ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Združeni zadevi C-147/06 in C-148/06

SECAP SpA in Santorso Soc. coop. arl

proti

Comune di Torino

(Predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ju je vložilo Consiglio di Stato)

„Javna naročila gradenj — Oddaja naročil — Neobičajno nizke ponudbe — Načini izključitve — Naročila za gradnje, ki ne dosegajo praga, ki ga določata Direktivi 93/37/EGS in 2004/18/ES — Obveznosti naročnika, ki izhajajo iz temeljnih načel prava Skupnosti“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca D. Ruiz-Jaraboja Colomerja, predstavljeni 27. novembra 2007 I - 3567

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. maja 2008 I - 3583

Povzetek sodbe

Pravo Skupnosti – Načela – Enako obravnavanje – Diskriminacija zaradi nacionalne pripadnosti

(členi 12 ES, 43 ES in 49 ES)

Temeljna pravila Pogodbe ES o pravici do ustanavljanja in prostega pretoka storitev kot tudi splošno načelo nediskriminacije nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki – kar zadeva razpise, katerih vrednost je manjša od praga, določenega v členu 6(1)(a) Direktive Sveta 93/37, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/52, in ki imajo določen čezmejni interes – obvezuje naročnike, kadar je veljavnih ponudb več kot pet, naj skladno z matematičnim merilom, ki ga predvideva ta ureditev, samodejno izključijo ponudbe, ki se štejejo za neobičajno nizke glede na gradnje, ne da bi omenjenim naročnikom dajala kakršno koli možnost preveriti sestavne dele teh ponudb, ob tem ko bi se od ponudnikov zahtevale podrobnosti glede ponudbe. To ne bi veljalo, če nacionalna ali lokalna ureditev ali celo sam zadevni naročnik zaradi prevelikega števila ponudb, glede na to, da bi se zaradi obveze naročnika, naj kontradiktorno preveri nekatere od teh množičnih ponudb, preseglo upravne zmožnosti omenjenega naročnika ali bi bila lahko zaradi zamude, ki bi jo povzročilo to preverjanje, v nevarnosti uresničitev projekta, določi razumen prag, pod vrednostjo katerega bi se uporabila samodejna izključitev neobičajno nizkih ponudb.

(Glej točko 35 in izrek.)
Komisija lahko v okviru izvedbenih pristojnosti, ki jih Svet podeli Komisiji na podlagi člena 202, tretja alinea, ES, katerih meje so določene zlasti glede na temeljne splošne cilje zadevne zakonodaje, sprejme vse potrebne oziroma primerne ukrepe za izvajanje temeljne ureditve, ki niso v nasprotju z njo.

Odločba Komisije 2005/717 o spremembi Priloge k Direktivi 2002/95 o omejevanju uporabe nekaterih nevarnih snovi v električni in elektronski opremi zaradi prilagoditve tehničnemu napredku, s katero so bile med drugim izvzete vse polimerne uporabe dekabromodifenil etra (v nadaljevanju: DecaBDE), temelji na tej direktivi in predvsem na njenemu členu 5(1)(b), ki določa pogoje za izvzetje določenih snovi in komponent, med njimi DecaBDE, v navedeni opremi od načela prepovedi iz člena 4(1) te iste direktive in se ga mora zato razlagati ozko.

Navedena odločba, katere pomen je izenačen s popolnim izvzetjem uporabe DecaBDE v električni in elektronski opremi, je bila sprejeta, ne da bi bili izpolnjeni pogoji, ki jih je zakonodajalec Skupnosti določil v navedenem členu 5(1) Direktive 2002/95, in da nasprotuje zakonodajalčevemu cilju vzpostavitve načela prepovedi komponent, določenih v tej direktivi. Komisija je s sprejetjem navedene odločbe kršila navedeni člen 5(1) v delu, v katerem se ta določba nanaša na izvzetje DecaBDE.

(Glej točke 52, 53, 56, 71, 76 in 78.)
Pravni interes tožeče stranke glede predmeta tožbe mora obstajati ob njeni vložitvi, sicer ta ni dopustna. Takšen predmet spora in pravni interes morata obstati do razglasitve sodne odločbe, sicer se postopek ustavi, kar je predpostavka za to, da ima lahko stranka, ki je vložila tožbo, zaradi izida tožbe koristi.

V zvezi s tem ima vsaka oseba, ki je ob upoštevanju pravil, ki veljajo v zvezi s tem, zahtevala povečanje zmogljivosti določenih ribiških plovil zaradi izboljšav varnosti zaradi gradnje nadomestnega plovila na podlagi člena 4(2) Odločbe 97/413 o ciljih in pravilih za prestrukturiranje ribiškega sektorja Skupnosti med 1. januarjem 1997 in 31. decembrom 2001 za doseganje trajnega ravnovesja med ribolovnimi viri in njihovim izkoriščanjem in točke 3.3 priloge k Odločbi 98/125 o odobritvi večletnega usmerjevalnega programa ribiške flote Irske za obdobje od 1. januarja 1997 do 31. decembra 2001, očitno pravni interes za razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi ustreznega dovoljenja.

Posledica razglasitve ničnosti odločbe Komisije o zavrnitvi zahtevanega dovoljenja je, da je za vse osebe, katerih zahteve so bile zavrnjene, ponovno mogoče izdati dovoljenje v okviru nove preučitve teh zahtev, ki jo je Komisija zavezana opraviti. Kadar se to dovoljenje izda, je mogoče vse ukrepe, ki jih je treba sprejeti, vključno po potrebi z gradnjo nadomestnih plovil, za izvedbo ali uporabo zahtevane povečane zmogljivosti, sprejeti ob upoštevanju morebitnih veljavnih pogojev in rokov.

Torej ni mogoče šteti, da pritožniki niso imeli pravnega interesa, ker na dan izdaje sporne odločbe niso začeli graditi plovila, določenega v prilogi II k tej odločbi, tako da na ta dan niso bili lastniki.

(Glej točke 25 in od 32 do 34.)
Vračila sredstev, izgubljenih zaradi zlorabe ali malomarnosti, se morajo izvajati na podlagi člena 23(1) Uredbe št. 4253/88 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 2082/93, in določb nacionalnega prava, pod pogojem, da uporaba tega prava ne ovira uporabe in učinkovitosti prava Skupnosti in da dejansko ne onemogoča vračila zneskov, izplačanih brez pravne podlage. Nacionalno sodišče mora zagotoviti, da se pravo Skupnosti uporablja v celoti, s tem da po potrebi prezre ali ustrezno razlaga nacionalno pravilo, ki to preprečuje. Nacionalno sodišče lahko pri presojanju ravnanja upravičencev do izgubljenih sredstev in uprave uporabi skupnostni načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, če pri tem v celoti upošteva interes Skupnosti. Dejstvo, da je upravičenec do sredstev oseba javnega prava, pri tem ni pomembno.

(Glej točko 59 in točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Motorno vozilo vrste „pick up“

Summary

Vozila pick-up, ki imajo, po eni strani, zaprto kabino, namenjeno potnikom, v kateri so za sedežem ali sedežno klopjo voznika zložljivi ali snemljivi sedeži s trotočkovnimi varnostnimi pasovi in, po drugi strani, nakladalno površino, ločeno od kabine, ki ni višja od 50 centimetrov, ki se lahko odpre samo zadaj in nima nobenih pripomočkov za pritrditev tovora, imajo luksuzno opremljeno notranjost z veliko opreme (zlasti z električno nastavljivimi usnjenimi sedeži, električno pomičnimi ogledali in stekli ter radijskim sprejemnikom s CD predvajalnikom) in so opremljena z antiblokirnim zavornim sistemom (ABS), z od 4- do 8-litrsko delovno prostornino bencinskega motorja z zelo visoko porabo, z avtomatskim menjalnikom, s štirikolesnim pogonom in z luksuznimi „športnimi“ platišči, je treba v skladu s splošnim izgledom in vsemi njihovimi značilnostmi uvrstiti pod tarifno številko 8703 kombinirane nomenklature, navedene v prilogi I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kot je bila spremenjena z uredbami št. 3115/94, št. 3009/95 in št. 1734/96.

(Glej točko 43 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Oprostitve, določene s Šesto direktivo

(Direktiva Sveta 77/388, člen 13(B)(b))

Summary

Člen 13(B)(b) Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih je treba razlagati tako, da se pravno razmerje, kot je v postopku v glavni stvari, v okviru katerega oseba pridobi pravico posesti in uporabe, tudi izključne, javne stvari, in sicer morskih območij, za določen čas in proti plačilu, nanaša na pojem „dajanja v najem nepremičnin“ v smislu navedenega člena. Bistvena značilnost, ki je skupna takemu pravnemu razmerju in dajanju v najem nepremičnine, je namreč dajanje površine na voljo, in sicer del morskega območja, proti plačilu, tako da je pogodbeni stranki zagotovljena pravica njegove posesti in uporabe ter da so vse druge osebe od te pravice izključene. Tako se razmerje, kot je v postopku v glavni stvari, na podlagi načela nevtralnosti DDV in zahteve po usklajeni uporabi določb Šeste direktive, zlasti tistih v zvezi z oprostitvami, obravnava kot dajanje v najem nepremičnine v smislu člena 13(B)(b) navedene direktive.

(Glej točke od 34 do 36 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Prosti pretok blaga – Količinske omejitve – Ukrepi z enakim učinkom

(člena 28 ES in 30 ES; Direktiva Sveta 91/414)

Summary

Država članica lahko vzporedni uvoz fitofarmacevtskega sredstva iz druge države članice, v kateri je že registrirano, podvrže poenostavljenemu postopku registracije, če kmet uvaža izključno za potrebe lastnega gospodarstva, pri čemer je registracija vezana na konkretnega kmeta.

Kljub temu načelo sorazmernosti v primeru varstva prostega pretoka blaga zahteva, da se ureditev dajanja fitofarmacevtskih sredstev v promet presoja glede na to, kar je potrebno za dosego zakonitih ciljev varovanja zdravja ljudi in živali. Tako se te registracije za dajanje v promet ne sme pogojevati s tem, da mora zadevni kmet uvoženo sredstvo označiti s svojo znamko, če gre za kmeta, ki vzporedno uvaža izključno za potrebe lastnega gospodarstva. Poleg tega ta registracija ne sme biti odvisna od plačila takse, ki ne ustreza stroškom, nastalim zaradi nadzora ali upravnih dejanj, potrebnih za presojo zahtevka za registracijo. Ne glede na to je ob spoštovanju načela sorazmernosti dovoljena pavšalna ocena stroškov.

(Glej točki 37 in 50 ter izrek.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti

–

Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče

–

Upoštevni položaj

–

Stanje po preteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 6.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti, v predpisanem roku – Skupna izjava Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije o zastopanju delavcev (UL L 80, str. 29).

Izrek

Izrek

1. Kraljevina Španija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2. Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče – Upoštevni položaj – Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

2. Države članice – Obveznosti – Izvajanje direktiv – Neizpolnitev obveznosti – Utemeljevanje s težavami pri izvajanju – Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 10.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh potrebnih predpisov za uskladitev z Direktivo 2003/51/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2003 o spremembah direktiv 78/660/EGS, 83/349/EGS, 86/635/EGS in 91/674/EGS o letnih in konsolidiranih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, bank in drugih finančnih institucij ter zavarovalnic (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 273) v predpisanem roku.

Izrek

Izrek

1. Italijanska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/51/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2003 o spremembah Direktiv 78/660/EGS, 83/349/EGS, 86/635/EGS in 91/674/EGS o letnih in konsolidiranih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, bank in drugih finančnih institucij ter zavarovalnic, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2. Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.
1.

Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v določenem roku ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti

–

Preizkus utemeljenosti s strani Sodišča

–

Upoštevni položaj

–

Položaj ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 6.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Neizvršitev prenosa Direktive Sveta 93/16/EGS z dne 5. aprila 1993 o olajšanju prostega gibanja zdravnikov in o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi (UL L 165, str. 1) v predpisanem roku

Izrek

Izrek

1. Češka republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 93/16/EGS z dne 5. aprila 1993 o olajšanju prostega gibanja zdravnikov in o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi, ni izpolnila obveznosti iz člena 44 te direktive.

2. Češki republiki se naloži plačilo stroškov.
1.

Republika Finska ni izpolnila obveznosti iz člena 26 ES, iz člena 20 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti in, posledično, iz skupne carinske tarife s tem, da je uvoz vojaške opreme v letih od 1998 do 2002 oprostila plačila carin, in ni izpolnila niti obveznosti iz členov 2 in od 9 do 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa Sveta 88/376/EGS, Euratom o sistemu lastnih sredstev Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1355/96 z dne 8. julija 1996, ter iz istih členov Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti s tem, da ni izračunala, ugotovila in Komisiji dala na voljo s tem povezanih lastnih sredstev, in s tem, da ni plačala zamudnih obresti, ker navedenih lastnih sredstev ni dala na voljo Komisiji Evropskih skupnosti.
3

Člen 3 zakona z dne 15. aprila 1958 o oglaševanju na področju zobozdravstva (Moniteur belge z dne 5. maja 1958, str. 3542, v nadaljevanju: zakon z dne 15. aprila 1958) sankcionira ravnanja, ki niso v skladu s členom 1 navedenega zakona, ki določa: „Nihče ne sme neposredno ali posredno na kakršen koli način oglaševati, da zdravi ali omogoča zdravljenje obolenj, poškodb ali anomalij ust in zobovja s strani kvalificirane ali nekvalificirane osebe, v Belgiji ali v tujini, zlasti v izložbah ali z izveski, napisi ali tablami, ki bi lahko povzročili zmoto glede zakonitosti dejavnosti, ki se oglašuje, s prospekti, okrožnicami, letaki in brošurami, v tisku, na radiu in v kinematografih, z obljubo ali zagotovitvijo kakršnih koli ugodnosti, kot so popusti, brezplačni prevozi pacientov, ali s posredovanjem oseb, ki iščejo stranke, ali akviziterjev. Oglaševanje, opredeljeno v tem členu, ne pomeni dejstva, da vzajemne klinike in poliklinike svoje člane seznanjajo z dnevi in urami posvetovanj, imeni oseb, ki ta posvetovanja opravljajo, in s tem povezanimi spremembami.“
1)

Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v predpisanem roku ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.
1)

Republika Finska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES – kar zadeva območje Åland –, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
7

Člena 7 in 8 urejata ocenjevalni postopek. Potem ko se ocenjevani uradnik oceni sam, in po pogovoru med njim in ocenjevalcem, njegovim vodjo oddelka, ocenjevalec in potrjevalec, ki je njegov nadrejeni, sestavita KOP, ki ga predložita zainteresirani osebi. Ocenjevani uradnik ima torej pravico zahtevati pogovor s potrjevalcem, ki ima možnost bodisi spremeniti bodisi potrditi KOP. Ta se ponovno predloži zainteresirani osebi. Ocenjevani uradnik lahko nato od potrjevalca zahteva, naj zadevo predloži paritetnemu odboru za ocenjevanje (v nadaljevanju POO). POO se prepriča, da je KOP sestavljen pravično, objektivno in v skladu z običajnimi ocenjevalnimi standardi. Preverja tudi, da so postopki potekali pravilno, zlasti glede razgovorov in rokov. Izda obrazloženo mnenje. To mnenje, ki je bilo vročeno ocenjevanemu uradniku, ocenjevalcu in potrjevalcu se vroči ocenjevalcu na prvi stopnji, nadrejenemu potrjevalcu, ki bodisi potrdi bodisi spremeni KOP, preden ga predloži zainteresirani osebi. Če se ocenjevalec na prvi stopnji oddalji od priporočil iz mnenja POO, mora svojo odločitev obrazložiti.
5

Na Švedskem so obveznost, da se mora genetska vrednost plemenskih žrebcev, ki so namenjeni razmnoževanju, ocenjevati, ter pravila v zvezi s to obveznostjo določeni v pravilih nacionalnega urada za kmetijstvo o razmnoževanju in identifikaciji kopitarjev (Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1994:82) om hästdjur som används till avel och om identifiering av hästdjur, v nadaljevanju: pravila o kopitarjih).
29

Komisija je z dopisi z dne 8. maja, 31. julija in 8. oktobra 2001, 13. marca, 26. avgusta in 23. decembra 2002, 13. februarja, 16. maja in 21. novembra 2003, 27. januarja, 9. marca in 29. aprila 2004 od francoskih organov zahtevala, naj jo obvestijo o napredovanju povračila dolgovanih zneskov in zagotovijo določene dokumente ter informacije o postopkih pred Tribunal administratif d’Orléans. Komisija je v teh dopisih poudarila pomembnost takojšnje in učinkovite izvršitve ter možnost, da se na podlagi člena 88(2) ES obrne neposredno na Sodišče. V zadnjem dopisu z dne 29. aprila 2004 je francoski vladi dovolila zadnji dodatni rok 20 dni.
Člen 9 Direktive je bil v italijanski pravni red prenesen s členom 19a zakona št. 157/92 z dne 11. februarja 1992 o prostoživečem toplokrvnem živalstvu in odvzemu z lovom (legge 11 febbraio 1992, n. 157, Norme per la protezione della fauna selvatica omeoterma e per il prelievo venatorio, redna priloga k GURI št. 46 z dne 25. februarja 1992), kot je bil spremenjen z zakonom št. 221 z dne 3. oktobra 2002 (GURI št. 239 z dne 11. oktobra 2002, v nadaljevanju: zakon št. 157), ki določa:

„1. Regije sprejemajo predpise, na podlagi katerih se izvajajo odstopanja, predvidena v […], tako da so usklajeni z zahtevami iz člena 9, načeli in namenom členov 1 in 2 navedene Direktive ter z določbami tega zakona.

2. Odstopanja se lahko dovolijo, če ni na voljo drugih zadovoljivih rešitev, le za namene iz člena 9(1) Direktive […], in morajo navajati vrste, ki so predmet odstopanj, sredstva, dovoljene naprave ali načine za odvzem, pogoje tveganja, krajevne in časovne okoliščine odvzema, število živali, ki jih je mogoče odvzeti na dan in v celotnem obdobju, kontrole in oblike nadzora, ki veljajo za lov ter organe, ki so za to zadolženi, brez poseganja v člen 27(2). Osebe, pooblaščene za odvzem na podlagi odstopanja, določijo regije v dogovoru s teritorialnimi lovskimi društvi […] in alpskimi območji.

3. Odstopanja iz odstavka 1 veljajo za določeno obdobje, po mnenju Istituto nazionale per la fauna selvatica (INFS) (nacionalni inštitut za prostoživeče živalstvo) ali inštitutov, priznanih na regionalni ravni, in v nobenem primeru ne morejo veljati za vrste, katerih število se resno zmanjšuje.

4. Na predlog ministra za regionalne zadeve, ob sodelovanju ministra za okolje in prostorsko urejanje ter po odločitvi Sveta ministrov lahko predsednik Sveta ministrov po opozorilu zadevni regiji razveljavi odstopanja, ki jih je sprejela regija in kršijo določbe tega zakona in Direktive […].

5. Regije vsako leto do 30. junija predsedniku Sveta ministrov ali, glede na okoliščine primera, ministru za regionalne zadeve, ministru za okolje in prostorsko urejanje ministru za kmetijsko in gozdarsko politiko, ministru za politike Skupnosti ter INFS oddajo poročilo o izvajanju odstopanj iz tega člena; to poročilo je treba poslati tudi pristojnim parlamentarnim komisijam. Minister za okolje in prostorsko urejanje vsako leto pošlje Komisiji Evropskih skupnosti poročilo iz člena 9(3) Direktive […].“
7

Glede na spremljajočo utemeljitev se uvrstitev teh izdelkov določa na podlagi določb splošnih pravil 1 in 6 za razlaganje kombinirane nomenklature, opombe 2(v) k poglavju 39 in besedila tarifne številke 9503 in njenih podštevilk 950390 in 95039032 KN. Iz te utemeljitve prav tako izhaja, da so ti izdelki lahko potiskani z različnimi motivi, ki ne vplivajo na uvrstitev med igralne balone.
Poleg tega je treba odstopanja iz členov 296 ES in 297 ES, tako kot velja za odstopanja od temeljnih svoboščin, razlagati ozko. Glede, natančneje, člena 296 ES velja, da čeprav se sklicuje na ukrepe, za katere lahko država članica meni, da so potrebni za zaščito bistvenih interesov njene varnosti, oziroma na informacije, za katere država članica meni, da bi bilo njihovo razkritje v nasprotju z njenimi interesi, ga vseeno ni mogoče razlagati tako, da državam članicam priznava pravico do odstopanja od določb Pogodbe že zgolj s sklicevanjem na navedene interese. Država članica, ki se sklicuje na ugodnost iz člena 296 ES, mora zato dokazati, da je treba uporabiti odstopanje, predvideno v tem členu, da bi se zaščitili bistveni interesi njene varnosti.

Čeprav države članice sprejmejo primerne ukrepe za zagotovitev svoje notranje in zunanje varnosti, pa vseeno ne velja, da taki ukrepi nikakor ne spadajo na področje uporabe prava Skupnosti. Pogodba namreč določa izrecna odstopanja, ki se lahko uporabijo zaradi javne varnosti, zgolj v členih 30 ES, 39 ES, 46 ES, 58 ES, 64 ES, 296 ES in 297 ES, ki se nanašajo na izjemne in jasno določene primere. Iz teh členov ni mogoče sklepati, da Pogodba vsebuje splošno odstopanje, ki vse ukrepe, sprejete zaradi javne varnosti, izključuje s področja uporabe prava Skupnosti. Priznavanje obstoja take izjeme, ne glede na posebne pogoje, ki jih določa Pogodba, lahko ogrozi zavezujočnost prava Skupnosti in njegovo enotno uporabo.

Država članica, ki, prvič, ni ugotovila in Komisiji Evropskih skupnosti ni izplačala lastnih sredstev, ki v obdobju od 1. januarja 1998 do 31. decembra 2002 niso bila zbrana pri uvozu vojnih sredstev in blaga s civilno in vojaško rabo, ter drugič, ni plačala zamudnih obresti, povezanih z neizplačilom navedenih lastnih sredstev Komisiji, ni izpolnjevala obveznosti iz členov 2 in od 9 do 11 Uredbe št. 1552/89 o izvajanju Sklepa 88/376 o sistemu lastnih sredstev Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1355/96, do 31. maja 2000, po tem datumu pa ni izpolnjevala obveznosti iz istih členov Uredbe št. 1150/2000 o izvajanju Sklepa 94/728 o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti.

Ni namreč mogoče sprejeti, da se država članica sklicuje na podražitev oborožitvenih sredstev zaradi carinjenja uvoza takih sredstev s poreklom iz tretjih držav, da bi se s tem poskusila na škodo drugih držav članic – ki same obračunavajo in plačujejo carine za tak uvoz – izogniti obveznostim, ki izhajajo iz finančne solidarnosti glede financiranja proračuna Skupnosti. Ta ugotovitev velja še toliko bolj za uvoz blaga z dvojno rabo, vojaško in civilno.

(Glej točke 48, 53, 54 in izrek.)