SKLEPNI PREDLOGI M. POIARESA MADURA — ZADEVA C-82/03 
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA 
M. POIARESA MADURA, 
predstavljeni 1. aprila 2004 1 
1. Predmet te tožbe, vložene na podlagi 
člena 226 ES, je ugotovitev Sodišča, da 
Italijanska republika s tem, da ni lojalno 
sodelovala s Komisijo Evropskih skupnosti, 
ni izpolnila obveznosti iz člena 10 ES. 
I - Pravni okvir, dejstva in predhodni 
postopek 
2. Spomnimo se, da prvi odstavek člena 10 
ES določa, da „države članice sprejemajo vse 
ustrezne ukrepe, splošne ali posebne, da bi 
zagotovile izpolnjevanje obveznosti, ki iz­
hajajo iz te pogodbe ali so posledica ukrepov 
institucij Skupnosti. Tako olajšujejo izpolnje­
vanje nalog Skupnosti". Na podlagi te 
določbe Komisija izpostavlja, da ravnanje 
Italijanske republike, ki ni odgovorila na 
ponavljajoče se zahteve po informacijah, pomeni kršitev lojalnega sodelovanja z njo v 
izpolnitvi naloge, ki je nadzor spoštovanja 
prava Skupnosti. 
3. Na kratko o dejstvih zadeve. Leta 2000 je 
Komisija prejela prijavo gospodarskega sub­
jekta glede pomanjkljive uporabe Direktive 
Sveta 89/655/EGS z dne 30. novembra 1989 
o minimalnih varnostnih in zdravstvenih 
zahtevah za uporabo delovne opreme delav­
cev pri delu 2 in Direktive Sveta 89/391/EGS z 
dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za 
spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja 
delavcev pri delu 3 v italijanski čistilni postaji. 
Komisija je 3. avgusta istega leta na Italijan­
sko republiko naslovila dopis z zahtevo po 
dodatnih informacijah v zvezi z očitanimi 
dejstvi v prijavi, da bi lahko skrbno preučila 
zadevo. Ker italijanski organi niso odgovorili, 
je 19. marca 2001 poslala drug dopis, v 
katerem je zaprosila italijansko vlado, naj ji 
posreduje zaprošene informacije v roku 
enega meseca od prejema. Ker ni bilo 
odgovora, se je Komisija odločila, da sproži 
postopek na podlagi člena 226 ES. S pisnim 
opominom je 24. oktobra 2001 uradno 
obvestila italijanske organe in pozvala to 
državo članico, naj predloži pripombe glede 
1 — Jezik izvirnika: portugalščina. 2 — UL L 393, str. 13. 
3 — UL L 183, str. 1. 
I - 6636 
KOMISIJA PROTI ITALIJI 
očitanih kršitev obveznosti, ki izhajajo iz 
členov 1 Direktive 89/655, 4 Direktive 
89/391, 10 ES in 249 ES. Komisija je v 
obrazloženem mnenju z dne 18. julija 2003 
ponovila očitke in zahtevala od Italijanske 
republike, naj v roku dveh mesecev od 
njegove objave izpolni obveznosti. 
II - Neizpolnitev dolžnosti sodelovanja 
4. Vse do vložitve te tožbe so italijanski 
organi na zahteve Komisije odgovarjali z 
vztrajnim molkom. Vendar Italijanska repu­
blika v pripombah Sodišču ostro nasprotuje 
vsakršni kršitvi svoje dolžnosti lojalnega 
sodelovanja. Direktive iz te zadeve naj bi 
bile celovito in korektno prenesene v itali­
jansko pravo. 
5. Očitno je tožena stranka slabo razumela 
predmet tožbe. Medtem ko je Komisija v 
predhodnem postopku očitala Italijanski 
republiki kršitev nekaterih členov Direktiv 89/655 in 89/391 ter kršitev dolžnosti 
sodelovanja, je predmet tožbe omejila na 
zadnji očitek. Komisija Italijanski republiki 
pred Sodiščem ne očita, da ni pravilno 
sprejela primernih ukrepov, s katerimi bi se 
zagotovila uporaba Direktiv Skupnosti. Očita 
ji, da z njo ni lojalno sodelovala zato, ker ji ni 
posredovala zahtevanih informacij. 
6. Načelo lojalnega sodelovanja, določeno v 
členu 10 ES, za države članice ustvarja 
dolžnost, katere namen je olajšati izpolnje­
vanje naloge, ki jo je člen 211, prva alinea, ES 
naložil Komisiji, kar pomeni nalogo, da skrbi 
za uporabo določb Pogodbe ES in tistih 
ukrepov, ki jih institucije sprejemajo na njeni 
podlagi. 4 Iz tega izhaja dolžnost posredova­
nja tistih informacij Komisiji, ki jih ta 
potrebuje 5. Ali kršitev te dolžnosti pomeni 
samostojno neizpolnitev obveznosti? Zdi se 
mi, da o tem ni dvorna. Sodišče je jasno 
opredelilo, da je odklonitev pomoči Komisiji 
pri izvajanju njenih nalog lahko bistveno za 
samostojno neizpolnitev obveznosti države iz 
člena 10 ES. 6 Čeprav je Sodišče v določenih 
4 — Sodba z dne 11. decembra 1985 v zadevi Komisija proti Grčiji 
(192/84, Recueil, str. 3967, torka 19). 
5 — Glej zlasti sodbe z dne 24. marca 1988 v zadevi Komisija proti 
Grčiji (C-240/86, Recueil, str. 1835); z dne 24. marca 1994 v 
zadevi Komisija proti Združenemu kraljestvu (C-40/92, 
Recueil, str. I-989) in z dne 6. marca 2003 v zadevi Komisija 
proti Luksemburgu (C-478/01, Recueil, str. I-2351). 
6 — Sodba z dne 19. februarja 1991 v zadevi Komisija proti Belgiji 
(C-374/89, Recueil, str. I-367). 
I - 6637 
SKLEPNI PREDLOGI M. POIARESA MADURA — ZADEVA C-82/03 
primerih zavrnilo učinek te splošne določbe, 
to ne pomeni, da je zanikalo njen prisilni 
značaj, ampak je preprosto našlo priložnost 
za uporabo posebne dolžnosti, ki izhaja iz 
določbe primarne ali bolj določne sekun­
darne zakonodaje. 7 V teh primerih je Sodišče 
preprosto uporabilo načelo, po katerem 
posebne določbe izključujejo splošne določ­
be v okviru njihovega področja uporabe 
(specialia generalibus derogant). 
7. V tem primeru je treba ugotoviti, ali je 
zavrnitev sodelovanja mogoče upravičiti. 
Italijanska vlada razlaga svoj molk s tem, da 
zahteve Komisije niso bile dovolj določne. 
Niti v pisnem opominu niti v obrazloženem 
mnenju ni natančno določen kraj domnevne 
kršitve. Pristojni organi naj ne bi mogli 
odgovoriti na zahteve in sodelovati s Komi­
sijo zato, ker naj ne bi bilo natančnih 
informacij o čistilni postaji, ki je predmet 
prijave. 
8. V sodni praksi je temeljito uveljavljeno 
mnenje, da lojalno sodelovanje, ki ureja 
razmerja med Skupnostjo in njenimi država­
mi članicami, temelji na vzajemnih dolžno­
stih, ki zavezujejo države in institucije 
Skupnosti. 8 Da bi država lahko Komisiji 
posredovala posebej zahtevane informacije, 
mora zahteva Komisije zadostiti določenim pogojem glede jasnosti in natančnosti. 9 
Vendar to ne pomeni, da naj bi država, ki 
ne more posredovati teh informacij, Komisiji 
sploh ne odgovorila. Dejansko bi se lahko 
vprašali, ali v enakem primeru načelo lojal­
nega sodelovanja ne nalaga državi, naj se 
obrne na Komisijo, da ta podrobneje opredeli 
zahtevo. Taka bi lahko bila po mojem 
mnenju logična posledica duha, v katerem 
je bilo zasnovano lojalno sodelovanje v 
okviru institucionalnega sistema Skupnosti. 
9. Vendar je v našem primeru odveč začeti 
to razpravo. Ugotoviti je treba, da so imeli 
italijanski organi na voljo vsa potrebna 
dejstva, da bi izvedli zahtevani pregled in 
posredovali zahtevana poročila Komisiji. 
Oznaka kraja, ki je predmet prijave, je jasno 
navedena v pismih Komisije pred uvedbo 
predhodnega postopka. Iz dopisov z dne 
3. avgusta 2002 in 19. marca 2001 izhaja, da 
se kršitve, opisane v prijavi, ki jo je prejela 
Komisija, nanašajo na „čistilno postajo v 
občini Mandello del Lario v Lombardiji". 
Dopis z dne 3. avgusta 2000 natančneje 
določa pomanjkljivosti te namestitve glede 
na Direktivo 89/655. Od tega dne so imeli 
torej italijanski organi na voljo vsa dejstva, ki 
bi jim omogočala odgovor na zahtevo 
Komisije po informacijah. V teh okoliščinah 
se v postopku ugotavljanja neizpolnitve 
obveznosti Komisija lahko sklicuje na dopise 
pred uvedbo postopka, ki so vsebovali vse 
7 — Glej zlasli sodbo z dne 11. marca 1992 v zadevi Compagnie 
commerciale de l'Oest in drugi (od C-78/90 do C-83/90, 
Recueil, sir. I-1847, točka 19). 
8 — Nazadnje sodba z dne 4. marca 2004 v zadevi Nemčija proti 
Komisiji (C-344/01, Recueil, str. I-2081, točka 79). 9 — Glej v tem smislu sklepne predloge generalnega pravobranilca 
Darmona v zadevi, ki je povod sodbe z dne 11. decembra 1985 
v sodbi Komisija proti Grčiji, navedeni v opombi 4, točka 7. 
I - 6638 
KOMISIJA PROTI ITALIJI 
ustrezne informacije, da bi bilo dobro 
sodelovanje uresničeno. Pod temi pogoji nič 
ne nasprotuje temu, da se zavrnitev Italijan­
ske republike, da odgovori na zahtevo po 
informacijah Komisije, šteje kot nasprotje 
njenim obveznostim iz člena 10 ES. 
10. Takemu zaključku ne nasprotuje dejstvo, 
da se ta zadeva nanaša na primer „zelo 
omejene pomembnosti", „popolnoma spe­
cialne in zelo omejene", kot to poudarja 
tožena država. Iz ustaljene sodne prakse 
izhaja, da neizpolnitev obveznosti obstaja 
neodvisno od pomembnosti posledic, ki 
lahko iz nje nastanejo. 10 
III - Domnevna nejasnost tožbenih 
predlogov 
11. Italijanska vlada prav tako navaja, da 
tožba ne vsebuje nujnih elementov za iz­
vajanje njenih pravic obrambe. Poudariti je 
treba, da natančna oznaka očitkov v postop­ku ugotovitve neizpolnitve obveznosti igra 
pomembno vlogo v varstvu pravic obrambe 
zadevne države. Oziroma, kot pravi Sodišče v 
sodbi v zadevi Komisija proti Italiji z dne 
9. novembra 1999, „možnost države članice, 
da predstavi pripombe, čeprav meni, da ji jih 
ni treba uporabiti, je bistveno jamstvo iz 
Pogodbe in njena pripomba je bistvena 
formalna zahteva v postopku neizpolnitve 
obveznosti države članice" 11. 
12. Vendar v tem primeru enak argument ni 
umesten. Očitek je jasno označen v vlogi. 
Opozoriti je treba, da je bil predmet spora 
omejen z navedbo očitkov v pisnem opomi­
nu, izrekom obrazloženega mnenja in tožbe-
nimi predlogi. V teh je Komisija italijanski 
vladi očitala le to, da ni posredovala nika­
kršne informacije o dejstvih, ki jih je omenil 
prijavitelj in o katerih se je poročalo v prvih 
zahtevah po informacijah. Torej je imela 
italijanska vlada popolnoma proste roke, 
da v svojo obrambo obrazloži razloge za 
domnevno nezmožnost posredovanja zahte­
vanih informacij. Tako ni dokazala, da je 
postopek ugotovitve neizpolnitve obveznosti 
nezakonit. 
10 — Sodba z dne 27. novembra 1990 v zadevi Komisija proti Italiji 
(C-209/88, Recueil, str. I-4313, točka 13). 11 — Sodba z dne 9. novembra 1999 (C-365/97, Recueil, 
str. I-7773, točka 23). 
I - 6639 
SKLEPNI PREDLOGI M. POIARESA MADURA — ZADEVA C-82/03 
IV - Predlog 
13. Zato Sodišču predlagam: 
1) naj ugotovi, da Italijanska republika, s tem da ni posredovala informacij Komisiji 
Evropskih skupnosti v okviru zahteve o uporabi določenih določb Direktive 
Sveta 89/655/EGS z dne 30. novembra 1989 o minimalnih varnostnih in 
zdravstvenih zahtevah za uporabo delovne opreme delavcev pri delu in 
Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za 
spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu v natančno določeni 
čistilni postaji odpadnih voda, ni izpolnila obveznosti iz člena 10 ES; 
2) naj Italijanski republiki naloži plačilo stroškov. 
I - 6640