ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Sodni postopek – Ugovor nedopustnosti – Pooblastilo Splošnega sodišča, da zavrne tožbo po vsebini, ne da bi odločalo o ugovoru nedopustnosti – Obseg njegove diskrecijske pravice (Poslovnik Splošnega sodišča, člena 111 in 114(4)) (Glej točke od 19 do 22.)

2. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Ukrepi za izravnavo strukturnih pomanjkljivosti podjetij, ustanovljenih v določeni regiji države članice – Vključitev – Škodovanje konkurenci – Državni ukrepi za približanje pogojev konkurence v posameznem gospodarskem sektorju tistim v drugih državah članicah – Nedopustnost (člen 87(1) ES) (Glej točki 29 in 30.)

3. Pomoči, ki jih dodelijo države – Odločba Komisije o ugotovitvi nezdružljivosti državne pomoči s skupnim trgom – Obveznost obrazložitve – Meje (člen 88 ES) (Glej točke 32, 33 in 37.)

4. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pregled Komisije – Preučitev shem pomoči glede na njihove splošne značilnosti – Dopustnost – Nizek znesek pomoči in opravljanje dejavnosti podjetij, prejemnikov pomoči, na lokalni ravni – Pomoč, ki lahko vpliva na trgovino znotraj Skupnosti in povzroči izkrivljanje konkurence – Nevplivanje (člena 87 in 88 ES) (Glej točke 37 in od 42 do 44.)

5. Pomoči, ki jih dodelijo države – Upravni postopek – Obveznosti Komisije – Skrbna in nepristranska obravnava pritožb – Presoja zakonitosti odločbe Komsiije glede na informacije, ki so na voljo ob sprejemanju odločbe (člen 88 ES) (Glej točki 38 in 39.)

6. Pomoči, ki jih dodelijo države – Prepoved – Odstopanja – Pomoči, ki jih je mogoče šteti za združljive s skupnim trgom – Pomoči za razvoj določenih regij– Izključitev pomoči za tekoče delovanje razen v izjemnih primerih (člen 87(3)(c) ES; obvestili Komisije 88/C 212/02 in 98/C 74/06) (Glej točki 48 in 49.)

7. Pomoči, ki jih dodelijo države – Vračilo nezakonite pomoči – Vzpostavitev prejšnjega stanja – Odločba Komsiije o odreditvi vrnitve pomoči – Obveznost obrazložitve – Obseg (člena 87 in 88 ES) (Glej točke 57, 58, 61 in 64.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 glede ukrepov pomoči v korist podjetij, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie, določenih v zakonih št. 30/1997 in št. 206/1995, s katerima so uvedena zmanjšanja socialnih prispevkov (UL 2000, L 150, str. 50).

Izrek

Izrek

1. Ugovor nedopustnosti Evropske komisije se obravnava v okviru vsebinske obravnave.

2. Tožba se zavrne kot deloma očitno nedopustna in deloma očitno brez pravne podlage.

3. Družba La Vigile San Marco SpA poleg svojih stroškov nosi stroške Komisije.

4. Italijanska republika nosi svoje stroške.
5.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Prekrivanje področij uporabe razlogov iz točk (b) in (c) člena 7(1) Uredbe 2017/1001 (Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točki 42 in 43.)
118

Na prvem mestu, glede trditve tožeče stranke, da njeni rezultati, izkušnje in zmožnost prilagajanja dokazujejo, da ima sposobnosti in znanja, ki se zahtevajo za zasedbo delovnega mesta vodje oddelka [zaupno], je treba navesti, da Europol ne prereka niti visoke uspešnosti tožeče stranke niti njene zmožnosti prilagajanja. Razlog, na katerem je temeljilo nepodaljšanje pogodbe tožeče stranke, je neskladnost poklicnega profila tožeče stranke z bodočimi potrebami Europola, in sicer glede na odslej zahtevano znanje [zaupno]. Iz tega izhaja, da so bile ugotovljene nove potrebe in nova strokovna znanja, z vidika katerih, kot navaja Europol, znanja tožeče stranke niso zadostna.
5

Parlament je s sklepom z dne 14. septembra 2020 odgovoril na prošnjo tožeče stranke. Po eni strani je opredelil določene dokumente, ki ustrezajo tej prošnji, in tožečo stranko obvestil, da je del teh dokumentov javno dostopen. Po drugi strani je Parlament na podlagi člena 4(1)(a), tretja alinea, in (2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 zavrnil dostop do dveh dokumentov (v nadaljevanju: zaprošena dokumenta), in sicer, prvič, do dopisa člana Evropske komisije, G. H. Oettingerja, predsedniku vlade Češke republike z dne 29. novembra 2018 z referenčno številko ARES (2018) 6120850 (v nadaljevanju: dopis Komisije), in drugič, do končnega revizijskega poročila Komisije z dne 29. novembra 2019 z referenčno številko ARES (2019) 7370050 v zvezi z revizijo delovanja sistemov upravljanja in nadzora v Češki republiki za preprečevanje nasprotij interesov v skladu s členi od 72 do 75 in 125 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL 2013, L 347, str. 320) (v nadaljevanju: končno revizijsko poročilo).
254

V skladu z ustaljeno sodno prakso je pravica do sklicevanja na načelo varstva legitimnih pričakovanj pogojena s tem, da so pristojni organi Unije zadevni osebi dali natančna, brezpogojna in skladna zagotovila, ki izhajajo iz pooblaščenih in zanesljivih virov (glej sodbo z dne 8. septembra 2020, Komisija in Svet/Carreras Sequeros in drugi, C‑119/19 P in C‑126/19 P, EU:C:2020:676, točka 144 in navedena sodna praksa). To pravico ima namreč vsak posameznik, ki mu je institucija, organ, urad ali agencija Unije s tem, da mu je dala natančna zagotovila, vzbudila legitimna pričakovanja. Taka zagotovila so ne glede na obliko, v kateri so sporočena, natančne, brezpogojne in skladne informacije (glej sodbo z dne 13. junija 2013, HGA in drugi/Komisija, od C‑630/11 P do C‑633/11 P, EU:C:2013:387, točka 132 in navedena sodna praksa), če so v skladu z veljavnimi predpisi (glej v tem smislu sodbo z dne 19. decembra 2019, Probelte/Komisija, T‑67/18, EU:T:2019:873, točka 109 in navedena sodna praksa).
61

Poleg tega, kot pravilno navaja tožeča stranka, iz sodne prakse prav tako izhaja, da čeprav so bari in restavracije nezanemarljive prodajne poti za to vrsto proizvodov, ni sporno, da bo lahko potrošnik zadevni znamki na teh mestih vizualno zaznal predvsem s preučitvijo steklenice, ki mu bo postrežena, ali posredno na podlagi česa drugega, kot je meni ali cenik pijač, preden bo naročilo oddal ustno. Poleg tega – in predvsem – bari in restavracije niso edine prodajne poti zadevnih proizvodov. Ti proizvodi se namreč prodajajo tudi v supermarketih ali na drugih maloprodajnih mestih, kjer si potrošnik sam izbere proizvod in se mora zato zanesti predvsem na videz znamke na tem proizvodu. Ugotoviti je torej treba, da lahko potrošniki med nakupovanjem na navedenih mestih znamke vizualno zaznajo, saj so pijače razstavljene na policah (glej v tem smislu sodbi z dne 19. oktobra 2006, Bitburger Brauerei/UUNT – Anheuser-Busch (BUD, American Bud in Anheuser Busch Bud), od T‑350/04 do T‑352/04, EU:T:2006:330, točki 111 in 112 ter navedena sodna praksa, in z dne 3. septembra 2010, Companhia Muller de Bebidas/UUNT – Missiato Industria e Comercio (61 A NOSSA ALEGRIA), T‑472/08, EU:T:2010:347, točka 106).
4.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Presoja opisnosti znaka – Merila (Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 7(1)(c)) (Glej točke 26, 37 in od 39 do 41.)
92

Enako velja za postopek 113. Glede tega postopka je namreč Splošno sodišče prav tako navedlo, da Svet ni pojasnil razlogov, zakaj se je zadovoljil že s trditvami UGDT in preiskovalnega sodnika v zvezi z uvrstitvijo imena tožeče stranke na mednarodni seznam iskanih oseb, kljub dokumentom, ki so dokazovali, da njeno ime ni bilo vpisano na seznam iskanih oseb Interpola. Po mnenju Splošnega sodišča Svet na podlagi informacij, ki jih je imel, ni mogel preveriti, ali je tožilec pri tem spoštoval izpolnjenost pogoja glede takega vpisa, in torej, ali je preiskovalni sodnik pri sprejetju sklepa spoštoval pravici tožeče stranke do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva. V zvezi s tem je Splošno sodišče ugotovilo tudi, da iz sodbe z dne 13. maja 2020, ki je bila sicer izdana po sprejetju aktov iz marca 2020, ne pa tudi po sprejetju izpodbijanih aktov, izhaja, prvič, da zgolj to, da je državni tožilec sprejel postopkovno odločitev v obliki sklepa, da se oseba vpiše na mednarodni seznam iskanih oseb Interpola, ne zadošča, ker bi bilo treba sprejeti tudi vse potrebne ukrepe za izvedbo take odločitve, česar državni tožilec nikakor ni dokazal, in drugič, da je tako razlago člena 193‑6 zakonika o kazenskem postopku podal že pritožbeni senat ukrajinskega višjega sodišča za boj proti korupciji v okviru več sodnih odločb, sprejetih med septembrom 2019 in februarjem 2020 (glej v tem smislu sodbo z dne 3. februarja 2021, Klymenko/Svet, T‑258/20, EU:T:2021:52, točke od 86 do 92), in bi jo torej moral državni tožilec še toliko bolj poznati.
3.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Relativni razlogi za ničnost – Obstoj prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Besedni znamki Body-Star in Bodyguard (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 22 do 24, od 28 do 30, 39, 40, 43 in od 48 do 51.)
7.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka GREENWICH POLO CLUB in besedna znamka BEVERLY HILLS POLO CLUB (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 8(1)(b)) (Glej točke 51, 61, 81 in 98.)
5.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede s prejšnjo znamko – Figurativni znamki MARE GIOIOSO di Sebastiano IMPORT EXPORT in GIOIA DI MARE (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 8(1)(b)) (Glej točke 32, 57, 77, 97 in 109.)
3.

Pritožbe uradnikov – Predhodna upravna pritožba – Skladnost med pritožbo in tožbo – Istovetnost predmeta in podlage – Razlogi in trditve, ki v pritožbi niso navedeni, vendar se z njimi izpodbija utemeljenost obrazložitve, navedene v odgovoru na pritožbo – Dopustnost (Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91) (Glej točke od 63 do 65, 69 in 70.)
1.

Uradniki – Ocena – Ocenjevalno poročilo – Obveznost obrazložitve – Obseg – Obveznost, da so pripombe iz ocenjevalnega poročila podkrepljene z dejanskimi elementi – Neobstoj – Primeri, v katerih je potrebna posebna obrazložitev (Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43(2); Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 15(2)) (Glej točke od 22 do 27 in od 30 do 32.)
3.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Relativni razlogi za ničnost – Obstoj prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede s prejšnjo znamko – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 23 do 26 in od 69 do 71.)
2.

Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Demokratični republiki Kongo – Zamrznitev sredstev – Pravica do obrambe – Obvestitev o obremenilnih elementih – Poznejši sklep, s katerim se je ohranilo ime tožeče stranke na seznamu oseb, na katere se nanašajo ti ukrepi – Sporočilo Sveta zadevni osebi o novih elementih, upoštevanih pri rednem pregledu omejevalnih ukrepov – Kršitev pravice do izjave – Neobstoj (Sklep Sveta 2010/788/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom (SZVP) 2020/2033, člena 7(2) in (3) ter 9(2), in Priloga II; Uredbi Sveta št. 1183/2005, člen 9(3), in 2020/2021, Priloga) (Glej točke 54, 55, od 59 do 69 in 76.)
6.

Uradniki – Ocena – Ocenjevalno poročilo – Priprava – Sistem, ki ga je vzpostavila Komisija – Ocena vodstvenih dajatev – Nezadovoljivo ocenjevanje – Posledice – Nujnost potrditve s strani neposredno nadrejenega ocenjevalca (Kadrovski predpisi, člen 43) (Glej točke od 136 do 143, 145 in od 147 do 150.)
2.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Znamka, sestavljena iz več elementov – Možnost pristojnega organa, da presodi vsak element znamke – Nujnost upoštevanja celostne zaznave kombinacije s strani upoštevne javnosti (Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 7(1)(b)) (Glej točki 35 in 36.)
1.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Razlogi za razveljavitev – Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke – Dokaz o uporabi prejšnje znamke – Resna in dejanska uporaba – Pojem – Merila presoje – Zahteva po konkretnih in objektivnih dokazih (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 47(2); uredbi Sveta št. 40/94, člen 76(1)(f) in št. 207/2009, člen 51(1)(a); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravili 22 in 40(5)) (Glej točke od 21 do 25, od 34 do 36, 41 in 65.)
3.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Preizkus prijave – Dokaz o uporabi prejšnje znamke – Resna in dejanska uporaba – Pojem – Merila presoje – Zahteva po konkretnih in objektivnih dokazih (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1) ter 57(2) in (3); Uredba Komisije 2018/625) (Glej točke od 55 do 58, 63 in 64.)
6.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka ALLNUTRITION DESIGNED FOR MOTIVATION in besedne znamke ALLMAX NUTRITION (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 66, 71, 75, 79 in od 87 do 89.)
1.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Izjema – Pridobitev razlikovalnega učinka z uporabo – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1), točki (b) in (c), ter (3)) (Glej točke 29, 31, 39 in 40.)
1.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Presoja razlikovalnega učinka – Znak, ki se zameša z videzom označenega proizvoda (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 7(1)(b)) (Glej točke 11, 12 in od 17 do 21.)
Sodba Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 1. decembra 2021 – Union syndicale Solidaires des SDIS de France et DOM/TOM/Komisija

(Zadeva T-152/21)

„Nepogodbena odgovornost – Vložitev pritožbe pri Komisiji na področju uporabe prava Unije – Rok za odgovor – Pravica do dobrega upravljanja – Obveznost skrbnosti – Razumni rok – Neobstoj dovolj resne kršitve pravnega pravila, s katerim se posameznikom podeljujejo pravice“

Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Nezakonitost – Dovolj resna kršitev prava Unije – Zahteva, da institucije očitno in resno kršijo meje svoje diskrecijske pravice – Neukrepanje Komisije na podlagi pritožbe, ki jo je vložila tožeča stranka – Pravica do dobrega upravljanja – Kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja – Neobstoj – Kršitev načela spoštovanja razumnega roka – Neobstoj – Neobstoj dovolj resne kršitve pravnega pravila, s katerim se posameznikom podeljujejo pravice – Nenastanek odgovornosti Unije

(Člen 340, drugi odstavek, PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(1))

(Glej točke od 16 do 20, 23, od 25 do 29, 35, 37 in od 41 do 43.)

Predmet

Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povračilo škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi nezakonitega neukrepanja Komisije pri obravnavanju njene pritožbe, ki je bila v vpisana 27. junija 2019 pod opravilno številko CHAP(2019)01840, ker je Francoska republika domnevno kršila pravo Evropske unije.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede s prejšnjo znamko – Merila presoje – Soobstoj dveh znamk na določenem trgu (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 31, od 103 do 106 in od 114 do 116.)
93

Ker je tožeča stranka za zadevni snovi navedla zaviralni učinek na bakterijsko rast oziroma celo fungistatični učinek, to je zmanjšanje rasti zadevnih organizmov, je bila njena obveznost dokazati, prvič, da so reprezentativni biocidni proizvodi, ki so 100 % sestavljeni iz zadevnih snovi, dejansko lahko zavirali takšno rast na tretiranih izdelkih, in drugič, da se tak učinek ni preverjal na netretiranem vzorcu. Vendar če netretirani vzorec ne razkriva nobene bakterijske rasti ali rasti gliv, ni mogoče sklepati, da je učinek aktivnih snovi zaviranje rasti takih organizmov.
47

Zato, kot trdi tožeča stranka, njene prijave na javni natečaj, na katerega se je prijavila, ni bilo mogoče zavrniti zgolj na podlagi dejstva, da ni imela ene od diplom iz hrvaškega prava, ki so bile zahtevane v razpisu natečaja, ker je v prijavi navedla ne le, da ima magisterij iz francoskega prava na enakovredni ravni, ki je bil na Hrvaškem očitno priznan za dostop do odvetniškega poklica, ampak tudi nekaj več kot 3 leta delovnih izkušenj kot prevajalec na oddelku za hrvaški jezik v Evropskem parlamentu in 18 mesecev delovnih izkušenj kot odvetniški pripravnik na Hrvaškem. Taki elementi bi lahko bili namreč upoštevni pri dokazovanju, da je imela tožeča stranka enake kvalifikacije, kot so tiste, ki se potrjujejo z zahtevanimi hrvaškimi diplomami iz prava, ki pa so bile pridobljene drugače, zlasti v okviru uresničevanja njene pravice do prostega gibanja v Uniji, kar bi morala imeti natečajna komisija možnost preveriti. Kot izhaja iz točke 6 zgoraj, pa natečajna komisija ob upoštevanju besedila razpisa natečaja, navedenega v točki 3 zgoraj, pri preizkusu prijave tožeče stranke ni mogla ugotoviti nič več kot to, da tožeča stranka nima ene od zahtevanih hrvaških diplom in da njena francoska diploma, enako kot priznanje te diplome za namene opravljanja dela na Hrvaškem, ne dokazujeta poznavanja hrvaškega pravnega sistema in terminologije. Zato natečajna komisija ni mogla preučiti niti dejanskega pomena priznanja francoske diplome tožeče stranke za opravljanje pravnih poklicev na Hrvaškem niti tega, ali bi ta element, ob upoštevanju njenih delovnih izkušenj, lahko dokazoval, da ima tožeča stranka enako raven poznavanja hrvaškega pravnega sistema in terminologije, kot jo potrjujejo zahtevane hrvaške diplome.
125

V obravnavani zadevi je bila v zvezi z belgijskim pravom, ki se uporablja za pogodbo (glej točko 45 zgoraj), po eni strani z loi concernant l’introduction d’un statut unique entre ouvriers et employés en ce qui concerne les délais de préavis et le jour de carence ainsi que de mesures d’accompagnement (zakon o uvedbi enotnega statusa delavcev in zaposlenih glede odpovednih rokov in dneva počitka ter spremljevalnih ukrepov) z dne 26. decembra 2013 (Moniteur belge z dne 31. decembra 2013, str. 104147) od 1. januarja 2014 odpravljena pravica, da se v pogodbe o zaposlitvi vključi določba o poskusni dobi. Ta odprava je veljavna pod grožnjo relativne ničnosti vseh nasprotnih določb na podlagi člena 6 zakona o pogodbah o zaposlitvi, ki določa, da je vsaka določba, ki je v nasprotju z določbami zakona in njegovih izvedbenih odlokov, nična, če je njen namen omejiti pravice delavcev ali poslabšati njihove obveznosti. Po drugi strani je bila s to odpravo uvedena možnost, da lahko delodajalec in delavec v prvi polovici trajanja pogodbe o zaposlitvi za določen čas in v največ šestih mesecih odpovesta pogodbo ob upoštevanju novih odpovednih rokov, določenih v členu 37/2(1) zakona o pogodbah o zaposlitvi.
V sklepu o zavrnitvi pritožbe je predsednik Parlamenta menil naslednje:

„[I]z spisa in zlasti iz izjav, ki jih je podala vaša stranka, je razvidno, da je sledila splošnim navodilom, neločljivo povezanim z njeno nalogo, ki so bila, da sprejme nadaljnje ukrepe v zvezi s finančnimi zadevami, ki so ji bile predložene, ne da bi te zadeve vsebinsko obravnavala, čeprav je bila uporaba izrednih postopkov sistematična. Poleg tega je vaša stranka izjavila, da je čutila obveznost do nadrejenih, da konča delo, ki so ga začeli njeni sodelavci, da je izvršni direktor zelo odločno vztrajal pri izvedbi projektov do septembra 2017 in da je želel za vsako ceno pospešiti postopke. Iz tega sledi, da je dokazan obstoj navodil v smislu člena 21a Kadrovskih predpisov.

Vaša stranka, ki je po izobrazbi pravnica, bi se ob branju člena 104 finančne uredbe (Uredba št. 966/2012) in člena 134(1)(c) pravil uporabe finančne uredbe, ki so veljala v času dejanskega stanja (Uredba št. 1268/2012), morala zavedati nepravilnosti in posledic, ki so jih te nepravilnosti lahko imele. Kot pravnica naj bi poznala načelo razlage pravnih aktov, v skladu s katerim je treba izjeme od splošnih pravil razlagati ozko. Člen 104 finančne uredbe pa je treba brati skupaj s členom 134(1)(c) zgoraj navedenih pravil uporabe, v katerem so uporabljene besede ‚kolikor je to nujno‘ in ‚zaradi skrajne nujnosti, nastale kot posledica nepredvidljivih dogodkov‘, kar bi moralo vzbuditi pozornost vaše stranke, zlasti ker je vedela, da je bilo leta 201636 obvestil o izjemi, kar dokazuje sistematično uporabo, ki je težko združljiva z besedilom zgoraj navedenih dveh določb.

[…]“
V obravnavani zadevi je treba ugotoviti, da je Sodišče v točkah od 69 do 71 svoje sodbe o pritožbi razsodilo:

„69. Vendar od EUIPO ni mogoče zahtevati, da zlasti v okviru presoje novosti izpodbijanega modela združi različne sestavne dele predhodnega modela [torej odtočno posodo in pokrivno ploščo, katere prikaz je vključen v točko 8 zgoraj], saj bi vložnik zahteve za razglasitev ničnosti moral predložiti popoln prikaz tega predhodnega modela. Poleg tega bo vsaka morebitna kombinacija, kot je navedel generalni pravobranilec v točki 152 sklepnih predlogov, vključevala pomanjkljivosti, saj bo nujno zajemala približke.

70. Zato – kot upravičeno zatrjuje EUIPO in v nasprotju z razsodbo Splošnega sodišča v točki 78 izpodbijane sodbe – okoliščina, da izpodbijani model obstaja samo v eni kombinaciji modelov, ki so javnosti že postali dostopni in v zvezi s katerimi je že bilo navedeno, da so bili namenjeni skupni uporabi, ne more biti upoštevna za presojo novosti v smislu člena 5 Uredbe št. 6/2002, če ni popolnih podatkov in prikaza modela, katerega predhodnost se zatrjuje.

71. V zvezi s tem je treba dodati, da okoliščina – na katero je opozorilo Splošno sodišče v točki 68 izpodbijane sodbe – da je družba ESS kot intervenientka pred Splošnim sodiščem priložila izrezke iz kataloga družbe Blücher, ki so drugačni od tistih, ki jih je predstavila družba Group Nivelles v zahtevi za razglasitev ničnosti, na katerih je slika pokrivne plošče, kakršna je tista, ki je prikazana v središču slike, povzete v točki 23 te sodbe, in ki je nameščena na posodo, pod katero je odtok, ne more odpraviti pomanjkljivosti, da ni natančnih podatkov in reprodukcije predhodnega modela, na katerega se sklicuje družba Group Nivelles. Tudi če bi EUIPO lahko upošteval takšno okoliščino, da bi v skladu s členom 65(1) Uredbe št. 6/2002 odredil sredstva za izvajanje ali pridobivanje dokazov, pa ni dolžan združiti različnih sestavnih delov enega ali več modelov, ki so javnosti postali dostopni ločeno, na podlagi različnih izvlečkov iz katalogov, ki so bili priloženi k zahtevi za razglasitev ničnosti, da bi dobil celotni videz navedenega predhodnega modela. Ne da bi bilo treba preučiti trditve EUIPO, da so v točkah 68 in 76 izpodbijane sodbe izkrivljena dejstva, zadošča ugotovitev, da Splošno sodišče v sodbi nikakor ne trdi, da slika, ki jo je predložila družba ESS, pomeni celotni videz točno določenega predhodnega modela, na predhodnost katerega se je sklicevala družba Group Nivelles.“