ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Določbo 5, točka 1, Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je priložen Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče v skladu z vsemi pravili nacionalnega prava, ki se uporabljajo, presoditi, ali omejitev – razen v posebnih okoliščinah – zaposlitve delavcev za določen čas na podlagi tako imenovanih pogodb „fijos de obra“ s strani istega podjetja na različnih mestih opravljanja dela v isti pokrajini na tri zaporedna leta in dodelitev odpravnine navedenim delavcem – pod pogojem, da nacionalno sodišče ugotovi, da sta bila ta ukrepa v zvezi z navedenimi delavci dejansko sprejeta – pomenita primerna ukrepa, da se preprečijo in po potrebi sankcionirajo zlorabe, ki izhajajo iz veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas, oziroma „ustrezna pravna ukrepa“ v smislu te določbe 5, točka 1. Vsekakor organi zadevne države članice take nacionalne zakonodaje ne smejo uporabljati tako, da bi se štelo, da je podaljšanje zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas, imenovanih „fijos de obra“, upravičeno iz „objektivnih razlogov“ v smislu določbe 5, točka 1(a), tega okvirnega sporazuma zgolj zato, ker je vsaka od teh pogodb sklenjena na splošno za eno samo gradbišče, ne glede na njegovo trajanje, saj taka nacionalna zakonodaja v praksi ne preprečuje, da zadevni delodajalec s takim podaljšanjem zadovoljuje stalne in trajne potrebe po zaposlenih.
1.

Člen 13(2) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v povezavi s členom 10 te uredbe je treba razlagati tako, da se ne uporabi za spor med poslovnim subjektom, ki je pridobil terjatev, ki jo je prvotno imel oškodovanec v razmerju do zavarovalnice, ki je zavarovala civilno odgovornost, na eni strani in to zavarovalnico, ki je zavarovala civilno odgovornost, na drugi strani, tako da ne preprečuje, da bi pristojnost za odločanje o takem sporu po potrebi temeljila na členu 7, točka 2, ali členu 7, točka 5, te uredbe.
1.

Člen 2(1) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba razlagati tako, da se ta direktiva uporablja za prepoved vstopa in prebivanja, ki jo je država članica, ki ni uporabila možnosti iz člena 2(2)(b) navedene direktive, izdala za državljana tretje države, ki je na njenem ozemlju ter zoper katerega je bila iz razlogov javne varnosti in javnega reda na podlagi predhodne kazenske obsodbe izdana odredba o izgonu.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. aprila 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Granarolo SpA/Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

(Zadeva C-617/19) (1)

(Predhodno odločanje - Okolje - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Člen 3(e) - Pojem „naprava“ - Člen 3(f) - Pojem „upravljavec“ - Priloga I, točki 2 in 3 - Pravilo o seštevanju - Skupna zmogljivost dejavnosti naprave - Prenos naprave za soproizvodnjo električne energije in toplote s strani lastnika industrijskega obrata - Pogodba o dobavi energije med podjetjem odsvojiteljem in podjetjem pridobiteljem - Posodobitev dovoljenja za emisije toplogrednih plinov)

(2021/C 263/05)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Granarolo SpA

Tožena stranka: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Ob udeležbi: E.ON Business Solutions Srl, nekdanja E.ON Connecting Energies Italia Srl

Izrek

Člen 3(e) in (f) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009, v povezavi s Prilogo I, točki 2 in 3, k prvonavedeni direktivi je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da lahko lastnik proizvodnega obrata s termoelektrarno, katere dejavnost spada na področje uporabe te priloge I, pridobi posodobitev svojega dovoljenja za emisije toplogrednih plinov v smislu člena 7 te direktive, če je napravo za soproizvodnjo, ki je na istem industrijskem območju kot ta obrat in v kateri se opravlja dejavnost, katere zmogljivost je nižja od praga, določenega v navedeni prilogi I, odsvojil podjetju, specializiranem v energetskem sektorju, pri čemer je s tem podjetjem sklenil pogodbo, ki med drugim določa, da bo energija, proizvedena s to napravo za soproizvodnjo, dobavljena temu obratu, v primeru, da termoelektrarna in naprava za soproizvodnjo ne sestavljata iste naprave v smislu člena 3(e) navedene direktive, in če lastnik proizvodnega obrata nikakor ni več upravljavec naprave za soproizvodnjo v smislu člena 3(f) iste direktive.

(1) UL C 399, 25.11.2019.
1.

Madžarska s tem, da je po izteku prehodnega obdobja do 31. decembra 2017 za cigarete uporabila skupno trošarino, nižjo od 60 % tehtane povprečne drobnoprodajne cene cigaret, sproščenih v porabo, in s tem, da je obračunala trošarino, nižjo od 115 EUR, za 1 000 cigaret, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 10(2) in (3) Direktive Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke.
1.

Nacionalna ureditev, s katero je določeno, da se med enim in istim postopkom kolektivnega odpusta sočasno uporabita različni ureditvi varstva delavcev, zaposlenih za nedoločen čas, če se kolektivni odpust izvede ob kršitvi meril, namenjenih določitvi delavcev, ki bodo predmet tega postopka, ne spada na področje uporabe Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti in je zato ni mogoče preučiti glede na temeljne pravice, zagotovljene z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti z njenima členoma 20 in 30.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. februarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T

(Zadeva C-673/19) (1)

(Predhodno odločanje - Azil in priseljevanje - Direktiva 2008/115/ES - Členi 3, 4, 6 in 15 - Begunec, ki nezakonito prebiva na ozemlju države članice - Pridržanje z namenom predaje drugi državi članici - Status begunca v tej drugi državi članici - Načelo nevračanja - Neobstoj odločbe o vrnitvi - Možnost uporabe Direktive 2008/115)

(2021/C 138/08)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Tožena stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T

Izrek

Člene 3, 4, 6 in 15 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da država članica državljana tretje države, ki nezakonito prebiva na njenem ozemlju, upravno pridrži, da bi izvedla prisilno premestitev tega državljana v drugo državo članico, v kateri ima navedeni državljan status begunca, če ta državljan ni izpolnil odredbe, naj odide v to drugo državo članico, in če zoper njega ni mogoče sprejeti odločbe o vrnitvi.

(1) UL C 423, 16.12.2019.
2.

Člen 12(1), od (a) do (c), Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst je treba razlagati tako, da, prvič, nasprotuje nacionalni praksi, v skladu s katero se, kadar je cilj človekove dejavnosti, kot sta dejavnost izkoriščanja gozda ali prostorskega razvoja, očitno drug kot ubitje ali vznemirjanje živalskih vrst, prepovedi iz te določbe uporabljajo le v primeru tveganja negativnega vpliva na stanje ohranjenosti zadevnih vrst in, drugič, se varstvo iz te določbe ne preneha uporabljati za vrste, ki so dosegle ugodno stanje ohranjenosti.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper IR

(Zadeva C-649/19) (1)

(Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva 2012/13/EU - Členi od 4 do 7 - Obvestilo o pravicah iz prilog I in II - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku - Obvestilo o pravicah ob prijetju - Pravica do obveščenosti o obdolžitvah - Pravica dostopa do gradiva zadeve - Oseba, ki je na podlagi evropskega naloga za prijetje prijeta v izvršitveni državi članici)

(2021/C 88/11)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Spetsializiran nakazatelen sad

Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

IR

Ob udeležbi: Spetsializirana prokuratura

Izrek

1. Člen 4, zlasti odstavek 3 tega člena, člen 6(2) in člen 7(1) Direktive 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku je treba razlagati tako, da se pravice iz teh členov ne uporabljajo za osebe, prijete zaradi izvršitve evropskega naloga za prijetje.

2. Pri preučitvi tretjega in četrtega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, glede na člena 6 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

(1) UL C 413, 9.12.2019.
C 128/3

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. februarja 2021 – RFA International LP/Evropska komisija

(Zadeva C-56/19 P) (1)

(Pritožba - Damping - Uvoz fero silicija s poreklom iz Rusije - Uredba (ES) št. 1225/2009 - Člen 11(9) in (10) - Zavrnitev prošenj za vračilo plačanih protidampinških dajatev - Računsko določena izvozna cena - Presoja odražanja protidampinških dajtev v cenah pri nadaljnji prodaji in v vseh nadaljnjih prodajnih cenah v Evropski uniji - Obveznost uporabe iste metodologije, kot pri preiskavi, na podlagi katere je bila naložena protidampinška dajatev - Sprememba okoliščin - Odštetje plačanih protidampinških dajatev - Prepričljiv dokaz)

(2021/C 128/03)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: RFA International LP (zastopniki: B. Evtimov, advokat, M. Krestiyanova in E. Borovikov, avocats, N. Tuominen, avocată, in D. O’Keeffe, solicitor)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: sprva J.-F. Brakeland, A. Demeneix in P. Němečková in nato J.-F. Brakeland in P. Němečková, agenti)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi RFA International LP se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 155, 6.5.2019.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Združeno kraljestvo) – Secretary of State for the Home Department/O A

(Zadeva C-255/19) (1)

(Predhodno odločanje - Direktiva 2004/83/ES - Minimalni standardi glede pogojev za priznanje statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite - Status begunca - Člen 2(c) - Prenehanje statusa begunca - Člen 11 - Sprememba okoliščin - Člen 11(1)(e) - Možnost izkoristiti zaščito izvorne države - Merila presoje - Člen 7(2) - Finančna in socialna podpora - Neupoštevnost)

(2021/C 79/04)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Secretary of State for the Home Department

Tožena stranka: O A

Ob udeležbi: United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR),

Izrek

1. Člen 11(1)(e) Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite je treba razlagati tako, da mora „zaščita“, na katero se nanaša ta določba glede prenehanja statusa begunca, izpolnjevati iste zahteve, kot so tiste, ki v zvezi s priznanjem tega statusa izhajajo iz člena 2(c) te direktive v povezavi z njenim členom 7(1) in (2).

2. Člen 11(1)(e) Direktive 2004/83 v povezavi z njenim členom 7(2) je treba razlagati tako, da se z morebitno socialno in finančno podporo, ki jo zagotavljajo zasebni subjekti, kot sta družina ali pleme zadevnega državljana tretje države, ne izpolnjujejo zahteve glede zaščite, ki izhajajo iz teh določb, in zato ni upoštevna niti za presojo učinkovitosti ali dostopnosti zaščite, ki jo zagotavlja država, v smislu člena 7(1)(a) te direktive niti za ugotavljanje obstoja utemeljenega strahu pred preganjanjem na podlagi člena 11(1)(e) navedene direktive v povezavi z njenim členom 2(c).

(1) UL C 206, 17.6.2019.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 10. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vrhovnega sodišča Republike Slovenije – Slovenija) – A. B., B. B./Personal Exchange International Limited

(Zadeva C-774/19) (1)

(Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 15(1) - Pristojnost za potrošniške pogodbe - Pojem „potrošnik“ - Pogodba za igranje pokra, ki jo fizična oseba na spletu sklene z organizatorjem iger na srečo - Fizična oseba, ki se preživlja z igranjem pokra na spletu - Znanje, ki ga ima ta oseba - Rednost dejavnosti)

(2021/C 53/17)

Jezik postopka: slovenščina

Predložitveno sodišče

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: A. B., B. B.

Tožena stranka: Personal Exchange International Limited

Izrek

Člen 15(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da fizična oseba s stalnim prebivališčem v državi članici, ki je na eni strani z družbo s sedežem v drugi državi članici sklenila pogodbo za igranje pokra na spletu, ki vsebuje splošne pogoje poslovanja, ki jih določi ta družba, na drugi strani pa take dejavnosti ni niti uradno registrirala niti je ni ponujala tretjim osebam kot plačljivo storitev, ne izgubi statusa „potrošnika“ v smislu te določbe, tudi če ta oseba to igro igra mnogo ur na dan, ima o njej obsežno znanje in iz te igre prejema velike dobitke.

(1) UL C 19, 20.1.2020.
C 62/8

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 17. decembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upravni sud u Zagrebu – Croatie) – FRANCK d.d. Zagreb/Ministarstvo financija Republike Hrvatske Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak

(Zadeva C-801/19) (1)

(Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Oprostitve - Člen 135(1)(b) in (d) - Pojma „dajanje kreditov“ in „drugi plačilni instrumenti“ - Sestavljene transakcije - Glavna storitev - Dajanje na voljo denarnih sredstev proti plačilu - Prenos menice na družbo za faktoring in prejetega denarja na izdajatelja menice)

(2021/C 62/08)

Jezik postopka: hrvaščina

Predložitveno sodišče

Upravni sud u Zagrebu

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: FRANCK d.d. Zagreb

Tožena stranka: Ministarstvo financija Republike Hrvatske Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak

Izrek

Člen 135(1)(b) in (d) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da se oprostitev plačila davka na dodano vrednost, ki jo te določbe določajo za dajanje kreditov in transakcije v zvezi z drugimi plačilnimi instrumenti, uporablja za transakcijo, s katero davčni zavezanec drugemu davčnemu zavezancu proti plačilu da na voljo denarna sredstva, ki jih je prejel od družbe za faktoring po tem, ko je nanjo prenesel menico, ki jo je izdal drugi davčni zavezanec, pri čemer prvi davčni zavezanec tej družbi za faktoring jamči za izplačilo navedene menice ob njeni zapadlosti.

(1) UL C 27, 27.1.2020.
1.

Člen 2, točka (a), Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju), ki napotuje na člen 1(1)(b) Direktive (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. septembra 2015 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih predpisov in pravil za storitve informacijske družbe, je treba razlagati tako, da storitev posredovanja, ki vključuje povezovanje oseb, ki želijo uporabiti prevoz v mestu, s pooblaščenimi vozniki taksija proti plačilu prek aplikacije za pametni telefon, za katero je ponudnik navedene storitve s temi vozniki za to sklenil pogodbe o opravljanju storitev v zameno za plačilo mesečne naročnine, ne da bi jim posredoval naročila, ne določa cene vožnje, niti ne zagotavlja pobiranja plačil vožnje od teh oseb, ki jo plačajo neposredno vozniku taksija in tudi ne izvaja nadzora nad kakovostjo vozil in njihovih voznikov ter nad ravnanjem zadnjenavedenih, pomeni „storitev informacijske družbe“ v smislu teh določb.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. decembra 2020 – Comune di Milano/Evropska komisija

(Zadeva C-160/19 P) (1)

(Pritožba - Državne pomoči - Sektor zračnega prometa - Storitve zemeljske oskrbe na letališčih Milano Linate (Italija) in Milano Malpensa (Italija) - Kapitalski vložki upravljavca teh letališč v hčerinsko družbo v 100 odstotni lasti, ki zagotavlja te storitve - Javna lastniška struktura upravljavca - Sklep, s katerim so bili ti ukrepi razglašeni za državne pomoči, ki so nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom - Člen 107(1) PDEU - Pojmi „državna sredstva“, „ukrep, k ga je mogoče pripisati državi“ in „gospodarska prednost“ - Načelo zasebnega udeleženca - Merilo zasebnega vlagatelja - Dokazno breme - Zapletene gospodarske presoje - Obseg sodnega nadzora - Izkrivljanje dokazov)

(2021/C 44/06)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Pritožnica: Comune di Milano (zastopniki: A. Mandarano, E. Barbagiovanni, S. Grassani in L. Picciano, avvocati)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: D. Recchia, G. Conte in D. Grespan, agenti)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Comune di Milano nosi stroške postopka.

(1) UL C 131, 8.4.2019.
1.

Člene 167, 168, 184 in 185 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da se pravica do odbitka vstopnega davka na dodano vrednost (DDV) za blago, v obravnavanem primeru za nepremičnine, in storitve, pridobljene za izvedbo obdavčljivih transakcij, ohrani, če so bili prvotno predvideni naložbeni projekti zaradi okoliščin, ki niso bile odvisne od volje davčnega zavezanca, opuščeni, in da se ne izvede popravek tega DDV, če ima davčni zavezanec še vedno namen navedeno blago uporabiti za obdavčeno dejavnost.
1.

Člen 9(2)(e) Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se, kadar pravo izvorne države izvora ne določa možnosti zavrnitve služenja vojaškega roka, to zavrnitev ugotovi v položaju, v katerem zadevna oseba zavrnitve ni formalizirala po določenem postopku in je pobegnila iz svoje izvorne države, ne da bi se zglasila pri vojaških organih.
1.

Člen 52, točka 6(a), Direktive (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES, 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES v povezavi s členom 54(1) te direktive je treba razlagati tako, da ureja informacije in pogoje, ki jih mora zagotoviti ponudnik plačilnih storitev, ki se želi z uporabnikom svojih storitev dogovoriti za domnevo, da je ta uporabnik privolil v spremembo – v skladu s pravili, določenimi v teh dveh določbah – okvirne pogodbe, ki sta jo sklenila, ne določa pa omejitev v zvezi s statusom uporabnika ali vrsto pogodbenih pogojev, ki so lahko predmet takega sporazuma, s čimer pa, kadar ima uporabnik status potrošnika, ne posega v možnost nadzora nepoštenosti teh pogojev glede na določbe Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španija) – MO/Subdelegación del Gobierno en Toledo

(Zadeva C-568/19) (1)

(Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Direktiva 2008/115/ES - Skupni standardi in postopki za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Člen 6(1) in člen 8(1) - Nezakonito prebivanje - Nacionalna ureditev, v kateri je določeno, da se, glede na okoliščine, naloži bodisi globa bodisi odstranitev - Posledice sodbe z dne 23. aprila 2015, Zaizoune (C 38/14, EU:C:2015:260) - Nacionalna zakonodaja, ki je za zadevno osebo ugodnejša - Neposredni učinek direktiv - Meje)

(2020/C 414/14)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: MO

Tožena stranka: Subdelegación del Gobierno en Toledo

Izrek

Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba razlagati tako, da se pristojni nacionalni organ, kadar nacionalna ureditev za primer nezakonitega prebivanja državljana tretje države na ozemlju države članice določa, da se naloži bodisi globa bodisi odstranitev, pri čemer je mogoče zadnjenavedeni ukrep sprejeti le, če so poleg nezakonitega prebivanja tega državljana v zvezi z njim podane obteževalne okoliščine, ne sme neposredno opreti na določbe te direktive, zato da bi, čeprav ni takih obteževalnih okoliščin, sprejel odločbo o vrnitvi in to odločbo izvršil.

(1) UL C 363, 28.10.2019.