Keywords

Summary



Keywords

1. Prosto gibanje oseb – Delavci – Določbe Pogodbe – Področje osebne uporabe

(člen 39 ES)

2. Prosto gibanje oseb – Delavci – Enako obravnavanje – Svoboda opravljanja storitev – Omejitve

(členi 39 ES, 49 ES in 50 ES)

3. Pravo Skupnosti – Neposredni učinek – Določbe Pogodbe, ki se neposredno uporabljajo – Dolžnosti nacionalnih sodišč

Summary

1. Ni mogoče izključiti, da bi se lahko zasebna agencija za zaposlovanje v nekaterih okoliščinah sklicevala na pravice, ki jih delavcem Skupnosti neposredno priznava člen 39 ES, kadar se ta agencija ukvarja s posredovanjem med povpraševanjem in ponudbo zaposlitve in če se s pogodbo o posredovanju zaposlitve, sklenjeno z iskalcem zaposlitve, tej agenciji dodeli vloga posrednika, ker zastopa navedenega iskalca in mu išče službo.

Da bi bila pravica delavcev, da dobijo zaposlitev in jo izvršujejo na ozemlju druge države članice, ne da bi bili diskriminirani, učinkovita in uporabljiva, jo je treba dopolnjevati s pravico posrednikov, kot je zasebna agencija za zaposlovanje, da jim pomagajo pri iskanju zaposlitve ob upoštevanju pravil o prostem gibanju delavcev.

(Glej točke od 24 do 26.)

2. Členi 39 ES, 49 ES in 50 ES nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki določa, da se nakazilo – s strani države članice – plačila zasebni agenciji za zaposlovanje, ki ga tej agenciji dolguje iskalec zaposlitve za posredovano zaposlitev, izvrši pod pogojem, da je ta posrednik posredoval zaposlitev z obveznimi prispevki za socialno zavarovanje na ozemlju te države.

Iskalec zaposlitve, ki mu je navedena agencija posredovala zaposlitev z obveznimi prispevki za socialno zavarovanje v drugi državi članici, je namreč v manj ugodnem položaju, kot če bi zadevna agencija posredovala zaposlitev v tej državi članici, ker bi v zadnjenavedenem primeru plačilo, dolgovano agenciji za posredovanje, izvršil nekdo drug. Taka ureditev s tem ustvarja oviro, ki lahko iskalce zaposlitve, zlasti tiste z omejenimi finančnimi viri, in tako tudi zasebne agencije za zaposlovanje odvrne od iskanja službe v drugi državi članici, ker država članica izvora navedenih iskalcev zaposlitve ne bo plačala provizije za posredovanje.

Poleg tega taka ureditev vsebuje omejitev svobode opravljanja storitev, ki temelji na kraju izvrševanja teh storitev, saj lahko vpliva na prejemnika storitev, to je iskalca zaposlitve, ker mora ta, če mu je zasebna agencija za zaposlovanje našla zaposlitev v drugi državi članici, tej agenciji sam plačati za posredovanje. Za zasebno agencijo za zaposlovanje, to je ponudnika storitev, pa bo možnost razširitve njene dejavnosti na druge države članice omejena, ker predvsem zadevni sistem omogoča, da se številni iskalci zaposlitve obrnejo na to agencijo, da bi zanje opravila storitve, in na podlagi tega sistema lahko ta agencija posreduje iskalca zaposlitve v drugo državo članico brez tveganja, da za to ne bi prejela plačila.

Dejstvo, da je namen takega sistema varstvo nacionalnega sistema socialnega varstva oziroma varstvo nacionalnega trga dela pred izgubo kvalificirane delovne sile, ne more upravičiti take omejitve. S tem, da iskalcem zaposlitve, ki so se po posredovanju zaposlili v drugih državah članicah, sistematično zavrača ugodnosti iz naslova tega sistema, zadevna ureditev v vsakem primeru presega to, kar je potrebno za uresničitev želenih ciljev.

(Glej točke 35, 36, 38, 42, 44, 45, od 57 do 59, 61, 62 in točko 1 izreka.)

3. Nacionalno sodišče mora določbo nacionalnega prava – v obsegu pooblastila za prosto presojo, ki mu ga prizna nacionalno pravo – razlagati in uporabiti v skladu z zahtevami prava Skupnosti, če pa taka skladna razlaga določb Pogodbe, ki posameznikom dajejo pravice, ki jih lahko uveljavljajo pred sodiščem in jih nacionalna sodišča morajo varovati, ni mogoča, nacionalno sodišče ne sme uporabiti določbe nacionalnega prava, ki bi bila v nasprotju z navedenimi določbami.

(Glej točko 70 in točko 2 izreka.)