Keywords

Summary



Keywords

1. Konvencija o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb – Litispendenca – Zahtevki z isto podlago in istim predmetom – Pojem – Predlog lastnika ladje za oblikovanje sklada omejene odgovornosti in odškodninska tožba morebitnega oškodovanca proti lastniku – Izključitev

(Bruseljska konvencija z dne 27. septembra 1968, člen 21)

2. Konvencija o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb – Priznavanje in izvrševanje – Pojem „sodna odločba“ – Odločba o oblikovanju sklada omejene odgovornosti zaradi uporabe ladje – Vključitev

(Bruseljska konvencija z dne 27. septembra 1968, člen 25)

3. Konvencija o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb – Priznavanje in izvrševanje – Zavrnitveni razlogi – Nepravilna in nepravočasna vročitev pisanja o začetku postopka tožencu, ki se ni spustil v postopek – Odločba o oblikovanju sklada omejene odgovornosti zaradi uporabe ladje – Nujnost vročitve pisanja o začetku postopka, čeprav je bila vložena pritožba v zvezi s pristojnostjo sodišča – Odločba, ki je enakovreden akt pisanju o začetku postopka – Priznavanje – Pogoj – Nadzor sodišča, pri katerem se zahteva priznanje

(Bruseljska konvencija z dne 27. septembra 1968, člen 27(2))

Summary

1. Postopek na podlagi predloga, ki ga je pred sodiščem države pogodbenice vložil lastnik ladje za oblikovanje sklada omejene odgovornosti – kot je predviden z Mednarodno konvencijo o omejitvi odgovornosti lastnikov pomorskih ladij z dne 10. oktobra 1957 –, v katerem je navedel morebitnega oškodovanca, na eni strani in postopek na podlagi odškodninske tožbe, ki jo je ta oškodovanec vložil proti lastniku ladje pred sodiščem druge države pogodbenice, na drugi strani nista postopka z istim predmetom in isto podlago in zato ne ustvarjata položaja litispendence v smislu člena 21 Konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, spremenjene s Konvencijo z dne 9. oktobra 1978 o pristopu Kraljevine Danske, Irske, Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske.

(Glej točke 35, 37 in 42 ter točko 1 izreka.)

2. Odločba sodišča države pogodbenice o odreditvi oblikovanja takega sklada omejene odgovornosti, kot je predviden z Mednarodno konvencijo o omejitvi odgovornosti lastnikov pomorskih ladij z dne 10. oktobra 1957, je sodna odločba v smislu člena 25 Konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, spremenjene s Konvencijo z dne 9. oktobra 1978 o pristopu Kraljevine Danske, Irske ter Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske.

V skladu s to določbo namreč po eni strani pomeni „sodna odločba“ vsako odločbo, ki jo izda sodišče države pogodbenice ne glede na njeno poimenovanje. Ta določba se po drugi strani ne nanaša samo na odločbe, ki pomenijo konec postopka ali njegovega dela, ampak tudi na odločbe, ki odrejajo začasne ukrepe ali ukrepe zavarovanja. Okoliščina, da je taka odločba izdana v nekontradiktornem postopku, na to ne vpliva, ker je lahko, čeprav se jo sprejme v prvi nekontradiktorni fazi postopka − preden se postavi vprašanje njenega priznanja ali njene izvršitve na podlagi Konvencije z dne 27. septembra 1968 −, predmet kontradiktorne obravnave.

(Glej točke 44, 46, 50 in 52 ter točko 2 izreka.)

3. Da bi bilo odločbo sodišča države pogodbenice o oblikovanju sklada omejene odgovornosti – kot je predviden z Mednarodno konvencijo o omejitvi odgovornosti lastnikov pomorskih ladij z dne 10. oktobra 1957 – v skladu s Konvencijo z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, spremenjeno s Konvencijo z dne 9. oktobra 1978 o pristopu Kraljevine Danske, Irske ter Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske, mogoče priznati, bi moralo biti pisanje o začetku postopka za ustanovitev sklada omejene odgovornosti pravilno in pravočasno vročeno upniku, in sicer tudi, če je upnik vložil pritožbo zoper to odločbo, v kateri je izpodbijal pristojnost sodišča, ki jo je izdalo.

Ker pa je treba ob upoštevanju posebnosti nacionalnega prava, ki se uporablja, to odločbo šteti za pisanju o začetku postopka enakovredno pisanje, njenega priznanja v drugi državi pogodbenici ni mogoče zavrniti na podlagi člena 27(2) Konvencije z dne 27. septembra 1968, čeprav upniku predhodno ni bila sodno vročena, pod pogojem, da je bila odločba tožencu pravilno in pravočasno vročena.

Naloga sodišča, ki v zadevni državi odloča o priznanju sodne odločbe, je, da preuči, ali je bila vročitev pisanja o začetku postopka s priporočenim pismom v okviru postopka ustanovitve takega sklada – ki je pravilna po pravu sodišča, ki je odločbo izdalo, in Konvenciji z dne 15. novembra 1965 o vročanju v tujino sodnih in zunajsodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah – pravilna in pravočasna, da bi toženec lahko pripravil obrambo.

(Glej točke od 58 do 62 in točko 3 izreka.)