I - 10359B.
SODBA SODIŠČA (četrti senat) 
z dne 21. oktobra 2010  *
V zadevi C-306/09,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 35 EU, ki  
ga je vložilo Cour constitutionnelle (ustavno sodišče) (Belgija) s sklepom z dne 24. ju -
lija  2009, ki je prispel na Sodišče 31.  julija  2009, v  postopku izvršitve evropskega  
nalo
ga za prijetje, izdanega zoper
I. B.,
SODIŠČE (četrti senat),
v s
estavi J.-C. Bonichot, predsednik senata, K. Schiemann, L. Bay Larsen (poročev a-
lec), sodnika, C. Toader in M. Berger, sodnici,
generalni pra
vobranilec: P . Cruz Villalón, 
sodni tajnik: M.-A. Gaudissart, vodja oddelka,
* Jezik postopka: francoščina.
I - 10360SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 11. maja 2010,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za I. B. P . Huget, odvetnik,
– za belgijsko vlado T.  Materne, zastopnik, skupaj z  J.  Bourtembourgom in  
F. Belleflammom, odvetnikoma,
– za nemško vlado J. Möller in J. Kemper, zastopnika,
– za avstrijsko vlado E. Riedl, zastopnik,
– za poljsko vlado M. Dowgielewicz, zastopnik,
– za švedsko vlado A. Falk in C. Meyer-Seitz, zastopnici,
I - 10361B.
– za vlado Združenega kraljestva I. Rao, zastopnica,
– za Svet Evropske unije O. Petersen in I. Gurov, zastopnika,
– za Evropsko komisijo R. Troosters in S. Grünheid, zastopnika,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi  
6. julija 2010
izreka naslednjo
Sodbo
1Pr
edlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 3, 4, točka 6, in 5, 
točki 1 in 3, Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za pr i-
jetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) (UL L 190, str. 1) 
in na veljavnost omenjenih členov 4, točka 6, in 5, točki 1 in 3.
2T
a predlog je bil vložen v okviru postopka, v katerem prvostopenjsko sodišče v Nive l-
lesu (Belgija) (v nadaljevanju: belgijski izvršitveni pravosodni organ) odloča o izvršitvi evropskega naloga za prijetje, ki ga je 13. decembra 2007 izdalo Tribunalul București 
I - 10362SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
(sodišče v Bukarešti) (Romunija) (v nadaljevanju tudi: romunski odreditveni pravo -
sodni organ) za I.  B., romunskega državljana, ki prebiva v  Belgiji, zaradi izvršitve  
štir
iletne zaporne kazni na podlagi sodne odločbe, ki je bila izrečena v odsotnosti.
Pravni okvir
Pravo Unije
3Iz obve
stila o začetku veljavnosti Amsterdamske pogodbe, objavljenega v  Uradnem 
listu Evropskih skupnosti z dne 1. maja 1999 (UL L 114, str. 56), je razvidno, da je 
Kraljevina Belgija podala izjavo na podlagi člena 35(2) EU, s katero je priznala pr i-
stojnost Sodišča, da v skladu s členom 35(3)(b) EU odloča o vprašanjih za predhodno odločanje.
4V s
kladu s členom 10(1) Protokola št. 36 o prehodni ureditvi, ki je priložen PDEU, se 
pristojnosti Sodišča na podlagi naslova VI Pogodbe EU v zvezi z akti Unije, sprejetimi pred začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe, ne spremenijo, tudi če so bile prizna -
ne na podlagi člena 35(2) EU.
I - 10363B.
Okvirni sklep 2002/584
5V uvo
dnih izjavah 1, 5, 10 in 12 Okvirnega sklepa 2002/584 je navedeno:
„(1) Po zaključkih Evropskega sveta iz Tampereja 15. in 16. oktobra 1999 […] je treba 
med državami članicami odpraviti uradni postopek izročitve oseb, ki so po izr e-
č
eni končni sodbi na begu pred zakonom, in skrajšati postopek izročitve oseb, ki 
so osumljene kaznivega dejanja.
[…]
(5) Zastavljeni cilj Unije, da postane območje svobode, varnosti in pravice, prina -
ša 
odpravo postopka izročitve med državami članicami in njegovo nadomestitev 
s sistemom predaje oseb med pravosodnimi organi. Nadalje uvedba novega p o-
enostavljenega sistema predaje osumljenih ali obsojenih oseb zaradi kazenskega 
pregona ali izvršitve kazni omogoča, da se odpravijo sedaj zapleteni in zamudni postopki izročitve. Tradicionalno sodelovanje, ki je doslej vladalo med državami članicami, bi moralo, v območju svobode, varnosti in pravice, v kazenskopravnih zadevah nadomestiti sistem prostega pretoka pravosodnih odločitev, ki obsegajo 
odločitve pred izrekom kazni in pravnomočne odločbe.
[…]
I - 10364SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
(10) Mehanizem evropskega naloga za prijetje temelji na visoki stopnji zaupanja med 
državami članicami. Njegovo izvajanje se lahko zaustavi samo v primeru resnih 
in nene
hnih kršitev načel iz člena 6(1) [EU] ene od držav članic, ki jih ugotovi 
Svet na podlagi člena 7(1) [EU] s posledicami, navedenimi v členu 7(2) [EU].
[…]
(12) Ta okvirni sklep spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava 
člen 6 [EU] in jih izraža Listina o temeljnih pravicah Evropske unije, zlasti P o-
g
lavje VI Listine. […]
[…]“
6Č
len 1 Okvirnega sklepa 2002/584 določa:
„1. Evropski nalog za prijetje je sodna odločba, ki jo izda država članica z namenom 
prijetja in predaje zahtevane osebe s strani druge države članice z namenom uvesti k
azenski postopek ali izvršiti kazen zapora ali ukrep, vezan na odvzem prostosti.
2. Države članice izvršijo vsak evropski nalog za prijetje na osnovi načela medseboj -
ne
ga priznavanja in v skladu z določbami tega okvirnega sklepa.
I - 10365B.
3. Ta okvirni sklep ne spreminja obveznosti, ki izhajajo iz spoštovanja temeljnih  
pravic in temeljnih pravnih načel iz člena 6 [EU]. “
7Č
len 2 tega okvirnega sklepa z naslovom „Področje uporabe evropskega naloga za 
prijetje“ v odstavku 1 določa:
„E
vropski nalog za prijetje se lahko izda za dejanja, ki se po pravu odreditvene države 
članice kaznujejo z zaporno kaznijo […], ali kadar sta kazen ali ukrep, vezan na o d-
vzem prostosti, izrečena za kazni do najmanj štirih mesecev. “
8V 
členu  3 tega okvirnega sklepa so našteti trije „razlogi za obvezno neizvršitev  
evropskega naloga za prijetje“.
9V 
členu  4 istega okvirnega sklepa z  naslovom „Razlogi za fakultativno neizvršitev 
evropskega naloga za prijetje“ so ti razlogi našteti v sedmih točkah. Točka 6 tega člena 
v zvezi s tem določa:
„Izvršitveni pravosodni organ lahko zavrne izvršitev evropskega naloga za prijetje:
[…]
I - 10366SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
6. če je evropski nalog za prijetje izdan zaradi izvršitve zaporne kazni ali ukrepa, ve -
z
anega na odvzem prostosti, in se v primeru, ko se zahtevana oseba nahaja v izv r-
šitveni državi članici ali je državljan ali prebivalec te države, in se ta država zaveže, 
da bo izvršila kazen ali ukrep v skladu s svojim notranjim pravom“.
10Č
len 5 Okvirnega sklepa 2002/584 z naslovom „Jamstva, ki jih mora dati odreditvena 
država članica v nekaterih primerih“ določa:
„Za izvršitev evropskega naloga za prijetje, ki jo izvede izvršitveni pravosodni organ, 
lahko po zakonu izvršitvene države članice veljajo naslednji pogoji:
1. kadar je evropski nalog za prijetje izdan zaradi izvršitve kazni ali ukrepa, ve -
z
anega na odvzem prostosti, ki ju odreja sodna odločba, izrečena v odsotnosti 
in če zahtevana oseba ni bila osebno pozvana na obravnavo ali kako drugače ni 
bila obveščena o datumu in kraju obravnave, zaradi česar je bila odločba izdana 
v odsotnosti, se oseba lahko preda pod pogojem, da odreditvena država članica z ustreznim zagotovilom zajamči, da bo oseba, za katero je predvideno prijetje, imela možnost zaprositi za ponovno obravnavo svoje zadeve v odreditveni državi članici in biti navzoča pri sojenju;
[…]
3. kadar je oseba, ki je predmet evropskega naloga za prijetje z namenom uvedbe k a-
zens
kega postopka, državljan ali prebivalec izvršitvene države članice, se jo lahko 
preda pod pogojem, da se oseba po obravnavi vrne izvršitveni državi članici, da bi 
I - 10367B.
v njej prestajala zaporno kazen ali ukrep, vezan na odvzem prostosti, na katerega 
jo je obsodila odreditvena država članica“.
11Č
len  8 tega okvirnega sklepa z  naslovom „Vsebina in oblika evropskega naloga za 
prijetje“ določa:
„1. Evropski nalog za prijetje vsebuje naslednje podatke, podane v skladu z obrazcem 
v prilogi:
[…]
(c) dokazilo o izvršljivi sodbi, nalogu za prijetje ali katerikoli drugi izvršljivi sodni 
odločbi z enakim učinkom, ki sodi v okvir členov 1 in 2;
[…]
(f) odmerjena kazen v primeru končne sodbe ali predpisane možne kazni, ki jih za to 
kaznivo dejanje predvideva zakonodaja odreditvene države članice;
[…]“
I - 10368SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
12Člen 15(2) tega okvirnega sklepa določa:
„Če izvršitveni pravosodni organ ugotovi, da podatki, ki mu jih je poslala odreditvena 
država članica, ne zadostujejo za odločitev o predaji, zahteva, da se mu nujno pošljejo potrebne dodatne informacije, zlasti v zvezi s členi 3 do 5 in členom 8 […]“
13Č
len 32 Okvirnega sklepa 2002/584 določa:
„Z
ahteve za izročitev, ki jih države članice prejmejo pred 1. januarjem 2004, bodo še 
naprej urejali obstoječ[i] pravni akti o izročitvi. Zahteve, ki jih bodo države članice prejele po tem datumu, bodo urejala pravila, ki jih bodo sprejele države članice na podlagi tega okvirnega sklepa. Vendar lahko vsaka država članica, potem ko bo Svet 
sprejel ta okvirni sklep, v izjavi navede, da bo kot izvršitvena država članica obravna -
vala zahteve v zvezi z dejanji, storjenimi pred datumom, ki ga bo določila, v skladu 
z metodami izročitve, ki se uporablja[jo] do 1. januarja 2004. Za ta datum lahko določi najpozneje 7. avgust 2002. Omenjena izjava bo objavljena v  Uradnem listu Evropskih 
skupnosti. Ta se lahko kadarkoli umakne. “
Ok
virni sklep 2009/299/PNZ
14Z Ok
virnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z  dne 26.  februarja 2009 o  spremembi 
okvirnih sklepov 2002/584/PNZ, 2005/214/PNZ, 2006/783/PNZ, 2008/909/PNZ in 2008/947/PNZ zaradi krepitve procesnih pravic oseb ter spodbujanja uporabe na -
čela vzajemnega priznavanja odločb, izdanih na sojenju v odsotnosti zadevne osebe 
(UL L 81, str. 24), s katerim se morajo države članice na podlagi njegovega člena 8(1) 
I - 10369B.
uskladiti najpozneje do 28. marca 2011, je bil razveljavljen člen 5, točka 1, Okvirnega 
sklepa 2002/584, hkrati pa je bil vanj dodan nov člen 4a.
15V
endar pa se ta člen z naslovom „Odločbe, izdane na podlagi sojenja, na katerem z a-
devna oseba ni bila osebno navzoča“ nanaša le na priznavanje in izvrševanje odločb, ki so bile v odsotnosti zadevne osebe izrečene po 28. marcu 2011.
N
acionalna prava
Belgijsko pravo
16Z 
zakonom z dne 19. decembra 2003 o evropskem nalogu za prijetje ( Moniteur belge 
z dne 22. decembra 2003, str. 60075, v nadaljevanju: zakon o evropskem nalogu za prijetje) je bil Okvirni sklep 2002/584 prenesen v nacionalno zakonodajo.
17Gle
de, prvič, razlogov za obvezno neizvršitev evropskega naloga za prijetje člen 4 tega 
zakona določa:
„Izvršitev evropskega naloga za prijetje se zavrne v naslednjih primerih:
[…]
I - 10370SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
(5) če obstajajo resni razlogi za prepričanje, da bi izvršitev evropskega naloga za pr i-
j
etje povzročila kršitev temeljnih pravic zadevne osebe, kot so določene v členu 6 
[EU]“.
18Gle
de, drugič, razlogov za fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje 
člen 6 tega zakona določa:
„Izvršitev se lahko zavrne v naslednjih primerih:[…]
(4) če je evropski nalog za prijetje izdan zaradi izvršitve kazni ali ukrepa, kadar je z a-
de
vna oseba belgijski državljan ali prebiva v Belgiji, in se pristojni belgijski organi 
zavežejo, da bodo izvršili kazen ali ukrep v skladu z belgijskim pravom;
[…]“
19Gle
de učinkovite izvršitve odločbe iz člena 6, točka 4, zakona o evropskem nalogu za 
prijetje člen 18(2) zakona z dne 23. maja 1990 o transferju obsojencev med državami, 
prevzemu in prenosu nadzora nad osebami, ki so bile pogojno obsojene ali pogoj-
no izpuščene, ter predaji in prenosu izvršitve zapornih kazni in ukrepov, vezanih na 
I - 10371B.
odvzem prostosti ( Moniteur belge z dne 10. junija 2005, str. 26718, v nadaljevanju: 
zakon o transferju), določa:
„P
osledica sodne odločbe, sprejete na podlagi člena 6, točka 4, zakona […] o evrop -
skem nalogu za prijetje, je prevzem izvršitve kazni ali ukrepa, vezanega na odvzem 
prostosti, iz navedene sodne odločbe. Kazen ali ukrep, vezan na odvzem prostosti, se izvrši v skladu z določbami tega zakona. “
20Č
len 18 zakona o transferju, ki je uvrščen v poglavje VI tega zakona z naslovom „Iz-
vrševanje v tujini izrečenih zapornih kazni ali ukrepov, vezanih na odvzem prostosti, v Belgiji“, je treba brati v povezavi s členom 25 tega zakona, ki določa:
„D
oločbe poglavij V in VI se ne uporabljajo za kazenske obsodbe, izrečene v odsotno -
sti, razen v primerih iz člena 18(2), kadar gre za obsodbo, izrečeno v odsotnosti, ki je 
postala pravnomočna. “
21Gle
de, tretjič, jamstev, ki jih mora dati odreditvena država članica, člena 7 in 8 z a-
kona o evropskem nalogu za prijetje prenašata točki 1 in 3 člena 5 Okvirnega sklepa 
2002/584. Člen 7 tega zakona glede izvršitve kazni, ki je bila naložena z odločbo, i z-
rečeno v odsotnosti, določa:
„Kad
ar je evropski nalog za prijetje izdan zaradi izvršitve kazni ali ukrepa, vezanega 
na odvzem prostosti, ki ju odreja sodna odločba, izrečena v odsotnosti, in če zaht e-
vana oseba ni bila osebno pozvana na obravnavo ali kako drugače ni bila obveščena o datumu in kraju obravnave, zaradi česar je bila odločba izdana v odsotnosti, se os e-
ba lahko preda pod pogojem, da odreditvena država članica z ustreznim zagotovilom 
I - 10372SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
zajamči, da bo oseba, za katero je predvideno prijetje, imela možnost zaprositi za p o-
novno obravnavo svoje zadeve v odreditveni državi članici in biti navzoča pri sojenju.
O
bstoj določbe v pravu odreditvene države, v kateri je predvidena pritožba, in nave d-
bo pogojev za vložitev te pritožbe, iz katerih izhaja, da bo oseba v resnici lahko vložila 
pritožbo, je treba šteti za ustrezno zagotovilo v smislu prvega odstavka. “
22Č
len 8 zakona o evropskem nalogu za prijetje določa:
„Kad
ar je oseba, ki je predmet evropskega naloga za prijetje, izdanega zaradi uve d-
be kazenskega postopka, belgijski državljan ali prebiva v Belgiji, je to osebo mogoče predati pod pogojem, da se po sojenju vrne [v Belgijo], da bi v njej prestajala kazen ali ukrep, na katerega jo je obsodila odreditvena država. “
Rom
unsko pravo
23Č
len 522a romunskega zakona o kazenskem postopku določa:
„Ponovno sojenje osebam, ki jim je bilo sojeno v odsotnosti, v primeru izročitve.
I - 10373B.
V primeru zahteve za izročitev osebe, proti kateri je tekel postopek in je bila obsojena 
v odsotnosti, lahko sodišče, ki je odločalo na prvi stopnji, na zahtevo obsojene osebe zadevo ponovno obravnava.
Členi od 405 do 408 se uporabljajo po analogiji. “
24Č
len 405 romunskega zakona o kazenskem postopku določa:
„O reviziji se, potem ko je bilo ugotovljeno, da je dopustna, odloči na podlagi  
postopkovnih pravil, ki veljajo za odločanje na prvi stopnji.Če sodišče meni, da je to potrebno, ponovno izvede dokaze, ki so jih stranke navedle 
v postopku na prvi stopnji ali v zahtevi za revizijo, če je ta dopustna. “
Postopek v glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
25T
ribunalul București je s sodbo z dne 16. junija 2000 I. B. obsodilo na štiriletno z a-
porno kazen zaradi storitve kaznivega dejanja trgovine z jedrskimi in radioaktivnimi 
snovmi. Ta sodba je bila potrjena s sodbo Curtea de apel Bucureşti (pritožbeno sodi -
šče v Bukarešti) z dne 3. aprila 2001.
I - 10374SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
26Ti sodišči sta I. B. dovolili, da kazen, ki mu je bila naložena in potrjena v kontradiktor -
nem postopku, prestaja ob delu na svojem delovnem mestu, in ne v zaporu.
27C
urtea Supremă de Justiţie (Romunija) (vrhovno sodišče) je z odločbo z dne 15. ja -
nuarja 2002 – pri čemer je odločalo na podlagi dejstev, ki mu jih je predložilo pr e-
dložitveno sodišče, v odsotnosti, ne da bi bil I. B. osebno obveščen o datumu in kraju 
obravnave – prej izdani odločbi razveljavilo v delu, v katerem I. B. dovoljujeta prest a-
janje štiriletne zaporne kazni ob delu, in odločilo, da se ta kazen prestaja v zaporu.
28F
ebruarja 2002 se je I. B. preselil v Belgijo, potem ko je bil po lastnih navedbah žrtev 
hudih kršitev pravice do poštenega sojenja. Njegova žena in otroka so se mu po okt o-
bru 2002 postopoma pridružili.
29I. 
B. je bila prostost odvzeta v Belgiji 11. decembra 2007 na podlagi opozorila, ki so 
ga romunski organi 10. februarja 2006 vnesli v Schengenski informacijski sistem (SIS) z namenom njegovega prijetja in izročitve tem organom zaradi izvršitve kazni odvze -
ma prostosti, ki mu je bila naložena.
30Dr
žavni tožilec, ki je menil, da je treba to zaprosilo šteti za evropski nalog za prijetje, 
je zadevo predložil preiskovalnemu sodniku in ta se je s sklepom z dne 12. decembra 2007 odločil, da se I. B. pogojno izpusti na prostost do dokončne odločitve o njegovi 
predaji.
I - 10375B.
31Tribunalul Bucureşti je 13. decembra 2007 zoper I. B. izdalo evropski nalog za prijetje 
zaradi izvršitve štiriletne zaporne kazni, na katero je bil obsojen v Romuniji.
32I. 
B. je 19. decembra 2007 pri Office des étrangers (urad za tujce) vložil prošnjo za 
podelitev statusa begunca v Belgiji.
33Dr
žavni tožilec je 29. februarja 2008 predlagal prvostopenjskemu sodišču v Nivellesu, 
naj nalog za prijetje, ki ga je izdal romunski izvršitveni pravosodni organ, razglasi za izvršljiv.
34I. 
B. sta bila 2. julija 2008 zavrnjena podelitev statusa begunca in statusa subsidiar -
ne zaščite. Glede te zavrnitve, ki jo je marca 2009 potrdil Conseil du contentieux des étrangers (svet za pravdne zadeve za tujce), trenutno teče postopek pred Conseil d’État (Belgija).
35Pr
vostopenjsko sodišče v Nivellesu je v sklepu, ki ga je sprejelo 22. julija 2008, pri 
preizkusu pogojev, ki jih mora izpolnjevati evropski nalog za prijetje, da bi ga bilo mogoče izvršiti, ugotovilo, da ta nalog izpolnjuje vse pogoje, ki so določeni v zakonu o  evropskem nalogu za prijetje. Natančneje, presodilo je, da ni resnega razloga za mnenje, da bi bile z izvršitvijo tega naloga za prijetje I. B. kršene temeljne pravice.
36Gle
de tega je to sodišče navedlo, da se zadevni evropski nalog za prijetje sicer nanaša 
na izvršitev sodne odločbe, ki je bila sprejeta v  odsotnosti, vendar pa je romunski izvršitveni pravosodni organ predložil jamstva, ki jih je treba šteti za zadostna v smi -
slu člena  7 zakona o  evropskem nalogu za prijetje, saj je v  tem nalogu za prijetje 
I - 10376SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
pojasnjeno, da se lahko v  skladu s  členom  522a romunskega kazenskega zakonika 
osebi, ki je bila obsojena v odsotnosti, na njeno zahtevo ponovno sodi na prvi stopnji.
37Pr
vostopenjsko sodišče v Nivellesu je ugotovilo, da se I. B. ne more opreti na člen 6, 
točka 4, zakona o evropskem nalogu za prijetje, ki določa, da se izvršitev evropskega naloga za prijetje, ki je bil izdan zaradi izvršitve kazni, lahko zavrne, če zadevna oseba 
prebiva v Belgiji in se pristojni organi zavežejo, da bodo kazen izvršili v skladu z na -
cionalno zakonodajo.
38T
a razlog za zavrnitev naj bi se namreč nanašal le na obsodbe v odsotnosti, ki so p o-
stale pravnomočne, kot določa člen 25 zakona o transferju v povezavi s členom 18(2). 
I. B. pa naj bi imel še možnost zahtevati ponovno sojenje.
39P
oleg tega to sodišče navaja, da čeprav člen 8 zakona o evropskem nalogu za prijetje 
določa, da se oseba, na katero se nanaša evropski nalog za prijetje z namenom uvedbe kazenskega postopka in prebiva v Belgiji, lahko preda pod pogojem, da se to osebo po sojenju vrne Belgiji, da bi v njej prestajala kazen, na katero jo je obsodila odreditvena 
država, pa člen 7 tega zakona določa, da se evropski nalog za prijetje, ki temelji na 
sodbi, izdani v odsotnosti, šteje za nalog, ki je izdan zaradi izvršitve kazni.
40Gle
de na to, da bi ta razlika v obravnavanju lahko povzročila diskriminacijo, in ob 
upoštevanju okoliščine, da I. B. v smislu omenjene zakonodaje prebiva v Belgiji, je pr -
vostopenjsko sodišče v Nivellesu – ob domnevi, da je treba ta člen 8 razlagati tako, da se nanaša le na evropski nalog za prijetje z namenom uvedbe kazenskega postopka, ne pa tudi na nalog za prijetje zaradi izvršitve obsodbe na kazen odvzema prostosti, ki je 
bila izrečena v odsotnosti in zoper katero ima obsojenec še eno pravno sredstvo – na 
I - 10377B.
Cour constitutionnelle naslovilo vprašanje o skladnosti omenjenega člena 8 s členo -
ma 10 in 11 ustave, ki se nanašata na načeli enakosti in prepovedi diskriminacije.
41K
er je Cour constitutionnelle ugotovilo, da zakon o evropskem nalogu za prijetje le 
prenaša Okvirni sklep 2002/584 v nacionalni pravni red, je prekinilo odločanje in S o-
dišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1. Ali je treba evropski nalog za prijetje, izdan zaradi izvršitve obsodbe, izrečene 
v odsotnosti, ne da bi bila obsojena oseba obveščena o kraju ali datumu obravna -
ve, in zop
er katero ima še možnost vložitve pritožbe, šteti ne kot nalog za prijetje, 
izdan zaradi izvršitve kazni ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti, v smislu 
člena 4, točka 6, Okvirnega sklepa [2002/584], temveč kot nalog za prijetje, i z-
dan zaradi uvedbe kazenskega postopka, v smislu člena 5, točka 3, tega okvirnega 
sklepa?
2. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člena 4, točka 6, in 5, to č-
k
a 3, tega okvirnega sklepa razlagati tako, da državam članicam ne dovoljujeta, 
da za predajo osebe, ki prebiva na njihovem ozemlju in je v okoliščinah, opisanih 
v prvem vprašanju, predmet naloga za prijetje, izdanega zaradi izvršitve kazni ali 
ukrepa, vezanega na odvzem prostosti, pravosodnim organom odreditvene drž a-
ve določi pogoj, da se ta oseba vrne izvršitveni državi, da bi v njej prestajala kazen ali ukrep, vezan na odvzem prostosti, na katerega naj bi bila dokončno obsojena v odreditveni državi?
I - 10378SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
3. Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali ta člena kršita člen 6(2) [EU] ter 
zlasti načeli enakosti in prepovedi diskriminacije?
4. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba člena  3  in 4 navedenega 
okvirnega sklepa razlagati tako, da nasprotujeta temu, da pravosodni organi dr -
ž
ave članice zavrnejo izvršitev evropskega naloga za prijetje, če obstajajo resni 
razlogi za prepričanje, da bi njegova izvršitev povzročila kršitev temeljnih pravic 
zadevne osebe, kot so določene v členu 6(2) [EU]?“
V
prašanja za predhodno odločanje
42Z
a uvod je treba na prvem mestu pojasniti, da se Okvirni sklep 2002/584 v skladu 
s členom 32 uporablja za zahteve za izvršitev naloga za prijetje, ki so bile prejete po 1. januarju 2004, pod pogojem, da izvršitvena država članica ni izjavila, da bo zahteve v zvezi z dejanji, storjenimi pred 7. avgustom 2002, še naprej obravnavala v skladu 
z metodami izročitve, ki so se uporabljale pred 1. januarjem 2004. Zahteva, na k a-
tero se nanaša postopek v glavni stvari, se nanaša na dejanja pred 7. avgustom 2002, 
vendar ni sporno, da Kraljevina Belgija take izjave ni podala. Torej se za obravnavano zadevo uporablja ta okvirni sklep.
43N
a drugem mestu je treba opozoriti, da med razlogi za neizvršitev evropskega naloga 
za prijetje, ki so našteti v členih 3 in 4 tega okvirnega sklepa, ni niti obstoja prošnje za azil niti prošnje za dodelitev statusa begunca ali subsidiarne zaščite.
I - 10379B.
44Glede, natančneje, prošnje za azil, ki jo je na pristojne organe naslovil državljan druge 
države članice EU, edini člen Protokola št. 29 o azilu za državljane držav članic Evrop -
ske unije, ki je priložen Pogodbi ES (postal Protokol št. 24, priložen PDEU), določa 
zlasti, da se zaradi ravni varstva temeljnih pravic in svoboščin v  državah članicah 
Evropske unije države članice za vse pravne in praktične namene glede azilnih zadev med seboj obravnavajo kot varne izvorne države.
45P
oleg tega je treba pojasniti, da se prošnja za dodelitev statusa begunca ali subsidiarne 
zaščite, ki jo je vložil državljan države članice, ne nanaša na področje uporabe me-hanizma mednarodne zaščite, ki ga uvaja Direktiva Sveta 2004/83/ES z dne 29. apr i-
la 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL L 304, str. 12).
46Z
ato dejstva, da je I. B. pri pristojnih belgijskih organih vložil prošnjo za dodelitev 
statusa begunca ali subsidiarne zaščite v smislu Direktive 2004/83, ni mogoče šteti za upoštevno za odgovore, ki jih je treba dati na vprašanja, ki jih je postavilo predlož i-
tveno sodišče.
47N
a tretjem mestu je treba opozoriti, da predložitveno sodišče izhaja iz domneve, da 
mu je bila predložena zahteva za izvršitev sodbe, izrečene v odsotnosti, v smislu čle -
na 5, točka 1, Okvirnega sklepa 2002/584. Zato je v njegovi pristojnosti, da po potrebi uporabi možnosti, ki mu jih ponuja člen 15(2) tega okvirnega sklepa, in to preveri. V vsakem primeru pa je opredelitev glede dejanskih in pravnih vprašanj, ki so nave-
dena v predložitveni odločbi, v pristojnosti Sodišča.
I - 10380SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
Prvo in drugo vprašanje
48S pr
vim in drugim vprašanjem, ki ju je treba obravnavati skupaj, predložitveno sodi -
šče v bistvu sprašuje, ali se člena 4, točka 6, in 5, točka 3, Okvirnega sklepa 2002/584 
lahko razlagata tako, da je izvršitev evropskega naloga za prijetje, ki je bil izdan zaradi izvršitve kazni, izrečene v odsotnosti v smislu člena 5, točka 1, tega okvirnega sklepa, mogoče pogojevati s tem, da se zadevna oseba, ki je državljan izvršitvene države člani -
ce ali v njej prebiva, v nekaterih primerih tja vrne na prestajanje kazni, izrečene v no -
vem sodnem postopku, ki bi v odreditveni državi članici potekal ob njeni navzočnosti.
49D
a bi odgovorili na ti vprašanji, je treba pojasniti, da se evropski nalog za prijetje lah -
ko, kot določa člen 1(1) Okvirnega sklepa 2002/584, nanaša na dva položaja. Tako se 
lahko izda na eni strani z namenom uvedbe kazenskega postopka ali na drugi strani 
zaradi izvršitve kazni zapora ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti.
50Če
prav Okvirni sklep 2002/584 temelji na načelu medsebojnega priznavanja, to  
priznavanje, kot je razvidno iz členov od 3 do 5 tega okvirnega sklepa, ne pomeni 
absolutne obveznosti izvršitve izdanega naloga za prijetje.
51U
reditev tega okvirnega sklepa, kot izhaja zlasti iz določb omenjenih členov, namreč 
državam članicam pušča možnost, da pristojnim pravosodnim organom v določenih 
okoliščinah omogočijo sprejetje odločitve, da je treba naloženo kazen izvršiti na oze -
mlju izvršitvene države članice.
I - 10381B.
52To zlasti izhaja iz členov 4, točka 6, in 5, točka 3, Okvirnega sklepa 2002/584. V zvezi 
z dvema vrstama evropskega naloga za prijetje, ki ju vsebuje zadnjenavedeni člen, je namen teh določb zlasti omogočiti, da se kot posebej pomembna izpostavi možnost, 
da se zahtevani osebi po prestani kazni, na katero je bila obsojena, omogočijo boljše 
možnosti za ponovno vključitev v družbo (glej zlasti sodbo z dne 6. oktobra 2009 v z a-
devi Wolzenburg, C-123/08, ZOdl., str. I-9621, točka 62).
53Nič ne omo
goča zaključka, da zakonodajalec Unije tega namena ni imel v  zvezi  
z osebami, ki se jih zahteva na podlagi obsodbe, ki je bila izrečena v odsotnosti.
54N
a eni strani se namreč za sodno odločbo, ki je bila izrečena v odsotnosti, če zade v-
na oseba ni bila osebno vabljena na obravnavo ali o datumu in kraju obravnave ni bila kako drugače obveščena, uporablja Okvirni sklep 200/584, ki v členu 5, točka 1, 
natančno določa, da je izvršitev naloga za prijetje, ki je bil izdan na podlagi take o d-
ločbe, mogoče pogojevati z jamstvom, da bo imela zadevna oseba možnost zahtevati 
ponovno sojenje.
55N
a drugi strani samo okoliščina, da navedeni člen 5, točka 1, izvršitev naloga za pr i-
jetje, ki je bil izdan na podlagi odločbe, izrečene v odsotnosti, pogojuje s takim jam -
stvom, ne more učinkovati tako, da za tak nalog ne veljajo namen ali pogoji iz čle -
nov 4, točka 6, in 5, točka 3, Okvirnega sklepa 2002/584, s katerima naj bi se zahtevani 
osebi omogočile boljše možnosti za ponovno vključitev v družbo.
56Če ob
sodba v odsotnosti, na kateri v postopku v glavni stvari temelji nalog za prijetje, 
še ne bi bila izvršljiva, bi bila cilj in namen predaje prav to, da se omogoči pregon ali  
I - 10382SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
da se začne ponovno sojenje, se pravi, da bi bila predaja opravljena z  namenom  
kazenskega pregona na podlagi člena 5, točka 3, Okvirnega sklepa 2002/584.
57Gle
de na to, da je položaj osebe, ki je bila obsojena v odsotnosti in ki ima še vedno 
možnost, da zahteva ponovno obravnavo, primerljiv s položajem osebe, na katero se 
nanaša evropski nalog za prijetje z namenom uvedbe kazenskega postopka, ni nob e-
nega objektivnega razloga, da izvršitveni pravosodni organi, ki ravnajo v skladu s čle -
nom 5, točka 1, Okvirnega sklepa 2002/584, ne bi smeli postaviti pogoja, ki je naveden v členu 5, točka 3.
58P
oleg tega samo taka razlaga dejansko omogoča resnično možnost, da se osebi – ki 
prebiva v izvršitveni državi članici in zoper katero se, ker je bila obsojena na podlagi sodne odločbe, ki še ni izvršljiva, lahko začne ponovna obravnava v odreditveni drž a-
vi članici – omogočijo boljše možnosti za ponovno vključitev v družbo.
59N
azadnje, ta razlaga omogoča tudi, kot je poudarila zlasti švedska vlada, da se osebi, 
ki je bila obsojena v odsotnosti, zato da bi lahko na podlagi člena 4, točka 6, Okvir -
nega sklepa 2002/584 prestajala kazen v državi članici, v kateri prebiva – v smislu upoštevnih določb te države članice – ni treba odreči novi obravnavi v odreditveni državi članici.
60T
orej lahko, kot so trdile vse države članice in Evropska komisija, ki so predložile 
stališča glede prvega vprašanja ali prvega in drugega vprašanja, izvršitvena država članica predajo osebe, ki je položaju, v kakršnem je I. B., hkrati pogojuje s pogojema 
iz točk 1 in 3 člena 5 Okvirnega sklepa 2002/584.
I - 10383B.
61Glede na zgoraj navedene razloge je treba na prvo in drugo vprašanje odgovoriti, da 
je treba člena 4, točka 6, in 5, točka 3, Okvirnega sklepa 2002/584 razlagati tako, da če je zadevna izvršitvena država članica člen 5, točki 1 in 3, tega okvirnega sklepa pr e-
nesla v nacionalni pravni red, je izvršitev evropskega naloga za prijetje, ki je bil izdan zaradi izvršitve kazni, ki je bila izrečena v odsotnosti v smislu člena 5, točka 1, tega okvirnega sklepa, mogoče pogojevati s tem, da se zadevna oseba, ki je državljan izv r-
šitvene države članice ali v njej prebiva, v nekaterih primerih tja vrne na prestajanje kazni, izrečene v novem sodnem postopku, ki bi v odreditveni državi članici potekal 
ob njeni navzočnosti.
T
retje in četrto vprašanje
62T
retje in četrto vprašanje sta bili dejansko postavljeni le za primer, če glede na odgo -
vor na prvo in drugo vprašanje v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, 
izvršitveni pravosodni organi predaje zadevne osebe ne bi mogli pogojevati s tem, da se jo vrne v izvršitveno državo članico.
63K
er je Sodišče to možnost pogojevanja predaje z zagotovitvijo jamstva iz člena 5, to č-
ka 3, Okvirnega sklepa 2002/584 v odgovoru na prvo in drugo vprašanje dopustilo, na 
tretje in četrto vprašanje ni treba odgovoriti.
I - 10384SODBA Z DNE 21. 10. 2010 – ZADEVA C-306/09
Stroški
64K
er je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev 
stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:
Č
lena  4, točka  6, in 5, točka  3, Okvirnega sklepa Sveta z  dne 13.  junija 2002 
o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami 
(2002/584/PNZ) je treba razlagati tako, da če je zadevna izvršitvena država čl a-
nica člen 5, točki 1 in 3, tega okvirnega sklepa prenesla v nacionalni pravni red, je izvršitev evropskega naloga za prijetje, ki je bil izdan zaradi izvršitve kazni, ki je bila izrečena v odsotnosti v smislu člena 5, točka 1, tega okvirnega sklepa, 
mogoče pogojevati s tem, da se zadevna oseba, ki je državljan izvršitvene države 
članice ali v njej prebiva, v nekaterih primerih tja vrne na prestajanje kazni, i z-
rečene v novem sodnem postopku, ki bi v odreditveni državi članici potekal ob njeni navzočnosti.
P
odpisi