I - 12570SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
SODBA SODIŠČA (veliki senat) 
z dne 7. decembra 2010*
V združenih zadevah C-585/08 in C-144/09,
katerih predmet sta predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi členov 68 ES 
in 234  ES, ki ju je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) s  sklepoma z  dne 6. novembra 2008 in z dne 26. marca 2009, ki sta na Sodišče prispela 24. decembra 2008 oziroma 24. aprila 2009, v postopkih
Peter Pammerproti
Reederei Karl Schlüter GmbH & Co. KG (C-585/08)
inHotel Alpenhof GesmbH
* Jezik postopka: nemščina.
I - 12571PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
proti
Oliverju Hellerju (C-144/09),
SODIŠČE (veliki senat),
v sestavi V.  Skouris, predsednik, A.  Tizzano, J.  N.  Cunha  Rodrigues, K.  Lenaerts, 
J.-C. Bonichot, K. Schiemann in J.-J. Kasel, predsedniki senatov, A. Rosas, sodnik, 
R
. Silva de Lapuerta, P . Lindh (poročevalka), sodnici. in M. Safjan, sodnik,
generalna pra
vobranilka: V. Trstenjak, 
sodni tajnik: B. Fülöp, administrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 16. marca 2010,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za P . Pammerja C. Neuhuber, odvetnik,
– za Hotel Alpenhof GesmbH M. Buchmüller, odvetnik,
I - 12572SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
– za O. Hellerja H. Hegen, odvetnik,
– za avstrijsko vlado E. Riedl in G. Kunnert, zastopnika,
– za češko vlado M. Smolek, zastopnik,
– za italijansko vlado (C-585/08) G.  Palmieri, zastopnica, skupaj z  L.  Ventrello, 
avvocato dello Stato,
– za luksemburško vlado C. Schiltz, zastopnik,
– za nizozemsko vlado (C-144/09) C. Wissels in Y. de Vries, zastopnika,
– za poljsko vlado (C-585/08) M. Dowgielewicz, zastopnik,
– za vlado Združenega kraljestva H.  Walker, zastopnica, skupaj z  J.  Stratford,  
barrister,
I - 12573PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
– za Komisijo Evropskih skupnosti A.-M.  Rouchaud-Joët, S.  Grünheid in  
M. Wilderspin, zastopniki,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke na obravnavi 18. maja 2010
izreka naslednjo
Sodbo
1Pr
edloga za sprejetje predhodne odločbe se nanašata na razlago člena 15(1)(c) in (3) 
Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznav a-
nju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, 
str. 1).
2T
a predloga sta bila vložena v okviru dveh sporov, in sicer med P . Pammerjem in dru ž-
bo Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG (v nadaljevanju: Reederei Karl Schlüter) glede zavrnitve te družbe, da bi mu v celoti povrnila ceno potovanja s tovorno ladjo, ki se ga ni udeležil in je bilo opisano na spletni strani (zadeva C-585/08), ter med dru ž-
bo Hotel Alpenhof GesmbH (v nadaljevanju: Hotel Alpenhof) in O. Hellerjem glede njegove zavrnitve plačila hotelskega računa za bivanje, ki ga je rezerviral po internetu 
(zadeva C-144/09).
I - 12574SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
Pravni okvir
Uredba št. 44/2001
3V uvo
dni izjavi  13 Uredbe št.  44/2001 je navedeno, da mora biti šibkejša stranka 
v zvezi s potrošniškimi pogodbami zaščitena s pravili o pristojnosti, ki so za varstvo 
njenih pravic ugodnejša od splošnih pravil.
4Č
len 2(1) Uredbe št. 44/2001 v oddelku 1, naslovljenem „Splošne določbe“, poglavja II 
te uredbe določa:
„Ob upoštevanju določb te uredbe so osebe s stalnim prebivališčem v državi članici ne 
glede na njihovo državljanstvo tožene pred sodišči te države članice. “
5Č
len 5(1)(a) te uredbe določa to pravilo o posebni pristojnosti:
„Oseba s stalnim prebivališčem v državi članici je lahko tožena v drugi državi članici:
1. (a) v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji pred sodiščem v kraju izpolnitve 
zadevne obveznosti“.
I - 12575PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
6Člena  15(1)  in (3) ter 16(1)  in (2) Uredbe št.  44/2001 v  oddelku  4, naslovljenem  
„Pristojnost za potrošniške pogodbe“, poglavja II te uredbe določata:
„Člen 15
1. V zadevah v zvezi s pogodbami, ki jih sklene oseba – potrošnik – za namen, za 
katerega se šteje, da je izven njegove poklicne ali pridobitne dejavnosti, se pristojnost 
dolo
či v skladu s tem oddelkom brez poseganja v člen 4 in v peto točko člena 5:
(a) če gre za pogodbo o prodaji blaga na obroke; ali
(b) če gre za pogodbo o posojilu z obročnim odplačevanjem ali za kakršno koli drugo 
obliko posojila za financiranje prodaje blaga; ali
(c) v vseh drugih primerih, če je bila pogodba sklenjena z osebo, ki opravlja gospo -
darsko ali poklicno dejavnost v državi članici, v kateri ima potrošnik stalno pre -
bivališče, ali če na kakršen koli način usmerja to svojo dejavnost v  to državo  
č
lanico ali v več držav, vključno s to državo članico, pogodba pa spada v okvir  
te dejavnosti.
[…]
I - 12576SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
3. Ta oddelek se ne uporablja za pogodbe o prevozu, razen za pogodbe, po katerih 
cena vključuje kombinacijo prevoza in namestitve.
Č
len 16
1. Potrošnik lahko sproži postopek zoper drugo pogodbeno stranko bodisi pred s o-
di
šči v državi članici, v kateri ima ta stranka stalno prebivališče, ali pred sodišči kraja, 
kjer ima potrošnik stalno prebivališče.
2. Druga pogodbena stranka lahko sproži postopek zoper potrošnika samo pred  
sodišči države članice, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče. “
7K
ot je razvidno iz uvodnih izjav Uredbe št. 44/2001, ta nadomešča Konvencijo z dne 
27. septembra 1968 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v c i-
vilnih in gospodarskih zadevah (UL 1972, L 299, str. 32), kakor je bila spremenjena 
s Konvencijo z dne 9. oktobra 1978 o pristopu Kraljevine Danske, Irske in Združe -
nega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (UL L 304, str. 1 in – spremenjeno besedilo – str. 77), s Konvencijo z dne 25. oktobra 1982 o pristopu Helenske republike (UL L 388, str. 1), s Konvencijo z dne 26. maja 1989 o pristopu Kraljevine Španije in 
Portugalske republike (UL L 285, str. 1) in s Konvencijo z dne 29. novembra 1996 
o  pristopu Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske (UL 1997, 
I - 12577PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
C 15, str. 1, v nadaljevanju: Bruseljska konvencija). Ta uredba je od začetka veljavnosti 
1. marca 2002 nadomestila Bruseljsko konvencijo v odnosih med državami članicami, razen Kraljevine Danske.
8S
vet Evropske unije je v  uvodni izjavi  19 Uredbe št.  44/2001 poudaril potrebo po 
zagotovitvi kontinuitete med Bruseljsko konvencijo in to uredbo, vključno z razlago določb te konvencije, ki so enakovredne določbam navedene uredbe, s strani Sodišča.
Bruseljska konvencija
9Č
len 13, prvi odstavek, Bruseljske konvencije določa:
„
V zadevah v zvezi s pogodbami, ki jih sklene oseba, v nadaljevanju imenovana ‚p o-
trošnik‘, za namen, za katerega se šteje, da je izven njegove poklicne ali pridobitne 
dejavnosti, se pristojnost določi v skladu s tem oddelkom brez poseganja v člen 4 in 
člen 5(5), če gre za:
(1) pogodbo o prodaji blaga na obroke; ali
(2) pogodbo o posojilu z obročnim odplačevanjem ali za kakršno koli drugo obliko 
posojila za financiranje prodaje blaga; ali
(3) vsako drugo pogodbo, katere predmet je opravljanje storitev ali dobava blaga, če:
 (a) je bila pred sklenitvijo pogodbe v  državi stalnega prebivališča potrošnika  
izvedena posebna ponudba ali oglaševanje
I - 12578SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
  in
 (b) je potrošnik v tej državi izvršil dejanja, potrebna za sklenitev te pogodbe. “
Uredba (ES) št. 593/2008
10V uvo
dni izjavi  7 Uredbe (ES) št.  593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z  dne 
17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I) 
(UL L 177, str. 6) je navedeno, da morajo biti vsebinsko področje uporabe in določbe 
te uredbe skladne z vsebinskim področjem uporabe in določbami Uredbe št. 44/2001.
11V uvo
dni izjavi 24 Uredbe št. 593/2008 je navedeno:
„Z
lasti kar zadeva potrošniške pogodbe, bi […] [z]aradi usklajenosti z Uredbo (ES) 
št. 44/2001 […] moral biti po eni strani pogoj za uporabo pravila za varstvo potr o-
šnika sklicevanje na koncept usmerjanja dejavnosti, po drugi strani pa bi bilo treba ta 
koncept v Uredbi (ES) št. 44/2001 in tej uredbi usklajeno razlagati, ob upoštevanju, da 
Skupna izjava Sveta in Komisije v zvezi s členom 15 Uredbe (ES) št. 44/2001 navaja, da za uporabo člena 15(1)(c) ‚ni dovolj, da podjetje usmerja svojo dejavnost v državo članico, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče, ali v več držav, vključno s to državo članico, poleg tega mora pogodba spadati v okvir te dejavnosti‘. Ta izjava opozarja tudi, da ‚samo dejstvo, da je spletna stran dostopna, ni dovolj za uporabo člena 15, 
saj je poleg tega potrebno še, da ta spletna stran vabi k sklepanju pogodb na daljavo 
I - 12579PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
in da je bila na tak ali drugačen način pogodba dejansko sklenjena na daljavo. V tem 
pogledu jezik ali valuta, uporabljena na spletni strani, nista pomembna elementa‘. “
12Č
len  6(4)(b) Uredbe št.  593/2008 določa, da se pravila o  pravu, ki se uporablja za  
potrošniške pogodbe, iz odstavkov 1 in 2 tega člena ne uporabljajo za te pogodbe:
„za prevozne pogodbe, razen za pogodbe o paketnih potovanjih v smislu Direktive  
Sveta 90/314/EGS z  dne 13.  junija  1990 o  paketnem potovanju, organiziranih  
počitnicah in izletih“.
Direktiva 90/314/EGS
13P
ojem turističnega paketa je v členu 2, točka 1, Direktive Sveta z dne 13. junija 1990 
o paketnem potovanju, organiziranih počitnicah in izletih (90/314/EGS) (UL L 158, 
str. 59) opredeljen tako:
„V tej direktivi:
1. ‚turistični paket‘ pomeni vnaprej dogovorjeno kombinacijo ne manj kot dveh  
naslednjih elementov, če so prodani ali ponujeni v  prodajo za skupno ceno in  
če storitev traja več kot štiriindvajset ur ali vključuje nastanitev preko noči:
 (a) prevoz;
I - 12580SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
 (b) nastanitev;
 (c) druge turistične storitve, ki niso pomožne k prevozu ali nastanitvi in pred -
stavljajo pomemben del turističnega paketa.
 Deljeno zaračunavanje različnih elementov istega turističnega paketa organiz a-
t
orja potovanja ali turističnega agenta ne odvezuje obveznosti po tej direktivi. “
Sp
ora o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Zadeva C-585/08
14P
.  Pammer s  stalnim prebivališčem v  Avstriji je v  sporu z  družbo Reederei Karl  
Schlüter s  sedežem v  Nemčiji glede potovanja s  tovorno ladjo iz Trsta (Italija) na 
Daljni vzhod, ki ga je ta družba organizirala in o katerem je s P . Pammerjem sklenila pogodbo (v nadaljevanju: pogodba o potovanju).
15P
.  Pammer je potovanje rezerviral prek družbe Internationale Frachtschiffreisen  
Pfeiffer GmbH s sedežem v Nemčiji (v nadaljevanju: posredniška družba).
I - 12581PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
16Ta posredniška družba, ki dejavnosti opravlja zlasti po internetu, je na svoji spletni 
strani potovanje opisala z navedbami, da je ladja opremljena s telovadnico, zunanjim bazenom, salonom, videom in televizijo. Oglaševani so bili tudi tri dvoposteljne k a-
bine s tušem in straniščem, ločenim bivalnim prostorom s sedežno garnituro, pisalno mizo, talnimi oblogami in hladilnikom ter postanki z možnostjo ogleda mest.
17P
. Pammer se ni vkrcal in je zahteval povračilo cene, ki jo je plačal za to potovanje, ker 
je menil, da ta opis ne ustreza razmeram na ladji. Ker je družba Reederei Karl Schlüter povrnila le del te cene, in sicer približno 3500 EUR, je P . Pammer pred avstrijskim  
prvostopenjskim sodiščem Bezirksgericht Krems an der Donau zahteval plačilo  
preostanka približno 5000 EUR in obresti.
18Dr
užba Reederei Karl Schlüter je trdila, da ne opravlja poklicne ali gospodarske de -
javnosti v Avstriji, in je v zvezi z navedenim sodiščem podala ugovor nepristojnosti.
19T
a ugovor je bil na prvi stopnji zavrnjen s sodbo Bezirksgericht Krems an der Donau 
z dne 3. januarja 2008, s katero se je to sodišče izreklo za pristojno, ker naj bi šlo pri pogodbi o potovanju za potrošniško pogodbo, in sicer paketno potovanje, in ker naj bi posredniška družba v Avstriji po internetu opravljala promocijsko dejavnost za račun 
družbe Reederei Karl Schlüter.
I - 12582SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
20Toda drugostopenjsko sodišče Landesgericht Krems an der Donau je s sodbo z dne 
13. junija 2008 odločilo, da avstrijska sodišča niso pristojna, ker naj bi pogodba o p o-
tovanju pomenila pogodbo o prevozu, za katero pa se oddelek 4 poglavja II Uredbe 
št. 44/2001 ne uporablja. To, da ponujeno potovanje, in sicer dolga plovba od Evrope 
do Daljnega vzhoda, vključuje neko udobje, naj pogodbe o potovanju ne bi spremeni -
lo v potrošniško pogodbo.
21P
. Pammer je zoper navedeno sodbo vložil zahtevo za revizijo.
22O
berster Gerichtshof je v dvomih glede meril, ki se uporabljajo za pojem „paketno 
potovanje“, in poudarja, da se v  obravnavanem primeru postavlja vprašanje, ali so  
ponujene storitve primerljive s  križarjenjem, tako da je mogoče ugotoviti obstoj  
„turističnega paketa“ in s tem pogodbe o prevozu, za katero se navedeni oddelek 4 uporablja.
23Če bi š
lo za tako pogodbo, bi se lahko uporabil člen 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001, in 
zato bi bilo treba izvedeti, katera merila mora izpolnjevati spletna stran, da bi bilo 
mogoče šteti, da je dejavnost osebe, ki opravlja gospodarsko ali poklicno dejavnost 
(trgovca), „usmerjena v“ državo članico, v  kateri ima potrošnik stalno prebivališče v  smislu navedene določbe. Predložitveno sodišče vseeno poudarja, da v  obravna -
vanem primeru prvostopenjsko in drugostopenjsko sodišče nista navedli natančnih ugotovitev niti o tem, kako je bila pogodba o potovanju sklenjena, niti o vlogi spletne strani niti, nazadnje, o povezavah med družbo Reederei Karl Schlüter in posredniško 
družbo.
I - 12583PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
24V teh okoliščinah je Oberster Gerichtshof prekinilo odločanje in Sodišču v predho -
dno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1. Ali je ‚potovanje s tovorno ladjo‘ paketno potovanje v smislu člena 15(3) [Uredbe 
št. 44/2001]?
2. Ob pritrdilnem odgovoru na prvo vprašanje: ali za ‚usmerjanje‘ dejavnosti (v dr -
ž
avo članico, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče) v smislu člena 15(1)(c) 
Uredbe št.  44/2001 zadošča, da je po internetu mogoče obiskati spletno stran 
posrednika?“
Z
adeva C-144/09
25Dr
užba Hotel Alpenhof, ki upravlja istoimenski hotel v Avstriji, je v sporu s potrošni -
kom O. Hellerjem s stalnim prebivališčem v Nemčiji.
26O
. Heller se je z navedenim hotelom seznanil prek spletne strani tega hotela in v njem 
rezerviral več sob za obdobje enega tedna okoli 1. januarja 2008. Njegova rezervacija in njena potrditev sta bili opravljeni po elektronski pošti, saj je bil za to na spletni 
strani hotela naveden elektronski naslov.
I - 12584SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
27O. Heller naj bi kritiziral hotelske storitve in brez plačila računa odpotoval, čeprav 
naj bi mu družba Hotel Alpenhof ponudila popust. Ta družba je zato pri avstrijskem sodišču Bezirksgericht Sankt Johann im Pongau vložila tožbo za plačilo približno 
5000 EUR.
28O
. Heller je podal ugovor nepristojnosti sodišča, ki je začelo postopek. Meni, da je kot 
potrošnik v skladu s členom 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001 lahko tožen le pred sodišči 
države članice, v kateri ima stalno prebivališče, to je pred nemškimi sodišči.
29B
ezirksgericht Sankt Johann im Pongau in Landesgericht Salzburg, ki je odločalo 
o pritožbi, sta s sodbama z dne 14. julija 2008 oziroma z dne 27. novembra 2008 zav r-
nili tožbo oziroma pritožbo, ki sta bili vloženi pri njiju, ker sta presodili, da avstrijska sodišča niso pristojna za njuno obravnavo. Menili sta, da pojem dejavnosti, „usmer -
jene v“ državo članico stalnega prebivališča potrošnika, zajema tako upravljanje int e-
raktivne spletne strani, ki omogoča spletno sklenitev pogodbe s tem potrošnikom, in sicer prek elektronskih sredstev na spletni strani samega trgovca, kakor tudi upravlja -
nje spletne strani, ki tega ne omogoča in vsebuje le oglase. Ti sodišči namreč menita, da je tudi v  zadnjem primeru dejavnost usmerjena k  potrošniku v  drugih državah 
članicah, glede na to, da naj bi bilo spletno oglaševanje čezmejno. To „usmerjenost 
v tujino“ naj bi bilo mogoče izključiti zgolj z izrecnim pojasnilom o poslovnih razmer -
jih trgovca s potrošniki, ki imajo stalno prebivališče v eni ali več določenih državah članicah. Dejavnost naj bi bila usmerjena v državo članico potrošnika tudi, če se ta seznani s storitvami trgovca prek spletne strani in se nato rezervacija opravi z upora-bo elektronskega naslova, poštnega naslova ali celo telefonske številke, ki so navedeni 
na tej strani.
I - 12585PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
30Družba Hotel Alpenhof je pri predložitvenem sodišču vložila zahtevo za revizijo.
31K
er Oberster Gerichtshof ni bilo prepričano, da bo Sodišče odgovorilo na drugo vpra -
šanje v zadevi C-585/08, saj je bil ta odgovor odvisen od odgovora na prvo vprašanje,  
pr
edloženo v  tej zadevi, je prekinilo odločanje in Sodišču v  predhodno odločanje  
predložilo to vprašanje:
„Ali za ‚usmerjanje‘ dejavnosti v smislu člena 15(1)(c) [Uredbe št. 44/2001] zadostuje, 
da je spletna stran potrošnikovega sopogodbenika dostopna po internetu?“
32Gle
de na podobnost med drugim vprašanjem v zadevi C-585/08 in edinim predlože -
nim vprašanjem v zadevi C-144/09 je treba v skladu s členom 43 Poslovnika Sodišča zadevi združiti za izdajo te sodbe.
V
prašanja za predhodno odločanje
33Najprej je treba opozoriti, da je Sodišče glede na datum predlogov za sprejetje pred -
hodne odločbe in zato, ker je vprašanja predložilo Oberster Gerichtshof, sodišče  
dr
žave članice, zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, 
na podlagi člena 68 ES pristojno za razlago Uredbe št. 44/2001.
I - 12586SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
Prvo vprašanje v zadevi C-585/08
34Pr
edložitveno sodišče s prvim vprašanjem v zadevi C-585/08 sprašuje, ali pogodba  
o  potovanju s  tovorno ladjo, kakršna je ta v  postopku v  glavni stvari, spada med  
pogodbe o prevozu, opredeljene v členu 15(3) Uredbe št. 44/2001.
35V s
kladu s tem členom 15(3) se pravila o pristojnosti iz oddelka 4 poglavja II navedene 
uredbe uporabljajo le za pogodbe o prevozu, po katerih cena vključuje kombinacijo 
prevoza in namestitve.
36U
poštevati je treba, da so tako opredeljene pogodbe o  prevozu podobne tistim, ki  
ustrezajo pojmu „paketno potovanje“ v  smislu Direktive 90/314, na katerega se  
predložitveno sodišče tudi izrecno sklicuje v predložitvenem sklepu.
37K
ot je namreč Sodišče že razsodilo, za opredelitev storitve kot „turistični paket“ v smi -
slu člena 2(1) Direktive 90/314 zadostuje, da cena vključuje kombinacijo turističnih 
I - 12587PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
storitev, ki zajema dve od treh storitev iz te določbe – in sicer prevoz, nastanitev in 
druge turistične storitve, ki niso pomožne k prevozu ali nastanitvi in predstavljajo pomemben del turističnega paketa – in da ta storitev traja več kot 24 ur ali vključuje 
prenočitev (glej sodbo z dne 30. aprila 2002 v zadevi Club-Tour, C-400/00, Recueil, 
str. I-4051, točka 13).
38Z
a odgovor na predloženo vprašanje je treba torej ugotoviti, ali je pojem „paketno 
potovanje“, na katerega se sklicuje predložitveno sodišče in ki spada med pojme iz člena 1 Direktive 90/314, upošteven za razlago navedenega člena 15(3).
39T
a pojem ni naveden v členu 15(3) Uredbe 44/2001, čeprav je ta poznejša od Direktive 
90/314. Kot je generalna pravobranilka poudarila v točki 47 sklepnih predlogov, je zakonodajalec Unije za namene Uredbe št. 44/2001 uporabil skoraj enake izraze, kot 
so bili uporabljeni v Konvenciji o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih, 
na voljo za podpis 19. junija 1980 v Rimu (UL L 266, str. 1). Ta konvencija je bila leta 2008 nadomeščena z Uredbo št. 593/2008, ki se v členu 6(4)(b) izrecno sklicuje na pojem paketnega potovanja v smislu Direktive 90/314.
40Č
len 6 Uredbe št. 593/2008 se nanaša na pravo, ki se uporablja za potrošniške p o-
godbe, njegov odstavek  4(b) pa iz pojma potrošniških pogodb izključuje pogodbe o prevozu, razen tistih, ki ustrezajo opredelitvi paketnih potovanj v smislu Direktive 
90/314.
41Iz pr
imerjave med pogodbami o prevozu iz člena 15(3) Uredbe št. 44/2001 in tistimi 
iz člena 6(4)(b) Uredbe št. 593/2008 je razvidno, da je nameraval zakonodajalec Unije 
I - 12588SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
zajeti enake vrste pogodb, in sicer tiste, za katere lahko veljajo pravila, ki varujejo  
potrošnike, določena s tema uredbama.
42T
a cilj je razviden tudi iz uvodne izjave 7 Uredbe št. 593/2008, v kateri je navedeno, 
da morajo biti vsebinsko področje uporabe in določbe te uredbe skladne z vsebinskim 
področjem uporabe in določbami Uredbe št. 44/2001.
43N
avedeni člen 15(3) je treba zato razlagati ob upoštevanju ustrezne določbe iz Uredbe 
št. 593/2008 in pojma paketnega potovanja, na katerega ta uredba napotuje. Najprej 
gre namreč za pojem iz direktive, ki je posebej namenjena varstvu potrošnika zlasti pri paketnih potovanjih. Dalje, najnovejša uredba, in sicer Uredba št. 593/2008, se izrecno sklicuje na ta pojem. Nazadnje, Komisija Evropskih skupnosti je v obrazlo -
žitvi Predloga uredbe Sveta (ES) o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih 
odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (COM(1999) 348 konč.) uporabila izraz 
„paketno potovanje“ in izrecno napotila na Direktivo 90/314 za pojasnitev svojega predloga člena 15(3), katerega besedilo se v končni različici Uredbe št. 44/2001 ni spremenilo.
44Pr
everiti je torej treba, ali potovanje s tovorno ladjo, kakršno je to v postopku v glavni 
stvari, ustreza pojmu „turistični paket“, kot je opredeljen v Direktivi 90/314.
45V zvezi s tem ni sporno, da cena navedenega potovanja s tovorno ladjo poleg pre -
voza vključuje tudi nastanitev in da to potovanje traja več kot 24 ur. Taka storitev  
t
orej izpolnjuje pogoje, zahtevane za „turistični paket“ v  smislu člena  2, točka  1,  
I - 12589PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
Direktive 90/314, in spada v  opredelitev pogodbe o  prevozu za paketno ceno iz  
člena 15(3) Uredbe št. 44/2001 v povezavi s tem členom 2, točka 1.
46Z
ato je treba na prvo vprašanje v zadevi C-585/08 odgovoriti, da je pogodba o pot o-
vanju s tovorno ladjo, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, pogodba o prevozu, po 
kateri cena vključuje kombinacijo prevoza in namestitve, v smislu člena 15(3) Uredbe 
št. 44/2001.
D
rugo vprašanje v zadevi C-585/08 in edino vprašanje v zadevi C-144/09
47Pr
edložitveno sodišče z drugim vprašanjem v zadevi C-585/08 in edinim vprašanjem 
v zadevi C-144/09 v bistvu sprašuje, prvič, glede na katera merila je mogoče ugotoviti, da trgovec, katerega dejavnost je predstavljena na njegovi in na posrednikovi spletni strani, svojo dejavnost „usmerja“ v državo članico, v kateri ima potrošnik stalno pr e-
bivališče, v smislu člena 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001, in drugič, ali za tako opredelitev te dejavnosti zadostuje, da je po internetu mogoče obiskati ti strani.
48K
ot je razvidno iz predložitvenih sklepov, je to vprašanje postavljeno v okviru dveh 
ločenih sporov.
49V z
adevi C-585/08 je v sporu trgovec, družba Reederei Karl Schlüter, ki je sklenila p o-
godbo s potrošnikom, P . Pammerjem, ki ima stalno prebivališče v drugi državi članici od tiste, v kateri ima ta družba sedeža. Očitno ni sporno, da ta pogodba spada med 
poslovne dejavnosti tega trgovca.
I - 12590SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
50P . Pammer se je v skladu s stališči, ki jih je predložil Sodišču, z obstojem potovanja 
seznanil pri obisku spletne strani posredniške družbe, na kateri je bilo več ponudb potovanj. Najprej naj bi za dodatne informacije s to družbo navezal stik po elektronski 
pošti, nato pa naj bi potovanje rezerviral po navadni pošti.
51V z
adevi C-144/09 je v sporu trgovec, družba Hotel Alpenhof, ki je v okviru svojih 
poslovnih dejavnosti sklenila pogodbo s potrošnikom O. Hellerjem s stalnim prebi-
vališčem v drugi državi članici od tiste, v kateri je zadevni hotel. Ni sporno, da se je O. Heller seznanil z obstojem tega hotela ter opravil in potrdil rezervacijo na daljavo po internetu.
52O
berster Gerichtshof želi v  obeh zadevah razjasniti, ali je trgovec svojo dejavnost 
usmerjal v državo članico, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče, v smislu čle -
na 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001, da bi ugotovilo, katero sodišče je pristojno za odloč a-
nje o sporih o glavni stvari.
53N
avedeni člen 15(1)(c) pomeni odstopanje tako od splošnega pravila o pristojnosti iz 
člena 2(1) Uredbe št. 44/2001, v skladu s katerim so pristojna sodišča države članice, v kateri ima tožena stranka stalno prebivališče, kot od pravila o posebni pristojnosti za pogodbe iz člena 5(1) iste uredbe, v skladu s katerim je pristojno sodišče kraja, v katerem je bila ali bi morala biti izpolnjena zadevna obveznost (glej v tem smislu 
sodbo z dne 20. januarja 2005 v zadevi Gruber, C-464/01, ZOdl., str. I-439, točka 34).
54Če bi s
e štelo, da je dejavnost trgovca „usmerjena v“ državo članico, v kateri ima p o-
trošnik stalno prebivališče, v smislu člena 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001, bi bila zato 
I - 12591PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
v zadevi C-585/08, ki se nanaša na spor med P . Pammerjem in družbo Reederei Karl 
Schlüter v skladu s členom 16(1) te uredbe, pristojna avstrijska sodišča, takoj ko bi se potrošnik odločil, da bo začel postopek pred njimi, in ne pred sodišči države članice, 
v kateri ima sedež tožena stranka, družba Reederei Karl Schlüter, to je pred nemškimi 
sodišči. Ker ima v zadevi C-144/09 O. Heller stalno prebivališče v Nemčiji, bi bila v skladu s členom 16(2) navedene uredbe pristojna sodišča te države članice, in ne sodišča države članice, v kateri je Hotel Alpenhof, v obravnavanem primeru Avstrije.
55U
redba št. 44/2001 ne vsebuje nobene opredelitve pojma dejavnosti, „usmerjene v“ 
državo članico, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče, iz člena 15(1)(c) te uredbe. Ta pojem je treba, kot tiste iz člena 13 Bruseljske konvencije, ki ga ta člen 15 nadome -
sti, razlagati samostojno, pri tem pa se je treba opreti predvsem na sistem in namen te konvencije, da se zagotovi njen polni učinek (glej sodbo z dne 11. julija 2002 v zadevi 
Gabriel, C-96/00, Recueil, str. I-6367, točka 37).
56Gle
de tega je treba v skladu z uvodno izjavo 19 Uredbe št. 44/2001 upoštevati razlago 
navedenega člena 13, ki jo je podalo Sodišče, in spremembe tega člena s to uredbo.
57V z
vezi s tem je Sodišče že razsodilo, da ima v sistemu, ki je bil uveden z Uredbo 
št. 44/2001, njen člen 15(1)(c), kot je razvidno iz njene uvodne izjave 13, enak položaj 
in opravlja isto funkcijo zaščite šibkejše stranke kot člen 13, prvi odstavek, točka 3, Bruseljske konvencije (sodba z dne 14. maja 2009 v zadevi Ilsinger, C-180/06, ZOdl., 
str. I-3961, točka 41).
I - 12592SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
58Glede zadnjenavedene določbe je namreč Sodišče večkrat presodilo, da je namen p o-
sebne ureditve določb Bruseljske konvencije o pristojnosti za potrošniške pogodbe 
zagotoviti primerno varstvo potrošniku kot pogodbeni stranki, ki velja za gospodar -
sko šibkejšo in pravno manj izkušeno kot njen profesionalni sopogodbenik (glej zlasti zgoraj navedeno sodbo Gruber, točka 34, in sodbo z dne 20. januarja 2005 v zadevi Engler, C-27/02, ZOdl., str. I-481, točka 39).
59V
endar je Sodišče v točki 48 zgoraj navedene sodbe Ilsinger ugotovilo tudi, da besedi -
lo člena 15(1) Uredbe št. 44/2001 ni povsem enako besedilu člena 13, prvi odstavek,  
Br
useljske konvencije. V  točki  59 navedene sodbe je zlasti ugotovilo, da so pogoji  
za uporabo, ki jih morajo izpolnjevati potrošniške pogodbe, zdaj določeni splošneje kot prej, zato da bi se zagotovilo boljše varstvo potrošnikov glede na nova sredstva 
sporočanja in razvoj elektronskega poslovanja.
60Z
akonodajalec Unije je tako pogoje, ki jih morata izpolniti na eni strani trgovec za 
posebno ponudbo ali za oglaševanje v državi stalnega prebivališča potrošnika in na 
drugi strani potrošnik za dejanja, ki so v tej državi potrebna za sklenitev pogodbe, na -
domestil s pogoji, ki se uporabljajo zgolj za trgovca. Tako mora ta poslovne dejavnosti opravljati v državi članici, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče, ali na kakršen koli način usmerjati te svoje dejavnosti v to državo članico ali v več držav, vključno 
s to državo članico, pogodba pa mora spadati v okvir takih dejavnosti.
61B
esedilo člena 15(1)(c) je treba razumeti tako, kot da obsega in nadomesti prejšnja  
pojma „posebna“ ponudba in „oglaševanje“, tako da zajame, kakor je razvidno iz  
besed „na kakršen koli način“, širši spekter dejavnosti.
I - 12593PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
62Razlog za to spremembo, ki krepi varstvo potrošnikov, je razvoj spletnega sporoč a-
nja, zaradi katerega je težje določiti kraj, v katerem se izvedejo dejanja, potrebna za 
sklenitev pogodbe, zaradi česar je potrošnik bolj ranljiv glede na ponudbe trgovcev.
63T
oda iz člena 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001 ni razvidno, ali se besede „usmerja to svojo 
dejavnost v“ nanašajo na voljo trgovca, da cilja na eno ali več drugih držav članic, ali pa zgolj na dejavnost, ki je dejansko in ne glede na tako voljo usmerjena v te države članice.
64V
prašanje, ki se tako postavlja, je, ali se zahteva volja trgovca, da cilja na eno ali več 
držav članic, in če je tako, kako mora biti taka volja izražena.
65T
a volja je vključena v nekatere načine oglaševanja.
66V z
vezi s pojmoma „oglaševanje“ in „posebna ponudba“ v smislu člena 13 Bruseljske 
konvencije je Sodišče razsodilo, da se nanašata na kakršne koli oblike oglaševanja v državi pogodbenici, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče, ne glede na to, ali se izvajajo splošno – prek tiska, radia, televizije, kina ali drugače – ali neposredno, na primer prek katalogov, ki so posebej usmerjeni v navedeno državo, in prek poslov -
nih ponudb, posamično predloženih potrošniku, zlasti prek zastopnika ali pouličnega 
prodajalca (zgoraj navedena sodba Gabriel, točka 44).
I - 12594SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
67Klasični načini oglaševanja, ki so izrecno opredeljeni v prejšnji točki, za trgovca vč a-
sih vključujejo velike izdatke za njegovo razpoznavnost v drugih državah članicah in 
prav s tem dokazujejo njegovo voljo po usmerjanju svoje dejavnosti v te države.
68T
a volja pa ni vedno podana v  primerih oglaševanja po internetu. Ker je ta način 
sporočanja po svoji naravi globalen, je oglaševanje trgovca na spletni strani načeloma dostopno v vseh državah in zato v celotni Evropski uniji brez nujnega nastanka dod a-
tnih stroškov in ne glede na voljo trgovca, da cilja na potrošnike zunaj ozemlja države članice, v kateri ima sedež.
69Iz t
ega pa ni mogoče sklepati, da je treba besede „usmerja to svojo dejavnost v“ ra z-
lagati tako, kot da se nanašajo na sámo dostopnost spletne strani v drugih državah članicah od tiste, v kateri ima trgovec sedež.
70Če
prav namreč ni nobenega dvoma, da je namen členov  15(1)(c)  in 16 Uredbe 
št. 44/2001 varstvo potrošnikov, to ne pomeni, da je to varstvo absolutno (glej po ana -
logiji v zvezi z Direktivo Sveta z dne 20. decembra 1985 za varstvo potrošnika v pr i-
meru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov (85/577/EGS) (UL L 372, str. 31) sodbo z dne 15. aprila 2010 v zadevi E. Friz, C-215/08, ZOdl., str. I-2947, točka 44).
71K
ot je generalna pravobranilka poudarila v točki 64 sklepnih predlogov, zakonodaja -
lec Unije, če bi hotel to doseči, kot pogoja za uporabo pravil za potrošniške pogodbe ne bi določil „usmerjanja dejavnosti v  državo članico“, temveč zgolj obstoj spletne 
strani.
I - 12595PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
72Vendar navedeni zakonodajalec, čeprav je želel dodatno zaščititi potrošnika, ni šel 
tako daleč, da bi določil, da že sama uporaba spletne strani, ki je postala običajen na -
čin poslovanja ne glede na zadevno območje, pomeni dejavnost, „usmerjeno v“ druge 
države članice, ki sproži uporabo varstvenega pravila o pristojnosti iz člena 15(1)(c) 
Uredbe št. 44/2001.
73T
ako je iz predloga uredbe, omenjenega v točki 43 te sodbe, očitno, da je zakonod a-
jalec Unije zavrnil predlog Komisije, da bi se v Uredbo št. 44/2001 vključila uvodna izjava, v skladu s katero prodaja blaga in storitev prek elektronskega sredstva, ki je dostopno v državi članici, pomeni dejavnost, „usmerjeno v“ to državo.
74T
a razlaga je potrjena tudi z izjavo, ki sta jo skupaj sprejela Svet in Komisija ob spr e-
jetju Uredbe št. 44/2001 in je bila povzeta v uvodni izjavi 24 Uredbe št. 593/2008, 
v skladu s katero samo dejstvo, da je spletna stran dostopna, ni dovolj za uporabo 
člena 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001.
75Z
ato je treba ugotoviti, da je moral trgovec za namene uporabe navedenega  
člena 15(1)(c) izraziti svojo voljo po vzpostavitvi poslovnih odnosov s potrošniki iz ene ali več drugih držav članic, med katerimi je tista, v kateri ima potrošnik stalno pr
ebivališče.
76Z
ato je treba v zvezi s pogodbo med trgovcem in določenim potrošnikom ugotoviti, 
ali so pred morebitno sklenitvijo pogodbe s tem potrošnikom obstajali indici, da je 
nameraval trgovec poslovati s potrošniki s stalnim prebivališčem v drugih državah 
I - 12596SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
članicah, vključno s tisto, v kateri ima ta potrošnik stalno prebivališče, in sicer tako, 
da je bil pripravljen na sklenitev pogodbe s temi potrošniki.
77M
ed te indice ne spada niti navedba trgovčevega elektronskega ali poštnega naslo -
va na spletni strani niti navedba njegove telefonske številke brez mednarodne klicne kode. Navajanje teh informacij namreč ne kaže na to, da trgovec usmerja svojo deja v-
nost v eno ali več držav članic, saj so tovrstne informacije v vsakem primeru nujne, da lahko potrošnik s stalnim prebivališčem v državi članici, v kateri ima ta trgovec sedež, 
z njim naveže stik.
78P
oleg tega so v zvezi s storitvami, ki se ponujajo v spletu, nekatere od teh informacij 
postale obvezne. Kot je Sodišče že razsodilo, mora ponudnik storitev na podlagi čle-
na 5(1)(c) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o  nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega p o-
slovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) (UL L 178, str. 1) pred sklenitvijo pogodbe s prejemniki storitve poleg svojega elektronskega naslova navesti še druge podatke, ki omogočajo hitro vzpostavitev stika ter hitro in učinkovito komuniciranje (sodba z dne 16. oktobra 2008 v zadevi Bundesverband der Verbra u-
cherzentralen und Verbraucherverbände, C-298/07, ZOdl., str. I-7841, točka 40). Ta 
obveznost velja ne glede na državo, v katero trgovec usmerja svojo dejavnost, in tudi 
če je ta usmerjena zgolj na ozemlje države članice, v kateri ima ta trgovec sedež.
79T
orej razlikovanje nekaterih vlad in nekaterih strank, ki so Sodišču predložile stališča, 
med spletnimi stranmi, ki omogočajo stik s trgovcem prek elektronskih sredstev ali celo spletno sklenitev pogodbe prek tako imenovane interaktivne strani, in spletnimi 
stranmi, ki tega ne omogočajo, v skladu s katerim naj bi bilo treba zgolj prve strani 
I - 12597PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
vključiti v kategorijo tistih, ki omogočajo opravljanje dejavnosti, „usmerjene v“ dr u-
ge države članice, ni odločilno. Takoj ko so navedeni poštni naslov in drugi podatki 
trgovca, ima namreč potrošnik možnost, da z njim naveže stik z namenom sklenitve 
pogodbe. Toda ta možnost stika obstaja ne glede na to, ali je trgovec nameraval p o-
slovati s potrošniki s stalnim prebivališčem v drugih državah članicah od tiste, v kateri 
ima sedež.
80M
ed indice, da je dejavnost „usmerjena v“ državo članico, v kateri ima potrošnik stal -
no prebivališče, spadajo vsako očitno izražanje volje po poslovanju s potrošniki iz te države članice.
81M
ed očitno izražanje take volje trgovca spada navajanje, da ta svoje storitve ali blago 
ponuja v eni ali več poimensko navedenih državah članicah. Enako velja za izdatke za storitve internetnega referenciranja, ki jih opravlja upravljavec iskalnika, da bi se potrošnikom s sedežem v različnih državah članicah olajšal dostop do strani trgovca, 
iz katerih je prav tako razviden obstoj take volje.
82V
endar opredelitev dejavnosti kot „usmerjene v“ druge države članice ni odvisna zgolj 
od obstoja tako očitnih indicev. V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je Evropski par -
lament z zakonodajno resolucijo o predlogu uredbe, omenjenem v točki 43 te sodbe 
(UL 2001, C 146, str. 101), zavrnil formulacijo, v skladu s katero je moral trgovec „na -
menoma in znatno usmerjati svojo dejavnost“ v druge države članice ali v več držav, vključno z državo članico, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče. Posledica take formulacije naj bi bila namreč oslabitev varstva potrošnika z zahtevo po dokazu volje 
trgovca, da v teh drugih državah članicah razvije neko dejavnost v določenem obsegu.
I - 12598SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
83Drugi indici, ki jih je mogoče povezati med seboj, lahko dokazujejo obstoj dejavnosti, 
„usmerjene v“ državo članico, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče. V zadevah, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, je treba ugotoviti, da so naslednje značilnosti, 
ki so bile zatrjevane pred Sodiščem in katerih seznam ni izčrpen – če nacionalno 
sodišče preveri njihov obstoj – indici za dejavnost, „usmerjeno v“ eno ali več držav članic v smislu člena 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001. Gre za mednarodni obseg zadevne dejavnosti, kot so nekatere turistične dejavnosti, navedbo telefonske številke z me d-
narodno klicno kodo, uporabo domenskega imena najvišje ravni, ki ni domensko ime 
države članice, v kateri ima trgovec sedež, na primer „.de“, ali celo uporabo nevtralnih 
domenskih imen najvišje ravni, kot so „.com“ ali „.eu“, opis poti iz drugih držav članic do kraja opravljanja storitve in omembo mednarodnih strank s stalnim prebivališčem v različnih državah članicah, zlasti s predstavitvami izkušenj takih strank.
84Gle
de uporabljenega jezika ali valute je v skupni deklaraciji Sveta in Komisije, ome -
njeni v točki 11 te sodbe in povzeti v uvodni izjavi 24 Uredbe št. 593/2008, določeno, da nista upoštevna za presojo, ali je dejavnost usmerjena v eno ali več drugih držav članic. Tako je namreč, če ustrezata jezikom, ki se običajno uporabljajo v državi čl a-
nici, iz katere trgovec opravlja dejavnost, in valuti te države članice. Če pa spletna stran potrošnikom omogoča uporabo drugega jezika ali valute od zgoraj navedenih, 
se lahko ta jezik ali valuta upošteva in pomeni indic, da je dejavnost trgovca usmerj e-
na v druge države članice.
85V 
zadevi, v kakršni sta v sporu družba Hotel Alpenhof in O. Heller, očitno obstaja več 
indicev od tistih, ki so navedeni v točkah 83 in 84 te sodbe, iz katerih je razvidno, da 
je trgovec usmerjal svojo dejavnost v eno ali več držav članic poleg Republike Avstrije. 
Vendar ali je res tako, preveri nacionalno sodišče.
I - 12599PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
86Toda Hotel Alpenhof trdi, da se pogodba s potrošnikom sklene na kraju samem, in ne 
na daljavo, saj naj bi se izročitev ključev sobe in plačilo opravila na kraju samem, tako da naj ne bi bilo mogoče uporabiti člena 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001.
87V z
vezi s tem okoliščina, da se ključi potrošniku izročijo in da ta opravi plačilo v dr -
žavi članici, v kateri ima trgovec sedež, ne prepreči uporabe navedene določbe, če sta 
rezervacija in potrditev potekali na daljavo, tako da je potrošnik postal pogodbeno 
zavezan na daljavo.
88V z
adevi C-585/08, v kateri sta v sporu P . Pammer in družba Reederei Karl Schlüter, 
je predložitveno sodišče lahko dalo le malo informacij o dejavnosti te družbe, spletni strani posredniške družbe in o  razmerju med zadnjenavedeno in družbo Reederei Karl Schlüter.
89Ok
oliščina, da gre za spletno stran posredniške družbe, in ne za trgovca, ne prepr e-
čuje ugotovitve, da trgovec usmerja svojo dejavnost v druge države članice, vključno z državo članico stalnega prebivališča potrošnika, če ta družba ravna v imenu in za račun navedenega trgovca. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali je ta bil oziroma ali bi moral biti seznanjen z mednarodnim obsegom dejavnosti posredniške družbe in 
kako je bila ta družba povezana s tem trgovcem.
I - 12600SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
90Mednarodni obseg zadevne dejavnosti, in sicer organiziranja potovanj s tovorno ladjo 
iz Evrope na Daljni vzhod, je upošteven dejavnik, vendar sam po sebi ne omogoča ugotovitve, da je trgovec usmerjal svojo dejavnost v druge države članice, vključno 
z državo članico stalnega prebivališče potrošnika. Dejavnost trgovca bi namreč imela 
to značilnost, tudi če bi ta sam ali prek posredniške družbe opravljal dejavnost zgolj v Nemčiji in je ne bi usmerjal v druge države članice. Zato morajo biti nujno podani drugi indici, zlasti od tistih, ki so navedeni v točkah 83 in 84 te sodbe, kot so navedba telefonskih številk z mednarodno klicno kodo, uporaba drugega jezika kot nemščine 
ali omemba mednarodnih strank s prebivališči v različnih državah članicah, da bi se  
ugotovilo, da je nameraval trgovec poslovati s  strankami s  prebivališčem v  Uniji,  
v kateri koli državi članici.
91N
asprotno pa navedba elektronskega ali poštnega naslova posredniške družbe ali tr -
govca, kot izhaja iz točke 77 te sodbe, ni upošteven indic. Enako velja za uporabo 
nemščine in za možnost rezervacije potovanja v tem jeziku, če je to jezik trgovca.
92Gle
de na zgoraj navedeno je treba predložitvenemu sodišču odgovoriti, da je za ugo -
tovitev, ali trgovec, katerega dejavnost je predstavljena na njegovi in na posrednik o-
vi spletni strani, svojo dejavnost „usmerja“ v državo članico, v kateri ima potrošnik  
st
alno prebivališče, v  smislu člena  15(1)(c) Uredbe št.  44/2001, treba preveriti, ali  
je – pred morebitno sklenitvijo pogodbe s potrošnikom – iz teh spletnih strani in  
c
elotne dejavnosti trgovca razvidno, da je ta nameraval poslovati s potrošniki s stal -
nim prebivališčem v eni ali več državah članicah, vključno s tisto, v kateri ima ta po -
trošnik stalno prebivališče, in sicer tako, da je bil pripravljen na sklenitev pogodbe z njimi.
I - 12601PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
93Naslednji elementi, katerih seznam ni izčrpen, lahko pomenijo indice, da je dejavnost 
trgovca usmerjena v državo članico stalnega prebivališča potrošnika, in sicer medna -
rodni obseg dejavnosti, navedba poti iz drugih držav članic do kraja sedeža trgovca, 
uporaba jezika ali valute, ki se običajno ne uporablja v  državi članici, v  kateri ima 
trgovec sedež, z možnostjo rezervacije oziroma potrditve rezervacije v tem drugem jeziku, navedba telefonske številke z mednarodno klicno kodo, izdatki za storitev in -
ternetnega referenciranja, da bi se potrošnikom s stalnim prebivališčem v drugih dr -
žavah članicah olajšal dostop do spletne strani trgovca ali do spletne strani njegovega 
posrednika, uporaba domenskega imena najvišje ravni, ki ni domensko ime države 
članice, v kateri ima trgovec sedež, in omemba mednarodnih strank s prebivališčem v različnih državah članicah. Ali so podani taki indici, preveri nacionalno sodišče.
94P
o drugi strani pa ne zadostuje zgolj dostopnost trgovčeve ali posrednikove spletne 
strani v državi članici, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče. Enako velja za na -
vedbo elektronskega naslova in drugih podatkov ali za uporabo jezika ali valute, ki sta jezik in/ali valuta, ki se običajno uporabljata v državi članici, v kateri ima trgovec 
sedež.
Stro
ški
95K
er je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
I - 12602SODBA Z DNE 7. 12. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-585/08 IN C-144/09
Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo:
1. Pogodba o potovanju s tovorno ladjo, kakršna je ta v postopku v glavni stvari 
v zadevi C-585/08, je pogodba o prevozu, po kateri cena vključuje kombina -
cijo prevoza in namestitve, v smislu člena 15(3) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 
z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih 
odločb v civilnih in gospodarskih zadevah.
2. Za ugotovitev, ali trgovec, katerega dejavnost je predstavljena na njeg o-
vi spletni strani ali na spletni strani njegovega posrednika, svojo dejavnost „usmerja“ v državo članico, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče, v smi -
slu člena 15(1)(c) Uredbe št. 44/2001, je treba preveriti, ali je – pred morebi -
tno sklenitvijo pogodbe s potrošnikom – iz teh spletnih strani in celotne de -
javnosti trgovca razvidno, da je ta nameraval poslovati s potrošniki s stalnim prebivališčem v eni ali več državah članicah, vključno s tisto, v kateri ima ta potrošnik stalno prebivališče, in sicer tako, da je bil pripravljen na sklenitev 
pogodbe z njimi.
 Naslednji elementi, katerih seznam ni izčrpen, lahko pomenijo indice, da  
je dejavnost trgovca usmerjena v  državo članico stalnega prebivališča  
potrošnika, in sicer mednarodni obseg dejavnosti, navedba poti iz drugih  
držav članic do kraja sedeža trgovca, uporaba jezika ali valute, ki se obi -
čajno ne uporablja v državi članici, v kateri ima trgovec sedež, z možnostjo 
rezervacije oziroma potrditve rezervacije v tem drugem jeziku, navedba te -
lefonske številke z mednarodno klicno kodo, izdatki za storitev internetnega 
I - 12603PAMMER IN HOTEL ALPENHOF
referenciranja, da bi se potrošnikom s stalnimi prebivališči v drugih državah 
članicah olajšal dostop do spletne strani trgovca ali do spletne strani nje -
govega posrednika, uporaba domenskega imena najvišje ravni, ki ni domen -
sko ime države članice, v  kateri ima trgovec sedež, in omemba mednaro -
dnih strank s prebivališčem v različnih državah članicah. Ali so podani taki indici, preveri nacionalno sodišče.
 Po drugi strani pa ne zadostuje zgolj dostopnost trgovčeve ali posredniko -
ve spletne strani v državi članici, v kateri ima potrošnik stalno prebivališče.  
Enako velja za navedbo elektronskega naslova in drugih podatkov ali za upo -
rabo jezika ali valute, ki sta jezik in/ali valuta, ki se običajno uporabljata  
v d
ržavi članici, v kateri ima trgovec sedež.
Podpisi