ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev pogodbenih obveznosti, obveznosti obrazložitve, pravice do obrambe, splošnega načela skrbnega ravnanja in sorazmernosti, zlorabo pooblastil, nespoštovanje načela lojalnosti in dobre vere pri izvajanju pogodb ter pogodbenih določil sklenjene pogodbe o dodelitvi nepovratnih sredstev, in – natančneje – na kršitev člena II.14 pogodbe „grant agreement“, splošnih načel o reviziji, načela izvajanja pogodbe v dobri veri in prepovedi zlorabe pogodbenih določil ter splošnega načela varstva legitimnih pričakovanj in splošnega pravila o razlagi pogodb. Tožeči stranki trdita, da sta si toženi stranki prilastili pravico do razlage zadevne pogodbe po lastni volji, ne da bi pri tem spoštovali izrecne določbe o obveznosti dodelitve nepovratnih sredstev za dejansko izvedene storitve in upravičene stroške.
—

izpodbijano odločbo razveljavi in posledično zavrne zahtevo za ugotovitev ničnosti, ki jo je vložila družba BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH, s tem da razglasi zakonitost podelitve znamke Skupnosti EM št. 924 502 za proizvode iz razreda 7 „kuhinjski stroji, električni, in sicer stiskalnice za sadje, centrifuge, stroji za izdelavo testenin, električni aparati za mešanje, sekljanje hrane ali delanje rezin iz hrane in električni stepalniki“, in iz razreda 11 „kuhinjski stroji, in sicer, kuhinjske peči (štedilniki), naprave za peko kruha, parni kotli, pekači, friteze, električne, opekači kruha, električni železni pekač za vaflje, namizne grelne naprave za juho, kuhalniki riža, sušilniki hrane, peči, ponve za kuhanje pod pritiskom, preprosti kuhalniki, pražilniki, ražnji, aparat za pripravo sladoleda, kuhalnik za počasno kuhanje“ za navedene proizvode, in
3.

Tretji tožbeni razlog: neizpolnitev – s strani Komisije – pogodbenih pravil iz člena I.11 („Other Special conditions“) sporazuma o subvenciji projekta Take it up. — Zlasti v zvezi s sporazumi programa za konkurenčnost in inovativnost, in zlasti sporazuma v zvezi s projektom Take it up, naj bi Komisija kršila člen I.11, glede na to, da nikoli ni sprejela uradne ali implicitne odločitve o zavrnitvi metodologije, ki jo je za izvajanje takšnega pogodbenega dogovora predlagala META.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev načela pravne varnosti in načela, da se morajo globe nanašati samo na kršitelja in na kršitev — Komisija naj bi s tem, da od tožeče stranke zahteva, naj izplača sporne obresti, to dejansko kaznovala za položaj, ki je nastal zaradi kršitve načela pravne varnosti in načela, da se morajo globe nanašati samo na kršitelja in na kršitev, ki jo je sama storila. Komisija še ni odpravila te kršitve.
1.

Prvi tožbeni razlog, s katerim se zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo, ker je ugotovila, da je tožeča stranka storila kršitev člena 101 PDEU zaradi cilja. Tožeča stranka navaja, da: — je ugotovitev Komisije nezakonita, ker uporablja popolnoma novo in napačno pravno merilo. Natančneje, odvisna naj bi bila od plačila „znatne spodbude“, kar se po navedbah tožeče stranke ne odraža v obstoječi sodni praksi in je pravno napačno; — pristop Komisije naj ne bi priznaval in zagotavljal učinka ne le ciljev konkurenčnega prava, temveč tudi ciljev patentnega prava in sodobnega civilnega postopka. Po navedbah tožeče stranke bi morala Komisija vprašanje omejitve zaradi cilja presojati s sklicevanjem na doktrino pomožnih omejitev in/ali s sklicevanjem na načela, priznana v sodbi Wouters. Ker tega ni storila, naj bi Komisija napačno uporabila pravo.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 108(2) PDEU in člena 14 Uredbe št. 659/1999 (1). Tožeča stranka trdi, da je Komisija z izpodbijanim aktom ugotovila, da naj prodaja določenih sredstev družbe NEA LARKO s strani grške države ne bi imela za posledico gospodarsko kontinuiteto med navedeno družbo in lastnikom ali lastniki prodajanih sredstev. Tožeča stranka zlasti izpodbija, da prodajana sredstva predstavljajo le zanemarljiv del dejavnosti družbe NEA LARKO, glede na to, da ta dejansko pomenijo glavni del njene dejavnosti in sredstva, ki so ostala v njeni lasti naj bi imela bistveno zmanjšan ekonomski pomen in naj jih kot takih ne bi bilo mogoče ovrednotiti. Na primer v obratu v Larimni (katerega prodaja je del načrta privatizacije) je združena celotna rudarska proizvodnja družbe NEA LARKO v celotni Grčiji, ki se predeluje le v tem obratu. Drugič, izpodbijani sklep je napačen tudi v delu, v katerem je z njim ugotovljeno, da sredstva, ki se bodo prodajala na dražbi, niso v lasti družbe NEA LARKO, temveč grške države, kar ima za posledico, da dejansko rudarski objekt v Larimni, skupaj z drugimi objekti za predelavo rudnin in pomožnimi objekti, nikoli ne bodo postali last grške države, temveč bodo ostali v lasti družbe NEA LARKO tudi po možni razvezi pogodbe o zakupu rudninskih pravic, saj slednji v celoti pripadajo. Neposredna posledica zgornjih ugotovitev je, da bo upravljanje družbe NEA LARKO zagotavljal novi kupec, zaradi česar slednji ne more biti oprošen obveznosti, da tožeči stranki plača tisto, kar bi ji morala plačati družba NEA LARKO.
SL Uradni list Evropske unije C 380/20

Tožba, vložena 2. septembra 2014 – Infusion Brands proti UUNT (DUALTOOLS)

(Zadeva T-648/14)

2014/C 380/27

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Infusion Brands, Inc. (Myer Lake Circle Clearwater, Združene države) (zastopnik: K. Piepenbrink, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. julija 2014 v zadevi R 398/2014-4;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v beli, črni in zeleni barvi z besednim elementom „DUALTOOLS“ za proizvode in storitve iz razredov 7, 8 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 1 2 0 27 496

Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b), (c) in 7(2) Uredbe Sveta št. 207/2009
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 18 in 24(4) PDEU; člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah; člena 1 in 2 Uredbe št. 1/58; člena 1d(1) in (6) Kadrovskih predpisov (ki se po analogiji uporabljajo za začasne uslužbence in na katere se sklicuje izpodbijano obvestilo). — Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je preko spletne strani Komisije, ki je vsebovala tako obvezno določbo, obvestilo določilo, da kandidati obvezno predložijo življenjepis in motivacijsko pismo v angleškem, francoskem ali nemškem jeziku namesto v enem od jezikov Unije.
SL Uradni list Evropske unije C 380/19

Tožba, vložena 2. septembra 2014 – Infusion Brands proti UUNT (DUALSAW)

(Zadeva T-647/14)

2014/C 380/26

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Infusion Brands, Inc. (Myer Lake Circle Clearwater, Združene države) (zastopnik: K. Piepenbrink, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. julija 2014 v zadevi R 397/2014-4;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka v beli, črni in zeleni barvi z besednim elementom „DUALSAW“ za proizvode in storitve iz razredov 7, 8 in 35 – prijava znamke Skupnosti št. 1 2 0 27 561

Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev prijave

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b), (c) in 7(2) Uredbe Sveta št. 207/2009
—

odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 3. junija 2014 v zadevi R 2449/2013-2 razveljavi, ker ni zakonita in ne spoštuje veljavnih zakonskih določb o znamki Skupnosti, izda sodbo v skladu s predlogi iz te tožbe, saj ima prijavljena tridimenzionalna znamka zadosten lastni razlikovalni učinek, ugodi tej tožbi in odredi registracijo prijave tridimenzionalne znamke Skupnosti št. 1 1 7 48 051 v razredu 30 Mednarodne klasifikacije, ker je zakonita in dopustna;
SL Uradni list Evropske unije C 339/25

Tožba, vložena 28. julija 2014 – BrandGroup proti UUNT – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)

(Zadeva T-557/14)

2014/C 339/30

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: BrandGroup GmbH (Bechtsrieth, Nemčija) (zastopnik: T. Raible, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG (Augsburg, Nemčija)

Predloga

Tožeča stranska Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. maja 2014 v zadevi R 941/2013-1 razveljavi;

— Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „SPEZOOMIX“ za proizvode iz razredov 32 in 33 – prijava znamke Skupnosti št. 9 9 13 617

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

Navajana znamka ali znak: mednarodne besedne znamke in besedne znamke Skupnosti „Spezi“, mednarodne figurativne znamke in figurativne znamke Skupnosti, ki vsebujejo besedo „Spezi“, in nacionalna besedna znamka „Ein Spezi muß dabei sein“ za proizvode iz razredov 32

Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave znamke v celoti

Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b) in 78(5) Uredbe št. 207/2009
—

Tožeče stranke navajajo, da je bilo z zadevnimi sklepi Sveta Evropske unije naloženo sprejetje ukrepov glede pokojninskega sistema, ki so radikalno poslabšali ekonomski položaj tožečih strank in privedli do poslabšanja položaja v obstoj katerega so tožeče stranke zaupale. Drastična zmanjšanja pokojnin, ki so bila naložena z izvajanjem ukrepov, določenih v omenjenih sklepih Sveta Evropske unije, so privedla do radikalnega zmanjšanja socialnovarstvene zaščite in hitrega poslabšanja življenjskega standarda upokojencev, vključno s tožečimi strankami, ki so bili z zmanjšanjem pokojnin prikrajšani za velik del dohodkov, ki so jih prej prejemali. Sprejetje in izvajanje zadevnih zmanjšanj predstavlja neposredno kršitev pravic tožečih strank do človeškega dostojanstva, dostojnega in neodvisnega življenja starejših in pravice dostopa do dajatev socialne varnosti in socialnovarstvenih storitev, ki zagotavljajo zaščito v primerih kot je starost, kar so pravice, ki so neposredno določene v členih 1, 25 in 34 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Zaradi tega so zadevni sklepi per se nezakoniti Evropska unija pa nosi nepogodbeno odgovornost za povrnitev škode, ki je posledica zmanjšanja, s temi nezakonitimi sklepi, njihovih pokojnin.
—

V zvezi s tem navaja, da carinski zastopnik ni poznal postopka izdelave uvoženega proizvoda, da je bil to ključni dejavnik za zahtevanje plačila carinskih dajatev, da je bilo delovanje uvoznika zapleteno in je bilo skrito carinskemu zastopniku, da mu španska carina ni sporočila svojih sumov glede ravnanja uvoznika in tudi ni sprejela nobenih previdnostnih ukrepov, da so potrdila EUR-1 o carinah andorski organi potrdili dvakrat in da so celo prve analize španske carine potrdile, da imajo proizvodi pravico do prednostnega obravnavanja.
1.

S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Komisija kršila člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP in/ali Uredbo št. 1/2003 (1), in sicer ker ni pravilno ocenila ravnanja, do katerega je prišlo v obdobju med 18. februarjem 1999 in 30. septembrom 2001. Tožeča stranka trdi, da: — Komisija za to obdobje ni dokazala obstoja kršitve, pri kateri naj bi sodelovala tožeča stranka in kakor je opisana v izpodbijanem sklepu; in — Podredno, Komisija ni dokazala, da se je kršitev, pri kateri naj bi sodelovala tožeča stranka, začela 18. februarja 1999.
SL Uradni list Evropske unije C 292/55

Tožba, vložena 6. julija 2014 – Gas Natural proti Komisiji

(Zadeva T-508/14)

2014/C 292/67

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Gas Natural SDG, SA (Barcelona, Španija) (zastopniki: F. Seijo Pérez, R. García Gómez de Zamora in M. Troncoso Ferrer, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijani sklep razglasi za ničen;

— izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, v katerem nalaga vračilo pomoči, in

— Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper Sklep Evropske Komisije z dne 17. julija 2013 o davčni shemi, ki se uporablja za določene dogovore o finančnem najemu, znani tudi kot španski sistem poslovnega najema (pomoč SA. 21233, ex NN/2011, ex CP 137/2006).

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v postopkih Duro Felguera/Komisija, T-401/14, Bankia/Komisija, T-700/13 in Derivados del Flúor/Komisija, T-500/14.

Zlasti se zatrjuje kršitev členov 107 in 108 PDEU, ker ni bil dokazan selektivni značaj domnevnih pomoči in njihova dodelitev trgovini med državami članicami, kršitev člena 107(1) PDEU in obveznosti obrazložitve aktov, ker so bila gospodarska interesna združenja in njihovi investitorji opredeljeni kot prejemniki te domnevne pomoči, kršitev členov 107 in 108 PDEU in načela zlorabe pooblastil, ker je bilo v izpodbijanem sklepu odločeno o zakonitosti pogodb med zasebnimi gospodarskimi subjekti ter kršitev zaupanja v pravo in enakega obravnavanja ter člena 14 Uredbe (ES) št. 659/1999.
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do osebne celovitosti in spoštovanja zasebnega in družinskega življenja ter kršitev načela nediskriminacije — Tožeča stranka trdi, da sprejeti ukrep posega v pravico do osebne celovitosti in vpliva na družinsko in zasebno življenje tožeče stranke. — Po mnenju tožeče stranke je oškodovan njen dober sloves in dostojanstvo, ker je bila v izpodbijanem sklepu dejansko obtožena s strani Sveta, da naj bi v tujino odvedla državna ukrajinska sredstva in kršila človekove pravice, čeprav tožeči stranki tovrstna dejanja niso bila dokazana in zoper njo v času uvrstitve na seznam niti enkrat ni bila uvedena preiskava zaradi storitve teh dejanj. — Nadalje naj bi bil ukrep Sveta diskriminirajoč, ker naj bi bila uvrščena na seznam brez dejanskega razloga, nasprotno pa seznam po njenem mnenju ne vsebuje imen oseb, ki bi zaradi svojih dejavnosti, ki so v nasprotju z interesi Ukrajine, morale biti vključene.
3.

S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev členov 7, 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker naj bi Sklep 2014/153 uvajal nesorazmerne omejitve pravice do zasebnega življenja, lastninske pravice in svobode gospodarske pobude, ki jih uživa tožeča stranka.
1.

Prvi tožbeni razlog: neobstoj državnih sredstev v smislu člena 107(1) PDEU Tožeče stranke s prvim tožbenim razlogom trdijo, da je Komisija v okviru denarnih tokov, organiziranih na podlagi zakona o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG), neupravičeno izhajala iz vložka „državnih sredstev“ v smislu člena 107(1) PDEU. — To, da je v zakonu določena prednost brez vložka državnih sredstev, naj ne bi zadoščalo za izpolnitev dejanskega stana pomoči. V zvezi z dodatno dajatvijo EEG ni podan potreben vložek državnih sredstev, saj jo plačujejo le zasebne osebe in pobranih sredstev zaradi pomanjkljivega stalnega nadzora in s tem povezane možnosti dostopa ni bilo mogoče pripisati državi. — Državnega nadzora nad dodatno dajatvijo EEG ni že zato, ker njene višine ne določijo državni organi, ampak se določi glede na ceno električne energije na borzi električne energije in glede na količino proizvedene električne energije iz obnovljivih virov. Poleg tega država na peti stopnji mehanizma nadomestil iz zakona EEG nima možnosti vplivanja v razmerju dobavitelj energije-končni uporabnik. Nadaljnji prenos stroškov s tem primeru izvede v povsem zasebnopravnem razmerju. — Na podlagi nujne povezave med uvrstitvijo dodatne dajatve EEG in omejitvijo dodatne dajatve za energetsko intenzivne uporabnike torej tudi glede t.i. posebne sheme kompenzacijskih nadomestil iz zakona EEG ni potrebnega državnega nadzora. Tega ni mogoče utemeljiti s tem, da je odločitev o nadzoru sprejel Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (zvezni urad za gospodarstvo in nadzor nad izvozom), saj je ta pristojen le za naknadno izvajanje oziroma ugotavljanje. — Poleg tega se država z omejitvijo dodatne dajatve za energetsko intenzivne uporabnike ne odpoveduje sredstvom, ki bi jih običajno dobila. Na podlagi posebne strukture mehanizma nadomestil-EEG ni z omejitvijo dajatev povezano nobeno zmanjšanje skupnih prihodkov iz dodatne dajatve EEG. Omejitve dajatev za energetsko intenzivne uporabnike naj bi se, nasprotno, izravnale z višjimi dajatvami na vsako kilovatno uro električne energije, dobavljeno neprivilegiranemu končnemu uporabniku.
2.

Drugi tožbeni razlog, ki se nanaša na to, da se z izpodbijanim sklepom kršita člen 107(3)(c) PDEU in načelo dobrega upravljanja, ker naj: — ukrep ne bi bil nujen in naj zato njegov cilj ne bi bil v splošnem interesu; — bi ukrep vključeval stroške, ki jih ni mogoče utemeljiti s splošnim interesom; — ukrep ne bi bil primeren instrument za dosego cilja v splošnem interesu; — bi ukrep izkrivljal konkurenco in oviral trgovino; in — Komisija pri presoji ukrepa ne bi upoštevala celotnega konteksta.
—

Tudi če bi posebna ureditev nadomestil pomenila pomoč, naj bi bila očitno združljiva z notranjim trgom na podlagi določb v zvezi z državnimi pomočmi iz člena 107(3)(b) in (c) ob upoštevanju cilja v interesu Skupnosti glede varstva okolja in podnebja ob zagotavljanju trajnostnega in stabilnega evropskega gospodarstva.
SL Uradni list Evropske unije C 194/26

Tožba, vložena 23. januarja 2014 – USFSPEI proti Parlamentu in Svetu

(Zadeva T-75/14)

2014/C 194/34

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J.-N. Louis in D. de Abreu Caldas, odvetnika)

Toženi stranki: Svet Evropske unije in Evropski parlament

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

— zato razveljavi točke 27, 32, 46, 64(b), 65(b) in 67(d) Uredbe (EU, EURATOM) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013;

— toženima strankama naloži plačilo simboličnega 1 EUR USF za nepremoženjsko škodo, ki jo je USF utrpela, in jima naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka trdi, da so točke 27, 32, 46, 64(b), 65(b) in 67(d) Uredbe (EU, Euratom) št. 1023/2013 (1) nezakonite, ker spreminjajo zlasti člene 5 (uvedba funkcionalne skupine SC), 6 (odprava zagotovljene enakovrednosti karier), 40(2) (omejitev dopusta iz osebnih razlogov na 12 let), 43, drugi odstavek (navedba sposobnosti opravljanja funkcije upravnega uslužbenca za razred AST 5 namesto AST) 44(1) (novi pogoji za povišanje v stopnji), 51 (postopek ugotavljanja nesposobnosti), 52 (dopust v interesu službe), 77 (pokojninska stopnja 1,8 %) in Prilogo VIII, člen 9(2) (predčasna upokojitev brez sankcij) Kadrovskih predpisov.

V utemeljitvi tožbe navaja kršitev sporazuma, sklenjenega med OSP in zakonodajalcem o reformi iz leta 2004, zlasti o reformi karier, načel linearne kariere in enakovrednosti karier.

Uveljavlja tudi kršitev člena 27 Listine o temeljnih pravicah in člena 21 Evropske socialne listine, načela pridobljenih pravic, načela sorazmernosti in kršitev načela prepovedi diskriminacije.

(1) Uredba (EU, EURATOM) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (UL L 287, str. 15).
—

s tem, da je ponudbo družbe Marsh razglasila za pravilno, čeprav ni vsebovala dogovora/pooblastila, ki bi ga v skladu z določili razpisne dokumentacije pravilno podpisale vse zavarovalnice, ki pripadajo konzorciju, kršila načelo enakega obravnavanja ponudnikov, člena 111(5) in 113(1) Finančne uredbe, (1) člene 146(1) in (2), 149(1) in 158(1) in (3) Izvedbene uredbe (2) ter določila razpisne dokumentacije;
2.

Drugi pritožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do učinkovitega sodnega varstva v skladu s členom 6(1) EKČP in členom 47 Listine o temeljnih pravicah — Pritožnik očita, da je bila kršena temeljna pravica do učinkovitega sodnega varstva, ker ni bila izvedena vsebinska presoja. Navaja, da je očital tudi kršitev drugih temeljnih pravic in da je taka kršitev vedno tudi akt, ki je imel negativne posledice, v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov. Napotitev na postopek v zvezi z bodočim ocenjevanjem naj bi kršila temeljno pravico do učinkovitega sodnega varstva.
3.

Tretji pritožbeni razlog se nanaša na to, da je Sodišče za uslužbence pri razlagi člena 11 priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije in določb v zvezi s prenosom pokojninskih pravic napačno razlagalo pravo (v zvezi s točkami od 74 do 98, 106, 109 in 110 izpodbijane sodbe). Komisija trdi, da se je Sodišče za uslužbence ob upoštevanju tega, da se pojem „ažurirana kapitalizirana vrednost“ iz člena 11(2) navedene priloge VIII razlikuje od pojma „aktuarski ekvivalent“ iz člena 11(1) in je opredeljen v členu 8 navedene priloge VIII, omejilo le na jezikovno razlago in podalo ugotovitve, ki lahko povzročijo zelo neenako obravnavanje uradnikov, ki so zahtevali prenos „in“ in uradnikov, ki so zahtevali prenos „out“ svojih pokojninskih pravic. Komisija navaja, da razlaga Sodišča za uslužbence ni združljiva niti z zahtevami po finančnem ravnovesju pokojninskega sistema Evropske unije niti z lastninsko pravico uradnikov, ki zahtevajo prenos „in“.
SL Uradni list Evropske unije C 159/32

Tožba, vložena 5. marca 2014 – Medilab proti Komisiji in ECB

(Zadeva T-152/14)

2014/C 159/44

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Medilab Ltd (Nikozija, Ciper) (zastopnika: C. Paschalides, Solicitor, in A. Paschalides, odvetnik)

Toženi stranki: Evropska centralna banka in Evropska komisija

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— toženima strankama naloži, da morata tožeči stranki povrniti škodo na podlagi člena 268 PDEU.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka navaja, da je bila zaradi toženih strank prikrajšana za denar na svojem računu, saj sta ti za njen depozit pri njeni banki prehitro uporabili instrument za reševanje z zasebnimi sredstvi kot enega od pogojev za finančno pomoč Cipru 26. aprila 2013 na podlagi člena 13 Pogodbe o ustanovitvi evropskega mehanizma za stabilnost iz leta 2012, in sicer: a) toženi stranki sta „očitno in resno prekoračili meje“ svojih pooblastil, ki jih imata kot instituciji EU na podlagi člena 136(3) PDEU; b) nezakonito opustili učinkovit nadzor nad svojimi funkcijami kot instituciji EU; c) prehitro uporabili instrument za reševanje z zasebnimi sredstvi za depozite Bank of Cyprus in Cyprus Popular Bank, ki še ni bil prenesen v pravo EU; d) omejili prenos denarja in imetnikom depozitov preprečili, da bi svoje premoženje dvignili in/ali prenesli v varnejše institucije; in e) sta pri tem kršili načeli pravne varnosti in enakosti ter človekove pravice.