I ‑ 1181WINKEL
SODBA SODIŠČA  (tretji senat)
z dne 28. februarja 2008 *
V zadevi C‑446/06,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki 
ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska) z odločbo z dne 
13. oktobra 2006, ki je prispela na Sodišče 31. oktobra 2006, v postopku
A. G. Winkel
proti
Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit ,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi A.  Rosas, predsednik senata, U.  Lõhmus, J.  N. Cunha Rodrigues in 
A. Ó Caoimh, sodniki, ter P. Lindh (poročevalka), sodnica,
*  Jezik postopka: nizozemščina.
I ‑ 1182SODBA Z DNE 28. 2. 2008 – ZADEVA C‑446/06
generalni pravobranilec: Y. Bot,  
sodni tajnik: R. Grass,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–  za A. G. Winkel on sam,
–  za nizozemsko vlado H. G. Sevenster in C. M. Wissels, zastopnici,
–  za francosko vlado G. de Bergues in A.‑L. During, zastopnika,
–  za Komisijo Evropskih skupnosti F. Erlbacher in M. van Heezik, zastopnika,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi z dne 
6. decembra 2007
I ‑ 1183WINKEL
izreka naslednjo
Sodbo
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 3(f) Uredbe Sveta 
(ES) št.  1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje 
meso (UL L 160, str. 21), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1512/2001 
z dne 23. julija 2001 (UL L 201, str. 1, v nadaljevanju: Uredba št. 1254/1999).
Predlog je bil vložen v okviru spora med A. G. Winklom in Minister van Landbouw, 
Natuur en Voedselkwaliteit (minister za kmetijstvo, naravo in kakovost prehrane, v 
nadaljevanju: minister za kmetijstvo), ki je A. G. Winklu zavrnil podelitev premij za 
krave dojilje za določene krave, ker slednje niso izpolnjevale pogojev, ki jih določa 
nacionalna zakonodaja.
Pravni okvir
Skupnostna ureditev
Uredba št. 1254/1999
V členu 3(f) oziroma (g) Uredbe št. 1254/1999 sta opredeljena izraza „krava dojilja“ 
in „telica“ tako:1
2
3
I ‑ 1184SODBA Z DNE 28. 2. 2008 – ZADEVA C‑446/06
„(f)  krava dojilja pomeni kravo, ki pripada mesni pasmi ali je rojena s križanjem 
z mesno pasmo in ki pripada čredi, namenjeni za vzrejo telet za prirejo mesa;
(g)  telica pomeni žensko govedo od starosti osmih mesecev, ki še ni telila.“
V členu 6(2), prvi in peti pododstavek, ter (3) in (7) Uredbe št. 1254/1999 je določeno:
„2. Premija za krave dojilje se odobri vsakemu proizvajalcu:
[…]
pod pogojem, da ima v reji najmanj šest zaporednih mesecev od dneva, ko vloži 
zahtevek, tolikšno število krav dojilj, da to znaša najmanj 60 % števila, in tolikšno 
število telic, da ne presega 40 % števila, za katero se je zahtevala premija.
[…]
Da bi ugotovili, koliko živali izpolnjuje pogoje […], se na podlagi upravičenčeve indi ‑
vidualne referenčne količine, kakor je opredeljeno v členu 16(3) Uredbe Sveta (ES) 
št. 1255/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za mleko in mlečne izdelke 4
I ‑ 1185WINKEL
[UL 160, str. 48] in povprečne mlečnosti, ugotavlja, ali krave spadajo v čredo dojilj ali 
v mlečno čredo.
3. Zahtevek za premijo vsakega proizvajalca je omejen z najvišjo individualno mejo, 
opredeljeno v členu 7.
[…]
7. Podrobna pravila za uporabo tega člena in zlasti pravila, ki se nanašajo na oprede ‑
litev pojma krava dojilja iz člena 3 in [določajo] povprečno mlečnost, določi Komisija 
v skladu s postopkom iz člena 43.“
Uredba (ES) št. 2342/1999
V Uredbi Komisije (ES) št. 2342/1999 z dne 28. oktobra 1999 o določitvi podrobnih 
pravil za uporabo Uredbe št. 1254/1999 glede programov premij (UL L 281, str. 30, 
v nadaljevanju: izvedbena uredba) je v členu 14 opredeljen pojem „krave mesnih 
pasem“:
„Krave govejih pasem, določenih v Prilogi I k tej uredbi, ne spadajo k mesnim pasmam 
iz členov 3(f) […] Uredbe (ES) št. 1254/1999.“5
I ‑ 1186SODBA Z DNE 28. 2. 2008 – ZADEVA C‑446/06
V členu 45 te uredbe je določeno, da države članice sprejmejo vse ustrezne predpise 
za zagotovitev pravilne uporabe te uredbe.
Uredba (ES) št. 2419/2001
V členu 38 Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih 
pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere 
programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št.  3508/92 
(UL L  327, str.  11), so predvidena znižanja pomoči, celo izključitev te pomoči, če 
kontrola izkaže nepravilnosti v zahtevku za pomoč.
Vendar se s členom 41 te uredbe dopušča upoštevanje vpliva naravnih okoliščin, kot 
je pogin živali zaradi bolezni ali nesreče, za katero nosilec kmetijskega gospodarstva 
ne more nositi odgovornosti. V členu 48 navedene uredbe je poleg tega predvideno 
upoštevanje višje sile in izrednih okoliščin.
Nacionalna ureditev
V uredbi o premijah Skupnosti za živali (Regeling dierlijke EG‑premies), kot je bila 
spremenjena z določbo z dne 30. julija 2002 (Stcrt. 2002, št. 143, str. 10, v nadalje ‑
vanju: nizozemski predpis) je v členu 1(p) opredeljen pojem „krava dojilja“ z istimi 
besedami kot v členu 3(f) Uredbe št. 1254/1999.6
7
8
9
I ‑ 1187WINKEL
V smislu člena 6(1)(d) nizozemskega predpisa v različici, ki se je uporabljala do 
2. junija 2003, se premija podeli pridelovalcu samo za krave dojilje, ki so v tekočem 
letu telile vsaj enkrat in katerih tele ni bilo vzeto iz črede vsaj štiri mesece po skotitvi.
Od 2. junija 2003 je bil člen 6(1)(d) nizozemskega predpisa spremenjen:
„Premija se pridelovalcu podeli samo za krave dojilje, ki so telile vsaj enkrat v obdobju, 
ki začne teči dvajset mesecev pred datumom začetka roka za vložitev zahtevka in 
se konča štiri dopolnjene mesece po tem datumu, in katerih teleta niso bila vzeta iz 
zadevne črede v štirih mesecih po njihovi skotitvi.“
Dejansko stanje in vprašanji za predhodno odločanje
A. G. Winkel je vložil zahtevek za premije za sedem krav dojilj za leti 2002 in 2003.
Glede leta 2002 je minister za kmetijstvo najprej sprejel njegov zahtevek in mu 
nakazal premijo v višini približno 1300 EUR, nato pa ponovno odločil o njem in 
zahteval povračilo tega zneska, ker štiri od teh krav niso dojile svojih telet vsaj štiri 10
11
12
13
I ‑ 1188SODBA Z DNE 28. 2. 2008 – ZADEVA C‑446/06
mesece po skotitvi. Minister za kmetijstvo je prav tako izključil A.  G. Winkla od 
pomoči k dohodku v višini skoraj 900 EUR, ki se je izplačevala za leta od 2003 do 
2005 na podlagi člena 38 Uredbe št. 2419/2001.
Za leto 2003 je minister za kmetijstvo podelil A.  G. Winklu premijo v višini okoli 
1100 EUR, in sicer za šest krav dojilj. Za eno kravo je bila premija zavrnjena, ker 
svojega teleta ni dojila vsaj štiri mesece po skotitvi.
A. G. Winkel je vložil ugovore zoper zahtevek za povračilo premije za leto 2002, zoper 
izključitev od pomoči k dohodku za isto leto in zoper zavrnitev njegovega zahtevka 
za premijo glede ene krave za leto 2003. Minister za kmetijstvo je te ugovore zavrnil z 
odločbo z dne 26. oktobra 2004, zoper katero je A. G. Winkel vložil tožbo pri College 
van Beroep voor het bedrijfsleven.
To sodišče je navedlo, da mu je minister za kmetijstvo predložil dva dokumenta. 
Prvi je pojasnjevalna opomba generalnega direktorata za kmetijstvo Komisije z dne 
16. decembra 1999, v kateri je slednji navedel, da morajo teleta krav dojilj ostati pri 
svojih materah, razen v izjemnih primerih.
Drugi dokument je poročilo z dne 3. junija 2002 istega generalnega direktorata, ki 
opisuje preverjanje, ki so ga opravili nizozemski organi po kontroli služb Komisije. V 
njem je navedeno, da je skoraj 25 % telet, ki so se skotila v letu 2000 in ki so pripadala 
čredam, namenjenim za vzrejo, zapustilo čredo v obdobju štirih mesecev po njihovi 
skotitvi. Službe Komisije pojasnjujejo, da bi vsako tele – razen v izjemnih primerih, 
ki morajo biti ustrezno obrazloženi – za namene dodelitve premije za krave dojilje 
moralo pri materi ostati v povprečju štiri mesece.14
15
16
17
I ‑ 1189WINKEL
Predložitveno sodišče se sprašuje, ali je država članica z določitvijo pogojev glede 
pogostosti telitve in trajanja dojenja glede vsake krave, ne pa na ravni celotne črede, 
uvedla zahteve, ki niso združljive z ureditvijo Skupnosti.
V teh okoliščinah je College van Beroep voor het bedrijfsleven prekinilo odločanje in 
Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.  Ali je predpis, v skladu s katerim je na podlagi običajne prakse v sektorju živi ‑
noreje pravica do premije za kravo dojiljo odvisna od pogoja, da je krava telila 
vsaj enkrat v obdobju, ki začne teči dvajset mesecev pred dnem začetka obdobja 
zahteve in se konča štiri polne mesece po tem datumu, in da njeno tele ni 
bilo odstranjeno iz črede v štirih mesecih, ki sledijo njegovi skotitvi, v skladu s 
členom 3(f) Uredbe (ES) št. 1254/1999?
2.  Katere kriterije je treba uporabiti v primeru negativnega odgovora na prvo vpra ‑
šanje za ugotovitev, ali je čreda namenjena za vzrejo telet za prirejo mesa, in za 
ugotovitev, katere krave pripadajo tej čredi?“
Prvo vprašanje
Uvodne ugotovitve
Iz spisa izhaja, da se pogoji, ki se uporabljajo na Nizozemskem za pridobitev premije 
za krave dojilje, nanašajo na eni strani na pogostost telitve in na drugi strani na 
trajanje dojenja.18
19
20
I ‑ 1190SODBA Z DNE 28. 2. 2008 – ZADEVA C‑446/06
Med obdobjem, na katerega se nanaša ugovor A. G. Winkla, se je pogoj glede pogo ‑
stosti telitve spremenil. Do 2. junija 2003 so morale krave, za katere se je zahtevala 
premija – da se jih je obravnavalo kot krave dojilje –, teliti vsaj enkrat v zadevnem 
letu. Od 2. junija 2003 je zadostovalo, da so zadevne krave telile enkrat v dvoletnem 
obdobju.
Pogoj trajanja dojenja pa se ni spremenil in določa, da morajo teleta ostati pri svoji 
materi štiri mesece po skotitvi.
Zato je treba prvo vprašanje v bistvu razumeti v smislu, ali člen 3(f) Uredbe 
št. 1254/1999 nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero so premije za krave 
dojilje odvisne od pogojev, ki so v skladu z običajno prakso v sektorju vzreje, in ki 
predvideva na eni strani določeno pogostost telitve in na drugi strani to, da je mati 
tele dojila štiri mesece po skotitvi.
Stališča strank
A. G.  Winkel in Komisija zatrjujeta, da člen 3(f) Uredbe št. 1254/1999 nasprotuje 
pogojem, kot so tisti, določeni z nizozemskim predpisom.21
22
23
24
I ‑ 1191WINKEL
A. G. Winkel meni, da je običajna praksa v sektorju vzreje, na kateri temeljijo ti pogoji, 
nedoločna in spremenljiva, kot to izkazuje sprememba pogoja pogostosti telitve.
Komisija najprej meni, da je opredelitev iz člena 3(f) izčrpna in da države članice niso 
mogle dodati drugih pogojev. Dalje, dojenje naj bi bilo treba presojati na ravni celotne 
črede, ne pa glede vsake krave. Nazadnje, pogoji, kot so določeni v nizozemskem 
predpisu, naj bi preprečevali upoštevanje izjemnih primerov, ko trajanja dojenja ali 
pogostosti telitve ni bilo možno spoštovati.
Nizozemska in francoska vlada zastopata nasprotno stališče.
Nizozemska vlada poudarja, da je uvedla zadevni pogoj – namreč pogoj trajanja 
dojenja – zato, da bi upoštevala kritiko, ki so jo izrazile službe Komisije po kontroli, 
ki so jo izvedle. Še več, ta vlada zatrjuje, da pogoj dojenja v ničemer ne preprečuje 
upoštevanja izjemnih primerov, kot sta zakol v nujnih primerih ali pogin teleta 
v nesreči, v skladu z določbami Uredbe št. 2419/2001.
Francoska vlada meni, da so države članice tiste, ki morajo opredeliti pojem krave, 
ki pripada čredi, namenjeni za vzrejo telet za prirejo mesa, glede na to, da ta pojem 
na ravni Skupnosti ni natančneje določen, in sicer ob spoštovanju ciljev skupnostnih 
predpisov. Pogoji, določeni v nizozemskem predpisu, naj bi bili z njimi popolnoma 
v skladu.25
26
27
28
29
I ‑ 1192SODBA Z DNE 28. 2. 2008 – ZADEVA C‑446/06
Odgovor Sodišča
Za odgovor na zastavljeno vprašanje je treba preučiti besedilo členov 3(f) in 6 Uredbe 
št. 1254/1999 ter člena 14 izvedbene uredbe, ob upoštevanju cilja teh uredb in Uredbe 
št. 2419/2001 o kontroli plačila premij.
V členu 3(f) Uredbe št. 1254/1999 je pojem „krava dojilja“ opredeljen s sklicevanjem 
na dve merili. Na podlagi prvega od teh meril mora biti krava mesna, kar je opre ‑
deljeno s pripadnostjo taki pasmi ali z rojstvom s križanjem z mesno pasmo. Drugo 
merilo zahteva, da pripada čredi, namenjeni za vzrejo telet za prirejo mesa.
V členu 6 te uredbe so določeni pogoji za upravičenost do premije za krave dojilje in 
tako je v njegovem odstavku 2 pridelovalcu naloženo, da ima v reji najmanj šest zapo ‑
rednih mesecev od dneva, ko vloži zahtevek, tolikšno število krav dojilj, da to znaša 
najmanj 60 % števila, in tolikšno število telic, da ne presega 40 % števila, za katero se 
je zahtevala premija.
Kot je poudaril generalni pravobranilec v točki 47 sklepnih predlogov, je zaradi te 
določbe nujno treba natančno opredeliti pojem krava dojilja, da se jo razlikuje od 
drugih krav, kot so krave molznice ali telice.
Glede tega člen 6(7) Uredbe št. 1254/1999 Komisiji poverja nalogo, da določi 
podrobna pravila za uporabo programa premij, določenega v tem členu, in da zlasti 
opredeli pojem „krava dojilja“ iz člena 3(f) te uredbe.30
31
32
33
34
I ‑ 1193WINKEL
Komisija je v členu 14 izvedbene uredbe natančneje določila, katere krave ne pripa ‑
dajo „mesni“ pasmi v smislu člena 3(f), pri čemer pa je v členu 45 te uredbe od držav 
članic zahtevala, naj sprejmejo vse ustrezne predpise za zagotovitev njene pravilne 
uporabe.
Treba je ugotoviti, da je Komisija v členu 14 iz pojma krava dojilja izključila samo 
krave, ki pripadajo določenim mesnim pasmam, ne da bi natančneje orisala pojem 
za določitev pogojev za upravičenost do premije. Zlasti naj Komisija ne bi navedla 
meril, na podlagi katerih bi bilo možno presoditi, ali krava pripada čredi, namenjeni 
za vzrejo telet za prirejo mesa.
Komisija nasprotno državam članicam nalaga, naj sprejmejo ukrepe, ki so primerni 
za zagotovitev pravilnega izvajanja izvedbene uredbe. Torej so nazadnje one tiste, ki 
morajo v ta namen opredeliti pojem krave dojilje.
Zato je treba preveriti, ali se države članice za natančnejšo opredelitev tega pojma 
lahko sklicujejo na običajno prakso v sektorju vzreje na svojem ozemlju.
Glede tega iz stališč, predloženih Sodišču, izhaja, da se praksa v sektorju vzreje razli ‑
kuje od ene do druge države članice. Francoska vlada poudarja, da je v Franciji praksa, 
da najkrajše dojenje telet, namenjenih prireji mesa, traja štiri tedne. Nizozemska 
vlada in Komisija navajata, da na Nizozemskem dojenje na splošno traja štiri mesece.35
36
37
38
39
I ‑ 1194SODBA Z DNE 28. 2. 2008 – ZADEVA C‑446/06
Kot izhaja iz poročila z dne 3. junija 2002, navedenega v točki 17 te sodbe, se je sam 
generalni direktorat Komisije za kmetijstvo skliceval na to prakso, ko je nizozemskim 
organom očital, da so kot krave, ki izpolnjujejo pogoje, obravnavali krave, ki svojih 
telet niso dojile štiri mesece, kar je sicer običajna praksa v tej državi članici.
Glede na to, da v izvedbeni uredbi ni natančne opredelitve pojma krave dojilje za 
namene določitve pogojev za upravičenost do premije, lahko države članice to 
storijo, pri čemer se oprejo na običajno prakso v sektorju vzreje na svojem ozemlju. 
Uporaba pogojev glede vsake krave in ne na ravni črede v celoti s svojo jasnostjo 
potrjuje pravno varnost, ki olajšuje kontrolo nacionalnih organov, pristojnih za 
presojo pravilnosti zahtevkov za premije. Torej načeloma ne nasprotuje niti uredbam 
št. 1254/1999 in 2419/2001 niti izvedbeni uredbi.
Vseeno pa je treba preskusiti, ali pogoji, ki jih je uvedel nizozemski predpis, spoštu ‑
jejo cilje teh uredb.
Namen zahteve po telitvi v določenem obdobju je zagotoviti, da krave, ki izpolnjujejo 
pogoje, prispevajo k ohranitvi črede, namenjene za vzrejo telet, kar je nujen pogoj za 
prirejo mesa v skladu s členom 3(f) Uredbe št. 1254/1999.
Cilj zahteve po ohranitvi telet v čredi, da bi se ohranilo najkrajše trajanje dojenja, je 
zagotoviti, da je čreda zares namenjena prireji goveda, ne pa pridelovanju mleka. V 
molznih čredah so namreč – kot je trdila francoska vlada –, za razliko od čred dojilj, 
ki so namenjene prireji mesa, teleta na splošno ločena od svojih mater in se za pove ‑
čanje učinkovitosti pridelovanja mleka prodajo takoj po skotitvi.40
41
42
43
44
I ‑ 1195WINKEL
Iz tega sledi, da pogoja pogostosti telitve in trajanja dojenja, ki temeljita na običajni 
praksi v državi članici, kot je zadevna praksa iz postopka v glavni stvari, omogočata 
natančnejšo opredelitev pojma krava dojilja za namene določitve pogojev za upra ‑
vičenost do premije in za kontrolo, da se zahtevki za premijo nanašajo na živali, ki 
izpolnjujejo pogoje, ob upoštevanju ciljev Uredbe št. 1254/1999, izvedbene uredbe in 
Uredbe št. 2419/2001.
Sprejetje teh pogojev s strani držav članic lahko tako pomeni natančnejšo določitev, 
ki je koristna za uveljavljanje skupnostnih predpisov, ne da bi s tem preprečevala 
upoštevanje izrednih okoliščin, predvidenih s temi predpisi.
Glede tega je nizozemska vlada v pisnih stališčih poudarila, da nacionalnim organom 
nič ne preprečuje, da ne bi odstopili na primer od pogoja trajanja dojenja v dolžini 
štirih mesecev zaradi naravnih okoliščin v smislu člena 41 Uredbe št. 2419/2001 ali 
izrednih okoliščin v smislu člena 48 te uredbe.
Zato se zdi, da kritika Komisije, da uporaba teh pogojev onemogoča upoštevanje 
izrednih okoliščin, kot je pogin teleta kmalu po skotitvi, ni utemeljena.
Glede na zgoraj navedeno je treba na zastavljeno vprašanje odgovoriti, da člen 3(f) 
Uredbe št. 1254/1999 ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero so premije 
za krave dojilje odvisne od pogojev, ki so v skladu z običajno prakso v sektorju vzreje, 
in ki predvideva na eni strani določeno pogostost telitve in na drugi strani to, da je 
mati tele dojila štiri mesece po skotitvi.45
46
47
48
49
I ‑ 1196SODBA Z DNE 28. 2. 2008 – ZADEVA C‑446/06
Drugo vprašanje
Glede na odgovor na prvo vprašanje ni treba odgovoriti na drugo, saj je bilo zasta ‑
vljeno samo, če bi navedeni člen 3(f) nasprotoval temu, da država članica določi 
pogoja telitve in trajanja dojenja, kot sta določena v nizozemskem predpisu.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev 
stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
Člen 3(f) Uredbe Sveta (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi 
trga za goveje in telečje meso, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) 
št. 1512/2001 z dne 23. julija 2001, ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu 
s katero so premije za krave dojilje odvisne od pogojev, ki so v skladu z običajno 
prakso v sektorju vzreje, in ki predvideva na eni strani določeno pogostost telitve 
in na drugi strani to, da je mati tele dojila štiri mesece po skotitvi.
Podpisi50
51