I - 5349STICHTING DE THUISKOPIE
SODBA SODIŠČA (tretji senat) 
z dne 16. junija 2011  *
V zadevi C-462/09,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki 
ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) z odločbo z dne 20. novembra 
2009, ki je prispela na Sodišče 25. novembra 2009, v postopku
Stichting de Thuiskopie
proti
Opus Supplies Deutschland GmbH,Mijndert van der Lee,
Hananja van der Lee,
* Jezik postopka: nizozemščina.
I - 5350SODBA Z DNE 16. 6. 2011 – ZADEVA C-462/09
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta, sodnica, G. Arestis,  
J. Malenovský (poročevalec) in T. von Danwitz, sodniki,
generalni pravobranilec: N. Jääskinen, 
sodna tajnica: M. Ferreira, glavna administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 15. decembra 2010,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za Stichting de Thuiskopie T. Cohen Jehoram in V. Rörsch, odvetnika,
– za Opus Supplies Deutschland GmbH, M. van der Leeja in H. van der Lee D. Vi s-
s
er in A. Quaedvlieg, odvetnika,
– za belgijsko vlado T. Materne in J.-C. Halleux, zastopnika,
– za špansko vlado N. Díaz Abad, zastopnica,
I - 5351STICHTING DE THUISKOPIE
– za litovsko vlado D. Kriaučiūnas in L. Liubertaitė, zastopnika,
– za avstrijsko vlado E. Riedl in G. Kunnert, zastopnika,
– za finsko vlado J. Heliskoski, zastopnik,
– za Evropsko komisijo A. Nijenhuis in J. Samnadda, zastopnika,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 10. marca 
2011
izreka naslednjo
Sodbo
1Pr
edlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 5(2)(b) in (5) Di -
rektive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajev a-
nju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, 
str. 10).
I - 5352SODBA Z DNE 16. 6. 2011 – ZADEVA C-462/09
2Ta predlog je bil vložen v okviru spora med kolektivno organizacijo Stichting de Th u-
iskopie (v nadaljevanju: Stichting) ter družbo Opus Supplies Deutschland GmbH (v 
nadaljevanju: Opus) in M. van der Leejem in H. van der Lee, poslovodjema te družbe, 
zaradi plačila pristojbine za financiranje pravičnega nadomestila, ki se izplača imetni -
kom avtorske pravice na podlagi izjeme privatnega razmnoževanja (v nadaljevanju: 
pristojbina za privatno razmnoževanje).
Pr
avni okvir
Direktiva 2001/29
3V uvo
dnih izjavah 9, 10, 31, 32, 35 in 38 Direktive 2001/29 je navedeno:
„(9) Vsakršno usklajevanje avtorske in sorodnih pravic mora temeljiti na visoki st o-
pn
ji varstva, kajti takšne pravice so za intelektualno ustvarjanje bistvenega p o-
mena. Njihovo varstvo pomaga zagotoviti ohranjanje in razvoj ustvarjalnosti 
v interesu avtorjev, izvajalcev, producentov, potrošnikov, kulture, industrije in 
javnosti nasploh. Intelektualna lastnina se torej prizna kot sestavni del lastnine.
(10) Če naj avtorji ali izvajalci nadaljujejo z ustvarjalnim in umetniškim delom, mo -
ra
jo za uporabo svojega dela prejeti primerno nagrado, prav tako pa tudi produ -
centi, da lahko to delo financirajo. […]
[…]
I - 5353STICHTING DE THUISKOPIE
(31) Zagotoviti je treba pravično ravnotežje pravic in interesov med različnimi kat e-
gor
ijami imetnikov pravic, pa tudi med različnimi kategorijami imetnikov pra -
vic in uporabnikov varovanih predmetov. […]
(32) Ta direktiva določa izčrpno naštete izjeme in omejitve pravice reproduciranja 
ter pravice priobčenja javnosti. Nekatere izjeme ali omejitve se nanašajo le na 
pra
vico reproduciranja, kjer je to primerno. Ta seznam ustrezno upošteva ra z-
lične pravne tradicije v državah članicah, hkrati pa je njegov cilj zagotoviti de -
lujoč notranji trg. Države članice naj koherentno uporabljajo te izjeme in ome -
jitve, kar bomo ocenjevali ob pregledu izvedbenih predpisov v prihodnosti.
[…]
(35) V določenih primerih izjem ali omejitev naj imetniki pravic prejmejo pravično 
nadomestilo, ki jim bo ustrezno nadomestilo uporabo njihovih varovanih del ali pr
edmetov sorodnih pravic. Pri določanju oblike, podrobne ureditve in možne 
ravni takšnega pravičnega nadomestila naj se upoštevajo posebne okoliščine 
vsakega primera. Pri ocenjevanju teh okoliščin bi lahko bil koristen kriterij p o-
tencialna škoda, ki jo zadevno dejanje povzroči imetnikom pravic. V primerih, 
ko so imetniki pravic že prejeli plačilo v kaki drugi obliki, na primer kot del li -
cenčnine, jim ne pripada nobeno posebno ali ločeno plačilo. Stopnja pravičnega nadomestila naj polno upošteva stopnjo uporabe tehničnih zaščitnih ukrepov, 
ki jih predvideva ta direktiva. V določenih situacijah, ko je škoda[, povzročena] 
imetnik[u] pravic [,] minimalna, plačilo ni potrebno.
[…]
I - 5354SODBA Z DNE 16. 6. 2011 – ZADEVA C-462/09
(38) Državam članicam je treba omogočiti, da predvidijo izjemo ali omejitev pravice 
reproduciranja za določene tipe reprodukcije avdio, vizualnega in avdiovizual -
ne
ga gradiva za privatno uporabo, kar spremlja pravično nadomestilo. To lahko 
zajema uvedbo ali nadaljevanje sistemov nadomestil, ki bodo nadomestile šk o-
do, povzročeno imetnikom pravic. […]“
4Č
len 2 Direktive 2001/29 z naslovom „Pravica reproduciranja“ določa:
„Dr
žave članice predvidijo za spodaj naštete izključno pravico, da dovolijo ali prep o-
vedo, neposredno ali posredno, začasno ali stalno, reproduciranje na vsak način in 
v vsaki obliki, v celoti ali deloma:
(a) avtorjem za njihova dela;
(b) izvajalcem za posnetke njihovih nastopov;
(c) proizvajalcem fonogramov za njihove fonograme;
(d) producentom prvega posnetka filmov za izvirnik in primerke njihovih filmov;
I - 5355STICHTING DE THUISKOPIE
(e) RTV organizacijam za posnetke njihovih oddaj ne glede na to, ali oddajajo po žici 
ali po radijskih valovih, vključno s kablom ali satelitom. “
5Č
len 5 Direktive 2001/29 z naslovom „Izjeme in omejitve“ v odstavku 2(b) določa:
„Države članice lahko predvidijo izjeme in omejitve pravice reproduciranja iz člena 2 
v naslednjih primerih:
[…]
(b) v zvezi z reprodukcijami v katerem koli mediju, ki jih izdela fizična oseba za pr i-
v
atno uporabo in v namene, ki niso niti posredno niti neposredno komercialni, 
ob pogoju, da imetniki pravic prejmejo pravično nadomestilo, pri katerem se up o-
števa uporaba ali neuporaba tehničnih ukrepov po členu 6 na zadevnem delu ali 
predmetu“.
6Č
len 5(5) navedene direktive določa:
„Izjeme in omejitve iz odstavkov 1, 2, 3 in 4 naj se uporabijo le v določenih posebnih 
primerih, ki niso v nasprotju z normalnim izkoriščanjem dela ali drugega predmeta 
in ne vplivajo pretirano na legitimne interese imetnika pravic. “
I - 5356SODBA Z DNE 16. 6. 2011 – ZADEVA C-462/09
Nacionalna ureditev
7Č
len  16c, od (1) do (3), zakona o  avtorski pravici (Auteurswet, Staatsblad 2008, 
št. 538) določa:
„1. Za kršitev avtorske pravice na literarnem, znanstvenem ali umetniškem delu se 
ne šteje reproduciranje dela, v celoti ali delno, na nosilcu, ki je za to namenjen, če se 
t
o reproduciranje izvaja brez neposrednega ali posrednega pridobitnega namena in 
je namenjeno izključno lastni vaji, študiju ali uporabi fizične osebe, ki reproducira.
2. Za reproduciranje v smislu odstavka 1 mora biti avtorju ali imetnikom pravic i z-
pl
ačano pravično nadomestilo. Nadomestilo morata plačati proizvajalec ali uvoznik 
nosilcev v smislu odstavka 1.
3. Za proizvajalca obveznost plačila nastane, ko so nosilci, ki jih je proizvedel, lahko 
dani v promet. Za uvoznika ta obveznost nastane ob uvozu. “
Sp
or o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
8K
ot izhaja iz odstavka 1 člena 16c zakona o avtorski pravici, je Kraljevina Nizozemska 
v nacionalno pravo uvedla izjemo privatnega razmnoževanja. V skladu z odstavkom 2 tega člena mora pristojbino plačati proizvajalec ali uvoznik nosilca za reproduciranje.
I - 5357STICHTING DE THUISKOPIE
9Stichting je nizozemska kolektivna organizacija, katere naloga je pobiranje pristojbi -
ne za privatno razmnoževanje.
10Dr
užba Opus ima sedež v Nemčiji in prek spleta prodaja prazne, torej neuporabljene 
nosilce za reproduciranje. Njena dejavnost je zaradi uporabe spletnih strani v nizo -
zemščini, namenjenih nizozemskim potrošnikom, usmerjena zlasti na Nizozemsko.
11Pr
odajna pogodba, ki jo je sestavila družba Opus, določa, da ko nizozemski potrošnik 
izvede naročilo prek spleta, je to naročilo obravnavano v Nemčiji, blago pa na račun 
in v imenu stranke po pošti na Nizozemsko dostavi prevozno podjetje, ki ga je izbrala družba Opus.
12Dr
užba Opus ne plačuje pristojbine za privatno razmnoževanje za nosilce podatkov, ki 
so dostavljeni njenim strankam na Nizozemskem, niti v tej državi članici niti v Nem -
čiji. Predložitveno sodišče poleg tega navaja, da cena nosilcev za reproduciranje, ki 
jih družba Opus tako prodaja, ne vključuje nadomestila za privatno razmnoževanje.
13K
er organizacija Stichting trdi, da je treba družbo Opus šteti za „uvoznico“ v smi -
slu zakona o avtorski pravici in zato za dolžnico pristojbine za privatno razmnože -
vanje, je pred nizozemskimi sodišči zoper to družbo sprožila postopke za plačilo te pristojbine.
14Dr
užba Opus se je sklicevala na določbe prodajne pogodbe in ugovarjala temu, da jo 
je mogoče šteti za uvoznico nosilcev za reproduciranje, ki jih prodaja, na Nizozemsko. Trdi, da bi bilo treba za uvoznike šteti nizozemske kupce, torej posamezne potrošnike.
I - 5358SODBA Z DNE 16. 6. 2011 – ZADEVA C-462/09
15Ta argument, na katerega se je v svojo obrambo sklicevala družba Opus, sta sprejeli 
nizozemski prvostopenjsko in pritožbeno sodišče, ki sta zavrnili predlog organizacije Stichting za plačilo. Ta je pri predložitvenemu sodišču vložila kasacijsko pritožbo.
16Pr
edložitveno sodišče se sprašuje, ali je rešitev, ki sta jo navedeni sodišči sprejeli 
v sporu o glavni stvari, v skladu z Direktivo 2001/29. Meni namreč, da če bi kupca, 
torej posameznega potrošnika, šteli za uvoznika in zato za dolžnika nadomestila za 
privatno razmnoževanje, bi to pomenilo priznanje, da tega nadomestila ni mogoče pobrati, saj je posameznega kupca v praksi težko identificirati. Zato se sprašuje, ali ne bi bilo treba pojma „uvoznik“ razlagati širše, kot to izhaja zgolj iz jezikovne razlage tega izraza, pri čemer bi bilo treba upoštevati tudi končni namen nosilcev podatkov, 
s katerim so seznanjeni tudi prodajalci podjetniki.
17V t
eh okoliščinah je Hoge Raad der Nederlanden prekinilo odločanje in Sodišču 
v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1. Ali Direktiva [2001/29], zlasti člen  5(2)(b)  in (5), daje smernice za odgovor na 
vprašanje, kdo po nacionalnem pravu dolguje ‚pravično nadomestilo‘ v smislu čle -
na 5(2)(
b)? Če je odgovor [na to vprašanje] pritrdilen, katere so te smernice?
2. Ali člen 5(5) Direktive [2001/29] pri prodaji na daljavo, kadar ima kupec prebiv a-
li
šče ali sedež v drugi državi članici kot prodajalec, nalaga obveznost tako široke 
razlage nacionalnega prava, da dolžnik podjetnik dolguje ‚pravično nadomestilo‘ v smislu člena 5(2)(b) vsaj v eni od držav članic, ki so udeležene pri prodaji na 
daljavo?“
I - 5359STICHTING DE THUISKOPIE
Vprašanji za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
18Pr
edložitveno sodišče s  prvim vprašanjem sprašuje, ali je treba določbe Direktive 
2001/29, zlasti člena 5(2)(b) in (5), razlagati tako, da dajejo smernice za ugotovitev, 
kdo dolguje pravično nadomestilo na podlagi izjeme privatnega razmnoževanja.
19N
ajprej je treba spomniti, da v skladu s členom 2 Direktive 2001/29 države članice za 
avtorje načeloma predvidijo izključno pravico, da dovolijo ali prepovedo, neposredno 
ali posredno, začasno ali stalno, reproduciranje na vsak način in v vsaki obliki, v celoti 
ali deloma, svojih del.
20V
endar lahko države članice na podlagi člena 5(2)(b) te direktive predvidijo izjeme 
od izključne pravice reproduciranja, ki jo ima avtor na svojem delu, v zvezi z repr o-
dukcijami v katerem koli mediju, ki jih izdela fizična oseba za privatno uporabo in 
v namene, ki niso niti posredno niti neposredno komercialni (tako imenovana izjema 
privatnega razmnoževanja).
21Kljub t
emu člen 5(5) navedene direktive za uvedbo izjeme privatnega razmnoževanja 
določa tri pogoje, in sicer, prvič, da se ta izjema uporabi le v določenih posebnih pr i-
merih, drugič, da ni v nasprotju z normalnim izkoriščanjem dela in, nazadnje, da ne 
vpliva pretirano na legitimne interese imetnika pravic.
I - 5360SODBA Z DNE 16. 6. 2011 – ZADEVA C-462/09
22Tako morajo v zvezi s tem zadnjim pogojem države članice, če se odločijo, da bodo 
v nacionalno pravo uvedle izjemo privatnega razmnoževanja, na podlagi člena 5(2)(b) Direktive 2001/29 zlasti določiti plačilo „pravičnega nadomestila“ imetnikom pravic  
(glej tudi sodbo z  dne  21.  oktobra 2010 v  zadevi Padawan, C-467/08, ZOdl., str. I-10055, točka 30).
23Gle
de odgovora na vprašanje, kdo dolguje pravično nadomestilo, je treba ugotoviti, 
da določbe Direktive 2001/29 vprašanja, kdo mora plačati navedeno nadomestilo, ne urejajo izrecno, tako da imajo države članice široko polje proste presoje za ugotovitev, kdo dolguje to pravično nadomestilo.
24Gle
de na to je treba opozoriti, da je Sodišče že razsodilo, da sta nastanek in višina 
pravičnega nadomestila vezana na škodo, ki avtorju nastane z reproduciranjem nj e-
govega varovanega dela za privatno uporabo brez njegovega dovoljenja. S tega vidika 
je treba pravično nadomestilo šteti za protidajatev za škodo, ki nastane avtorju (zgoraj 
navedena sodba Padawan, točka 40).
25P
oleg tega je, kot je razvidno iz uvodne izjave 31 Direktive 2001/29 in točke 43 zgoraj 
navedene sodbe Padawan, treba zagotoviti „pravično ravnotežje“ med pravicami in interesi avtorjev, ki so upravičeni do pravičnega nadomestila, na eni strani ter prav i-
cami in interesi uporabnikov varovanih del na drugi strani.
26K
er škodo imetniku izključne pravice reproduciranja povzroči oseba, ki za svojo pr i-
vatno uporabo reproducira varovano delo, ne da bi tega imetnika prej prosila za do -
voljenje, je načeloma dolžnost te osebe, da nadomesti škodo, povezano s tem repr o-
duciranjem, tako, da financira nadomestilo, ki bo izplačano temu imetniku (zgoraj 
navedena sodba Padawan, točka 45).
I - 5361STICHTING DE THUISKOPIE
27Sodišče je kljub temu priznalo, da imajo države članice – ob upoštevanju praktičnih 
težav pri identifikaciji zasebnih uporabnikov in pri nalaganju obveznosti povrnitve škode, ki so jo povzročili imetnikom pravic – možnost, da za financiranje pravič -
nega nadomestila uvedejo „pristojbino za privatno razmnoževanje“, ki se ne naloži zadevnim zasebnikom, temveč tistim, ki razpolagajo z opremo, aparati in nosilci za digitalno reproduciranje in ki za te namene pravno ali dejansko dajejo to opremo na razpolago zasebnikom ali zanje opravijo storitev reproduciranja. V okviru takega si s-
tema morajo pristojbino za privatno razmnoževanje plačati osebe, ki razpolagajo s to 
opremo (zgoraj navedena sodba Padawan, točka 46).
28S
odišče je dalje pojasnilo, da glede na to, da navedeni sistem zavezancem omogoča, 
da znesek pristojbine za privatno razmnoževanje prenesejo v ceno dajanja navedene 
opreme, aparatov in nosilcev za reproduciranje na razpolago ali v  ceno opravljene 
storitve reproduciranja, strošek pristojbine na koncu nosi zasebni uporabnik, ki to 
ceno plača, kar je v skladu s „pravičnim ravnotežjem“, ki ga je treba vzpostaviti med interesi avtorjev in interesi uporabnikov varovanih del (zgoraj navedena sodba Pad a-
wan, točki 48 in 49)
29Gle
de na zgornje ugotovitve je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba Dire k-
tivo 2001/29, zlasti člen 5(2)(b) in (5), razlagati tako, da končni uporabnik, ki za pr i-
vatne namene reproducira varovano delo, načeloma dolguje pravično nadomestilo iz člena 5(2)(b). Vendar lahko države članice uvedejo pristojbino za privatno razmnože -
vanje, ki jo plačajo osebe, ki temu končnemu uporabniku dajejo na razpolago opremo, aparate in nosilce za reproduciranje, saj imajo te osebe možnost, da znesek te pristoj -
bine prenesejo v ceno navedenega dajanja na razpolago, ki jo plača končni uporabnik.
I - 5362SODBA Z DNE 16. 6. 2011 – ZADEVA C-462/09
Drugo vprašanje
30Pr
edložitveno sodišče z drugim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali pri prodaji na dalja -
vo med kupcem in prodajalcem opreme, aparatov ali nosilcev za reproduciranje, ki je 
podjetnik, ki imata prebivališče oziroma sedež v različnih državah članicah, Direktiva 2001/29 nalaga tako razlago nacionalnega prava, na podlagi katere je pravično nado -
mestilo mogoče pobrati od dolžnika podjetnika.
31V z
vezi s tem je treba poudariti, da člen 5(5) Direktive 2001/29, ki določa kumulativne 
pogoje med drugim za izjemo privatnega razmnoževanja, kot tak ne vsebuje posebne navedbe, ki bi omogočala posebno razlago glede osebe, ki dolguje pravično nado -
mestilo, ki ga je treba plačati avtorjem na podlagi izjeme privatnega razmnoževanja v okviru pogodbe, sklenjene na daljavo, kot je pogodba v postopku v glavni stvari.
32V
endar je treba spomniti, da iz uvodne izjave 9 Direktive 2001/29 izhaja, da je z a-
konodajalec Unije želel zagotoviti visoko stopnjo varstva avtorske in sorodnih pra -
vic, saj so te pravice za intelektualno ustvarjanje bistvenega pomena. Njihovo varstvo pomaga zagotoviti ohranjanje in razvoj ustvarjalnosti v interesu avtorjev, izvajalcev, producentov, potrošnikov, kulture, industrije in javnosti nasploh. Tako morajo v skl a-
du z uvodno izjavo 10 te direktive avtorji ali izvajalci, če naj nadaljujejo ustvarjalno in umetniško delo, za uporabo svojega dela prejeti primerno nagrado.
33Iz č
lena 5(2)(b) in uvodne izjave 35 navedene direktive zlasti izhaja, da morajo v dr -
žavah članicah, ki so uvedle izjemo privatnega razmnoževanja, imetniki pravic prejeti 
pravično nadomestilo, ki jim bo ustrezno nadomestilo uporabo njihovih varovanih 
I - 5363STICHTING DE THUISKOPIE
del ali predmetov sorodnih pravic, za katero niso dali dovoljenja. Poleg tega v skladu 
s členom 5(5) te direktive uvedba izjeme privatnega razmnoževanja ne sme pretirano vplivati na legitimne interese imetnika avtorske pravice.
34T
orej te določbe, če naj bi ohranile polni učinek, državi članici, ki je v nacionalno 
pravo uvedla izjemo privatnega razmnoževanja, nalagajo obveznost rezultata, tako da 
mora ta država v okviru svojih pristojnosti zagotoviti učinkovito pobiranje pravične -
ga nadomestila, katerega namen je avtorjem nadomestiti škodo, ki so jo utrpeli, zlasti 
če je ta škoda nastala na ozemlju te države članice.
35Gle
de na to – kot je bilo navedeno v točki 26 te sodbe – da morajo načeloma končni 
uporabniki povrniti škodo, ki so jo povzročil s tem, da so za privatne namene repr o-
ducirali varovano delo brez predhodnega dovoljenja imetnika pravic, je mogoče do -
mnevati, da je škoda, ki jo je treba povrniti, nastala na ozemlju države članice, v kateri prebivajo ti končni uporabniki.
36Iz z
goraj navedenega izhaja, da če je država članica v nacionalno pravo uvedla izjemo 
privatnega razmnoževanja in če končni uporabniki, ki za privatne namene reprodu -
cirajo varovano delo, prebivajo na njenem ozemlju, mora ta država članica v skladu s svojo ozemeljsko pristojnostjo zagotoviti učinkovito pobiranje pravičnega nadome -
stila za škodo, ki so jo utrpeli avtorji na ozemlju te države.
37Gle
de postopka v glavni stvari ni sporno, da je škoda, ki so jo utrpeli avtorji, nast a-
la na nizozemskem ozemlju, saj kupci kot končni zasebni uporabniki varovanih del 
prebivajo tam. Prav tako ni sporno, da se je Kraljevina Nizozemska odločila, da uvede 
I - 5364SODBA Z DNE 16. 6. 2011 – ZADEVA C-462/09
sistem pobiranja pravičnega nadomestila, dolgovanega na podlagi izjeme privatnega 
razmnoževanja, od proizvajalcev ali uvoznikov nosilcev, ki so namenjeni reproduc i-
ranju varovanih del.
38P
o navedbah v predložitveni odločbi se v okviru pogodb, kot so pogodbe iz postopka 
v glavni stvari, v praksi izkaže, da takega nadomestila ni mogoče pobrati od končnih 
uporabnikov kot uvoznikov teh nosilcev na Nizozemsko.
39Če j
e tako in glede na to, da zadevna država članica zaradi sistema pobiranja, ki ga 
je izbrala, ne more biti oproščena obveznosti rezultata, ki ji nalaga, da oškodovanim 
avtorjem zagotovi učinkovito plačilo pravičnega nadomestila za škodo, ki jim je na-stala na njenem ozemlju, morajo organi te države članice, zlasti sodni organi, poiskati razlago nacionalnega prava, ki je v skladu s to obveznostjo rezultata in ki zagotavlja 
pobiranje navedenega nadomestila od prodajalca, ki je prispeval k uvozu navedenih 
nosilcev s tem, da jih je dal na razpolago končnim uporabnikom.
40V z
vezi s tem v okoliščinah, kakršne so te, na katere je bilo opozorjeno zlasti v točki 12 
te sodbe, na to obveznost te države članice ne vpliva to, da ima v okviru pogodb, skle -
njenih na daljavo, kot so pogodbe iz postopka v glavni stvari, prodajalec podjetnik, ki kupcem, ki prebivajo na ozemlju te države članice, kot končnim uporabnikom daje na razpolago opremo, aparate ali nosilce za reproduciranje, sedež v drugi državi članici.
41Gle
de na zgornje ugotovitve je treba na drugo vprašanje odgovoriti, da je treba Di-
rektivo 2001/29, zlasti člen 5(2)(b) in (5), razlagati tako, da mora država članica, ki je 
uvedla sistem pristojbine za privatno razmnoževanje, ki jo mora plačati proizvajalec 
I - 5365STICHTING DE THUISKOPIE
ali uvoznik nosilcev za reproduciranje varovanih del na ozemlju, na katerem je avtor -
jem nastala škoda, ker so kupci, ki tam prebivajo, uporabljali njihova dela za privatne 
namene, zagotoviti, da ti avtorji dejansko dobijo pravično nadomestilo, katerega na -
men je, da se jim povrne ta škoda. V zvezi s tem zgolj to, da ima prodajalec opreme, aparatov ali nosilcev za reproduciranje, ki je podjetnik, sedež v drugi državi članici od tiste, v kateri prebivajo kupci, na to obveznost rezultata ne vpliva. Nacionalno sodi -
šče mora, če pravičnega nadomestila ni mogoče pobrati od kupcev, nacionalno pravo razlagati tako, da to nadomestilo plača dolžnik podjetnik.
Stro
ški
42K
er je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
1. Določbe Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 
2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v infor -
macijski družbi, zlasti člen  5(2)(b)  in (5), je treba razlagati tako, da konč -
ni uporabnik, ki za privatne namene reproducira varovano delo, načeloma dolguje pravično nadomestilo iz člena 5(2)(b). Vendar lahko države članice 
I - 5366SODBA Z DNE 16. 6. 2011 – ZADEVA C-462/09
uvedejo pristojbino za privatno razmnoževanje, ki jo plačajo osebe, ki temu 
končnemu uporabniku dajejo na razpolago opremo, aparate in nosilce za re -
produciranje, saj imajo te osebe možnost, da znesek te pristojbine prenesejo 
v ceno navedenega dajanja na razpolago, ki jo plača končni uporabnik.
2. Direktivo 2001/29, zlasti člen 5(2)(b) in (5), je treba razlagati tako, da mora 
država članica, ki je uvedla sistem pristojbine za privatno razmnoževanje, ki jo mora plačati proizvajalec ali uvoznik nosilcev za reproduciranje varo -
vanih del na ozemlju, na katerem je avtorjem nastala škoda, ker so kupci, ki tam prebivajo, uporabljali njihova dela za privatne namene, zagotoviti, da ti avtorji dejansko dobijo pravično nadomestilo, katerega namen je, da se jim povrne ta škoda. V zvezi s tem zgolj to, da ima prodajalec opreme, aparatov ali nosilcev za reproduciranje, ki je podjetnik, sedež v drugi državi članici od 
tiste, v kateri prebivajo kupci, na to obveznost rezultata ne vpliva. Naciona l-
no sodišče mora, če pravičnega nadomestila ni mogoče pobrati od kupcev, 
nacionalno pravo razlagati tako, da to nadomestilo plača dolžnik podjetnik.
P
odpisi