ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Ali je treba člen 49 PDEU in naslednje ter člen 56 PDEU in naslednje ter načela, ki jih je Sodišče Evropske unije potrdilo v sodbi z dne 16. februarja 2012 [združeni zadevi C 72/10 in C 77/10], razlagati tako, da nasprotujejo temu, da bi potreba po preureditvi sistema s časovnim usklajevanjem izteka veljavnosti teh koncesij pomenila ustrezno utemeljitev krajšega trajanja koncesij, ki so predmet razpisa, od trajanja v preteklosti podeljenih koncesij?
SL Uradni list Evropske unije C 336/10

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 3. septembra 2013 – Thi Ly Pham

(Zadeva C-474/13)

2013/C 336/21

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Thi Ly Pham

Tožena stranka: Stadt Schweinfurt, Amt für Meldewesen und Statistik

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je v skladu s členom 16(1) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (1), da se oseba, ki je pridržana zaradi odstranitve, namesti skupaj z zaporniki, če je ta oseba s to skupno nastanitvijo soglašala?

(1) UL L 348, str. 98.
—

Ugotovi naj se, da Republika Francija s tem, da je uporabljala nižjo stopnjo DDV za digitalne (ali elektronske) knjige, ni izpolnila obveznosti iz členov 96 in 98 Direktive o DDV (1) v povezavi s prilogama II in III k tej direktivi in njeno izvedbeno uredbo; (2)
3.

Ali na odgovor na prvo in drugo vprašanje vpliva dejstvo, da so bili po sporočitvi o dolgovani carini še nekaj časa na voljo vzorci blaga, na podlagi katerih bi lahko zadevna stranka dala opraviti preiskavo drugemu laboratoriju, čeprav izid take preiskave ne bi spremenil dejstva, da se izidi laboratorija, na katerega so se obrnili carinski organi, ne morejo preveriti, tako da potem – če bi drug laboratorij ugotovil poreklo, ki ga zatrjuje zadevna stranka – tudi sodišču ne bi bilo mogoče primerjati zanesljivosti izidov obeh laboratorijev? Ali morajo v primeru pritrdilnega odgovora carinski organi zadevno stranko opozoriti, da so še na voljo deli vzorcev blaga in da lahko te vzorce zahteva za namene take preiskave?
2.

Razlaga Direktive o informacijah o okolju 2003/4/ES: Za primer, da bo Sodišče Evropske unije pritrdilo veljavnosti celotne Direktive o informacijah o okolju 2003/4/ES ali veljavnosti delov Direktive o informacijah o okolju 2003/4/ES, se na podlagi člena 267, prvi stavek, črki (a) in (b), PDEU predloži prošnja za razlago, v kakšni meri in pod kakšnimi predpostavkami so določbe Direktive o informacijah o okolju skladne z določbami Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in cilji člena 6 PEU.
SL Uradni list Evropske unije C 298/3

Pritožba, ki jo je Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG vložila 19. julija 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. februarja 2013 v zadevi Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), T-378/11,

(Zadeva C-412/13 P)

2013/C 298/04

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (zastopnika: R. Kunze in G. Würtenberger, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 20. februarja 2013, s katero je bila zavrnjena tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 10. maja 2011 (zadeva R 1598/2010-4), ki se je nanašala na uveljavljanje prednosti prejšnjih znamk;

— toženi stranki in drugi stranki v postopku s pritožbo naloži plačilo stroškov postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta pritožba je vložena zoper sodbo Splošnega sodišča s katero je to zavrnilo tožbo pritožnice zaradi razveljavitve odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 10. maja 2011, ki se je nanašala na uveljavljanje prednosti prejšnjih znamk v okviru zahteve za registracijo figurativnega znaka MEDINET kot znamke Skupnosti.

Splošno sodišče naj bi kršilo člen 34 Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (UBZS) (1) ko je odločilo, da je treba to določbo razlagati ozko in tako izključilo možnost, da se upošteva časovni vrstni red dela prejšnje nacionalne znamke. Poleg tega naj bi kršilo svojo obveznost obrazložitve iz člena 75 UBZS, saj naj bi svojo odločitev sprejelo na podlagi nepopolnih dejanskih in pravnih preudarkov. Nazadnje naj bi odločitev Splošnega sodišča brez ustne obravnave predstavljala kršitev člena 77 UBZS.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).
—

se proizvodi z oznako „stroji in orodni stroji“, ki jih označuje znamka tožeče stranke, in proizvodi z oznako „ležaji“, ki jih označuje znamka intervenientke, znatno razlikujejo in zagotovo niso komplementarni proizvodi;
—

Helenski republiki naj se naloži, naj plača Komisiji pavšalni znesek v višini 7 786,80 EUR na dan, od dneva razglasitve sodbe v zadevi C-502/03 do dneva razglasitve sodbe v tej zadevi oziroma do izvršitve sodbe v zadevi C-502/03, če se bo to zgodilo prej;
—

Ugotovi, da Romunija s tem, da ni sprejela vseh zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za prenos členov 2, točka 1, 3(5)(b), (7), (8) in (9)(c), 5, 7(4), 9, od (1) do (7), 10(2) in (5), 11(8), 13(4) in (5)(b), 16(1) in (2), 25(1), 26(2)(c), 31(3), 34(2), 37(1)(k), (p) in (q), (3)(b) in (d) ter od (10) do (12), 38(1) ter 39(1), (4) in (8) Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (1) in točke 1 Priloge I k tej direktivi, oziroma da Komisije o tem nikakor ni obvestila, ni izpolnila obveznosti iz člena 49(1) navedene direktive.
1b.

Ali je treba APAAN šteti za “stoffen […], die zodanig zijn vermengd dat genoemde stoffen niet gemakkelijk of met economisch rendabele middelen kunnen worden gebruikt of geëxtraheerd” [“snovi […], [ki so] sestavljene na tak način, da teh snovi ni mogoče na enostaven način uporabiti ali ekstrahirati z razpoložljivimi ali ekonomsko smiselnimi načini”] oziroma “substance that is compounded in such a way that it cannot be easily used or extracted by readily applicable or economically viable means” oziroma “une autre préparation contenant un au plus de substances classifiées qui sont composées de maniere telle que ces substances ne peuvent pas être facilement utilisées, ni extraites par des moyens aisés a mettre en oeuvre ou économiquement viables”? Po mnenju policije iz priloge 3 izhaja, da gre za relativno pregleden, morda celo enostaven postopek pretvorbe.
SL Uradni list Evropske unije C 252/19

Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 27. maja 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 14. marca 2013 v zadevi T-587/08, Fresh Del Monte Produce, Inc. proti Evropski komisiji

(Zadeva C-294/13 P)

2013/C 252/28

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: A. Biolan, M. Kellerbauer, P.J.O. Van Nuffel, agenti)

Drugi stranki v postopku: Fresh Del Monte Produce, Inc., Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG

Predlogi

Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

— točko 1 izreka sodbe Splošnega sodišča z dne 14. marca 2013 v zadevi Fresh Del Monte Produce Inc. proti Komisiji razveljavi;

— dokončno odloči, tako da določi višino globe, ki se naloži družbi Fresh Del Monte Produce Inc., na 9 800 000 EUR;

— družbi Fresh Del Monte Produce Inc. naloži stroške pritožbenega postopka in del stroškov postopka pred Splošnim sodiščem, ki ga Sodišče šteje za primernega.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija navaja, da je Splošno sodišče kršilo člen 23 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (1) v povezavi z Obvestilom Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (2) in načelom učinkovitega izvajanja členov 101 PDEU in 102 PDEU, ker je presodilo, da je treba posredovanje informacij, opravljeno v okviru odgovora na zahtevo za informacije upoštevati pri zmanjšanju globe kot prostovoljno sodelovanje, ki je olajšalo preiskavo Komisije.

Komisija podredno trdi, da je Splošno sodišče kršilo člen 23 Uredbe št. 1/2003 in obveznost obrazložitve, ker je globo, ki je bila naložena družbi Del Monte, zmanjšalo zaradi sodelovanja družbe Weichert v upravnem postopku, čeprav družbi Del Monte in Weichert v obdobju domnevnega sodelovanje družbe Weichert nista več bili del istega podjetja.

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205.

(2) UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 8, zvezek 2, str. 155.
SL Uradni list Evropske unije C 226/2

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 21. maja 2013 – Elcogás, S.A. proti Administración del Estado in Iberdrola, S.A.

(Zadeva C-275/13)

(2013/C 226/04)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Supremo

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Elcogás, S.A.

Toženi stranki: Administración del Estado in Iberdrola, S.A.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je na podlagi razlage člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije in sodne prakse Sodišča Evropske unije v zvezi s tem členom (zlasti sodb v zadevah C-379/98 (1) in C-206/06 (2)) mogoče šteti, da so letni zneski, dodeljeni družbi Elcogás kot lastnici posameznega obrata za proizvodnjo električne energije, kakor je določeno v izrednih načrtih za uspešno poslovanje, ki jih je v korist navedene družbe sprejel svet ministrov, „državna pomoč ali pomoč iz državnih sredstev“, kadar prejetje teh zneskov spada pod splošno postavko „splošni stroški omrežja električne energije“, ki jih plačujejo vsi odjemalci in ki se z naknadnimi izplačili nacionalnega odbora za električno energijo po vnaprej določenih zakonskih merilih prenesejo na podjetja v sektorju električne energije, ne da bi imel nacionalni odbor za električno energijo glede tega diskrecijsko pravico?

(1) Sodba Sodišča z dne 13. marca 2001 v zadevi PreussenElektra (C-379/98, Recueil, str. I-2099).

(2) Sodba Sodišča z dne 17. julija 2008 v zadevi Essent Netwerk Noord in drugi (C-206/06, ZOdl., str. I-5497).
SL Uradni list Evropske unije C 233/4

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 20. junija 2013 vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) – Marjan Noorzia

(Zadeva C-338/13)

2013/C 233/07

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Marjan Noorzia

Nasprotna stranka: Bundesministerin für Inneres

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 4(5) Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (1) razlagati tako, da nasprotuje določbi, v skladu s katero morajo zakonci in registrirani partnerji dopolniti 21 let starosti že ob vložitvi prošnje, da bi jih bilo mogoče šteti za družinske člane, ki so upravičeni do pridružitve?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 224.
3.

Ali je treba Direktivo 2008/48/ES Parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah razlagati tako, da ni dokazano, da je dajalec kredita izpolnil […] (ni prevedeno) obveznosti do potrošnika, kakršne določa notranje pravo, s katerim je prenesena navedena direktiva, če sodišču ni predložil dokazil, iz katerih bi bila razvidna vsebina informacij, danih potrošniku, in informacij, zbranih za oceno njegove kreditne sposobnosti, ne da bi bilo treba prevaliti dokazno breme za to neizpolnitev na potrošnika?
1.

Ali imetnik patenta, ki je bistveni del standarda, ki je pri organizaciji za standardizacijo podal izjavo, da je pripravljen podeliti licenco tretji osebi pod pravičnimi, razumnimi in nediskriminatornimi pogoji, zlorabi prevladujoči položaj, če vloži opustitveni zahtevek proti kršitelju patenta, čeprav je ta navedel, da je pripravljen začeti pogajanja za pridobitev take licence, ali pa je treba šteti, da je zloraba prevladujočega položaja podana le, če je kršitelj patenta imetniku patenta, ki je bistveni del standarda, za sklenitev licenčne pogodbe predložil brezpogojno in sprejemljivo ponudbo, ki je imetnik patenta ne more zavrniti, ne da bi tako nepravično oviral kršitelja patenta ali kršil načelo prepovedi diskriminacije, in če kršitelj v pričakovanju pridobitve licence že izpolnjuje pogodbene obveznosti v zvezi z dejanji, ki pomenijo izkoriščanje patenta?
2.

Ali je treba člen 2(a) Direktive 2001/42/ES o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (2) razlagati tako, da je določba iz predpisa, v skladu s katero se lahko – z odstopanjem od pravila, da za centre za ravnanje z odpadki, za katere ni določeno mesto v načrtu za ravnanje z odpadki, ki je zahtevan s členom 7 Direktive 75/442/EGS o odpadkih, ni mogoče izdati dovoljenja – za centre za ravnanje z odpadki, za katere je bilo dovoljenje izdano pred začetkom veljavnosti načrta za ravnanje z odpadki, po začetku veljavnosti izda nova dovoljenja za parcele, za katere so se izdala dovoljenja že pred začetkom veljavnosti tega načrta, zajeta s pojmom načrt in program?
(a)

Ali je treba pravila o področju osebne uporabe Uredbe (EGS) št. 1408/71 (1) in pravila o ozemeljskem področju uporabe kolizijskih pravil iz naslova II te uredbe razlagati tako, da se ta kolizijska pravila uporabljajo v primeru, kakršen je obravnavani, v katerem gre za delavca, ki (a) prebiva na Nizozemskem, (b) je nizozemski državljan, (c) je bil v preteklosti vsekakor obvezno zavarovan na Nizozemskem, (d) dela kot mornar, zaposlen za delodajalca s sedežem v Švici, (e) opravlja delo na krovu ladje za polaganje cevi, ki pluje pod panamsko zastavo, in (f) je opravljal to dejavnost najprej zunaj ozemlja Unije (približno tri tedne v epikontinentalnem pasu Združenih držav in približno dva tedna v mednarodnih vodah) ter nato v nizozemskem epikontinentalnem pasu (obdobji enega meseca in približno enega tedna) in epikontinentalnem pasu Združenega kraljestva (obdobje približno enega tedna), medtem ko (g) se s tem pridobljeni dohodek obdavči z nizozemsko dohodnino?
SL Uradni list Evropske unije C 207/25

Pritožba, ki sta jo Manutencoop Soc. coop., nekdanja Manutencoop Soc. coop. Arl, in Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. rl vložili 2. maja 2013 zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013 v združenih zadevah Albergo Quattro Fontane in drugi proti Komisiji, od T-278/00 do T-280/00, od T-282/00 do T-286/00 in od T-288/00 do T-295/00

(Zadeva C-246/13 P)

2013/C 207/39

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Pritožnici: Manutencoop Soc. coop., nekdanja Manutencoop Soc. coop. r.l., in Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. r.l. (zastopniki: A. Vianello, A. Bortoluzzi in A. Veronese, odvetniki)

Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Comitato „Venezia vuole vivere“

Predloga

— Sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. februarja 2013, ki je bil vročen 25. februarja 2013, v združenih zadevah T-280/00 in T-285/00, naj se razveljavi in/ali spremeni;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev pritožbe sta navedena dva razloga.

Prvič, v sklepu Splošnega sodišča naj bi bilo napačno uporabljeno pravo glede načel, ki jih je Sodišče izrazilo v „sodbi Comitato Venezia vuole vivere“ v zvezi z obveznostjo obrazložitve odločb Komisije na področju državnih pomoči. Natančneje, Splošno sodišče naj se ne bi uskladilo z navedbami Sodišča, da odločba Komisije „mora vsebovati vse bistvene elemente za izvršitev s strani nacionalnih organov“. Čeprav naj odločba ne bi vsebovala bistvenih elementov za izvršitev s strani nacionalnih organov, Splošno sodišče ni ugotovilo nobene pomanjkljivosti v načinu sprejetja izpodbijane odločbe s strani Komisije, zaradi česar je bilo napačno uporabljeno pravo.

Drugič, v sklepu naj bi bilo napačno uporabljeno pravo glede načel, ki jih je Sodišče izrazilo v „sodbi Comitato Venezia vuole vivere“ v zvezi z dokaznim bremenom glede predpostavk iz člena 107(1) PDEU. Na podlagi načel, ki jih je navedlo Sodišče v okviru povrnitve, mora država članica – in ne prejemnik pomoči – v vsakem posameznem primeru dokazati obstoj predpostavk iz člena 107(1) PDEU. V obravnavani zadevi pa Komisija v izpodbijani odločbi ni navedla „načina“ takega preverjanja. Ker Italijanska republika ni imela bistvenih elementov, da bi v okviru povrnitve dokazala, da so bile dodeljene ugodnosti za prejemnike državne pomoči, naj bi prevalila dokazno breme in od posameznih podjetij, ki so prejemniki pomoči, dodeljenih v obliki oprostitve socialnih prispevkov, zahtevala, da dokažejo, da zadevne ugodnosti ne izkrivljajo konkurence niti ne vplivajo na trgovino med državami članicami, sicer se to, da dodeljena ugodnost izkrivlja konkurenco, in vpliv na trgovino med državami članicami domneva.
SL Uradni list Evropske unije C 189/12

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland (Irska) 30. aprila 2013 – Ewaen Fred Ogieriakhi proti Minister for Justice and Equality, Irski, Attorney General, An Post

(Zadeva C-244/13)

2013/C 189/24

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Ireland

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Ewaen Fred Ogieriakhi

Tožene stranke: Minister for Justice and Equality, Irska, Attorney General, An Post

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je mogoče trditi, da je zakonec državljanke EU, ki v zadevnem času sam ni bil državljan države članice, za namene člena 16(2) Direktive 2004/38/ES (1)„zakonito prebival z državljanko Unije v državi članici gostiteljici nepretrgano pet let“, če se je par poročil maja 1999 in je bila pravica do prebivanja podeljena oktobra 1999 ter sta se zakonca absolutno najpozneje v začetku leta 2002 dogovorila, da bosta živela ločeno, konec leta 2002 pa sta oba začela prebivati z drugima partnerjema?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen in ob upoštevanju, da mora državljan tretje države, ki trdi, da ima pravico do stalnega prebivališča v skladu s členom 16(2) na podlagi nepretrganega petletnega bivanja pred aprilom 2006, dokazati tudi, da je bilo njegovo prebivanje v skladu z, med drugim, zahtevo člena 10(3) Uredbe (EGS) št. 1612/68 (2), ali to, da je državljanka EU v domnevnem petletnem obdobju zapustila skupno bivališče in je državljan tretje države nato začel prebivati z drugo osebo v novem skupnem bivališču, ki ga ni zagotovila ali dala na razpolago (prejšnja) žena – državljanka EU, pomeni, da zahteve člena 10(3) Uredbe št. 1612/68 s tem niso izpolnjene?

3. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen in odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali je potem za presojo, ali je država članica napačno prenesla oziroma drugače ni pravilno izpolnila zahtev člena 16(2) Direktive iz leta 2004, to, da je nacionalno sodišče, ki obravnava odškodninsko tožbo zaradi kršitve prava Unije, menilo, da je potrebno vložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe glede vsebinskega vprašanja v zvezi s tožnikovo pravico do stalnega prebivališča, samo po sebi dejavnik, ki ga to sodišče lahko upošteva pri ugotovitvi, ali je bila kršitev prava Evropske unije očitna?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).

(2) Uredba Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 15).
1.

Ali ureditev iz člena 57 zakona o delovnih razmerjih v povezavi s členom 116(2) spremenjenega besedila zakona o delovnopravnem postopku, v skladu s katero država, Kraljevina Španija, v primeru plačilne nesposobnosti podjetja plača neposredno delavcem tako imenovane „neizplačane“ plače, do katerih so upravičeni po 60. (dejansko po 90.) delovnem dnevu po vložitvi tožbe pri pristojnem sodišču, spada na področje uporabe Direktive 2008/94/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca in konkretno določb členov 1(1), 2(3) in (4), 3, 5 in 11 te direktive?
SL Uradni list Evropske unije C 178/4

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale del Veneto – Sede di Mestre-Venezia (Italija) 27. marca 2013 – SICES in drugi proti Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

(Zadeva C-155/13)

2013/C 178/06

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Commissione Tributaria Regionale del Veneto – Sede di Mestre-Venezia

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Società Italiana Commercio e Servizi S.r.l, v likvidaciji (SICES) in drugi

Tožena stranka: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 6 Uredbe (ES) št. 341/2007 z dne 29. marca 2007 (1) razlagati tako, da gre za nezakonit prenos dovoljenj za uvoz po ugodnejši carinski stopnji v okviru kvote GATT za česen s poreklom iz Kitajske, če imetnik navedenih dovoljenj po plačilu dolgovane carine da na trg zadevni česen s prenosom na drug gospodarski subjekt, ki je imetnik uvoznih dovoljenj in od katerega je ta česen pred uvozom kupil?

(1) Uredba Komisije (ES) št. 341/2007 z dne 29. marca 2007 o odprtju in upravljanju tarifnih kvot in uvedbi sistema uvoznih dovoljenj in potrdil o poreklu za česen in nekatere druge kmetijske proizvode, uvožene iz tretjih držav (UL L 90, str. 12).
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba to davčno oprostitev, ta odbitek vstopnega davka ali to vračilo zavrniti tudi takrat, kadar je izogibanje plačilu davka na dodano vrednost podano v drugi državi članici (kot je država članica odpošiljanja blaga) in je davčni zavezanec vedel ali bi moral vedeti za to davčno utajo, tudi če je v državi članici odpošiljanja izpolnil vse (formalne) pogoje iz nacionalnega prava za davčno oprostitev, odbitek vstopnega davka ali vračilo in je davčnim organom v tej državi članici vselej posredoval vse potrebne podatke o blagu, pošiljanju in odjemalcih v državi članici prihoda blaga?
3.

Ali je treba člen 6(1) Direktive in točko 73 sodbe Sodišča v zadevi Banco Español de Crédito (C-618/10) razlagati tako, da nacionalno sodišče ne more v korist potrošnika odpraviti [vzrokov] za neveljavnost nedovoljenega pogoja, ki je del splošnih pogojev pogodbe o potrošniškem posojilu, tako da bi zadevni pogodbeni pogoj spremenilo in dopolnilo pogodbo, niti v primeru, da pogodbe, če ne bi tako ravnalo, v primeru črtanja navedenega pogoja na podlagi preostalih določil ne bi bilo mogoče izvršiti? Ali je v zvezi s tem upoštevno to, da nacionalno pravo vsebuje dispozitivno določbo, ki v primeru neupoštevanja neveljavnega pogoja [namesto tega pogoja] ureja zadevno pravno vprašanje?
6.

Ali je treba splošna načela veljavnega prava Skupnosti – to so načela pravne varnosti, varstva zaupanja v pravo, enakosti pravnih sredstev, učinkovitega sodnega varstva, pravice do neodvisnega sodišča in, splošneje, pravice do poštenega sojenja, določena v členu 6(2) Pogodbe o Evropski uniji (kakor je bil spremenjen s členom 1(8) Lizbonske pogodbe in na katerega se sklicuje člen 46 Pogodbe o Evropski uniji), v povezavi s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane 4. novembra 1950 v Rimu, ter s členi 46, 47 in 52(3) Listine o temeljnih pravicah Evropske unije, razglašene v Nici 7. decembra 2000, kot so bili vključeni v Lizbonsko pogodbo – razlagati tako, da nasprotujejo temu, da Italijanska republika po zelo dolgem obdobju sprejme zakonsko določbo (kakršna je člen 32(7) zakona št. 183/10, kakor izhaja iz razlagalne določbe člena 1(13) zakona št. 92/12), ki spreminja izid tekočih postopkov, pri čemer neposredno oškoduje delavca v prid delodajalca in sorazmerno zmanjšuje učinkovitost vzpostavitve prejšnjega stanja glede na trajanje procesa, dokler se ne skoraj izniči?