ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 9. junija 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Varhoven administrativen sad – Bolgarija) – Direktor na Agentsia „Mitnitsi“ / „IMPERIAL TOBACCO BULGARIA“ EOOD

(Zadeva C-55/21) (1)

(Predhodno odločanje - Obdavčenje - Trošarine - Direktiva 2008/118/ES - Člen 11 - Vračilo trošarine za trošarinsko blago, sproščeno v porabo - Direktiva 2011/64/EU - Člen 17, prvi odstavek, točka (b) - Vračilo trošarine, ki je bila že plačana v obliki davčnih znamk, nameščenih na tobačne izdelke, ki so bili uničeni pod upravnim nadzorom - Obveznost držav članic, da sprejmejo predpise, ki bodo določali vračilo trošarine za tobačne izdelke, ki so bili sproščeni v porabo in uničeni pod upravnim nadzorom - Neobstoj)

(2022/C 294/12)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Varhoven administrativen sad

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Direktor na Agentsia „Mitnitsi“

Tožena stranka:„IMPERIAL TOBACCO BULGARIA“ EOOD

Izrek

Člen 11 Direktive Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS in člen 17, prvi odstavek, točka (b), Direktive Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke, je treba razlagati tako, da ti določbi državam članicam ne nalagata, naj določijo vračilo trošarine za trošarinsko blago, vključno s tobačnimi izdelki, ki je bilo uničeno pod carinskim nadzorom in ki je bilo pred tem že sproščeno v porabo.

(1) UL C 128, 12.4.2021.
C 237/14

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 28. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht München I – Nemčija) – Phoenix Contact GmbH & Co. KG / HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG

(Zadeva C-44/21) (1)

(Predhodno odločanje - Intelektualna lastnina - Direktiva 2004/48/ES - Člen 9(1) - Evropski patent - Začasni ukrepi - Pooblastilo nacionalnih pravosodnih organov za izdajo začasne odredbe, namenjeno preprečitvi kakršne koli neposredne kršitve pravice intelektualne lastnine - Nacionalna sodna praksa, v skladu s katero se predlogi za začasne odredbe zavrnejo, če veljavnost zadevnega patenta ni bila potrjena vsaj s prvostopenjsko odločbo, izdano v postopku z ugovorom ali postopku za ugotovitev ničnosti - Obveznost skladne razlage)

(2022/C 237/17)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht München I

Stranke v postopku v glavni stvari

Vlagateljica: Phoenix Contact GmbH & Co. KG

Nasprotni stranki: HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG

Izrek

Člen 9(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni sodni praksi, v skladu s katero je treba predloge za izdajo začasne odredbe zaradi kršitve patenta načeloma zavrniti, če veljavnost zadevnega patenta ni bila potrjena vsaj s prvostopenjsko odločbo, izdano po koncu postopka z ugovorom ali postopka za ugotovitev ničnosti.

(1) UL C 182, 10.5.2021.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. avgusta 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein oikeus – Finska) – A/B

(Zadeva C-262/21 PPU) (1)

(Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Področje uporabe - Člen 2, točka 11 - Pojem „neupravičena premestitev ali zadržanje otroka“ - Haaška konvencija z dne 25. oktobra 1980 - Zahtevek za vrnitev mlajšega otroka, za katerega imajo starši skupno pravico do varstva in vzgoje - Državljani tretjih držav - Predaja otroka in njegove matere v državo članico, ki je odgovorna za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito na podlagi Uredbe (EU) št. 604/2013 (Dublin III))

(2021/C 382/04)

Jezik postopka: finščina

Predložitveno sodišče

Korkein oikeus

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: A

Tožena stranka: B

Izrek

Člen 2, točka 11, Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 je treba razlagati tako, da se kot neupravičena premestitev ali neupravičeno zadržanje v smislu te določbe ne more šteti položaj, v katerem je eden od staršev brez soglasja drugega od staršev svojega otroka odpeljal iz države običajnega prebivališča otroka v drugo državo članico na podlagi odločbe o predaji, ki jo je prva država članica sprejela na podlagi Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva, nato pa sta ostala v drugi državi članici po tem, ko je bila ta odločitev o predaji razveljavljena, ne da bi organi prve države članice odločili, da predani osebi sprejmejo ali jima dovolijo prebivanje v tej državi članici.

(1) UL C 252, 28.6.2021.
4.

Člen 9(2) in člen 15(2) Uredbe 2017/1001 ter člen 10(2) in člen 15(2) Direktive 2015/2436 v povezavi s členoma 34 in 36 PDEU je treba razlagati tako, da mora biti prvi od petih pogojev iz točke 79 sodbe z dne 11. julija 1996, Bristol-Myers Squibb in drugi (C-427/93, C-429/93 in C-436/93, EU:C:1996:282) – v skladu s katerim lahko imetnik znamke v državi članici legitimno nasprotuje nadaljnjemu trženju zdravila, označenega s to znamko in uvoženega iz druge države članice, kadar je uvoznik tega zdravila to zdravilo prepakiral in nanj ponovno namestil navedeno znamko ter če takšno prepakiranje navedenega zdravila v novo zunanjo ovojnino ni objektivno nujno za njegovo trženje v državi članici uvoza – izpolnjen, v primeru, da je bila znamka, ki je bila nameščena na izvirni zunanji ovojnini zadevnega zdravila, na novi zunanji ovojnini tega zdravila nadomeščena z drugim imenom proizvoda, če je stična ovojnina tega zdravila označena s to znamko in/ali če je ta znamka na tej novi ovojnini omenjena.
1.

Člen 4(4), drugi pododstavek, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica kot enega davčnega zavezanca za skupino, ki jo sestavljajo osebe, ki so kljub temu, da so pravno neodvisne, med seboj finančno, gospodarsko in organizacijsko tesno povezane, določi nosilca te skupine, kadar lahko ta nosilec uveljavlja svojo voljo pri preostalih subjektih, ki so del te skupine, in če ta določitev ne povzroči tveganja davčnih izgub.
1.

Člen 12(2)(a) in (d) Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) in člen 23(2)(g) in (h) Uredbe (EU) št. 596/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o zlorabi trga (uredba o zlorabi trga) ter razveljavitvi Direktive 2003/6/ES ter direktiv Komisije 2003/124/ES, 2003/125/ES in 2004/72/ES v povezavi s členom 15(1) Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, ter glede na člene 7, 8 in 11 ter člen 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah
1.

Člen 6 Direktive 2011/7/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih je treba razlagati tako, da se minimalni fiksni znesek v višini 40 EUR iz naslova nadomestila upniku za stroške izterjave, ki so nastali zaradi dolžnikove zamude pri plačilu, dolguje za vsak trgovinski posel, ki ni bil plačan pravočasno in ki je dokazan z računom, tudi če je ta račun, skupaj z drugimi računi, predložen v okviru ene same upravne pritožbe ali tožbe v sodnem postopku.
1.

Člen 7(c) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter člen 6(1), prvi pododstavek, točka (c), in (3) Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) v povezavi s členi 7, 8 in 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki določa spletno objavo izjave o zasebnih interesih, ki jo mora predložiti vsak direktor ustanove, ki prejema javna sredstva, zlasti če se ta objava nanaša na poimenske podatke v zvezi z njegovim zakoncem, zunajzakonskim partnerjem ali partnerjem in bližnjimi osebami ali znanci izjavitelja, zaradi katerih bi lahko nastalo nasprotje interesov, ali na kakršno koli transakcijo, ki je sklenjena v zadnjih dvanajstih koledarskih mesecih in katere vrednost presega 3 000 EUR.
1.

Člen 2(e) Uredbe (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) 2016/2338 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. decembra 2016, je treba razlagati tako, da pod pojem „obveznost javne službe“ iz te določbe spada obveznost podjetij – ki na ozemlju zadevne države članice zagotavljajo javno storitev cestnega in železniškega prevoza – določena v nacionalni zakonski določbi, da brezplačno in brez nadomestila od države opravljajo prevoz nekaterih kategorij potnikov, zlasti predšolskih otrok in določenih kategorij invalidov.
1.

Člena 9 in 50 PEU ter člene od 20 do 22 PDEU v povezavi s Sporazumom o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo, ki je bil sprejet 17. oktobra 2019 in je začel veljati 1. februarja 2020, je treba razlagati tako, da od izstopa Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije 1. februarja 2020 državljani te države, ki so pred koncem prehodnega obdobja uveljavljali pravico do prebivanja v državi članici, nimajo več statusa državljana Unije niti, natančneje, na podlagi členov 20(2)(b) in 22 PDEU pravice voliti in biti voljeni na občinskih volitvah v državi članici svojega prebivališča, tudi če jim je na podlagi prava države, katere državljani so, pravica voliti na volitvah, ki jih organizira zadnjenavedena država, odvzeta.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 7. julija 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – B. / Dyrektor Izby Skarbowej w W.

(Zadeva C-696/20) (1)

(Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 41 - Pridobitev blaga znotraj Skupnosti - Kraj - Veriga zaporednih transakcij - Napačna opredelitev dela transakcij - Načeli sorazmernosti in davčne nevtralnosti)

(2022/C 318/05)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Naczelny Sąd Administracyjny

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: B.

Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w W.

Izrek

Člen 41 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero se za pridobitev blaga znotraj Skupnosti šteje, da je bila opravljena na ozemlju te države članice, kadar je bila ta pridobitev, ki je prva transakcija v verigi zaporednih transakcij in so jo za nacionalno transakcijo napačno opredelili udeleženi davčni zavezanci, ki so pri tem navedli svojo identifikacijsko številko za DDV (davek na dodano vrednost), ki jo je izdala navedena država članica, in so za naslednjo transakcijo, ki je bila napačno opredeljena za transakcijo znotraj Skupnosti, pridobitelji blaga v državi članici, v kateri se prevoz blaga konča, obračunali DDV kot za pridobitev blaga znotraj Skupnosti. Ta določba v povezavi z načeloma sorazmernosti in davčne nevtralnosti pa nasprotuje taki ureditvi države članice, kadar pridobitev blaga znotraj Skupnosti, za katero se šteje, da je bila opravljena na ozemlju te države članice, temelji na dobavi blaga znotraj Skupnosti, ki ni bila obravnavana kot transakcija, oproščena v navedeni državi članici.

(1) UL C 110, 29.3.2021.
C 244/4

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. maja 2022 – Evropska komisija/Stefano Missir Mamachi di Lusignano in drugi

(Zadeva C-54/20 P) (1)

(Pritožba - Javni uslužbenci - Nepogodbena odgovornost Evropske unije zaradi neizpolnitve obveznosti institucije, da zagotovi zaščito svojih uradnikov - Delegacija Evropske komisije v Maroku - Umorjeni uradnik - Nepremoženjska škoda, ki sta jo utrpela brat in sestra uradnika - Pravno sredstvo - Členi 270, 268 in 340 PDEU - Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije - Členi 40, 42b, 55a, 73, 90 in 91 - Pojem „vsaka oseba“ - Obrazložitev)

(2022/C 244/04)

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Pritožnik: Evropska komisija (zastopniki: B. Schima, T. S. Bohr in G. Gattinara, agenti)

Druga stranka v postopku: Stefano Missir Mamachi di Lusignano Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano (zastopniki: F. Di Gianni, G. Coppo in A. Scalini, avvocati), Anne Jeanne Cécile Magdalena Maria Sintobin, Carlo Amadeo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano, Tommaso Missir Mamachi di Lusignano, Filiberto Missir Mamachi di Lusignano

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Evropska komisija poleg svojih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasila Stefano Missir Mamachi di Lusignano in Maria Letizia Missir Mamachi di Lusignano.

(1) UL C 209, 22.6.2020.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2022 – Evropska komisija/Hansol Paper Co. Ltd, European Thermal Paper Association (ETPA)

(Zadeva C-260/20 P) (1)

(Pritožba - Damping - Izvedbena uredba (EU) 2017/763 - Uvoz nekaterih vrst lahkega termoreaktivnega papirja s poreklom iz Republike Koreje - Dokončna protidampinška dajatev - Uredba (EU) 2016/1036 - Členi 6, 16 in 18 - Dokaz - Informacije, predložene zunaj odgovora na protidampinški vprašalnik - Tehtanje prodaje, ki vpliva na izračun dampinga - Člen 2(1) in (3) - Izračun normalne vrednosti - Hierarhija metod izračuna - Člen 3(2) in (3) - Škoda - Izračun stopnje nelojalnega nižanja cen - Nasprotna pritožba - Člen 2(11) - Dejanski obseg dampinga - Člen 18 - Izvzetje iz obveznosti izpolnitve protidampinškega vprašalnika - Neobstoj nesodelovanja)

(2022/C 257/04)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: sprva J.-F. Brakeland in A. Demeneix, nato J.-F. Brakeland in G. Luengo, agenti)

Drugi stranki: Hansol Paper Co. Ltd (zastopniki: J.-F. Bellis, B. Servais in V. Crochet, avocats), European Thermal Paper Association (ETPA) (zastolniki: H. Hobbelen, B. Vleeshouwers, K. Huyghebaert, advocaten, in J. Rivas, abogado)

Izrek

1. Glavna in nasprotna pritožba se zavrneta.

2. Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov postopka v zvezi z glavno pritožbo.

3. Združenju European Thermal Paper Association (ETPA) se naloži plačilo stroškov v zvezi z nasprotno pritožbo.

(1) UL C 271, 17.8.2020.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta förvaltningsdomstolen – Švedska) – Skatteverket/DSAB Destination Stockholm AB

(Zadeva C-637/20) (1)

(Predhodno odločanje - Direktiva 2006/112/ES - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Člen 30a, točka 1 - Pojem „kupon“ - Člen 30a, točka 3 - Pojem „večnamenski kupon“ - Prodaja kartice, ki imetniku daje pravico do več turističnih storitev za omejeno obdobje)

(2022/C 237/14)

Jezik postopka: švedščina

Predložitveno sodišče

Högsta förvaltningsdomstolen

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica in nasprotna stranka: Skatteverket

Nasprotna stranka in pritožnica: DSAB Destination Stockholm AB

Izrek

Člen 30a Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta (EU) 2016/1065 z dne 27. junija 2016, je treba razlagati tako, da je instrument, ki imetniku daje pravico do različnih storitev na določenem kraju za omejeno obdobje in do določene vrednosti, lahko „kupon“ v smislu člena 30a, točka 1, te direktive, tudi če povprečni potrošnik zaradi omejenega obdobja veljavnosti tega instrumenta ne more izkoristiti vseh ponujenih storitev. Navedeni instrument je „večnamenski kupon“ v smislu člena 30a, točka 3, navedene direktive, ker davek na dodano vrednost, dolgovan za te storitve, ob njegovi izdaji ni znan.

(1) UL C 53, 15.2.2021.
1.

Člen 25(4) Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah), kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. septembra 2016, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica začasno ponovno uvede nadzor na notranjih mejah na podlagi členov 25 in 27 tega zakonika, če trajanje tega nadzora presega najdaljše celotno trajanje šestih mesecev, določeno v tem členu 25(4), in če ne obstaja nova grožnja, ki bi upravičevala ponovno uporabo obdobja iz navedenega člena 25.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 7. aprila 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Helsingin hallinto-oikeus – Finska) – A SCPI

(Zadeva C-342/20) (1)

(Predhodno odločanje - Obdavčenje - Člena 63 in 65 PDEU - Prosti pretok kapitala - Omejitve - Davek od dohodkov pravnih oseb - Oprostitev investicijskih skladov - Pogoji za oprostitev - Pogoj v zvezi ustanovitvijo sklada na podlagi pogodbenega prava)

(2022/C 213/09)

Jezik postopka: finščina

Predložitveno sodišče

Helsingin hallinto-oikeus

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: A SCPI

Ob udeležbi: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Izrek

Člena 63 in 65 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, v skladu s katero je – ker ta določa, da je upravičenost do oprostitve dohodkov od najemnin in dobičkov od odsvojitve nepremičnin ali delnic v družbah, ki so lastnice nepremičnin, omejena le na investicijske sklade, ustanovljene na podlagi pogodbenega prava – iz upravičenosti do te oprostitve izključen alternativni investicijski sklad nerezident, ustanovljen na podlagi statuta, čeprav zadnjenavedeni, za katerega v državi članici, v kateri ima sedež, velja sistem davčne transparentnosti, v tej državi članici ni zavezanec za davek od dohodkov.

(1) UL C 339, 12.10.2020.
C 171/8

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 1. marca 2022 – Evropska komisija/Svet Evropske unije

(Zadeva C-275/20) (1)

(Ničnostna tožba - Sklep (EU) 2020/470 - Podaljšanje obdobja upravičenosti avdiovizualnih koprodukcij v skladu s členom 5 Protokola o sodelovanju v kulturi k Sporazumu o prosti trgovini med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani - Postopkovna pravna podlaga - Člen 218(7) PDEU - Postopek in glasovalno pravilo, ki se uporabljata)

(2022/C 171/10)

Langue de procédure: l’anglais

Stranke

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: J.-F. Brakeland, M. Afonso in D. Schaffrin, agenti)

Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: P. Plaza García in B. Driessen, agenta)

Intervenientki v podporo tožene stranke: Francoska republika (zastopniki: J.-L. Carré, T. Stehelin, E. de Moustier in A. Daniel, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. K. Bulterman, C. S. Schillemans in J. Langer, agenti)

Izrek

1. Sklep Sveta (EU) 2020/470 z dne 25. marca 2020 o podaljšanju obdobja upravičenosti avdiovizualnih koprodukcij v skladu s členom 5 Protokola o sodelovanju v kulturi k Sporazumu o prosti trgovini med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani se razglasi za ničen.

2. Učinki Sklepa 2020/470 se ohranijo v veljavi do odprave ugotovljenih razlogov za razglasitev ničnosti.

3. Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

4. Francoska republika in Kraljevina Nizozemska nosita svoje stroške.

(1) UL C 279, 24.8.2020.
2.

Člen 63 PDEU v povezavi z načelom sorazmernosti je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa obdavčitev v obliki pri viru odtegnjenega davka od fiktivnih obresti, ki bi jih odvisna družba rezidentka, ki ji je matična družba nerezidentka odobrila brezobrestno posojilo, morala tej družbi plačati pod tržnimi pogoji, če se ta davčni odtegljaj obračuna od bruto zneska teh obresti, ne da bi bilo mogoče v tej fazi odšteti stroške, povezane s tem posojilom, pri čemer je treba za preračun tega davčnega odtegljaja in morebitno vračilo naknadno vložiti zahtevo za to, pod pogojem, na eni strani, da postopek, ki je za to določen s to zakonodajo, ne traja predolgo, in na drugi strani, da je treba plačati obresti od vrnjenih zneskov.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail francophone de Bruxelles – Belgija) – CO in drugi/MJ, Evropska komisija, Evropska služba za zunanje delovanje, Svet Evropske unije, Eulex Kosovo

(Zadeva C-283/20) (1)

(Predhodno odločanje - Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) - Misija Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovem (EULEX KOSOVO) - Skupni ukrep 2008/124/PESC - Člen 8(3) in (5), člen 9(3) in člen 10(3) - Status delodajalca osebja misije - Člen 16(5) - Učinek subrogacije)

(2022/C 165/08)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal du travail francophone de Bruxelles

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: CO in drugi

Tožene stranke: MJ, Evropska komisija, Evropska služba za zunanje delovanje, Svet Evropske unije, Eulex Kosovo

Izrek

Člen 16(5) Skupnega ukrepa Sveta 2008/124/SZVP z dne 4. februarja 2008 o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovem (EULEX KOSOVO), kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2014/349/SZVP z dne 12. junija 2014, je treba razlagati tako, da misijo Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu, imenovano EULEX KOSOVO, iz člena 1 Skupnega ukrepa 2008/124, od 15. junija 2014 določa kot odgovorno in torej kot toženo stranko za vse tožbe, ki so posledica opravljanja misije, ki ji je bila podeljena, in to ne glede na okoliščino, da so dejstva, ki so podlaga za tako tožbo, nastala pred 12. junijem 2014, ki je datum začetka veljavnosti Sklepa 2014/349.

(1) UL C 297, 7.9.2020.
3.

Člen 3(2) Uredbe Komisije (EU) št. 717/2014 z dne 27. junija 2014 o uporabi členov 107 in 108 [PDEU] pri pomoči de minimis v sektorju ribištva in akvakulture je treba razlagati tako, da se – če odškodnina, kot je opisana v drugi točki tega izreka, izpolnjuje pogoje iz člena 107(1) PDEU – za to odškodnino uporabi zgornja meja pomoči de minimis v višini 30 000 EUR, določena v navedenem členu 3(2).