ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
143

Kot navaja Komisija v točki 16 obvestila o državnih pomočeh na področju neposredne obdavčitve ustvarjenega dohodka, mora sama za to, da bi davčni ukrep opredelila kot selektiven, najprej določiti in preučiti skupno ali „običajno“ ureditev davčnega sistema, ki se uporablja na geografskem območju, ki pomeni upošteven referenčni okvir. Glede na to skupno ali „običajno“ davčno ureditev mora Komisija nato presoditi in ugotoviti morebitno selektivnost prednosti, dodeljene z zadevnim davčnim ukrepom, ter dokazati, da ta ukrep odstopa od navedene skupne ureditve, ker uvaja razlikovanje med gospodarskimi subjekti, ki so glede na cilj, določen za davčni sistem zadevne države članice, v primerljivem dejanskem in pravnem položaju (glej v tem smislu zgoraj v točki 77 navedeno sodbo Italija proti Komisiji, točka 100; sodbo Sodišča z dne 22. junija 2006 v združenih zadevah Belgija in Forum 187 proti Komisiji, C-182/03 in C-217/03, ZOdl., str. I-5479, točka 120, in zgoraj v točki 42 navedeno sodbo o davčnem sistemu Azorov, točka 56, sklepne predloge generalnega pravobranilca Darmona k sodbi Sodišča z dne v združenih zadevah Sloman Neptun, C-72/91 in C-73/91, Recueil, str. I-887, I-903, točke od 50 do 72).
1)

Odločba Komisije 2004/457/ES z dne 29. aprila 2004 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), oddelka za jamstva, (UL L 156, str. 48) se razglasi za nično v delu, v katerem le-ta izključuje iz financiranja Skupnosti po eni strani izplačila Kraljevine Španije v avtonomno pokrajini Baskijo in La Riojo na podlagi tržnih let 1998/1999, ki se nanašajo na poljščine in premije za živali, in po drugi strani izplačila Kraljevine Španije po 22. marcu 2000 v avtonomno pokrajino Baskijo na podlagi tržnih let 1999/2000, ki se nanašajo na poljščine in premije za živali.
97

Kot je bilo navedeno v točki 88 zgoraj, mora naročnik na podlagi določb člena 139(1) podrobnih pravil za izvajanje ponudniku omogočiti, da pojasni in celo utemelji značilnosti svoje ponudbe, preden jo naročnik zavrne, če meni, da je ponudba neobičajno nizka. Natančneje, iz sodne prakse izhaja, da je bistveno, da ima vsak ponudnik, pri katerem obstaja sum, da je predložil neobičajno nizko ponudbo, možnost, da primerno izrazi svoje stališče v zvezi s tem, tako da se mu omogoči predložitev vseh pojasnil v zvezi z različnimi elementi njegove ponudbe v trenutku, ko je seznanjen ne samo s pragom anomalije, ki velja za zadevno naročilo, in dejstvom, da se je njegova ponudba izkazala za neobičajno nizko, ampak tudi z natančnimi točkami, ki so sprožile vprašanja naročnika (zgoraj v točki 93 navedena sodba Lombardini in Mantovani, točka 53). Sodišče je ob isti priložnosti izjavilo, da obstoj take učinkovite kontradiktorne razprave pomeni temeljno zahtevo, da se prepreči samovoljno ravnanje naročnika in zagotovi zdrava konkurenca med podjetji (zgoraj v točki 93 navedena sodba Lombardini in Mantovani, točka 57).
55

Čeprav je nasledstvo okvira Pogodbe ES in Pogodbe ESPJ od 24. julija 2002 povzročilo spremembo veljavnih pravnih podlag, postopkov in materialnih pravil, je to nasledstvo del enotnosti in neprekinjenosti pravnega reda Skupnosti in njenih ciljev. Pri tem je treba navesti, da uvedba in ohranjanje sistema svobodne konkurence, v kateri so zagotovljeni običajni pogoji konkurence in ki je zlasti izvor pravil na področju državnih pomoči, pomeni enega izmed bistvenih ciljev Pogodbe ES (glej nazadnje v tem smislu sodbo Sodišča z dne 29. junija 2006 v zadevi SGL Carbon proti Komisiji, C-308/04 P, ZOdl., str. I-5977, točka 31) in Pogodbe ESPJ (glej v tem smislu sodbo Sodišča z dne 21. junija 2001 v združenih zadevah Moccia Irme in drugi proti Komisiji, od C-280/99 P do C-282/99 P, Recueil, str. I-4717, točka 33, in sodbo Sodišča prve stopnje z dne 7. julija 1999 v zadevi British Steel proti Komisiji, T-89/96, Recueil, str. II-2089, točka 106). V tem okviru je, ne glede na to, da se pravila Pogodb ESPJ in ES, ki urejajo red na področju državnih pomoči, nekoliko razlikujejo, treba poudariti, da pomoči, ki so bile dodeljene med veljavnostjo Pogodbe ESPJ, ustrezajo pojmu pomoči v smislu členov 87 ES in 88 ES. Tako zasledovanje cilja neizkrivljene konkurence v sektorjih, ki so sprva sodili k skupnemu trgu železa in jekla, ni bilo prekinjeno zaradi prenehanja veljavnosti Pogodbe ESPJ, ker je ta cilj zasledovan tudi v okviru Pogodbe ES.
69

Glede na to, da je v obravnavanem primeru Komisija, s tem da je preizkusila utemeljenost razlogov, ki jih je podala Kraljevina Nizozemska, da bi ugotovila, ali so izpolnjeni pogoji za dovoljenje zaradi izjemnih okoliščin, in s tem da je odločila tej državi članici dati zahtevano dovoljenje, ne glede na to, ali je to dovoljenje delno in začasno, izvrševala svojo pristojnost za odločanje, ki jo ima na podlagi člena 95(6) ES, je treba ugotoviti, da stališče Komisije, ki ga ta država članica izpodbija, ni spremenilo pravnega položaja te države članice in torej ne more biti predmet ničnostne tožbe.
Sodba Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 19. julija 2007 – FG Marine proti Komisiji

(Zadeva T-360/04)

„Nepogodbena obveznost – Odločba, s katero se odredi povračilo državnih pomoči, ki jih je Francija odobrila družbi Stardust Marine – Razglasitev ničnosti odločbe s sodbo Sodišča“

1. Postopek – Vloga, s katero se začne postopek – Postopkovne zahteve (Statut Sodišča, člena 21, prvi odstavek, in 53, prvi odstavek; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 44(1)(c)) (Glej točki 33 in 34.)

2. Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Kumulativna narava – Škoda – Vzročna zveza – Dokazno breme (člena 235 ES in 288, drugi odstavek, ES) (Glej točke 40, 41 in od 50 do 53.)

Predmet

Zahteva za povračilo škode, domnevno povzročene z Odločbo Komisije 2000/513/ES z dne 8. septembra 1999 v zvezi s pomočmi, ki jih je Francija odobrila podjetju Stardust Marine.

Izrek

Tožba se kot neutemeljena zavrne.
SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE (tretji senat)

z dne 10. maja 2007

Zadeva T-255/04

Monique Negenman

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Javni uslužbenci – Uradniki – Porodniški dopust – Bolniški dopust – Verjetni datum poroda – Začetek porodniškega dopusta“

Predmet: Tožba zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero sta določena datuma začetka in konca porodniškega dopusta na podlagi člena 58 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, in odškodninski zahtevek.

Odločitev: Odločba Komisije z dne 23. oktobra 2003, s katero sta določena datuma začetka in konca porodniškega dopusta tožeče stranke, se razglasi za nično. V preostalem se tožba zavrne. Komisija nosi stroške postopka.

Povzetek

Uradniki – Porodniški dopust – Trajanje – Začetek

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 58 in 59)

S Kadrovskimi predpisi je bil vzpostavljen jasen in nedvoumen sistem za izračun porodniškega dopusta, katerega namen je v skladu z načelom pravne varnosti vnaprej in zanesljivo določiti začetek dopusta, tako da se nosečnici omogoči, da pozna svoj upravni status pred odhodom na porodniški dopust. Organ za imenovanja v okviru tega sistema nima nobenega manevrskega prostora pri določitvi datumov začetka in konca porodniškega dopusta. Tako mora sicer upoštevati dejanski datum poroda za določitev datuma vrnitve uradnice na delo, vendar mora za določitev začetka njenega porodniškega dopusta vseeno upoštevati samo verjetni datum poroda, kot je bil ugotovljen v zdravniškem potrdilu, in ga v nobenem primeru ne more določiti naknadno glede na dejanski datum poroda. Zato je treba, kadar je dejanski datum poroda pred verjetnim datumom, upoštevati, da začetek porodniškega dopusta ostane nespremenjen, zadevna uradnica pa mora po porodu imeti pravico do dodatnega dopusta, potrebnega za zagotovitev minimalnega dopusta iz Kadrovskih predpisov, torej porodniškega dopusta, ki traja skupaj šestnajst tednov.

Te ugotovitve ni mogoče ovreči v primeru, ko je nosečnica že pred začetkom porodniškega dopusta na bolniškem dopustu iz razlogov, povezanih z nosečnostjo, saj člen 58 Kadrovskih predpisov ne vsebuje nobenega takega razlikovanja. Način uporabe te določbe, po katerem bi se v takem primeru začetek porodniškega dopusta določal naknadno glede na dejanski datum poroda, tako da bi se dnevi bolniškega dopusta, vključeni v obdobje šestih tednov pred tem datumom, pretvorili v dneve porodniškega dopusta, bi kršil člena 58 in 59 Kadrovskih predpisov. Nosečnosti namreč ni mogoče šteti za bolezen in nobene določbe Kadrovskih predpisov ni mogoče razlagati tako, da dovoljuje pretvorbo obeh vrst dopustov, ki sta drugačne vrste, saj imata različne cilje. Taka metoda bi poleg tega privedla do diskriminacije med nosečnicami, katerih nosečnost poteka brez težav in torej ne potrebujejo bolniškega dopusta, in nosečnicami, ki morajo oditi na bolniški dopust pred porodniškim, saj niso zmožne delati.

(Glej točke od 50 do 56 in od 58 do 61.)
97

Helenska republika je bila kot podpisnica dodatnega memoranduma glede na druge partnerje dolžna delovati v skladu z načelom dobre vere. Ta obveznost je bila podkrepljena z dejstvom, da je Helenska republika podpisala in ratificirala začetni memorandum in da je bila od 18. aprila 1994 do 30. septembra 2000„udeleženi partner“ v projektu. V tem pogledu je treba po eni strani poudariti, da je Helenska republika sodelovala na sestankih odborov, odgovornih za projekt, in da je odobrila izdatke Komisije. Po drugi strani je Helenska republika zahtevala, da naj znaša površina njenega veleposlaništva v kompleksu 591 m2 in je po umiku nekaterih držav članic iz projekta sprejela, da se ta številka spremeni na 677 m2 (glej razpis za zbiranje ponudb z dne 28. aprila 1999). Dejansko je bila polno udeležena v postopku razpisa za zbiranje ponudb za projekt v letih 1999 in 2000, njen predstavnik pa je sodeloval pri ocenjevanju gradbenih družb (glej točki 31 in 33 zgoraj).
Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 20. junija 2006 – Grčija proti Komisiji

(Zadeva T-251/04)

„EKUJS – Izdatki, izključeni iz financiranja Skupnosti – Javno skladiščenje riža – Višja sila – Predelano sadje in zelenjava – Pomoč za najbolj ogrožene – Program prestrukturiranja v sektorju sadja in zelenjave – Pavšalni popravki – Rok 24 mesecev“

1. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Riž – Javno skladiščenje riža (Uredba Komisije št. 708/98, člen 6(1)) (Glej točke od 46 do 54.)

2. Kmetijstvo – EKUJS – Obračun izdatkov (Uredba Sveta št. 729/70, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2245/1999, člen 5(2)(c), in Uredba št. 2201/96; uredbi Komisije št. 708/98 in št. 1663/95, člen 8(1)) (Glej točke 74, od 76 do 78, od 96 do 101, 106 in 107, 136 in 137 ter od 179 do 182.)

3. Kmetijstvo – EKUJS – Odobritev pomoči in premij (Uredba Komisije št. 3149/92, člen 9) (Glej točke od 138 do 142.)

4. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Podpora pridelovalcem za prestrukturiranje v sektorju sadja in zelenjave (Uredba Komisije št. 3816/92, člen 2) (Glej točke od 162 do 169.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/457/ES z dne 29. aprila 2004 o izključitvi nekaterih izdatkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), oddelek za jamstva, iz financiranja Skupnosti (UL L 202, str. 35), ker izključuje določene izdatke, ki jih je Helenska republika izvedla v sektorjih sadja in zelenjave ter javnega skladiščenja.

Izrek

Tožba se zavrne.
Razglasitev dela ničnosti Odločbe Komisije 2004/457/ES z dne 29. aprila 2004, s katero so se iz financiranja Skupnosti izključili nekateri izdatki držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), oddelek „Jamstvo“ (UL L 202, str. 35), ker so z njo izključeni nekateri izdatki Italijanske republike.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi nedelovanja – Pristojnost sodišča Unije – Zahteva za odredbo, naslovljena na institucijo – Nedopustnost – Predlog za ugotovitev nezakonite opustitve – Dopustnost (člen 232, drugi odstavek, ES) (Glej točko 40.)

2. Tožba zaradi nedelovanja – Obveznost Komisije, da ukrepa – Razumni rok za odgovor na poziv k ukrepanju – Nezakonitost določb prava Unije – Obveznost Komisije, da spremeni te določbe – Neobstoj – Obveznost, ki ne izhaja iz nobene določbe ali splošnega načela prava Unije (člena 211 ES in 232 ES) (Glej točke 57, 59, 60 in od 65 do 67.)

3. Ničnostna tožba – Tožba zoper odločbo o zavrnitvi preklica ali spremembe prejšnjega akta – Dopustnost, ki se presoja glede na izpodbojnost zadevnega akta (člen 230 ES) (Glej točki 79 in 86.)

Subject of the case

Predmet

Prvič, predlog za ugotovitev nedelovanja Komisije, ker naj bi s tem, da ni spremenila nekaterih določb Uredbe Komisije (ES) št. 1896/2000 z dne 7. septembra 2000 o prvi fazi programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta o biocidnih pripravkih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 30, str. 266) in Uredbe Komisije (ES) št. 2032/2003 z dne 4. novembra 2003 o drugi fazi desetletnega delovnega programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES in o spremembi Uredbe (ES) št. 1896/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 41, str. 92) ravnala nezakonito, in podredno predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije z dne 20. julija 2004, s katerim so bili zavrnjeni zahtevki tožečih strank, ter drugič, odškodninski zahtevek za povračilo škode, ki naj bi tožečim strankam nastala zaradi opustitve ukrepanja Komisije, in podredno odškodninski zahtevek za povračilo škode, nastale zaradi dopisa Komisije z dne 20. julija 2004.

Izrek

Izrek

1. Tožbe se zavrnejo.

2. Družbe Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc in Troy Chemical Co. BV nosijo svoje stroške ter stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.
1.

Ničnostna tožba — Pravni interes — Tožba podjetja, upravičenca do državne pomoči, zoper odločbo Komisije, s katero jo je ta razglasila za združljivo s skupnim trgom (člena 230, četrti odstavek, ES in 233 ES) (Glej točke od 63 do 72.)
Da bi sporni ukrep Skupnosti posameznika neposredno zadeval, se zahteva, da ima neposredne učinke na njegov pravni položaj in da naslovnikom tega ukrepa, ki so zadolženi za njegovo izvedbo, ne dopušča nikakršne diskrecijske pravice, ta izvedba pa mora biti povsem samodejna in temeljiti izključno na ureditvi Skupnosti brez uporabe drugih vmesnih pravil. Glede odločbe o odobritvi pomoči velja enako, če so možnosti, da nacionalni organi ne dodelijo pomoči, odobrenih s sporno odločbo Komisije, povsem teoretične in če ni dvoma o volji teh organov, da ravnajo v tem smislu.

Če Komisija, ne da bi sprožila formalni postopek preiskave v skladu s členom 88(2) ES, z odločbo, sprejeto na podlagi odstavka 3 tega člena, ugotovi, da je pomoč združljiva s skupnim trgom, lahko osebe, ki so upravičene do teh postopkovnih jamstev, ta uveljavljajo le, kadar imajo možnost, da to odločbo izpodbijajo pred sodiščem Skupnosti. Iz teh razlogov je dopustna tožba za razglasitev ničnosti take odločbe, ki jo vloži zadevna stranka v smislu člena 88(2) ES, kadar želi z vložitvijo te tožbe zaščititi postopkovne pravice, ki jih črpa iz te določbe.

Zadevne stranke v smislu člena 88(2) ES, ki lahko vložijo ničnostno tožbo v skladu s členom 230, četrti odstavek, ES, so osebe, podjetja ali združenja, katerih interesi so lahko prizadeti z dodelitvijo pomoči, to pomeni zlasti konkurenčna podjetja upravičencev do te pomoči in strokovna združenja.

Nasprotno pa, če tožeča stranka dvomi o utemeljenosti odločbe o presoji pomoči, preprosto dejstvo, da jo je mogoče šteti za zadevno stranko v smislu člena 88(2) ES, ne more zadoščati za to, da se tožba razglasi za dopustno. Zato je treba izkazati, da ima poseben položaj v smislu sodbe z dne 15. julija 1963 v zadevi Plaumann proti Komisiji, 25/62. To velja zlasti, kadar bi pomoč, ki je predmet zadevne odločbe, pomembno prizadela položaj tožeče stranke na trgu.

(Glej točke 36 in od 42 do 44.)
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Uradniki – Tožba – Predhodna upravna pritožba – Roki – Začetek

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 90(1))

2. Uradniki – Začasni uslužbenci – Zaposlovanje – Podaljšanje pogodbe o zaposlitvi za določen čas – Diskrecijska pravica uprave

(Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člena 8 in 47, prvi odstavek)

1. Čeprav je res, da začne pogodba običajno učinkovati s podpisom in je torej treba rok za pravočasno vložitev pritožbe v smislu člena 90(1) Kadrovskih predpisov izračunati od datuma podpisa pogodbe, je odločba o nepodaljšanju pogodbe začasnega uslužbenca vseeno ločena od zadevne pogodbe in se zato lahko zoper njo vloži pritožba, celo tožba, v rokih, določenih v Kadrovskih predpisih.

(Glej točko 21.)

Napotitev na: Sodišče prve stopnje, 11. julij 2002, Martinez Paramo in drugi proti Komisiji, združeni zadevi T‑137/99 in T‑18/00, RecFP, str. I‑A‑119 in II‑639, točka 56.

2. Čeprav je v členu 8 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev predvidena možnost podaljšanja pogodbe začasnega uslužbenca, to ni pravica, ampak samo možnost, ki je predmet diskrecije pristojnega organa. Institucije Skupnosti imajo namreč široko diskrecijsko pravico pri organizaciji svojih služb glede na naloge, ki so jim dodeljene, in pri razporejanju zaposlenih, ki jih imajo na voljo, glede na te naloge, vendar pod pogojem, da se zaposleni razporedijo v interesu službe.

(Glej točko 30.)

Napotitev na: Sodišče, 14. julij 1983, Nebe proti Komisiji, 176/82, Recueil, str. 2475, točka 18; Sodišče, 21. junij 1984, Lux proti Računskemu sodišču, 69/83, Recueil, str. 2447, točka 17.
Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 15. novembra 2007 – Sunplus Technology proti UUNT – Sun Microsystems (SUNPLUS)

(Zadeva T-38/04)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti SUNPLUS — Prejšnja nacionalna besedna znamka SUN — Verjetnost zmede — Podobnost proizvodov — Podobnost znakov“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enako ali podobno blago ali storitve (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točki 43 in 44.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. oktobra 2003 (zadeva R 642/2000-4) glede postopka z ugovorom med družbama Sun Microsystems, Inc. in Sunplus Technology Co. Ltd.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Sunplus Technology Co. Ltd Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka SUNPLUS za določene proizvode iz razreda 9 – prijava št. 214346 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Sun Microsystems, Inc. Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna besedna in figurativna znamka SUN za proizvode iz razreda 9 Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev prijave Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družbi Sunplus Technology Co. Ltd se naloži plačilo stroškov postopka.

Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 15. novembra 2007 – Sunplus Technology proti UUNT – Sun Microsystems (SUNPLUS)

(Zadeva T-38/04)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti SUNPLUS — Prejšnja nacionalna besedna znamka SUN — Verjetnost zmede — Podobnost proizvodov — Podobnost znakov“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enako ali podobno blago ali storitve (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točki 43 in 44.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. oktobra 2003 (zadeva R 642/2000-4) glede postopka z ugovorom med družbama Sun Microsystems, Inc. in Sunplus Technology Co. Ltd.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Sunplus Technology Co. Ltd Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka SUNPLUS za določene proizvode iz razreda 9 – prijava št. 214346 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Sun Microsystems, Inc. Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna besedna in figurativna znamka SUN za proizvode iz razreda 9 Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev prijave Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 27. februarja 2008 – Citigroup proti UUNT – Link Interchange Network (WORLDLINK)

(Zadeva T-325/04)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti WORLDLINK — Prejšnja nacionalna figurativna znamka LiNK — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Omejitev storitev, navedenih v prijavi znamke — Enakost storitev — Podobnost znakov — Člena 73 in 74 Uredbe (ES) št. 40/94“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede s prejšnjo znamko (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točke 95, 96 in 101.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. maja 2004 (zadeva R 789/2002-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Link Interchange Network Ltd in Citigroup, Inc.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Citigroup, Inc. Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave: besedna znamka WORLDLINK za proizvode in storitve iz razredov 9, 16 in 36 – št. prijave 111880 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Link Interchange Network Ltd Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna besedna in figurativna znamka LINK za storitve iz razreda 36 Odločba Oddelka za ugovore: zavrnitev prijave znamke Skupnosti za storitve v zvezi s finančnimi posli in denarnimi posli iz razreda 36 Odločba Odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družbi Citigroup, Inc. se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 27. februarja 2008 – Citigroup proti UUNT – Link Interchange Network (WORLDLINK)

(Zadeva T-325/04)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti WORLDLINK — Prejšnja nacionalna figurativna znamka LiNK — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Omejitev storitev, navedenih v prijavi znamke — Enakost storitev — Podobnost znakov — Člena 73 in 74 Uredbe (ES) št. 40/94“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede s prejšnjo znamko (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točke 95, 96 in 101.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. maja 2004 (zadeva R 789/2002-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Link Interchange Network Ltd in Citigroup, Inc.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Citigroup, Inc. Znamka Skupnosti, ki je predmet prijave: besedna znamka WORLDLINK za proizvode in storitve iz razredov 9, 16 in 36 – št. prijave 111880 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Link Interchange Network Ltd Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna besedna in figurativna znamka LINK za storitve iz razreda 36 Odločba Oddelka za ugovore: zavrnitev prijave znamke Skupnosti za storitve v zvezi s finančnimi posli in denarnimi posli iz razreda 36 Odločba Odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.