SL Uradni list Evropske unije C 141/44

Tožba, vložena 23. marca 2009 — Zhejiang Xinshiji Foods in Hubei Xinshiji Foods proti Svetu

(Zadeva T-122/09)

2009/C 141/95

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd (zastopniki: F. Carlin, Barrister, A. MacGregor, Solicitor, N. Niejahr in Q. Azau, odvetniki)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predloga tožečih strank

— Uredba naj se razglasi za nično v delu, v katerem uvaja protidampinške dajatve na proizvode, ki jih proizvajata in izvažata tožeči stranki;

— Svetu Evropske Unije naj se naloži plačilo njegovih stroškov in stroškov tožečih strank.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki s to tožbo predlagata, naj se Uredba Sveta (ES) št. 1355/2008 z dne 18. decembra 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih pripravljenih ali konzerviranih agrumov (mandarin itd.) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1) (v nadaljevanju: dokončna uredba) razglasi za nično v delu, ki zadeva tožeči stranki.

Tožeči stranki predlagata, naj se dokončna uredba razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožeči stranki, ker krši pravico do obrambe tožečih strank, obveznost obrazložitve in načelo dobre uprave.

Tožeči stranki trdita, da je bila njuna pravica do obrambe kršena,

(i) ker niso bila pravočasno razkrita bistvena dejstva, kot določa člen 20(4) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (2), in ker niso bile predložene ustrezne razlage glede neskladij v obsegu prodaje industrije Skupnosti ter posledično tožeči stranki nista mogli učinkovito predstaviti svojih stališč oziroma ustrezno zaščititi svojega interesa;

(ii) pri določanju škode, ker Komisija ni: (a) pravočasno odgovorila na vprašanja tožečih strank glede neskladnosti podatkov v obsegu prodaje industrije Skupnosti, da bi lahko tožeči stranki Svetu predstavili svoja stališča, preden je ta sprejel dokončno uredbo; (b) tožečim strankam predložila zahtevanih pojasnil v zvezi z zavrnitvijo, da bi se upošteval vpliv cen surovin; (c) pojasnila, kako je izračunala 2-odstotno povečanje stroškov uvoza in stopnje dobička uvoznika, in

(iii) zaradi očitne napake pri presoji, ker pri določanju škode Komisija ni upoštevala večjih neskladij v zvezi z obsegom prodaje industrije Skupnosti.

Tožeči stranki trdita, da dokončna uredba krši tudi člen 253 ES, ker ni bila podana obrazložitev glede bistvenega dejstva, na kateri je bila utemeljena, namreč 2-odstotnega povečanja stroškov uvoza in stopnje dobička uvoznika, ki je pomembno za ugotovitve v dokončni uredbi, ki so privedla do uvedbe dokončnih protidampinških dajatev za tožeči stranki.

Nazadnje, tožeči stranki trdita, da je Svet — glede na navedbe tožečih strank v postopku, iz katerih izhaja, da Komisija večkrat ni ustrezno obrazložila dejanske podlage, glede na katero je predlagala sprejem dokončnih protidampinških ukrepov, in da ni ustrezno zaščitila pravice tožečih strank do obrambe — s tem da je sprejel dokončno uredbo, kot jo je predlagala Komisija, kršil načelo dobre uprave.

(1) UL L 350, str. 35.

(2) Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 56, 6.3.1996, str. 1).