ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Približevanje zakonodaj — Enotne zakonodaje — Zdravila za uporabo v humani medicini — Zdravila sirote — Zdravila, podobna zdravilu siroti, ki že ima dovoljenje in ki ima enake terapevtske indikacije — Dajanje na trg — Tržna ekskluzivnost — Obveznost zagotovitve polnega učinka — Dovoljenje za promet, ki ga izda Komisija in ki je oblikovano tako, da zdravnike spodbuja k predpisovanju zdravila za druge terapevtske indikacije kot tiste, zajete v dovoljenju — Nedopustnost (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 141/2000, člen 8(1); Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/83, člen 87(2)) (Glej točke od 80 do 82, 88, 95, 97 in 134.)
Sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 21. maja 2015 –

Wine in Black/UUNT – Quinta do Noval-Vinhos (Wine in Black)

(Zadeva T‑420/14)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti Wine in Black — Prejšnja besedna znamka Skupnosti NOVAL BLACK — Prejšnja besedna znamka Skupnosti — Neobstoj verjetnosti zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“

1. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točki 15, 40.)

2. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki Wine in Black in NOVAL BLACK (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 16, 39, 46.)

3. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Podobnost med zadevnima znamkama — Merila presoje — Sestavljena znamka (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točko 18.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 6. marca 2014 (zadeva R 1601/2013‑1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Quinta do Noval-Vinhos, SA et Wine in Black GmbH.

Izrek

1. Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 6. marca 2014 (zadeva R 2255/2010‑1) se razveljavi.
4.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki YOO in YO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 41 do 45.)
5.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Figurativna znamka Deluxe (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke 20 in od 24 do 28.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedna znamka DINKOOL in figurativna znamka DIN (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 28, 29, 57 in 58.)
7

V členu 4 Uredbe št. 1107/2009, naslovljenem „Merila za odobritev aktivnih snovi“, so zlasti navedena naslednja merila: „1. Aktivna snov se odobri v skladu s Prilogo II, če se lahko glede na sedanja znanstvena in tehnična spoznanja predvideva, da bodo, ob upoštevanju meril za odobritev, določenih v točkah 2 in 3 navedene priloge, fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo to aktivno snov, izpolnila pogoje iz odstavkov 2 in 3. V oceni aktivne snovi se najprej ugotovi, ali so izpolnjena merila za odobritev iz točk 3.6.2 do 3.6.4 in 3.7 Priloge II. Če so ta merila izpolnjena, se ocenjevanje nadaljuje in ugotavlja, ali so izpolnjena druga merila iz točk 2 in 3 Priloge II za odobritev. 2. Ostanki fitofarmacevtskih sredstev kot posledica uporabe v skladu z dobro prakso varstva rastlin in ob upoštevanju realnih pogojev uporabe izpolnjujejo naslednje zahteve: (a) nimajo škodljivih vplivov na zdravje ljudi, vključno z ranljivimi skupinami, ali zdravje živali, ob upoštevanju znanih kumulativnih in sinergijskih učinkov, kadar so na voljo znanstvene metode za ocenjevanje takšnih učinkov, ki jih priznava [Evropska agencija za varnost hrane (EFSA)], ali vplivov na podzemno vodo; (b) nimajo nobenega nesprejemljivega vpliva na okolje. Za merjenje ostankov, ki so relevantni s toksikološkega, eko‑toksikološkega, okoljskega vidika in vidika pitne vode, se uporabljajo splošno razširjene metode. Analitski standardi morajo biti splošno dostopni. 3. Fitofarmacevtsko sredstvo kot posledica uporabe v skladu z dobro prakso varstva rastlin in ob upoštevanju realnih pogojev uporabe izpolnjuje naslednje zahteve: (a) je dovolj učinkovito; (b) nima takojšnjega ali zapoznelega škodljivega vpliva na zdravje ljudi, vključno z ranljivimi skupinami, ali zdravje živali neposredno ali prek pitne vode (ob upoštevanju snovi, nastalih pri obdelavi pitne vode), hrane, krme ali zraka ali posledic na delovnem mestu ali preko drugih neposrednih vplivov, ob upoštevanju ugotovljenih kumulativnih in sinergijskih vplivov, kadar so na voljo znanstvene metode za ocenjevanje takšnih vplivov, ki jih priznava [EFSA], ali vpliva na podzemno vodo; (c) nima nesprejemljivega učinka na rastline ali rastlinske proizvode; (d) ne povzroča nepotrebnega trpljenja in bolečin vretenčarjem, zatiranju katerih je namenjena; (e) nima nesprejemljivega vpliva na okolje, zlasti ob upoštevanju naslednjih dejavnikov, kadar so na voljo znanstvene metode za ocenjevanje takšnih vplivov, ki jih priznava [EFSA]: (i) usode in obnašanja teh sredstev v okolju, zlasti onesnaženja površinskih voda, rečnih ustij in obalnih vod, podtalne vode, zraka in tal, ob upoštevanju lokacij, oddaljenih od kraja uporabe snovi, po prenosu v okolju na velike razdalje; (ii) njenega vpliva na neciljne vrste, zlasti na njihovo trenutno vedenje; (iii) njenega vpliva na biotsko raznovrstnost in ekosistem. 4. Zahteve iz odstavkov 2 in 3 se ocenijo skladno z enotnimi načeli iz člena 29(6). 5. Aktivna snov se odobri, kadar so izpolnjene zahteve iz odstavkov 1, 2 in 3, in kadar je bilo to ugotovljeno v zvezi z eno ali več reprezentativnimi rabami vsaj enega fitofarmacevtskega sredstva, ki vsebuje to aktivno snov. […]“
63

Razlaga v prid kar najbolj popolne in ustrezne obveščenosti EACEA je poleg tega edina v skladu z načelom dobrega upravljanja in, natančneje, dobrega finančnega poslovodenja in nadzora nad namensko uporabo proračunskih sredstev Unije (v tem smislu glej sodbi z dne 17. junija 2010, CEVA/Komisija, T‑428/07 in T‑455/07, ZOdl., EU:T:2010:240, točka 126 in navedena sodna praksa, in z dne 19. aprila 2013, Aecops/Komisija, T‑53/11, EU:T:2013:205, točka 45 in navedena sodna praksa). EACEA namreč na podlagi nepopolne ali napačne informacije, ki jo predloži prijavitelj, Komisiji ne more priporočiti financiranja distribucije filma, če obstaja dvom glede tega, ali distributer izpolnjuje pogoje iz upoštevne ureditve. To poleg tega jasno izhaja iz točke 13.3 navodil, v skladu s katero se za nepopolne vloge šteje, da ne izpolnjujejo pogojev. Tako je EACEA s tem, da je vlogo za dodelitev subvencije zavrnila iz razloga, da ni bila obveščena o sporazumu, ki ga je tožeča stranka sklenila z družbo 01 Distribution, pri čemer tožeča stranka ne izpodbija dejanske podlage tega razloga, ravnala tako, kot bi v okviru vezane pristojnosti ravnala Komisija, ki je institucija, ki je bila pristojna za sprejetje takšne odločbe.
104

Sodbe, na katere se sklicuje tožeča stranka in so navedene zgoraj v točki 98, se namreč nanašajo na posamične omejevalne ukrepe, ki jih je sprejel Svet na podlagi merila za subjekte, ki „sodelujejo, so neposredno povezani ali zagotavljajo podporo“ pri širjenju jedrskega orožja. V zadevnih vprašanjih sta morala tako Splošno sodišče in Sodišče preveriti utemeljenost trditev in presoje Sveta, po katerih so bile specifične osebe in subjekti vpleteni v širjenje jedrskega orožja in so zato izpolnjevali merilo, določeno za sprejetje posamičnih omejevalnih ukrepov. To preverjanje je bilo mogoče izvesti le na podlagi konkretnih dokazov in informacij o dejavnostih zadevnih oseb in subjektov.
180

Kar zadeva člane gospodarskih interesnih združenj, ki so v izpodbijanem sklepu opredeljeni kot „vlagatelji“, so bile gospodarske prednosti, ki so jih dobili, pod enakimi pogoji in brez razlikovanja dostopne vsem subjektom, ki so davčni zavezanci v Španiji, in to kljub obstoju sistema dovoljenj. Komisija je zato nepravilno menila, da so vlagatelji dobili selektivno prednost v smislu člena 107(1) PDEU zaradi svojega sodelovanja pri določeni vrsti posla, ki je bil upravičen do ugodnosti (glej točke od 130 do 163 zgoraj). Dejavnosti, zlasti tiste, omenjene v točki 157 obrazložitve izpodbijanega sklepa, ki so omenjene tudi za opredelitev selektivnosti prednosti, so dejavnosti, ki jih opravljajo gospodarska interesna združenja, in ne vlagatelji, ki so edini subjekti, na katere se nanaša odreditev vračila v členu 4(1) izpodbijanega sklepa. Zato selektivnosti prednosti, ki so jih dobili vlagatelji, prav tako ni bilo mogoče ugotoviti na tej podlagi. Tudi ob domnevi, da je izpodbijani sklep mogoče razumeti tako, da vlagatelji prek gospodarskih interesnih združenj, ustanovljenih za namene SPN, opravljajo posebne dejavnosti teh združenj, bi ta sklep vseboval pomanjkljivo, celo protislovno obrazložitev v zvezi s tem (glej točke od 164 do 177 zgoraj).
141

Drugič, formalni postopek preiskave, to je postopek, ki je potekal od njegove uvedbe 29. septembra 2010 in do sprejetja izpodbijanega sklepa 19. junija 2013, je trajal malo manj kot 33 mesecev. V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je iz točke 4 obrazložitve navedenega sklepa razvidno, da so španski organi Komisijo zaprosili za podaljšanje roka, ki jim je bil določen za predložitev pripomb. Dalje je iz točk 4 in 5 obrazložitve tega sklepa razvidno, da je Komisija poleg pripomb španske vlade prejela veliko pripomb avtonomnih skupnosti in zainteresiranih strank. Pripombe slednjih so terjale odgovor španskih organov. Iz točk 6 in 7 obrazložitve istega sklepa je razvidno, da je med Komisijo, španskimi organi in zainteresiranimi podjetji potekalo več srečanj, da so vse zainteresirane stranke prostovoljno predložile informacije in da je Komisija vseeno morala poslati zahtevo po dodatnih informacijah španskim organom, ki so odgovorili šele po podaljšanju zadevnega roka. V teh okoliščinah in glede na zapletenost zadevnega področja, tudi ob predpostavki, da je pri skupini, zadolženi za preiskavo te zadeve pri Komisiji, prišlo do sprememb, formalni postopek preiskave ni bil nerazumno dolg (glej v tem smislu sodbo z dne 16. oktobra 2014, Portovesme/Komisija, T‑291/11, ZOdl., (odlomki), v postopku pritožbe, EU:T:2014:896, točke od 74 do 76).
104

Smiselno enako velja za zatrjevano kršitev člena 8 EKČP. V zvezi s tem se tožeča stranka omejuje na navedbo treh sodb Evropskega sodišča za človekove pravice, iz katerih je po njenem mnenju razvidno, da pravica do spoštovanja zasebnega življenja vključuje pravico do varovanja tajnosti podatkov o zdravstvenem stanju (sodba Evropskega sodišča za človekove pravice z dne 4. decembra 2008 v zadevi S. in Marper proti Združenemu kraljestvu, št. 30562/04 in 30566/04) in pravico do nerazkritja podatkov o poklicnem življenju (sodbi Evropskega sodišča za človekove pravice z dne 16. februarja 2000 v zadevi Amman proti Švici, št. 27798/95, in z dne 4. maja 2000 v zadevi Rotaru proti Romuniji, št. 28341/95). Vendar se te sodbe nanašajo na položaje, ki se zelo razlikujejo od položaja v obravnavanem primeru, in sicer na hrambo biometričnih podatkov oseb, ki so bile osumljene izvršitve kaznivega dejanja, prisluškovanje službenemu telefonskemu pogovoru in oblikovanje kartoteke s strani javnih organov, v kateri so različni osebni podatki.
3

Proizvodi in storitve, za katere je bila zahtevana registracija, spadajo v razrede 5, 18, 25, 29, 30, 31, 32 in 43 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kot je bil revidiran in spremenjen, in za vsakega od teh razredov ustrezajo temu opisu: — razred 5: „Farmacevtski in veterinarski proizvodi; sanitarni proizvodi za medicinske namene; dietetske snovi za medicinsko uporabo, hrana za dojenčke; obliži, obvezilni material; […] dezinfekcijska sredstva; pripravki za uničevanje škodljivcev; fungicidi, herbicidi“; — razred 18: „Usnje in imitacije usnja, izdelki iz teh snovi, ki jih ne obsegajo drugi razredi; živalske kože; kovčki in potovalne torbe; dežniki, sončniki in sprehajalne palice; biči in sedlarski izdelki“; — razred 25: „Oblačila, obutev, pokrivala“; — razred 29: „Meso, ribe, perutnina in divjačina; mesni ekstrakti; konzervirano, zamrznjeno, sušeno ter kuhano sadje in zelenjava; želeji, marmelada, kompoti; jajca; mleko in mlečni izdelki; jedilno olje in maščoba“; — razred 30: „Kava, čaj, sladkor, kakao, riž, tapioka, sago, kavni nadomestki; moka in izdelki iz žitaric; kruh, pecivo in slaščice, sladoled; med, melasni sirup; kvas, pecilni prašek; sol; gorčica; kis, omake (začimba); začimbe; led“; — razred 31: „Poljedelski, vrtnarski, gozdarski proizvodi in semensko zrnje, ki jih ne obsegajo drugi razredi; žive živali; sveže sadje in zelenjava; semena; naravne rastline in sveže cvetje; živalska krmila; slad“; — razred 32: „Pivo; mineralne vode in sodavice ter druge brezalkoholne pijače; sadne pijače in sadni sokovi; sirupi in drugi pripravki za proizvodnjo pijač“; — razred 43: „Nudenje hrane in pijače; nudenje začasne nastanitve“.
80

Glede tega dela obrazložitve dopisa z dne 22. maja 2013 je ECB pojasnila, da bi lahko razkritje informacij o metodi, uporabljeni v okviru SMP, škodilo intervencijskim ukrepom, ki imajo enak ali podoben cilj kot je cilj, ki se uresničuje s SMP. Namen takih programov je namreč spodbuditi akterje na trgu k naložbam v eno od kategorij državnih obveznic, če je treba celo preden jih kupijo ECB in NCB Eurosistema, da bi nastala korist pri razvoju cen, ki je sprožen s temi nakupi. Mogoče je, da bi obstajal pozitiven učinek na vse obveznice iz ciljne kategorije. Ker akterji na trgu ne bi vedeli za preferenčne obveznice ECB in NCB Eurosistema, bi bili spodbujeni, da bi v vsej ciljni kategoriji obširno vlagali. Če pa bi akterji na trgu imeli dostop do podrobnih in razčlenjenih podatkov iz prilog A in B k Sporazumu o izmenjavi, bi lahko obstajal vpliv na učinkovitost intervencijskih ukrepov, nazadnje tudi denarne politike, ter na učinkovitost notranjih financ ECB in NCB Eurosistema. V tem primeru bi lahko bili akterji na trgu spodbujeni k napovedim, da bi v ciljni kategoriji natančneje določili vrste državnih obveznic, ki bi jih lahko kupile ECB in NCB Eurosistema, in k osredotočenju svojih nakupov na te vrste obveznic. Prvič, to bi lahko pomenilo povišanje cen vseh vrst obveznic, ki so jih akterji na trgu določili, da bi jih lahko ECB in NCB Eurosistema pridobile. Če bi te obveznice dejansko ustrezale preferencam ECB in NCB Eurosistema, bi lahko te vrste obveznic te banke bodisi kupile po višjih cenah bodisi bi kupile druge obveznice, ki manj ustrezajo njihovim preferencam. Drugič, ECB in NCB Eurosistema bi lahko kupile druge vrste obveznic v ciljni kategoriji, da bi akterje na trgu spodbudile k naložbam v vse obveznice iz navedene kategorije, ne pa da bi se osredotočili na določene vrste obveznic.
59

Glede zatrjevane očitne kršitve pri presoji geografskega merila nikakor ni mogoče sprejeti trditve tožeče stranke, da je treba poimenovanje celotne države (Kneževina Monako) razlikovati od skrajšanega poimenovanja (Monako). To razlikovanje namreč ne preprečuje ugotovitve povezave med zadevnimi proizvodi in storitvami in zadevnim ozemljem. V zvezi s tem obstajata glede trditev tožeče stranke, da je UUNT že sprejel besedne znamke, enake zadevni znamki, dve oviri. Najprej, čeprav mora UUNT na podlagi načel enakega obravnavanja in dobrega upravljanja upoštevati odločbe, ki so že bile sprejete, in posvetiti posebno pozornost vprašanju, ali je treba odločiti v enakem smislu, mora biti uporaba teh načel vseeno skladna z načelom zakonitosti (glej sodbo z dne 17. julija 2014, Reber Holding/UUNT, C‑141/13 P, EU:C:2014:2089, točka 45 in navedena sodna praksa). Odbor za pritožbe je v obravnavanem primeru pravilno ugotovil, kot je razvidno iz točk od 47 do 58 zgoraj, da za prijavljeno znamko obstaja razlog za zavrnitev, ki se nanaša na člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009, tako da tožeča stranka za izpodbijanje te ugotovitve ne more učinkovito navajati prejšnjih odločb UUNT. Nato, UUNT je odločil v korist tožeče stranke glede številnih drugih proizvodov in storitev, ki so navedeni v točki 23 te sodbe in od tedaj varovani z zadevno znamko.
Zadeva T‑350/13

Jordi Nogues, SL

proti

Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino

„Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije BADTORO – Prejšnji besedni znamki Evropske unije in prejšnja nacionalna figurativna znamka TORO – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost znakov – Podobnost proizvodov in storitev – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 20. septembra 2017

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnima znamkama – Vizualna podobnost med figurativno in besedno znamko

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka BADTORO ter besedna in figurativna znamka TORO

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 19 do 21 in od 68 do 70.)

Celovita presoja verjetnosti zmede mora, kar zadeva vizualno, fonetično ali pomensko podobnost nasprotujočih si znakov, temeljiti na celotnem vtisu, ki ga ti znaki ustvarjajo, ter upoštevati zlasti njihove razlikovalne in prevladujoče elemente. Najpomembnejša pri celoviti presoji te verjetnosti je zaznava znamk, ki jo ima povprečni potrošnik glede zadevnih proizvodov ali storitev. Povprečni potrošnik v zvezi s tem navadno zaznava znamko kot celoto in ne preverja posameznih podrobnosti. Poleg tega se presoja podobnosti med dvema znamkama ne more omejiti zgolj na upoštevanje enega sestavnega dela sestavljene znamke in njeno primerjavo z drugo znamko. Nasprotno, opraviti je treba primerjavo s preučitvijo nasprotujočih si znamk, upoštevajoč vsako kot celoto, kar ne izključuje, da lahko v celotnem vtisu, ki ga v spominu upoštevne javnosti ustvari sestavljena znamka, v nekaterih okoliščinah prevlada en ali več njenih sestavnih delov. Presojo podobnosti samo na podlagi prevladujočega elementa je mogoče opraviti le, če je mogoče vse preostale elemente znamke zanemariti. To bi se lahko zgodilo zlasti, če bi ta del na podobi znamke, ki se je upoštevna javnost spomni, prevladoval, tako da se pri celotnem vtisu znamke drugi deli lahko zanemarijo. (Glej točki 23 in 24.)

Čeprav so, kadar je znamka sestavljena iz besednih in figurativnih elementov, prvi načeloma bolj razlikovalni kot drugi, ker se povprečni potrošnik lažje sklicuje na zadevne proizvode tako, da navede ime znamke, in ne da opiše figurativni element te znamke, iz tega ne izhaja, da je treba besedne elemente znamke vedno šteti kot bolj razlikovalne od figurativnih elementov. Pri sestavljeni znamki ima namreč figurativni element enakovredno mesto kot besedni element. Torej je treba za opredelitev prevladujočega sestavnega dela znamke preučiti bistvene lastnosti figurativnega elementa in bistvene lastnosti besednega elementa izpodbijane znamke in njuna položaja. (Glej točko 29.)
Evropska agencija za kemikalije mora pri nalogah izvrševanja proračuna, ki so ji dodeljene, zagotoviti, da se izterjajo vsi prejemki, ki ji pripadajo, med katerimi so pristojbine, ki jih plačajo podjetja. Glede tega iz člena 13(3) Uredbe št. 340/2008 o pristojbinah in taksah, plačljivih agenciji ECHA na podlagi Uredbe št. 1907/2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij, izrecno izhaja, da lahko agencija ECHA kadarkoli zahteva dokaz, da so izpolnjeni pogoji za znižanje pristojbin ali taks ali za opustitev plačila pristojbine. Poleg tega, kadar fizična ali pravna oseba, ki trdi, da je upravičena do znižanja ali opustitve pristojbine, ne more dokazati, da ima pravico do takšnega znižanja ali opustitve, agencija ECHA v skladu s členom 13(4) Uredbe št. 340/2008 zaračuna polno pristojbino ali takso in tudi upravno takso. Iz tega izhaja, da ima agencija ECHA potrebno pristojnost za preverjanje, ali so izpolnjeni zahtevani pogoji, da je lahko podjetje prijavitelj upravičeno do znižanja pristojbin ali taks ali do opustitve pristojbine.

Člen 20(2) Uredbe št. 1907/2006 te ugotovitve ne more spremeniti, saj ima ta člen drugačen cilj, in sicer da zagotovi, da je registracijska dokumentacija, ki so jo predložila podjetja prijavitelji, popolna.

(glej točki 74 in 75.)
Sodišče Unije je pristojno za odločanje o tožbi, vloženi zoper odločbo Evropske agencije za kemikalije (ECHA), ki je bila sprejeta na podlagi člena 13(4) Uredbe št. 340/2008 o pristojbinah in taksah, plačljivih ECHA na podlagi Uredbe št. 1907/2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), s katero je bilo ugotovljeno, da tožeča stranka ne izpolnjuje pogojev za znižanje pristojbine, ki je določeno za srednje velika podjetja, in s katero mu je bila naložena upravna taksa, in to ne glede na to, da je tožeča stranka pri komisiji za pritožbe pri ECHA zoper izpodbijano odločbo vložila pritožbo, o kateri še ni odločeno.

Člen 94(1) Uredbe št. 1907/2006 namreč določa, da se na Splošnem sodišču ali na Sodišču lahko v skladu s členom 263 PDEU vloži tožba, s katero se izpodbija odločitev, ki jo je sprejela komisija za pritožbe oziroma ECHA v primeru odločitev, zoper katere se ni mogoče pritožiti pri komisiji za pritožbe. V zvezi s tem člen 91(1) te uredbe določa, da se lahko pri komisiji za pritožbe vloži pritožba zoper odločitve ECHA, sprejete v skladu s členi 9, 20, 27(6), 30(2) in (3) ter 51 navedene uredbe. Te določbe niso povezane s pristojbino, ki jo morajo plačati podjetja, ki so registracijski zavezanci.

(Glej točke 18, 19, 21 in 23.)
Zadeva T‑693/13

(objava odlomkov)

Aliaksei Mikhalchanka

proti

Svetu Evropske unije

„Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Belorusiji — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Omejitve vstopa na ozemlje Unije in prehoda prek njega — Ohranitev imena tožeče stranke na seznamu zadevnih oseb — Novinar — Pravica do obrambe — Obveznost obrazložitve — Napaka pri presoji“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 10. maja 2016

Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Belorusiji – Zamrznitev sredstev – Pravica do obrambe – Obvestilo o obremenilnih dokazih – Poznejši sklep, s katerim se je ime tožeče stranke ohranilo na seznamu oseb, na katere se ti ukrepi nanašajo –Neobstoj novih razlogov – Kršitev pravice do izjave – Neobstoj – Razglasitev ničnosti prejšnjega sklepa zaradi kršitve pravice do izjave – Nevplivanje

(Sklep Sveta 2012/642/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2013/534/SZVP; Uredba Sveta št. 1017/2012, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1054/2013)

Glej besedilo odločbe.

(Glej točke od 46 do 58.)