Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (veliki senat) 
z dne 20. decembra 2017 * 
„Ničnostna tožba – Izvedbeni sklep (EU) 2015 /1289 – Naložitev globe državi članici v okviru 
gospodarskega in proračunskega nadzora euroobmočja – Izkrivljanje statističnih podatkov 
o primanjkljaju zadevne države članice – Sodna pristojnost – Uredba (EU) št. 1173 /2011 – 
Člen 8(1) in (3) – Delegirani sklep 2012 /678/EU – Člen 2(1) in (3) ter člen 14(2) – Uredba (ES) 
št. 479/2009 – Člen 3(1), člen 8(1) ter člena 11 in 11a – Pravica do obrambe – Listina Evropske unije 
o temeljnih pravicah – Člen 41(1) – Pravica do dobrega upravljanja – Členi 121, 126 in 136 PDEU – 
Protokol št. 12 o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem – Obstoj kršitve – 
Napačno prikazovanje – Določitev globe – Načelo prepovedi retroaktivnosti kazenskih določb“ 
V zadevi C-521/15, 
zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 263 PDEU, vložene 29. septembra 2015 , 
Kraljevina Španija, ki jo zastopajo A. Gavela Llopis, A. Rubio González in A. Sampol Pucurull, agenti, 
tožeča stranka, 
proti  
Svetu E v ropske unije, ki ga zastopajo E. Dumitriu-Segnana, A. F. Jensen in A. de Gregorio Merino,  
agenti,  
tožena stranka, 
ob intervenciji 
E v ropske komisije, ki jo zastopajo J. Baquero Cruz, J.-P. Keppe nne, M. Clausen in F. Simonetti, agenti, 
intervenientka, 
SODIŠČE (veliki senat), 
v sestavi K. Lenaerts, predsednik, A. Tizzano, podpredsednik, R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, 
M. Ilešič, J. L. da Cruz Vilaça in J. Malenovský (poročevalec), predsedniki senatov, E. Juhász, A. Borg 
Barthet, D. Šváby, sodniki, A. Prechal, sodnica, C. Lycourgos, M. Vilaras in E. Regan, sodniki, 
generalna pravobranilka: J. Kokott, 
sodna tajnica: M. Ferreira, glavna administratorka,  
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 4. aprila 2017 ,  
* Jezik postopka: španščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2017 :982 1 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke na obravnavi 1. junija 2017 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Kraljevina Španija s tožbo zahteva razglasitev ničnosti izvedbenega sklepa Sveta (EU) 2015 /1289 z dne 
13. julija 2015 o naložitvi globe Španiji zaradi izkrivljanja podatkov o primanjkljaju v avtonomni 
skupnosti Valencija (UL 2015 , L 198, str. 19, in popravek UL 2015 , L 291, str. 10, v nadaljevanju: 
izpodbijani sklep). 
Pravni okvir 
Statut Sodišča Evropske unije 
2 Člen 51 Statuta Sodišča Evropske unije določa: 
„Z odstopanjem od pravila iz člena 256(1) [PDEU] je pristojnost za tožbe iz členov 263 in 265 [PDEU] 
pridržana za Sodišče, če jih države članice vložijo zoper: 
(a) ukrepanje ali opustitev ukrepanja Evropskega parlamenta ali Sveta ali obeh institucij, kadar 
odločata skupaj, razen glede: 
– sklepov, ki jih Svet sprejme na podlagi tretjega pododstavka člena 108(2) [PDEU], 
– aktov Sveta, sprejetih na podlagi uredbe Sveta o ukrepih za zaščito trgovine v smislu člena 207 
[PDEU], 
– aktov Sveta, s katerimi Svet uresničuje izvedbena pooblastila v skladu s členom 291(2) [PDEU]; 
[…]“ 
Vprašanja glede ekonomske in monetarne politike 
Primarno pravo 
3 V skladu s členom 119(1) PDEU dejavnosti Evropske unije in držav članic vključujejo sprejetje 
ekono mske politike, ki med drugim temelji na tesnem usklajevanju ekono mskih politik držav članic in 
na opredelitvi skupnih ciljev. 
4 V tem okviru ima Evropska komisija zlasti na podlagi člena 121(3) in člena 126(2) PDEU nalogo 
preverjanja gospodarskih in proračunskih razmer držav članic na podlagi informacij, ki jih te 
predložijo, ter zagotavljanja pomoči Svetu pri nalogi nadzora, ki jo ima ta na tem področju. 
5 Svet pa je v skladu s členom 121(3) in (4) PDEU pristojen za spremljanje in ocenjevanje gospodarskega 
nadzora držav članic in spoštovanja širših smernic ekono mskih politik, ki so določene za vsako od njih, 
ter za to, da na njih naslovi potrebna priporočila. Poleg tega lahko Svet na podlagi člena 126(6), (7), 
(9) in (11) PDEU ugotovi, da je država članica v položaju čezmernega primanjkljaja ali da bi lahko bila 
v takem položaju, in nanjo naslovi različna priporočila in odločitve, med katerimi sta odločitev o izdaji 
poziva, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje svojega primanjkljaja, in odločitev o naložitvi globe. 
ECLI:EU:C:2017 :982 2 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
Nazadnje, Svet lahko na podlagi člena 136(1) PDEU sprejme ukrepe za države članice, katerih valuta je 
euro, za večjo uskladitev in nadzorovanje njihove proračunske discipline ter za določitev smernic 
ekono mske politike zadevnih držav članic in njihovega nadzora. 
6 Te določbe dopolnjuje Protokol št. 12 o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priloga 
k Pogodbama EU in DEU (v nadaljevanju: Protokol št. 12). 
Sekundarno pravo 
7 Svet je 7. julija 1997 sprejel celoto aktov, ki so skupaj imenovani „Pakt o stabilnosti in rasti“ ter ki med 
drugim zajemajo Uredbo (ES) št. 1466 /97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru 
in usklajevanju gospodarskih politik (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 10, zvezek 1, str. 84) ter 
Uredbo (ES) št. 1467 /97 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim 
primanjkljajem (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 10, zvezek 1, str. 89). 
8 Parlament in Svet sta 16. novembra 2011 sprejela pet uredb in eno direktivo za temeljito prenovo Pakta 
o stabilnosti in rasti. Z dvema od teh uredb sta bili spremenjeni uredbi št. 1466 /97 in 1467 /97. Cilj 
preostalih treh je okrepitev gospodarskega in proračunskega nadzora, ki ga Komisija in Svet izvajata 
na podlagi členov 121 in 126 PDEU. 
– Uredba (EU) št. 1173 /2011 
9 Med uredbami, navedenimi v prejšnji točki, je Uredba (EU) št. 1173 /2011 Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 16. novembra 2011 o učinkovitem izvrševanju proračunskega nadzora v euroobmočju (UL 
2011 , L 306, str. 1, in popravek v UL 2014 , L 325, str. 30), ki je pravna podlaga za izpodbijani sklep in 
ki temelji na členih 121 in 136 PDEU. 
10 V uvodnih izjavah 7, 8, 16, 17 in 25 te uredbe je navedeno: 
„(7) Komisija bi morala imeti v postopku okrepljenega nadzora močnejšo vlogo v zvezi z ocenami, 
specifičnimi za posamezno državo članico, spremljanjem, misijami na kraju samem , priporočili in 
opozorili. […] 
(8) Za zagotovitev trajnega dialoga z državami članicami, katerega cilj je uresničitev ciljev te uredbe, bi 
morala Komisija opravljati nadzorne misije. 
[…] 
(16) Da bi preprečili napačno prikazovanje podatkov o javnofinančnem primanjkljaju in dolgu, torej 
bistvenih podatkov za usklajevanje ekono mske politike v Uniji, bodisi namenoma bodisi zaradi 
hude malomarnosti, bi bilo treba za državo članico, ki je odgovorna za takšno napačno 
prikazovanje, predvideti globo. 
(17) Za dopolnitev pravil o izračunu globe za izkrivljanje statističnih podatkov ter pravil o postopku, 
ki mu sledi Komisija pri raziskovanju teh dejanj, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da 
v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi z natančnimi merili za določitev višine globe in 
za izvajanje preiskav Komisije. […] 
[…] 
ECLI:EU:C:2017 :982 3 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
(25) Svetu bi bilo treba dodeliti pristojnost za sprejemanje posameznih sklepov za uporabo sankcij, 
predvidenih s to uredbo. Ti posamezni sklepi so kot del usklajevanja ekono mskih politik držav 
članic v Svetu v skladu s členom 121(1) PDEU nadaljevanje ukrepov, ki jih Svet sprejme v skladu 
s členoma 121 in 126 PDEU, ter uredbama [št. 1466 /97 in 1467 /97].“ 
11 Člen 8 navedene uredbe, naslovljen „Sankcije za izkrivljanje statističnih podatkov“, določa: 
„1. Svet lahko na priporočilo Komisije odloči, da bo naložil globo državi članici, ki je namenoma ali 
zaradi hude malomarnosti napačno prikazala podatke o primanjkljaju in dolgu, ki so pomem bni za 
uporabo členov 121 in 126 PDEU ali za uporabo Protokola [št. 12] o postopku v zvezi s čezmernim 
primanjkljajem, priloženega PEU in PDEU. 
2. Globe iz odstavka 1 so učinkovite, odvračalne in sorazmerne z vrsto in resnostjo napačnega 
prikazovanja ter njegovim trajanjem. Znesek globe ne presega 0,2 % BDP zadevne države članice. 
3. Komisija lahko opravi vse potrebne preiskave, da ugotovi obstoj napačnega prikazovanja iz 
odstavka 1. Komisija se lahko odločizazačetek preiskave, ko ugotovi, da obstaja resen sum o obstoju 
dejstev, ki bi se lahko izkazala za takšno napačno prikazovanje. Komisija razišče domnevno napačno 
prikazovanje, ob tem pa upošteva vse pripombe zadevne države članice. […] 
Komisija ob zaključku preiskave in pred predložitvijo kakršnega koli predloga Svetu zadevni državi 
članici ponudi možnost zagovora v zvezi z vsebino preiskave. Komisija svoj predlog Svetu zasnuje 
samo na dejstvih, ki jih je imela zadevna država članica možnost komentirati. 
Komisija med preiskavo v celoti spoštuje pravice do obrambe zadevne države članice. 
4. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje delegiranih aktov v skladu s členom 11, glede: 
(a) podrobnih meril za določanje zneska globe iz odstavka 1; 
[…] 
(c) podrobnih pravil, namenjenih jamčenju pravic do obrambe, dostopa do spisa, pravnega zastopanja, 
zaupnosti in določb o rokih in načinu pobiranja glob iz odstavka 1. 
[…]“ 
12 V skladu s členom 9 navedene uredbe, naslovljenem „Upravni značaj sankcij“, so sankcije, naložene 
med drugim v skladu s členom 8, upravnega značaja. 
13 Uredba št. 1173 /2011 je v skladu z njenim členom 14 začela veljati dvajset dni po tem, ko je bila 
23. novembra 2011 objavljena v Uradnem listu Evropske unije, torej 13. decembra 2011 . 
– Delegirani sklep 2012 /678/EU 
14 Komisija je na podlagi člena 8(4) Uredbe št. 1173 /2011 sprejela Delegirani sklep 2012 /678/EU z dne 
29. junija 2012 o preiskavah in globah v zvezi z izkrivljanjem statističnih podatkov, kot je navedeno 
v Uredbi št. 1173 /2011 (UL 2012 , L 306, str. 21), ki je v skladu z njenim členom 16 začela veljati 
dvajset dni po tem, ko je bila 6. novembra 2012 objavljena v Uradnem listu Evropske unije, torej 
26. novembra 2012 . 
ECLI:EU:C:2017 :982 4 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
15 Člen 2 Delegiranega sklepa, naslovljen „Začetek preiskav“, v odstavkih 1 in 3 med drugim določa: 
„1. Komisija uradno obvesti zadevno državo članico o svoji odločitvi o začetku preiskave in jo med 
drugim seznani z informacijami o resnem sumu o obstoju dejstev, ki bi se lahko izkazala za napačno 
prikazovanje podatkov o javnofinančnem primanjkljaju in dolgu zaradi izkrivljanja takih podatkov kot 
posledice bodisi namere bodisi hude malomarnosti. 
[…] 
3. „Komisija se lahko odloči, da preiskave ne bo začela, dokler ne opravi metodološkega obiska 
v skladu z odločitvijo, ki jo Komisija (Eurostat) sprejme v skladu z [Uredbo Sveta (ES) št. 479/2009 
z dne 25. maja 2009 o uporabi Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priloga 
k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL 2009 , L 145, str. 1)].“ 
16 V členu 14 navedenega Delegiranega sklepa, naslovljenem „Merila glede zneska globe“, je določeno: 
„1. Komisija zagotovi, da je priporočena globa učinkovita, sorazmerna in odvračilna. Globa se določina 
podlagi referenčnega zneska, ki se lahko prilagodi navzgor ali navzdol, ko se upoštevajo posebne 
okoliščine iz odstavka 3. 
2. Referenčni znesek je enak 5 % [večjega] učinka napačnega prikazovanja na ravni javnofinančnega 
primanjkljaja ali, čeje taučinek večji, na ravni dolga države članice za zadevna leta, zajeta v uradnem 
obvestilu v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. 
3. Komisija ob upoštevanju najvišjega zneska iz člena 13 v vsakem primeru upošteva naslednje 
okoliščine, kadar je to primerno: 
[…] 
(c) podatke je napačno prikazoval en subjekt, ki je deloval sam, ali napačno prikazovanje podatkov je 
bilo rezultat usklajenega delovanja dveh ali več subjektov; 
[…] 
(e) stopnja skrbnosti in pripravljenosti za sodelovanje zadevnih držav članic oz. njihova stopnja 
oviranja pri odkrivanju napačnega prikazovanja podatkov in v času preiskav.“ 
– Uredba št. 479/2009 
17 Uredba Sveta št. 479/2009 , kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 679/2010 z dne 26. julija 
2010 (UL 2010 , L 198, str. 1) (v nadaljevanju: Uredba št. 479/2009 ), je bila sprejeta, kot je navedeno 
v njeni uvodni izjavi 1, z namenom kodifikacije Uredbe Sveta (ES) št. 3605 /93 z dne 22. novembra 1993 
o uporabi Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priloga k Pogodbi 
o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 10, zvezek 1, str. 33), ki 
je začela veljati 1. januarja 1994 in nato večkrat spremenjena. Uredba št. 479/2009 je v skladu 
z njenim členom 19 začela veljati dvajset dni po tem, ko je bila 10. junija 2009 objavljena v Uradnem 
listu Evropske unije, torej 30. junija 2009 . 
18 V uvodnih izjavah 9 in 10 Uredbe št. 479/2009 je navedeno: 
„(9) Vlogo Komisije kot statističnega organa v tem okviru v imenu Komisije izrecno izvaja Eurostat. 
Eurostat mora kot oddelek Komisije, odgovoren za izvajanje nalog – naloženih Komisiji – v zvezi 
s pripravo statističnih podatkov Skupnosti, izvajati naloge v skladu z načeli nepristranskosti, 
ECLI:EU:C:2017 :982 5 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
zanesljivosti, relevantnosti, stroškovne učinkovitosti, statistične zaupnosti in preglednosti […]. 
Izvajanje Priporočila Komisije z dne 25. maja 2005 o neodvisnosti, integriteti in odgovornosti 
nacionalnih statističnih organov in statističnih organov Skupnosti s strani nacionalnih statističnih 
organov in statističnih organov Skupnosti bi moralo spodbuditi načelo strokovne neodvisnosti, 
ustreznosti virov in kakovosti statističnih podatkov. 
(10) Eurostat je v imenu Komisije odgovoren za ocenjevanje kakovosti podatkov in zagotovitev 
podatkov, ki se […] uporabljajo v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem.“ 
19 Poglavje II te uredbe, naslovljeno „Pravila in obseg poročanja“, med drugim vključuje člena 3 in 6. 
20 Člen 3(1) in (2) navedene uredbe med drugim določa: 
„1. Države članice poročajo Komisiji (Eurostatu) o načrtovanih in dejanskih javnofinančnih 
primanjkljajih ter o višini javnega dolga dvakrat na leto, prvič pred 1. aprilom tekočega leta (leto n) in 
drugič pred 1. oktobrom leta n. 
[…] 
2. Pred 1. aprilom leta n morajo države članice: 
(a) sporočiti Komisiji (Eurostatu) načrtovani javnofinančni primanjkljaj za leto n, aktualno oceno 
dejanskega javnofinančnega primanjkljaja za leto n-1 in dejanski javnofinančni primanjkljaj za leta 
n-2, n-3in n-4, 
[…]“ 
21 Člen 6(1) te uredbe določa: 
„Države članice obvestijo Komisijo (Eurostat) o kakršni koli večji spremem bi zneskov dejanskih in 
načrtovanih javnofinančnih primanjkljajev ter o že sporočenih zneskih dolgov, takoj ko so ti 
spremenjeni zneski na voljo.“ 
22 Poglavje III Uredbe št. 479/2009 , naslovljeno „Kakovost podatkov“, med drugim vsebuje člene 8, 
11 in 11a. 
23 Člen 8(1) te uredbe določa: 
„Komisija (Eurostat) redno ocenjuje kakovost dejanskih podatkov v poročilu države članice ter 
temeljnih računov sektorja država v skladu z ESR 95 […]. Kakovost dejanskih podatkov pomeni 
upoštevanje računovodskih pravil, popolnost, zanesljivost, pravočasnost in doslednost statističnih 
podatkov. […]“ 
24 Člen 11 te uredbe določa: 
„1. Komisija (Eurostat) zagotovi stalen dialog s statističnimi organi držav članic. V ta namen Komisija 
(Eurostat) v vseh državah članicah redno izvaja obiske za dialog in morebitne metodološke obiske. 
2. Ko Komisija (Eurostat) pripravlja obiske za dialog in metodološke obiske, posreduje svoje začasne 
ugotovitve zadevni državi članici v mnenje.“ 
ECLI:EU:C:2017 :982 6 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
25 Člen 11a te uredbe določa: 
„Obiski za dialog so namenjeni pregledu dejanskih podatkov, sporočenih […], preučitvi metodoloških 
vprašanj, razpravam o statističnih postopkih in virih, opisanih v evidencah, ter oceni skladnosti 
zračunovodskimi pravili. Obiski za dialog se uporabljajo za ugotavljanje nevarnosti in morebitnih 
problemov glede kakovosti sporočenih podatkov.“ 
Dejansko stanje in izpodbijani sklep 
26 Kraljevina Španija je 30. marca 2012 Statističnemu uradu Evropske unije (Eurostat) sporočila višino 
svojega predvidenega in dejanskega javnega primanjkljaja za leta od 2008 do 2012 skupaj z ustreznimi 
podatki (v nadaljevanju: obvestilo z dne 30. marca 2012 ). 
27 Kraljevina Španija je 17. maja 2012 Eurostat obvestila, da je treba znesek tega primanjkljaja spremeniti 
in pri tem upoštevati, da so bili odhodki nekaterih avtonomnih skupnosti v letih od 2008 do 2011 večji 
od tistih, ki so bili upoštevani pri izračunu zneskov, posredovanih v okviru sporočila z dne 30. marca 
2012 . Ti neprijavljeni odhodki so znašali 4,5 milijard eurov (torej več koz 0,4 % BDP), od česar se je 
1,9 milijarde eurov (torej skoraj 0,2 % BDP) nanašalo samo na Comunitat Valenciana (avtonomna 
skupnost Valencija, Španija). 
28 Eurostat je zato v Španiji maja, junija in septembra 2012 ter septembra 2013 opravil vrsto obiskov. 
29 Komisija je na podlagi člena 8(3) Uredbe št. 1173 /2011 sprejela Sklep C(2014 ) 4856 z dne 11. julija 
2014 o začetku preiskave v zvezi z izkrivljanjem statističnih podatkov v Španiji (v nadaljevanju: sklep 
ozačetku preiskave). 
30 Komisija je 7. maja 2015 sprejela poročilo, v katerem je ugotovila, da je Kraljevina Španija napačno 
prikazala podatke o svojem primanjkljaju v smislu člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 . Natančneje, menila 
je, da je ta država članica izkazala hudo malomarnost s tem, da je v obvestilu z dne 30. marca 2012 
navedla napačne podatke v zvezi z računi avtonomne skupnosti Valencija, čeprav je Sindicatura de 
Comptes de la Comunitat Valenciana (računsko sodišče avtonomne skupnosti Valencija, Španija) 
vsako leto navedlo, da je Intervención General de la Generalitat Valenciana (revizijski urad vlade 
avtonomne skupnosti Valencija, Španija) potrdilo račune, ki so vsebovali nepravilnosti v zvezi 
z neevidentiranjem nekaterih odhodkov za zdravstveno varstvo in neupoštevanjem načela 
računovodstva na podlagi nastanka poslovnega dogodka. Komisija je zato Svetu predlagala, naj 
sprejme sklep o naložitvi globe Kraljevini Španiji. 
31 Svet je 13. julija 2015 sprejel izpodbijani sklep, v katerem je ugotovil, da je Kraljevina Španija marca 
2012 ob hudi malomarnosti Eurostatu napačno prikazala podatke (točka 5 obrazložitve), in določil 
znesek globe, ki se naloži tej državi članici (točke od 6 do 13 obrazložitve). Svet je v zvezi s tem najprej 
ugotovil, da je treba ob upoštevanju teže zadevnega prikazovanja referenčni znesek globe v skladu 
s členom 14(2) Delegiranega sklepa 2012 /678 določiti na 94,65 milijonov EUR. Nato je navedel, da je 
treba ta znesek znižati zaradi upoštevanja različnih olajševalnih okoliščin, ki se nanašajo zlasti na to, 
da je za to napačno prikazovanje odgovoren en sam regionalni organ in da so organi, pristojni za 
nacionalne statistične podatke, sodelovali pri preiskavi. 
32 Člen 1 izpodbijanega sklepa določa: 
„Španiji se naloži globa v višini 18,93 milijona EUR za napačno prikazovanje podatkov 
o javnofinančnem primanjkljaju zaradi hude malomarnosti, kakor je ugotovljeno v poročilu [Komisije] 
o preiskavi v zvezi z izkrivljanjem statističnih podatkov v Španiji, kot je navedeno v Uredbi 
[št.] 1173 /2011 .“ 
ECLI:EU:C:2017 :982 7 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
33 Kraljevina Španija je bila o izpodbijanem sklepu obveščena 20. julija 2015 , preden je bil ta objavljen 
v Uradnem listu Evropske unije 28. julija 2015 . 
Postopek pred Sodiščem in predlogi strank 
34 Kraljevina Španija Sodišču predlaga, naj: 
– primarno, izpodbijani sklep razglasi za ničen; 
– podredno, zniža znesek globe, naložene z izpodbijanim sklepom, s tem, da ga omeji na obdobje po 
začetku veljavnosti Uredbe št. 1173 /2011 , in 
– Svetu naloži plačilo stroškov. 
35 Svet Sodišču predlaga, naj: 
– ugotovi, da je za odločanje o tožbi pristojno Splošno sodišče Evropske unije, in naj mu tožbo 
posreduje; 
– podredno, tožbo zavrne in 
– Kraljevini Španiji naloži plačilo stroškov. 
36 Predsednik Sodišča je s sklepom z dne 26. januarja 2016 Komisiji dovolil intervencijo v podporo 
predlogov Sveta. 
Pristojnost 
Trditve strank 
37 Svet in Komisija trdita, da je tožba vložena zoper akt, s katerim je Svet uresničil izvedbeno pooblastilo 
v skladu s členom 291(2) PDEU, tako da je zanjo pristojno Splošno sodišče na podlagi člena 51, prvi 
odstavek, točka (a), tretja alinea, Statuta Sodišča Evropske unije. Trdita namreč, da ni mogoče šteti, da 
se s pristojnostjo za sprejetje sklepov, s katerimi se državam članicam naložijo globe v primeru 
izkrivljanja statističnih podatkov, kot je določeno v členu 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 , uresničuje 
izvedbeno pooblastilo v smislu člena 291(2) PDEU, ker se z njo enotno izvaja navedena uredba. Poleg 
tega, kot naj bi bilo navedeno v uvodni izjavi 25 navedene uredbe, naj bi bilo tako pristojnost 
upravičeno dodeliti Svetu in ne Komisiji. 
38 Kraljevina Španija v bistvu odgovarja, da je trditev, da je izpodbijani sklep izvedbeni sklep v smislu 
člena 291(2) PDEU, dvomljiva, ker uvodna izjava 25 Uredbe št. 1173 /2011 posamične sklepe, 
s katerimi Svet državam članicam nalaga sankcije zaradi izkrivljanja statističnih podatkov, ne navezuje 
na nujnost zagotavljanja enotnih pogojev za izvedbo te uredbe, ampak na pristojnosti, ki so tej 
instituciji neposredno dodeljene s Pogodbo DEU na področju ekono mije. 
Presoja Sodišča 
39 V skladu s členom 51, prvi odstavek, točka (a), Statuta Sodišča Evropske unije je z odstopanjem od 
pravila iz člena 256(1) PDEU pristojnost za tožbe za razglasitev ničnosti in tožbe zaradi nedelovanja iz 
členov 263 in 265 PDEU pridržana za Sodišče, če jih države članice vložijo zoper ukrepanje Parlamenta 
ali Sveta ali obeh institucij, če odločata skupaj. 
ECLI:EU:C:2017 :982 8 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
40 Vendar so v skladu s tretjo alineo navedene določbe Statuta Sodišča Evropske unije izključeni iz te 
pristojnosti akti, s katerimi Svet uresničuje izvedbena pooblastila v skladu s členom 291(2) PDEU. 
41 V obravnavanem primeru gre za ničnostno tožbo, ki jo je na eni strani vložila država članica in ki je na 
drugi strani vložena zoper akt Sveta. Ta tožba torej spada v pristojnost sodišča, razen če je izpodbijani 
sklep akt, s katerim Svet uresničuje izvedbeno pooblastilo v smislu člena 291(2) PDEU. 
42 Ta določba določa, da če so potrebni enotni pogoji za izvajanje pravno zavezujočih aktov Unije, se 
s temi akti na Komisijo – ali v ustrezno utemeljenih posebnih primerih in v okviru skupne zunanje in 
varnostne politike (SZVP) – na Svet prenesejo izvedbena pooblastila. 
43 V zvezi s tem je treba najprej ugotoviti, da člen 291(2) PDEU ni edina določba prava Unije, s katero je 
izvedbeno pooblastilo preneseno na Svet. Tako pooblastilo se namreč nanj lahko prenese z drugimi 
določbami primarnega prava (glej v tem smislu sodbi z dne 26. novembra 2014 , Parlament in 
Komisija/Svet, C-103/12 in C-165/12, EU:C:2014 :2400 , točka 50, in z dne 7. septembra 2016 , 
Nemčija/Parlament in Svet, C-113/14, EU:C:2016 :635, točki 55 in 56). Poleg tega lahko sekundarna 
zakono daja določi izvedbena pooblastila zunaj sistema, ki ga določa člen 291 PDEU (glej v tem smislu 
sodbo z dne 22. januarja 2014 , Združeno kraljestvo/Parlament in Svet, C-270/12, EU:C:2014 :18, točke 
od 78 do 86 in 98). 
44 Dalje, glede na to, da je treba izpodbijani sklep, ker vsebuje ugotovitev obstoja kršitve in nalaga 
sankcijo storilcu kršitve na podlagi uporabe pooblastil, ki so Svetu dodeljena s členom 8(1) Uredbe 
št. 1173 /2011 , šteti za akt, sprejet v okviru uresničevanja izvedbenih pooblastil (glej po analogiji sodbi 
z dne 27. oktobra 1992 , Nemčija/Komisija, C-240/90, EU:C:1992 :408, točki 38 in 39, in z dne 1. marca 
2016 , National Iranian Oil Company/Svet, C-440/14 P, EU:C:2016 :128, točka 36), in da je člen 291(2) 
PDEU zgolj ena od možnih pravnih podlag za to, da lahko Svet izvaja tako pooblastilo, je treba 
v obravnavanem primeru ugotoviti, ali to pooblastilo dejansko temelji na tej določbi. 
45 V zvezi s tem je treba člen 291 PDEU obravnavati v celoti, saj odstavka 2 tega člena ni mogoče 
razlagati neodvisno od njegovega odstavka 1, ki določa, da države članice sprejmejo vse ukrepe 
notranjega prava, potrebne za izvajanje pravno zavezujočih aktov Unije. 
46 Člen 291 PDEU sicer res spada pod oddelek 1, naslovljen „Pravni akti Unije“, poglavja 2 
naslova I šestega dela Pogodbe DEU, ki se nanaša na določbe o institucijah in finančne določbe. 
Vendar ta člen, kot je to razvidno iz besedila njegovih odstavkov 1 in 2, ne zajema vseh pravnih aktov 
Unije, ampak zgolj njihovo posebno kategorijo, in sicer „pravno zavezujoče akte“. To sklicevanje na 
pojem „pravno zavezujočih aktov“, ki je skupno navedenima odstavkoma, zahteva določitev njegovega 
pomena za celotni člen 291 PDEU. 
47 Medtem ko odstavek 1 člena 291 PDEU določanačelo, v skladu s katerim morajo države članice 
sprejeti vse ukrepe notranjega prava, ki so potrebni za izvajanje pravno zavezujočih aktov Unije, 
odstavek 2 tega člena v zvezi s tem določa, da ti akti prenesejo izvedbena pooblastila na Komisijo ali 
Svet v vseh primerih, v katerih se zahteva njihovo enotno izvajanje. V takih okoliščinah namreč cilj 
enotne izvedbe navedenih aktov izključuje, da bi različne države članice te akte lahko izvedle z ukrepi, 
sprejetimi na podlagi njihovega notranjega prava, kar bi očitno pomenilo tveganje za obstoj razlik, ki je 
značilno za to, da v pravnem redu Unije obstajajo različni nacionalni izvedbeni ukrepi, ki so lahko med 
seboj različni. 
48 Iz tega izhaja, da je treba šteti, da se člen 291(2) PDEU nanaša zgolj na pravno zavezujoče akte Unije, ki 
bi jih načeloma morale izvajati države članice tako kot akte, na katere se navezuje člen 291(1) PDEU, ki 
pa morajo biti drugače od teh aktov zaradi določenega razloga izvedeni z ukrepi, ki jih ne sprejme 
vsaka zadevna država članica, ampak Komisija ali Svet, zaradi zagotavljanja enotne uporabe v Uniji. 
ECLI:EU:C:2017 :982 9 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
49 Vendar to nikakor ni tako pri aktu, ki določa pristojnost za naložitev globe državi članici. Za izvajanje 
takega akta namreč nikakor niso pristojne države članice same, saj tako izvajanje vključuje sprejem 
prisilnega ukrepa zoper eno od njih. 
50 Navedena analiza je podprta tudi s skupno obravnavo izjem v zvezi z ohranitvijo pristojnosti Sodišča, ki 
sta določeni v drugi in tretji alinei člena 51, prvi odstavek, točka (a), Statuta Sodišča Evropske unije. 
V zvezi s tem bi razlaga tretje alinee te določbe, ki bi izjemo iz te alineje razširila na vse izvedbene 
akte, ki jih sprejme Svet, izničila polni učinek izjeme iz druge alinee te določbe. Ta zadnjenavedena 
izjema namreč zajema akte Sveta, sprejete na podlagi uredbe o ukrepih trgovinske zaščite v smislu 
člena 207 PDEU, in se nanaša zgolj na položaj, v katerem ta institucija izvaja akt Unije. 
51 Glede na navedeno ni mogoče šteti, da je akt, kot je izpodbijani sklep, sprejet v okviru izvajanja 
izvedbenega pooblastila, ki je na Svet prenesen s členom 291(2) PDEU. 
52 Ugotoviti je treba tudi, da se Uredba št. 1173 /2011 , na podlagi katere je bil sprejet izpodbijani sklep, 
nikakor ne sklicuje na člen 291(2) PDEU. 
53 Dalje, ta uredba temelji na členih 121 in 136 PDEU, kot je navedeno v točki 9 te sodbe. Vendar 
dodelitev pristojnosti Svetu na podlagi teh členov, pri čemer se ta pristojnost izvaja s tem sklepom, ni 
utemeljena z nujnostjo zagotavljanja enotne izvedbe navedene uredbe, ampak, kot je navedeno v njenih 
točkah 16 in 25 obrazložitve, s sledenjem cilju odvračanja držav članic od napačnega prikazovanja 
podatkov, ki so bistveni za izvajanje pristojnosti, ki se s členoma 121 in 126 PDEU podeljujejo Svetu 
na področju usklajevanja in nadzora ekono mskih ter proračunskih politik držav članic. 
54 Iz tega sledi, da je Sodišče pristojno za presojo te tožbe. 
Tožba 
55 Kraljevina Španija v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge, ki se nanašajo na kršitev pravice do 
obrambe, kršitev pravice do dobrega upravljanja, neobstoj kršitve in nesorazmernost globe, ki ji jo je 
naložil Svet. 
Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe 
Trditve strank 
56 Kraljevina Španija trdi, da je z izpodbijanim sklepom kršena pravica do obrambe, kot je zagotovljena 
s členom 8(3) Uredbe št. 1173 /2011 in z Delegiranim sklepom 2012 /678, ker ji ta sklep kršitev 
pripisuje na podlagi informacij, pridobljenih med vrsto obiskov, opravljenih v Španiji maja, junija in 
septembra 2012 ter septembra 2013 . 
57 Na eni strani naj bi bili namreč prvi trije obiski, med katerimi so bile pridobljene te informacije, 
opravljeni, ko spoštovanje pravice do obrambe še ni bilo zagotovljeno državam članicam, ki so 
predmet postopkov preiskav na podlagi člena 8(3) Uredbe št. 1173 /2011 , ker Delegirani sklep 
2012 /678 šenizačel veljati. Poleg tega naj bi bile vse te informacije pridobljene, preden se je julija 
2014 začel preiskovalni postopek, in torej v okviru postopka, ki ga določa Delegirani sklep, pri čemer 
je bila kršena pravica do obveščenosti, ki jo navedeni Delegirani sklep zagotavlja zadevni državi članici. 
Poleg tega naj bi ta Delegirani sklep sam Komisiji nalagal izvedbo metodološkega obiska pred začetkom 
preiskovalnega postopka, vendar tak obisk v obravnavanem primeru ni bil opravljen. 
ECLI:EU:C:2017 :982 10 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
58 Na drugi strani naj okoliščine, v katerih so bile navedene informacije pridobljene, ne bi bile v skladu 
z zahtevami, ki jih je zakono dajalec Unije določil, da bi zagotovil spoštovanje pravice do obrambe. 
V zvezi s tem Kraljevina Španija trdi, da Uredba št. 479/2009 ni pravna podlaga, ki Eurostatu 
omogoča zbiranje informacij v zvezi z morebitnim napačnim prikazovanjem v smislu člena 8(1) Uredbe 
št. 1173 /2011 , in da ni bila predhodno obveščena o dejanskem cilju obiskov, ki so bili opravljeni 
v obravnavanem primeru. V teh okoliščinah naj bi španski organi s Komisijo sodelovali, ne da bi 
vedeli, da se informacije, ki jih pridobi ta institucija, lahko kasneje uporabijo za utemeljitev začetka 
preiskovalnega postopka. 
59 Svet ob podpori Komisije odgovarja, prvič, da so bili obiski pred sklepom o začetku preiskave 
pripravljeni na podlagi Uredbe št. 479/2009 in z namenom končne ugotovitve v zvezi s spremenjenimi 
podatki, ki jih je Kraljevina Španija predložila maja 2012 po začasni predložitvi aprila 2012 . 
60 Drugič, Komisija naj bi spoštovala pravico do obrambe Kraljevine Španije od sklepa o začetku preiskave 
dalje. Natančneje, tej državi članici naj bi ob obvestilu o navedenem sklepu posredovala informacije, ki 
jih je imela v zvezi z obstojem resnih indicev o dejstvih, ki bi se lahko izkazala za napačno prikazovanje 
v skladu z Delegiranim sklepom 2012 /678. Dalje, Komisija naj bi spoštovala različne pravice do 
obrambe, ki jih je Kraljevina Španija imela na podlagi člena 8(3) Uredbe št. 1173 /2011 . Tudi če je bila 
storjena kršitev pravice do obrambe, naj Kraljevina Španija ne bi dokazala, da je to vplivalo na izid 
postopka in da je zato razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa utemeljena. 
Presoja Sodišča 
61 Iz ustaljene sodne prakse Sodišča je razvidno, da spoštovanje pravice do obrambe v vsakem postopku 
zoper neko osebo, ki lahko privede do sprejetja odločbe, ki posega v njen položaj, na eni strani 
pomeni temeljno načelo prava Unije, ki ga je treba spoštovati, tudi če v zvezi s tem ni nobene posebne 
določbe, ter da na drugi strani zahteva, da je osebi, zoper katero se tak postopek začne, omogočeno, da 
koristno izjavi svoje mnenje glede dejstev in kršitve prava Unije, ki se ji očitajo, pred sprejetjem 
odločitve, ki pomem bno vpliva na njene interese (glej v tem smislu sodbe z dne 10. julija 1986 , 
Belgija/Komisija, 40/85, EU:C:1986 :305, točka 28; z dne 12. februarja 1992 , Nizozemska in 
drugi/Komisija, C-48/90 in C-66/90, EU:C:1992 :63, točki 44 in 45, in z dne 14. junija 2016 , 
Marchiani/Parlament, C-566/14 P, EU:C:2016 :437, točka 51). 
62 V obravnavanem primeru ni sporno, da izpodbijani sklep temelji na informacijah, ki jih je služba 
Komisije, in sicer Eurostat, pridobila med obiski, opravljenimi v Španiji maja, junija in septembra 2012 
ter septembra 2013 , torej pred 11. julijem 2014 , ko je bil sprejet sklep o začetku postopka, ter – kar 
zadeva tri izmed njih – pred 26. novembrom 2012 , ko je začel veljati Delegirani sklep 2012 /678. 
63 Na prvem mestu je torej treba preučiti, ali to, da so bile te informacije pridobljene pred tema 
dogodkoma, pomeni, da je bila z izpodbijanim sklepom kršena pravica do obrambe. 
64 V zvezi s tem je treba poudariti, da sta Parlament in Svet glede preiskovalnih postopkov, kot je ta, na 
katerem temelji izpodbijani sklep, sprejela posebne določbe za zagotovitev spoštovanje pravice do 
obrambe. Te so vsebovane v členu 8(3) Uredbe št. 1173 /2011 in se uporabljajo od 13. decembra 2011 , 
ko je ta uredba začela veljati. Te posebne določbe določajo, da je Komisija pooblaščena za odločitev 
ozačetku preiskave, če meni, da obstajajo resni indici o obstoju dejstev, ki bi se lahko izkazala za 
napačno prikazovanje. Navedene določbe tej instituciji nalagajo tudi, da mora, če uporabi to 
pooblastilo, v celoti spoštovati pravico do obrambe zadevne države članice in, natančneje, upoštevati 
ugotovitve, ki jih ta država članica navede med preiskavo, ter to državo članico zaslišati, preden Svetu 
predloži predlog o sklepu, tako da ta sklep temelji zgolj na dejstvih, glede katerih je navedena država 
članica lahko podala stališče. 
ECLI:EU:C:2017 :982 11 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
65 Komisija torej nima zgolj možnosti, da od 13. decembra 2011 zbira informacije v zvezi z obstojem 
resnih indicev o dejstvih, ki bi se lahko izkazala za napačno prikazovanje v smislu člena 8(1) Uredbe 
št. 1173 /2011 , ampak ima tudi dolžnost zbiranja takih informacij pred vsakršnim začetkom 
preiskovalnega postopka na podlagi člena 8(3) te uredbe, v okviru katere mora biti nato zadevni državi 
članici zagotovljeno spoštovanje pravice do obrambe. 
66 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da so bili različni obiski, ki so bili v obravnavanem primeru 
opravljeni v Španiji, načrtovani od maja 2012 dalje in torej po tem, ko je 13. decembra 2011 začela 
veljati Uredba št. 1173 /2011 , zato to, da je Eurostat med temi obiski pridobil informacije iz točke 62 te 
sodbe, ne pomeni da je z izpodbijanim sklepom kršena pravica do obrambe. 
67 Na drugem mestu je treba glede trditev Kraljevine Španije, ki se nanašajo na to, da okoliščine, v katerih 
so bile navedene informacije pridobljene, niso bile v skladu z zahtevami, ki jih je določil zakono dajalec 
Unije za zagotovitev spoštovanja pravice do obrambe, ugotoviti, da lahko država članica načeloma, kot 
je to razvidno iz točke 64 te sodbe, po začetku preiskovalnega postopka iz člena 8(3) Uredbe 
št. 1173 /2011 v celoti uveljavlja navedeno pravico, saj je le na podlagi tega postopka mogoče sprejeti 
sklep, s katerim se navedeni državi članici naloži sankcija zaradi napačnega prikazovanja v smislu 
odstavka 1 tega člena. 
68 Pri tem je iz sodne prakse Sodišča razvidno tudi, da je treba nadzorovati, da izvajanje pravice do 
obrambe v okviru postopka, na podlagi katerega se lahko sprejme akt, s katerim se ugotovi obstoj 
kršitve, ni ogroženo, če so pred začetkom tega postopka organizirane operacije, ki omogočajo 
pridobitev informacij, ki lahko odločilno vplivajo na ugotovitev take kršitve (glej v tem smislu sodbi 
z dne 7. januarja 2004 , Aalborg Portland in drugi/Komisija, C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, 
C-213/00 P, C-217/00 P in C-219/00 P, EU:C:2004 :6, točke od 63 do 65, ter z dne 27. aprila 2017 , 
FSL in drugi/Komisija, C-469/15 P, EU:C:2017 :308, točka 43). 
69 V obravnavanem primeru je treba ugotoviti, da se je Eurostat pri izvedbi štirih obiskov, med katerim je 
pridobil informacije, na katerih je Svet utemeljil izpodbijani sklep, oprl na Uredbo št. 479/2009 . Kot je 
namreč razvidno iz elektronske pošte in poročil iz prilog k tožbi, najprej, sta bila obiska, opravljena 
junija in septembra 2012 , organizirana kot „obiska za dialog“ v smislu člena 11a te uredbe, dalje, 
obisk, opravljen maja 2012 , je bil organiziran kot „tehnični obisk za pripravo“ na prvega od navedenih 
dveh obiskov za dialog, ter nazadnje, obisk, opravljen septembra 2013 , je bil organiziran kot „ad hoc 
obisk“. 
70 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, ali Uredba št. 479/2009 dopušča zbiranje informacij glede obstoja 
možnega napačnega prikazovanja v smislu člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 in, če je odgovor pritrdilen, 
ali so bile okoliščine organizacije obiskov, med katerimi so bile v obravnavanem primeru pridobljene 
informacije, v skladu s postopkovnimi zahtevami, ki jih je določil zakono dajalec Unije, in je bila 
v njihovem okviru ohranjena možnost Kraljevine Španije, da uveljavi pravico do obrambe v okviru 
nadaljnjega preiskovalnega postopka. 
71 Prvič, glede vprašanja, ali Uredba št. 479/2009 dopušča zbiranje informacij glede obstoja možnega 
napačnega prikazovanja, je treba na eni strani ugotoviti, da člen 3(1) te uredbe državam članicam 
nalaga, da Komisiji dvakrat letno poročajo o načrtovanih in dejanskih javnofinančnih primanjkljajih ter 
ovišini javnega dolga, da bi ta institucija in Svet lahko opravila svoje naloge iz člena 121 in 126 PDEU 
ter Protokola št. 12. Prav v primerih, v katerih država članica te podatke napačno prikaže, pa lahko Svet 
na podlagi člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 ugotovi, da je država članica storila kršitev, in ji naloži 
globo, kot je generalna pravobranilka poudarila v točki 66 sklepnih predlogov. 
72 Na drugi strani člen 8(1) Uredbe št. 479/2009 skupaj z njenima uvodnima izjavama 9 in 10 Eurostatu 
izrecno nalaga, da v imenu Komisije izvede nepristransko in neodvisno oceno kakovosti teh podatkov, 
tako da preveri njihovo skladnost z računovodskimi pravili ter njihovo izčrpnost, zanesljivost, veljavnost 
in koherentnost. V zvezi s tem je Eurostat med drugim pristojen, da na podlagi člena 11a navedene 
ECLI:EU:C:2017 :982 12 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
uredbe v državah članicah opravi tako imenovane obiske „za dialog“ z namenom preverjanja 
sporočenih podatkov, njihove metodološke in računovodske ocene ter opredelitve tveganj ali 
potencialnih problemov v zvezi z njihovo kakovostjo. Ta služba Komisije je torej pristojna, da v tem 
okviru ter na splošno opredeli tveganja in potencialne probleme zanesljivosti zadevnih podatkov. 
73 Uredba št. 479/2009 in natančneje njen člen 11a sta torej pravna podlaga, ki Eurostatu omogoča, da 
v okviru obiskov, kot sta obiska za dialog in pripravljalni tehnični obisk iz točke 69 te sodbe, pridobi 
informacije o morebitnem napačnem prikazovanju. 
74 Glede četrtega obiska, ki je naveden v isti točki in je bil opravljen z izrecnim namenom preiskave 
računov avtonomne skupnosti Valencija, je treba vsekakor ugotoviti, da tak obisk ni izrecno določen 
v Uredbi št. 479/2009 . 
75 Vendar člen 11 te uredbe določa, da Eurostat vodi stalen dialog s statističnimi organi držav članic. Tak 
stalen dialog pa nujno pomeni, da Eurostat lahko opravi različne obiske in misije, ki jih zahteva 
izvajanje njegovih pristojnosti in ki niso obiski, izrecno navedeni v navedenem členu. Poleg tega uvodni 
izjavi 7 in 8 Uredbe št. 1173 /2011 Komisijo izrecno spodbujata, naj v okviru stalnega dialoga v državah 
članicah izvaja misije na kraju samem in nadzorne misije. 
76 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da je člen 11 Uredbe št. 479/2009 pravna podlaga, ki Eurostatu 
omogoča, da v okviru tega četrtega obiska pridobi informacije o morebitnem napačnem prikazovanju. 
77 Dalje, glede trditve Kraljevine Španije, da bi bilo treba metodološki obisk opraviti pred začetkom 
preiskovalnega postopka, zadošča ugotoviti, da Delegirani sklep 2012 /678 v členu 2(3) določa, da se 
Komisija lahko odloči, danezačne preiskave, dokler tak obisk ni opravljen, pri čemer ji v zvezi s tem 
ni naložena nobena obveznost. 
78 Drugič, glede vprašanja, ali so bili štirje zadevni obiski opravljeni ob spoštovanju postopkovnih zahtev, 
ki jih je določil zakono dajalec Unije, in tako, da ni bilo ogroženo izvajanje pravice do obrambe, ki je 
Kraljevini Španiji zagotovljena v okviru nadaljnjega preiskovalnega postopka, je treba na eni strani 
navesti, da člen 11(2) Uredbe št. 479/2009 določa, da je treba začasne ugotovitve, pridobljene v okviru 
obiskov za dialog, organiziranih v državah članicah, posredovati slednjim, da se jim omogoči 
predstavitev njihovih stališč. 
79 V obravnavanem primeru so bile začasne ugotovitve, pridobljene v okviru pripravljalnega tehničnega 
obiska in dveh obiskov za dialog, ki so navedeni v točki 69 te sodbe, posredovane Kraljevini Španiji za 
pripravo stališča, kar potrjuje poročilo Eurostata iz priloge k tožbi, ki zajema stališče, ki ga je ta država 
članica podala po posredovanju začasne različice tega dokumenta. Poleg tega je bila navedena država 
članica predhodno podrobno obveščena o tem, kaj natančno je predmet teh obiskov, in zlasti o tem, 
da naj bi se ti obiski med drugim nanašali na podatke o avtonomni skupnosti Valencija, kot je 
razvidno iz dokumentov, navedenih v točki 69. 
80 Na drugi strani je bila Kraljevina Španija pred obiskom, organiziranim za september 2013 , dovolj jasno 
in natančno obveščena o tem, da se bo ta obisk nanašal med drugim na morebitno napačno 
prikazovanje v povezavi s podatki o avtonomni skupnosti Valencija, kot je razvidno iz teh 
dokumentov. 
81 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da so bile okoliščine organizacije obiskov, ki jih je Eurostat 
v Španiji opravil maja, junija in septembra 2012 ter septembra 2013 in v okviru katerih so bile 
pridobljene informacije, na katerih temelji izpodbijani sklep, v skladu s postopkovnimi zahtevami, ki 
jih določa pravo Unije. 
ECLI:EU:C:2017 :982 13 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
82 Dalje, ugotoviti je treba, da uresničevanje pravice do obrambe Kraljevine Španije v okviru 
preiskovalnega postopka, ki je potekal pred sprejetjem izpodbijanega sklepa, ni bilo ogroženo 
z različnimi obiski, v okviru katerih je Eurostat pridobil navedene informacije še pred začetkom 
navedenega postopka. 
83 Iz vseh navedenih preudarkov izhaja, da se je Svet, ne da bi kršil pravico do obrambe Kraljevine 
Španije, v izpodbijanem sklepu oprl na informacije, pridobljene med temi obiski. 
84 Prvi tožbeni razlog zato ni utemeljen. 
Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do dobrega upravljanja 
Trditve strank 
85 Kraljevina Španija trdi, da izpodbijani sklep krši pravico do dobrega upravljanja iz člena 41(1) Listine 
o temeljnih pravicah Evropske unije (v nadaljevanju: Listina). 
86 Trdi namreč, da ni v skladu z zahtevo objektivne nepristranskosti, ki je del te pravice, da Komisija 
vodenje preiskovalnega postopka, ki temelji na členu 8(3) Uredbe št. 1173 /2011 , zaupa osebam, ki so 
predhodno sodelovale pri obiskih, na podlagi katerih je ta institucija menila, da obstajajo resni indici 
o dejstvih, ki upravičujejo začetek takega postopka. Vendar naj bi bili v obravnavanem primeru trije 
od štirinajstih uslužbencev, ki so sodelovali pri obiskih, ki jih je Eurostat opravil v Španiji, pred 
sprejetjem sklepa o začetku preiskave, tudi del ekipe štirih oseb, ki jo je Komisija aktivirala v okviru 
navedenega postopka. Poleg tega naj bi služba, katere del so bile te tri osebe, in sicer Eurostat, 
pomenila tveganje pristranskosti, ker je odgovorna za oceno podatkov o dolgu in primanjkljaju, ki so 
jih posredovale države članice, in ker naj bi zato imela interes za postopek obravnave, ki je 
obremenjujoč za državo članico, ki se ji očita, da je izkrivljala podatke. V teh okoliščinah naj bi bilo 
treba ugotoviti, da je bil preiskovalni postopek voden v okoliščinah, ki ne zagotavljajo objektivne 
nepristranskosti Komisije, in da izpodbijani sklep, ki ga je po koncu preiskovalnega postopka sprejel 
Svet, zaradi te kršitve pravice ni zakonit. 
87 Svet ob podpori Komisije trdi, da se Kraljevina Španija ne more sklicevati na člen 41(1) Listine, ker je 
država članica, in ne vsakdo v smislu te določbe, pri čemer priznava, da ta država članica lahko 
uveljavlja načelo dobrega upravljanja kot splošno načelo prava Unije. Pri tem naj to načelo ne bi bilo 
kršeno s tem, da je Komisija vodenje preiskave, začete na podlagi Uredbe št. 1173 /2011 , zaupala 
uslužbencem, ki so pred tem sodelovali pri obiskih, organiziranih na podlagi Uredbe št. 479/2009 , ker 
sta zadevna postopkovna okvira pravno različna. To naj bi veljalo še toliko bolj, ker po koncu takega 
preiskovalnega postopka sklep o obstoju izkrivljanja statističnih podatkov in naložitvi globe zadevni 
državi članici sprejme institucija, ki ni Komisija, ampak Svet. 
Presoja Sodišča 
88 Člen 41(1) Listine, ki je naslovljen „Pravica do dobrega upravljanja“ in ki je ena od določb, ki spadajo 
pod naslov V te Listine, naslovljen „Pravice državljanov“, med drugim določa, da ima vsakdo pravico, 
da institucije Unije njegove zadeve obravnavajo nepristransko. 
89 V obravnavanem primeru to določbo uveljavlja država članica. Ne da bi bilo treba odločiti o tem, ali je 
mogočedržavo članico šteti za „vsakogar“ v smislu navedene določbe ali jo s tem pojmom enačiti ter 
v tem smislu uporabiti pravico, ki jo določa navedena določba, kar Svet in Komisija izpodbijata, je treba 
poudariti, da ta pravica odraža splošno načelo prava Unije (sodba z dne 8. maja 2014 , N., C-604/12, 
EU:C:2014 :302, točka 49), na katero se države članice lahko sklicujejo in ob upoštevanju katerega je 
torej treba obravnavati zakonitost izpodbijanega sklepa. 
ECLI:EU:C:2017 :982 14 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
90 Iz sodne prakse Sodišča je namreč razvidno, da morajo institucije Unije navedeno splošno pravno 
načelo spoštovati v okviru upravnih postopkov, ki so začeti zoper države članice in v okviru katerih se 
lahko sprejmejo odločbe, ki posegajo v položaj teh držav (glej v tem smislu sodbi z dne 15. julija 2004 , 
Španija/Komisija, C-501/00, EU:C:2004 :438, točka 52, in z dne 24. junija 2015 , Nemčija/Komisija, 
C-549/12 P ter C-54/13 P, EU:C:2015 :412, točka 89 in navedena sodna praksa). 
91 Te institucije morajo zlasti spoštovati oba vidika zahteve nepristranskosti, ki sta na eni strani 
subjektivna nepristranskost, v skladu s katero noben uslužbenec zadevne institucije ne sme biti 
pristranski in ne sme imeti osebnih predsodkov, ter na drugi strani objektivna nepristranskost, 
v skladu s katero mora ta institucija zagotoviti zadostna jamstva, da se izključi vsak upravičen dvom 
o morebitnem predsodku (sodba z dne 11. julija 2013 , Ziegler/Komisija, C-439/11 P, EU:C:2013 :513, 
točki 154 in 155 ter navedena sodna praksa). 
92 Čeprav v obravnavanem primeru Kraljevina Španija ne zatrjuje subjektivne pristranskosti Komisije, pa 
zatrjuje, da izpodbijani sklep ni zakonit, ker ta institucija ni spoštovala zahteve objektivne 
nepristranskosti, ker je pregled v okviru preiskovalnega postopka zaupala ekipi, ki so jo večinoma 
sestavljali uslužbenci Eurostata, ki so že sodelovali pri obiskih, ki jih je ta služba opravila v Španiji 
pred začetkom navedenega postopka. 
93 Najprej je treba poudariti, kot pravilno trdi Kraljevina Španija, da trditev Sveta in Komisije – da je 
treba tako razlago zavrniti, ker je izpodbijani sklep po koncu preiskovalnega postopka sprejel Svet, in 
ne Komisija – ni utemeljena. 
94 Ob upoštevanju sodne prakse Sodišča, navedene v točki 91 te sodbe, je treba namreč ugotoviti, da se – 
če so posebne in različne odgovornosti v okviru postopka, ki je začet zoper državo članico in ki lahko 
privede do odločbe, ki posega v njen položaj, dodeljene več institucijam Unije – mora vsaka od teh 
institucij uskladiti z zahtevo objektivne nepristranskosti v delu, v katerem se ta nanaša nanjo. Tudi če 
te zahteve ni izpolnila le ena izmed teh institucij, taka neizpolnitev zato lahko pomeni nezakonitost 
sklepa, ki ga je njegov avtor sprejel po koncu zadevnega postopka. 
95 Sodišče mora zato ugotoviti, ali Komisija zagotavlja zadostna jamstva za izključitev vsakršnega 
upravičenega dvoma o njenem morebitnem predsodku, če pregled v okviru preiskovalnega postopka, 
kot je ta, na podlagi katerega je bil sprejet izpodbijani sklep, zaupa ekipi, ki jo večinoma sestavljajo 
uslužbenci Eurostata, ki so že sodelovali pri obiskih, ki jih je v državi članici pred začetkom 
navedenega postopka organizirala ta služba. 
96 V zvezi s tem je treba ugotoviti, da ti obiski na eni in ta preiskovalni postopek na drugi strani spadajo 
v različna pravna okvira in imajo različen predmet. 
97 Cilj obiskov, ki jih Eurostat lahko opravi v državah članicah na podlagi členov 11 in 11a Uredbe 
št. 479/2009 , je namreč, da se službi Komisije omogoči, da v skladu s členom 8(1) te uredbe izvede 
oceno kakovosti podatkov, ki jih države članice posredujejo dvakrat letno in ki se nanašajo na njihov 
javni dolg in njihov javni primanjkljaj, kot je to razvidno in točk 72 in 75 te sodbe. 
98 Preiskovalni postopek pa je določen v členu 8(3) Uredbe št. 1173 /2011 , pri čemer je njegov cilj v skladu 
s to določbo, da se Komisiji omogoči, da opravi vse preiskave, potrebne za ugotovitev obstoja 
napačnega prikazovanja v zvezi z navedenimi podatki, storjenega namenoma ali iz hude malomarnosti, 
kadar meni, da obstajajo resni indici o dejstvih, ki bi se lahko izkazala za takšno napačno prikazovanje. 
99 Glede na te različne pravne okvire in cilje je treba šteti, da tudi če se podatki, ki so predmet teh 
obiskov na eni strani in tega preiskovalnega postopka na drugi, lahko deloma ujemajo, sta presoji teh 
podatkov, ki ju morata opraviti Eurostat in Komisija, vsekakor različni. 
ECLI:EU:C:2017 :982 15 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
100 Presoja kakovosti nekaterih od teh podatkov, ki jo Eurostat opravi po obiskih, opravljenih v državi 
članici, zato sama po sebi ne vpliva na stališče o obstoju napačnega prikazovanja, ki ga Komisija lahko 
sprejme v zvezi z istimi podatki, kadar se ta institucija nato odločizačeti preiskovalni postopek v zvezi 
s tem. 
101 Iz tega sledi, da Sodišče zgolj na podlagi tega, da se vodenje preiskovalnega postopka, ki temelji na 
členu 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 , zaupa ekipi, ki jo večinoma sestavljajo uslužbenci Eurostata, ki so že 
sodelovali pri obiskih, ki jih je v zadevni državi članici pred začetkom tega postopka organizirala ta 
služba na podlagi Uredbe št. 479/2009 , ne more ugotoviti, da sklep, sprejet po koncu navedenega 
postopka, zaradi neizpolnitve zahteve objektivne nepristranskosti Komisije ni zakonit. 
102 Poleg tega je treba na eni strani ugotoviti, da člen 8(3) Uredbe št. 1173 /2011 ne prenaša na Eurostat, 
katerega odgovornost je jasno določena z Uredbo št. 479/2009 , kot je bilo navedeno v točki 72 te 
sodbe, ampak na Komisijo in torej na komisarje, ki delujejo skupaj, prvič, pooblastila za odločitev 
ozačetku preiskovalnega postopka, drugič, odgovornosti za vodenje preiskave, in tretjič,možnosti 
Svetu posredovati priporočila in predloge, za katere se po koncu preiskovalnega postopka ugotovi, da 
so potrebni. 
103 Na drugi strani Uredba št. 1173 /2011 uslužbencem Eurostata ne nalaga nobene odgovornosti za 
vodenje preiskovalnega postopka. 
104 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da naloga, ki je uslužbencem Eurostata zaupana v navedenem 
preiskovalnem postopku, ni odločilna niti za potek niti za izid tega postopka. 
105 Iz navedenih preudarkov izhaja, da ni mogoče šteti, da je bil pregled v okviru preiskovalnega postopka 
zaupan ekipi, ki so jo večinoma sestavljali uslužbenci Eurostata, ki so že sodelovali pri obiskih, ki jih je 
v Španiji pred začetkom tega postopka organizirala ta služba, in da zato Komisija v zvezi z izpodbijanim 
sklepom ni izpolnila zahteve objektivne nepristranskosti. 
106 Drugi tožbeni razlog torej ni utemeljen. 
Tretji tožbeni razlog: neobstoj kršitve 
Trditve strank 
107 Kraljevina Španija trdi, da v obravnavanem primeru različni pogoji, ki so v členu 8(1) Uredbe 
št. 1173 /2011 določeni za utemeljeno ugotovitev Sveta o obstoju kršitve, niso bili izpolnjeni. 
108 V zvezi s tem navedena država članica trdi, prvič, da dejstev, ki so ji očitana, ni mogoče opredeliti kot 
„napačno prikazovanje“. Dejstva, ki pomenijo napačno prikazovanje, ki naj bi bilo kršitev, prepovedana 
s členom 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 , naj bi bilo treba namreč razlikovati od dejstev, ki pomenijo 
preprosto spremem bo podatkov, ki so bili predhodno posredovani Eurostatu, kar naj bi bilo v skladu 
s členom 6 Uredbe št. 479/2009 . Natančneje, člen 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 naj bi bilo treba razlagati 
tako, da zgolj Svetu dovoljuje, da sankcionira napačno prikazovanje, ki ga storijo države članice v zvezi 
z dejanskimi podatki. Glede napačnega prikazovanja načrtovanih podatkov pa naj bi bilo treba šteti, da 
to ne spada na področje uporabe te določbe. Drugačna razlaga naj bi namreč posegala v obseg člena 6 
Uredbe št. 479/2009 , saj ta člen državam članicam omogoča, da načrtovane podatke, ki so bili 
predhodno posredovani Eurostatu, spremenijo. V obravnavanem primeru naj bi bilo treba dejstva, na 
katera se nanaša izpodbijani sklep, šteti za spremem bo načrtovanih podatkov, ki so bili Komisiji 
posredovani v obvestilu z dne 30. marca 2012 , kar naj bi Eurostat upošteval s tem, da je zadevne 
spremenjene podatke objavil. 
ECLI:EU:C:2017 :982 16 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
109 Drugič, šteti naj bi bilo treba, da člen 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 Svetu ne omogoča sankcioniranja 
vsakega napačnega prikazovanja, ampak zgolj tisto, ki ogroža ekono msko in proračunsko uskladitev in 
nadzorovanje, ki ju Svet in Komisija zagotavljata na podlagi členov 121 in 126 PDEU ter Protokola 
št. 12. V obravnavanem primeru pa naj napačno prikazovanje Kraljevine Španije Svetu in Komisiji ne 
bi bistveno otežilo izvajanje njunih nalog v zvezi s tem zaradi hitrosti, s katero so bili zadevni podatki 
kasneje spremenjeni, in zneska zadevnih odhodkov. 
110 Tretjič, Kraljevini Španiji naj ne bi bilo mogočeočitati hude malomarnosti. Izpodbijani sklep naj bi bil 
namreč osredotočen na obstoj napačnega prikazovanja, ki se nanaša zgolj na primanjkljaj enega samega 
avtonomnega subjekta v celotnem javnem primanjkljaju, medtem ko naj bi zadevna država članica, 
v celoti gledano, izkazala skrbnost. Poleg tega naj ta sklep nikakor ne bi upošteval sodelovanja, ki ga je 
navedena država članica izkazala med preiskavo, ki jo je izvedla Komisija, potem ko je tej instituciji 
samoiniciativno sporočila zadevne nepravilnosti. 
111 Svet ob podpori Komisije najprej ugovarja, da to, da je Eurostat spremenjene podatke objavil na podlagi 
člena 6 Uredbe št. 479/2009 , ne preprečuje možnosti sankcioniranja zadevne države članice na podlagi 
člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 , če je objava teh podatkov posledica napačnega prikazovanja. 
112 Dalje, Svet in Komisija navajata, da člen 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 omogoča sankcioniranje vsakega 
napačnega prikazovanja podatkov o primanjkljaju in dolgu, ki so pomem bni za uporabo 
členov 121 in 126 PDEU ali za uporabo Protokola št. 12. Vsi ti podatki naj bi bili namreč bistveni za 
njuno nalogo ekono mskega in proračunskega usklajevanja ter nadzora, kot naj bi izhajalo iz uvodne 
izjave 16 Uredbe št. 1173 /2011 . V teh okoliščinah naj se učinek objave ne bi upošteval za ugotovitev 
obstoja kršitve, ampak zgolj za izračun ustrezne globe, kot to omogoča Delegirani sklep 2012 /678 in 
kot naj bi bilo to storjeno v obravnavanem primeru. 
113 Nazadnje, Svet in Komisija glede obstoja hude malomarnosti, ki jo je mogoče pripisati Kraljevini 
Španiji, na eni strani menita, da je treba šteti, da je ta država članica odgovorna za ravnanja svojih 
teritorialnih enot, kot bi bila v okviru tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti, in da trditev, da je 
navedena država članica Komisijo samoiniciativno obvestila o napačnem prikazovanju, ni v skladu 
z dejanskim stanjem. Na drugi strani naj sodelovanje, ki ga je taka država članica izkazala med 
preiskavo, ne bi vplivalo na ugotovitev kršitve iz člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 , vendar bi ga bilo 
mogoče vseeno upoštevati kot olajševalno okoliščino v okviru izračuna globe, kot to omogoča 
Delegirani sklep 2012 /678 in kot naj bi bilo to storjeno v obravnavanem primeru. 
Presoja Sodišča 
114 Najprej je treba ugotoviti, da Kraljevina Španija ne izpodbija dejstev, ki jih je Svet ugotovil v zvezi z njo. 
Ni torej sporno, najprej, da sta bila v podatkih, ki jih je ta država članica Eurostatu posredovala 
30. marca 2012 njen dejanski in pričakovani javni primanjkljaj za leta od 2008 do 2011 zmanjšana za 
4,5 milijarde EUR, od česar se je 1,9 milijard EUR nanašalo zgolj na avtonomno skupnost Valencija, 
dalje, da je zmanjšanje v zvezi s tem subjektom posledica tega, da je revizijski urad te avtonomne 
skupnosti več let potrjeval račune, ki so vsebovali nepravilnost v zvezi z neevidentiranjem nekaterih 
odhodkov za zdravstveno varstvo in neupoštevanjem načela računovodstva na podlagi nastanka 
poslovnega dogodka, in nazadnje, da je ta položaj trajal, kljub ponavljajočim se opozorilom računskega 
sodišča navedene avtonomne skupnosti. 
115 Vendar Kraljevina Španija izpodbija pravno kvalifikacijo dejstev, ki jih je Svet tako ugotovil, pri čemer 
se sklicuje na tri sklope trditev, ki so v bistvu navedeni v točkah od 108 do 110 te sodbe, za katerih 
presojo je najprej potrebna razlaga člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 . 
ECLI:EU:C:2017 :982 17 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
116 V skladu s to določbo morajo biti za to, da Svet lahko ugotovi obstoj kršitve, izpolnjeni trije pogoji, 
Prvič, zadevna država članica mora podatke napačno prikazovati, drugič, to napačno prikazovanje se 
mora nanašati na podatke o primanjkljaju in dolgu, ki so pomem bni za uporabo členov 121 in 126 
PDEU ali Protokola št. 12, in tretjič, ta dr žava članica mora pri tem ravnati namerno ali s hudo 
malomarnostjo. 
117 Najprej, glede prvega od teh treh pogojev Kraljevina Španija trdi, kot je razvidno iz točke 108 te sodbe, 
da je treba člen 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 razlagati tako, da napačno prikazovanje, ki se nanašana 
pričakovane podatke, ne spada na področje uporabe te določbe. 
118 Vendar je treba v zvezi s tem ugotoviti, da se besedilo člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 navezuje na 
celotno napačno prikazovanje, ki ga storijo države članice, ne da bi bilo področje uporabe te določbe 
omejeno na nekatere vrste prikazovanj ali napak. Poleg tega je v uvodni izjavi 16 Uredbe 
št. 1173 /2011 , ki navaja cilj, ki mu sledi navedena določba, navedeno, da je namen te določbe države 
članice odvrniti od napačnega prikazovanja, ne da bi ta uvodna izjava razlikovala med različnimi 
vrstami takega prikazovanja. 
119 Šteti je torej treba, da področje uporabe člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 ob upoštevanju njene uvodne 
izjave 16 zajema vsako napačno prikazovanje, ki ga države članice storijo v zvezi s svojim podatki 
o primanjkljaju in dolgu, ki jih je treba Eurostatu posredovati na podlagi člena 3 Uredbe št. 479/2009 , 
kot je bilo navedeno v točki 71 te sodbe, vključno z napačnim prikazovanjem, ki se nanašana 
pričakovane podatke. 
120 Te ugotovitve ne omaje trditev Kraljevine Španije, da bi vključitev napačnega prikazovanja pričakovanih 
podatkov na področje uporabe člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 ogrozila obseg člena 6 Uredbe 
št. 479/2009 , ker ta člen državam članicam omogoča, da načrtovane podatke, ki so bili predhodno 
posredovani Eurostatu, spremenijo. 
121 Namen člena 6 Uredbe št. 479/2009 , kot je razvidno iz njegovega besedila, namreč ni državam 
članicam omogočiti, da Eurostat obvestijo o posebnih primerih, v katerih spremenijo pričakovane 
podatke po tem, ko odkrijejo napačno prikazovanje v smislu člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 , ampak 
jih na splošno zavezati, da to službo obvestijo o vseh primerih pomem bnih spremem b podatkov, ki so 
bili predhodno sporočeni. Države članice torej zavezuje, da sporočijo tako spremem bo pričakovanih 
podatkov kot spremem bo dejanskih podatkov, ne glede na možnost, ki jo ima Svet, da jim naloži 
sankcijo, če so zadevni podatki predmet napačnega prikazovanja. Upoštevanje napačnega prikazovanja 
pričakovanih podatkov na področju uporabe člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 torej nikakor ne vpliva 
na obseg člena 6 Uredbe št. 479/2009 . 
122 Trditev Kraljevine Španije, da je treba člen 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 razlagati tako, da napačno 
prikazovanje, ki se nanaša na pričakovane podatke, ne spada na področje uporabe te določbe, zato ni 
utemeljena. 
123 Dalje, glede drugega pogoja, navedenega v točki 116 te tožbe, Kraljevina Španija trdi, da člen 8(1) 
Uredbe št. 1173 /2011 zgolj Svetu omogoča sankcioniranje napačnega prikazovanja podatkov, ki ogroža 
ekono msko in proračunsko uskladitev in nadzorovanje, ki ju Svet in Komisija zagotavljata na podlagi 
člena 121 in 126 PDEU ter Protokola št. 12. 
124 V zvezi s tem je treba spomniti, da je Svet v skladu s členom 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 pristojen za 
sankcioniranje napačnega prikazovanja, ki ga storijo države članice v zvezi s podatki o primanjkljaju ali 
dolgu, ki so pomem bni za uporabo členov 121 in 126 PDEU ali Protokola št. 12. Ta določba tako 
prikazovanje torej opredeljuje na podlagi predmeta teh podatkov, in sicer primanjkljaja ali dolga 
zadevne države članice. V nasprotju s tem, kar trdi Kraljevina Španija, pa ne vsebuje nobenega 
elementa, ki bi se navezoval na natančno posledico navedenega prikazovanja. 
ECLI:EU:C:2017 :982 18 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
125 V teh okoliščinah je treba člen 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 razumeti tako, da Svetu omogoča 
sankcioniranje vsakega napačnega prikazovanja, ki se nanaša na podatke o dolgu in primanjkljaju 
zadevne države članice, ne glede na to, ali je to prikazovanje ogrozilo ekono msko in proračunsko 
uskladitev in nadzorovanje, ki ju zagotavljata Svet in Komisija. 
126 Trditev Kraljevine Španije, navedena v točki 123 te sodbe, torej ni utemeljena. 
127 Nazadnje, glede tretjega pogoja, navedenega v točki 116 te sodbe, da mora zadevna država članica 
ravnati namerno ali s hudo malomarnostjo, da se ji lahko pripišekršitev, Kraljevina Španija trdi, da je 
treba šteti, da ta pogoj ni izpolnjen, ker se zadevno napačno prikazovanje v obravnavanem primeru na 
eni strani nanaša zgolj na primanjkljaj ene same avtonomne skupnosti v celotnem javnem primanjkljaju 
in ker je na drugi strani sodelovala pri preiskavi, ki jo je izvedla Komisija, potem ko je tej instituciji 
samoiniciativno sporočila zadevne nepravilnosti. 
128 Prvič, glede trditve, ki se nanaša na dejstvo, da se zadevno napačno prikazovanje v obravnavanem 
primeru nanaša zgolj na primanjkljaj ene same avtonomne skupnosti v celotnem javnem primanjkljaju, 
zadošča poudariti, da presoja obstoja hude malomarnosti zadevne države članice za namene 
kvalifikacije kršitve iz člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 ni odvisna od večje ali manjše omejenosti 
nepravilnosti, ki so vzrok za napačno prikazovanje, ki ga je storila ta država članica, ampak od obsega 
neizpolnjevanja obveznosti skrbnosti navedene države članice, ki se od nje zahteva pri pripravi in 
preverjanju podatkov, ki jih je treba Eurostatu posredovati na podlagi člena 3 Uredbe št. 479/2009 . 
129 Drugič, glede okoliščine, da je Kraljevina Španija sodelovala pri preiskavi, ki jo je izvedla Komisija, 
potem ko je tej instituciji samoiniciativno sporočila zadevne nepravilnosti, je treba spomniti, da mora 
biti začetek preiskovalnega postopka iz člena 8(3) Uredbe št. 1173 /2011 , kot je to že bilo navedeno 
vtočki 65 te sodbe, utemeljen z obstojem resnih indicev o dejstvih, ki bi lahko pomenila napačno 
prikazovanje, storjeno namenoma ali zaradi hude malomarnosti. 
130 Iz tega izhaja, da je treba obstoj te hude malomarnosti presojati glede na dejstva, ki pomenijo napačno 
prikazovanje, ne da bi se pri tem upoštevalo ravnanje navedene države članice po takem prikazovanju. 
131 V nasprotju s tem, kar trdi Kraljevina Španija, zato niti okoliščina, da se zadevno napačno prikazovanje 
v obravnavanem primeru nanaša zgolj na primanjkljaj ene same avtonomne skupnosti v celotnem 
javnem primanjkljaju, niti dejstvo, da je ta država članica sodelovala pri preiskavi, ki jo je izvedla 
Komisija, potem ko je tej instituciji samoiniciativno sporočila zadevne nepravilnosti, ne moreta 
izpodbiti kvalifikacije hude malomarnosti, ki jo je ugotovil Svet. 
132 Zato je treba navesti, da čeprav dejstvo, da zadevna država članica sodeluje v okviru ugotavljanja 
napačnega prikazovanja in med preiskavo, ne more vplivati na obstoj kršitve, ga je treba upoštevati kot 
olajševalno okoliščino pri izračunu globe, na podlagi člena 14(3)(e) Delegiranega sklepa 2012 /678. 
133 Zaradi vseh navedenih razlogov je treba tretji tožbeni razlog v celoti zavrniti kot neutemeljen. 
Četrti tožbeni razlog: nesorazmernost globe 
Trditve strank 
134 Kraljevina Španija je v tožbi navedla, da globa, naložena z izpodbijanim sklepom, zaradi napačne 
opredelitve časovnega okvirja, ki je bil upoštevan pri njenem izračunu, ni sorazmerna. 
135 Navedena država članica v zvezi s tem trdi, da je Svet kršil člen 14(2) Delegiranega sklepa 2012 /678, 
v skladu s katerim je treba globo izračunati na podlagi referenčnega zneska, ki ustreza 5 % „učinka 
napačnega prikazovanja na ravni javnofinančnega primanjkljaja […] za zadevna leta, zajeta v uradnem 
ECLI:EU:C:2017 :982 19 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
obvestilu“. To besedilo naj bi bilo treba namreč razumeti tako, da mora Svet najprej izmeriti učinek 
napačnega prikazovanja na ravni primanjkljaja za vsako od let, ki so zajeta v obvestilu in na katera se 
nanaša tako prikazovanje, dalje, ugotoviti leto, za katero je ta učinek največji, in nazadnje, referenčni 
znesek določiti zgolj na podlagi tega učinka. V obravnavanem primeru naj bi moral Svet na podlagi 
take razlage referenčni znesek določiti na podlagi odhodkov, ki jih Kraljevina Španija ni prikazala zgolj 
za leto 2011 (862 milijonov EUR). Vendar naj bi ta institucija navedeni referenčni znesek določila na 
podlagi odhodkov, ki niso bili prikazani za vsa leta, ki jih zajema obvestilo z dne 30. marca 2012 in na 
katera se nanaša napačno prikazovanje, in sicer za leta do 2008 do 2011 (približno 1,9 milijard EUR). 
Sodišče naj bi zato moralo to napako popraviti in referenčni znesek znižati na 43,1 milijonov EUR 
(namesto 94,65 milijonov EUR), globo pa na 8,62 milijonov EUR (namesto 18,93 milijonov EUR). 
136 Kraljevina Španija je v repliki in nato na obravnavi v zvezi s tem dodala, da je Svet s to napako kršil 
tudi načelo prepovedi retroaktivnosti kazenskih določb. 
137 Svet je ob podpori Komisije v odgovoru na tožbo odgovoril, da je bila globa, naložena v izpodbijanem 
sklepu, izračunana v skladu s členom 14(2) Delegiranega sklepa 2012 /678. To določbo naj bi bilo treba 
namreč razumeti tako, da mora Svet, najprej, določiti leta, ki so zajeta v obvestilu in na katera se 
nanaša napačno prikazovanje, nato, izmeriti celotni učinek napačnega prikazovanja na ravni 
primanjkljaja za vsa zadevna leta, in nazadnje, na podlagi tega celotnega učinka določiti referenčni 
znesek za globo. V obravnavanem primeru naj bi Svet na podlagi take razlage referenčni znesek 
pravilno določil na podlagi odhodkov, ki jih Kraljevina Španija ni prikazala za vsa leta, ki jih zajema 
njeno obvestilo z dne 30. marca 2012 in na katera se nanaša napačno prikazovanje, in sicer za leta od 
2008 do 2011 . 
138 Svet je v tem odgovoru na tožbo navedel tudi, da je bilo napačno prikazovanje, upoštevano za izračun 
globe, čeprav Kraljevina Španija izpodbija retroaktivno uporabo Uredbe št. 1173 /2011 , izvedeno 
30. marca 2012 , torej po 13. decembru 2011 , ko je začela veljati Uredba št. 1173 /2011 . 
139 Vendar sta Svet in Komisija na obravnavi navedla, da je treba sklicevanje na načelo prepovedi 
retroaktivnosti kazenskih določb šteti za tožbeni razlog, uveljavljen v fazi replike, in torej za nov 
tožbeni razlog v smislu člena 127(1) Poslovnika Sodišča, ki na podlagi te določbe ni dopusten. 
Presoja Sodišča 
– Dopustnost 
140 V skladu s členom 127(1) Poslovnika navajanje novih razlogov med postopkom ni dovoljeno, razen če 
ti izhajajo iz pravnih in dejanskih okoliščin, ki so se razkrile med postopkom. 
141 Zato v skladu s sodno prakso Sodišča trditve, ki pomeni razširitev razloga, ki je bil že naveden v začetni 
vlogi, in ki je s tem tožbenim razlogom tesno povezana, ni mogoče razglasiti za nedopustno (glej v tem 
smislu sodbo z dne 16. julija 2015 , Komisija/Parlament in Svet, C-88/14, EU:C:2015 :499, točka 13 in 
navedena sodna praksa). 
142 V obravnavanem primeru je treba najprej ugotoviti, da je trditev Kraljevine Španije, da je bila globa, 
naložena z izpodbijanim sklepom, naložena v nasprotju z načelom prepovedi retroaktivnosti kazenskih 
določb, del trditev, navedenih v repliki, ki pomenijo razširitev četrtega tožbenega razloga, navedenega 
vzačetni vlogi. Dalje, iz analize te trditve in tega tožbenega razloga je razvidno, da oba kritizirata en 
in isti vidik izpodbijanega sklepa, in sicer dejstvo, da je Svet referenčni znesek globe, ki jo je 
nameraval naložiti Kraljevini Španiji, izračunal ob upoštevanju celotnega napačnega prikazovanja, ki ga 
je ta država članica izvedla z obvestilom z dne 30. marca 2012 glede dohodkov, ki niso bili prikazani za 
leta od 2008 do 2011 , namesto da bi upošteval zgolj napačno prikazovanje, ki ga je ta država članica 
izvedla v zvezi z letom 2011 . Zadevna trditev in zadevni tožbeni razlog sta zato tesno povezana. 
ECLI:EU:C:2017 :982 20 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
143 Trditev, ki se nanašanakršitev načela prepovedi retroaktivnosti kazenskih določb, je treba zato 
razglasiti za dopustno. 
– Utemeljenost 
144 Preučiti je treba trditev, ki se nanašanakršitev načela prepovedi retroaktivnosti kazenskih določb, ker 
se z njo izpodbija obstoj globe, naložene Kraljevini Španiji, in nato trditve, ki se nanašajo na kršitev 
člena 14(2) Delegiranega sklepa 2012 /678, ki se nanaša le na podrobna pravila o izračunu te globe. 
145 Na prvem mestu je treba glede trditve, ki se nanašanakršitev načela prepovedi retroaktivnosti 
kazenskih določb, najprej navesti, da je iz sodne prakse Sodišča razvidno, da je načelo prepovedi 
retroaktivnosti kazenskih določb splošno načelo prava Unije (glej v zvezi s tem sodbi z dne 10. julija 
1984 , Kirk, 63/83, EU:C:1984 :255, točka 22, in z dne 8. februarja 2007 , Groupe Danone/Komisija, 
C-3/06 P, EU:C:2007 :88, točka 87). To splošno pravno načelo zahteva, da kršitev, ki se pripiše neki 
osebi, in sankcija, ki se naloži v zvezi s tem, ustrezata kršitvi in sankciji, ki sta bili določeni takrat, ko 
je prišlo do ravnanja ali opustitve, ki pomeni to kršitev (glej v zvezi s tem sodbi z dne 10. julija 1984 , 
Kirk, 63/83, EU:C:1984 :255, točka 21, in z dne 8. septembra 2015 , Taricco in drugi, C-105/14, 
EU:C:2015 :555, točka 56). 
146 Natančneje, na eni strani se navedeno splošno pravno načelo uporabi tudi za upravne globe (glej v tem 
smislu sodbo z dne 28. junija 2005 , Dansk Rørindustri in drugi/Komisija, C-189/02 P, C-202/02 P, 
od C-205/02 P do C-208/02 P in C-213/02 P, EU:C:2005 :408, točka 202). Naložitve globe na podlagi 
člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 zato ni mogoče izvzeti iz uporabe tega splošnega pravnega načela, 
čeprav je v členu 9 te uredbe določeno, da je taka sankcija upravna. 
147 Na drugi strani se lahko države članice na splošno načelo prepovedi retroaktivnosti kazenskih določb 
sklicujejo tudi zato, da bi izpodbijale zakonitost glob, ki so jim naložene zaradi kršitve prava Unije 
(glej v tem smislu sodbo z dne 11. decembra 2012 , Komisija/Španija, C-610/10, EU:C:2012 :781, 
točka 51). 
148 V zvezi z vprašanjem, ali je bilo to splošno pravno načelo v obravnavani zadevi kršeno, kot to trdi 
Kraljevina Španija, je treba najprej spomniti, da morajo v skladu s členom 3(2) Uredbe št. 479/2009 in 
vsebinsko enako določbo, ki je bila predhodno vsebovana v Uredbi št. 3605 /93, ki je začela veljati 
1. januarja 1994 , države članice od tega datuma dalje Eurostatu vsako leto pred 1. aprilom sporočiti 
načrtovani javnofinančni primanjkljaj za leto n, aktualno oceno dejanskega javnofinančnega 
primanjkljaja za leto n-1 in dejanski javnofinančni primanjkljaj za leta n-2, n-3in n-4. 
149 Kraljevina Španija je na podlagi te določbe na Eurostat naslovila obvestilo z dne 30. marca 2012 , 
v katerem je med drugim navedla podatke v zvezi s svojim javnim primanjkljajem za leta od 2008 do 
2011 , kar med strankama ni sporno. 
150 Dalje, člen 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 od 13. decembra 2011 , ko je začela veljati ta uredba, določa, da 
to, da država članica namenoma ali zaradi hude malomarnosti napačno prikaže podatke, vsebovane 
v takem obvestilu, pomeni kršitev, zaradi katere se lahko naloži globa. 
151 V obravnavanem primeru pa med strankama ni sporno, da so bili v obvestilu z dne 30. marca 2012 , ki 
je poznejšeodzačetka veljave Uredbe št. 1173 /2011 , napačno prikazani podatki, ki se nanašajo na javni 
primanjkljaj te države članice za leta od 2008 do 2011 , in zlasti zmanjšan primanjkljaj avtonomne 
skupnosti Valencija v teh letih, kot je razvidno iz točk 114, 135 in 137 te sodbe. 
ECLI:EU:C:2017 :982 21 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
152 Kršitev, pripisana Kraljevini Španiji, in sankcija, naložena tej državi na podlagi člena 8(1) Uredbe 
št. 1173 /2011 , zato ustrezata kršitvi in sankciji, ki sta bili določeni ob izvedbi tega prikazovanja. 
Trditev, da izpodbijani sklep kršinačelo prepovedi retroaktivnosti kazenskih določb, je treba zato 
zavrniti kot nedopustno. 
153 Na drugem mestu, glede trditve Kraljevine Španije, da je bil člen 14(2) Delegiranega sklepa 2012 /678 
kršen, ker je izračun globe, naložene navedeni državi članici, napačen, je treba ugotoviti, da je Svet, 
kot je razvidno iz uvodne izjave 7 izpodbijanega sklepa, referenčni znesek te globe določil na podlagi te 
določbe, ki je bila sprejeta na podlagi člena 8(4) Uredbe št. 1173 /2011 in z namenom, navedenim 
v uvodni izjavi 17 te uredbe. 
154 V skladu s členom 14(2) Delegiranega sklepa 2012 /678 mora biti navedeni znesek v obravnavanem 
primeru enak 5 % večjega učinka napačnega prikazovanja Kraljevine Španije na ravni njenega 
primanjkljaja za zadevna leta, zajeta v obvestilu z dne 30. marca 2012 . 
155 V zvezi s tem med strankama ni sporno, prvič,da so „zadevna leta, zajeta“ v obvestilu, v smislu 
navedene določbe leta od 2008 do 2011 , drugič,da „učinek“ napačnega prikazovanja na ravni 
primanjkljaja Kraljevine Španije v smislu te določbe ustreza znesku odhodkov avtonomne skupnosti 
Valencija, ki v teh letih niso bili prijavljeni, in tretjič, da znesek teh odhodkov znaša 29 milijonov EUR 
za leto 2008 , 378 milijonov EUR za leto 2009 , 624 milijonov EUR za leto 2010 in 862 milijonov EUR za 
leto 2011 , kar je skupaj približno 1,9 milijarde EUR. 
156 Vendar se stranke ne strinjajo glede tega, kot je navedeno v točkah 135 in 137 te sodbe, kako je treba 
opredeliti pojem „[večji] učinek“ v smislu člena 14(2) Delegiranega sklepa 2012 /678, pri čemer 
navedena določba ne vsebuje nobene opredelitve. 
157 Različne jezikovne različice te določbe, ki zajema navedeni pojem, ne omogočajo določitve njegove 
jasne in nedvoumne vsebine, kot je generalna pravobranilka navedla v točki 163 sklepnih predlogov. 
158 V teh okoliščinah je treba zadevni pojem razlagati ob upoštevanju konteksta in cilja navedene določbe 
(glej v tem smislu sodbo z dne 4. februarja 2016 , C & J Clark International in Puma, C-659/13 in 
C-34/14, EU:C:2016 :74, točka 122 in navedena sodna praksa). 
159 V zvezi s tem je treba izraze člena 14(2) Delegiranega sklepa 2012 /678, katerega namen je določitev 
meril za določitev zneska glob, ki se naložijo na podlagi člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 , razlagati ob 
upoštevanju cilja zadnjenavedenega člena. 
160 Kot je bilo navedeno v točki 118 te sodbe, je namen člena 8(1) Uredbe št. 1173 /2011 odvračanje držav 
članic od napačnega prikazovanja, tako da se Svetu omogoči sankcioniranje takega prikazovanja. 
Člen 8(2) navedene Uredbe določa, da morajo biti globe iz odstavka 1 tega člena učinkovite, 
odvračalne in sorazmerne z vrsto in resnostjo napačnega prikazovanja ter njegovim trajanjem. 
161 Vendar če bi bilo treba pojem „[večji] učinek“ iz člena 14(2) Delegiranega sklepa 2012 /678 razlagati 
tako, da je treba globo izračunati na podlagi učinka napačnega prikazovanja v enem samem letu, 
čeprav se napačno prikazovanje nanašanaveč let, kot je generalna pravobranilka navedla v točki 165 
sklepnih predlogov, globa ne bi bila niti sorazmerna z obdobjem, na katero se navedeno prikazovanje 
nanaša, in zato niti odvračalna. 
162 V teh okoliščinah je treba pojem „[večji] učinek“ v smislu člena 14(2) Delegiranega sklepa 2012 /678 ob 
upoštevanju cilja, ki mu ta določba sledi, razlagati tako, da napotuje na celotni učinek napačnega 
prikazovanja na primanjkljaj ali dolg države članice, ki je izvedla napačno prikazovanje, v vseh letih, ki 
so zajeta v njenem obvestilu in na katera se napačno prikazovanje nanaša. 
ECLI:EU:C:2017 :982 22 
Sodba z dne 20. 12. 2017 – Zadeva C-521/15 
Španija/Svet 
163 V obravnavanem primeru je Svet v točki 7 obrazložitve izpodbijanega sklepa zato lahko pravilno menil, 
da je treba referenčni znesek za sankcijo, ki jo je treba naložiti Kraljevini Španiji, določiti na 5% 
skupnega zneska odhodkov avtonomne skupnosti Valencija za leta od 2008 do 2011 , ki jih ta država 
članica ni prikazala. 
164 Glede na vse zgornje preudarke je treba četrti tožbeni razlog zavrniti kot neutemeljen. 
165 Ker je treba vse tožbene razloge, ki jih Kraljevina Španija navedla v utemeljitev tožbe, zavrniti, je treba 
tožbo v celoti zavrniti. 
Stroški 
166 V skladu s členom 138(1) Poslovnika se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Ker 
Kraljevina Španija v obravnavanem primeru ni uspela, se ji v skladu s predlogi Sveta naloži, da poleg 
svojih stroškov nosi tudi stroške te institucije. 
167 Poleg tega člen 140(1) Poslovnika določa, da države članice in institucije, ki se kot intervenientke 
udeležijo postopka, nosijo svoje stroške. Zato Komisija nosi svoje stroške. 
Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo: 
1. Tožba se zav rne. 
2. Kraljevina Španija poleg svojih stroškov nosi stroške Sveta E v ropske unije. 
3. E v ropska komisija nosi svoje stroške. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2017 :982 23