Zadeva T‑618/15

Udo Voigt

proti

Evropskemu parlamentu

„Poslanec Evropskega parlamenta – Zavrnitev možnosti uporabe prostorov Parlamenta – Državljani tretje države – Zavrnitev vstopa v prostore Parlamenta – Člen 21 Listine o temeljnih pravicah – Diskriminacija na podlagi etničnega porekla – Diskriminacija na podlagi državljanstva – Dopustnost tožbenega razloga – Diskriminacija na podlagi političnega mnenja“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. novembra 2017

(člena 14 PDEU in 15(6)(d) PEU; členi 230, prvi odstavek, PDEU; Poslovnik Evropskega parlamenta, členi 22, 115 in 157)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 24.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 35.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 39.)

V okviru ničnostne tožbe mora biti utemeljitev tožeče stranke – čeprav ji ni treba izrecno navesti določenega pravnega pravila, na katero opira svoj očitek – dovolj jasna, da lahko nasprotna stranka in sodišče Evropske unije brez težav ugotovita, za katero pravilo gre. Glede tega je sklicevanje na „kršitev Pogodb“ le generičen primer za vložitev ničnostne tožbe, o kateri lahko odloča sodišče Unije, vendar pa se z njo ne more opredeliti pravna podlaga nekega tožbenega razloga. (Glej točki 43 in 44.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 49 in 98.)

Tožeča stranka ni upravičena delovati v interesu prava ali institucij in lahko v utemeljitev ničnostne tožbe uveljavlja le očitke, ki se nanašajo nanjo osebno. Vendar te zahteve ni mogoče razumeti tako, da lahko sodišče Unije sprejme dopustnost očitka le, če se ta navezuje na osebni položaj tožeče stranke. Očitki tožeče stranke so dopustni, če se lahko z njimi utemelji ničnost, zaradi katere bi tožeča stranka lahko imela korist. (Glej točko 71.)

Kadar sta v splošnem besedilu uporabljena dva različna izraza, razlogi doslednosti in pravne varnosti nasprotujejo temu, da se tema izrazoma pripiše enak obseg. To a fortiori velja, kadar imata izraza v pogovornem jeziku različna pomena. (Glej točko 75.)

Državljanstvo je tako pravna in politična vez med posameznikom in suvereno državo, pojem etničnega porekla pa izhaja iz ideje, da so za družbene skupine značilni skupno državljanstvo, vera, jezik, kulturno in tradicionalno poreklo ter življenjsko okolje. (Glej točko 76.)

Člen 18, prvi odstavek, PDEU je vključen v drugi del te pogodbe, naslovljen „Nediskriminacija in državljanstvo Unije“. Nanaša se na položaje, ki spadajo na področje uporabe prava Unije, v katerih je državljan neke države članice zaradi svojega državljanstva diskriminiran glede na državljane neke druge države članice. Ta člen se zato ne more uporabiti v primeru morebitnega različnega obravnavanja med državljani držav članic in državljani tretjih držav. Zato se državljan tretje države, ker je treba člen 21(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da ima enak obseg kot člen 18, prvi odstavek, PDEU, ne more sklicevati na člen 21(2) Listine. (Glej točke od 80 do 82.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 87.)

Vsaka zadeva, predložena Sodišču prve stopnje, ima svoj spis, ki vsebuje med drugim listine in vloge strank v zvezi s to zadevo, in vsak od teh spisov je povsem samostojen. To je ponazorjeno v točki 25 Praktičnih določb za izvajanje Poslovnika Splošnega sodišča. Vendar smejo stranke v določeni zadevi razkriti svoje vloge tretjim osebam, razen v izjemnih primerih, v katerih bi razkritje dokumenta lahko ogrozilo dobro delovanje sodnega organa. V tem smislu lahko stranka postopka pod enakim pogojem privoli, da vlogo, ki jo je predložila v okviru tega postopka, uporabi druga stranka tega postopka v okviru drugega postopka. (Glej točki 91 in 92.)

Pri odločbi so bila pooblastila zlorabljena samo, če se na podlagi objektivnih, upoštevnih in skladnih dejavnikov izkaže, da je bila sprejeta za drugačne namene od navedenih. To pa ne velja v zvezi z okoliščino, da je predsednik Parlamenta sprejel odločbo, s katero je simpatizerjem ruske stranke preprečil vstop v prostore Parlamenta, da bi tam na političnem sestanku izrazili svoja stališča, ne da bi se zanašal na možnost posredovanja varnostnih služb, saj navedena odločba spada v poseben kontekst političnih odnosov med Rusko federacijo in Unijo. To velja še toliko bolj, saj je navedena odločba glede na svojo povezanost z zadevnim kontekstom le začasna. (Glej točke 102, 110 in 118.)