ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 475/6

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. oktobra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Benelux Gerechtshof – BENELUX) – Montis Design BV/Goossens Meubelen BV

(Zadeva C-169/15) (1)

((Predhodno odločanje - Industrijska in poslovna lastnina - Avtorska pravica in sorodne pravice - Direktiva 93/98/EGS - Člen 10(2) - Trajanje varstva - Neobstoj ponovne vzpostavitve varstva na podlagi Bernske konvencije))

(2016/C 475/07)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Benelux Gerechtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Montis Design BV

Tožena stranka: Goossens Meubelen BV

Izrek

Člen 10(2) Direktive Sveta 93/98/EGS z dne 29. oktobra 1993 o uskladitvi trajanja varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic v povezavi z njenim členom 13(1) je treba razlagati tako, da trajanje varstva po tej direktivi ne velja za avtorske pravice, ki so bile prvotno varovane z nacionalnimi predpisi, vendar so pred 1. julijem 1995 ugasnile.

Direktivo 93/98 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki je prvotno – kot v postopku v glavni stvari – zagotavljala varstvo iz naslova avtorskih pravic za neko delo, nato pa so te pravice v skladu s to zakonodajo pred 1. julijem 1995 dokončno ugasnile zato, ker ni bila izpolnjena formalna zahteva.

(1) UL C 228, 13.7.2015.
SL Uradni list Evropske unije C 419/22

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. septembra 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemčija) – Peter Radgen, Lilian Radgen/Finanzamt Ettlingen

(Zadeva C-478/15) (1)

((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Sporazum med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb - Enako obravnavanje - Davek od dohodka - Oprostitev plačila davka od dohodka iz postranske dejavnosti učitelja pri pravni osebi javnega prava s sedežem v državi članici Evropske unije ali v državi, za katero se uporablja Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992 - Zakonodaja države članice, ki iz te oprostitve izključuje dohodke iz take zaposlitve pri pravni osebi javnega prava v Švici))

(2016/C 419/29)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Baden-Württemberg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Peter Radgen, Lilian Radgen

Tožena stranka: Finanzamt Ettlingen

Izrek

Določbe Sporazuma med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb, podpisanega v Luxembourgu 21. junija 1999, ki se nanašajo na enako obravnavanje zaposlenih oseb, je treba razlagati tako, da nasprotujejo zakonodaji države članice, kakršna je v postopku v glavni stvari, ki državljanu rezidentu z neomejeno davčno obveznostjo za plačilo davka od dohodka, ki je izkoristil pravico do prostega gibanja s tem, da je opravljal postransko dejavnost poučevanja pri pravni osebi javnega prava s sedežem v Švici, ne omogoča oprostitve plačila davka od dohodka, prejetega iz te dejavnosti, čeprav bi bil do take oprostitve upravičen, če bi to dejavnost opravljal pri pravni osebi javnega prava s sedežem v tej državi članici, v drugi državi članici Evropske unije ali v drugi državi, za katero velja Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992.

(1) UL C 16, 18.1.2016.
2.

Pravila v zvezi s povračilom škode, povzročene s kršitvijo prava Unije, kakršna so pravila o oceni te škode ali o razmerju med zahtevkom za povračilo te škode in drugimi pravnimi sredstvi, ki so morda na voljo, so določena v nacionalnem pravu posamezne države članice, spoštovati pa se morata načeli enakovrednosti in učinkovitosti.
2.

Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni določbi, kakršna je ta iz zadeve v glavni stvari, s katero je subjektom, ki se želijo prijaviti na javni razpis za podelitev koncesij na področju iger na srečo in stav, naložena obveznost, da dokažejo svojo ekonomsko in finančno sposobnost s potrdili vsaj dveh bančnih ustanov, ne da bi bilo dovoljeno to sposobnost dokazovati tudi kako drugače, če je s to določbo mogoče izpolniti pogoje glede sorazmernosti, ki so določeni v sodni praksi Sodišča, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
SL Uradni list Evropske unije C 335/20

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Pécsi Törvényszék – Madžarska) – Hőszig Kft./Alstom Power Thermal Services

(Zadeva C-222/15) (1)

((Predhodno odločanje - Klavzula o pristojnosti - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 23 - Klavzula, vključena v splošne pogoje - Soglasje volj strank glede navedenih pogojev - Veljavnost in natančnost takšne klavzule))

(2016/C 335/27)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Pécsi Törvényszék

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Hőszig Kft.

Tožena stranka: Alstom Power Thermal Services

Izrek

Člen 23(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da klavzula o pristojnosti, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki je, prvič, določena v splošnih pogojih poslovanja naročnika, pri čemer so bili ti omenjeni v instrumentih, ki tvorijo pogodbe med tema strankama, in posredovani ob njihovi sklenitvi, ter s katero so, drugič, kot pristojna sodišča določena sodišča nekega mesta v eni od držav članic, izpolnjuje zahteve iz te določbe v zvezi s soglasjem volj pogodbenih strank in natančnostjo vsebine navedene klavzule.

(1) UL C 245, 27.7.2015.
SL Uradni list Evropske unije C 350/9

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni/Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze

(Zadeva C-240/15) (1)

((Predhodno odločanje - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/21/ES - Člen 3 - Nepristranskost in neodvisnost nacionalnih regulativnih organov - Direktiva 2002/20/CE - Člen 12 - Upravne pristojbine - Določbe, ki se uporabljajo na področju javnih financ, ter določbe o omejevanju in racionalizaciji izdatkov javnih organov, ki veljajo za nacionalni regulativni organ))

(2016/C 350/11)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze

Izrek

Člen 3 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, in člen 12 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da za nacionalni regulativni organ v smislu Direktive 2002/21, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140, veljajo nacionalne določbe, ki se uporabljajo na področju javnih financ, ter natančneje, določbe o omejitvi in racionalizaciji izdatkov javnih organov, kakršne so te iz postopka v glavni stvari.

(1) UL C 302, 14.9.2015.
2.

Člen 11, tretji stavek, Direktive 2004/48 je treba razlagati tako, da so pogoji za izdajo sodne odredbe v smislu te določbe proti posredniku, ki opravlja storitev oddajanja prodajnih mest v tržnih halah v najem, enaki tistim, ki veljajo za sodne odredbe, ki jih je mogoče izdati proti posrednikom na spletnem trgu, in ki jih je Sodišče navedlo v sodbi z dne 12. julija 2011, L’Oréal in drugi (C-324/09, EU:C:2011:474).
SL Uradni list Evropske unije C 335/23

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 14. julija 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Maria Cristina Elisabetta Ornano/Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

(Zadeva C-335/15) (1)

((Predhodno odločanje - Socialna politika - Člen 119 Pogodbe ES (postal člen 141 ES) - Direktiva 75/117/EGS - Enako plačilo za moške in ženske - Člen 1 - Direktiva 92/85/EGS - Ukrepi za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo - Člen 11, točki (2)(b) in 3 - Nacionalna zakonodaja, ki za redne sodnike določa nadomestilo za stroške, ki jim nastanejo pri opravljanju njihove poklicne dejavnosti - Neobstoj pravice do tega nadomestila za redno sodnico v primeru obveznega porodniškega dopusta pred 1. januarjem 2005))

(2016/C 335/31)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Maria Cristina Elisabetta Ornano

Nasprotna stranka: Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

Izrek

Člen 119 Pogodbe ES (postal člen 141 ES), člen 1 Direktive Sveta 75/117/EGS z dne 10. februarja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske, člen 11, točki 2(b) in 3, Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) je treba razlagati tako, da te določbe v primeru, ko zadevna država članica ni določila, da se ohranijo vse sestavine plačila, do katerih je bila redna sodnica upravičena pred porodniškim dopustom, ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero redna sodnica v času obveznega porodniškega dopusta pred 1. januarjem 2005 ne prejema nadomestila za stroške, ki rednim sodnikom nastanejo pri opravljanju njihove poklicne dejavnosti, če je ta delavka v tem obdobju prejemala dohodek, ki je vsaj enak nadomestilu, določenem z nacionalno zakonodajo s področja socialne varnosti, ki bi ga prejela v primeru prekinitve svojih dejavnosti iz zdravstvenih razlogov, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče.

(1) UL C 294, 7.9.2015.
1.

Skladišče goriva za termoelektrarno na premog, kakršno je to iz postopka v glavni stvari in kot ga je opisalo predložitveno sodišče, je del „naprave“ v smislu člena 3(e) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kakor je bila spremenjena s Sklepom št. 1359/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013.
1.

Člen 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da v položaju, kakšen je ta v postopku v glavni stvari, za „kraj, kjer je prišlo do škodnega dogodka“, če ni drugih naveznih okoliščin, ni mogoče šteti kraja v državi članici, kjer je nastala škoda, če gre pri tej škodi izključno za finančno izgubo, ki je nastala neposredno na bančnem računu tožeče stranke in je neposredna posledica protipravnega ravnanja, ki je bilo storjeno v drugi državi članici.
SL Uradni list Evropske unije C 243/13

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 28. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – SIA „Oniors Bio“/Valsts ieņēmumu dienests

(Zadeva C-233/15) (1)

((Predhodno odločanje - Uredba (EGS) št. 2658/87 - Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Tarifni podštevilki 1517 90 91 in 1518 00 31 - Tekoča nepredelana nehlapljiva rastlinska mešanica, sestavljena iz repičnega olja (88 %) in sončničnega olja (12 %)))

(2016/C 243/12)

Jezik postopka: latvijščina

Predložitveno sodišče

Administratīvā apgabaltiesa

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: SIA „Oniors Bio“

Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Valsts ieņēmumu dienests

Izrek

Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različici, ki izhaja iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1006/2011 z dne 27. septembra 2011, je treba razlagati tako, da je treba – za ugotovitev, ali je treba mešanico rastlinskih olj, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, uvrstiti kot užitno mešanico rastlinskih olj v njeno tarifno podštevilko 1517 90 91 ali kot neužitno mešanico rastlinskih olj v njeno tarifno podštevilko 1518 00 31 – upoštevati vse upoštevne elemente obravnavane zadeve, če gre za temu proizvodu lastne značilnosti in objektivne lastnosti. Med upoštevnimi elementi, ki lahko utemeljijo opredelitev te mešanice kot „neužitne“, je treba presoditi informacije, ki jih je predložil proizvajalec te mešanice v okviru carinske deklaracije, v skladu s katerimi zaradi značilnosti postopka proizvodnje vsebnosti snovi, škodljivih za zdravje ljudi, ni mogoče izključiti. V zvezi s tem dejstvo, da analiza vzorcev, odvzetih iz take mešanice rastlinskih olj, ni pokazala vsebnosti snovi, škodljivih za zdravje ljudi, v njej, samo po sebi ne zadostuje za ovrženje opredelitve zadevne mešanice kot „neužitne“. Taka posledica predpostavlja obstoj drugih upoštevnih dokazov, s katerimi bi bilo mogoče ovreči pravilnost informacij v zvezi s postopkom proizvodnje zadevne mešanice, ki jih je predložil proizvajalec in so navedene v tej deklaraciji, v skladu s členi 62, 68 in 71 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 648/2005 z dne 13. aprila 2005.

(1) UL C 245, 27.7.2015.
SL Uradni list Evropske unije C 260/7

Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 26. maja 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) - Združeno kraljestvo) – Invamed Group Ltd in drugi/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Zadeva C-198/15) (1)

((Predhodno odločanje - Skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Oddelek XVII - Vozila, zrakoplovi, plovila in spremljajoča transportna oprema - Poglavje 87 - Vozila, razen železniških ali tramvajskih tirnih vozil, ter njihovi deli in pribor - Tarifni številki 8703 in 8713 - Vozila z električnim motorjem, ki ga napaja baterija - Pojem „invalidna oseba“))

(2016/C 260/09)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd, Invacare International SARL

Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Izrek

1. Tarifno številko 8713 Kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1810/2004 z dne 7. septembra 2004, je treba razlagati tako, da: — izraz „za invalidne osebe“ pomeni, da je proizvod namenjen le invalidnim osebam; — okoliščina, da vozilo lahko uporabljajo osebe, ki niso invalidne, ne vpliva na uvrstitev pod tarifno številko 8713 te kombinirane nomenklature; — pojasnjevalne opombe k isti kombinirani nomenklaturi ne morejo spremeniti obsega tarifnih številk te kombinirane nomenklature.

2. Izraz „invalidne osebe“ iz tarifne številke 8713 Kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1810/2004, je treba razlagati tako, da so z njim opredeljene osebe, ki imajo omejeno sposobnost, da hodijo, ki ni neznatna, čas trajanja te omejitve in morebitni obstoj drugih omejitev sposobnosti pa nimata vpliva.

(1) UL C 228, 13.7.2015.
SL Uradni list Evropske unije C 156/19

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. marca 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Törvényszék – Madžarska) – Daimler AG/Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.

(Zadeva C-179/15) (1)

((Predhodno odločanje - Znamke - Direktiva 2008/95/ES - Člen 5(1) - Oglasi, ki se nanašajo na tretjo osebo in so dostopni na spletu - Nedovoljena uporaba znamke - Oglasi, ki so bili objavljeni na spletu brez vednosti in soglasja te tretje osebe ali so tam ostali kljub njenemu nasprotovanju - Tožba imetnika znamke zoper navedeno tretjo osebo))

(2016/C 156/27)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Fővárosi Törvényszék

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Daimler AG

Tožena stranka: Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.

Izrek

Člen 5(1)(a) in (b) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da tretja oseba, ki je navedena v oglasu, objavljenem na spletni strani, ki vsebuje znak, ki je enak ali podoben znamki, tako da daje vtis, da med tem znakom in imetnikom znamke obstaja poslovno razmerje, ne uporablja tega znaka tako, da bi tako uporabo ta imetnik lahko prepovedal na podlagi te določbe, če tega oglasa ni objavila ta tretja oseba ali ni bil objavljen v njenem imenu, ali če je ta oglas objavila ta tretja oseba ali je bil objavljen v njenem imenu s privolitvijo imetnika, če je ta tretja oseba izrecno zahtevala od upravljavca te spletne strani, pri katerem je naročila oglas, naj ta oglas ali navedbo navedene znamke v njem umakne.

(1) UL C 228, 13.7.2015.
SL Uradni list Evropske unije C 112/3

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 16. februarja 2017 – Brandconcern BV/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

(Zadeva C-577/14 P) (1)

((Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 51(2) - Besedna znamka LAMBRETTA - Resna in dejanska uporaba znamke - Zahteva za razveljavitev - Delna razveljavitev - Obvestilo št. 2/12 predsednika EUIPO - Časovna omejitev sodbe Sodišča))

(2017/C 112/03)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Brandconcern BV (zastopniki: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, G. Casucci, N. Ferretti in C. Galli, odvetniki)

Druge stranke v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopnik: J. Crespo Carrillo, agent), Scooters India Ltd (zastopniki: C. Wolfe, Solicitor, ter B. Brandreth in A. Edwards-Stuart, Barristers)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Brandconcern BV se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 89, 16.3.2015.
1.

Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov, da bi od prejemnikov izterjala državne pomoči, ki so bile v členu 1(3) in (4) Sklepa Komisije 2011/678/EU z dne 27. julija 2011 o državni pomoči, ki jo je Belgija izvedla za financiranje testiranja na transmisivno spongiformno encefalopatijo (TSE) pri govedu (državna pomoč C 44/08 (ex NN 45/04)), razglašene za nezakonite in nezdružljive z notranjim trgom, in s tem, da Evropske komisije ni obvestila o sprejetih ukrepih za uskladitev s tem sklepom, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 288, četrti odstavek, PDEU in na podlagi členov od 2 do 4 navedenega sklepa.
5.

Glede posledic razlage členov od 63 do 65 PDEU, Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Tunizijo na drugi ter Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Libanonsko republiko na drugi strani na postopek v glavni stvari: — kadar lahko organi države članice, katere rezidentka je družba prejemnica, pridobijo podatke od Republike Tunizije – države, katere rezidentka je družba, ki je razdelila dividende – s katerimi bi bilo mogoče preveriti, ali je pogoj zavezanosti za davek družbe, ki je razdelila te dividende, izpolnjen, člena 63 in 65 PDEU ter člen 34(1) Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Tunizijo na drugi nasprotujejo zavrnitvi priznanja polnega ali delnega izvzema iz davčne osnove družbe, ki prejme razdeljene dividende, na podlagi člena 46(1) ali (8) zakona o davku od dohodkov pravnih oseb v različici, ki je veljala v letu 2009, ne da bi bilo za Republiko Portugalsko v zvezi s tem mogoče sklicevanje na člen 64(1) PDEU; — člena 63 in 65 PDEU ter člen 34(1) Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Tunizijo na drugi in člen 31 Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Libanonsko republiko na drugi strani nasprotujejo zavrnitvi priznanja delnega izvzema iz davčne osnove družbe, ki prejme razdeljene dividende, na podlagi člena 46(11) zakona o davku od dohodkov pravnih oseb v navedeni različici, kadar je to določbo mogoče uporabiti v položajih, v katerih zavezanosti za davek družb razdeljevalk v Tuniziji in Libanonu, državah, v katerih so družbe razdeljevalke rezidentke, ni mogoče preveriti – kar pa mora ugotoviti predložitveno sodišče – ne da bi bilo za Republiko Portugalsko v zvezi s tem mogoče sklicevanje na člen 64(1) PDEU; — davčnemu zavezancu je treba skupaj z obrestmi vrniti zneske, pobrane s kršitvijo prava Evropske unije.
1.

Prilogo I, poglavje V, točka 1.4(d), k Uredbi Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97 je treba razlagati tako, da lahko v okviru cestnega prevoza živali zadevnih vrst, med drugim goveda razen telet, prvič, čas počitka med obdobji prevozov načeloma traja več kot eno uro. Vendar če ta čas presega eno uro, ne sme biti ták, da v konkretnih okoliščinah, v katerih ta počitek in prevoz potekata skupaj, pomeni nevarnost poškodbe ali nepotrebnega trpljenja živali, ki se prevažajo. Poleg tega kombinacija časa vožnje in časa počitka, kot sta določena v točki 1.4(d) tega poglavja, ne sme trajati več kot 29 ur, razen če se podaljšata za 2 uri v korist živali v skladu s točko 1.8 tega poglavja, in brez poseganja v uporabo določb člena 22 te uredbe, kadar nastopijo nepredvidljive okoliščine. Drugič, v obdobjih prevozov, pri čemer vsako traja največ 14 ur, je lahko eden ali več postankov. Te postanke je treba dodati k delom prevozov za izračun celotnega trajanja obdobja prevoza, ki lahko traja največ 14 ur in katerega del so ti postanki.
5.

Člen 12(1) Direktive 2000/31 je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da lahko oseba, ki je bila oškodovana s kršitvijo njenih pravic, ki se nanašajo na neko delo, od ponudnika dostopa do komunikacijskega omrežja zahteva odškodnino, ker so tretje osebe enega od teh dostopov uporabile za kršitev njenih pravic, in povračilo stroškov opomina ali sodnih stroškov, ki so nastali v zvezi z njenim odškodninskim zahtevkom. Vendar je treba to določbo razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da ta oseba od ponudnika dostopa do komunikacijskega omrežja, katerega storitve so bile uporabljene za storitev te kršitve, zahteva prepoved nadaljevanja kršitve ter plačilo stroškov opomina in sodnih stroškov, če se ti zahtevi nanašata na ali sledita odredbi, ki jo je sprejel nacionalni organ ali nacionalno sodišče in s katero se temu ponudniku prepove nadaljevanje navedene kršitve.