ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad (Bolgarija) 25. oktobra 2021 – M. Ya. M.

(Zadeva C-651/21)

(2022/C 37/20)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Sofiyski rayonen sad

Stranka v postopku v glavni stvari

Vlagatelj predloga v postopku v glavni stvari: M. Ya. M.

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba člen 13 Uredbe (EU) št. 650/2012 (1) […] (ni prevedeno) v povezavi z načelom varstva pravne varnosti razlagati tako, da nasprotuje temu, da se, potem ko je dedič pri sodišču države, v kateri ima običajno prebivališče, že poskrbel za vpis sprejema dediščine ali odpovedi dediščini zapustnika, ki je imel ob smrti običajno prebivališče v drugi državi Evropske unije, v zadnjenavedeni državi vloži predlog za dodaten vpis izvedene odpovedi dediščini ali izvedenega sprejema dediščine?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje, da je vpis dovoljen: Ali je treba člen 13 Uredbe (EU) št. 650/2012 […] (ni prevedeno) v povezavi z načeloma varstva pravne varnosti in učinkovitega izvajanja prava Unije ter dolžnost sodelovanja držav v skladu s členom 4(3) [PEU] razlagati tako, da dopuščata, da dedič, ki prebiva v državi, v kateri je imel zapustnik ob smrti običajno prebivališče, vloži predlog za vpis odpovedi dediščini skupnega zapustnika, ki jo je podal drug dedič v državi svojega običajnega prebivališča, ne glede na to, da postopkovno pravo države, v kateri je imel zapustnik ob smrti običajno prebivališče, ne določa možnosti vpisa izjave o odpovedi dediščini v tujem imenu?

(1) Uredba (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju (UL 2012, L 201, str. 107).
Tožba, vložena 29. oktobra 2021 – Evropski parlament/Evropska komisija

(Zadeva C-657/21)

(2022/C 11/25)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: R. Crowe, U. Rösslein, C. Burgos, agenti)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi tožeče stranke

— Ugotovi naj se, da je Evropska komisija s tem, da ni zagotovila popolne in takojšnje uporabe Uredbe (EU, Euratom) 2020/2092 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2020 o splošnem režimu pogojenosti za zaščito proračuna Unije od njenega začetka uporabe 1. januarja 2021, kršila Pogodbi;

— podredno, razglasi naj se ničnost nezakonite zavrnitve Komisije, da bi zagotovila takojšnjo uporabo Uredbe 2020/2092 od datuma začetka njene uporabe;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti Komisije iz drugega stavka člena 17(1) PEU, da skrbi za uporabo Pogodb in ukrepov, ki jih institucije sprejmejo na njuni podlagi.

Komisija Uredbe 2020/2092 ne uporablja v celoti, ker je zase nezakonito izključila uporabo temeljne določbe člena 6 Uredbe, in sicer do izdelave smernic o uporabi Uredbe, kar bo storila šele po izdaji sodb Sodišča v zvezi z ničnostnima tožbama, ki sta ju državi članici vložili zoper Uredbo. Ta neuporaba Uredbe v celoti do izdaje sodb Sodišča v zvezi z ničnostnima tožbama pomeni kršitev obveznosti Komisije iz člena 17(1) PEU, da skrbi za uporabo Pogodb in ukrepov, ki jih institucije sprejmejo na njuni podlagi.

Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti Komisije iz tretjega pododstavka člena 17(3) PEU, da mora biti pri izvrševanju svojih obveznosti popolnoma neodvisna.

To, da Komisija po navodilih Evropskega sveta ni zagotovila popolne in takojšnje uporabe Uredbe brez samoomejitev od začetka njene uporabe, pomeni kršitev njene obveznosti neodvisnosti iz tretjega pododstavka člena 17(3) PEU.

Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 13(2) PEU ter načel institucionalnega ravnovesja in lojalnega vzajemnega sodelovanja.

To, da Komisija po navodilih Evropskega sveta ni zagotovila popolne in takojšnje uporabe Uredbe brez samoomejitev od začetka njene uporabe, pomeni kršitev člena 13(2), v skladu s katerim vsaka institucija deluje v mejah pristojnosti, ki so ji dodeljene s Pogodbama, ter načel institucionalnega ravnovesja in lojalnega vzajemnega sodelovanja.

(1) UL 2020, L 433I, str. 1.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône (Francija) 29. oktobra 2021 – Državni tožilec/K.B., F.S.

(Zadeva C-660/21)

(2022/C 24/27)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal correctionnel de Villefranche-sur-Saône

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Državni tožilec

Toženi stranki: K.B., F.S.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člena 3 (pravica do obveščenosti o pravicah) in 4 (obvestilo o pravicah ob prijetju ali pridržanju) Direktive Evropskega parlamenta z dne 22. maja 2012 (1) ter člen 7 (pravica do molka) Direktive Evropskega parlamenta z dne 9. marca 2016 (2) v povezavi s členom 48 (domneva nedolžnosti in pravica do obrambe) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujejo temu, da nacionalno sodišče ne sme po uradni dolžnosti ugotoviti kršitve pravice do obrambe, kakor jo zagotavljata navedeni direktivi, in natančneje temu, da ne sme – da bi postopek razglasilo za ničen – po uradni dolžnosti ugotoviti, da ob prijetju ni bila opravljena seznanitev s pravico do molka ali da je bila seznanitev s pravico do molka opravljena prepozno?

(1) Direktiva 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL 2012, L 142, str. 1).

(2) Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL 2016, L 65, str. 1).
4.

Splošno sodišče je v točkah od 166 do 203 napačno uporabilo pravo v zvezi z vsemi šestimi dodatnimi preudarki, na podlagi katerih je ugotovilo, da je bila Komisija soočena z „resnimi težavami“. — Prvi del: Splošno sodišče je v točki 166 napačno uporabilo pravo glede povezave med nenaložitvijo glob in nepobiranjem embalažnine. — Drugi del: Splošno sodišče je v točkah od 169 do 175 napačno uporabilo pravo glede neobstoja pravne podlage v nemškem pravu. — Tretji del: Splošno sodišče je v točkah od 175 do 177 napačno uporabilo pravo glede razhajanja pravnih mnenj v Nemčiji. — Četrti del: Splošno sodišče je v točkah od 178 do 182 napačno uporabilo pravo glede uporabe odstopanja v Nemčiji. — Peti del: Splošno sodišče je v točkah od 183 do 190 napačno uporabilo pravo glede obrazložitve lokalnih organov. — Šesti del: Splošno sodišče je v točkah od 191 do 195 napačno uporabilo pravo glede nujnosti preučitve ustreznega pravnega okvira. — Sedmi del: Splošno sodišče je v točkah od 196 do 202 napačno uporabilo pravo glede pravne razlage, ki so jo podali lokalni nemški organi na podlagi „ugotovitve po analogiji“.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 31. avgusta 2021 – Verband Sozialer Wettbewerb eV/famila-Handelsmarkt Kiel GmbH & Co. KG

(Zadeva C-543/21)

(2021/C 490/20)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagateljica revizije: Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

Nasprotna stranka: famila-Handelsmarkt Kiel GmbH & Co. KG

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba pojem prodajne cene v smislu člena 2(a) Direktive 98/6/ES (1) razlagati tako, da mora vključevati kavcijo, ki jo mora potrošnik plačati pri nakupu blaga v povratnih steklenicah ali povratnih kozarcih?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali lahko države članice na podlagi člena 10 Direktive 98/6/ES ohranijo ureditev, ki odstopa od člena 3(1) in (4) v povezavi s členom 2(a) Direktive 98/6/ES, kot je ta iz člena 1(4) PAngV, v skladu s katero se, kadar se poleg plačila za blago zahteva vračljiva varščina, njeno višino označi poleg cene blaga, skupnega zneska pa se ne navede, oziroma ali je to v nasprotju s pristopom popolne harmonizacije iz Direktive 2005/29/ES (2)?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 98/6/ES z dne 16. februarja 1998 o varstvu potrošnikov pri označevanju cen potrošnikom ponujenih proizvodov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 32).

(2) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2005, L 149, str. 22).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Piteşti (Romunija) 19. julija 2021 – SC Avicarvil Farms SRL/Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea

(Zadeva C-443/21)

(2021/C 452/07)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel Piteşti

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnica: SC Avicarvil Farms SRL

Nasprotne stranke: Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 143 Uredbe št. 1303/2013 (1), v povezavi s členom 310 PDEU (načelo dobrega finančnega poslovodenja) in členom 40(3) Uredbe (ES) št. 1698/2005 (2) [povzet v členu 33(3) Uredbe (EU) št. 1305/2013 (3)], v povezavi z načelom varstva legitimnih pričakovanj in [z načelom] pravne varnosti, nasprotuje upravni praksi nacionalnih organov, udeleženih pri izvajanju ukrepa nepovratne finančne pomoči, ki so po napaki pri izračunu, ki jo je ugotovilo Evropsko računsko sodišče, izdali akte, s katerimi so odredili znižanje višine finančne pomoči, priznane s PNSR, odobrenim s Sklepom Evropske komisije C(2012) 3529 z dne 25. maja 2012, pred sprejetjem novega sklepa Evropske komisije, ki iz financiranja izključuje zneske pomoči, ki zaradi napake pri izračunu presegajo dodatne stroške in izgube dohodka zaradi prevzetih obveznosti?

(1) Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL 2013 L 347, str. 320).

(2) Uredba Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL 2005 L 277, str. 1).

(3) Uredba (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (UL 2013 L 347, str. 487).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italijaa) 16. julija 2021 – Agenzia delle Entrate/Contship Italia SpA

(Zadeva C-433/21)

(2021/C 422/05)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di cassazione

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Agenzia delle Entrate

Nasprotna stranka: Contship Italia SpA

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 18 (prejšnji člen 12 PES) in člen 49 (prejšnji člen 43 PES) PDEU nasprotujeta nacionalni ureditvi, kot je člen 30(1), točka 5, zakona št. 724 z dne 23. decembra 1994 v različici, ki se uporablja ratione temporis, veljavni pred spremembami, sprejetimi z legge 27 dicembre 2006, n. 296 (zakon št. 296 z dne 27. decembra 2006), ki iz davčne ureditve o preprečevanju izogibanja davkom za slamnate družbe – ki temelji na določitvi minimalnih standardov za prihodke in dobičke iz poslovanja, povezane z vrednostjo določenega premoženja podjetja, ki, če niso doseženi, kažejo, da družba verjetno ne posluje, obdavčljivi dohodek pa se določi na podlagi predvidevanja – izključuje samo družbe in subjekte, s katerih delnicami se trguje na italijanskem reguliranem trgu, ne pa tudi družb in subjektov, s katerih delnicami se trguje na tujih reguliranih trgih, ter družb, ki nadzorujejo ali so pod (tudi posrednim) nadzorom teh družb in subjektov, ki kotirajo na borzi?
C 431/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 31. maja 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/S.S., N.Z., S.S.

(Zadeva C-338/21)

(2021/C 431/04)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Nasprotne stranke: S.S., N.Z., S.S.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člena 27(3) in 29 Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180 (1)) razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v kateri se je država članica odločila za uporabo člena 27(3)(c), hkrati pa je v njej tudi priznala, da ima ponovi pregled odločbe – ali pritožba zoper njo – ki je izdana v postopku o prošnji za izdajo dovoljenja za prebivanje zaradi trgovine z ljudmi, ki pa ni odločba o predaji, odložilni učinek na izvršitev odločbe o predaji, zaradi katerega je začasno preprečena dejanska predaja?

(1) Str. 31.
Pritožba, ki jo je 14. julija 2021 vložila Netherlands BV zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi razširjeni senat) z dne 5. maja 2021 v zadevi Case T-611/18, Pharmaceutical Works Polpharma/EMA

(Zadeva C-439/21 P)

(2021/C 391/19)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Biogen Netherlands BV (zastopnik: C. Schoonderbeek, advocaat)

Druge stranke v postopku: Pharmaceutical Works Polpharma S.A., Evropska agencija za zdravila, Evropska komisija

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— ugodi pritožbi;

— razveljavi sodbo, zoper katero je bila vložena pritožba.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče ni pravilno uporabilo člena 277 PDEU s tem, da ni ugotovilo, da je ugovor nezakonitosti, vložen zoper sklep Komisije z dne 30. januarja 2014 o izdaji dovoljenja za promet z zdravilom Tecfidera, nedopusten, ker bi lahko družba Polpharma ta sklep neposredno izpodbijala, saj je regulatorni akt, ki ne vsebuje izvedbenih ukrepov in se neposredno nanaša na družbo Polpharma.

Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je pri presoji ugovora nezakonitosti napačno razlagalo in napačno uporabilo pojem skupnega dovoljenja za promet z zdravilom iz člena 6(1) Direktive 2001/83/ES (1).

Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je podalo napačno razlago zakonskih zahtev za dovoljenje za kombinirana zdravila leta 1994 in pri obravnavi zadeve ni priznalo obnovitve dovoljenja za zdravilo Fumaderm iz leta 2013.

Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno razlagalo in uporabilo načelo vzajemnega priznanja presoj in odločb, ki so jih sprejeli nacionalni organi s tem, da je ugotovilo, da se v tej zadevi to načelo ne uporablja za EMA in Komisijo.

Peti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo standard sodnega nadzora, ki se uporabi glede znanstvenih presoj in znanstvenega dokaza s tem, da je opravilo lastno presojo znanstvenih podatkov iz spisa.

(1) Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL 2001, L 311, str. 67).
—

tožeči stranki naloži plačilo stroškov, ki so nastali s to pritožbo in v zadevi T-322/19.
3.

Ali je mogoče novo omejitev, da se pravico bivanja turškim državljanom lahko prekine tudi po dvajsetih letih iz razlogov javnega reda, upravičiti s sklicevanjem na spremenjene družbene poglede, ki so privedli do te nove omejitve? Ali pri tem zadošča, da nova omejitev služi cilju javnega reda, oziroma se zahteva tudi to, da je omejitev ustrezna za doseganje tega cilja in ne posega dlje, kot je za to nujno potrebno?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Erfurt (Nemčija) 23. junija 2021 – A/B

(Zadeva C-388/21)

(2021/C 382/20)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Erfurt

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: A

Tožena stranka: B

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Haben die Art. 18 Abs. 1, Art. 26 Abs. 1, Art. 46 der Richtlinie 2007/46/EG (1) in Verbindung mit Art. 4, 5 und 13 der Verordnung (EG) Nr. 715/2007 (2) auch den Zweck und die Zielrichtung, die Interessen individueller Erwerber von Kraftfahrzeugen und deren Vermögen zu schützen? Zählt dazu auch das Interesse eines individuellen Fahrzeugerwerbers, kein Fahrzeug zu erwerben, das mit den unionsrechtlichen Vorgaben nicht übereinstimmt, insbesondere kein Fahrzeug zu erwerben, das mit einer unzulässigen Abschalteinrichtung gemäß Art. 5 Abs. 2 der Verordnung Nr. 715/2007 ausgestattet ist?

2. Gebietet es das Recht der Union, insbesondere der Effektivitätsgrundsatz und die europäischen Grundrechte sowie Eigenrechte der Natur, dass ein zivilrechtlicher Ersatzanspruch des Fahrzeugerwerbers gegen den Fahrzeughersteller bei jeglichem schuldhaften – fahrlässigen oder vorsätzlichen – Handeln des Fahrzeugherstellers beim Inverkehrbringen eines Fahrzeugs, das mit einer unzulässigen Abschalteinrichtung gem. Art. 5 Abs. 2 der Verordnung Nr. 715/2007 ausgestattet ist, besteht?

(1) Direktiva 2007/46/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila Okvirna direktiva (Okvirna direktiva) (UL 2007, L 263, str. 1).

(2) Uredba (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (UL 2007, L 171, str. 1).
1.

Ali je treba določbe direktive o DDV (1) ob upoštevanju njenih splošnih načel, zlasti načel učinkovitosti in davčne nevtralnosti, razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi in nacionalni praksi, ki temelji na njej, in v skladu s katerima, če davčni zavezanec za DDV pomotoma izda račun z DDV v zvezi z dobavo, oproščeno DDV, in ta davek nesporno plača v državno blagajno, prejemnik računa pa DDV plača izdajatelju, ki ga je zaračunal, nacionalni davčni organ tega DDV ne vrne niti izdajatelju niti prejemniku tega računa?
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali mora nacionalno sodišče v celoti zavrniti izdajo sodne odločbe, s katero se odredi takojšnje plačilo, če le del zahtevka temelji na pogodbenem pogoju, ki je verjetno nepošten in ki vpliva na višino terjatve, in sicer tudi v primerih, v katerih v postopkih, v katerih dolžnik do izdaje sodne odredbe za takojšnje plačilo ni udeležen, ni mogoče ugotoviti konkretne višine vseh sestavnih delov terjatev, ki temeljijo na pogojih, pri katerih ni suma nepoštenosti?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Belgija) 9. junija 2021 – Tilman SA/Unilever Supply Chain Company AG

(Zadeva C-358/21)

(2021/C 338/18)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranki v postopku v glavni stvari

Vložnica kasacijske pritožbe: Tilman SA

Nasprotna stranka: Unilever Supply Chain Company AG

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali so pogoji iz člena 23(1)(a) in (2) Konvencije o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, podpisane v Luganu 30. oktobra 2007, izpolnjeni, kadar je dogovor o pristojnosti vsebovan v splošnih pogojih, na katere pisno sklenjena pogodba napotuje z navedbo hiperpovezave na spletno mesto, z dostopom do katerega se je mogoče z navedenimi splošnimi pogoji seznaniti, jih prenesti in natisniti, ne da bi bila stranka, proti kateri se ta dogovor uveljavlja, pozvana, da te splošne pogoje sprejme, tako da obkljuka okence na navedenem spletnem mestu?
C 320/15

Pritožba, ki jo je Germann Avocats LLC vložila 9. aprila 2021 zoper sklep Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 4. februarja 2021 v zadevi T-352/18, Germann Avocats LLC/Evropska komisija

(Zadeva C-233/21 P)

(2021/C 320/19)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Germann Avocats LLC (zastopnik: N. Scandamis, dikigoros)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— potrdi točke od 24 do 48 izpodbijane odločbe, in zavrne ugovor nedopustnosti Komisije;

— v preostalem v celoti razveljavi izpodbijano odločbo;

— v skladu s členom 263 PDEU razglasi ničnost odločbe Komisije, vsebovane v dopisu, ki je brez datuma, in je bil prejet 2. aprila 2018, s katero je bila zavrnjena skupna ponudba, ki jo je podala tožeča stranka za nadaljnjo študijo spremljanja praks sindikatov v zvezi z nediskriminacijo in raznolikostjo na delovnem mestu (javno naročilo JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042; OJ/S S215 – 09/11/2017 – 2017/S 215-446067);

— Komisiji naloži plačilo odškodnine v višini 1 EUR;

— podredno, zadevo vrniti Splošnemu sodišču; in v vsakem primeru

— Komisiji naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v podporo svoje pritožbe navaja naslednje razloge:

Prvič, očitno izkrivljanje dejstev in napačna uporaba prava v zvezi z zlorabo pooblastil, ter kršitev načel enakosti orožij in pravice do izjave.

Drugič, kršitev dolžnosti navedbe razlogov in očitna napaka pri presoji.

Tretjič, zloraba pooblastil zaradi kršitve načel enakega obravnavanja, pravne varnosti, dobrega upravljanja in dobre vere.

Četrtič, zloraba pooblastil zaradi kršitve načel preglednosti in varstva legitimnih pričakovanj glede konkurence.
4.

ali so v vsakem primeru in ne glede na sistem dovoljenj iz člena 5 zakonodajnega odloka 177/2005 in novost iz člena 23, uvedeno leta 2018, tj. v primeru, da novo pravilo nima značaja priznavanja, temveč značaj novosti v skladu z vprašanjem iz točke c), razmerja [o] združevanju televizije in radia, ki se na splošno obravnavajo v protimonopolnem pravu, zaradi splošnosti in prepletenosti pojmov gospodarski subjekt in skupina, ključ za razlago najdaljšega oddajnega časa, ki so zato urejena z implicitnim upoštevanjem družbe v skupini (ali natančneje, razmerij nadzora med družbami v skupini) in funkcionalne enotnosti teh družb, za promocijo programov s televizije na radio znotraj skupine ali, nasprotno, so ta razmerja povezovanja nepomembna na področju najdaljšega oddajnega časa in je torej treba šteti, da so „lastni“ programi iz člena 23 (izvirno besedilo) takšni, če pripadajo edinemu izdajatelju televizijskega programa, ki jih promovira, in ne celotni skupini podjetij, saj je ta določba sama po sebi takšna, da ne dopušča sistemske razlage, ki bi jo razširila na skupine, ki se štejejo kot en gospodarski subjekt;
1.

a) Ali je treba pojem „država članica, ki poda zahtevo“ v smislu člena 29(2) Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180 (1)) razlagati tako, da pomeni državo članico (v obravnavani zadevi tretjo državo članico, to je Nizozemsko), ki je kot zadnja neki drugi državi članici podala zahtevo za ponovni sprejem ali sprejem? b) Če je odgovor nikalen: ali okoliščina, da je bil predhodno dosežen dogovor o ugoditvi zahtevi za ponovni sprejem med državama članicama (v obravnavani zadevi Nemčijo in Italijo), vpliva na pravne obveznosti tretje države članice (v obravnavani zadevi Nizozemske) v skladu z Uredbo Dublin III do tujca ali do držav članic, na kateri se nanaša ta predhodni dogovor o ugoditvi zahtevi za ponovni sprejem, in če je tako, na katere?