25

V teh okoliščinah je Bundesfinanzgericht (zvezno finančno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. Ali je treba izraz ‚držav[a] članic[a], ki je pristojna za […] pokojnino‘ v drugem stavku člena 67 Uredbe [št. 883/2004] razlagati tako, de je z njim mišljena tista država članica, ki je bila prej kot država zaposlitve pristojna za družinske dajatve in ki je zdaj zavezana izplačevati starostno pokojnino, do katere pravica temelji na preteklem izvajanju prostega gibanja delavcev na njenem ozemlju? 2. Ali je treba izraz ‚pravic[e] iz prejemanja pokojnin‘ v členu 68(1)(b)(ii) Uredbe št. 883/2004 razlagati tako, da je treba pravico do družinske dajatve šteti za tako, ki izhaja iz prejemanja pokojnine, takrat, kadar, prvič, določbe prava Unije ali določbe prava države članice za pravico do družinske dajatve kot dejanski stan določajo prejemanje pokojnine in je, drugič, poleg tega dejanski stan prejemanja pokojnine na ravni dejstev dejansko izpolnjen, tako da ‚preprosto prejemanje pokojnine‘ ne spada v člen 68(1)(b)(ii) Uredbe št. 883/2004 in se zadevna država članica z vidika prava Unije ne šteje za ‚državo izplačevanja pokojnine‘? 3. Če za razlago pojma ,države izplačevanja pokojnine‘ zadošča preprosto prejemanje pokojnine: Ali je treba v primeru prejemanja starostne pokojnine, do katere pravica izhaja iz uporabe uredb o delavcih migrantih ter pred tem iz opravljanja dejavnosti zaposlene osebe v državi članici v obdobju, v katerem le država stalnega prebivališča ali pa obe državi še nista bili državi članici [Evropske u]nije ali Evropskega gospodarskega prostora [(EGP)], izraz ‚po potrebi pa se razlika do […] zneska dodeli v obliki dodatka‘ v členu 68(2), drugi del drugega stavka, Uredbe št. 883/2004 ob upoštevanju sodbe […] z dne 12. junija 1980, Laterza (733/79, EU:C:1980:156), razumeti tako, da pravo Unije tudi v primeru prejemanja pokojnine zagotavlja družinsko dajatev v največjem možnem obsegu? 4. Ali je treba člen 60(1), tretji stavek, Uredbe št. 987/2009 razlagati tako, da nasprotuje členu 2(5) FLAG […], v skladu s katerim je v primeru razveze zakonske zveze do družinskega dodatka in davčnega dobropisa za otroke tako dolgo upravičen tisti od [roditeljev], ki je nosilec gospodinjstva, dokler je polnoletni otrok, ki študira, član njegovega gospodinjstva, pri čemer pa ta [roditelj] zahtevka ni vložil niti v državi stalnega prebivališča niti v državi izplačevanja pokojnine, tako da lahko drugi [roditelj], ki kot upokojenec prebiva v Avstriji in dejansko nosi izključno finančno breme vzdrževanja otroka, pravico do družinskega dodatka in davčnega dobropisa za otroke pri nosilcu države članice, katere zakonodaja se prednostno uporablja, opre neposredno na člen 60(1), tretji stavek, Uredbe št. 987/2009? 5. Ali je treba člen 60(1), tretji stavek, Uredbe št. 987/2009 razlagati tudi tako, da mora delavec Unije, da bi izkazal interes za udeležbo v nacionalnem postopku v zvezi z družinskimi dajatvami, nositi glavne stroške [družinskega člana ali zadevnega gospodinjstva] v smislu člena 1(i), točka 3, Uredbe št. 883/2004? 6. Ali je treba določbe o postopku na podlagi dialoga v skladu s členom 60 Uredbe št. 987/2009 razlagati tako, da morajo nosilci udeleženih držav članic tak postopek voditi ne le v primeru dodelitve družinskih dajatev, temveč tudi v primeru zahtevkov za [izterjavo] družinskih dajatev?“