ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 123/23

Tožba, vložena 13. marca 2013 – Jinko Solar in drugi proti Parlamentu in drugim

(Zadeva T-142/13)

2013/C 123/39

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Jinko Solar Co. Ltd (Shangrao, Kitajska); Zhejiang Jinko Solar Co. Ltd (Haining City, Kitajska); Jiangxi Jinko Photovoltaic Materials Co. Ltd (Shangrao); Jinko Solar Import and Export Co. Ltd (Shangrao, Kitajska); in Zhejiang Jinko Trading Co. Ltd (Haining City) (zastopnika: K. Adamantopoulos in J. Cornelis, odvetnika)

Tožene stranke: Evropski parlament, Evropska komisija, Svet Evropske unije

Predlog

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— Uredbo (EU) št. 1168/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 344, str. 1) razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke;

— Odločbo Komisije z dne 3. januarja 2013 s katero je ta zavrnila obravnavo zahtev tožečih strank da se jih obravnava kot podjetja v tržnem gospodarstvu, razglasi za nično; in

— toženim strankam naloži plačilo stroškov tožečih strank.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeče stranke navajajo en pravni razlog, in sicer, da Uredba (EU) št. 1168/2012, kot jo je za tožeče stranke uporabila Komisija v odločbi z dne 3. januarja 2013, in odločba z dne 3. januarja 2013 v kateri je navedeno, da Komisija ne bo obravnavala zahtev tožečih strank da se jih obravnava kot podjetja v tržnem gospodarstvu, kršita njihova legitimna pričakovanja in se uporabljata retroaktivno v njihovo škodo brez ustrezne utemeljitve. Zato Uredba (EU) št. 1168/2012, kot jo je Komisija uporabila v odločbi z dne 3. januarja 2013, in odločba z dne 3. januarja 2013 očitno kršita temeljni načeli pravne varnosti in dobre vere.
—

Evropski komisiji naloži, da tožeči stranki plača znesek 89 933,16 EUR za povrnitev premoženjske škode in škode, ki je nastala za poklicni ugled tožeče stranke zaradi zlorabe pooblastil in kršitve poklicne tajnosti, skupaj s kompenzacijskimi obrestmi od 14. junija 2012 do razglasitve sodbe v tej zadevi in zamudnimi obrestmi od razglasitve sodbe v tem sporu do celotnega izplačila ter
—

naj sklep Sodišča za uslužbence z dne 12. decembra 2012 v zadevi Lebedef proti Komisiji, F-109/11, katerega predmet je predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila pritožnika za obdobje od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2009 in, natančneje, dela poročila, ki ga je za to obdobje pripravil EUROSTAT, razglasi za ničen:
—

izpodbijano odločbo petega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. decembra 2012 razveljavi v delu, v katerem se dovoli registracija znamke Skupnosti št. 001368166 „ANNAPURNA“ in se je ne razglasi za nično, in sicer za proizvode „torbe“ (razred 18), „posteljna pokrivala in posteljnina“ (razred 24) in „oblačila, pokrivala, copati“ (razred 25);
—

Sklep Evropske Komisije z dne 14. novembra 2012, sprejet na podlagi točke 1.4.9 zavez, ki jih je International Consolidated Airlines Group (v nadaljevanju: IAG) podala Komisiji kot pogoj za to, da Komisija IAG odobri prevzem družbe British Midlands Limited (v nadaljevanju: bmi) na podlagi Uredbe Sveta št. 139/2004 (1), s katerim so bile ocenjene ponudbe za pristajalne in vzletne slote na letališču Heathrow, ki jih je IAG morala razkriti na podlagi zavez, in je bila ponudba, ki jo je podala družba Virgin Atlantic Airways (v nadaljevanju: Virgin) za slote na liniji London Heathrow – Edinburgh ocenjena bolje kot ponudba, ki jo je za te slote podala družba Aer Lingus Limited (v nadaljevanju: Aer Lingus), razglasi za ničen;
—

zato uporabi odločbo z dne 11. oktobra 2011, ki jo je oddelek za izbris UUNT sprejel v postopku za ugotovitev ničnosti št. 4633 C in v kateri je ugotovljena delna ničnost (besedne) znamke Skupnosti št. 5042346 „KIT, EL SABOR DE NAVARRA“ iz razreda 29 za „konzervirano, zamrznjeno, sušeno ter kuhano sadje in zelenjav[o]; želej[e], marmelade, kompot[e], ki vsi izvirajo iz Navarre“, in iz razreda 30 za „pecivo in slaščice, med, melasni sirup; omake (začimba), začimbe“;
—

Z opustitvijo vseh ključnih gospodarskih podatkov in številk, izpodbijana odločba razlogovanja, ki mu je sledila Komisija, ne razkriva na jasen in nedvoumen način, tako da bi tožečim strankam omogočila ugotovitev razlogov, ki so vodili do sklepanja, da zadevni ukrepi ne pomenijo državne pomoči. Teh pomanjkljivosti ni mogoče utemeljiti s sklicevanjem na dolžnost varovanja poslovne skrivnosti.
SL Uradni list Evropske unije C 86/19

Tožba, vložena 3. januarja 2013 – MasterCard International proti UUNT – Nehra (surfpin)

(Zadeva T-13/13)

2013/C 86/31

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: MasterCard International, Inc. (New York, Združene države) (zastopnika: N. Bolter in C. Sawdy, solicitors)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Sheetal Nehra (London, Združeno kraljestvo)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— odločbo na podlagi členov 8(1)(b), 8(4) in 8(5) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti razveljavi;

— ugovoru tožeče stranke proti znamki nasprotne stranke v celoti ugodi;

— podredno, ugodi ugovoru tožeče stranke glede takšnih storitev, za katere je ugotovljeno, da obstaja verjetnost zmede, in/ali takšnih storitev, za katere je ugotovljeno, da bi uporaba znamke brez upravičenega razloga izkoristila ali oškodovala razlikovalni značaj ali ugled znamke tožeče stranke; in

— naloži toženi stranki plačilo stroškov tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v modri, črni in beli barvi, ki vsebuje besedni element „surfpin“ in motiv treh prekrivajočih se krogov, za storitve iz razreda 36 – prijava znamke Skupnosti št. 8 368 862

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

Navajana znamka ali znak: figurativne znamke v različnih barvah, ki vsebujejo motiv treh prekrivajočih se krogov in nekatere od njih besedna elementa „MasterCard Worldwide“ ali „MasterCard“– prijava znamke Skupnosti št. 5 198 585, prijava znamke Skupnosti št. 5 198 494, prijava znamke Združenega kraljestva št. 2 425 471, prijava znamke Združenega kraljestva št. 2 429 669, prijava znamke Skupnosti št. 5 646 261, prijava znamke Skupnosti št. 761 221, prijava znamke Skupnosti št. 5 646 492 in prijava znamke Skupnosti št. 5 646 609 za proizvode in storitve iz razredov 3, 5, 6, 9, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 27, 28, 35, 36, 38, 39, 41, 42, 43, 44 in 45

Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b), (4) in (5) Uredbe Sveta št. 207/2009.
1.

Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila načela preglednosti, prepovedi diskriminacije in enakega obravnavanja ter člen 94 finančne uredbe (1), ker družbe CLL-Allingua v okoliščinah, da je pri pripravi njene ponudbe sodeloval eden od uslužbencev Komisije, ki je bil zaposlen na zadevnem oddelku Komisije in bil član komisije za ocenjevanje v zelo primerljivem postopku javnega razpisa, v katerem sta sodelovala obe družbi Communicaid in CLL-Allingua, prisoten pa je bil tudi v pripravljalnih fazah postopka javnega razpisa, s čimer je kršil svojo dolžnost lojalnosti do Unije in dal družbi CLL-Allingua neupravičeno prednost pred družbo Communicaid, ni izključila iz postopka javnega razpisa.
SL Uradni list Evropske unije C 63/23

Tožba, vložena 27. decembra 2012 – Marouf proti Svetu

(Zadeva T-569/12)

2013/C 63/48

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Soulieman Marouf (London, Združeno kraljestvo) (zastopniki: V. Davies, Solicitor, T. Eicke, QC, A. Sander, Barrister, in R. Franklin, Solicitor)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Sklep Sveta 2012/739/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in razveljavitvi Sklepa 2011/782/SZVP (kakor je bil spremenjen) (v nadaljevanju: Sklep Sveta) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, razglasi za ničen;

— Uredbo Sveta (EU) št. 36/2012 z dne 18. januarja 2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 442/2011 (kakor je bila spremenjena) in/ali Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 944/2012 z dne 15. oktobra 2012 in/ali Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1117/2012 z dne 29. novembra 2012 o izvajanju člena 32(1) Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (v nadaljevanju: uredbe Sveta) v delih, v katerih se nanašajo na tožečo stranko, razglasi za nične;

— sklep, ki ga je Svet sprejel v dopisu z dne 30. novembra 2012 (ref. št. SGS12/013373), „da bi moral vložnik ostati na seznamu oseb in subjektov iz prilog I in II k Sklepu Sveta 2012/739/SZVP in prilog II in IIa k Uredbi Sveta 36/2012/SZVP […]“ (v nadaljevanju: sklep), razglasi za ničen;

— Evropski uniji naloži plačilo odškodnine tožeči stranki; in

— Svetu naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

Prvič, tožeča stranka navaja, da ni pravne podlage za omejevalne ukrepe proti njej, in/ali očitno napako pri presoji, ker med njo in posamezniki, za katere naj bi veljali omejevalni ukrepi, ki jih je sprejela Evropska unija, namreč tistimi, ki so odgovorni za nasilno zatiranje civilnega prebivalstva v Siriji, ni razumne povezave.

Drugič, tožeča stranka zatrjuje, da zaradi njenih pravic, ki jih ima kot državljanka Evropske unije v skladu s členoma 20(2)(a) PDEU in 21 PDEU in Direktivo 2004/38/ES, ni pravne podlage za to, da bi se ji na podlagi člena 24 Sklepa Sveta 2012/739/SZVP prepovedal vstop v države članice ali prehod skozi njih.

Tretjič, Sklep Sveta in uredbe Sveta kršijo temeljne pravice tožeče stranke, kot so varovane z Listino EU o temeljnih pravicah in/ali Evropsko konvencijo o človekovih pravicah, vključno s pravico tožeče stranke do človekovega dostojanstva, pravico do dobrega upravljanja, pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča, pravico do domneve nedolžnosti in pravico do obrambe, pravico spoštovanja njenega zasebnega in družinskega življenja, stanovanja in komunikacij, svobodo gospodarske pobude ter lastninsko pravico.
—

v celoti ugodi njenim predlogom, ki jih je podala na prvi stopnji, razen izpodbijanju odločb o zavrnitvi, ki se nanašajo na pisna preizkusa (b) in (c) v delu, kjer se s temi odločbami zavrača predložitev pisnih izdelkov pritožnice in ocenjevalnega lista za vsakega od izpitov, ki ga je sestavila ocenjevalna komisija, saj je le-te pritožnica prejela z dopisom EPSO z dne 16. junija 2010, točki 72 in 73;
SL Uradni list Evropske unije C 55/22

Tožba, vložena 18. decembra 2012 – PAN Europe in Stichting Natuur en Milieu proti Komisiji

(Zadeva T-574/12)

2013/C 55/40

Jezik postopka: nizozemščina

Stranke

Tožeči stranki: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruselj, Belgija) in Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Nizozemska) (zastopnica: F. Martens, odvetnica)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— sklep tožene stranke z dne 16. oktobra 2012, s katerim je zahtevi tožečih strank za revizijo Uredbe Komisije (ES) št. 149/2008 z dne 29. januarja 2008 o spremembi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 396/2005 z uvedbo prilog II, III in IV, v katerih so določene mejne vrednosti ostankov pesticidov za živila, zajeta v Prilogi I k navedeni uredbi (UL L 58, str. 1) razglasila za dopustni vendar neutemeljeni, razglasi za ničen;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe kot edini tožbeni razlog navajata kršitev členov 11 PDEU, 168 PDEU, 169 PDEU in 191 PDEU, členov 7, 35 in 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, členov 1, 14(2), 22, 23, 24 in 25 Uredbe (ES) št. 396/2005 (1), členov 5 in 7 Uredbe (ES) št. 178/2002 (2) ter členov 4 in 10 Direktive 91/414/EGS (3).

— Tožeči stranki prerekata, da so bile mejne vrednosti ostankov določene na najnižji možni ravni, ki je združljiva z dobro kmetijsko prakso.

— Procesi naj ne bi bili temeljito preučeni. Členi od 22 do 25 Uredbe št. 396/2005 naj v okviru prve določitve začasnih mejnih vrednosti ostankov nikakor ne bi določali postopka za celovito ovrednotenje celotnega procesa.

— Tako naj skupna obremenitev potrošnikov ne bi bila upoštevana.

— Poleg tega naj bi veliko začasnih mejnih vrednosti ostankov presegalo zdravstveni standard.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 396/2005 z dne 23. februarja 2005 o mejnih vrednostih ostankov pesticidov v ali na hrani in krmi rastlinskega in živalskega izvora ter o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS (UL L 70, str. 1).

(2) Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 463).

(3) Direktiva Sveta z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (91/414/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 11, str. 332).
4.

Četrti pritožbeni razlog: kršitev člena 86 Kadrovskih predpisov, Priloge IX h Kadrovskim predpisom, splošnih določb za izvajanje iz Priloge IX h Kadrovskim predpisom in načela spoštovanja pravic do obrambe ter izkrivljanje spisa in kršitev dolžnosti obrazložitve (predvsem v zvezi s točkami od 75 do 78 izpodbijane sodbe).
Nazadnje tožeča stranka navaja tudi kršitev člena 108(2) PDEU in členov 6 in 20 Uredbe št. 659/1999 zaradi kršitve njene pravice do obrambe in širše načela dobrega upravljanja.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 89(1) in (2) ter 92 Finančne uredbe (1), člena 135(1) in (5) Izvedbene uredbe (2) in člena 49 Direktive 2004/18 (3) ter načel konkurence, preglednosti, enakosti, sorazmernosti in skrbnosti, ker v izpodbijani odločbi ni poročila, ki ga pripravi odbor za ocenjevanje in ki pomeni razlog iz odločbe, ki s tem tožečim strankam ne omogoča preveriti pravilnosti izbrane ponudbe.
SL Uradni list Evropske unije C 389/7

Tožba, vložena 15. oktobra 2012 – Générations futures proti Komisiji

(Zadeva T-458/12)

2012/C 389/11

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Mouvement pour les droits et le respect des générations futures (Ons-en-Bray, Francija) (zastopnik: A. Faro, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

— razglasitev ničnosti sklepa Generalnega direktorja za zdravje in potrošnike z dne 16. avgusta 2012 (ARES 977 175), s katerim je bila zavržena zahteva za revizijo Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 359/2012 z dne 25. aprila 2012 o odobritvi aktivne snovi metam v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in spremembi Priloge k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 540/2011, vložena na podlagi člena 10 Uredbe št. 1367/2006.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka, francosko združenje, pooblaščeno za varstvo okolja, želi na podlagi člena 10 Uredbe št. 1367/2006 doseči revizijo Izvedbene uredbe št. 359/2012 o odobritvi aktivne snovi metam (1). Komisija je s sklepom z dne 16. avgusta 2012 to revizijo zavrgla z utemeljitvijo, da izvedbena uredba, katere revizija se zahteva, ni upravni akt v smislu člena 2(1)(g) Uredbe št. 1367/2006 (2).

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja nekaj tožbenih razlogov.

Na eni strani zatrjuje, da je izvedbena uredba odgovor na posamično zahtevo tretje družbe in na drugi strani, da omejitev na upravne akte, določena v členu 10(1) Uredbe št. 1367/2006 v povezavi s členom 2(1)(g) te uredbe, ni v skladu s členom 9(3) Aarhuške konvencije (3).

Tožeča stranka prav tako navaja, da je zahteva za revizijo utemeljena, ker (i) je bil kršen uporabljen postopek, (ii) je spis, predložen v presojo, pomanjkljiv in (iii) predvidena merila za odobritev niso bila spoštovana.

(1) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 359/2012 z dne 25. aprila 2012 o odobritvi aktivne snovi metam v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in spremembi Priloge k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 540/2011 (UL L 114, str. 1).

(2) Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, str. 13).

(3) Aarhuška konvencija o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah.
1.

S prvim tožbenim razlogom zatrjujejo, da je izpodbijani akt nezakonit zaradi očitnih napak pri presoji. Komisija naj bi napačno uporabila pravo pri utemeljitvi izpodbijanega akta s hipotetičnimi pomisleki: (i) trije neopredeljeni metaboliti in (ii) predelani proizvodi. Komisija je v zvezi s temi pomisleki tudi napačno uporabila pravo s tem, da je od tožečih strank zahtevala probatio diabolica, in sicer je zahtevala identifikacijo neopredeljenih metabolitov v shranjenih jabolkih, pri čemer je to tehnično neizvedljivo, ter s tem, da je tožečih strank zahtevala, naj dokažejo neobstoj tveganja v zvezi s spojinami, ki predstavljajo nizko tveganje in ki se pri predelanih proizvodih nahajajo pod mejo določljivosti (LOQ).
3.

Tretji tožbeni razlog: napačni razlaga in uporaba člena 4(2), prva in tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 Tožeča stranka s tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija napačno razlagala in uporabila izjeme iz člena 4(2), prva in tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001. Meni, da je Komisija napačno presodila razmerje med pravilom in izjemo ter da je pojma „varstvo preiskav“ in „varstvo poslovnih interesov“ razumela preširoko.
C 331/31

Tožba, vložena 6. septembra 2012 – Cosma Moden proti UUNT – s.Oliver Bernd Freier (COSMA)

(Zadeva T-399/12)

(2012/C 331/59)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Cosma Moden GmbH & Co. KG (Emsdetten, Nemčija) (zastopnik: J. Meyer, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rottendorf, Nemčija)

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 4. julija 2012 v zadevi R 2010/2010-4, ki se nanaša na prijavo znamke Skupnosti št. 6 593 479, razveljavi in jo spremeni tako, da se bo pritožba štela za utemeljeno, ugovor pa bo zato treba zavrniti tudi v preostalem delu;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški, nastalimi v pritožbenem postopku.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „COSMA“ za proizvode in storitve iz razredov 24, 25 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 6 593 479

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG

Navajana znamka ali znak: figurativna znamka, ki vsebuje besedni element „comma,“ in nacionalna besedna znamka „comma,“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 6, 9, 14, 18, 20, 25, 26, 28 in 35

Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009
—

Spremeni naj se odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 30. maja 2012 v zadevi R 2532/2011-2 in naj se dovoli registracija izpodbijane prijave znamke Skupnosti za vse zadevne proizvode in storitve; in
SL Uradni list Evropske unije C 295/29

Tožba, vložena 3. avgusta 2012 – Akzo Nobel in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-345/12)

2012/C 295/53

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Nizozemska), Akzo Nobel Chemicals Holding AB (Nacka, Švedska) in Eka Chemicals AB (Bohus, Švedska) (zastopnika: C. Swaak in R. Wesseling, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— razglasi popolno ali delno ničnost Sklepa Komisije C(2012) 3533 final z dne 24. maja 2012, s katerim je bil zavrnjen predlog za zaupno obravnavanje v zvezi z zadevo COMP/38.620 – vodikov peroksid in perborat;

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri glavne tožbene razloge in dva podredna.

1. Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila obveznost obrazložitve in pravico tožečih strank do dobrega upravljanja iz člena 296 PDEU in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

2. Drugi tožbeni razlog: z objavo razširjene nezaupne različice sklepa v zadevi vodikov peroksid naj bi bila kršena obveza zaupnosti, ki jo ima Komisija na podlagi člena 339 PDEU in kot je dodatno opredeljena v Uredbi 1/2003 (1), Uredbi 773/2004 (2) in v obvestilih Komisije o ugodni obravnavi iz let 2002 in 2006 (3).

3. Tretji tožbeni razlog: z objavo razširjene nezaupne različice sklepa v zadevi vodikov peroksid, v kateri so vsebovani podatki iz predloga tožečih strank za zaupno obravnavanje, naj bi bila kršena načela pravne varnosti, upravičenih pričakovanj tožečih strank in pravice do dobrega upravljanja iz člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

4. Četrti tožbeni razlog: če je za sklep Komisije mogoče šteti, da vsebuje odločitev o odobritvi dostopa do nekaterih podatkov na podlagi Uredbe o transparentnosti (4), naj bi Komisija kršila svojo obveznost obrazložitve in pravico do dobrega upravljanja iz člena 296 PDEU in člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

5. Peti tožbeni razlog: če je za sklep Komisije mogoče šteti, da vsebuje odločitev o odobritvi dostopa do nekaterih podatkov na podlagi Uredbe o transparentnosti, naj bi bila z objavo razširjene nezaupne različice sklepa v zadevi vodikov peroksid kršena navedena uredba.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).

(2) Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL L 123, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 81).

(3) Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL 2002 C 45, str. 3) in Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL 2006 C 298, str. 17).

(4) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 9(4) osnovne uredbe, ki zahteva, da se dajatev naloži le v takem znesku, da se odpravijo učinki škodljivega dampinga; člena 14(1) osnovne uredbe, na podlagi katerega je treba dajatve pobirati neodvisno od carin, davkov in drugih dajatev; in člena 20(1) in (2) osnovne uredbe, ki določa razkritje bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih se določijo protidampinške dajatve, ker je tožeča stranka storila več očitnih napak pri presoji ob izračunu obsega škode in ni podala obrazložitve.
—

razglasi za ničen sklep Komisije C(2012)3150 final z dne 11. maja 2012, državna pomoč SA.28855 (N 373/2009) (ex C 10/2009 in ex N 528/2008) Nizozemska ING – pomoč za prestrukturiranje; in
—

Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. aprila 2012 v zadevi R 1722/2011-4 naj se razveljavi in ugovor št. B 1681447 naj se zavrne; in