SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:F:2015 :32 1SKLEP SODIŠČA ZA U SLUŽBENCE EVROPSKE UN IJE
(drugi senat)
z dne 23. aprila 2015
Zadeva F-54/14
F rançois Vainker
proti
E v ropskemu parlamentu
„Javni uslužbenci — Uradniki — Prosto delovno me sto pravnega svetovalca Parlamenta — 
Zavrnitev p rijave — Ničnostna tožba — Prenehanje delovnega razmerja ob vložitvi tožbe — 
Neobstoj pravnega interesa — Ničnostna tožba — Nenatančno o predeljen odškodninski zahtevek — 
Očitna nedopustnost“
Predmet:Tožba, vložena na podlagi člena 270 PD EU, ki s e uporablja za Pogodbo ESAE v skladu 
z njenim členom 106a, s katero F. Vainker predlaga, prvič, razglasitev n ičnosti odločbe 
predsedstva Evropskega parlamenta z dne 9. septembra 2013 o imenovanju g. X na 
delovno me sto pravnega svetovalca Parlamenta, in dr ugič, določitev o dškodnine za škodo, 
nastalo zaradi u gotovljenega nepravilnega ravnanja organa.
Odločitev:Tožba se zavrže ko t očitno n edopustna. F. Vainker no si svoje stroške in naloži se mu 
plačilo stroškov, ki j ih je priglasil Evropski parlament.
Pov zetek
1. Tožbe uradnikov — Pravni interes — Presoja ob vložitvi tožbe — Odločba o imenovanju — Ničnostna 
tožba, ki jo vloži uradnik, upokojen pred vl ožitvijo tožbe — Nedopustnost — Odškodninska tožba — 
Dopustnost
(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)
2. Sodni postopek — Vloga, s katero se p ostopek začne — Formalne zahteve — Opredelitev predmeta 
spora — Jasen in natančen povzetek navajanih razlogov — Tožba za povračilo škode, ki jo je povzročila 
institucija
(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 35(1)(d) in (e))
1. Da bi lahko u radnik ali nekdanji uradnik na podlagi členov 90 in 91 K adrovskih predpisov vložil 
tožbo za razglasitev n ičnosti odločbe o imenovanju, ki j o je sprejel organ za imenovanja, mora imeti 
tak uradnik osebni interes za to, da p redlaga razglasitev n ičnosti izpodbijanega akta, pri čemer tak 
interes predpostavlja, da b i ugoditev p redlogu zanj lahko imela ko risti. Pravni interes tožeče stranke je 
treba ko t pogoj za dopustnost tožbe presojati ob vložitvi tožbe.
2 ECLI:EU:F:2015 :32POVZETEK–ZADEVAF-54/14
VAINKER/PARLAMENT
Nekdanji uradnik, ki s e je ob vložitvi svoje tožbe že upokojil in ki t ako n i več javni uslužbenec 
Evropske u nije, se namreč v primeru ra zglasitve n ičnosti odločbe o imenovanju s strani Sodišča za 
uslužbence ne bi več mogel potegovati za sporno d elovno me sto, ker ne bi več izpolnjeval enega od 
pogojev za upravičenost, določenih v razpisu prostega delovnega me sta, in sicer pogoja, da j e uradnik. 
Ker se torej zadevni nekdanji uradnik ob vložitvi svoje tožbe ni več m ogel potegovati za sporno 
delovno me sto, nima no benega osebnega interesa za to, da s e odločba o imenovanju razglasi za nično, 
saj taka ra zglasitev n ičnosti zanj ne more imeti koristi.
Okoliščina, da s e je nekdanji uradnik upokojil na lastno z ahtevo, preden je dopolnil starost, pri ka teri bi 
bil samodejno u pokojen, ne omaje te ugotovitve. Iz člena 47(f) v povezavi s členom 52(b) Kadrovskih 
predpisov namreč izhaja, da p redčasna upokojitev, odobrena na podlagi zahteve z anjo, ki j o vloži 
zadevna oseba, pripelje do prenehanja delovnega razmerja. Posledice takšne upokojitve so torej enake 
kot posledice odstopa.
Čeprav nekdanji uradnik nima ve č no benega pravnega interesa za ra zglasitev n ičnosti odločbe 
o imenovanju, vseeno o hrani interes predlagati, naj se izreče sodba o tem i menovanju, v okviru 
zahtevka z a povrnitev p remoženjske in nepremoženjske škode, za ka tero me ni, da j o je utrpel zaradi 
različnih nepravilnih ravnanj njegove u prave.
(Glej točke o d 17 d o 19, 22 in 25.)
Napotitev n a:
Sodišče: sodba Del Plato/Komisija, 126 /87, EU:C:1989 :115, točke o d 18 d o 20;
Sodišče prve s topnje: sodbe M arcato/Komisija, T-82/89, EU:T:1990 :77, točka 54; M oritz/Komisija, T-20/89, 
EU:T:1990 :80, točka 15; Latham/Komisija, T-82/91, EU:T:1994 :14, točke o d 24 d o 26; Moat/Komisija, T-41/95, 
EU:T:1996 :87, točka 26; Contargyris/Svet, T -6/96, EU:T:1997 :76, točka 32, in C ombescot/Komisija, T-250/04, 
EU:T:2007 :262, točka 28;
Splošno s odišče Evropske u nije: sodba Komisija/Q, T-80/09 P, EU:T:2011 :347, točka 156 in navedena sodna praksa, 
ter sklep A ttey in dr ugi/Svet, T-118/11, T-123/11 in T-124/11, EU:T:2012 :270, točka 28.
2. V skladu s členom 35(1)(d) in (e) Poslovnika S odišča za uslužbence m ora tožba vsebovati me d 
drugim p redmet spora in povzetek navajanih ra zlogov. Za izpolnitev teh zahtev m ora o dškodninska 
tožba za povračilo škode, ki j o je povzročila institucija U nije, vsebovati elemente, ki o mogočajo 
opredelitev ra vnanja, ki g a tožeča stranka o čita instituciji, razloge, zaradi ka terih me ni, da o bstaja 
vzročna zveza me d tem ra vnanjem i n škodo, ki n aj bi jo utrpela, ter naravo in obseg te škode. 
Nasprotno p a predlog, katerega namen je pridobiti ka kršno ko li odškodnino, ni dovolj natančno 
opredeljen, zato ga je treba šteti za nedopusten.
Zahtev iz člena 35(1)(d) in (e) Poslovnika S odišča za uslužbence ne izpolnjuje tožba, v kateri tožeča 
stranka n e zatrjuje, da j e utrpela škodo, kakršna je nepremoženjska š koda a li izguba dohodka, ne 
pojasnjuje, ali bi bila zahtevana odškodnina namenjena nadomestitvi nepremoženjske ali premoženjske 
škode ali obeh hkrati, ne opredeljuje zneska škode, ki n aj bi jo utrpela, ter prav tako n e navaja dovolj 
natančno d ejanskih okoliščin, na podlagi katerih bi bilo mogoče presoditi naravo in obseg te škode.
(Glej točki 26 in 27.)
Napotitev n a:
Sodišče: sodba Zuckerfabrik Schöppenstedt/Svet, 5/71, EU:C:1971 :116, točka 9;
Sodišče prve s topnje: sklepa O sorio/Komisija, T-505/93, EU:T:1994 :76, točka 33, in M oat/Komisija, T-112/94, 
EU:T:1995 :31, točka 32;
Sodišče za uslužbence: sodba N/Komisija, F-95/05, EU:F:2007 :226, točka 86.