Zadeva C-424/07

Evropska komisija

proti

Zvezni republiki Nemčiji

„Neizpolnitev obveznosti države — Elektronske komunikacije — Direktiva 2002/19/ES — Direktiva 2002/21/ES — Direktiva 2002/22/ES — Omrežja in storitve — Nacionalna ureditev — Novi trgi“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca M. Poiaresa Madura, predstavljeni 23. aprila 2009 I ‐ 11434

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. decembra 2009 I ‐ 11449

Povzetek sodbe

Približevanje zakonodaj – Elektronska komunikacijska omrežja in storitve – Regulativni okvir – Direktive 2002/19, 2002/21 in 2002/22

(direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/19, člen 8(4), 2002/21, členi od 6 do 8(1) in (2), 15(3) in 16, ter 2002/22, člen 17(2))

Država članica, ki sprejme zakonske določbe, ki omejujejo diskrecijsko pravico nacionalnega regulativnega organa (NRO) in ne spoštuje posvetovalnega postopka in postopka konsolidacije iz členov 6 in 7 Direktive 2002/21, ne izpolni obveznosti iz člena 8(4) Direktive 2002/19 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju, iz členov od 6 do 8(1) in (2), 15(3) in 16 Direktive 2002/21 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve in iz člena 17(2) Direktive 2002/22 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami.

NRO imajo namreč pri izvajanju svojih regulativnih funkcij široke pristojnosti, da lahko presodijo potrebo po regulaciji trga elektronskih komunikacij za vsak primer posebej. V skladu s členom 15 Direktive 2002/21, zlasti njegovim odstavkom 3, morajo NRO v tesnem sodelovanju s Komisijo opredeliti upoštevne trge v tem sektorju. NRO v skladu s členom 16 navedene direktive nato opravijo analizo tako opredeljenih trgov in presodijo, ali so dejansko konkurenčni. Če niso, zadevni NRO podjetjem s pomembno tržno močjo na tem trgu naloži ex ante regulativne obveznosti. Ta člena se nanašata na sektor elektronskih komunikacij na splošno in s svojega področja uporabe ne izključujeta niti novih trgov niti nobenega drugega trga.

Nacionalna določba, ki izrecno predpisuje, da novi trgi ne smejo biti regulirani, razen če nekateri dejavniki, kot je neobstoj trajne konkurence na trgu, ne kažejo potrebe po tem, pa posega v široka pooblastila NRO in tako onemogoča sprejetje ukrepov, prilagojenih za vsak primer posebej, in zato ni skladna s členom 16 Direktive 2002/21. Omejitev diskrecijske pravice NRO, ki izhaja iz takšne določbe, nujno vpliva na njegovo pravico do opredelitve trga. NRO ne bo več opredeljeval upoštevnih trgov v skladu s členom 15(3) navedene direktive, če trgi, našteti v prilogi k Priporočilu Komisije o upoštevnih trgih proizvodov in storitev v sektorju elektronskih komunikacij, ki bi lahko bili predmet ex ante regulacije skladno z Direktivo 2002/21, že spadajo pod opredelitev novih trgov iz nacionalne zakonodaje.

Prav tako je iz člena 8(4) Direktive 2002/19 in člena 17(2) Direktive 2002/22 razvidno, da morajo obveznosti, naložene na podlagi teh členov, temeljiti na značilnostih ugotovljenega problema in biti sorazmerne in utemeljene glede na cilje, ki so določeni v členu 8 Direktive 2002/21, in da morajo NRO spodbujati regulativne cilje iz omenjenega člena 8 in torej pri opredelitvi in analizi upoštevnega trga, ki bi lahko bil reguliran, te cilje uravnotežiti. Nacionalna določba, ki pri analizi NRO potrebe po regulaciji novega trga daje prednost enemu od teh ciljev, kot je cilj spodbujanja učinkovitih naložb v infrastrukturo in podpiranja inovacij, pa krši člen 8(4) Direktive 2002/19, člen 8(1) in (2) Direktive 2002/21 in člen 17(2) Direktive 2002/22 ter neskladno z navedenimi direktivami omejuje diskrecijsko pravico NRO.

V neskladju s členom 16 Direktive 2002/21 je prav tako nacionalna določba, ki za analizo upoštevnih trgov, ki bi lahko bili regulirani, določa strožje pogoje od določenih v tej direktivi, na primer takšna, ki kot merilo, da bi nov trg lahko bil izjemoma reguliran ex ante, določa obstoj tveganja, da bo razvoj trajne konkurence na njem dolgoročno oviran.

Nazadnje nacionalna določba, ki uvaja načelo neregulacije novih trgov, omejuje pravico NRO, da nove trge opredelijo in analizirajo. To v nekaterih okoliščinah nujno vključuje nespoštovanje postopkov, določenih v členih 6 in 7 Direktive 2002/21, na katera glede opredelitve in analize trga napotujeta člena 15(3) in 16(6) iste direktive.

(Glej točke 55, 56, 61, 64, 66, 78, 82, 83, 86, 90, 91, 93, 94, 98, 99, 105, 106, 108 in izrek.)