ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Popravek razpisa javnega natečaja EPSO/AD/177/10 za oblikovanje rezervnega seznama za zaposlitev administratorjev na področjih evropske javne uprave, prava, ekonomije, revizije ter informacijskih in komunikacijskih tehnologij, ki je bil v Uradnem listu Evropske unije objavljen 21. marca 2013, in popravek razpisov javnih natečajev EPSO/AD/178/10 in EPSO/AD/179/10 za oblikovanje rezervnega seznama za zaposlitev administratorjev na področju knjižničarstva oziroma informacijskih in audiovizualnih ved, ki je bil v Uradnem listu Evropske unije objavljen 21. marca 2013, kakor njuna narava in vsebina izhaja iz točk od 68 do 70 te sodbe, se razglasita za nična.
V okviru pritožbe zoper sodbo Sodišča za uslužbence so lahko ukrepi, ki jih to sprejme med postopkom in ki bi lahko ogrozili interese stranke, ki jih izpodbija, v skladu s členom 11 Priloge I k Statutu Sodišča predmet nadzora Splošnega sodišča nad zakonitostjo postopka. Splošno sodišče tako lahko odloči o podaljšanju roka za vložitev odgovora na tožbo, ki ga odobri Sodišče za uslužbence.

(Glej točki 30 in 31.)

Splošno sodišče: sodba z dne 13. decembra 2012, Komisija/Strack,T‑197/11 P in T‑198/11 P, ZOdl. JU, EU:T:2012:690, točki 92 in 93.
Komisija pri upravljanju skupne kmetijske politike nima pravice uporabljati sredstev, ki ne ustrezajo pravilom za upravljanje zadevnih skupnih tržnih ureditev, in da navedeno pravilo velja splošno. Tako ima Komisija, kadar ugotovi, da obračuni plačilnih agencij vključujejo izdatke, izvršene v nasprotju s pravili Unije o upravljanju zadevne skupne tržne ureditve, pravico sprejeti vse potrebne ukrepe in vnesti finančne popravke v letne računovodske izkaze plačilnih agencij že v fazi svoje odločitve o potrditvi obračunov, ki jo sprejme na podlagi člena 30 Uredbe št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike.

V zvezi s tem ne bi smelo biti sporno, da Komisija sprejme lažno izjavo o vmesnih izdatkih za program razvoja podeželja samo zato, ker so spoštovane formalnosti glede njene vložitve, ki so določene v členu 26(3) Uredbe št. 1290/2005. V odločitvi o potrditvi proračunov so namreč navedeni izterljivi zneske vsake države članice, ki se določijo tako, da se znesek predplačil, izplačanih med zadevnim proračunskim letom, odšteje od priznanih izdatkov iz naslova istega proračunskega leta. Kadar Komisija ugotovi obstoj nepravilnosti v letni prijavi izdatkov za kateri koli program, jih ne more priznati kot izdatke v breme EKSRP v okviru potrditve obračunov in mora njihovo financiranje torej zavrniti, dokler se eventualno ne izda sklep o neskladnosti.

Poleg tega Komisiji ni mogoče očitati, da je – v sklepu o začetku postopka za potrditev skladnosti v skladu s členom 11(1) Uredbe št. 885/2006 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe št. 1290/2005 – izdatke hkrati štela za problem, ki je predmet potrditve obračunov, in znesek, katerega plačilo se prekine. V skladu s členom 27(4) Uredbe št. 1290/2005 sklepi o prekinitvi plačil ali o njihovem zmanjšanju namreč ne posegajo v odločitve iz členov 30 in 31 te uredbe. Poleg tega v skladu s členom 30(2) iste uredbe odločitev, sprejeta na podlagi člena 30, ne vpliva na odločitve, ki se sprejmejo naknadno v smislu člena 31 in se nanašajo na izdatke, ki se izločijo iz financiranja Unije, če ti niso nastali skladno s pravili Unije. Iz tega je razvidno, da ima Komisija ob sprejetju odločitve o potrditvi obračuna na podlagi člena 30 pravico do vseh ugotovitev glede na posledice pomanjkljivosti, odkritih v kakovosti posredovanih obračunov, in sicer neodvisno od sklepa o potrditvi skladnosti.

(Glej točke 68, 82, 83 in 89.)
(Glej točke 42, od 50 do 54 in 57.)

Poleg tega to, ali ima organ, ki opravlja gospodarske dejavnosti, pravno osebnost, ki mu jo daje nacionalno pravo in je različna od pravne osebnosti države, ne vpliva na obstoj finančnih odnosov med državo in tem organom ter posledično na možnost, da je navedeni organ lahko prejemnik državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.

V pravu o državnih pomočeh lahko Komisija pri nadzoru opredelitve kot storitev splošnega gospodarskega pomena razlikuje med opravljanjem storitve radiodifuzije in upravljanjem radiodifuznih omrežij.

Prenos je sicer nujen za radiodifuzijo. Vendar je treba storitev radiodifuzije razlikovati od storitve upravljanja radiodifuzijskih omrežij. Gre namreč za dve ločeni dejavnosti, ki ju opravljajo različna podjetja, ki delujejo na različnih trgih. Medtem ko radiodifuzijsko storitev zagotavljajo izdajatelji televizijskih programov, to so televizijski operaterji, storitev upravljanja podpornih omrežij zagotavljajo operaterji platform za oddajanje signalov, to so prizemne, satelitske in kabelske platforme ali prenos prek dostopa do širokopasovnih internetnih povezav.

Poleg tega, čeprav se Protokol št. 29 o sistemu javne radiotelevizije v državah članicah, ki dopolnjuje Pogodbo EU in Pogodbo DEU, uporablja v sektorju radiodifuzije, natančneje glede financiranja javne radiodifuzije, odobrenega radiotelevizijskim zavodom, pa navedeni protokol ne zadeva financiranja operaterjev platform za oddajanje signalov. Poleg tega cilji navedenega protokola za zagotovitev demokratičnih, socialnih in kulturnih potreb družbe in za ohranitev medijske pluralnosti niso povezani z izbiro tehnologije oddajanja.

(Glej točke od 65 do 67, 69 in 70.)
V skladu s členom 21, prvi odstavek, Statuta Sodišča in členom 44(1)(c) Poslovnika morata biti v vsaki tožbi navedena predmet spora in kratek povzetek tožbenih razlogov. Ta prikaz mora biti – neodvisno od kakršnega koli terminološkega vprašanja – dovolj jasen in natančen, da lahko tožena stranka pripravi obrambo, Splošno sodišče pa opravi sodni nadzor. Za zagotovitev pravne varnosti in učinkovitega sojenja je za dopustnost tožbe odločilno, da so bistvene dejanske in pravne okoliščine, na katerih temelji, vsaj strnjeno, vendar pregledno in razumljivo povzete v tožbi. Natančneje, čeprav je treba priznati, da pri razčlenitvi tožbenih razlogov v tožbi ni treba slediti terminologiji in vrstnemu redu iz Poslovnika in da se lahko ti razlogi izrazijo vsebinsko namesto v obliki pravnih opredelitev, pa morajo navedeni razlogi vseeno dovolj jasno izhajati iz tožbe. Zgolj abstraktna navedba razlogov v tožbi ne izpolnjuje zahtev Statuta Sodišča in Poslovnika, saj izraz „kratek povzetek tožbenih razlogov“ iz teh besedil pomeni, da mora biti v tožbi pojasnjeno, iz česa sestoji tožbeni razlog, na katerem temelji tožba.

Iz tega izhaja, da mora tožeča stranka – razen razlogov javnega interesa, ki jih mora sodišče Unije, če tako izhaja iz okoliščin, ugotoviti po uradni dolžnosti – v tožbi razčleniti tožbene razloge, ki jih navaja v utemeljitev svoje tožbe. Za to pa ni dovolj zgolj abstraktna navedba imena tožbenega razloga. Navesti je treba, iz česa sestoji tožbeni razlog, drugače rečeno, jasno je treba opredeliti njegovo povezavo s tožbenimi predlogi in pojasniti, kako mora, če se izkaže za utemeljen, sodišče privesti do tega, da odloči v skladu z navedenimi predlogi.

(Glej točki 33 in 34.)
2.

Približevanje zakonodaj — Razvrščanje, pakiranje in označevanje snovi ter zmesi — Uredba št. 1272/2008 — Prilagoditev tehničnemu in znanstvenemu napredku — Uvrstitev visokotemperaturne smole, premogov katran med snovi, ki so zelo strupene za vodne organizme — Uvrstitev snovi na podlagi njenih sestavin — Dopustnost — Zahteva — Upoštevanje stopnje navzočnosti zadevnih sestavin in njihovih kemičnih učinkov (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1272/2008, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 944/2013, uvodna izjava 1, člena 1(1) in 10(1), in Prilogi I, točka 4.1.1.1, in VI, tabeli 3.1 in 3.2) (Glej točke od 28 do 30.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Ničnostna tožba – Pogoji dopustnosti – Pravni interes – Fizične ali pravne osebe – Tožba pojavne oblike tretje države – Tožba zoper akt o uvedbi omejevalnih ukrepov proti njej – Dopustnost (člen 29 PEU; člena 263, četrti odstavek, PDEU in 275, drugi odstavek, PDEU; Listina o temeljnih pravicah Evropske unije, člen 47) (Glej točke od 44 do 48.)

2. Evropska unija – Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij – Omejevalni ukrepi proti Iranu – Ukrepi, sprejeti v okviru boja proti širjenju jedrskega orožja – Obseg nadzora (člen 29 PEU; člen 275, drugi odstavek, PDEU; Listina o temeljnih pravicah Evropske unije, člen 47; Sklep Sveta 2012/635/SZVP; Uredba Sveta št. 945/2012) (Glej točki 54 in 55.)

3. Evropska unija – Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij – Omejevalni ukrepi proti Iranu – Ukrepi, sprejeti v okviru boja proti širjenju jedrskega orožja – Obseg nadzora – Preizkus zakonitosti glede na informacije, razpoložljive ob sprejetju sklepa (Sklep Sveta 2012/635/SZVP; Uredba Sveta št. 945/2012) (Glej točko 61.)

4. Ničnostna tožba – Sodba o razglasitvi ničnosti – Učinki – Razglasitev delne ničnosti uredbe in sklepa o sprejetju omejevalnih ukrepov proti Iranu – Začetek učinkovanja razglasitve ničnosti po poteku roka za vložitev pritožbe ali po zavrnitvi pritožbe (člena 264, drugi odstavek, PDEU in 266 PDEU; Statut Sodišča, člen 56, prvi odstavek; Sklep Sveta 2012/635/SZVP; Uredba Sveta št. 945/2012) (Glej točke od 64 do 69 in točko 3 izreka.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2012, L 282, str. 58) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL 2012, L 282, str. 16), in sicer v delih, kjer ta akta zadevata tožečo stranko.

Izrek

Izrek

1. Sklep Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu se v delu, v katerem se nanaša na vpis imena družbe Iran Liquefied Natural Gas Co. v Prilogo II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP, razglasi za ničen.

2. Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu se v delu, v katerem se nanaša na vpis imena družbe Iran Liquefied Natural Gas Co. v Prilogo IX k Uredbi Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010, razglasi za nično.

3. Sklep 2012/635 in Izvedbena uredba št. 945/2012 v delu, v katerem se nanašata na družbo Iran Liquefied Natural Gas, učinkujeta vse do datuma poteka roka za pritožbo iz člena 56, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije, oziroma če je bila v tem roku pritožba vložena, do njene zavrnitve.

4. Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je priglasila družba Iran Liquefied Natural Gas v tem postopku in postopku za izdajo začasne odredbe.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje s strani EKUJS, EKJS in EKSRP – Odobritev pomoči in premij – Obveznost držav članic, da vzpostavijo učinkovit sistem administrativnih kontrol in kontrol na kraju samem – Obseg (uredbi Komisije št. 796/2004, člen 29, in št. 1975/2006, členi 12(1), 14(2) in 15) (Glej točke od 32 do 34.)

2. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Sklep glede potrditve obračuna na podlagi odhodkov, ki se financirajo iz EKUJS, EKJS in EKSRP – Obveznost Komisije, da v sklepu o izključitvi nekaterih odhodkov iz financiranja Unije navede obveznosti, ki jih je domnevno kršila država članica (člen 296 PDEU; uredbi Komisije št. 796/2004 in št. 1975/2006) (Glej točke 37, 38, 79, 90 in 91.)

3. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje s strani EKUJS, EKJS in EKSRP – Odobritev pomoči in premij – Obveznost držav članic, da vzpostavijo učinkovit sistem administrativnih kontrol in kontrol na kraju samem – Priprava poročila za vsako kontrolo na kraju samem – Obvezna vsebina (Uredba Komisije št. 796/2004, člen 28(1)) (Glej točki 51 in 52.)

4. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje s strani EKUJS, EKJS in EKSRP – Potrditev obračuna – Zavrnitev kritja odhodkov, ki izvirajo iz nepravilnosti pri uporabi predpisov Unije – Izpodbijanje s strani zadevne države članice – Dokazno breme – Razdelitev med Komisijo in državo članico (Uredbi Komisije št. 1974/2006, člen 27(3), in št. 1975/2006, člen 10) (Glej točke od 101 do 105, 110 in 118.)

5. Pravo Evropske unije – Načela – Sorazmernost – Obseg (člen 5(4) PEU) (Glej točko 113.)

6. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje s strani EKUJS, EKJS in EKSRP – Potrditev obračuna – Zavrnitev kritja odhodkov, ki izvirajo iz nepravilnosti pri uporabi predpisov Unije – 5‑odstotni pavšalni popravek zaradi pomanjkljive kontrole države članice glede spoštovanja okoljskih ukrepov, na katere se nanaša merilo v zvezi z uporabo gnojil – Dopustnost – Pogoji (Uredba Sveta št. 1290/2005, člen 31(2)) (Glej točke 114, 115, 120 in 121.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije 2013/214/EU z dne 2. maja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL L 123, str. 11).

Izrek

Izrek

1. Izvedbeni sklep Komisije 2013/214/EU z dne 2. maja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije se razglasi za ničen v delu, v katerem je Helenski republiki naložen finančni popravek 2 % glede kmetijsko-okoljskih podukrepov „Ekološko kmetijstvo“ in „Ekološka vzreja“.

2. Tožba se v preostalem zavrne.

3. Helenska republika in Evropska komisija nosita svoje stroške.
3.

Pomoči, ki jih dodelijo države — Pojem — Presoja na podlagi merila zasebnega vlagatelja — Presoja glede na vse upoštevne elemente sporne transakcije in njenega okvira — Prodaja zemljišča s strani javnega organa po preferencialnih pogojih — Merila presoje — Neobstoj ugodnosti za prejemnika — Izključitev (člen 107(1) PDEU) Glej točke od 73 do 82, od 85 do 88, 97, 102, 104, 107, 108, od 111 do 114, od 124 do 128, 131, 132.)
Cilj vsakega natečaja je izbrati kandidate, ki so najprimernejši za opravljanje nalog, povezanih s prostimi delovnimi mesti, zato je neizogibno, da natečajne komisije uspešnost kandidatov ocenjujejo in preizkuse izvajajo tako, da so izbrani samo najuspešnejši.

Pojem primerjalna ocena je namreč treba razlagati glede na člen 27 Kadrovskih predpisov, na podlagi katerega mora natečajna komisija primerjati uspešnost kandidatov, da izbere tiste, ki so najsposobnejši, najučinkovitejši in neoporečni.

Če kandidat ni izpolnil minimalnih zahtev, določenih za ustni preizkus, potem primerjava ocene njegovega ustnega preizkusa z ocenami drugih kandidatov zaradi razvrstitve na rezervnem seznamu natečaja ni več potrebna.

(Glej točke 26, 29 in 34.)

Splošno sodišče: sklep z dne 9. septembra 2003, Vranckx/Komisija, T‑293/02, RecFP, EU:T:2003:224, točki 52 in 53 ter navedena sodna praksa.
2.

Družba Granette & Starorežná Distilleries a.s. nosi svoje stroške ter stroške, ki sta jih priglasila Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) in družba Bacardi Co. Ltd.
4.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka RIENERGY Cola — Figurativna znamka Coca-Cola in besedna znamka COCA-COLA (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 43 do 45.)
1.

Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Razlogi za razveljavitev — Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 51(1)(a)) (Glej točke od 13 do 15 in 33.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Sodni postopek – Pravna podlaga tožbe – Izbira, ki jo opravi tožeča stranka in ne sodišče Unije (Glej točko 48.)

2. Ničnostna tožba – Tožba, ki se dejansko nanaša na pogodbeni spor – Sprememba tožbe – Pogoji (člena 263 in 272 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člena 44(1)(c) in 5a) (Glej točke od 50 do 56, 58 in 59.)

3. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti z zavezujočimi pravnimi učinki – Akti, ki spreminjajo pravni položaj tožeče stranke – Opozorilo v sistemu zgodnjega opozarjanja za odredbodajalce Komisije in izvajalske agencije – Tožba subjekta, na katerega se to opozorilo nanaša – Dopustnost (člen 263 PDEU; Sklep Komisije 2008/969) (Glej točko 76.)

4. Odškodninska tožba – Samostojnost glede na ničnostno tožbo – Meje – Tožba za odpravo posamične pravnomočne odločbe – Nedopustnost (člena 268 in 340, drugi odstavek PDEU) (Glej točki 78 in 79.)

5. Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Nezakonitost – Škoda – Vzročna zveza – Kumulativni pogoji – Neizpolnitev enega od pogojev – Zavrnitev odškodninske tožbe v celoti (člen 340, drugi odstavek, PDEU) (Glej točke od 113 do 115.)

6. Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice – Diskrecijska pravica institucije pri sprejemanju akta – Obvezno upoštevanje pri ugotavljanju odgovornosti (člen 340, drugi odstavek, PDEU) (Glej točke od 116 do 118.)

Subject of the case

Predmet

Prvič, predlog za razglasitev ničnosti dopisa Komisije, na podlagi katerega je ta začasno ustavila izplačila v okviru sporazuma o dodelitvi sredstev št. 246910 v zvezi s projektom FutureNEM, in finančne revizije 11‑INFS‑025, na podlagi katere je sprejela navedeni akt, in drugič, odškodninski zahtevek za vračilo škode, ki naj tožečima strankama bi nastala zaradi ravnanja Komisije, in sicer v znesku 5.854.264 EUR, brez poseganja v škodo, ki bi lahko bila ocenjena v okviru tega postopka, in obresti.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družbi Rose Vision, SL in Juliánu Seseñi se naloži plačilo stroškov.
2.

Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Preizkus prijave — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 57(2) in (3)) (Glej točki 23 in 24.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedna znamka KLAES in figurativna znamka Klaes (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 24, 25, 35 in 37.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki CAMEA in BALEA (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 19, 22, 51, 57 in 58.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki DODIE in DODOT (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 22, od 26 do 29, 45 in 49.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali označb, ki se lahko uporabljajo za označevanje značilnosti proizvoda ali storitve — Besedna znamka Original Eau de Cologne (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke 18, od 20 do 23 in 31.)
2.

Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Absolutni razlogi za ničnost — Registracija v nasprotju s členom 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 — Besedna znamka VOODOO (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 7(1)(c) in 52(1)(a)) (Glej točke 22, od 26 do 28 in od 33 do 35.)
Zadeva T‑61/13

Research and Production Company „Melt Water“ UAB

proti

Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

„Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti NUEVA — Člen 60 Uredbe (ES) št. 207/2009 — Neizpolnitev obveznosti plačila pristojbine v roku — Dvoumnost v jezikovni različici — Enotna razlaga — Nepredvidljive okoliščine in višja sila — Opravičljiva zmota — Dolžnost vestnosti in skrbnosti“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 21. maja 2014

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 15.)

Vse jezikovne različice določbe prava Unije so enako verodostojne in jim je treba načeloma priznati enako vrednost, ki zlasti ne sme biti odvisna od števila prebivalcev držav članic, ki govorijo zadevni jezik. Formulacija določbe prava Unije v eni od jezikovnih različic se ne more uporabljati kot edina podlaga za razlago te določbe in glede tega ne more imeti prednosti pred drugimi jezikovnimi različicami. Tak pristop namreč ne bi bil združljiv z zahtevo po enotni uporabi prava Unije. Na eni strani potreba po enotni razlagi prava Unije izključuje, da bi se v dvomu besedilo neke določbe obravnavalo ločeno, in zahteva, da se razlaga in uporablja ob upoštevanju različic v vseh drugih uradnih jezikih. Na drugi strani potreba po enotni razlagi prava Unije v primeru razhajanj med različnimi jezikovnimi različicami določbe zahteva, da se ta določba razlaga glede na splošno sistematiko in namen ureditve, katere del je. (Glej točke 20 in od 26 do 28.)

Člen 60 Uredbe št. 207/2009 je treba razlagati enotno, in sicer tako, da se za to, da bi se lahko štelo, da je pritožba vložena, zahteva plačilo pristojbine za pritožbo, plačilo pa je vezano na vložitev pritožbe in mora biti izvršeno, tako kot pritožba, v dveh mesecih od vročitve obvestila o odločbi, zoper katero je vložena pritožba. Štirimesečni rok od vročitve obvestila o odločbi velja samo za vložitev izjave, v kateri so navedeni razlogi za pritožbo, in ne za plačilo pristojbine za pritožbo. Ker ta enotna razlaga temelji na različicah tega člena v drugih uradnih jezikih Unije ter na njegovi splošni sistematiki in namenu, je edina, ki je v skladu z načelom pravne varnosti. Spoštovanje procesnih rokov, zlasti za pritožbo, je namreč vprašanje javnega reda in vse razlage, drugačne od te enotne razlage, lahko škodujejo pravni varnosti. (Glej točki 31 in 34.)
5.

Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Zamrznitev sredstev oseb, subjektov ali organov, ki sodelujejo pri širjenju jedrskega orožja ali to širjenje podpirajo — Ravnanje, ki ustreza podpiranju takega širjenja — Neobstoj (Sklep Sveta 2012/829/SZVP; Uredba Sveta št. 1264/2012) (Glej točke 64, 67, od 74 do 79 in točki 1 in 2 izreka.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki CALDEA in BALEA (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 21, 24, 25, 28, 52, 53 in 55.)