strojev SBM Komisija v izpodbijani odločbi izrecno priznava, da glede na odgovor družbe Tetra z dne 1. oktobra 2001 na dodatno obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah „položaj drugih udeležencev odpravlja strah pred prevladujočim položajem na potencialnem trgu strojev za proizvodnjo aseptičnih plastenk [HDPE] z ročaji“ (uvodna izjava 297, opomba 125). Torej je jasno, da spremenjena koncentracija ne bi mogla imeti velikih neugodnih učinkov na položaj prilagojevalcev, dejavnih na trgu embalaže HDPE, na katerem bi po koncentraciji ostala visoka raven konkurence.

140 Zato ni bilo dokazano, da bi spremenjena koncentracija povzročila velike ali vsaj pomembne vertikalne učinke na zadevne trge opreme za pakiranje PET. V teh okoliščinah je treba sklepati, da je Komisija, ki se opira na vertikalne učinke spremenjene koncentracije, da bi podprla ugotovitev o nastanku prevladujočega položaja na navedenih trgih PET v korist novega subjekta zaradi izvajanja učinka vzvoda, storila očitno napako pri presoji.

4. Sklep

141 Iz zgoraj navedenega izhaja, da je Komisija storila očitne napake pri presoji, ko se je oprla na horizontalne in vertikalne učinke spremenjene koncentracije, da bi podprla analizo o nastanku prevladujočega položaja na zadevnih trgih PET. Vendar te napake ne vodijo k razglasitvi ničnosti izpodbijane odločbe, ker bi konglomeratni učinek, ki ga navaja Komisija, lahko zadostoval za utemeljitev te odločbe. Torej je treba preučiti tožbeni razlog, ki se nanaša na konglomeratni učinek.

C – Tožbeni razlog: neobstoj predvidljivega konglomeratnega učinka

1. Uvodne ugotovitve

142 Med strankami ni sporno, da je spremenjena koncentracija konglomeratna, da jo torej izvajajo podjetja, med katerimi v bistvu pred tem ni obstajalo konkurenčno razmerje, ali kot neposrednimi konkurenti ali kot dobavitelji in kupci. Te koncentracije ne povzročajo resničnih horizontalnih prekrivanj dejavnosti udeležencev koncentracije niti vertikalnih odnosov med temi udeleženci v ožjem pomenu. Zato ni mogoče na splošno predvidevati, da imajo take koncentracije protikonkurenčne učinke. V nekaterih primerih pa lahko imajo take učinke.

143 Komisija v izpodbijani odločbi v bistvu meni, da bo spremenjena koncentracija predvidljivo imela protikonkurenčni konglomeratni učinek s treh vidikov. Prvič, koncentracija naj bi novemu subjektu omogočila, da prevladujoči položaj na splošnem trgu kartonskega pakiranja uporabi kot „vzvod“ za pridobitev prevladujočega položaja na trgih opreme za pakiranje PET. Drugič, koncentracija naj bi okrepila ta prevladujoči položaj družbe Tetra na trgih opreme za aseptično kartonsko pakiranje in aseptičnega kartona zaradi odprave konkurenčnih pritiskov družbe Sidel s sosednjih trgov PET. Tretjič, koncentracija naj bi na splošno okrepila splošni položaj novega subjekta na trgih pakiranja občutljivih proizvodov.

144 Komisija je na obravnavi poudarila, da je značilnost analize, s katero mora presojati prihodnje učinke koncentracije, ki ji je bila priglašena, njena prospektivnost. Poudarila je, da je njena skrb glede koncentracije, ki ima konglomeratni učinek, in tudi glede klasične horizontalne koncentracije preprečiti prihodnje protikonkurenčno ravnanje, ki bi se verjetno pojavilo zaradi koncentracije, ter da mora analizo opraviti ob upoštevanju koncentracije obstoječih sredstev in zmogljivosti udeležencev priglašene koncentracije. Dejstvo, da pri konglomeratni koncentraciji v nasprotju z drugimi vrstami koncentracij verjeten pojav takega ravnanja ne izhaja neposredno iz združevanja tržnih deležev na istem trgu, ki bi jih od takrat naprej imel novi subjekt, ne bi upravičilo sprejetja drugačnega pristopa.

145 Zaporedoma je treba preučiti tri stebre razlogovanja Komisije o učinku vzvoda, odpravi potencialne konkurence in splošnem učinku okrepitve konkurenčnega položaja novega subjekta.

2. Prvi steber: izvajanje učinka vzvoda

a) Preudarki o splošnem ozadju zadeve

146 Najprej je treba upoštevati, da Uredba zlasti v členu 2(2) in (3) ne loči med koncentracijami, ki imajo horizontalne in vertikalne učinke, ter tistimi, ki imajo konglomeratne učinke. Iz tega sledi, da je brez razlikovanja med temi vrstami koncentracij koncentracijo mogoče prepovedati samo, če sta izpolnjena oba pogoja iz člena 2(3) (glej zgoraj točko 120). Zato mora koncentracijo s konglomeratnim učinkom in tudi vsako drugo koncentracijo (glej zgoraj točko 120) dovoliti Komisija, če ni ugotovljeno, da ta ustvari ali krepi prevladujoči položaj na skupnem trgu ali na njegovem pomembnem delu in je njena posledica resno oviranje učinkovite konkurence.

147 Vendar analiza potencialno protikonkurenčnih konglomeratnih učinkov koncentracije ustvarja več posebnih težav, ki so povezane z značilnostmi koncentracije in jih je treba najprej preučiti. V zvezi s tem bodo zaporedoma preučeni časovni vidiki konglomeratnih učinkov in vidiki, povezani s posebnimi značilnostmi teh učinkov, ki so lahko strukturni, tako da so neposredna posledica nastanka gospodarske strukture, ali povezani z ravnanjem, tako da bodo nastali samo, če bi subjekt, ki bi nastal s koncentracijo, sprejel nekatere poslovne prakse.

i) Časovni vidiki konglomeratnih učinkov

148 Najprej je treba preučiti, ali se lahko koncentracijo, s katero nastane konkurenčna struktura, katere posledica ni takojšnji prevladujoči položaj subjekta, ki bi nastal s koncentracijo, na podlagi člena 2(3) Uredbe prepove, kadar bo temu subjektu zaradi pridobiteljevega izvajanja učinka vzvoda s trga, na katerem je že prevladujoč, v razmeroma bližnji prihodnosti po vsej verjetnosti omogočena pridobitev prevladujočega položaja na drugem trgu, na katerem ima pridobljeni udeleženec trenutno vodilni položaj, in kadar ima obravnavana pridobitev na zadevnih trgih velike protikonkurenčne učinke.

149 V zvezi s tem je tožeča stranka vztrajala, da je nujno z gotovostjo dokazati, da ji bo koncentracija omogočila pridobiti prevladujoči položaj na zadevnih trgih opreme za pakiranje PET, torej ne dokazati možnosti nastanka takega položaja, temveč predvideti njegov takojšnji nastanek. Kot je bilo navedeno zgoraj v točki 144, je Komisija, ki se je sklicevala na zgoraj navedeno sodbo Kali & Salz, poudarila prospektivnost analize, ki jo mora opraviti, kadar preučuje predvidljive učinke koncentracije, ki ji je bila priglašena, na referenčni trg.

150 Sodišče prve stopnje a priori poudarja, da koncentracija podjetij, ki delujejo na ločenih trgih, načeloma ni taka, da bi zaradi združitve tržnih deležev udeležencev združitve nemudoma ustvarila ali okrepila prevladujoči položaj. Dejavniki, ki so pomembni za relativne položaje konkurentov na danem trgu, so v splošnem navzoči na tem trgu, in sicer zlasti tržni deleži, ki jih imajo konkurenti, in konkurenčni pogoji na omenjenem trgu. Iz tega pa ne sledi, da na konkurenčne pogoje na nekem trgu nikoli ne morejo vplivati dejavniki zunaj tega trga.

151 Tako se lahko na primer v okoliščinah, v katerih so obravnavani trgi sosednji in v katerih ima eden izmed udeležencev koncentracije na enem izmed njih že prevladujoči položaj, zgodi, da sredstva in zmogljivosti, združeni s to koncentracijo, nemudoma ustvarijo pogoje, ki novemu subjektu prek učinka vzvoda omogočajo, da v razmeroma bližnji prihodnosti pridobi prevladujoči položaj na drugem trgu. Do tega lahko pride zlasti, kadar se zadevni trgi nagibajo k zbliževanju in kadar ima poleg prevladujočega položaja, ki ga ima eden izmed udeležencev koncentracije, drugi oziroma eden izmed drugih udeležencev vodilni položaj na drugem trgu.

152 Vsaka drugačna razlaga člena 2(3) Uredbe bi Komisiji lahko odvzela možnost izvedbe nadzora koncentracij, ki imajo samo oziroma predvsem konglomeratni učinek.

153 Zato mora Komisija v okviru prospektivne analize učinkov konglomeratne koncentracije, če lahko zaradi ugotovljenih učinkov konglomerata sklepa, da bi bil v bližnji prihodnosti zelo verjetno ustvarjen ali okrepljen prevladujoči položaj, katerega posledica bi bila resno oviranje učinkovite konkurence, to koncentracijo prepovedati (v tem smislu glej zgoraj navedene sodbe Kali & Salz, točka 221; Gencor proti Komisiji, točka 162, in Airtours proti Komisiji, točka 63).

ii) Vidiki v zvezi s posebnostjo konglomeratnih učinkov

154 V teh okoliščinah je treba tudi ločevati med položajem, v katerem koncentracija s konglomeratnim učinkom nemudoma spremeni pogoje konkurence na drugem trgu in na njem zaradi prevladujočega položaja, ki že obstaja na prvem trgu, ustvari ali okrepi prevladujoči položaj, ter položajem, v katerem nastanek ali okrepitev prevladujočega položaja na drugem trgu ni neposredna posledica koncentracije, temveč bo do tega prišlo šele po določenem času in bo posledica ravnanj novega subjekta na prvem trgu, na katerem že ima prevladujoči položaj. V zadnjem primeru struktura, nastala s koncentracijo, ne bi ustvarila ali okrepila prevladujočega položaja v smislu člena 2(3) Uredbe, temveč bi do tega prišlo zaradi zadevnih prihodnjih ravnanj.

155 Tudi za analizo Komisije v zvezi s koncentracijo s konglomeratnim učinkom veljajo podobne zahteve, kot so bile s sodno prakso določene glede ustvarjanja skupnega prevladujočega položaja (zgoraj navedeni sodbi Kali & Salz, točka 222, in Airtours proti Komisiji, točka 63). Poleg tega analiza Komisije v zvezi s koncentracijo, katere protikonkurenčni konglomeratni učinek se pričakuje, zahteva posebej pozorno preučitev okoliščin, ki so upoštevne za presojo tega učinka na konkurenco na referenčnem trgu. Kot je Sodišče prve stopnje že potrdilo, mora Komisija, kadar oceni, da je tako koncentracijo treba prepovedati, ker bo v predvidljivem času ustvarila ali krepila prevladujoči položaj, za tako ugotovitev predložiti trdne dokaze (zgoraj navedena sodba Airtours proti Komisiji, točka 63). Ker se učinki konglomeratne koncentracije glede na konkurenco na zadevnih trgih pogosto štejejo za nevtralne ali celo koristne, kar v obravnavanem primeru priznava ekonomska doktrina, navedena v analizah, priloženih pisnim vlogam strank, zahteva dokazovanje protikonkurenčnega konglomeratnega učinka take koncentracije natančno in s trdnimi dokazi podprto preučitev okoliščin, ki naj bi domnevno povzročile takšne učinke (po analogiji glej zgoraj navedeno sodbo Airtours proti Komisiji, točka 63).

156 V tej zadevi bi se učinek vzvoda, izvedenega s trgov aseptičnega kartona, opisan v izpodbijani odločbi, poleg možnosti novega subjekta, da izvaja različne dejavnosti, kot so vezava prodaje opreme in potrošnega materiala za kartonsko embalažo s prodajo opreme za pakiranje s PET, skupaj z uporabo prisiljenih prodaj (uvodni izjavi 345 in 365) izražal, prvič, v tem, da bi ta subjekt verjetno določil plenilske cene („predatory pricing“, uvodna izjava 364, navedena zgoraj v točki 49), drugič, v izvajanju cenovne vojne, in tretjič, v dajanju popustov za zvestobo. Izvajanje teh dejavnosti bi novemu subjektu dalo zagotovilo, da se njegovi kupci s trga kartona glede svojih morebitnih potreb po opremi za pakiranje PET v kar največji meri oskrbujejo pri družbi Sidel. V zvezi s tem je treba poudariti, da Komisija v izpodbijani odločbi ugotavlja obstoj prevladujočega položaja družbe Tetra na trgih aseptičnega kartona, torej na trgih sistemov aseptičnega kartonskega pakiranja in aseptičnega kartona (uvodna izjava 231, glej zgoraj točko 40), ter da tožeča stranka tej ugotovitvi ni nasprotovala.

157 Treba je opozoriti, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso podjetje, ki ima prevladujoči položaj, dolžno ustrezno prilagoditi svoje ravnanje, ne glede na to, ali je Komisija o tem sprejela odločbo, če je to potrebno zato, da ne škodi učinkoviti konkurenci na trgu (sodba Sodišča z dne 9. novembra 1983 v zadevi Michelin proti Komisiji, 322/81, Recueil, str. 3461, točka 57, ter sodbi Sodišča prve stopnje z dne 10. julija 1990 v zadevi Tetra Pak proti Komisiji, T-51/89, Recueil, str. II‑309, točka 23, in z dne 22. marca 2000 v zadevi Coca-Cola proti Komisiji, T‑125/97 in T-127/97, Recueil, str. II‑1733, točka 80).

158 Poleg tega je treba poudariti, da Komisija, ko je na obravnavi odgovorila na vprašanja Sodišča prve stopnje, ni zanikala, da bi Tetrino izvajanje učinka vzvoda z zgoraj opisanim ravnanjem lahko pomenilo zlorabo njenega prej obstoječega prevladujočega položaja na trgih aseptičnega kartona. Do tega bi v skladu s skrbmi Komisije, izraženimi v odgovoru na tožbo, lahko prišlo tudi, če bi novi subjekt morda zavrnil sodelovanje pri namestitvi in morebitni prilagoditvi strojev SBM družbe Sidel, zagotavljanje poprodajnih storitev in spoštovanje garancij za te stroje, če so jih prodali prilagojevalci. Vendar pa po mnenju Komisije dejstvo, da je neko ravnanje lahko samostojna kršitev člena 82 ES, ne preprečuje, da bi se to ravnanje upoštevalo pri presoji Komisije, ki se