SL Uradni list Evropske unije C 328/19

Tožba, vložena 29. septembra 2010 – Komisija proti Madžarski

(Zadeva C-473/10)

()

2010/C 328/36

Jezik postopka: madžarščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: H. Støvlbæk in B. D. Simon)

Tožena stranka: Republika Madžarska

Predlog tožeče stranke

1. Naj se ugotovi, da Republika Madžarska: — ni izpolnila obveznosti iz člena 6(3) in priloge II Direktive 91/440/EGS, (1) kot je bila spremenjena, kot tudi iz člena 14(2) Direktive 2001/14/ES, (2) s tem da ni zagotovila dodeljevanja zmogljivosti, ki bi bilo neodvisno od prevoznikov v železniškem prometu; — ni izpolnila obveznosti iz člena 6(3) in priloge II Direktive 91/440/EGS, kot je bila spremenjena, kot tudi iz člena 4(2) Direktive 2001/14/ES s tem, da ni zagotovila oblikovanja cen, ki bi bilo neodvisno od prevoznikov v železniškem prometu; — ni izpolnila obveznosti iz člena 6(1) Direktive 2001/14 s tem, da ni zagotovila finančnega ravnovesja za upravljavce infrastrukture; — ni izpolnila obveznosti iz člena 6(2) Direktive 2001/14 s tem, da ni spodbudila upravljavcev, da znižajo stroške zagotavljanja infrastrukture in višino uporabnin za dostop; — ni izpolnila obveznosti iz člena 7(3) Direktive 2001/14 s tem, da ni zagotovila da so uporabnine za minimalni paket storitev dostopa do infrastrukture in za dostop po tirih do objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev, enake stroškom, ki nastanejo neposredno pri izvajanju storitve; — ni izpolnila obveznosti iz člena 11 Direktive 2001/14 s tem da ni sprejela načrta izvedbe za spodbujanje prevoznikov v železniškem prometu in upravljavca infrastrukture k zmanjševanju motenj in izboljšanju kakovosti izvedbe železniškega omrežja.

2. Republiki Madžarski naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Cilj direktiv 91/440 in 2001/14 je zagotoviti enakopraven in nediskriminatoren dostop do železniške infrastrukture vsem prevoznikom v železniškem prometu. Za dosego tega zastavljenega cilja omenjene direktive določajo, da prevozniki v železniškem prometu ne smejo sprejemati odločitev v zvezi z dodeljevanjem zmogljivosti in da mora infrastrukture zmogljivosti dodeljevati neodvisna oseba. Če je prevoznik v železniškem prometu zadolžen za upravljanje prometa, to zanj nujno pomeni konkurenčno prednost, saj mora imeti za opravljanje nalog v zvezi z upravljanjem prometa natančne podatke o storitvah, ki jih opravljajo prevozniki v železniškem prometu o njihovem obsegu in o njihovih voznih redih.

Vložitev te tožbe je bila med drugim potrebna zato ker je na Madžarskem, v nasprotju s tem kar je določeno v direktivah, upravljanje železniškega prometa ostalo naloga prevoznikov v železniškem prometu.

Ni mogoče zavzeti stališča, da je upravljanje železniškega prometa upravljanje z infrastrukturo, ki ni povezano z dodeljevanjem zmogljivosti, ker tisti, ki to izvaja nujno sodeluje v postopkih v katerih se sprejemajo odločitve v zvezi s takim dodeljevanjem. Po eni strani mora upravljavec prometa poznati odločitve glede razdelitve zmogljivosti zato, da lahko upravlja s prometom, po drugi strani pa mora v primeru motenj v prometu ali v nujnih primerih sprejeti ukrepe za ponovno vzpostavitev prometa v skladu z načrtom, kar nujno pomeni, ponovno dodelitev razpoložljivih kapacitet omrežja.

V nasprotju z načelom neodvisnosti upravljanja prometa je dejstvo, da so na Madžarskem prevozniki v železniškem prometu tisti, ki izdajajo podrobne račune za uporabnino, ki se pobira za uporabo infrastrukture. Ker so iz podrobnih računov nujno razvidne storitve prevoznikov v železniškem prometu kot tudi njihov obseg in vozni redi to izstavljanje računov tem podjetjem daje konkurenčno prednost.

Poleg neizpolnitve zahteve po neodvisni dodelitvi zmogljivosti Republika Madžarska ni izpolnila obveznosti iz direktiv 91/440 in 2001/14 s tem, da:

— ni določila zahtev, ki so potrebne za zagotovitev finančnega ravnovesja upravljavcev infrastrukture;

— ni sprejela potrebnih ukrepov za to, da se upravljavce infrastrukture prisili v znižanje stroškov zagotavljanja infrastrukture in višine uporabnin za dostop do omrežja;

— Ni sprejela izvedbenih ukrepov, potrebnih za zagotovitev spoštovanja načela neposrednih stroškov pri določitvi uporabnin za dostop do infrastrukture in za dostop po tirih do objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev in nazadnje,

— ni sprejela načrta izvedbe za spodbujanje prevoznikov v železniškem prometu in upravljavca infrastrukture k zmanjševanju motenj in izboljšanju kakovosti izvedbe železniškega omrežja.

(1) Direktiva Sveta z dne 29. julija 1991 o razvoju železnic Skupnosti (UL L 237, str. 25).

(2) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (UL L 75, str. 29).