ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 28. marca 2007 – IBP in International Building Products Francija proti Komisiji

(Zadeva T-384/06 R)

„Začasna odredba — Predlog za odložitev izvršitve — Konkurenca — Plačilo globe — Bančna garancija — Neobstoj nujnosti“

1. Začasna odredba — Pogoji za dopustnost — Neposredna povezava med tožbo v glavni stvari in predlogom za izdajo začasne odredbe — Povzetek navedenih tožbenih razlogov (Poslovnik Sodišča prve stopnje, člena 44(1) in 104(2)) (Glej točke od 33 do 37.)

2. Začasna odredba — Odložitev izvršitve — Odložitev izvršitve obveznosti, da se zagotovi bančna garancija kot pogoj za netakojšnjo izterjavo globe — Pogoji dodelitve — Izjemne okoliščine (člen 242 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točke od 53 do 58, 61, 64, od 66 do 68, 76 in 77.)

3. Začasna odredba — Odložitev izvršitve — Odložitev izvršitve obveznosti, da se zagotovi bančna garancija kot pogoj za netakojšnjo izterjavo globe — Upoštevanje položaja skupine, katere član je podjetje (člen 242 ES) (Glej točke 83, 84, 86, 87, 89, 91, 93 in 95.)

Predmet

Predlog za odložitev izvršitve člena 2(c) in (d) Odločbe Komisije z dne 20. septembra 2006 o postopku uporabe člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/F-38.121 – Spojke) in zlasti oprostitev obveznosti predložitve bančne garancije, kot je naložena v dopisu Komisije z dne 4. oktobra 2006, s katerim je bila odločba sporočena tožečima strankama.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

2. Odločitev o stroških se pridrži.

Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 28. marca 2007 – IBP in International Building Products Francija proti Komisiji

(Zadeva T-384/06 R)

„Začasna odredba — Predlog za odložitev izvršitve — Konkurenca — Plačilo globe — Bančna garancija — Neobstoj nujnosti“

1. Začasna odredba — Pogoji za dopustnost — Neposredna povezava med tožbo v glavni stvari in predlogom za izdajo začasne odredbe — Povzetek navedenih tožbenih razlogov (Poslovnik Sodišča prve stopnje, člena 44(1) in 104(2)) (Glej točke od 33 do 37.)

2. Začasna odredba — Odložitev izvršitve — Odložitev izvršitve obveznosti, da se zagotovi bančna garancija kot pogoj za netakojšnjo izterjavo globe — Pogoji dodelitve — Izjemne okoliščine (člen 242 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točke od 53 do 58, 61, 64, od 66 do 68, 76 in 77.)

3. Začasna odredba — Odložitev izvršitve — Odložitev izvršitve obveznosti, da se zagotovi bančna garancija kot pogoj za netakojšnjo izterjavo globe — Upoštevanje položaja skupine, katere član je podjetje (člen 242 ES) (Glej točke 83, 84, 86, 87, 89, 91, 93 in 95.)

Predmet

Predlog za odložitev izvršitve člena 2(c) in (d) Odločbe Komisije z dne 20. septembra 2006 o postopku uporabe člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/F-38.121 – Spojke) in zlasti oprostitev obveznosti predložitve bančne garancije, kot je naložena v dopisu Komisije z dne 4. oktobra 2006, s katerim je bila odločba sporočena tožečima strankama.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.
2.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki jih zadevajo neposredno in posamično (člen 230, četrti odstavek, ES; Uredba Komisije št. 874/2004, člen 9, drugi odstavek) (Glej točke 32 in od 44 do 56.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Odškodninska tožba – Tožba, ki so jo vložila podjetja, ki so kazensko preganjana in katerim so naložene upravne sankcije zaradi izdaje ponarejenih računov za pridobitev finančne pomoči Skupnosti (člena 226 ES in 288, drugi odstavek, ES) (Glej točko 25.)

2. Nepogodbena odgovornost – Pogoji (člena 226 ES in 288, drugi odstavek, ES) (Glej točki 29 in 30.)

Subject of the case

Predmet

Zahtevek za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki so jo tožeče stranke utrpele zaradi kazenskega pregona, uvedenega v Grčiji zoper njihovega poslovodjo, in zaradi odločbe Komisije o ustavitvi postopka v zvezi s pritožbo Lademporiki, vloženo 29. julija 2004.

Izrek

Izrek

1) Tožba se zavrne.

2) Tožečim strankam se naloži plačilo stroškov.
Sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 27. februarja 2007 – SP Entertainment Development proti Komisiji

(Zadeva T-44/05)

„Državne pomoči – Akt, zoper katerega je mogoče vložiti tožbo – Nedopustnost“

Ničnostna tožba – Akt, zoper katerega je mogoče vložiti tožbo – Pojem – Akti, ki povzročijo zavezujoče pravne učinke (člena 88(2) ES in 230 ES) (Glej točke od 19 do 22 in 25.)

Predmet

Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe, ki naj bi jo vseboval dopis Komisije z dne 20. oktobra 2004 o vračilu državne pomoči, ki so jo v korist družbe Space Park Development GmbH & Co. dodelili nemški organi.

Izrek

1) Tožba se zavrže kot nedopustna.
Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 22. novembra 2007 – V proti Parlamentu

(Zadeva T-345/05 R III)

„Začasna odredba – Preklic imunitete člana Evropskega parlamenta – Predlog za odlog izvršitve – Neobstoj fumus boni juris“

1. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za dodelitev – „Fumus boni juris“ – Nujnost – Kumulativnost – Tehtanje vseh nasprotujočih si interesov (člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točke od 23 do 25.)

2. Začasna odredba – Pogoji za dopustnost – Vloga – Procesne predpostavke (Poslovnik Sodišča prve stopnje, člena 44(1)(c) in (d), in 104(2) in (3)) (Glej točke od 30 do 32 in 34.)

Predmet

Predlog, ki se nanaša na ponovno obravnavo prvega in drugega predloga tožeče stranke za izdajo začasne odredbe, ki ju je predsednik Sodišča prve stopnje zavrnil s sklepoma z dne 16. marca in 27. junija 2007 v zadevi V proti Parlamentu, T 345/05 R in T-345/05 R II, neobjavljena v ZOdl.

Izrek

Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.
Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 10. januarja 2006 – ArchiMEDES proti Komisiji

(Zadeva T-397/05 R)

„Postopek za izdajo začasne odredbe – Predlog za izdajo začasnih odredb – Arbitražna klavzula – Nujnost – Neobstoj“

1. Izdaja začasne odredbe – Odložitev izvršitve – Začasne odredbe – Pogoji za izdajo – Nujnost – Fumus boni juris – Kumulativni pogoji (člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točko 35.)

2. Izdaja začasne odredbe – Odložitev izvršitve – Začasne odredbe – Pogoji za izdajo – Nujnost – Velika in nenadomestljiva škoda – Dokazno breme – Tehtanje vseh podanih interesov (člena 242 ES in 243 ES) (Glej točke od 40 do 42.)

Predmet

Predlog za odložitev izvršitve, prvič, odločbe Komisije, ki je zajeta v dopisu z dne 5. oktobra 2005, o zavrnitvi predloga tožeče stranke, da bi pobotala terjatev, drugič, odločbe Komisije, ki je zajeta v dopisu z dne 30. avgusta 2005, in tretjič, zadolžnice št. 3240705638 z dne 23. avgusta 2005.

Izrek

1) Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

2) Odločitev o stroških se pridrži.
Keywords

Summary



Keywords

1. Ničnostna tožba – Pravni interes – Izguba zaradi dogodka, ki se je zgodil po vložitvi tožbe

(člen 263 PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001)

2. Postopek – Odločba, s katero je med postopkom nadomeščena izpodbijana odločba – Novi element – Razširitev prvotnih tožbenih predlogov in razlogov

Summary

1. Pogoji za dopustnost tožbe, razen drugačnega vprašanja prenehanja pravnega interesa, se presojajo glede na trenutek vložitve tožbe. Vendar v interesu učinkovitega izvajanja sodne oblasti ta ugotovitev glede trenutka presoje dopustnosti tožbe Splošnemu sodišču ne sme preprečiti ugotovitve, da ni treba več odločiti o tožbi, če je tožeča stranka, ki je prvotno imela pravni interes, izgubila vsakršen osebni interes za razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe zaradi dogodka, ki se je zgodil po vložitvi navedene tožbe. Da lahko tožeča stranka nadaljuje tožbo za razglasitev ničnosti odločbe, mora namreč ohraniti osebni interes za razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe. Če tega ni, ji odločba Splošnega sodišča o temelju ne more zagotoviti nobenih koristi.

Tako je, če Komisija, čeprav se izrecno ne odloči umakniti izpodbijane odločbe, sprejme odločbo, katere predmet je enak, s katero posodobi ali celo zavrne razloge, ki jih je uporabila za utemeljitev prve odločbe, tako da nova odločba nadomesti izpodbijano odločbo in da ima tožeča stranka pravico zoper njo vložiti novo tožbo, in ne posodobiti predloge in tožbene razloge, navedene v prvi tožbi, da bi upoštevala to novo odločbo.

V takih okoliščinah je treba v skladu z zahtevami učinkovitega izvajanja sodne oblasti in ekonomičnosti postopka ugotoviti, da je tožeča stranka izgubila osebni interes za razglasitev ničnosti prve izpodbijane odločbe. Prva tožba je torej postala brezpredmetna.

(Glej točke 24, 28, 35 in 38.)

2. Če je odločba med postopkom nadomeščena z odločbo, katere predmet je enak, je treba to šteti za nov element, ki tožeči stranki omogoča, da prilagodi predloge in tožbene razloge. Taka prilagoditev torej tožeči stranki omogoča, da ohrani pravni interes v tožbi, ki jo je vložila, preden se je zgodil nov dogodek. Bilo bi namreč v nasprotju z učinkovitim izvajanjem sodne oblasti in zahtevo po ekonomičnosti postopka, če bi tožeča stranka morala vložiti novo tožbo. Poleg tega ne bi bilo pravično, če bi lahko zadevna institucija, da bi nasprotovala pripombam v tožbi, ki je pri sodišču Unije vložena zoper odločbo, prilagodila izpodbijano odločbo ali jo nadomestila z drugo ter se med postopkom sklicevala na to spremembo ali nadomestitev, da bi drugi strani odvzela možnost, da razširi prvotne predloge in tožbene razloge na poznejšo odločbo ali vloži dodatne predloge in tožbene razloge zoper to odločbo.

(Glej točko 34.)
Keywords



Keywords

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo (člen 230, četrti odstavek, ES; Direktiva Sveta 92/43; Odločba Komisije 2004/813) (Glej točke 43, od 46 do 54, 71 in 74.)

2. Evropske skupnosti – Sodni nadzor zakonitosti aktov institucij (členi 230, četrti odstavek, ES, 234 ES in 241 ES) (Glej točko 56.)
(Glej točke od 52 do 54, 57 in 59.)

Zato, prvič, omenjena uredba tožečo stranko zadeva le glede objektivnega statusa podjetja, ki prideluje in trži banane AKP, in to enako kot vse druge neodvisne pridelovalce s sedežem v državi AKP, ki izvajajo enako dejavnost, kar ne zadošča za ugotovitev, da jo zadevna uredba posamično zadeva. Drugič, možnost, da se bolj ali manj natančno določi število ali celo identiteta pravnih subjektov, za katere se ukrep uporablja, nikakor ne pomeni, da je treba te subjekte obravnavati, kot da jih ta ukrep posamično zadeva, ker ni sporno, da se ta ukrep uporablja na podlagi objektivnega pravnega ali dejanskega položaja, ki ga določa zadevni akt. Tretjič, ugotovitev, da bi Komisija morala, če za to ni bilo nobenih ovir, ob sprejetju zadevne uredbe upoštevati negativne učinke, ki bi jih ta lahko imela za zadevna podjetja, tožeče stranke nikakor ne razbremeni obveznosti, da dokaže, da jo sporna uredba zadeva zaradi dejanskega položaja, ki jo razlikuje glede na vse druge subjekte.

Vendar pa to v primeru Uredbe št. 2015/2005 o uvozu banan s poreklom iz držav AKP za januar in februar 2006 po tarifni kvoti, določeni z Uredbo št. 1964/2005 o tarifnih stopnjah za banane, ne velja za neodvisnega pridelovalca banan, ki ima sedež v tretji državi ter na ozemlju držav članic ne opravlja nobene gospodarske dejavnosti in nima zgodovinskih referenc v okviru uvozne ureditve Skupnosti za banane, ki se je uporabljala do 31. decembra 2005.

Pogodba je s členoma 230 ES in 241 ES na eni strani in s členom 234 ES na drugi uvedla celovit sistem pravnih sredstev za zagotovitev nadzora zakonitosti aktov institucij s tem, da ga je zaupala sodišču Skupnosti. V tem sistemu imajo fizične ali pravne osebe, ki zaradi pogojev dopustnosti iz člena 230, četrti odstavek, ES ne morejo neposredno izpodbijati splošnih aktov Skupnosti, možnost zatrjevati neveljavnost teh aktov, odvisno od primera, bodisi posredno v skladu s členom 241 ES pred sodiščem Skupnosti bodisi pred nacionalnimi sodišči, ki sicer niso pristojna, da sama ugotovijo neveljavnost navedenih aktov, lahko pa v zvezi s tem Sodišču predložijo vprašanja za predhodno odločanje.

Okoliščine, v katerih nobeno pravno sredstvo ne bi bilo učinkovito, ne bi mogle po sodni poti upravičiti spremembe sistema pravnih sredstev in postopkov iz zgoraj omenjenih členov. Dopustnost ničnostne tožbe pred sodiščem Skupnosti ne more biti odvisna od tega, ali obstaja pravno sredstvo pred nacionalnim sodiščem, ki omogoča preučitev veljavnosti akta, za katerega se zahteva razveljavitev. Zaradi take okoliščine se ničnostna tožba, ki jo je vložila fizična ali pravna oseba in ne izpolnjuje pogojev iz člena 230, četrti odstavek, ES, ne more razglasiti za dopustno.

Poleg tega, če posamezniku v postopku ni dovoljeno vložiti ničnostne tožbe zoper ukrepe, ki jih izpodbija, to še ne pomeni, da nima dostopa do sodišča, kajti še vedno je na voljo tožba na podlagi nepogodbene odgovornosti iz členov 235 ES in 288, drugi odstavek, ES, če so ukrepi taki, da povzročijo, da zanje Skupnost odgovarja.

(Glej točke od 81 do 83.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi nedelovanja – Odprava nedelovanja pred vložitvijo tožbe – Nedopustnost – Stališče, ki ne da zadoščenja tožeči stranki – Brez učinka (člen 232 ES) (Glej točki 19 in 22.)

2. Tožba zaradi nedelovanja – Fizične in pravne osebe – Opustitve, zoper katere je mogoče vložiti tožbo – Opustitev sprožitve postopka zaradi neizpolnitve obveznosti – Nedopustnost (člena 226 ES in 232, odstavek 3, ES) (Glej točki 24 in 25.)

3. Postopek – Vloga, s katero se je začel postopek – Določitev predmeta zahtevka – Sprememba ugotovitev, ki so bile sprejete v fazi pripomb glede ugovora nedopustnosti – Nedopustnost (Poslovnik Sodišča prve stopnje, člena 44(1) in 48(2) (Glej točko 28.)

Subject of the case

Predmet

Tožba zaradi nedelovanja, ki ima namen ugotoviti, da Komisija ni odločila o pritožbi, ki jo je vložila tožeča stranka zoper Francosko republiko.

Izrek

Izrek

1) Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.

2) Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.
134

Drugič, niti Direktiva 2003/87, sprejeta samo na podlagi člena 175 ES in ne na podlagi člena 89 ES, niti pravno nezavezujoči ukrepi, sprejeti v tem okviru, kot je dopis Komisije z dne 17. marca 2004 (glej točke od 21 do 24 zgoraj), ne morejo veljavno omejiti obsega in polnega učinka pravil o nadzoru državnih pomoči (glej po analogiji sodbo Sodišča z dne 12. novembra 1992 v združenih zadevah Kerafina in Vioktimatiki, C-134/91 in C-135/91, Recueil, str. I-5699, točka 20, ter zgoraj v točki 76 navedeno sodbo BP Chemicals proti Komisiji, točka 55). Ker ne obstaja upoštevna pravna podlaga, Direktiva 2003/87 namreč ob upoštevanju ugotovitev v točki 132 zgoraj ne more biti lex specialis, ki bi omogočal nadzor državnih pomoči v postopku preiskave, določenem v členu 9(3) navedene direktive. Prav tako Direktiva 2003/87, v primeru ko je potrebna popolna priglasitev nekaterih pravil NNR na podlagi prava pomoči, ne more omogočiti odstopanja od prepovedi izvedbe, določene v členu 88(3), tretji stavek, ES. Iz tega sledi, da se posameznik, če država članica ne upošteva te prepovedi izvajanja, lahko sklicuje na polni učinek člena 88(3), tretji stavek, ES pred nacionalnimi sodišči (zgoraj v točki 70 navedena sodba Sodišča v zadevi Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires in drugi, točka 12, ter sodba Sodišča z dne 27. oktobra 2005 v združenih zadevah Casino France in drugi, od C-266/04 do C-270/04, C-276/04 in od C-321/04 do C-325/04, ZOdl., str. I-9481, točka 30). Iz tega nazadnje izhaja, da odločitev o zavrnitvi, sprejeta samo na podlagi člena 9(3) Direktive 2003/87, ne more imeti vseh pravnih posledic odločitve, sprejete na podlagi člena 88 ES v povezavi s členoma 4 ali 7 Uredbe št. 659/1999. Ta ugotovitev v ničemer ne vpliva na dejstvo, da kadar priglasitev NNR v smislu člena 9(1) Direktive 2003/87 izpolnjuje tudi pogoje za priglasitev na podlagi člena 88(3) ES (glej točko 132 zgoraj), neobstoj predhodne preučitve in sprejetja odločitve Komisije na podlagi prava državnih pomoči v rokih, določenih v členu 4(5) Uredbe št. 659/1999, pomeni, da obstaja implicitna odločitev o odobritvi ukrepov pomoči, priglašenih na podlagi člena 4(6) navedene uredbe, ki pa je vseeno pravno drugačna od odločitve, sprejete na podlagi člena 9(3) Direktive 2003/87.
Sklep Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 22. januarja 2008 – Efkon proti Parlamentu in Svetu

(Zadeva T-298/04)

„Ničnostna tožba – Direktiva 2004/52/ES – Interoperabilnost elektronskih cestninskih sistemov – Neobstoj posamične zadevnosti – Nedopustnost“

1. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo (člen 230, četrti odstavek, ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/52) (Glej točke od 53 do 56, 61, 64, 65 in od 68 do 70.)

2. Evropske skupnosti – Sodni nadzor zakonitosti aktov institucij – Splošni akti (členi 10 ES, 230, četrti odstavek, ES, 234 ES in 241 ES) (Glej točko 72.)

3. Ničnostna tožba – Pristojnost sodišča Skupnosti (člen 230 ES) (Glej točko 73.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti v celoti ali podredno, predlog za razglasitev delne ničnosti Direktive 2004/52/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o interoperabilnosti elektronskih cestninskih sistemov v Skupnosti (UL L 166, str. 124, popravek v UL L 200, str. 50).

Izrek

1) Tožba se kot nedopustna zavrže.

2) Efkon AG nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet.

3) Parlament in Komisija nosita svoje stroške.
1.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo (člen 230, četrti odstavek, ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/52) (Glej točke od 53 do 56, 61, 64, 65 in od 68 do 70.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Postopek – Predložitev zadeve Sodišču prve stopnje na osnovi arbitražne klavzule (člena 238 ES in 240 ES) (Glej točke 30, 32 in 33.)

2. Postopek – Mnogo toženih strank (Glej točko 41.)

Subject of the case

Predmet

Predlog Komisije, naj se tožene stranke obsodi na vračilo presežnega denarnega prispevka, ki ga je izplačala Evropska skupnost iz naslova dveh pogodb, sklenjenih v okviru izvajanja programa Skupnosti „Telematics systems in the area of transport“.

Izrek

Izrek

1) Tožba se zavrže kot nedopustna v delu, v katerem je vložena zoper A. Tillisa, M. Kontaratosa, G. Argyrakosa, K. Petrakisa in F. Koutroumpa.

2) Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je glede ugovora nedopustnosti priglasil A. Tillis.
Sklep Sodišča prve stopnje (drugi razširjeni senat) z dne 23. aprila 2007 – SID proti Komisiji

(Zadeva T-30/03)

„Državna pomoč – Odločba o nenasprotovanju – Ničnostna tožba – Dopustnost – Pojem zainteresiranega – Delavski sindikat“

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo (člena 88(2) in (3) ES in 230, četrti odstavek, ES) (Glej točke od 21 do 42.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2002)4370 konč. z dne 13. novembra 2002 o nenasprotovanju danskim davčnim ukrepom, ki se uporabljajo za mornarje, ki so zaposleni na krovu ladij, ki so vpisane v mednarodni danski register.

Izrek

1) Tožba se zavrže kot nedopustna.

2) Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške Komisije.

3) Vsaka stranka nosi lastne stroške, ki se nanašajo na intervencijo.
Zadeva T-253/03

Akzo Nobel Chemicals Ltd in Akcros Chemicals Ltd

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Intervencija — Dopustitev — Predstavniško združenje, katerega cilj je varstvo članov“

Sklep predsednika prvega senata Sodišča prve stopnje z dne 26. februarja 2007 II - 481

Povzetek sklepa

Postopek – Intervencija – Zadevne osebe

(Statut Sodišča, člena 40, drugi odstavek, in 53, prvi odstavek)

Na podlagi člena 40, drugi odstavek, Statuta Sodišča, ki velja za Sodišče prve stopnje na podlagi člena 53, prvi odstavek, Statuta Sodišča, se lahko postopku, ki poteka pred Sodiščem prve stopnje, pridružijo ne le države članice in institucije Skupnosti, temveč tudi vse osebe, ki izkažejo upravičen interes za rešitev spora.

Intervencija predstavniških združenj, katerih namen je varovanje interesov članov, v zadevah, ki odpirajo načelna vprašanja, ki lahko vplivajo na te člane, je dopustna. Natančneje, intervencija združenja v zadevi se lahko dopusti, če to predstavlja zadostno število podjetij, dejavnih v zadevnem sektorju, če njegov namen vključuje varovanje interesov članov ter če zadeva lahko odpira načelna vprašanja, ki zadevajo delovanje zadevnega sektorja, in torej sodba, ki bo izdana, lahko pomembno vpliva na interese članov.

Intervencija v postopku v zadevi, ki odpira temeljna vprašanja o zaupnosti komunikacije med odvetnikom in stranko, se dovoli združenju številnih subjektov, dejavnih v sektorju storitev pravnega svetovanja in pomoči, katerega namen je zlasti pomagati združenjem odvetniških zbornic in njihovim članom pri razvoju ter izboljšanju organizacije in položaja njihovega poklica, hkrati pa pomagati svojim članom povsod po svetu pri pravniškem izobraževanju ali na drugih področjih pri razvoju in izboljšanju pravnih storitev, ki jih ponujajo javnosti.

(Glej točke od 14 do 18.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ničnostna tožba – Tožba, ki se dejansko nanaša na pogodbeni spor – Akt, sprejet na podlagi Uredbe in ne na podlagi pogodbe – Neobstoj vplivov na pogodbeno naravo spora – Nepristojnost sodišča Skupnosti – Nedopustnost

(členi 225 ES, 230 ES, 238 ES, 240 ES in 249 ES)

2. Ničnostna tožba – Tožba zoper odločbo, ki zgolj potrjuje prejšnjo odločbo – Nedopustnost

(člen 230 ES)

Summary

1. Akti institucij, ki so v popolnoma pogodbenem okviru, s katerim so neločljivo povezani, že zaradi svojega značaja ne spadajo med akte v smislu člena 249 ES, katerih razglasitev ničnosti se lahko zahteva pri sodiščih Skupnosti na podlagi člena 230 ES. Pogodbenega značaja obravnavanega spora se ne da zanikati le na podlagi tega, da je bil izpodbijani akt izdan na podlagi Uredbe in ne na podlagi pogodbe, saj je vsebina navedene uredbe sestavni del določil pogodbe, ki sta jo sklenili stranki obravnavanega spora.

Sodišče prve stopnje je po členu 225 ES, v povezavi s členom 238 ES, za odločitev v pogodbenih sporih, ki jih pri tem sodišču vložijo fizične ali pravne osebe, pristojno le na podlagi arbitražne klavzule. Sicer bi se njegova pristojnost razširila čez meje spora, v katerem mu je izključno odločanje pridržano po členu 240 ES, kajti ta določba prepušča nacionalnim sodiščem splošno pristojnost za odločanje v sporih, v katerih je stranka Skupnost.

(Glej točke 39, 40, 53 in 58.)

2. Odločba, ki zgolj potrjuje prejšnjo odločbo, je akt, ki ga ni mogoče izpodbijati na podlagi člena 230 ES, tako da je tožba, ki je naravnana zoper tako odločbo, nedopustna.

(Glej točko 62.)