Keywords

Summary



Keywords

1. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Obdavčljive transakcije – Uporaba blaga, ki je del poslovnih sredstev in je odtujeno brezplačno – Izključitev daril manjših vrednosti in vzorcev

(Direktiva Sveta 77/388, člen 5(6), drugi stavek)

2. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Obdavčljive transakcije – Uporaba blaga, ki je del poslovnih sredstev in je odtujeno brezplačno – Izključitev daril manjših vrednosti in vzorcev

(Direktiva Sveta 77/388, člen 5(6), drugi stavek)

3. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Obdavčljive transakcije – Uporaba blaga, ki je del poslovnih sredstev in je odtujeno brezplačno – Izključitev daril manjših vrednosti in vzorcev

(Direktiva Sveta 77/388, člen 5(6), drugi stavek)

Summary

1. Vzorec v smislu člena 5(6), drugi stavek, Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih je reklamni primerek izdelka, katerega namen je promocija njegove prodaje in ki omogoča, da se lahko ocenijo značilnosti in kakovost tega izdelka, ne da bi prišlo do končne potrošnje, ki ni neločljivo povezana s tako promocijsko transakcijo. Tega pojma ni mogoče omejiti z nacionalnimi predpisi kar na splošno na reklamne primerke, dane v obliki, ki ni na voljo za prodajo, ali na samo prvi primerek iz serije enakih reklamnih primerkov, ki jih davčni zavezanec da istemu prejemniku, ne da bi ti predpisi omogočali upoštevanje narave izdelka, ki ga predstavljajo, in edinstvenega gospodarskega konteksta vsake transakcije, v katerem se razdeljujejo ti reklamni primerki. Davčni status prejemnika vzorcev glede tega ni pomemben.

Zlasti glasbeni posnetki, razdeljeni brezplačno v okviru promocijskih transakcij, lahko pomenijo blago, dobavljeno kot vzorec, tudi če so enaki končnemu izdelku, pripravljenemu, da se da na trg. Če se namreč tak posnetek da osebi, da bi ta v okviru svojega dela zagotovila njegovo promocijo v javnosti, lahko ta oseba v celoti oceni vrednost tega posnetka le, če ima možnost poslušati njegovo celotno vsebino, kot se bo prodajala na trgu. Sicer pa ni v nasprotju s ciljem člena 5(6), drugi stavek, Šeste direktive, da bi se blago dalo kot vzorec osebi, ki ni potencialni ali dejanski kupec izdelka, ki ga predstavlja, če je tak prenos v skladu s cilji, ki se uresničujejo z razdeljevanjem vzorcev. Na področju umetniških izdelkov razdeljevanje brezplačnih izvodov novih del posredniku – katerega naloga je kritično oceniti kakovost teh del in ki torej lahko vpliva na prisotnost izdelka na trgu – kot je novinar ali radijski voditelj, izhaja iz promocijske strategije, v kateri je uporaba vzorcev neločljivo povezana s promocijo in ocenjevanjem.

Poleg tega glede specifične prakse – povezane z umetniškem področjem – promocije glasbenih posnetkov z razdeljevanjem številnih izvodov posnetka „pluggerjem“ utegne biti za kritično oceno in promocijo glasbenega posnetka nujno, da se posrednikom dajo številni izvodi tega posnetka, da jih lahko pozneje posredujejo osebam, določenim glede na njihove zmožnosti za promocijo prodaje glasbenega posnetka. Dejstva, da lahko število tako razdeljenih izvodov doseže več sto enot, če družba, ki se ukvarja s produkcijo in prodajo glasbenih posnetkov, uporablja „pluggerje“ za distribucijo izvodov novih posnetkov, samega po sebi ni mogoče šteti za nasprotujočega cilju, ki se uresničuje z izjemo glede vzorcev, če je to število izvodov povezano z naravo izdelka, ki ga predstavljajo, in s tem, kako „plugger“ kot posrednik uporabi te izvode, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče. Tudi možnost, da „plugger“, namesto da brezplačne izvode danih glasbenih posnetkov uporabi v dogovorjen namen, te zlorabi, na primer tako, da jih vpelje v običajno verigo prodaje, sama po sebi ne more vplivati na opredelitev teh izvodov kot vzorcev. Vendar lahko države članice, da bi popolnoma zagotovile spoštovanje mej izjeme iz člena 5(6), drugi stavek, Šeste direktive, davčnim zavezancem, ki za potrebe svoje poslovne dejavnosti razdeljujejo vzorce, naložijo, da sprejmejo varnostne ukrepe, da bi se izognili tveganju, da bi se ti vzorci zlorabili. Ko dajanje vzorcev vendarle vodi do končne potrošnje, ki ni neločljivo povezana z ocenjevanjem izdelka, predstavljenega s temi vzorci, taka potrošnja pomeni zlorabo.

(Glej točke od 29 do 31, od 35 do 40 in 53 ter točki 1 in 4 izreka.)

2. Pojem darila manjših vrednosti v smislu člena 5(6), drugi stavek, Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnim predpisom, ki določajo zgornjo mejo denarne vrednosti 50 GBP za darila, dana isti osebi v 12-mesečnem obdobju, ali za darila, ki so del serije ali zaporedja daril.

Države članice namreč uživajo neko stopnjo diskrecije v zvezi z razlago člena 5(6), drugi stavek, če upoštevajo namen in mesto zadevne določbe v sistematiki Šeste direktive. Glede tega dejstvo, da se v nacionalnih predpisih določi taka zgornja meja denarne vrednosti, ne prekorači te diskrecijske pravice. Enako velja za pravilo, po katerem se taka zgornja meja uporabi kumulativno za darila, dana isti osebi v 12-mesečnem obdobju, ali darila, ki so del serije ali zaporedja daril. Take določitve zgornje meje so v skladu s cilji navedenega člena 5(6) Šeste direktive, ne da bi se izjemi, ki je določena za darila manjših vrednosti, odvzel polni učinek.

(Glej točke 42, 44 in 45 ter točko 2 izreka.)

3. Člen 5(6), drugi stavek, Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih nasprotuje nacionalnim predpisom, v katerih se šteje, da je bilo blago, ki je darilo manjše vrednosti v smislu te določbe in ki ga davčni zavezanec da različnim osebam, ki imajo skupnega delodajalca, dano isti osebi.

Ali se dajanje izdelka opredeli kot darilo manjše vrednosti, je odvisno od tega, kdo je končni obdarovanec, ki ga je obdarovalec želel obdariti, delovno razmerje med obdarovancem in njegovim delodajalcem ali dejstvo, da ima več obdarjencev istega delodajalca, pa nima nobenega vpliva na to opredelitev.

(Glej točki 49 in 50 ter točko 3 izreka.)