ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės – Litva) – „Linas Agro“ AB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Zadeva C-117/19) (1)

(Predhodno odločanje - Carinska unija - Izvedbena uredba (EU) št. 999/2014 - Protidampinška dajatev na uvoz trdnih gnojil z deležem amonijevega nitrata, ki presega 80 mas. % - Opredelitev - Uredba (ES) št. 945/2005 - Določitev deleža amonijevega nitrata - Domneva, da je v izdelku z deležem dušika nad 28 mas. % delež amonijevega nitrata nad 80 mas. %)

(2020/C 423/08)

Jezik postopka: litovščina

Predložitveno sodišče

Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka:„Linas Agro“ AB

Tožena stranka: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Izrek

Člen 1 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 999/2014 z dne 23. septembra 2014 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 v povezavi z uvodnimi izjavami od 20 do 23 Uredbe Sveta (ES) št. 945/2005 z dne 21. junija 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 658/2002 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Uredbe (ES) št. 132/2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom med drugim iz Ukrajine na podlagi opravljenega delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 je treba razlagati tako, da je mogoče za namene naložitve dokončne protidampinške dajatve iz prvonavedene uredbe za gnojilo na osnovi amonijevega nitrata (AN), katerega delež dušika (N) presega 28 mas. %, katerega razmerje med nitratnim in amonijevim dušikom je približno 1: 1 ter katerega skupni delež fosforja in kalija ne presega 12 mas. %, domnevati – če se ne dokaže nasprotno – da delež amonijevega nitrata (AN) v njem presega 80 mas. %, ne da bi bilo treba za določitev točnega deleža amonijevega nitrata opraviti laboratorijske preiskave.

(1) UL C 148, 29.4.2019.
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 – Drex Technologies SA/Svet Evropske unije

(Zadeva C-348/19 P) (1)

(Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki - Ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom, ki opravljajo svoje dejavnosti v Siriji - Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imena pritožnice - Ničnostna tožba)

(2020/C 399/21)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Drex Technologies SA (zastopnik: E. Ruchat, avocat)

Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in S. Kyriakopoulou, agenta)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Drex Technologies SA se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 213, 24.6.2019.
1.

Člen 7(2) in člen 10 Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, na podlagi katere so državljan druge države članice in njegova mladoletna otroka, ki imajo v prvonavedeni državi članici zaradi šolanja teh otrok v tej državi vsi pravico do prebivanja na podlagi člena 10 te uredbe, v vseh okoliščinah in samodejno izključeni iz pravice do dajatev za zagotovitev kritja njihovih preživninskih stroškov. Te razlage ne omaje člen 24(2) Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC.
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 16. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – XT/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Zadeva C-312/19) (1)

(Predhodno odločanje - Direktiva 2006/112/ES - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Člen 9(1) - Člen 193 - Pojem „davčni zavezanec“ - Družbena pogodba - Poslovno partnerstvo - Pripis ekonomske dejavnosti enemu od poslovnih partnerjev - Določitev davčnega zavezanca za davek)

(2020/C 390/11)

Jezik postopka: litovščina

Predložitveno sodišče

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: XT

Tožena stranka: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Izrek

Člen 9(1) in člen 193 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je fizično osebo, ki je z drugo fizično osebo sklenila družbeno pogodbo, s katero se ustanavlja poslovno partnerstvo, ki ni pravna oseba in za katero je značilno, da je prva oseba upravičena delovati v imenu vseh družbenikov, vendar deluje sama in v svojem imenu v razmerjih s tretjimi osebami, kadar izvršuje dejanja, ki pomenijo ekonomsko dejavnost, ki jo opravlja to poslovno partnerstvo, treba šteti za „davčnega zavezanca“ v smislu člena 9(1) Direktive 2006/112 in za osebo, ki mora sama plačati dolgovani davek na dodano vrednost v skladu s členom 193 te direktive, kadar deluje za svoj račun ali za račun druge osebe kot komisionar v smislu člena 14(2)(c) in člena 28 navedene direktive.

(1) UL C 220, 1.7.2019.
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 – Bena Properties Co. SA/Svet Evropske unije

(Zadeva C-260/19 P) (1)

(Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki - Ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom, ki svoje dejavnosti opravljajo v Siriji - Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imena pritožnice - Ničnostna tožba)

(2020/C 399/18)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Bena Properties Co. SA (zastopnik: E. Ruchat, avocat)

Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in S. Kyriakopoulou, agenta)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Bena Properties Co. SA se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 187, 3.6.2019.
2.

V primeru, da je bila na podlagi člena 6(3) Direktive 92/43 presoja posledic načrta ali projekta za posebno ohranitveno območje negativna in se je zadevna država članica na podlagi odstavka 4 tega člena kljub temu odločila, da ta načrt ali projekt izvede iz nujnih razlogov prevladujočega javnega interesa, je treba člen 6 te direktive razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dopušča, da se ta načrt ali projekt po njegovi negativni presoji v skladu z odstavkom 3 tega člena in pred njegovim dokončnim sprejetjem na podlagi odstavka 4 navedenega člena dopolni z ukrepi za omilitev posledic za to območje in da se presoja navedenih posledic nadaljuje. Člen 6 Direktive 92/43 pa v takšnem primeru ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dopušča, da se v okviru te odločitve opredelijo izravnalni ukrepi, če so izpolnjeni tudi drugi pogoji za izvajanje člena 6(4) te direktive.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Belgija) – JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Zadeva C-651/19) (1)

(Predhodno odločanje - Azilna politika - Skupni postopki za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite - Direktiva 2013/32/EU - Člen 46 - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Tožba zoper odločbo o zavrženju naknadne prošnje za mednarodno zaščito kot nedopustne - Rok za vložitev tožbe - Podrobna pravila vročanja)

(2020/C 378/18)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: JP

Tožena stranka: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Izrek

Člen 46 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, s katero je za vložitev tožbe zoper odločbo o nedopustnosti naknadne prošnje za mednarodno zaščito določen prekluzivni rok desetih dni od vročitve take odločbe, vključno s prazniki in dela prostimi dnevi, tudi če se, kadar zadevni prosilec v tej državi članici ni izbral naslova za vročanje, taka vročitev opravi na sedežu nacionalnega organa, ki je pristojen za preučitev teh prošenj, če so, prvič, ti prosilci obveščeni, da se bo, če za namene vročitve odločbe o svoji prošnji ne izberejo naslova za vročanje, štelo, da so kot naslov za vročanje izbrali sedež tega nacionalnega organa, drugič, če pogoji za dostop navedenih prosilcev do tega sedeža ne otežujejo čezmerno, da te osebe prejmejo odločbe, ki se nanašajo nanje, tretjič, če jim je v takem roku zagotovljen učinkovit dostop do procesnih jamstev, ki so prosilcu za mednarodno zaščito priznana s pravom Unije, in četrtič, če se spoštuje načelo enakovrednosti. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali nacionalna zakonodaja iz postopka v glavni stvari izpolnjuje te zahteve.

(1) UL C 372, 4.11.2019.
2.

Člen 5 Direktive 2011/7 je – ker pogodba za določen ali nedoločen čas, ki določa periodično plačilo v vnaprej opredeljenih časovnih presledkih, kot je mesečna najemnina v zvezi s pogodbo o najemu poslovnega prostora, spada na stvarno področje uporabe Direktive 2011/7 kot trgovinski posel, ki vodi do opravljanja storitev za plačilo v smislu člena 2, točka 1, te direktive – treba razlagati tako, da take pogodbe, zato da bi na njeni podlagi lahko nastale pravice do obresti in nadomestila, določene v členu 3 in členu 6 navedene direktive, ni treba nujno šteti za dogovor o rokih za plačilo obrokov v smislu tega člena 5.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 16. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Augstākā tiesa (Senāts) – Latvija) – SIA „Soho Group“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

(Zadeva C-686/19) (1)

(Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Potrošniške kreditne pogodbe - Direktiva 2008/48/ES - Pojem „skupni stroški kredita za potrošnika“ - Stroški podaljšanja kredita)

(2020/C 297/25)

Jezik postopka: latvijščina

Predložitveno sodišče

Augstākā tiesa (Senāts)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: SIA „Soho Group“

Tožena stranka: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

Izrek

Pojem „skupni stroški kredita za potrošnika“ iz člena 3(g) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS je treba razlagati tako, da ta pojem vključuje stroške morebitnega podaljšanja kredita, če so, prvič, konkretni in podrobni pogoji njegovega morebitnega podaljšanja, vključno z njegovim trajanjem, del klavzul in pogojev, dogovorjenih med dajalcem in jemalcem v kreditni pogodbi, in drugič, če so ti stroški dajalcu kredita znani.

(1) UL C 399, 25.11.2019.
C 279/10

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 25. junija 2020 – Evropska komisija/CX

(Zadeva C-131/19 P) (1)

(Pritožba - Javni uslužbenci - Disciplinski postopek - Pravica do obrambe - Pravica do izjave - Priloga IX h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije - Člen 4 - Možnost uradnika, ki ga ni mogoče zaslišati, da predloži pisne pripombe ali da je zastopan - Člen 22 - Zaslišanje uradnika s strani organa za imenovanja pred sprejetjem disciplinske sankcije - Domnevna nezmožnost, da se uradnika zasliši in da predloži pisne pripombe ali da je zastopan - Presoja zdravstvenih dokazov - Neobstoj odgovora Splošnega sodišča na trditve, navedene na prvi stopnji)

(2020/C 279/13)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: G. Berscheid, T. S. Bohr in C. Ehrbar, agenti)

Druga stranka v postopku: CX (zastopnik: É. Boigelot, avocat)

Izrek

1. Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 13. decembra 2018, CX/Komisija (T-743/16 RENV, neobjavljena, EU:T:2018:937), se razveljavi.

2. Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

3. Odločitev o stroških se pridrži.

(1) UL C 182, 27.5.2019.
8.

Načelo primarnosti prava Unije in pravico do učinkovitega sodnega varstva, ki je zagotovljena s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da nacionalnemu sodišču nalagata, da se ob neobstoju nacionalne določbe, ki bi določala sodni nadzor zakonitosti upravne odločbe, s katero je odrejeno pridržanje prosilcev za mednarodno zaščito ali državljanov tretjih držav, katerih prošnja za azil je bila zavržena ali zavrnjena, izreče za pristojno za odločanje o zakonitosti takega pridržanja, in to sodišče pooblaščata, da zadevne osebe nemudoma izpusti, če šteje, da je to pridržanje v nasprotju s pravom Unije. Člen 26 Direktive 2013/33 je treba razlagati tako, da nalaga, da lahko prosilec za mednarodno zaščito, čigar pridržanje, za katero je bilo ugotovljeno, da je nezakonito, se je končalo, pred sodiščem, ki je pristojno na podlagi nacionalnega prava, uveljavlja pravico do pridobitve finančne pomoči, ki mu omogoča nastanitev, ali do nastanitve v naravi, pri čemer ima to sodišče na podlagi prava Unije možnost, da do sprejetja dokončne odločbe sprejme začasne odredbe. Načelo primarnosti prava Unije in pravico do učinkovitega sodnega varstva, zagotovljeno s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da nacionalnemu sodišču ob neobstoju nacionalne določbe, ki bi določala sodni nadzor nad pravico do nastanitve v smislu člena 17 Direktive 2013/33, nalagata, da se izreče za pristojno za odločanje o pravnem sredstvu za zagotovitev take pravice.
Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 4. junija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Koblenz – Nemčija) – Remondis GmbH/Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

(Zadeva C-429/19) (1)

(Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2014/24/EU - Člen 12(4) - Področje uporabe - Javna naročila med osebami v javnem sektorju - Pojem „sodelovanje“ - Neobstoj)

(2020/C 262/11)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Koblenz

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Remondis GmbH

Tožena stranka: Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

Izrek

Člen 12(4)(a) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES je treba razlagati tako, da sodelovanje med javnimi naročniki ne more biti podano, kadar javni naročnik, pristojen za nalogo v javnem interesu na svojem območju, ki je z nacionalnim pravom naložena izključno njemu in za opravljanje katere je treba izvajati več postopkov, te naloge ne opravlja povsem sam, temveč drugega javnega naročnika, ki od njega ni odvisen in je na svojem območju ravno tako pristojen za to nalogo v javnem interesu, pooblasti za izvajanje enega od potrebnih postopkov proti plačilu.

(1) UL C 288, 26.8.2019.
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 2. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Wien – Avstrija) – kunsthaus muerz gmbh/Zürich Versicherungs AG

(Zadeva C-20/19) (1)

(„Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Življenjsko zavarovanje - Direktiva 2002/83/ES - Člena 35 in 36 - Pravica do odstopa in rok za odstop - Nepravilne informacije v zvezi z načinom uveljavljanja pravice do odstopa - Zahteve obličnosti v zvezi z odstopno izjavo - Prekluzija pravice do odstopa - Upoštevnost dejstva, da ima zavarovalec status, potrošnika“)

(2020/C 230/11)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Wien

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: kunsthaus muerz gmbh

Tožena stranka: Zürich Versicherungs AG

Izrek

Člena 35 in 36 Direktive 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju je treba razlagati tako, da se uporabljata tudi za zavarovalca, ki ni potrošnik, in da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, v skladu s katero rok za uveljavljanje pravice do odstopa od pogodbe o življenjskem zavarovanju začne teči z dnem, ko je bila ta pogodba sklenjena, tudi če so bile v informaciji o načinu uveljavljanja te pravice do odstopa, ki jo je zavarovalnica posredovala zavarovalcu, navedene zahteve obličnosti, ki jih nacionalno pravo, ki se uporablja za to pogodbo, dejansko ne določa, če zaradi te informacije zavarovalcu ni odvzeta možnost uveljavljanja te pravice pod v bistvu enakimi pogoji, kot bi veljali, če bi bila ta informacija točna. Predložitveno sodišče mora v okviru celovite presoje, pri kateri upošteva zlasti nacionalni zakonodajni okvir in dejansko stanje v postopku v glavni stvari, vključno z dejstvom, ali ima zavarovalec status potrošnika, presoditi, ali je bila zavarovalcu zaradi napačne informacije, ki mu je bila posredovana, ta možnost odvzeta.

(1) UL C 155, 6.5.2019.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. maja 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Trgovački sud u Zagrebu – Hrvaška) – PARKING d.o.o./SAWAL d.o.o. (C-267/19), Interplastics s. r. o./Letifico d.o.o. (C-323/19)

(Združeni zadevi C-267/19 in C-323/19) (1)

(Predhodno odločanje - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Notarji, ki delujejo v okviru postopkov izvršbe na podlagi verodostojne listine - Nekontradiktorni postopek - Načelo prepovedi diskriminacije - Člen 18 PDEU - Pravica do poštenega sojenja - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah)

(2020/C 240/33)

Jezik postopka: hrvaščina

Predložitveno sodišče

Trgovački sud u Zagrebu

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: PARKING d.o.o. (C-267/19), Interplastics s. r. o. (C-323/19)

Toženi stranki: SAWAL d.o.o. . (C-267/19), Letifico d.o.o. (C-323/19)

Izrek

Člen 18 PDEU in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero so notarji, ki delujejo v okviru pristojnosti, ki so jim podeljene v postopkih izvršbe na podlagi verodostojne listine, pooblaščeni za izdajanje sklepov o izvršbi, ki jih, kot je razvidno iz sodbe z dne 9. marca 2017, Pula Parking (C-551/15, EU:C:2017:193), ni mogoče priznati in izvršiti v drugi državi članici.

(1) UL C 263, 5.8.2019.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Viasat UK Ltd, Viasat Inc./Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

(Zadeva C-100/19) (1)

(Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Telekomunikacijski sektor - Usklajena uporaba radijskega spektra v frekvenčnih pasovih 2 GHz za uvedbo sistemov, ki zagotavljajo mobilne satelitske storitve - Odločba št. 626/2008/ES - Člen 4(1)(c), člen 7(1) in člen 8(1) - Dopolnilne talne komponente - Odobritve, ki jih podelijo države članice - Obveznost obratovalca, da pokrije neki odstotek prebivalstva in ozemlja - Nespoštovanje - Vpliv)

(2020/C 137/31)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour d'appel de Bruxelles

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnici: Viasat UK Ltd, Viasat Inc.

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

ob udeležbi: Inmarsat Ventures Ltd c.o., Eutelsat SA

Izrek

Člen 8(1) Odločbe št. 626/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 2008 o izbiri in odobritvi sistemov, ki zagotavljajo mobilne satelitske storitve (MSS), v povezavi s členom 7(1) te odločbe je treba razlagati tako, da pristojni organi držav članic – če je dokazano, da obratovalec, ki je izbran v skladu z naslovom II navedene odločbe in ima odobritev za uporabo radijskega spektra v skladu s členom 7 te odločbe, do končnega datuma iz člena 4(1)(c)(ii) Odločbe št. 626/2008 ni zagotovil mobilnih satelitskih storitev prek mobilnega satelitskega sistema – nimajo pooblastila, da temu obratovalcu zavrnejo odobritve, ki jih potrebuje za zagotavljanje dopolnilnih talnih komponent za mobilne satelitske sisteme, ker ni spoštoval obveze, sprejete v njegovi prijavi.

(1) UL C 131, 8.4.2019.
C 215/19

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 26. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Zadeva C-182/19) (1)

(Predhodno odločanje - Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura - Tarifna uvrstitev - Tarifni številki 3005 in 3824 - Grelni obliži in pasovi, namenjeni lajšanju bolečin - Izvedbena uredba (EU) 2016/1140 - Neveljavnost)

(2020/C 215/22)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Izrek

Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1140 z dne 8. julija 2016 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo ni veljavna.

(1) UL C 172, 20.5.2019.
—

s tem, da sistematično in dolgotrajno ni spoštovala dnevnih mejnih vrednosti za koncentracijo delcev PM10, po eni strani, od 1. januarja 2005 in vključno do leta 2017, na območju HU0001 – regija Budimpešta, in na območju HU0008 – dolina Sajó, in po drugi strani, ker od 11. junija 2011 in vključno do leta 2017 (z izjemo leta 2014) na območju HU0006 – regija Pécs, ni izpolnila obveznosti iz določb člena 13 Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo, v povezavi z določbami Priloge XI k tej direktivi, in
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. junija 2021 – The Yokohama Rubber Co. Ltd/Pirelli Tyre SpA (C-818/18 P), Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)/Pirelli Tyre SpA (C-6/19 P)

(Združeni zadevi C-818/18 P in C-6/19 P) (1)

(Pritožba - Znamka Evropske unije - Absolutni razlogi za zavrnitev ali za ničnost registracije - Znak, ki je sestavljen izključno iz oblike proizvoda, ki je nujna za dosego tehničnega učinka - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 7(1)(e)(ii) - Znak, ki je sestavljen iz oblike, ki ne predstavlja pomembnega dela proizvoda)

(2021/C 289/04)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

(Zadeva C-818/18 P)

Pritožnica: The Yokohama Rubber Co. Ltd (zastopnika: D. Martucci in F. Boscariol de Roberto, avvocati)

Drugi stranki v postopku: Pirelli Tyre SpA (zastopnika: T. M. Müller in F. Togo, Rechtsanwälte), Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: J. Ivanauskas, agent)

Intervenient v podporo druge stranke v postopku: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (zastopnik: M. Viefhues, Rechtsanwalt)

(Zadeva C-6/19 P)

Pritožnik: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: J. Ivanauskas, agent)

Drugi stranki v postopku: Pirelli Tyre SpA (zastopnika: T. M. Müller in F. Togo, Rechtsanwälte), The Yokohama Rubber Co. Ltd (zastopnika: D. Martucci in F. Boscariol de Roberto, avvocati)

Intervenient v podporo druge stranke v postopku: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (zastopnik: M. Viefhues, Rechtsanwalt)

Izrek

1. Pritožbi v zadevah C-818/18 P in C-6/19 P se zavrneta.

2. Družbi The Yokohama Rubber Co. Ltd in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) se naloži, naj v enakih delih poleg svojih stroškov v zvezi s pritožbenima postopkoma v zadevah C-818/18 P in C-6/19 P nosita stroške, ki so nastali družbi Pirelli Tyre SpA v zvezi s tema postopkoma.

3. European Association of Trade Mark Owners (Marques) nosi svoje stroške.

(1) UL C 148, 29.4.2019.
1.

Člen 3, točka 10, Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil je treba razlagati tako, da je programska oprema, ki je vgrajena v krmilno enoto motorja ali vpliva nanjo, „del vozila“ v smislu navedene določbe, ker vpliva na delovanje sistema za uravnavanje emisij in zmanjšuje njegovo učinkovitost.