Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (peti senat) 
z dne 14. novembra 2019 * 
„Predhodno odločanje – Državne pomoči – Spremem ba odobrene sheme pomoči – Člen 108(3) 
PDEU – Obveznost priglasitve – Prepoved izvajanja brez odobritve Evropske komisije – Uredba (EU) 
št. 651/2014 – Izvzetje – Člen 58(1) – Časovno področje uporabe uredbe – Člen 44(3) – Obseg – 
Nacionalna ureditev, ki določa formulo za izračun za delno vračilo davkov na energijo“ 
V zadevi C-585/17, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče, Avstrija) z odločbo z dne 14. septembra 2017 , ki je 
na Sodišče prispela 5. oktobra 2017 , v postopku, ki sta ga začela 
Finanzamt Linz,  
Finanzamt Kir c hdorf Perg Steyr,  
ob udeležbi 
Dilly’s Wellnesshotel GmbH, 
SODIŠČE (peti senat), 
v sestavi E. Regan (poročevalec), predsednik senata, I. Jarukaitis, E. Juhász, M. Ilešič in C. Lycourgos,  
sodniki,  
generalni pravobranilec: H. Saugmandsgaard Øe,  
sodni tajnik: K. Malacek, administrator,  
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 21. novembra 2018 ,  
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:  
– za Dilly’s Wellnesshotel GmbH M. Kroner, Rechtsanwalt, 
– za avstrijsko vlado F. Koppensteiner, H. Schamp, G. Hesse in C. Pesendorfer, agenti, 
– za Evropsko komisijo K. Blanck-Putz, K. Herrmann in P. Němečková, agentke, 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 14. februarja 2019 
izreka naslednjo 
* Jezik postopka: nemščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2019 :969 1 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 108(3) PDEU, Uredbe Komisije (ES) 
št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive [z notranjim] trgom 
z uporabo členov [107 in 108 PDEU] (Uredba o splošnih skupinskih izjemah) (UL 2008 , L 214, str. 3) 
ter Uredbe Komisije (EU) št. 651/2014 z dne 17. junija 2014 o razglasitvi nekaterih vrst pomočiza 
združljive z notranjim trgom pri uporabi členov 107 in 108 [PDEU] (UL 2014 , L 187, str. 1), zlasti 
njenega člena 58(1). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru postopkov, ki sta ju začela Finanzamt Linz (davčni urad v Linzu, 
Avstrija) in Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr (davčni urad Kirchdorf Perg Steyr, Avstrija) glede vračila 
davka na energijo družbi Dilly’s Wellnesshotel GmbH. 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
Uredba št. 994/98 
3 V uvodnih izjavah 4 in 5 Uredbe Sveta (ES) št. 994/98 z dne 7. maja 1998 o uporabi členov 107 in 108 
[PDEU] za določene vrste horizontalne državne pomoči (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, 
zvezek 1, str. 312), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 733/2013 z dne 22. julija 2013 
(UL 2013 , L 204, str. 11) (v nadaljevanju: Uredba št. 994/98), je bilo navedeno: 
„(4) kerje[…], da bi zagotovila učinkovit nadzor in poenostavitev uprave, ne da bi oslabila 
spremljanje [Evropske] [k]omisije, primerno Komisiji omogočiti, da z uredbami razglasi, da so na 
področjih, kjer ima dovolj izkušenj za določitev splošnih meril glede skladnosti, nekatere vrste 
pomoči skladne [z notranjim] trgom na podlagi ene ali več določb člena [107(2) in (3) PDEU] ter 
so izvzete iz postopka, določenega v členu [108(3) PDEU]; 
(5) ker bodo uredbe o skupinskih izjemah povečale preglednost in pravno varnost; […]“. 
4 Člen 1 te uredbe, naslovljen „Skupinske izjeme“, je določal: 
„1. Komisija lahko z uredbami, sprejetimi skladno s postopki iz člena 8 te uredbe in skladno s členom 
[107 PDEU], izjavi, da bi morale biti naslednje vrste pomoči skladne [z notranjim] trgom in zanje ne 
veljajo zahteve za uradno priglasitev iz člena [108(3) PDEU]: 
(a) pomoč za: 
[…] 
(iii) varstvo okolja; 
[…]“. 
ECLI:EU:C:2019 :969 2 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
Uredba (ES) št. 659/1999 
5 Uredba Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [108 
PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339) je v členu 1 z naslovom 
„Opredelitve“ določala: 
„V tej uredbi: 
[…] 
(b) ‚veljavna [obstoječa] pomoč‘ pomeni:  
[…]  
(ii) odobreno pomoč, to je sheme pomoči in individualno pomoč, ki sta jo odobrila Komisija ali 
Svet [Evropske unije]; 
[…] 
(c) ‚nova pomoč‘ pomeni vsako pomoč, to je sheme pomoči ali individualno pomoč, ki ni veljavna 
[obstoječa] pomoč, vključno s spremem bami veljavne [obstoječe] pomoči; 
[…]“. 
6 Člen 2 te uredbe, naslovljen „Uradna priglasitev nove pomoči“, je določal: 
„1. Razen če v uredbah, sprejetih na podlagi člena [109 PDEU] ali z drugimi ustreznimi določbami 
Pogodbe, ni drugače določeno, mora zadevna država članica vsak načrt za dodeljevanje nove pomoči 
pravočasno prijaviti Komisiji. […] 
[…]“. 
Uredba (ES) št. 794/2004 
7 Člen 4 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe št. 659/1999 (UL, 
posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 4, str. 3), naslovljen „Poenostavljeni postopek 
priglasitve nekaterih spremem b obstoječe pomoči“, določa: 
„1. Za namene člena 1(c) Uredbe […] št. 659/1999 spremem ba obstoječe pomoči pomeni katero koli 
spremem bo, razen preoblikovanja povsem formalne ali upravne narave, ki ne more vplivati na 
ocenjevanje združljivosti ukrepa pomoči [z notranjim] trgom. Vendar se povečanje začetnega 
proračuna obstoječe sheme pomoči do20% ne šteje kot spremem ba obstoječe pomoči. 
2. Naslednje spremem be obstoječe pomoči se priglasijo na poenostavljenem obrazcu za priglasitev iz 
Priloge II: 
[…] 
(c) poostritev meril za uporabo potrjene sheme pomoči, zmanjšanje intenzivnosti ali zmanjšanje 
upravičenih stroškov; 
[…]“. 
ECLI:EU:C:2019 :969 3 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
Uredba št. 800/2008 
8 Člen 3 Uredbe št. 800/2008 , naslovljen „Pogoji za izvzetje“, ki je v Poglavju I te uredbe, naslovljenem 
„Skupne določbe“, je v odstavku 1 določal: 
„Sheme pomoči, ki izpolnjujejo vse pogoje iz poglavja I te uredbe ter vse ustrezne določbe iz poglavja II 
te uredbe, so združljive [z notranjim] trgom v smislu člena [107(3) PDEU] in so izvzete iz obveznosti 
priglasitve po členu [108(3) PDEU], če vsaka individualna pomoč, dodeljena v skladu s takimi 
shemami, izpolnjuje vse pogoje iz te uredbe, shema pa se izrecno sklicuje na to uredbo z navedbo 
njenega naslova in sklica na objavo v Uradnem listu Evropske unije.“ 
9 Uredba št. 800/2008 je bila razveljavljena z Uredbo št. 651/2014 . 
Uredba št. 651/2014 
10 V uvodnih izjavah od 2 do 5 in 64 Uredbe št. 651/2014 je navedeno: 
„(2) Komisija je s Sporočilom o posodobitvi področja državnih pomoči EU [COM(2012 ) 209 final 
z dne 8. maja 2012 ] začela širši pregled pravil o državni pomoči. Glavni cilji te posodobitve so: 
[…] ii) osredotočanje predhodnega preverjanja ukrepov pomoči, ki ga izvaja Komisija, na primere 
pomoči z največjim vplivom na notranji trg, hkrati pa krepitev sodelovanja držav članic pri 
izvajanju pravil o državni pomoči[…] Pregled Uredbe [št. 800/2008 ] je osrednji element 
posodobitve področja državnih pomoči. 
(3) Ta uredba bi morala omogočati boljše določanje prednostnih nalog izvrševanja ter večjo 
poenostavitev ter zagotoviti večjo preglednost, učinkovito ocenjevanje in nadzor skladnosti 
s pravili o državni pomoči na nacionalni ravni in na ravni Unije […] 
(4) Zaradi izkušenj pri uporabi Uredbe [št. 800/2008 ] je Komisija lahko bolje opredelila pogoje, pod 
katerimi se nekatere vrste pomoči lahko štejejo za združljive z notranjim trgom, in razširila 
področje uporabe skupinskih izjem. Izkušnje so tudi pokazale, da je treba okrepiti preglednost, 
spremljanje in pravilno oceno zelo velikih shem glede na njihov vpliv na konkurenco na notranjem 
trgu. 
(5) Splošne pogoje za uporabo te uredbe bi bilo treba opredeliti na podlagi vrste skupnih načel, ki 
zagotavljajo, da je pomoč […] povsem pregledno dodeljena [in da] je predmet nadzornega 
mehanizma in rednega ocenjevanja […] 
[…] 
(64) Pomoč v obliki znižanja davkov v skladu z Direktivo Sveta 2003 /96/ES z dne 27. oktobra 2003 
o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije [(UL, 
posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 405)], ki daje prednost varstvu okolja, ki 
ga zajema ta uredba, lahko posredno koristi okolju. […] Da bi zmanjšali izkrivljanje konkurence, 
mora biti pomoč dodeljena na enak način za vse konkurente, za katere je ugotovljeno, da so 
v podobnih dejanskih okoliščinah. Da bi se bolje ohranil signal cene za podjetja, ki si ga okoljski 
davek prizadeva podati, bi morale države članice imeti možnost, da oblikujejo shemo znižanja 
davkov na podlagi mehanizma za izplačilo fiksnega letnega zneska nadomestila (vračilo davka).“ 
ECLI:EU:C:2019 :969 4 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
11 Člen 2 te uredbe, naslovljen „Opredelitev pojmov“, določa: 
„V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: 
[…] 
14. ‚individualna pomoč‘ pomeni: 
[…] 
(ii) pomoč, ki je dodeljena posameznim upravičencem na podlagi sheme pomoči; 
[…]“. 
12 Člen 3 navedene uredbe, naslovljen „Pogoji za izvzetje“, določa: 
„Sheme pomoči, individualna pomoč, dodeljena v okviru shem pomoči, in ad hoc pomoč so združljive 
z notranjim trgom v smislu člena 107(2) ali (3) [PDEU] in so izvzete iz obveznosti priglasitve iz 
člena 108(3) [PDEU] pod pogojem, da taka pomoč izpolnjuje vse pogoje iz poglavja I te uredbe ter 
posebne pogoje za ustrezne vrste pomoči iz poglavja III te uredbe.“ 
13 Člen 44 iste uredbe, naslovljen „Pomoč v obliki znižanja okoljskih davkov v skladu z Direktivo 
[2003 /96]“, določa: 
„1. Sheme pomoči v obliki znižanja okoljskih davkov, ki izpolnjujejo pogoje iz Direktive [2003 /96] so 
združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(3) [PDEU] ter so izvzete iz obveznosti priglasitve iz 
člena 108(3) [PDEU], če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I. 
[…] 
3. Sheme pomoči v obliki znižanj davkov temelji[jo] na znižanju veljavne okoljske davčne stopnje ali na 
plačilu fiksnega zneska nadomestila ali na podlagi kombinacije teh mehanizmov. 
[…]“. 
14 Člen 58 Uredbe št. 651/2014 , naslovljen „Prehodne določbe“, določa: 
„1. Ta uredba se uporablja za individualno pomoč, dodeljeno pred njenim začetkom veljavnosti, če 
pomoč izpolnjuje vse pogoje iz te uredbe, z izjemo člena 9. 
2. Vsako pomoč, ki ni izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) [PDEU] na podlagi te uredbe ali 
drugih prej veljavnih uredb, sprejetih na podlagi člena 1 Uredbe [št. 994/98], Komisija oceni v skladu 
z ustreznimi okviri, smernicami, sporočili in obvestili. 
3. Individualna pomoč, dodeljena pred 1. januarjem 2015 na podlagi katere koli uredbe, sprejete 
v skladu členom 1 Uredbe [št. 994/98], ki je v veljavi v času dodelitve pomoči, je združljiva 
z notranjim trgom in izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) [PDEU], z izjemo regionalne 
pomoči. Sheme pomoči za tvegani kapital za [mala in srednje velika podjetja (MSP)], ki so bile 
vzpostavljene pred 1. julijem 2014 in izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) [PDEU] na 
podlagi Uredbe [št. 800/2008 ], ostanejo izvzete in združljive z notranjim trgom do prekinitve 
sporazuma o financiranju, če je bila zaveza javnih sredstev za sklad za naložbe zasebnega kapitala, ki 
prejema podporo, sprejeta na podlagi takega sporazuma pred 1. januarjem 2015 in so vsi drugi pogoji 
za izvzetje še vedno izpolnjeni. 
ECLI:EU:C:2019 :969 5 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
4. Ob koncu obdobja veljavnosti te uredbe so vse sheme pomoči, ki so bile izvzete na podlagi te 
uredbe, še naprej izvzete v prilagoditvenem obdobju šestih mesecev, razen shem regionalne pomoči. 
Izvzetje shem regionalne pomoči preneha veljati na dan prenehanja veljavnosti odobrenih kart 
regionalne pomoči. Izvzetje pomoči za financiranje tveganja v skladu s členom 21(2)(a) se iztečena 
koncu obdobja, predvidenega v sporazumu o financiranju, če je bila zaveza javnih sredstev za sklad za 
naložbe zasebnega kapitala, ki prejema podporo, sprejeta na podlagi takega sporazuma v 6 mesecih 
pred koncem obdobja veljavnosti te uredbe in so vsi drugi pogoji za uporabo izvzetja še vedno 
izpolnjeni.“ 
15 Člen 59 te uredbe določa: 
„Ta uredba začne veljati 1. julija 2014 . 
[…]“. 
Avstrijsko pravo 
16 Člen 1(1) Energieabgabenvergütungsgesetz (zakon o vračilu davka na energijo, v nadaljevanju: EAVG) 
določa: 
„Plačani davki na energijo od energetskih virov iz odstavka 3 se na zahtevo vrnejo za koledarsko leto 
(poslovno leto), če (skupaj) presegajo 0,5 % razlike med 
1. transakcijami v smislu člena 1(1), točki 1 in 2, Umsatzsteuergesetz 1994 (zakon o davku na dodano 
vrednost iz leta 1994 ) in 
2. transakcijami v smislu člena 1(1), točki 1 in 2, zakona o davku na dodano vrednost iz leta 1994 , ki se 
opravijo za podjetje (neto vrednost proizvodnje).“ 
17 Člen 1(1) EAVG je dopolnjen s členom 2(2) tega zakona, ki določa: 
„1. Na zahtevo upravičenca do vračila se za vsako koledarsko leto (poslovno leto) vrne znesek, ki 
presega delež vrednosti neto proizvodnje iz člena 1. Vloga mora vsebovati podatek o porabljeni 
količini energetskih virov iz člena 1(3) in zneske iz člena 1. Vlogo je treba podati najkasneje v petih 
letih od izpolnitve pogojev za vračilo. Vloga se šteje za davčno napoved. O vlogi se odloči z odločbo, 
v kateri mora biti izkazan skupen znesek vračila. 
2. Pri izračunu zneska vračila se kot meja upošteva bodisi 0,5 % neto vrednosti proizvodnje ali 
naslednje vrednosti franšiz, pri čemer se nakaženižji znesek: 
Znesek vračila se nakaže po odbitku splošne franšize v višini 400 EUR. […]“ 
18 Člen 2(1) EAVG v različici, spremenjeni z Budgetbegleitgesetz (spremni zakon k proračunu) z dne 
30. julija 2004 (BGBl. I, 92/2004 (v nadaljevanju: BBG), je določal: 
„Pravico do vračila imajo vsa podjetja, če ne dobavljajo energetskih virov, navedenih v členu 1(3), ali 
toplote (para ali vroča voda), proizvedene iz energetskih virov iz navedenega člena 1(3).“ 
ECLI:EU:C:2019 :969 6 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
19 Z Budgetbegleitgesetz (spremni zakon k proračunu) z dne 30. decembra 2010 (BGBl. I, 111/2010 , 
v nadaljevanju: BBG 2011 ) je bil člen 2(1) EAVG spremenjen, kot sledi: 
„Pravico do vračila imajo le podjetja, za katera je dokazano, da je njihova glavna dejavnost proizvodnja 
materialnih dobrin, če ne dobavljajo energetskih virov, navedenih v členu 1(3), ali toplote (para ali 
vroča voda), proizvedene iz energetskih virov iz navedenega člena 1(3).“ 
20 Z BB G2011 jebilk členu 4 EAVG dodan odstavek 7, ki določa: 
„Člena 2 in 3 [v različici iz BBG 2011 ] se uporabljata, če to odobri [Komisija], za vloge za vračilo, ki se 
nanašajo na obdobje po 31. decembru 2010 .“ 
21 Iz predložitvene odločbe je razvidno, da je v smernicah o davku na energijo 2011 z dne 15. aprila 2011 , 
ki jih je pripravilo Bundesministerium für Finanzen (zvezno ministrstvo za finance, Avstrija) in ki so 
v pomoč pri razlagi v zvezi z, med drugim, vračilom davkov na energijo, to ministrstvo navedlo, da 
imajo od 1. januarja 2011 pravico do vračila davka na energijo samo proizvodna podjetja. 
22 Navedeno ministrstvo je 29. avgusta 2013 v navedenih smernicah ta datum spremenilo v 1. februar 
2011 . 
Spora o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje 
23 Družba Dilly’s Wellnesshotel, ki upravlja hotel, je z vlogo z dne 29. decembra 2011 zahtevala vračilo 
davka na energijo za leto 2011 . 
24 Z odločbo z dne 21. februarja 2012 je davčni urad v Linzu to zahtevo zavrnil z utemeljitvijo, da se je po 
BBG 2011 s členoma 2 in 3 EAVG za vloge, vložene po 31. decembru 2010 , vračilo davkov na energijo 
omejilo na podjetja, za katera je dokazano, da je njihova glavna dejavnost proizvodnja materialnih 
dobrin. „Storitvena podjetja“ naj torej ne bi bila upravičena do vračila davka na energijo za obdobje po 
tem datumu. 
25 Družba Dilly’s Wellnesshotel je zoper to odločbo vložila pritožbo. 
26 S sodbo z dne 23. marca 2012 je Unabhängiger Finanzsenat (neodvisni finančni senat, Avstrija) 
pritožbo zavrnil kot neutemeljeno. 
27 Družba Dilly’s Wellnesshotel je zoper to sodbo vložila pritožbo. 
28 S sodbo z dne 19. marca 2013 je Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče, Avstrija) navedeno 
sodbo razveljavilo. Natančneje, to sodišče je razsodilo, da je Unabhängiger Finanzsenat (neodvisni 
finančni senat) napačno zavrnil priznanje pravice do vračila davka na energijo za januar 2011 . 
29 Z odločbo z dne 31. oktobra 2014 je Bundesfinanzgericht (zvezno finančno sodišče, Avstrija), ki je 
nasledilo Unabhängiger Finanzsenat (neodvisni finančni senat) Sodišču v skladu s členom 267 PDEU 
predložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe. 
30 Sodišče je s sodbo z dne 21. julija 2016 , Dilly’s Wellnesshotel (C-493/14, EU:C:2016 :577), odločilo, da je 
treba člen 3(1) Uredbe št. 800/2008 razlagati tako, da to, da v shemi pomoči, kakršna je ta v zadevi, 
v kateri je bila izdana ta sodba, ni izrecnega sklicevanja na navedeno uredbo z navedbo njenega 
naslova in sklica na objavo v Uradnem listu Evropske unije, nasprotuje opredelitvi te sheme za shemo, 
ki izpolnjuje pogoje za izvzetje iz obveznosti priglasitve, določene v členu 108(3) PDEU. 
ECLI:EU:C:2019 :969 7 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
31 S sodbo z dne 3. avgusta 2016 je Bundesfinanzgericht (zvezno finančno sodišče) ugodilo pritožbi, ki jo 
je vložila družba Dilly’s Wellnesshotel, in ji odobrilo vračilo davka na energijo za leto 2011 in ne le za 
januar v tem letu, zlasti z obrazložitvijo, da zaradi neobstoja izvzetja od obveznosti priglasitve 
izključitev pravice storitvenih podjetij do vračila davka na energijo ni začela veljati. 
32 Predložitveno sodišče trenutno odloča o reviziji, ki jo je zoper to sodbo vložil davčni urad v Linzu. 
33 Družba Dilly’s Wellnesshotel je z nadaljnjo vlogo z dne 25. julija 2014 zahtevala vračilo davka na 
energijo za obdobje od februarja 2013 do januarja 2014 . 
34 Z odločbo z dne 9. januarja 2015 je davčni urad Kirchdorf Perg Steyr zavrnil to zahtevo 
z obrazložitvijo, da je hotelski obrat storitveno podjetje in ne podjetje, katerega glavna dejavnost je 
proizvodnja materialnih dobrin. Od 1. februarja 2011 pa naj bi bilo vračilo davka na energijo mogoče 
le za podjetja, katerih glavna dejavnost je proizvodnja materialnih dobrin. 
35 Bundesfinanzgericht (zvezno finančno sodišče) je s sodbo z dne 13. februarja 2017 ugodilo pritožbi, ki 
jo je družba Dilly’s Wellnesshotel vložila zoper to odločbo, in odobrilo vračilo davka na energijo 
v skladu z zahtevkom družbe Dilly’s Wellnesshotel, pri čemer se je v bistvu sklicevalo na svojo sodbo 
z dne 3. avgusta 2016 , navedeno v točki 31 te sodbe. 
36 Predložitveno sodišče trenutno odloča o reviziji, ki jo je zoper sodbo z dne 13. februarja 2017 vložil 
davčni urad Kirchdorf Perg Steyr. 
37 Predložitveno sodišče meni, da vračilo davka na energijo na podlagi EAVG v različici, ki izhaja iz BBG, 
pomeni pomoč, ki jo je Komisija implicitno in neomejeno odobrila v skladu s členom 3 in točko 72 
obrazložitve Odločbe Komisije 2005 /565/ES z dne 9. marca 2004 o programu pomoči, izvršene 
v Avstriji, za povrnitev energetskih dajatev na zemeljski plin in elektriko v letih 2002 in 2003 (UL 
2005 , L 190, str. 13). 
38 Prav tako navaja, da bi morala prejšnja nacionalna ureditev, če bi pravo Unije nasprotovalo omejitvi 
kroga upravičencev do pomoči, kakršna je ta, ki je bila uvedena z BBG 2011 , v skladu s katero je treba 
pravico do vračila davka na energijo priznati le podjetjem, za katera je dokazano, da je njihova glavna 
dejavnost proizvodnja materialnih dobrin, ostati v veljavi. 
39 Predložitveno sodišče poudarja, da se v okviru sporov o glavni stvari postavlja več vprašanj glede prava 
Unije, za rešitev katerih mora razlagati člen 4(7) EAVG, ki določa, da se zakono dajna spremem ba, ki 
izhaja iz BBG 2011 , uporabi, „če to odobri [Komisija]“. 
40 Predložitveno sodišče na prvem mestu dvomi o tem, ali je bila za omejitev sheme pomoči z BBG 2011 
potrebna priglasitev Komisiji. 
41 Če bi obstajala taka obveznost priglasitve zadevne spremenjene sheme pomoči iz sporov o glavni stvari, 
se predložitveno sodišče na drugem mestu sprašuje, ali dejstvo, da obvestilo Komisiji ni izpolnjevalo 
vseh formalnih pogojev, določenih z Uredbo št. 800/2008 , povzroči, da morajo biti zadevne pomoči še 
naprej dodeljene vsem upravičencem iz EAVG v različici, spremenjeni z BBG, tako da bi obstajala 
obveznost izvajanja sheme pomoči pred zakono dajno spremem bo, ki izhaja iz BBG 2011 . 
42 Predložitveno sodišče se na tretjem mestu sprašuje, ali je to, da je znižanje obdavčitve določeno 
s konkretno formulo za izračun, določeno z nacionalno zakono dajo, v skladu z zahtevo iz člena 44(3) 
Uredbe št. 651/2014 , da mora izračun znižanja obdavčitve temeljiti na znižanju veljavne stopnje 
okoljskega davka, plačilu fiksnega zneska nadomestila ali na podlagi kombinacije obeh. Sprašuje se tudi 
o časovnem področju uporabe te uredbe. 
ECLI:EU:C:2019 :969 8 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
43 V teh okoliščinah je Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču 
v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: 
„1. Ali spremem ba odobrene sheme pomoči, s katero se država članica odpove nadaljnji uporabi 
odobrene pomoči za določeno (ločeno) skupino prejemnikov pomoči in s tem posledično zniža 
znesek obstoječe pomoči, v primeru, kakršen je obravnavani, pomeni spremem bo sheme pomoči, 
za katero na podlagi člena 108(3) PDEU (načeloma) velja obveznost priglasitve? 
2. Ali lahko prepoved izvajanja iz člena 108(3) PDEU zaradi formalne nepravilnosti pri uporabi 
[Uredbe št. 800/2008 ] privede do neuporabe omejitve odobrene sheme pomoči, in je država članica 
zaradi prepovedi izvajanja pomoč dolžna dodeliti določenim prejemnikom pomoči(‚obveznost 
izvedbe‘)? 
3. (a) Ali ureditev povračila davka na energijo, kot je ta v obravnavani zadevi, ki za izračun zneska 
vračila davka na energijo v zakonu izrecno določa formulo za izračun, izpolnjuje pogoje iz 
Uredbe [št. 651/2014 ]? 
(b) Ali se na podlagi člena 58(1) Uredbe [št. 651/2014 ] za to ureditev vračila davka na energijo za 
obdobje od januarja 2011 uporablja izvzetje?“ 
Vprašanja za predhodno odločanje 
Uvodne ugotovitve 
44 Ugotoviti je treba, da avstrijska vlada trdi, da je Republika Avstrija povzetek informacij glede zadevne 
sheme pomoči iz sporov o glavni stvari, v skladu s katero je delno vračilo energetskih davkov na 
zemeljski plin in električno energijo določeno zgolj za podjetja, za katera je dokazano, da je njihova 
glavna dejavnost proizvodnja materialnih dobrin, sporočila Komisiji in da je to obvestilo treba šteti za 
priglasitev, izvedeno po poenostavljenem postopku iz člena 4 Uredbe št. 794/2004 . 
45 V zvezi s tem je treba opozoriti, da je – kot je Sodišče že ve čkrat razsodilo – v okviru postopka 
predhodnega odločanja, določenega v členu 267 PDEU, ki temelji na jasni ločitvi nalog med 
nacionalnimi sodišči in Sodiščem, zgolj nacionalno sodišče pristojno za ugotavljanje in presojo 
dejanskega stanja spora o glavni stvari. V tem okviru je Sodišče pristojno le za odločitev o razlagi ali 
veljavnosti prava Unije glede na dejansko in pravno stanje, kot ga je opisalo predložitveno sodišče, da 
bi temu sodišču dalo koristne napotke za razrešitev spora, ki mu je predložen (sodba z dne 27. aprila 
2017 , A-Rosa Flussschiff, C-620/15, EU:C:2017 :309, točka 35 in navedena sodna praksa). 
46 V obravnavanem primeru vprašanja, postavljena Sodišču, temeljijo na premisi, da Republika Avstrija 
Komisiji ni priglasila zadevne sheme pomoči iz sporov o glavni stvari v skladu s členom 108(3) PDEU. 
Natančneje, s prvim in tretjim vprašanjem želi predložitveno sodišče ugotoviti, ali za to shemo velja 
obveznost priglasitve iz navedene odločbe, ali pa je izvzeta iz te obveznosti na podlagi Uredbe 
št. 651/2014 , medtem ko želi z drugim vprašanjem to sodišče opredeliti morebitne posledice kršitve 
navedene obveznosti. 
47 Stališči, ki sta ju Sodišču predložili Komisija in družba Dilly’s Wellnesshotel, se prav tako opirata na to 
isto premiso. Komisija pojasnjuje, da sporočilo povzetka informacij o zadevni nacionalni ureditvi iz 
sporov o glavni stvari v skladu z Uredbo št. 800/2008 ne more nadomestiti ustrezne priglasitve na 
podlagi člena 108(3) PDEU in da Republika Avstrija poleg tega ni uporabila poenostavljenega obrazca 
za priglasitev iz Priloge II k Uredbi št. 794/2008 v skladu s členom 4(2)(c) te uredbe. 
ECLI:EU:C:2019 :969 9 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
48 Posledično in brez posega v vprašanje, pod katerimi pogoji je mogoče šteti, da je bila priglasitev sheme 
pomoči, kakršna je ta iz sporov o glavni stvari, opravljena v skladu s členom 108(3) PDEU, saj to 
vprašanje ni predmet tega predloga za sprejetje predhodne odločbe, mora Sodišče na postavljena 
vprašanja v tej zadevi odgovoriti tako, da se opre na premiso, da zadevna shema pomoči iz sporov 
o glavni stvari Komisiji ni bila priglašena. 
Prvo vprašanje 
49 S prvim vprašanjem predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je treba člen 108(3) PDEU razlagati 
tako, da za nacionalno ureditev, s katero je shema pomoči spremenjena tako, da se zmanjša krog 
upravičencev do teh pomoči, načeloma velja obveznost priglasitve iz te določbe. 
50 Najprej je treba pojasniti, da se vprašanje v zvezi s tako obveznostjo priglasitve obravnava s pridržkom 
možnosti, da je zadevna shema pomoči zaradi uporabe uredbe o skupinskih izjemah za to shemo 
izvzeta od te obveznosti, kar je možnost, ki je obravnavana v okviru odgovora na tretje vprašanje. 
51 Kot je razvidno iz točke 44 te sodbe, je v obravnavanem primeru očitno, da zadevna nacionalna 
ureditev iz sporov o glavni stvari določa delno vračilo energetskih davkov na zemeljski plin in 
električno energijo le za podjetja, za katera je dokazano, da je njihova glavna dejavnost proizvodnja 
materialnih dobrin. Zato ponudniki storitev, kakršna je družba Dilly’s Wellnesshotel, v skladu s to 
ureditvijo niso upravičeni do vračila davka na energijo. 
52 Ugotoviti je treba, da predložitveno sodišče s svojim prvim vprašanjem izhaja iz premise, ki v okviru te 
zadeve sicer ni bila izpodbijana, da je shemo pomoči, ki je veljala pred zadevno shemo iz sporov 
o glavni stvari in s katero je bila priznana pravica do delnega vračila davka na energijo tako 
proizvodnim kot storitvenim podjetjem, Komisija implicitno odobrila na podlagi Odločbe 2005 /565. 
53 V teh okoliščinah je treba za odgovor na to vprašanje v obravnavanem primeru upoštevati to premiso 
brez posega v njeno utemeljenost, tako da je treba shemo pomoči, ki je veljala pred zadevno shemo iz 
sporov o glavni stvari, šteti za obstoječo pomoč v skladu s členom 1(b)(ii) Uredbe št. 659/1999 . 
54 Glede vsebine prvega vprašanja je treba opozoriti, da je obveznost priglasitve iz člena 108(3) PDEU 
eden od temeljnih elementov nadzornega sistema, uvedenega s Pogodbo DEU na področju državnih 
pomoči. V okviru tega sistema so države članice po eni strani dolžne Komisiji priglasiti vsak ukrep, 
s katerim se podeli ali spremeni pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, po drugi strani pa takega ukrepa 
ne smejo izvesti, dokler ta institucija glede njega ne sprejme dokončne odločitve (sodba z dne 5. marca 
2019 , Eesti Pagar, C-349/17, EU:C:2019 :172, točka 56 in navedena sodna praksa). 
55 Obveznost zadevne države članice, da Komisiji priglasi vsako novo pomoč, je določena v členu 2 
Uredbe št. 659/1999 (sodba z dne 21. julija 2016 , Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, EU:C:2016 :577, 
točka 32). 
56 Kot je Sodišče že odločilo, se ukrepi, sprejeti po začetku veljavnosti Pogodbe DEU, katerih namen je 
dodelitev ali spremem ba pomoči, pri čemer se spremem be nanašajo na obstoječe pomoči ali začetne 
načrte, o katerih je bila obveščena Komisija, štejejo za nove pomoči, za katere velja obveznost 
priglasitve iz člena 108(3) PDEU (glej zlasti sodbi z dne 9. avgusta 1994 , Namur-Les assurances du 
crédit, C-44/93, EU:C:1994 :311, točka 13, in z dne 20. maja 2010 , Todaro Nunziatina & C., C-138/09, 
EU:C:2010 :291, točka 46). 
57 V skladu s členom 1(c) Uredbe št. 659/1999 je namreč nova pomoč opredeljena kot vsaka shema 
pomoči ali individualna pomoč, ki ni obstoječa pomoč, vključno s spremem bami obstoječe pomoči. 
ECLI:EU:C:2019 :969 10 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
58 V zvezi z zadnjim vidikom je treba navesti, da je spremem ba obstoječe pomoči v skladu s členom 4(1) 
Uredbe št. 794/2004 opredeljena kot vsaka spremem ba, razen preoblikovanja povsem formalne ali 
upravne narave, ki ne more vplivati na ocenjevanje združljivosti ukrepa pomoči z notranjim trgom. 
59 Natančneje, v skladu s členom 4(2)(c) Uredbe št. 794/2004 je poostritev meril za uporabo odobrene 
sheme pomoči ena od spremem b obstoječih pomoči, ki jih je načeloma treba priglasiti. 
60 Poleg tega se v skladu s sodno prakso Sodišča pri obravnavi vprašanja, ali ukrep pomeni pomoč 
v smislu člena 107 PDEU, med drugim upošteva krog upravičencev, za katere je predvidena dodelitev 
te pomoči, da se preveri zlasti selektivnost tega ukrepa (glej v tem smislu sodbo z dne 8. novembra 
2001 , Adria-Wien Pipeline in Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, C-143/99, EU:C:2001 :598, točke 
od 33 do 36 ter točki 40 in 55). 
61 Iz tega sledi, da spremem ba meril, na podlagi katerih so opredeljeni upravičenci do pomoči, ni omejena 
na spremem bo zgolj formalne ali upravne narave, temve č pomeni element, katerega učinki lahko 
vplivajo na vprašanje, ali je treba ukrep opredeliti kot pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, in 
posledično na obveznost priglasitve te pomoči v skladu z obveznostjo iz člena 108(3) PDEU. 
62 Kot utemeljeno trdi Komisija, nadzor nad načrtom spremem be kroga upravičencev iz sheme pomoči, ki 
ga mora opraviti ta institucija po priglasitvi, opravljeni na podlagi te zadnje določbe, namreč ni omejen 
na preverjanje, ali je zadevna spremem ba povzročila zmanjšanje števila upravičencev, temve č zajema 
zlasti presojo, ali se s spremem bo meril uporabe, ki izhaja iz navedene spremem be, izkrivlja ali bi se 
lahko izkrivljala konkurenca z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega 
blaga. Predhodna priglasitev take spremem be pa omogoča ravno preveritev, ali je tako. 
63 Glede na navedeno je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 108(3) PDEU razlagati tako, 
da za nacionalno ureditev, s katero je shema pomoči spremenjena tako, da se zmanjša krog 
upravičencev do teh pomoči, načeloma velja obveznost priglasitve iz te določbe. 
Tretje vprašanje 
Drugi del tretjega vprašanja 
64 Predložitveno sodišče z drugim delom tretjega vprašanja, ki ga je treba obravnavati najprej, ker se 
nanašana časovno področje uporabe Uredbe št. 651/2014 , v bistvu sprašuje, ali je treba člen 58(1) te 
uredbe razlagati tako, da se lahko pomoči, dodeljene pred začetkom veljavnosti navedene uredbe na 
podlagi sheme pomoči, kakršna je ta iz sporov o glavni stvari, na podlagi te iste uredbe izvzamejo iz 
obveznosti priglasitve iz člena 108(3) PDEU. 
65 Najprej je treba opozoriti, da je v skladu s členom 109 PDEU Svet pooblaščen za sprejetje vseh 
ustreznih uredb za uporabo členov 107 in 108 PDEU ter zlasti za določitev pogojev, pod katerimi se 
uporablja člen 108(3) PDEU, in vrst pomoči, izvzetih iz postopka, določenega z zadnjenavedeno 
določbo. Poleg tega lahko Komisija v skladu s členom 108(4) PDEU sprejme uredbe o skupinah 
državnih pomoči, za katere je Svet v skladu s členom 109 PDEU odločil, da so lahko izvzete iz 
postopka iz člena 108(3) PDEU (sodba z dne 5. marca 2019 , Eesti Pagar, C-349/17, EU:C:2019 :172, 
točka 57 in navedena sodna praksa). 
66 Tako je bila Uredba št. 994/98, na podlagi katere je bila nato sprejeta Uredba št. 800/2008 , sprejeta na 
podlagi člena 94 Pogodbe ES (postal člen 89 ES, zdaj člen 109 PDEU) (sodba z dne 5. marca 2019 , Eesti 
Pagar, C-349/17, EU:C:2019 :172, točka 58 in navedena sodna praksa). Zadnjenavedena uredba je bila 
razveljavljena in nadomeščena z Uredbo št. 651/2014 , ki je bila prav tako sprejeta na podlagi Uredbe 
št. 994/98. 
ECLI:EU:C:2019 :969 11 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
67 Iz tega sledi, da se lahko država članica – kljub obveznosti držav članic na podlagi Pogodb, da 
predhodno priglasijo vsak ukrep, s katerim se podeli ali spremeni nova pomoč, kar je, kot izhaja iz 
točke 54 te sodbe, eden od temeljnih elementov nadzornega sistema na področju državnih pomoči – 
za sprejete ukrepe pomoči, ki izpolnjujejo upoštevne pogoje iz Uredbe št. 651/2014 , sklicuje na 
možnost oprostitve od obveznosti priglasitve (glede Uredbe št. 800/2008 glej sodbo z dne 21. julija 
2016 , Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, EU:C:2016 :577, točka 36). 
68 Nasprotno je iz člena 58(2) Uredbe št. 651/2014 razvidno, da vsako pomoč, ki ni izvzeta iz obveznosti 
priglasitve iz člena 108(3) PDEU na podlagi te uredbe ali drugih prej veljavnih uredb, sprejetih na 
podlagi člena 1 Uredbe št. 994/98, Komisija oceni v skladu z ustreznimi okviri, smernicami, sporočili in 
obvestili. 
69 V zvezi s tem, kot je bilo opozorjeno v točki 30 te sodbe, je Sodišče v sodbi z dne 21. julija 2016 , Dilly’s 
Wellnesshotel (C-493/14, EU:C:2016 :577), razsodilo, da shema pomoči, kakršna je ta iz spora, 
v katerem je bila izdana ta sodba, ni bila izvzeta iz obveznosti priglasitve na podlagi Uredbe 
št. 800/2008 , saj v tej shemi ni bilo izrecnega sklicevanja na to uredbo v skladu z njenim členom 3(1). 
Iz predloga za sprejetje predhodne odločbe v sedanji zadevi izhaja, da je zadevna shema pomoči iz 
spora, v katerem je bila izdana navedena sodba, tudi shema, ki je upoštevna v sporih o glavni stvari. Iz 
zgodovine teh sporov, predstavljenih v tem predlogu, kakor je navedena v točkah od 30 do 32 ter 
vtočkah 35 in 36 te sodbe, je namreč razvidno, da sta bili reviziji, o katerih odloča predložitveno 
sodišče, vloženi zoper sodbi, s katerima je Bundesfinanzgericht (zvezno finančno sodišče) v skladu 
s sodbo z dne 21. julija 2016 , Dilly’s Wellnesshotel (C-493/14, EU:C:2016 :577), odobrilo vračilo davka 
na energijo, ki ga je zahtevala družba Dilly’s Wellnesshotel. 
70 Vendar okoliščina, da se zaradi neobstoja izrecnega sklicevanja na Uredbo št. 800/2008 v zadevni shemi 
pomoči iz sporov o glavni stvari za to shemo ne more uporabiti izvzetje na podlagi te uredbe, sama po 
sebi ne more preprečiti, da bi navedena shema izpolnjevala upoštevne pogoje iz Uredbe št. 651/2014 , 
s katero je bila, kot je razvidno iz točk 9 in 66 te sodbe, razveljavljena in nadomeščena Uredba 
št. 800/2008 . Kot izhaja iz uvodnih izjav od 2 do 4 Uredbe št. 651/2014 , je bil namreč namen Uredbe 
št. 651/2014 s pregledom Uredbe št. 800/2008 med drugim bolje opredeliti pogoje, na podlagi katerih 
se nekatere skupine pomoči lahko štejejo za združljive z notranjim trgom, in razširiti področje 
uporabe skupinskih izjem. Torej je treba, kot izhaja tako iz člena 3 kot iz uvodne izjave 6 Uredbe 
št. 651/2014 – ob upoštevanju vseh pogojev, tako splošnih kot posebnih za zadevno skupino pomoči, 
določenih z Uredbo št. 651/2014 – presoditi, ali se za pomoč lahko uporabi izvzetje na podlagi te 
zadnjenavedene uredbe. 
71 Glede vprašanja, ali so pomoči, dodeljene na podlagi sheme pomoči, kakršna je ta iz sporov o glavni 
stvari, lahko izvzete iz obveznosti priglasitve v skladu z Uredbo št. 651/2014 , je treba poudariti, da je 
treba –tako kot Uredbo št. 800/2008 – Uredbo št. 651/2014 in pogoje, ki jih določa, kot omilitev 
splošnega pravila obveznosti priglasitve razlagati ozko (glej po analogiji sodbo z dne 21. julija 2016 , 
Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, EU:C:2016 :577, točka 37). 
72 Tak pristop je potrjen glede na cilje, ki se jim sledi s splošnimi uredbami o skupinskih izjemah, kot so 
navedeni v uvodnih izjavah 4 in 5 Uredbe št. 994/98. Čeprav je namreč Komisija pooblaščena za 
sprejetje takih uredb, da se zagotovi učinkovito spremljanje pravil o konkurenci na področju državnih 
pomoči in poenostavitev uprave, ne da bi se oslabil nadzor Komisije na tem področju, je cilj takih 
uredb tudi krepitev preglednosti in pravne varnosti. Spoštovanje pogojev, določenih v teh uredbah – 
torej tudi v Uredbi št. 651/2014 – omogoča zagotavljanje, da so ti cilji v celoti doseženi (sodba z dne 
21. julija 2016 , Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, EU:C:2016 :577, točka 38). 
73 V obravnavanem primeru se zadevne pomoči iz sporov o glavni stvari nanašajo na vračilo davka na 
energijo za leto 2011 in za obdobje od februarja 2013 do januarja 2014 , medtem ko je Uredba 
št. 651/2014 v skladu s svojim členom 59 začela veljati 1. julija 2014 . 
ECLI:EU:C:2019 :969 12 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
74 V zvezi s tem je treba ugotoviti, kot je razvidno iz samega naslova člena 58 Uredbe št. 651/2014 , da ta 
člen določa prehodne določbe, ki se uporabljajo za državne pomoči, na katere se nanašajo določbe te 
uredbe. Natančneje, odstavek 1 tega člena določa, da se Uredba št. 651/2014 uporablja za individualne 
pomoči, dodeljene pred njenim začetkom veljavnosti, če izpolnjujejo vse pogoje iz te uredbe, z izjemo 
člena 9, ki določa obveznosti na področju objave in informacij glede ukrepov pomoči. 
75 V skladu s členom 2, točka 14, Uredbe št. 651/2014 pojem „individualna pomoč“ v smislu te uredbe 
med drugim zajema vsako pomoč, ki je dodeljena posameznim upravičencem na podlagi sheme 
pomoči. Pod ta pojem spadajo tudi davčne olajšave, ki jih vlagateljica vloge uveljavlja v sporih o glavni 
stvari. 
76 Iz tega sledi, da so v skladu s samim besedilom člena 58(1) Uredbe št. 651/2014 zadevne pomoči 
v sporih o glavni stvari, čeprav so bile dodeljene pred začetkom veljavnosti te uredbe, vendarle lahko 
izvzete iz obveznosti priglasitve na podlagi te uredbe. 
77 Ta razlaga je tudi v skladu s ciljem, ki mu sledi Uredba št. 651/2014 , ki je, kot je razvidno iz njene 
uvodne izjave 3, omogočati boljše določanje prednostnih nalog na področju izvajanja pravil o državnih 
pomočeh. Kot je razvidno iz uvodne izjave 2 navedene uredbe, je bil pregled Uredbe št. 800/2008 
namreč osrednji element posodobitve politike Unije na področju državnih pomoči, pri čemer je ta 
posodobitev vključevala širok pregled pravil o državnih pomočeh, med njenimi glavnimi cilji pa je bil 
cilj osredotočanja predhodnega preverjanja ukrepov pomoči, ki ga izvaja Komisija, na primere pomoči 
z največjim vplivom na notranji trg. 
78 Razlage odstavka 1 člena 58 Uredbe št. 651/2014 , navedene v točki 76 te sodbe, ni mogoče izpodbiti 
s trditvijo družbe Dilly’s Welnesshotel, da je treba ta odstavek razlagati skupaj z odstavkoma 2 in 3 tega 
člena. Kot je generalni pravobranilec ugotovil v točki 53 sklepnih predlogov, se z odstavkom 1 člena 58 
Uredbe št. 651/2014 namreč nikakor ne zahteva, da morajo biti pogoji, določeni v drugih odstavkih 
tega člena, izpolnjeni, da se navedeni odstavek 1 uporabi, saj se vsak od odstavkov od 1 do 4 
navedenega člena 58 nanaša na prehodna pravila za različne položaje. 
79 Glede na navedeno je treba ugotoviti, kot trdita avstrijska vlada in Komisija, da so s členom 58(1) 
Uredbe št. 651/2014 individualne pomoči, dodeljene pred 1. julijem 2014 , kakršne so te, izplačane na 
podlagi zadevne sheme iz sporov o glavni stvari, izvzete iz obveznosti priglasitve, če te pomoči 
izpolnjujejo vse pogoje iz te uredbe, z izjemo njenega člena 9. 
80 Zato je treba na drugi del tretjega vprašanja odgovoriti, da je treba člen 58(1) Uredbe št. 651/2014 
razlagati tako, da se lahko pomoči, dodeljene pred začetkom veljavnosti navedene uredbe na podlagi 
sheme pomoči, kakršna je ta iz sporov o glavni stvari, na podlagi te iste uredbe izvzamejo iz 
obveznosti priglasitve iz člena 108(3) PDEU. 
Prvi del tretjega vprašanja 
81 V prvem delu tretjega vprašanja se predložitveno sodišče na splošno sklicuje na pogoje iz Uredbe 
št. 651/2014 , ne da bi navedlo katero njeno posebno določbo. Vendar je iz samega besedila tega 
vprašanja in iz drugih ugotovitev, navedenih v predlogu za sprejetje predhodne odločbe, kakršne so te, 
povzete v točki 42 te sodbe, razvidno, da želi to sodišče z navedenim vprašanjem izvedeti, ali je pogoj iz 
člena 44(3) te uredbe v okviru sporov o glavni stvari izpolnjen. 
82 Natančneje, v besedilu prvega dela tretjega vprašanja se sklicuje na dejstvo, da zadevna nacionalna 
ureditev iz sporov o glavni stvari s formulo za izračun izrecno določa znesek vračila davkov na 
energijo, medtem ko člen 44(3) Uredbe št. 651/2014 določa, da morajo sheme pomoči v obliki znižanj 
davkov temeljiti na znižanju veljavne stopnje okoljskega davka, plačilu fiksnega zneska nadomestila ali 
kombinacije obeh. Poleg tega predložitveno sodišče, čeprav v predlogu za sprejetje predhodne odločbe 
ECLI:EU:C:2019 :969 13 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
podrobno navaja razloge za svoje dvome o tem, ali se za zadevno shemo iz sporov o glavni stvari lahko 
šteje, da izpolnjuje pogoj iz te določbe, izrecno poudarja svoje mnenje, da so tako pogoji iz člena 44(1), 
(2) in (4) Uredbe št. 651/2014 kot tisti iz različnih drugih določb Poglavja I k tej uredbi v okviru sporov 
o glavni stvari izpolnjeni. 
83 Zato je treba ugotoviti, da predložitveno sodišče s prvim delom tretjega vprašanja v bistvu sprašuje, ali 
je treba člen 44(3) Uredbe št. 651/2014 razlagati tako, da je shema pomoči, kakršna je ta iz sporov 
o glavni stvari, za katero je znesek vračila davka na energijo izrecno določen v formuli za izračun, 
določeni z nacionalno zakono dajo, s katero je uvedena ta shema, skladna s to določbo. 
84 V zvezi s tem je treba opozoriti, da člen 3 Uredbe št. 651/2014 določa, da so med drugim sheme 
pomoči in individualne pomoči, dodeljene v okviru shem pomoči, združljive z notranjim trgom 
v smislu člena 107(2) ali (3) PDEU in izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) PDEU, čete 
sheme in pomoči izpolnjujejo vse pogoje iz Poglavja I te uredbe ter posebne pogoje za zadevno 
skupino pomoči iz njenega Poglavja III. 
85 Določbe člena 44 Uredbe št. 651/2014 , ki je v Poglavju III te uredbe, se uporabljajo – kot je razvidno iz 
samega naslova tega člena in njegovega odstavka 1 – za pomoči v obliki znižanja okoljskih davkov 
v skladu z Direktivo 2003 /96. Ugotoviti je torej treba, da se te določbe uporabijo v okviru sporov 
o glavni stvari brez posega v to, ali so pogoji, določeni s to direktivo, dejansko izpolnjeni v primeru 
zadevnih shem pomoči v sporih o glavni stvari, kar mora preveriti predložitveno sodišče. 
86 V zvezi z vprašanjem, ali taka shema pomoči ustreza zahtevam iz člena 44(3) Uredbe št. 651/2014 , je iz 
izbire, ki jo je zakono dajalec Unije na podlagi te določbe podelil državam članicam, tako da jim je 
dovoljeno, da določijo bodisi znižanje veljavne davčne stopnje bodisi plačilo fiksnega zneska 
nadomestila ali kombinacijo obeh, razvidno, da je namen te določbe, kot trdi Komisija, da je 
z izbranim mehanizmom znižanja obdavčitve mogoče na pregleden način določiti, katero znižanje 
obdavčitve se dejansko uporabi, pri čemer v zvezi z njegovimi podrobnimi pogoji državam članicam 
pušča določeno polje proste presoje. 
87 V zvezi z zadnjim vidikom je v uvodni izjavi 64 Uredbe št. 651/2014 med drugim pojasnjeno, da bi 
morale države članice za boljšo ohranitev signala cene za podjetja, ki si ga okoljski davek prizadeva 
podati, imeti možnost, da oblikujejo shemo znižanja obdavčitve na podlagi mehanizma za izplačilo 
določenega fiksnega letnega zneska nadomestila (vračilo davka). 
88 Prav tako je treba ugotoviti, da cilj zagotavljanja preglednosti mehanizma za izračun znižanja 
obdavčitve spada pod cilj, ki mu sledi Uredba št. 651/2014 in ki je poudarjen v njenih uvodnih izjavah 
od 3 do 5, da se prizna večja pomem bnost preglednosti in nadzoru nad spoštovanjem pravil v zvezi 
zdržavnimi pomočmi na nacionalni ravni in na ravni Unije. Kot je namreč razvidno iz točke 72 te 
sodbe, je ta cilj med tistimi, ki jim na splošno sledijo splošne uredbe o skupinskih izjemah. 
89 V obravnavanem primeru je iz elementov, predloženih Sodišču, razvidno, da znižanja obdavčitev, ki jih 
pomenijo pomoči, dodeljene na podlagi zadevne sheme pomoči iz sporov o glavni stvari, temeljijo na 
formuli za izračun, ki je konkretno opredeljena v nacionalni ureditvi, s katero je uvedena navedena 
shema. Natančneje, v skladu s to ureditvijo je treba davke na energijo vrniti za koledarsko leto, če 
skupaj presegajo 0,5 % vrednosti neto proizvodnje podjetja. Poleg tega je z navedeno ureditvijo znesek 
vračila omejen s sklicevanjem na najnižje ravni obdavčitve, določene z Direktivo 2003 /96. Nacionalni 
organi tako nimajo nobenega polja proste presoje glede zneska znižanja obdavčitve, ki izhaja iz te 
formule za izračun. 
ECLI:EU:C:2019 :969 14 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
90 Tako na podlagi te sheme znesek davkov na energijo, ki ga je treba vrniti, ustreza bodisi razliki med 
celotnim zneskom teh davkov in 0,5 % vrednosti neto proizvodnje upravičenega podjetja bodisi razliki 
med celotnim zneskom teh davkov in najnižjimi ravnmi obdavčitve, ki se uporabijo za zadevne 
energetske vire. Med tema načinoma izračuna se uporabi tisti, s katerim je določen najnižji znesek 
davka, ki ga je treba vrniti. 
91 Iz tega izhaja, da zadevna nacionalna ureditev iz sporov o glavni stvari na podlagi formule za izračun, ki 
jo določa, določa dve možni znižani stopnji okoljskega davka in tisto od teh dveh stopenj, ki jo je treba 
uporabiti za vsako upravičeno podjetje. S tako formulo za izračun nacionalnim organom ni 
omogočeno, da prosto določijo znesek davka, ki ga mora podjetje dejansko plačati, saj ta ustreza 
znesku, ki ga davčni organi obdržijo po plačilu tako izračunanega vračila. 
92 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, kot trdi Komisija, da vsak od alternativnih načinov izračuna, iz 
katerih je sestavljena formula za izračun, določena z zadevno nacionalno ureditvijo iz postopkov 
v glavni stvari, in kakor sta navedena v točkah 89 in 90 te sodbe, pomeni znižanje veljavne stopnje 
okoljskega davka v smislu člena 44(3) Uredbe št. 651/2014 . V okviru prvega od teh načinov izračuna 
je namreč veljavna davčna stopnja dejansko znižana na 0,5 % neto vrednosti proizvodnje upravičenega 
podjetja, medtem ko je v okviru drugega načina izračuna veljavna davčna stopnja dejansko znižana na 
najnižjo raven obdavčitve, ki se uporablja za zadevni energetski vir. 
93 Zato je treba ugotoviti, da shema pomoči, kakršna je ta iz sporov o glavni stvari, temelji na enem od 
posebnih mehanizmov znižanja okoljskih davkov, določenih v členu 44(3) Uredbe št. 651/2014 , tako 
da je treba pogoj iz te določbe šteti za izpolnjen. 
94 Te ugotovitve ni mogoče izpodbiti z okoliščino, da zadevna nacionalna ureditev iz postopkov v glavni 
stvari določa formulo za izračun, iz katere izhajata dve različni znižani davčni stopnji, glede na to, da ta 
ureditev, kot izhaja iz točk od 89 do 91 te sodbe, prav tako omogoča, da se določi, katero od teh 
stopenj je treba dejansko uporabiti v konkretnem primeru, pri čemer obstoj dveh alternativnih 
davčnih stopenj ne ogroža cilja, ki se mu sledi s členom 44(3) Uredbe št. 651/2014 , kakor je naveden 
vtočkah 86 in 87 te sodbe. 
95 Glede na navedeno je treba na prvi del tretjega vprašanja odgovoriti, da je treba člen 44(3) Uredbe 
št. 651/2014 razlagati tako, da je shema pomoči, kakršna je ta iz sporov o glavni stvari, za katero je 
znesek vračila davka na energijo izrecno določen v formuli za izračun, določeni z nacionalno 
zakono dajo, s katero je uvedena ta shema, skladna s to določbo. 
Drugo vprašanje 
96 Z drugim vprašanjem želi predložitveno sodišče v bistvu ugotoviti posledice, ki bi jih moralo izpeljati za 
spora o glavni stvari, če bi Sodišče razsodilo, da bi bilo treba shemo pomoči, kakršna je ta iz teh 
sporov, priglasiti v skladu s členom 108(3) PDEU, tako da bi bilo treba pomoči, dodeljene na podlagi te 
sheme, šteti za nezakonite. 
97 Vendar iz odgovorov na prvo in tretje vprašanje izhaja, da so kljub načelni obveznosti priglasitve, ki je 
naložena na podlagi člena 108(3) PDEU v zvezi s shemo pomoči, kakršna je ta iz sporov o glavni stvari, 
pomoči, ki so bile v zadevnih obdobjih v okviru teh sporov dodeljene na podlagi te sheme, izvzete iz te 
obveznosti v skladu s členom 3 Uredbe št. 651/2014 , če so vsi pogoji, določeni v Poglavju I in členu 44 
navedene uredbe, izpolnjeni, kar mora preveriti predložitveno sodišče. 
98 V teh okoliščinah na drugo vprašanje ni treba odgovoriti. 
ECLI:EU:C:2019 :969 15 
SODBA Z DNE 14. 11. 2019 – ZADEVA C-585/17  
DILLY’S WELLNESSHOTEL  
Stroški 
99 Ker je ta postopek za stranke v postopkih v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred 
predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški 
omenjenih strank, se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo: 
1. Člen 1 0 8(3) PDEU je treba razlagati tako, da za nacionalno ureditev, s katero je shema 
pomoči spremenjena tako, da se zmanjša krog upravičencev do teh pomoči, načeloma velja 
obveznost priglasitve iz te določbe. 
2. Člen 5 8(1) Uredbe Komisije (EU) št. 6 5 1 / 2 0 1 4  z dne 1 7. junija 2 0 1 4 o razglasitvi nekaterih 
v rst pomoči za združljive z notranjim trgom pri uporabi členom 1 0 7 in 1 0 8 [PDEU] je treba 
razlagati tako, da se lahko pomoči, dodeljene pred začetkom veljavnosti navedene uredbe na 
podlagi sheme pomoči, kakršna je ta iz sporov o glavni stvari, na podlagi te iste uredbe 
iz v zamejo iz obveznosti priglasitve iz člena 1 0 8(3) PDEU. 
3. Člen 4 4(3) Uredbe št. 6 5 1 / 2 0 1 4  je treba razlagati tako, da je shema pomoči, kakršna je ta iz 
sporov o glavni stvari, za katero je znesek v račila davka na energijo iz recno določen v formuli 
za iz račun, določeni z nacionalno zakonodajo, s katero je uvedena ta shema, v skladu s to 
določbo. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2019 :969 16