b) v skladu s t. i. klavzulo o zaščiti trga dela, razširila regio-
nalne omejitve za dostop delavcev po 16. aprilu 2003, toje po dnevu podpisa pristopne pogodbe EU za Poljsko
—toženi stranki naj se naložijo stroški postopka.
Tožbeni razlogi in bistvene trditve
A. Napotitev poljskih delavcev zaradi izpolnjevanja pogodb o
delu v Nemčijo, temelji na sporazumu med vlado Zvezne
republike Nemčije in poljsko vlado z dne 31. januarja 1990
o napotitvi delavcev poljskih podjetij zaradi izpolnjevanjapogodb o delu. V skladu z nemško upravno prakso naj bi se„podjetje druge strani“ izčlena 1(1) zgoraj omenjenega
sporazuma razlagalo kot „nemško podjetje“.
B. Iz tega sledi, da naj bi v skladu s sporazumom pogodbe o
delu lahko sklepala le nemška podjetja. Podjetjem drugihdržav članic, ki hočejo izvajati dela v Nemčiji, naj bi tako
ostala le možnost ustanovitve hčerinskega podjetja vNemčiji. S sklepanjem pogodb o delu s poljskimi podjetji v
skladu z nemško-poljskim sporazumom za dela, ki jih je
treba opraviti v zvezni Republiki Nemčiji, naj bi bila podjetjadrugih držav članic odvrnjena od uveljavljanja svoje svobode
opravljanja storitev v skladu s členom 49 ES. Gre za
direktno diskriminacijo na podlagi državne pripadnosti oz.
sedeža podjetja proti podjetjem, ki so iz drugih držav članic,
in ne iz Nemčije.
C. V skladu s členom 46 ES v povezavi s členom 55 ES bi bila
diskriminatorna posebna obravnava upravičena le zaradi
javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja. V skladu s
stalno sodno prakso naj bi se na utemeljitveni razlog javnegareda lahko sklicevalo le, če je treba diskriminatorni ukrep
izvajati zaradi dejanske in dovolj resne nevarnosti, ki ogrožatemeljne družbene interese.
D. Ti pogoji v obravnavanem primeru naj ne bi bili izpolnjeni.
Za nadzor pravilnega izvajanja sporazuma naj se ne bi bilotreba omejiti na podjetja s sedežem v Nemčiji, saj je trebavse vloge vlagati pri nemških organih. Vprašanja jamstva
naročnikov za plačilo prispevkov za socialno varnost ter
preganjanje pravnih kršitev naj ne bi bila posebej vezana nasporazum o pogodbah o delu, ampak se zastavljajo nasplošno, ko podjetja iz drugih držav članic opravljajo storitve
v Nemčiji. Prav tako ni jasno, zakaj bi izvajanje bilateralnegasporazuma za podjetja iz drugih držav članic lahko vodilo k
nepravilni uporabi ali izigravanju prehodnih pravil v
pristopni pogodbi. V nobenem primeru ne pomeni bojazenpred občasnim izkoriščanjem prehodnih pravil dovolj resne
nevarnosti za javni red ali varnost, da bi lahko utemeljiladiskriminatorne omejitve svobode opravljanja storitev.
E. Iz besedila klavzule o zamrznitvi iz Poglavja 2, točka 13,
Priloge XII v skladu s členom 24 Akta o pristopu z dne
16. aprila 2003 izhaja, da je obveznost „zamrznitve“ abso-
lutna in da je prepovedano vsakršno poslabšanje dostopa
poljskih pogodbenih delavcev do nemškega trga dela vprimerjavi s položajem na dan 16. aprila 2003. V skladu st. i. klavzulo o zaščiti trga dela, ki se redno uporablja vupravni praksi nemške zvezne agencije za delo (Bundesa-gentur für Arbeit), naj načeloma ne bi bile dovoljene
pogodbe o delu, če naj bi se izvajale v okrožju agencije, v
katerem je bila povprečna stopnja brezposelnosti zadnjih 6mesecev najmanj 30 % višja od stopnje brezposelnosti nazvezni ravni. Seznam okrožij agencije, ki jih ta ureditevzajema, se posodablja vsako četrtletje. Ker so bila v seznam
zaprtih okrožij po 16. aprilu 2003 vključena nova okrožja,
naj bi klavzula o zaščiti trga dela kršila klavzulo o zamrz-
nitvi iz Akta o pristopu.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložiloHandelsgerichts Wien (Avstrija) 11. decembra 2007 –
Friederike Wallentin-Hermann proti Alitalia –Linee Aeree
Italiane SpA
(Zadeva C-549/07)
(2008/C 64/27)
Jezik postopka: nemščina
Predložitveno sodišče
Handelsgericht Wien
Stranki v postopku v glavni stvari
Tožeča stranka: Friederike Wallentin-Hermann
Tožena stranka: Alitalia –Linee Aeree Italiane SpA8.3.2008 C 64/18 Uradni list Evropske unije SL
Vprašanja za predhodno odločanje
1. Ali gre za izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES)
št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11.februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodninein pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi
ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št.
295/91 (
1) ob upoštevanju uvodne izjave 14 preambule k
Uredbi, če zaradi tehnične napake na letalu, zlasti poškodbe
motorja, pride do odpovedi leta in ali je treba opravičljiverazloge iz člena 5(3) Uredbe razlagati v smislu določb
Montrealske konvencije (člen 19)?
2.Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali gre v smislu
člena 5(3) Uredbe št. 261/2004, kadar letalski prevozniki
nadpovprečno pogosto navajajo tehnične napake kot razlogza odpoved leta, za izredne razmere le na podlagi te pogo-stosti?
3.Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je letalski
prevoznik sprejel vse „ustrezne ukrepe“ v skladu s členom 5
(3) Uredbe št. 261/2004, če dokaže, da so bile izpolnjene vse
minimalne zakonske zahteve glede vzdrževalnih del na letaluin ali to zadostuje, da je letalski prevoznik oproščen obvez-nosti, da plača odškodnino v skladu s členom 5 ob upošte-
vanju člena 7 Uredbe?
4.Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali pod izredne
razmere v smislu člena 5(3) Uredbe št. 261/2004 spadajo
primeri višje sile ali naravnih nesreč, ki niso nastali zaraditehnične napake in tako niso povezani z letalskim prevo-znikom?
(1) UL L 46, 17.2.2004, str. 1.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 11. decem-bra 2007 vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) –Deniz
Sahin proti Bundesminister für Inneres
(Zadeva C-551/07)
(2008/C 64/28)
Jezik postopka: nemščina
Predložitveno sodišče
Verwaltungsgerichtshof
Stranki v postopku v glavni stvari
Tožeča stranka: Deniz SahinTožena stranka: Bundesminister für Inneres
Vprašanja za predhodno odločanje
1) a) Ali je treba člene 3(1), 6(2) ter 7(1)(d) in (2) Direktive
Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29.aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih
družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na
ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št.
1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS,68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS,75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (
1)–
v nadaljevanju DI –razlagati tako, da se nanašajo tudi na
tiste družinske člane v smislu člena 2(2) DI, ki so neod-
visno od državljana Unije prispeli v državo članico gosti-
teljico (člen 2(3) DI) in so šele tam postali družinski člani
oziroma zasnovali družinsko življenje z državljanom
Unije?
b)Če je tako, ali je poleg tega pomembno, da se družinski
član v času, ko postane družinski član ali zasnuje
družinsko življenje, zakonito prebiva v državi članici
gostiteljici? Če je tako, ali zadostuje za zakonito prebi-
vanje, da je družinski član do prebivanja upravi čen le
zaradi statusa prosilca za azil?
c)Če iz odgovorov na vprašanji 1.a) in b) iz DI sledi, da
družinski član, ki je do prebivanja upravičen „zgolj“ kot
prosilec za azil in je neodvisno od državljana Unije
prispel v državo članico gostiteljico in je šele tam postal
družinski član ali je zasnoval družinsko življenje z držav-
ljanom Unije, nima pravice do prebivanja: Če se tega ne
upošteva, ali je možno iz člena 18 oziroma 39 ES ob
upoštevanju pravice spoštovanja družinskega življenja
izpeljati pravico do prebivanja v položaju, za katerega jeznačilno, da družinski član skoraj štiri leta prebiva v
državi članici gostiteljici in je tam leto dni poročen z
državljanom Unije, s katerim skupaj živi približno tri leta
in pol in ima z njim 20 mesecev starega otroka?
2) Ali člena 9(1) in 10(1) DI nasprotujeta nacionalni ureditvi, v
skladu s katero družinskim članom državljana Unije, ki
nimajo državljanstva katere od držav članic in ki imajo glede
na pravo Skupnosti, zlasti glede na člen 7(2) DI, pravico do
prebivanja, ne more biti podeljena izkaznica o prebivanju
(„izkaznica o prebivanju za družinske člane državljana Unije“)
samo zato, ker so glede na zakonske določbe o azilu državegostiteljice (začasno) upravič eni do prebivanja v tej državi?
(1) UL L 158, str. 77.8.3.2008 C 64/19 Uradni list Evropske unije SL