SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA - ZADEVA C-249/02 
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA 
DÁMASA RUIZ-JARABOJA COLOMERJA, 
predstavljeni 7. septembra 2004 1 
1. Portugalska republika zahteva razglasitev 
ničnosti dopisa generalnega direktorja za 
kmetijstvo pri Komisiji Evropskih skupnosti 
z dne 18. aprila 2002,2 v katerem ji na podlagi 
člena 39(3) Uredbe (ES) št. 1750/19993 
določa znižanje dveh predplačil iz leta 2002, 
prejetih za financiranje programov za razvoj 
podeželja (v nadaljevanju: PRP), za 
4.583.055,83 EUR. 
I - Pravni okvir 
2. Zaradi številnih vprašanj, ki jih odpira ta 
ničnostna tožba, je treba najprej podrobno 
predstaviti pravni okvir Skupnosti, v katerem 
jih je treba preučiti. A - Programi za razvoj podeželja: cilj, iz­
delava in finančni vidiki 
1. Uredba (ES) št. 1257/19994 
3. Ta uredba določa okvire pomoči Skup­
nosti za trajnostni razvoj podeželja, ki 
spremljajo in dopolnjujejo druge instrumen­
te skupne kmetijske politike (člen 1). V 
naslovu II so opisani različni ukrepi,5 v 
naslovu III pa v rubriki „programiranje" 
predpisuje izdelavo PRP na najprimernejši 
geografski ravni (člen 41(1)). 
1 — Jezik izvirnika: španščina. 
2 — Referenca AGRI/G/4-D11703 z naslovom „Portugalska -
EKUJS - Jamstvo - Finančno leto 2002 - Uporaba člena 
39(3) Uredbe (ES) št: 1750/1999 - Popravek v okviru 
predplačil". 
3 — Uredba Komisije (ES) z dne 23. julija 1999 o podrobnih 
pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 o podpori 
za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega 
in jamstvenega sklada (EKUJS) (UL L 214, str. 31). 4 — Uredba Sveta (ES) z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj 
podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in 
jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi 
določenih uredb (UL L 160, str. 80). 
5 — Naložbe v kmetijska gospodarstva; mladi kmetje; usposablja­
nje; predčasna upokojitev; območja z omejenimi možnostmi in 
območja z okoljskimi omejitvami; kmetijsko okolje; izboljšanje 
predelave in trženja kmetijskih proizvodov; gozdarstvo in 
spodbujanje prilagajanja in razvoja podeželskih območij. 
I - 10720 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIJI 
4. Poleg vsebine programov (člen 43) ta 
uredba določa: 
— Te programe „pripravijo pristojni or­
gani, ki jih imenuje država članica, in ta 
jih po posvetovanju s pristojnimi organi 
in organizacijami na ustrezni teritorialni 
ravni predloži Komisiji" (člen 41(1)). 
— „Načrti za razvoj podeželja zajemajo 
obdobje sedmih let od 1. januarja 
2000" (člen 42). 
— „1. Načrti za razvoj podeželja se pred­
ložijo najpozneje šest mesecev po za­
četku veljavnosti te uredbe. 
2. Komisija oceni predlagane načrte, da 
ugotovi, ali so skladni s to uredbo. Na 
podlagi teh načrtov potrdi programske do­
kumente za razvoj podeželja po postopku iz 
člena 50(2) Uredbe (ES) št. 1260/1999 [6] v šestih mesecih po predložitvi načrtov" (člen 
44). 
5. Poleg tega člen 46 določa, da se za 
podporo Skupnosti iz Jamstvenega oddelka 
EKUJS „predvidijo finančni načrti in raču­
novodstvo na letni ravni [...]" (odstavek 1); 
da „Komisija določi začetno dodelitev sred­
stev po državah članicah na letni osnovi, pri 
čemer uporabi objektivna merila, ki upošte­
vajo specifične razmere in potrebe ter 
dejavnosti, potrebne zlasti v zvezi z okoljem, 
odpiranjem delovnih mest in ohranjanjem 
krajine" (odstavek 2) in da se „začetno 
dodelitev sredstev prilagodi glede na dejan­
ske izdatke in revidirane napovedi izdatkov, 
ki jih predložijo države članice, ob upošteva­
nju ciljev programov in glede na razpoložljiva 
sredstva [...]" (odstavek 3). 
Prav tako je treba opozoriti, da ima „finančni 
prispevek iz Jamstvenega oddelka EKUJS 
lahko obliko predplačil za izvajanje programa 
ali plačil za nastale izdatke" (člen 47(3)). 6 — Uredba Sveta (ES) z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o 
Strukturnih skladih (UL L 161, str. 1). 
I - 10721 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA - ZADEVA C-249/02 
Člen 50 vsebuje izvedbene določbe, 7 ki 
opredeljujejo predložitev načrtov za razvoj 
podeželja in revizije programskih dokumen­
tov za razvoj podeželja, finančno načrtovanje 
za zagotavljanje proračunske discipline, ude­
ležbo v financiranju, spremljanje in vredno­
tenje in zagotavljanje skladnosti med ukrepi 
za razvoj podeželja in ukrepi podpore, 
uvedenimi s tržnimi ureditvami. 
2. Uredba št. 1750/1999 8 
6. Uredba št. 1257/1999 je bila dopolnjena z 
Uredbo št. 1750/1999 9, večkrat spreme­
njena 10 in izrecno razveljavljena z Uredbo 
(ES) št. 445/2002, 11 ki jo bom obravnaval v 
nadaljevanju. 12 
7. Ta izvedbena uredba zadeva tudi PRP in 
določa, da so ti pripravljeni v sldadu s členom 
43 Uredbe št. 1257/1999 „v skladu z 
natančno določenimi pogoji iz Priloge k tej uredbi" ter da njihova odobritev „določa 
skupni znesek podpore Skupnosti" (člen 33 
(D in (2)). 13 
8. S finančnega vidika je treba upoštevati 
člen 37(1), ki določa: 
„Države članice vsako leto najpozneje do 
30. septembra pošljejo Komisiji za vsak 
programski dokument za razvoj podeželja 
in vsak enoten programski dokument v 
okviru cilja 2 v primeru ukrepov za razvoj 
podeželja, ki jih financira Jamstveni oddelek 
EKUJS: 
a) izkaz o izdatkih, Id nastanejo v tekočem 
finančnem letu, ter o izdatkih, ki 
ostanejo za izplačilo do konca zadevne­
ga leta in so zajeti v podpori Skupnosti, 
kakor je opredeljena v členu 33(2) te 
uredbe, ter 
b) revidirane napovedi takih izdatkov za 
naslednja finančna leta do konca za­
devnega programskega obdobja v okviru 
dodeljenih sredstev za vsako državo 
članico. 7 — Ta pravila „se sprejmejo po postopku iz člena 50(2) Uredbe 
(ESjšt. 1260/1999". 
8 — Navedena v opombi 3. 
9 — V členu 1 je izrecno navedeno, da vključuje podrobna pravila 
za izvajanje Uredbe št. 1257/1999. 
10 — Z Uredbo Komisije (ES) št. 2075/2000 z dne 29. septembra 
2000 (UL L 246, str. 46) so spremenjeni členi 2, 5, 31(3), 33, 
35, 37(1), 38, 39(4), 46(2), 47(4), 48(1) in 49(2) ter različne 
točke v Prilogi ter dodana člena 32a in 39a. Z Uredbo 
Komisije (ES) št. 672/2001 z dne 2. aprila 2001 (UL L 93, 
str. 28) je spremenjena ena točka Priloge. Nazadnje, z Uredbo 
Komisije (ES) št. 1763/2001 z dne 6. septembra 2001 
(UL L 239, str. 10) so spremenjeni členi 5, 39 - v katerem 
je dodan odstavek la -, 46 in 48 ter ena točka Priloge, s 
katero je dodan člen 11a. 
11 — Uredba Komisije (ES) z dne 26. februarja 2002 o podrobnih 
pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 
(UL L 74, str. 1). 
12 — Točke od 11 do 13 teh sklepnih predlogov. 13 — S členom 1(5) Uredbe (ES) št. 2075/2000 so členu 33(2) 
dodani pododstavki, ki opredeljujejo izdatke, vključene v 
skupni znesek podpore Skupnosti. 
I - 10722 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIJI 
Te informacije se pošljejo v obliki pregledni­
ce po računalniškem vzorcu, ki ga zagotovi 
Komisija."14 
9. Člen 39(1) določa, da se ,,[z]a vsako 
državo članico izdatki, dani za katero koli 
finančno leto, financirajo do višine zneskov, 
sporočenih Komisiji v skladu s točko (b) 
člena 37(1), ki jih zajemajo odobrene pravice, 
upoštevane v proračunu za zadevno finančno 
leto." 
Vendar pa se lahko pojavijo razlike med 
napovedanimi in dejanskimi izdatki. Te 
razlike urejajo drugi odstavki člena 39. 15 V 
tem primeru nas najbolj zanima tretji 
odstavek: 
„Če so dejanski izdatki države članice v 
finančnem letu manjši od 75 % zneskov iz 
odstavka 1, se izdatki, ki se priznajo za 
naslednje finančno leto, zmanjšajo za tretjino 
razlike med tem pragom ali zneski, ki 
izhajajo iz uporabe odstavka la, če so ti nižji 
od praga, in dejansko nastalimi izdatki v 
zadevnem finančnem letu. To zmanjšanje se ne upošteva, ko se določajo 
dejanski izdatki v finančnem letu, ki sledi 
letu, v katerem je bilo opravljeno zmanjša­
nje." 16 
Vendar isti člen 39(4) določa, da ,,[s]e 
odstavek 3 ne uporablja za prvi izkaz o 
izdatkih, ki nastanejo v okviru programskega 
dokumenta za razvoj podeželja ali enotnega 
programskega dokumenta v okviru cilja 2 v 
primeru ukrepov za razvoj podeželja, ki jih 
financira Jamstveni oddelek EKUJS." 17 
10. V skladu s členom 50 se Uredba 
št. 1750/1999 „uporablja v zvezi s podporo 
Skupnosti od 1. januarja 2000." 
3. Uredba (ES) št. 445/200218 
11. Kot sem že navedel,19 je ta uredba, ki je 
začela veljati 22. marca 2002,20 izrecno 
14 - Različica i?, člena 1(12) Uredbe (ES) št 2075/2000. 
15 - S členom 1(3)(a) Uredbe St. 1763/2001 je dodan odstavek la. 16 - Različica iz. člena 1(3)(c) Uredbe (ES) št. 1763/2001. 
17 - Različica člena 4 iz člena 1(14) Uredbe št. 2075/2000. 
18 — Navedena v opombi 11 teh sklepnih predlogov. 
19 — Točka 6 teh sklepnih predlogov. 
20 — Sedmi dan po uradni objavi (člen 66), to je bilo 15. marca 
2002. 
I - 10723 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA - ZADEVA C-249/02 
razveljavila Uredbo št. 1750/1999, ker 
,,[s]klicevanja na razveljavljeno uredbo velja­
jo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo 
v skladu s tabelo ujemanja v Prilogi III" 
(člen 65). 
12. Treba je upoštevati, da so številne 
določbe Uredbe št. 445/2002 enake kot 
določbe Uredbe št. 1750/1999, tako da gre 
dejansko za predelano besedilo.21 To velja za 
člene 40,41(1) (ki ustrezata členu 33(1) in (2) 
Uredbe št. 1750/1999), 47 (člen 37 Uredbe 
št. 1750/1999) in 49 (člen 39 Uredbe 
št. 1750/1999). 
13. Vendar ne glede na logične razlike pri 
sklicevanju na določbe v eni ali drugi 
uredbi22 v Uredbi št. 445/2002 opažamo 
nekaj sprememb v primerjavi s predhodno 
uredbo. Ne glede na druge spremembe23 je 
treba poudariti spremembo, ki jo uvaja člen 
49(5), po katerem se ,,[o]dstavek 4 ne 
uporablja za prvi izkaz o izdatkih, ki 
nastanejo v finančnem letu 2000 v okviru programskega dokumenta za razvoj podeže­
lja ali enotnega programskega dokumenta v 
okviru cilja 2 v primeru ukrepov za razvoj 
podeželja, ki jih financira Jamstveni oddelek 
EKUJS". Izraza „v finančnem letu 2000" ni 
bilo v členu 39(4) Uredbe št. 1750/1999.24 
B - Financiranje skupne kmetijske politike 
14. Potem ko Uredba (ES) št. 1258/199925 
opredeli, kaj financirata Usmerjevalni in kaj 
Jamstveni oddelek EKUJS, v členu 6(1) 
določi, da države članice redno predložijo 
Komisiji „naslednje podatke o akreditiranih 
plačilnih in usklajevalnih službah, ki se 
nanašajo na ukrepe, ki jih financira jamstveni 
oddelek sklada: 
a) izjave o odhodkih in načrte finančnih 
potreb; 
b) letne računovodske izkaze vključno s 
podatki, potrebnimi za njihovo potrdi-
21 — Kot je zapisano v prvi uvodni izjavi. 
22 — Na primer: člen 47(1)(a) Uredbe št. 445/2002 napotuje 
na člen 41(1) iste uredbe, medtem ko člen 37(1) Uredbe 
št. 1750/1999 v različici iz Uredbe št. 2075/2000 napotuie 
na člen 33(2). ľ ' 
23 — Tako člen 47(1)(b) Uredbe št. 445/2002 dodaja „v okviru 
dodeljenih sredstev za vsako državo članico v različici 
ustrezne določbe Uredbe št. 1750/1999 (iz Uredbe 
št. 2075/2000). 24 — V različici iz Uredbe št. 2075/2000. 
25 — Uredba Sveta z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne 
kmetijske politike (UL L 160, str. 103). S to uredbo (člen 16) 
je izrecno razveljavljena Uredba Sveta (EGS) št. 729/1970 z 
dne 21. aprila 1970 o financiranju skupne kmetijske politike 
(UL L 94, str. 13) večkrat spremenjena, kar bom navedel v 
točki 17 teh sklepnih predlogov. 
I - 10724 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIU 
tev, in potrdilo o celovitosti, točnosti in 
verodostojnosti predloženih izkazov." 
15. Uredba določa tudi, da Komisija po 
posvetovanju z Odborom sklada26 odloči „o 
mesečnih predplačilih na podlagi knjiženih 
odhodkov, ki jih izvedejo akreditirane pla­
čilne službe" (prvi pododstavek člena 7(2)) in 
da „pred 30. aprilom leta, ki sledi zadevnemu 
proračunskemu letu, potrdi računovodske 
izkaze plačilnih služb na podlagi podatkov, 
navedenih v členu 6(1)(b)". Odločitev o 
potrditvi računovodskih izkazov zajema ce­
lovitost, točnost in verodostojnost predlože­
nih računovodskih izkazov. Odločitev ne 
posega v sprejem naknadne odločitve na 
podlagi odstavka 427 (člen 7(3)). 
16. Prav tako je treba opozoriti, da se 
Uredba št. 1258/1999 uporablja „za odhodke, 
izvedene od 1. januarja 2000" (drugi pod­
odstavek člena 20). 17. Poleg tega je treba ugotoviti, da se je 
Uredba št. 729/70,28 ki jo je nadomestila 
Uredba št. 1258/1999, izvajala z Uredbo (ES) 
št. 1663/95,29 ki se prav tako uporablja, ob 
upoštevanju, da sklicevanja na Uredbo 
št. 729/70 veljajo kot sklicevanja na uredbo, 
ki jo je nadomestila.30 
C - Sprejetje odločitev s strani Komisije 
18. Člen 211 ES daje Komisiji „lastno 
pristojnost odločanja", člen 4 njenega po­
slovnika31 pa določa štiri načine njenega 
izvrševanja: 
a) na sejah; 
b) po pisnem postopku v skladu s čle­
nom 12; 
26 — Odbor, ki ga v skladu s členom 12 te uredbe sestavljajo 
predstavniki držav članic in Komisije. 
27 — Člen 7(4) določa postopek, v katerem Komisija odloči, kateri 
odhodki se izločijo iz financiranja Skupnosti, in v katerem si 
je treba prizadevati, da bi dosegli sporazum z zadevno državo 
članico z dosego soglasja med obema stališčema. 28 — Navedena v opombi 25. 
29 — Uredba Komisije z dne 7. julija 1995 o določitvi podrobnih 
pravil za uporabo Uredbe Sveta (EGS) st. 729/70 v zvezi s 
postopkom za potrditev obračuna Jamstvenega oddelka 
EKUJS (UL L. 158. str. 6). 
30 — S pomočjo tabele usklajevanja v Prilogi k Uredbi 
št. 1258/1999. 
31 - UL. 2000, I. 308, str. 26. 
I - 10725 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA - ZADEVA C-249/02 
c) s pooblastitvijo v skladu s členom 13 ali 
d) s prenosom v skladu s členom 14. 
19. Pooblastitev enega ali več članov Komi­
sije ,,[s]e lahko prenese na generalne direk­
torje in vodje služb", razen če to ni izrecno 
prepovedano (člen 13). Komisija lahko spre­
jetje upravljalnih ali administrativnih ukre­
pov prenese na „generalne direktorje in vodje 
služb" (člen 14). Nazadnje, ,,[o]dločitve, ki se 
sprejmejo po postopku pooblastitve ali po­
stopku prenosa, se zapišejo v dnevno belež­
ko, ki se navede v zapisniku naslednje seje 
Komisije" (člen 15). 
II - Dejansko stanje 
A - Odobritev PRP Portugalske republike 
20. Portugalska republika je Komisiji pred­
ložila 3 PRP za obdobje od leta 2000 do leta 
2006: — 6. januarja 2000 za celinsko Portugal­
sko; 32 
— 4. februarja 2000 za avtonomno regijo 
Azori; 33 
— 22. februarja 2000 za avtonomno regijo 
Madeira. 34 
21. Komisija je PRP odobrila z odločbami z 
dne 22. novembra 2000,1. marca in 30. apri­
la 2001. 35 Člen 2 vsake odločbe v prvem 
odstavku natančno opredeli prispevke iz 
Jamstvenega oddelka EKUJS k stroškom 
ukrepov, predvidenih za izvajanje načrta, v 
drugem odstavku pa v skladu s členom 7 
Uredbe (ES) št. 296/96 36 določa, da se v 
proračunskem letu 2000 upoštevajo plačila, 
ki so jih izvedle plačilne agencije od 16. ok­
tobra 1999. V skladu s členom 3(1) so izdatki 
upravičeni od 6. januarja ter 4. in 22. febru­
arja 2000. 37 
32 — Končna različica je bila predložena 22. oktobra 2000. 
33 — Končna različica je bila predložena 24. januarja 2001. 
34 — Končna različica je bila predložena 13. marca 2001. 
35 — Vsebina vseh treh odločitev je v bistvenih stvareh enaka, 
čeprav so datumi, številke in tabele v prilogi različne. 
36 — Uredba Komisije z dne 16. februarja 1996 o podatkih, ki jih 
morajo posredovati države članice, in o mesečnem knjiženju 
izdatkov, ki se financirajo iz Jamstvenega oddelka Evropskega 
kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), 
ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2776/88 (UL L 39, str. 5). 
37 — Kot sem navedel v prejšnji točki, so to datumi predložitve 
načrtov. 
I - 10726 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIJI 
B - Uporaba člena 39(3) Uredbe 
št. 1750/1999 s strani Komisije 
22. Na podlagi člena 37(1)(b) Uredbe 
št. 1750/1999 38 je Portugalska republika v 
obvestilu z dne 30. septembra 2000 pred­
ložila Komisiji napovedi izdatkov za nasled­
nja finančna leta v programskem obdobju 
vsakega PRP. Znesek za finančno leto 2001 je 
bil 281.430.000 EUR. 
23. Komisija je na podlagi podatkov, ki so jih 
portugalski organi pošiljali vsak mesec, 
ugotovila, da so izdatki, ki so dejansko nastali 
v finančnem letu 2001, znašali 
197.323.332,52 EUR, to je 70,11 % pred­
videnih izdatkov za to finančno leto. 
24. Vprašanje uporabe člena 39(3) Uredbe 
št. 1750/1999 je Odbor EKUJS večkrat 
obravnaval: 
a) V zapisniku seje z dne 22. januarja 2002 
(točka 6.1) je informacija o kaznih, ki jih je 
treba uporabiti za določene države članice, ker niso upoštevale proračunov za razvoj 
podeželja za finančno leto EKUJS 2001 z 
izrecno omembo člena 39(3) Uredbe 
št. 1750/1999. Ta točka je bila zaradi 
notranjega postopka umaknjena z dnevnega 
reda, ker je treba, preden se določijo kazni, 
izračunati zneske izdatkov držav članic v 
navedenem finančnem letu, ti podatki pa naj 
bi bili znani šele po 31. januarju 2002, to je 
po datumu zaključka finančnega leta 2001 za 
Jamstveni oddelek EKUJS. 
V zapisniku je pod naslovom informacije o 
napovedih izdatkov za razvoj podeželja za 
finančno leto EKUJS 2002, ki so revidirane v 
skladu s členom 39(3) Uredbe št. 1750/1999, 
navedeno, da je predstavnik Komisije na tej 
seji predstavil svoj način izračuna (točka 6.2). 
b) Podobna informacija je v zapisniku seje z 
dne 19. februarja 2002, ki prav tako izrec­
no omenja uporabo člena 39(3) Uredbe 
št. 1750/1999 (točka 6). 
Prav tako je navedeno, da je predstavnik 
Komisije govoril o kaznih šestih držav članic, 
katerih izdatki za PRP so bili manjši od 75 % 38 — Glej točko 8 teh sklepnih predlogov. 
I - 10727 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA - ZADEVA C-249/02 
predvidenih izdatkov, ter povedal, da bodo z 
dopisom obveščene o datumu, ko bodo 
njihova mesečna predplačila zmanjšana za 
znesek kazni. 
25. V tem primeru izpodbijani dopis, na­
slovljen na Instituto Nacional de Garantía 
Agrícola 39 (v nadaljevanju: INGA), navaja, da 
so izdatki v finančnem letu EKUJS 2001 
znašali 197.323.332,52 EUR, to je manj kot 
75 % predvidenih 281.430.000,00 EUR, in 
da je treba uporabiti člen 39(3) Uredbe 
št. 1750/1999, ter se sklicuje na besedilo 
AGRI/46059/2001-Rev. 2 v prilogi, o kate­
rem so razpravljali na seji Odbora EKUJS 
19. februarja 2002 in v katerem je naveden 
podroben izračun. 40 Na podlagi zgoraj na­
vedenega člena dopis določa znižanje dveh 
predplačil iz leta 2002 za 4.583.055,83 EUR v 
breme poglavja B01-41 (potrditev obračunov 
in znižanja/popravki predplačil), ki ne zadeva 
zneskov, dodeljenih državi članici z Odločbo 
2000/426/ES. 41 26. O zmanjšanju iz člena 39(3) Uredbe 
št. 1750/1999 so se ponovno pogovarjali na 
seji Odbora EKUJS 19. aprila 2002. Na 
zahtevo danske delegacije je predsednik 
predstavil mnenje Pravne službe Komisije, 
ki potrjuje, da ima navedeno zmanjšanje 
lastnosti klasične finančne kazni ter da bo 
izvedeno v obliki odbitka od predplačil, ki 
bodo izplačana zadevnim državam članicam 
junija in avgusta 2002. 
27. Na sejah 22. maja in 19. junija 2002 je 
odbor EKUJS razpravljal o predplačilih, ki jih 
je bilo treba izplačati državam članicam 
junija in julija 2002 glede na izdatke, 
prijavljene za april in maj 2002. Na sejah je 
bilo ugotovljeno, da so v znesku predplačil 
upoštevani pozitivni in negativni popravki na 
podlagi izdatkov, ki so jih prijavile države 
članice. 
28. Komisija je z odločbama z dne 27. maja 
in 24. junija 2002, ki ju je podpisal komisar za 
kmetijstvo, določila znesek predplačil, ki jih 
je treba izplačati državam članicam za april 
in maj 2002. Odločbi se omejujeta na skupne 
zneske po državah in ne navajata podrob­
nosti. 39 — INGA je portugalski organ, zadolžen za koordinacijo iz­
datkov, ki jih financira Jamstveni oddelek EKUJS. 
40 — Vendar moram poudariti, da čeprav je dopisu priložen 
podroben izračun kazni, ne vem, ali je bil vključen tudi na 
seji Odbora EKUJS dne 19. februarja 2002. Tožbi je v Prilogi 
A.11 priložen zapisnik te seje, vendar brez prilog. Komisija ga 
prav tako ni predložila pri odgovoru na tožbo in dupliki. 
41 — Odločba Komisije z dne 26. junija 2000 o spremembi 
Odločbe 1999/659/ES o okvirni dodelitvi sredstev državam 
članicam iz Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega 
usmerjevalnega in jamstvenega sklada za ukrepe za razvoj 
podeželja za obdobje od leta 2000 do 2006 (UL L 165, 
str. 33). 
I - 10728 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIJI 
29. Treba je še navesti, da je Komisija z 
Odločbo 2002/461/ES 42 z dne 12. junija 
2002 in v skladu s členom 7(3) Uredbe 
št. 1258/1999 potrdila računovodske izkaze 
držav članic za finančno leto 2001 za izdatke, 
ki jih financira Jamstveni oddelek EKUJS. 
III - Postopek pred Sodiščem 
30. Portugalska republika je vložila tožbo v 
sodnem tajništvu Sodišča 1. julija 2002. 
31. Komisija je v odgovoru na tožbo pred­
lagala, naj se tožba razglasi za nedopustno ali 
naj se v vsakem primeru zavrne, tožeči 
stranki pa se naloži plačilo stroškov. 
32. Pisni del postopka je bil po repliki in 
dupliki zaključen. 33. Obravnave z dne 1. julija 2004, ki jo je 
zahtevala tožeča stranka, se je udeležila tudi 
tožena stranka; povedano je bilo, da bodo 
sklepni predlogi predstavljeni 7. septembra 
2004. 
IV - Pravo 
34. Prva navedena točka je bila dopustnost 
tožbe, kajti Komisija meni, da je vsebina 
izpodbijanega dopisa povsem informativna. 
Sicer pa se preučitev tožbe nanaša na razloge 
za razveljavitev, ki jih navaja Portugalska 
republika. 
35. Vendar gre za povezani temi, kajti 
pravna narava zadevnega dopisa lahko precej 
vpliva na napako zaradi nepristojnosti, kar je 
glavni očitek tožeče stranke. 
A - Dopustnost ničnostne tožbe 
1. Utemeljitev 
36. Komisija se sklicuje na nedopustnost, 
ker, na kratko, meni, da se ničnostna tožba 42 — Odločba o potrditvi obračunov držav članic v okviru 
izdatkov, financiranih iz Jamstvenega oddelka Evropskega 
kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), 
za finančno leto 2001 (UL L 160, str. 28). 
I - 10729 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOIA - ZADEVA C-249/02 
lahko vloži samo zoper akte z obveznimi 
pravnimi učinki, kar pa ne velja za iz­
podbijani dopis, ki niti ne spreminja pravnih 
položajev, ampak ki je, ob uporabi tega, kar je 
bilo najavljeno na seji Odbora EKUJS z dne 
19. februarja 2002, popolnoma informativne 
narave in samo sporočilo služb Komisije 
službam Portugalske republike o ukrepu, ki 
ga poznajo že s sej Odbora, ter je del 
sodelovanja med Skupnostjo in državami 
članicami. 
Komisija prav tako trdi, da sta pravno 
zavezujoči odločbi, ki zadevata interese 
tožeče stranke, in sicer odločbi z dne 27. maja 
in 24. junija 2002 o predplačilih za april in 
maj 2002, s katerima je komisar za kmetij­
stvo sprejel ukrep zmanjšanja predplačil. 
37. Portugalska vlada meni - glede na to, da 
na seji Odbora EKUJS 22. januarja 2002 niso 
razpravljali o naložitvi kakršne koli kazni, 
kajti izdatki, ki so nastali v državah članicah, 
še niso bili določeni, ter je Komisija na seji 
19. februarja 2002 samo obvestila, da name­
rava naložiti kazni -, da dopis spreminja njen 
pravni položaj, ker je akt, s katerim ji je bilo 
naloženo znižanje in v katerem je določen 
znesek tega znižanja, torej ima individualno 
in konkretno vsebino. Portugalska vlada trdi, da do prejema dopisa 
ni vedela, da se je Komisija odločila, da bo 
uvedla znižanje, prav tako naj ne bi vedela, 
kakšen bo znesek tega znižanja, niti tega, ali 
bo znižanje porazdeljeno po mesečnih pred­
plačilih v finančnem letu 2002 ali izvedeno v 
celoti pri enem mesečnem predplačilu. 
Po njenem mnenju sta odločbi z dne 27. maja 
in 24. junija 2002 samo izvedbena ukrepa, 
zoper katera ni mogoče vložiti tožbe, ker ne 
navajata, da so dejanski izdatki nižji od 75 % 
izdatkov, ki jih je predvidela Portugalska 
republika, ter ker ne opredeljujeta naložene 
kazni niti njenega zneska. 
38. Menim, da je za odločitev o dopustnosti 
treba izhajati iz člena 230 ES, 43 kot ga je 
razložilo Sodišče. 
43 — Ta v prvih dveh odstavkih določa: „Sodišče nadzira zakonitost 
aktov, ki jih skupaj sprejemata Evropski parlament in Svet, ter 
aktov Sveta, Komisije in ECB, razen priporočil in mnenj, pa 
tudi zakonitost aktov Evropskega parlamenta s pravnim 
učinkom do tretjih oseb. V ta namen je Sodišče pristojno za 
odločanje o tožbah, ki jih vloži država članica, Evropski 
parlament, Svet ali Komisija zaradi nepristojnosti, bistvene 
Kršitve postopka, kršitve te pogodbe ali katerega koli 
pravnega pravila, ki se nanaša na njeno uporabo, ali zaradi 
zlorabe pooblastil". Četrti odstavek določa, da „[fļizične ali 
pravne osebe lahko pod enakimi pogoji sprožijo postopke 
zoper nanje naslovljene odločbe ali zoper odločbe, ki jih 
neposredno in posamično zadevajo, čeprav so v obliki uredbe 
ali odločbe naslovljene na drugo osebo". 
I - 10730 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIJI 
39. Ničnostna tožba ima dvojen namen: da 
se nadzoruje upoštevanje prava Skupnosti s 
strani institucij in da se zaščitijo pravice 
tožečih strank (drugih institucij Skupnosti, 
držav članic ali posameznikov) glede aktov 
takih institucij, ker je sodna praksa po­
kazala, da je restriktivna razlaga pogojev 
dopustnosti v nasprotju s ciljem tožbe. 
40. V tem smislu je bilo poudarjeno, da je 
Evropska skupnost pravna skupnost, kolikor 
se njene države članice in njene institucije ne 
morejo izmakniti nadzoru skladnosti njiho­
vih aktov z ustavno listino, ki je Pogodba, ki 
je poleg tega vzpostavila popoln sistem 
pravnih sredstev in postopkov, s katerim se 
zaupa nadzor nad zakonitostjo aktov institu­
cij sodišču Skupnosti.46 Ta sistem omogoča 
neposredno tožbo zoper „vse ukrepe, ki so jih 
sprejele institucije [...] in imajo pravni 
učinek".47 
41. Težava nastane pri natančni opredelitvi, 
kdaj ima akt Skupnosti pravni učinek. 2. Pojem akta s pravnimi učinki 
42. Ta pojem sem preučil ob drugi prilož­
nosti.48 Mislim, da je takratna analiza 
ohranila vso svojo vrednost v primeru, kot 
je ta, v zvezi z obsegom učinkov za državno 
članico. 
43. Po mnenju Sodišča ime ali oblika akta 
načeloma nista pomembna, pomembna sta 
njegov obseg in vsebina, 49 kajti tudi tožbe 
zoper dopis 50 ali ustno odločbo 51 so bile 
razglašene za dopustne. V tem smislu sta bili 
preučeni ničnostna tožba zoper odločitev 
Sveta, s katero je pozval države članice, naj 
sklenejo mednaroden sporazum za Skup­
nost,5 ter tožba zoper sporočilo Komisije, ki 
44 — Glej mojo sklepne predloge v zadevi Ismeri Europa proti 
Računskemu sodišču (sodba z dne 10. julija 2001. C-315/99 P. 
Recueil, str. I-5281). 
45 — Sodba z dne 11. novembra 1981, IBM proti Komisiji (60/81, 
Recueil, str. 2639. točka 8). 
46 — Sodba z dne 23. aprila 1986 v zadevi Les Verts proti 
Parlamentu (294/83, Recueil, str. 1339); v podobnem smislu 
glej sodbo z dne 25. julija 2002 v zadevi Unión de Pequenos 
Agricultores proti Svetu (C-50/00 P, Recueil, str. I-6677). 
47 — Stavek v narekovajih je iz sodbe z dne 31. marca 1971 v 
zadevi Komisija proti Svetu (22/70, Recueil, str. 263). 48 — Točka 45 in naslednje mojih sklepnih predlogov v zadevi 
Ismeri Europa (navedeni v opombi 44). 
49 — V sodbi Komisija proti Svetu (navedena v opombi 47) je 
Sodišče trdilo, cía mora biti ničnostna tožba odprta za vse 
ukrepe institucij, ne glede na njihovo naravo ali obliko, ki 
imajo pravni učinek (točka 42), in v sodbi z dne 22. junija 
2000 v zadevi Nizozemska proti Komisiji (C-147/96, Recueil, 
str. I-4723) ponovilo, da „se je za ugotovitev, ali ima 
izpodbijani akt tak učinek, treba opreti na njegovo vsebino" 
(točka 27). V tem smislu glej sklep z dne 13. junija 1991 v 
zadevi Sunzest proti Komisiji (C-50/90, Recueil, str. I-2917). 
50 — Sodba z dne 10. decembra 1957 v zadevi Usines a tubes de la 
Sarre proti Visoki oblasti (1/57 in 14/57, Recueil, str. 201). 
51 — Sodba z dne 9. februarja 1984 v zadevi Kohler proti 
Računskemu sodišču (316/82 in 40/83, Recueil, str. 641). 
52 — Sodba Komisija proti Svetu, navedena v opombi 47. 
I - 10731 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA - ZADEVA C-249/02 
je pod pretvezo, da razlaga določbe direktive, 
državam članicam nalagalo nove obvezno­
sti. 53 
44. Nasprotno so štele za nedopustne tožbe 
zoper akte, ki sami po sebi ne ustvarjajo 
pravic in obveznosti do tretjih oseb, kajti 
Sodišče je zavrnilo tožbe zoper notranje 
ukrepe ali navodila, ki niso imeli učinka 
zunaj institucije, v kateri je akt nastal, 54 ali 
zoper določeno prakso Skupnosti. 55 Tožbe 
zoper akte, ki so nastali pred ali po dokončni 
odločitvi v postopku, ki je zapleten, so bile 
prav tako zavrnjene. Napake pripravljalnih 
aktov za poznejši akt, ki izraža odločitev 
institucije, je treba prijaviti v tožbi zoper 
poznejši akt, 56 kar ne pomeni, da se zoper 
pripravljalne akte ne da vložiti samostojne 
tožbe, če imajo pravne učinke in dokončno 
urejajo en vidik glavnega postopka. Zaradi 
istega razloga ni možna tožba zoper akte, katerih edini namen je ponoviti ali potrditi 
predhodne akte, 57 ali zoper zgolj izvedbene 
akte. 58 
3. Uporaba zgoraj navedenega pojma v tem 
primeru 
45. Na podlagi zgornjih razmišljanj je treba 
izpodbijani dopis razumeti kot akt s pravnimi 
učinki. 
46. Člen 39(3) Uredbe št. 1750/1999 59 do­
loča, da se zmanjšajo izdatki, ki se priznajo za 
naslednje finančno leto, v skladu z nekateri­
mi natančnimi merili, 60 od koder izhaja 
obveznost, da pristojna institucija sprejme 
odločbo o uvedbi zmanjšanja in navede 
ustrezne informacije. Treba je določiti „de­
janske izdatke", „zneske iz odstavka 1", 
razliko med obema zneskoma, izraženo v 
53 — Sodba z dne 16. junija 1993 v zadevi Francija proti Komisiji 
(C-325/91, Recueil, str. I-3283). 
54 — Sodbi z dne 17. julija 1959 v zadevi Phoenix-Rheinrohr proti 
Visoki oblasti (20/58, Recueil, str. 163) in z dne 6. aprila 2000 
v zadevi Španija proti Komisiji (C-443/97, Recueil, 
str. I-2415). 
55 — Sodba z dne 19. novembra 1998 v zadevi Portugalska proti 
Komisiji (C-159/96, Recueil, str. I-7379). 
56 — Sodba Phoenix-Rheinrohr, navedena v opombi 54; v istem 
smislu sodba IBM, navedena v opombi 45. 57 — Sodbe z dne 22. marca 1961 v zadevi SNUPAT proti Visoki 
oblasti (42/59 in 49/59, Recueil, str. 101); z dne 25. oktobra 
1977 v zadevi Metro proti Komisiji (26/76, Recueil, str. 1875); 
z dne 15. decembra 1988 v zadevi Irish Cement proti Komisiji 
(166/86 in 220/86, Recueil, str. 6473) in z dne 25. maja 1993 v 
zadevi Foyer culturel du Sart-Tilman proti Komisiji 
(C-199/91, Recueil, str. I-2667) ter sklep z dne 21. novembra 
1990 v zadevi Infortec proti Komisiji (C-12/90, Recueil, 
str. I-4265). 
58 — Sodba z dne 25, februarja 1988 v zadevi Les Verts proti 
Parlamentu (190/84, Recueil, str. 1017). 
59 — Glej točko 9 teh sklepnih predlogov. 
60 — Opozarjam, da je zmanjšanje obvezno, ker se določba glasi 
„se izdatki [...] zmanjšajo" in ne „se lahko zmanjšajo" ali 
podobno. 
I - 10732 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIJI 
odstotkih, in nazadnje tretjino „razlike", ki je 
znesek zmanjšanja. 
47. Šele ko država članica ve, da je zanjo 
treba uvesti zmanjšanje v skladu z vsemi temi 
podatki, lahko učinkovito izpodbija ustrezno 
odločbo, tako da izpodbija upoštevane pojme 
ali elemente, kar pa država težko naredi, saj 
se podatki pošiljajo postopoma brez kon­
kretne odločbe, ki bi vse podatke združila in 
omogočila državi, da izrazi nestrinjanje ter -
če meni, da je to primerno - uporabi pravno 
pot. 
48. V tem primeru dopis jasno navaja, da je 
treba za Portugalsko republiko uporabiti člen 
39(3) Uredbe št. 1750/1999, ter opredeljuje 
znesek zmanjšanja, datum njegove izvedbe in 
uporabljene podatke: 
— dejanski izdatki znašajo 197.323.332,52 
EUR; 
— v napovedi za leto 2001, poslani služ­
bam Komisije 30. septembra 2000, je 
znesek 281.430.000,00 EUR; — dejanski izdatki ne dosegajo praga 75 % 
predvidenih izdatkov in 
— znesek znižanja je 4.583.055,83 EUR in 
ga je treba izvesti pri dveh predplačilih v 
letu 2002. 
49. Zato se zdi, da je ničnostna tožba zoper 
dopis dopustna kljub nasprotnim trditvam 
Komisije. 
50. Vendar so o uporabi člena 39(3) Uredbe 
št. 1750/1999 razpravljali na dveh predhod­
nih sejah Odbora EKUJS, 61 obakrat je bila 
razprava informativna. 62 Po mojem mnenju 
vsebina razprav na seji 22. januarja 2002 
nima posebnega pravnega interesa, ker so vse 
v zvezi z uporabo zgoraj navedene določbe 
umaknili z dnevnega reda, predvsem zato, 
ker eden od potrebnih podatkov ni bil na 
61 — Glej točko 24 teh sklepnih predlogov. 
62 — Poudarjam, da je bila razprava informativna, če obvestilo o 
skorajšnji naložitvi globe ni isto, kot če se to dejansko stori. 
Akt, zoper katerega bi se lahko vložila tožba, ne bi bil akt, v 
katerem je napovedana naložitev globe. 
I - 10733 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA - ZADEVA C-249/02 
voljo. Pri presoji vsebine razprav na naslednji 
seji 19. februarja se pojavlja več dvomov. 
51. Glede na zapisnik te seje je predstavnik 
Komisije predstavil kazni, ki jih je treba 
uporabiti za določene države članice, ki so 
očitno 63 naštete v priloženem dokumentu, ta 
pa je bil pozneje priložen k izpodbijanemu 
dopisu. To bi lahko razumeli, kot da se je 
Komisija na seji 19. februarja že odločila o 
uporabi znižanja, osnovah za izračun in 
znesku znižanja, dopis z dne 18. aprila 2002 
pa je samo sporočilo o odločitvi, tako da bi 
Portugalska republika, če se s tem ne bi 
strinjala, morala izpodbijati odločbo in ne 
dopisa. 
52. Kaj bi torej morala izpodbijati? Prilogo, v 
kateri je izračun? Obvestilo o naložitvi kazni? 
Informacijo predstavnika Komisije? Skratka, 
kje je akt, s katerim je sprejeta odločitev o 
uvedbi znižanja? 64 
53. Glede na ta vprašanja se zdi, da bi bilo v 
skladu z načelom pravne varnosti, ki zahteva, da „sta znana avtor in vsebina vsakega 
upravnega akta s pravnimi učinki", 65 ter v 
skladu z zahtevo po učinkovitem sodnem 
nadzoru nad skladnostjo institucionalnih 
aktov s pravom Skupnosti 66 primerno, če bi 
priznali dopustnost ničnostne tožbe zoper 
dopis, ki je materialni zapis odločitve o 
znižanju, s katerim je bila Portugal­
ska republika obveščena o vseh zadevnih 
podatkih. 
54. Tožba bi se namreč morala vložiti zoper 
odločitev o znižanju, vendar je, ker ni 
drugega formalnega instrumenta za njeno 
sprejetje, dopis postal njen materialni po­
kazatelj, ki ga tožeča stranka lahko izpodbija, 
da bi Sodišče preučilo njegovo skladnost s 
pravom Skupnosti. Čeprav je tožba uradno 
vložena zoper dopis, je pravi predmet tožbe 
odločba. Poleg tega je treba v tem duhu 
preučiti razloge za nezakonitost, ki jih navaja 
Portugalska republika, ter se osredotočiti na 
63 — Glej točko 40 teh sklepnih predlogov. 
64 — Naj opozorim, da sta v skladu s sodbo z dne 15. junija 1994 v 
zadevi Komisija proti BASF in drugim (C-137/92 P, Recueil, 
str. I-2555) „intelektualna in formalna plat nerazdružljiva 
celota, zato je zapis akta tudi nujni izraz volje organa, ki ga je 
sprejel" (točka 70). 65 — Sodba z dne 6. aprila 2000 v zadevi Komisija proti Solvay 
(C-287/95 P in C-288/95 P, Recueil, str. I-2391, točka 49). 
66 — Zahteva po sodnem nadzoru, ki, kot je izjavilo Sodišče v 
sodbah z dne 3. decembra 1992 v zadevi Oleificio Borelli 
proti Komisiji (C-97/91, Recueil, str. I-6313); z dne 11. 
januarja 2001 v zadevi Kofisa Italia (C-1/99, Recueil, 
str. I-207) in z dne 6. decembra 2001 v zadevi Carl Kühne 
in drugi (C-269/99, Recueil, str. I-9517), izhaja iz ustavnih 
tradicij, skupnih državam članicam, ter je bila potrjena v 
členih 6 in 13 Evropske konvencije o varstvu človekovih 
pravic in temeljnih svoboščin. 
I - 10734 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIJI 
ukrep, s katerim se uvaja zmanjšanje, in na 
način njegove izvedbe, ne pa na dopis, ki je 
samo instrument za njegovo objavo. 
55. Poleg tega se ne strinjam s trditvami 
Komisije, da naj bi bila akta, zoper katera se 
lahko vloži tožba, odločbi, izdani maja in 
junija 2002, s katerima je bil določen znesek 
predplačil, ki jih je treba izplačati državam 
članicam za april in maj 2002, kajti odločbi 
sta samo izvedbena ukrepa za že sprejeto 
odločitev. Kot je poudarila tožeča stranka, sta 
podobni predhodnim odločbam, od njih se 
razlikujeta le po znesku in mesečnem pred­
plačilu, na katerega se nanašata, sicer pa ne 
prinašata ničesar novega. 
B - Tožbeni razlogi za razglasitev ničnosti 
56. Če Sodišče meni, da je tožba dopustna, je 
treba preučiti navedene tožbene razloge za 
razglasitev ničnosti. 
1. Prvi tožbeni razlog za razglasitev ničnosti: 
nepristojnost 
57. Tožbeni razlog, povezan z nepristojno­
stjo, se deli na dva dela, in sicer na kršitev Poslovnika Komisije in kršitev člena 7(3) 
Uredbe št. 1258/1999. 
a) Kršitev Poslovnika Komisije 67 
58. Portugalska republika zahteva razglasitev 
ničnosti dopisa, ker je to dopis generalnega 
direktorja, ki naj ne bi imel potrebnih 
pristojnosti in naj ne bi ravnal v skladu s 
pooblastitvijo ali prenosom, ki sta načina 
zastopanja, o katerih sicer ni mogoče dom­
nevati. 
59. Strinjam se z mnenjem tožeče stranke, 
da generalni direktor ne more odločati o 
znižanju iz člena 39(3) Uredbe št. 1750/1999. 
Prav tako se strinjam, da v tem primeru ni 
bilo pooblastitve ali prenosa. 68 Poleg tega 
Komisija ne izpodbija teh dveh točk. 69 
67 — Glej pravni okvir, razložen v točkah 18 in 19 teh sklepnih 
predlogov. 
68 — Tudi če bi obstajala pooblastitev ali prenos, bi to moralo biti 
navedeno, ne samo, kot ugotavlja tožeča stranka, ker se tega 
ne da domnevali, ampak tudi, ker to določa člen 15 
Poslovnika Komisije. Glej v tem smislu točko 19 teh sklepnih 
predlogov. 
69 — Tukaj tudi ni govora o pristojnosti Komisije za zmanjšanje 
predplačil državam članicam. O tej točki se je Sodišče 
pritrdilno opredelilo v sodbi z dne 17. oktobra 1991 v zadevi 
Nemčija proti Komisiji (C-342/89, Recueil, str. I-5031). 
I - 10735 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA - ZADEVA C-249/02 
60. Vendar pa se ne strinjam s sklepanjem, 
ki iz tega sledi, kajti dopis se ne sme razumeti 
ločeno, 70 brez konteksta, v katerem je nastal. 
To bi bila poenostavljena rešitev in bi 
pomenila, da se dopisu pripisujejo lastnosti, 
ki jih nima. Treba je opozoriti, da menim, da 
je treba tožbo šteti za dopustno, ker odloči­
tev Komisije, da se zmanjšajo predplačila 
Portugalski republiki, nima specifične mate­
rialne podlage; dopis bi lahko imel to 
funkcijo, tako da izpodbijanje omogoča 
Sodišču, da preuči nestrinjanje tožeče stran­
ke z odločitvijo.71 Vendar pa se iz tega ne da 
sklepati, da je generalni direktor s tem 
dopisom sprejel odločitev o zmanjšanju, kot 
trdi tožeča država članica. 
b) Kršitev člena 7(3) Uredbe št. 1258/1999 72 
61. Tožeča stranka opozarja, da je dopis 
datiran 18. aprila 2002, medtem ko so bili 
računi plačilnih agencij za finančno leto 2001 
zaključeni šele 12. junija 2002. Zato ocenjuje, 
da pred tem datumom znesek zmanjšanja za 
leto 2002 ni mogel biti izračunan, tako da je generalni direktor, ko je znesek izračunal na 
podlagi vsote, ki še ni bila potrjena, pre­
koračil svoja pooblastila in kršil člen 7(3) 
Uredbe št. 1258/1999. 
62. S tem sklepanjem se ne strinjam. Zgoraj 
navedena določba navaja, da Komisija potrdi 
računovodske izkaze plačilnih služb, česar 
generalni direktor ni naredil. Dejstvo, da ni 
počakal na potrditev letnih računovodskih 
izkazov, preden je sprejel odločitev o zmanj­
šanju, je drug problem. To pomeni, kot trdi 
Komisija v dupliki, da Portugalska republika 
dejansko izpodbija način izračuna, kar lahko 
v skrajnem primeru vodi do vsebinske 
napake, ne pa do napake zaradi nepristoj­
nosti ali do formalne napake. Mislim, da se 
tega zaveda tudi tožeča stranka, glede na to, 
kako je oblikovala četrti tožbeni razlog za 
tožbo, ki ga bom obravnaval v nadaljevanju. 
Zato očitana nepristojnost ni bila potrjena. 
2. Drugi tožbeni razlog za razglasitev 
ničnosti 
63. Portugalska republika navaja, da odloči­
tev nima pravne podlage, ker je bila sprejeta, 
ko je bila Uredba št. 1750/1999, na katero se 70 — Tukaj se pojavi povezava, ki sem jo navedel v točki 35 teh 
sklepnih predlogov, med nasprotovanjem Komisije dopust­
nosti tožbe in ničnostjo, ki jo navaja Portugalska republika. 
71 — Točka 52 in naslednje teh sklepnih predlogov. 
72 — Glej pravni okvir, razložen v točkah od 14 do 17 teh sklepnih 
predlogov. 
I - 10736 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIJI 
sklicuje, izrecno razveljavljena z Uredbo 
št. 445/2002. 73 
64. Komisija trdi, da v skladu s členom 65(1) 
Uredbe št. 445/2002 sklicevanja na razve­
ljavljeno uredbo veljajo kot sklicevanja na 
ustrezne določbe nove uredbe. 
65. Z zadnjim mnenjem se ne strinjam. 
Določba tega člena se nanaša na določbe in 
akte, ki so bili sprejeti, ko se je uporabljala 
Uredba št. 1750/1999, ne pa na poznejše akte 
in določbe, ki se morajo nanašati na novo in 
ne na razveljavljeno uredbo. Vendar pa se 
kljub temu ne strinjam s trditvijo tožeče 
stranke. Kot sem že navedel,74 je člen 39(3) 
Uredbe št. 1750/1999 enak členu 49(4) 
Uredbe št. 445/2002; odločitev o zmanjšanju 
predplačila ima torej isto pravno podlago, 
tako da napaka pri navajanju člena in celo 
uredbe ne more imeti za posledico razgla­
sitve ničnosti, ki jo zahteva tožeča stranka, 
kajti odločitev ima normativno podlago in 
učinki niso odvisni od tega, katero pravilo se 
uporabi. To še toliko bolj velja, če se - kot sem že navedel - upošteva, da je dopis samo 
materialni pokazatelj odločitve, ki je bila 
sprejeta pred tem.75 
3. Tretji tožbeni razlog za razglasitev 
ničnosti 
66. Ta razlog se sklicuje na očitno napako 
pri uporabi člena 39(4) Uredbe 
št. 1750/1999, ki določa, da se odstavek 3 
ne uporablja za prvi izkaz o izdatkih, ki 
nastanejo v okviru programskega dokumenta 
za razvoj podeželja, s tem pa se postavlja 
vprašanje, ali se prvi izkaz o izdatkih nanaša 
na finančno leto 2000, kot trdi Komisija, ali 
na finančno leto 2001, kot trdi tožeča 
stranka. 
67. Za rešitev tega vprašanja je treba opo­
zoriti, da PRP, ki jih je predložila Portugalska 
republika, po eni strani določajo, da so 
plačila, ki so jih izvedle plačilne agencije od 
16. oktobra 1999 naprej, vključena v pro-
73 — Glej točko 11 teh sklepnih predlogov. 
74 — Glej točko 12 teh sklepnih predlogov. 75 — Ko je predstavnik Komisije na seji Odbora EKUJS z dne 
19. februarja 2002 predstavil kazni za šest držav članic, 
katerih izdatki za PRP so bili manjši od 75 % predvidenih 
izdatkov, je bila Uredba št. 1750/1999 še v veljavi. 
I - 10737 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA - ZADEVA C-249/02 
računsko leto 2000 (člen 2(2)), po drugi 
strani pa določajo, da so izdatki upravičeni 
od 6. januarja ter 4. in 22. februarja 2000 
naprej (člen 3(1)). 76 
68. Čeprav so bili PRP potrjeni po izteku 
šestmesečnega roka po predložitvi, 77 je bilo 
odločeno, da bodo imeli retroaktivni učinek 
za finančno leto 2000. Torej datum pred­
ložitve ali potrditve teh načrtov in celo 
datum, ko so nastali izdatki, ni tako po­
memben kot obdobje, za katero so bile 
prevzete obveznosti za izdatke. 
69. Čeprav se strinjam z utemeljitvijo Komi­
sije, da je moratorij iz člena 39(4) Uredbe 
št. 1750/1999 na naložitev kazni iz pred­
hodnega odstavka namenjen temu, da bi 
imele države članice čas za prilagajanje in da 
bi pridobile poglobljeno znanje, ki temelji na 
izkušnjah iz finančnega leta, vseeno mislim, 
da se ta moratorij ujema tudi z idejo, da bo 
na prvi izkaz o izdatkih vplivala zamuda pri 
potrditvi PRP, ker je predvidena začasna neuporaba določb, da bi omilili škodljive 
učinke, ki izhajajo iz tega položaja. 
70. V tem kontekstu je treba trditev Ko­
misije, da je treba člen 49(5) Uredbe 
št. 445/2002, ki natančno določa, da se kazen 
ne uporablja za prvi izkaz o izdatkih, ki 
nastanejo „v finančnem letu 2000", razumeti 
kot zgolj razjasnitev prejšnjega člena 39(4) 
Uredbe št. 1750/1999/ 78 
71. Moratorij na kazen je torej veljal za 
finančno leto 2000 in ne za finančno leto 
2001. 
72. Tej ugotovitvi ne nasprotuje dejstvo, 
ravno nasprotno, ki ga je poudarila Portu­
galska republika, da je Komisija v dopisih z 
dne 2. oktobra in 20. novembra 2000 ter 
12. januarja 2001 navedla, da se nekateri 
zneski ne bodo mogli povrniti v okviru 
predplačil za finančno leto 2000, ker PRP 
še niso bili odobreni, kajti ta sporočila so 
nastala pred navedenimi odločitvami, s 
katerimi je Komisija, ki se je gotovo zavedala 
težav, priznala retroaktivnost, o kateri sem 
govoril. 
76 — Datumi predložitve teh treh načrtov. Glej točki 20 in 21 teh 
sklepnih predlogov. 
77 — Člen 44 Uredbe št. 1257/1999; glej točko 4 teh sklepnih 
predlogov. 78 — Glej točke 13 in od 79 do 81 teh sklepnih predlogov. 
I - 10738 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIJI 
4. Četrti in šesti tožbeni razlog za razglasitev 
ničnosti 
73. Portugalska republika prav tako navaja 
očitno napako pri uporabi člena 39(3) 
Uredbe št. 1750/1999 (četrti tožbeni razlog) 
in člena 49(4) Uredbe št. 445/2002 (šesti 
tožbeni razlog) in v obeh primerih uporablja 
enako utemeljitev. 79 Ta napaka naj bi izhajala 
iz dejstva, da je Komisija določila znesek de­
janskih izdatkov na podlagi podatkov, ki jih je 
posredovala INGA (197.323.332,52 EUR) in 
o katerih se ni razpravljalo, pri tem pa ni 
upoštevala, kot bi morala, podatkov iz 
odločbe o potrditvi računovodskih izkazov 
za finančno leto 2001 (197.757.664,51 EUR). 
74. Komisija meni, da ni treba počakati na 
potrditev letnih računovodskih izkazov, 
in navaja, da se člen 49(4) Uredbe (ES) št. 
445/2002 - člen 39(3) Uredbe št. 1750/1999 
- ne nanaša na potrjene računovodske 
izkaze, ampak na izdatke, ki so nastali v 
zadevnem finančnem letu. Poleg tega navaja, da Komisija v skladu s členom 4(1) Uredbe 
št. 296/96 80 sprejme sklep o mesečnih 
predplačilih na podlagi podatkov, ki jih 
države članice mesečno in tedensko posre­
dujejo v skladu s členom 3. 
75. Ta problem je treba preučiti na podlagi 
naslednjih razmišljanj. Prvič, glavni namen 
kazni iz člena 39(3) Uredbe št. 1750/1999 je 
omogočiti največjo možno skladnost med 
predvidenimi in dejanskimi izdatki, tako da 
se za državo članico, katere predlog se ne 
ujema z resničnostjo, uvede zmanjšanje 
predplačil za naslednje finančno leto. 81 
Drugič, izjave o izdatkih in predvidene 
finančne potrebe je treba razlikovati od 
potrditve računovodskih izkazov, ker imajo 
različne namene in ne vsebujejo enakih 
informacij. 82 V tem smislu se mesečna 
predplačila izplačajo glede na izdatke, ki so 
79 — Določbi sta enaki, zato je pravno nepomembno, ali se navaja 
eno ali drugo določbo, in iu zato obravnavam skupaj. Glej 
točko 65 teli sklepnih predlogov. 80 — Navedena v opombi 36 teh sklepnih predlogov. 
81 — Tretja uvodna izjava Uredbe št. 296/96 priznava, da „je v tem 
pogledu treba pri pošiljanju podatkov o količinah dopustiti 
nekaj nenatančnosti, ki se med drugim lahko utemelji z 
upravnimi težavami pri njihovem ugotavljanju; ker se to 
nanaša tudi na ocene izdatkov, ki morajo biti sicer zanesljive, 
a so że po svoji naravi približne". 
82 — V zvezi z namenom je Sodišče v sodbi z dne 22. aprila 1999 v 
zadevi Nizozemska proti Komisiji (C-28/94, Recueil, 
str. I-1973) izjavilo, da „je namen postopka potrditve 
računovodskih izkazov zagotovili, da so bila sredstva, ki so 
jih dobile države članice, porabljena v skladu z veljavnimi 
predpisi Skupnosti v okviru skupne tržne ureditve" (točka 
38); v istem smislu sodba z dne 27. januarja 1988 v zadevi 
Danska proti Komisiji (349/85, Recueil, str. 169, točka 19), V 
zvezi z zgodovino podrobnih pravnih pravil za financiranje iz 
EKUJS in obravnavanjem predplačil glej totko 3 sklepnih 
predlogov generalnega pravobranilca Darmona v zadevi 
Nemčija proti Komisiji, navedeni v opombi 69. V zvezi z 
jasnimi informacijami glej člen 6(1) Uredbe št. 1258/1999, 
naveden v točki 14 teh sklepnih predlogov. 
I - 10739 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA - ZADEVA C-249/02 
nastali v istem obdobju, medtem ko se 
računovodski izkazi potrjujejo letno, ker 
morajo biti potrjeni do 30. aprila leta, ki 
sledi zadevnemu finančnemu letu, ne glede 
na to, da obstaja poseben postopek, s katerim 
se izdatki, ki niso bili izvedeni skladno s 
predpisi Skupnosti, izločijo iz financiranja.83 
76. Če bi počakali na potrditev računovod­
skih izkazov in šele potem, če je to potrebno, 
uvedli kazen, bi sicer dosegli večjo pravno 
varnost, vendar pa dejstvo, da se upoštevajo 
zneski iz sporočil, ki jih posredujejo plačilne 
agencije držav članic, ne pomeni kršitve 
navedenega načela, niti kršitve člena 39(3) 
Uredbe št. 1750/1999. Poleg tega, da Komi­
sija uporablja podatke, ki jih predložijo same 
države članice, ter da se mesečni podatki in 
podatki v letnih računovodskih izkazih ne bi 
smeli znatno razlikovati,84 bi naložitev kazni 
po dokončni potrditvi računovodskih izkazov 
pripeljala do skoraj nesprejemljivih razmer. 
Lahko se zgodi, da se država članica ne 
strinja z izključitvijo nekaterih izdatkov, tako 
da se odločitev o zaključku računov sprejme po predvidenem kontradiktornem postop­
ku. 85 Zato lahko Komisija, takoj ko ima 
natančne podatke iz dokumentov, ki jih 
predložijo nacionalne plačilne službe, te 
podatke uporabi za navedene namene.86 Ta 
trditev je podkrepljena z ugotovitvijo, da se 
financiranje skupne kmetijske politike izvaja 
po sistemu, ki temelji na zaupanju in v 
katerem je upravljanje Sklada odvisno pred­
vsem od pristojnih nacionalnih organov.87 
77. Druga stvar pa je, da Komisija prilagodi 
naloženo kazen glede na letne računovodske 
izkaze. Čeprav ni nujno in tudi ne obstaja 
pravna obveznost, ki bi določala, da je treba 
počakati na potrditev letnih računovodskih 
izkazov, preden se določi znesek kazni, mora 
biti znana morebitna razlika med vsoto 
podatkov, posredovanih med letom, in konč­
nim zneskom. Zdi se, da je pomembno 
preveriti, ali mora biti kazen uvedena, in 
tudi dosledno določiti znesek, tako da se, kot 
v tem primeru, ko je razlika v prid državi 
83 — Člen 7(2), (3) in (4) Uredbe št. 1258/1999. Glej točke od 15 
do 18 teh sklepnih predlogov. 
84 — Ravno to velja v tem primeru, ker Komisija ugotavlja, da je 
znesek dejanskih izdatkov 197.323.332,52 EUR, medtem 
ko je znesek v potrjenih računovodskih izkazih 
197.757.664,51 EUR. Po mnenju Portugalske republike (točki 
94 in 118 tožbe) je razlika nastala zaradi obresti za izterjane 
ali prepozno plačane zneske. 85 — Člen 7(4) Uredbe št. 1258/1999. Glej opombo 27 teh sklepnih 
predlogov. 
86 — V tem smislu poudarjam, da zapisnik seje Odbora EKUJS z 
dne 22. januarja 2000 navaja, da je točka o obveščanju o 
kaznih za nekatere države članice, ki niso upoštevale 
napovedi izdatkov, umaknjena z dnevnega reda ravno zato, 
ker je za določitev kazni treba poznati znesek izdatkov za 
zadevno leto, ti podatki pa naj bi pred 31. januarjem 2002 ne 
bili znani. V zvezi s tem glej točko 24(a) teh sklepnih 
predlogov. 
87 — Sodba Danska proti Komisiji, navedena v opombi 82, 
točka 19. 
I - 10740 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIJI 
članici, zmanjša kazen glede na odobrene 
izdatke, kar se popravi pri mesečnih pred­
plačilih, ki jih je še treba izplačati do konca 
finančnega leta. 
78. Naj v podkrepitev te ideje navedem 
sodbo Nemčija proti Komisiji, 88 ki je Komi­
siji priznala, da lahko zmanjša zneske me­
sečnih predplačil glede na računovodsko 
stanje vsake države članice pri EKUJS, če 
ugotovi, da je nacionalni organ kršil pravo 
Skupnosti, ker ni obračunal določenih daja­
tev ali ker je izvršil določena plačila v breme 
EKUJS, vendar mora počakati „do dokončne 
odločitve o potrditvi letnih računovodskih 
izkazov" (točka 16), tako da „je taka odločitev 
Komisije lahko predmet revizije do potrditve 
letnih računovodskih izkazov in zato ne 
more dokončno škodovati finančnim intere­
som zadevne države članice" (točka 19). 
5. Ugovor nezakonitosti 
79. Če se dopusti uporaba Uredbe 
št. 445/2002, je po mnenju Portugalske republike člen 49(5) - če določa, da se 
odstavek 4 ne uporablja za „prvi izkaz o 
izdatkih, ki nastanejo v finančnem letu 2000" 
- ničen zaradi kršitve načela prepovedi 
retroaktivnosti. 
80. Jasno je, da je ta razlog tesno povezan s 
tretjim razlogom, tako da zgornja razmišlja­
nja potrjujejo, da pojasnilo „ki nastanejo v 
finančnem letu 2000" ne dodaja nič novega k 
temu, kar je bilo zgoraj splošneje povedano o 
členu 39(4) Uredbe št. 1750/1999. 89 
81. Poleg tega je treba v skladu z ustaljeno 
sodno prakso upoštevati, da je treba predpise 
Skupnosti s področja materialnega prava, 
zato da se zagotovi upoštevanje načel pravne 
varnosti in varstva zaupanja v pravo, razlagati 
tako, da se ne uporabljajo za situacije, ki so 
nastale pred njihovim začetkom veljavnosti, 
razen če iz njihovih rokov, ciljev ali strukture 
jasno izhaja, da jim je treba pripisati tak 
učinek; 90 zgoraj navedeno določbo je skoraj 
nemogoče uporabiti za nazaj, ker se nanaša 
na prihodnost, ne glede na enakovreden člen 
88 — Navedena v opombi 69. 89 — Glej ločke od 66 do 72 teh sklepnih predlogov. 
90 — Sodbi z dne 10. februarja 1982 v zadevi Bout (21/81, Recueil, 
str. 381) in z dne 15. julija 1993 v zadevi GruSa Fleisch 
(C-34/92, Recueil, str. I-4147). 
I - 10741 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA - ZADEVA C-249/02 
v predhodni uredbi. Tožeča stranka ne 
izpodbija retroaktivnosti, ampak pojasnilo, 
ki je z novo določbo dodano v prejšnje 
pravilo, na kar je treba odgovoriti z navede­
nimi ugotovitvami. 
6. Sedmi tožbeni razlog za razglasitev nič­
nosti 
82. Nazadnje, Portugalska republika očita 
kršitev obveznosti obrazložitve iz člena 253 
ES, ker ne ve, od kod znesek 197.323.332,52 
EUR, ki je v izpodbijanem dopisu naveden 
kot znesek nastalih stroškov, niti po kakšni 
metodi je bil izračunan. 
83. Obrazložitev akta je njegov „bistven 
element", 91 namen obveznosti obrazložitve 
pa je zaščititi stranke v postopku in Sodišču 
omogočiti, da lahko v celoti izvaja ustrezen 
sodni nadzor. 92 Sodna praksa je tudi po­
kazala, da mora biti v obrazložitvi, ki je 
določena s Pogodbo, jasno in nedvoumno 
navedena obrazložitev institucije, ki je izdala 
izpodbijani akt, tako da se zainteresirane stranke lahko seznanijo z utemeljitvami 
sprejetega ukrepa in lahko Sodišče opravi 
nadzor, vendar se ne zahteva, da morajo biti 
v obrazložitvi navedene vse ustrezne pravne 
in dejanske okoliščine, če je treba upoštevati 
ne samo besedilo odločbe, ampak tudi 
kontekst in vsa pravna pravila, ki urejajo 
zadevno področje. 93 
84. Glede na navedene ugotovitve se zdi, da 
ta razlog ni utemeljen, kajti tožeča stranka 
sama priznava, da ve, od kod je Komisija 
pridobila podatke, to pa še podkrepi dejstvo, 
da takrat letni računovodski izkazi še niso 
bili potrjeni. 94 Poleg tega iz zapisnikov sej 
Odbora EKUJS izhaja, da se vprašanje 
naložitve kazni ni pojavilo iz nič, kajti 
zapisnik seje z dne 22. januarja 2002 na 
primer navaja, da je predstavnik Komisije 
razložil način izračuna kazni.95 
91 — Sodba z dne 23. februarja 1988 v zadevi Združeno kraljestvo 
proti Svetu (131/86, Recueil, str. 905, točka 37). 
92 — Sodba z dne 20. marca 1959 v zadevi Nold proti Visoki 
oblasti (18/57, Recueil, str. 89) in poznejše sodbe. 93 — Sodbi z dne 14. februarja 1990 v zadevi Delacre in drugi proti 
Komisiji (C-350/88, Recueil, str. I-395) in z dne 15. aprila 
1997 v zadevi Irish Farmers Association in drugi (C-22/94, 
Recueil, str. I-1809). 
94 — V točkah 98 in 121 tožbe je navedeno, da če upoštevamo 
zneske v „tabeli 104" izjave EKUJS (jamstvo) 2001 za mesec 
oktober 2001, Priloga A.12, v kateri so vsi zneski za leto 2001, 
„dobimo znesek, ki je naveden v odločbi". 
95 — V zvezi s to točko glej točko 24 teh sklepnih predlogov. 
I - 10742 
PORTUGALSKA PROTI KOMISIJI 
85. Zato ocenjujem, da je Portugalska repu­
blika poznala tako vse pravne in dejanske 
okoliščine, upoštevane pri odločitvi o zmanj­
šanju, kot tudi znesek zmanjšanja, ter da je to 
dokazala z izpodbijanjem točk, s katerimi se 
ni strinjala. Zato ne moremo govoriti o 
pomanjkanju obrazložitve v izpodbijanem 
ukrepu. V - Stroški 
86. V skladu s členom 69(2) Poslovnika se 
neuspeli stranki naloži plačilo stroškov. 
VI - Predlog 
87. Glede na zgornje ugotovitve predlagam Sodišču, naj: 
1. zavrne ugovor nedopustnosti, ki ga je podala Komisija; 
2. zavrne ničnostno tožbo, ki jo je vložila Portugalska republika zoper dopis 
generalnega direktorja za kmetijstvo pri Komisiji Evropskih skupnosti in 
3. navedeni državi naloži plačilo stroškov postopka. 
I - 10743