ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
V
(Objav e)
SODNI POSTOPKI
SODIŠČE
Pritožba, ki jo je Hochmann Mark eting GmbH vložila 22. julija 2019 zoper sklep Splošnega sodišča 
(tretji senat) z dne 22. maja 2019 v zadevi T-754/18, Hochmann Mark eting GmbH/Evropski 
parlament
(Zadeva C-557/19 P)
(2020/C 201/02)
Jezik postopk a: nemščina
Stranki
Pritožnica: Hochmann Marke ting GmbH (zastopnik: J. Jennings, Rech tsanwalt)
Druga stranka v postopku: Evropski parlament
Sodišče Evropsk e unije (sedmi senat) je s sklepom z dne 30. aprila 2020 pritožbo zavrg lo kot očitno neutemelj eno in 
pritožnici naložilo, naj nosi svoje stroške. 
Pritožba, ki jo je BP vložil 15. septembra 2019 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 
11. julija 2019 v zadevi T-917/16 REV , BP/FRA
(Zadeva C-682/19 P)
(2020/C 201/03)
Jezik postopk a: angleščina
Stranki
Pritožnik: BP (zasto pnik: E. Lazar , avocat)
Druga stranka v postopku: Agencija Evropske unije za temeljne pravice
Sodišče Evropske unije (osmi senat) je s sklepom z dne 19. marca 2020 odločilo, da je pritožbe deloma nedopustna in 
deloma neutemeljena.
Pritožniku se naloži plačilo strošk ov. C 201/2 SL Uradni list Evropske unije 15.6.2020
1.

Ali je treba Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu z dne 21. junija 1999 (1), kot je bil spremenjen s Sklepom št. 2/2010 Skupnega odbora Skupnosti in Švice za zračni promet z dne 26. novembra 2010 (2), razlagati tako, da se Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (3) v skladu s svojim členom 3(1)([b]) uporablja tudi za potnike na letu iz tretje države, ki pristanejo na letališču v Švici, da bi se nato vkrcali na letalo za let v državo članico?
2.

Ali je treba določbo 4, točka 1, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP, ki je bil v pravni red Unije vključen z Direktivo Sveta 1999/70, in Direktivo 2001/23, razlagati tako, da ni objektivnega razloga, s katerim bi bilo mogoče utemeljiti, da kolektivna pogodba za gradbeništvo, ki v členu 24(5) določa, da delavec zaradi sklenitve dveh ali več fiksnih pogodb o projektnem delu z istim podjetjem ali skupino podjetij za različna delovna mesta v obdobju in trajanju, določenem v členu 15(5) ET, ne pridobi statusa, določenega v navedenem členu, v takem primeru in primeru morebitnega nasledstva podjetij iz člena 44 ET ali prevzema delavcev, urejenega v členu 27 veljavne kolektivne pogodbe, nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki v členu 15(5) ET določa:„Brez poseganja v določbe odstavkov 1(a), 2 in 3 tega člena, delavci, ki so bili zaposleni s prekinitvijo ali brez za več kot 24 mesecev v obdobju 30 mesecev, na istem ali različnem delovnem mestu v okviru istega podjetja ali iste skupine podjetij, pri čemer so sklenili vsaj dve pogodbi o zaposlitvi za določen čas, bodisi neposredno ali s posredovanjem podjetij za začasno zaposlovanje, v skladu z enakimi ali različnimi postopki, ki se nanašajo na pogodbe, sklenjene za določen čas, pridobijo status delavcev, zaposlenih za nedoločen čas. Določba iz prejšnjega odstavka se uporablja tudi, kadar pride do nasledstva ali prevzema podjetij v skladu z zakonskimi določbami ali določbami kolektivne pogodbe.“?
V
(Objav e)
SODNI POSTOPKI
SODIŠČE
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Potenza (Italija) 26. julija 2019 – 
OM/Minis tero dell’Is truzione, dell’Univ ersità e della Ricerca in drugi
(Zadeva C-569/19)
(2020/C 87/02)
Jezik postopk a: italijanščina
Predložitv eno sodišče
Tribunale di Potenza
Stranke v postopku v glavni stvar i
Tožeča stranka: OM
Tožene stranke: Minist ero dell’Istr uzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza 
del Consig lio dei Ministr i
Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 7. novembra 2019 predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo 
Tribunale di Potenza (sodišče v Potenzi), razg lasilo za očitno nedopuste n. 
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsger icht Hamburg (Nemčija) 
13. novembra 2019 – XY/KLM Cityhopper BV
(Zadeva C-829/19)
(2020/C 87/03)
Jezik postopk a: nemščina
Predložitv eno sodišče
Amtsgericht Hamburg
Stranki v postopku v glavni stvar i
Tožeča stranka: XY
Tožena stranka: KLM Cityhopper BV
Zadeva je bila s sklepom Sodišča z dne 17. januar ja 2020 izbr isana iz vpisnika Sodišča. C 87/2 SL Uradni list Evropske unije 16.3.2020
9.3.2020 SL Uradni list  Evropske unije C 77 /13
Za d e va  C-Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy dla W arszawy-W oli w W arszawie (Poljska) 5. julija 
2019  – P .J./(X) S.A.
(Zadeva C-513/19)
(2020/C 77/18 )
Jezik postopka: poljščina
Predložitveno sodišče
Sąd Rejonowy dla W arszawy-W oli w W arszawie
Stranki v postopku v glavni stvari
T ožeča stranka:  P .J.
T ožena stranka : (X) S.A.
Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 7. novembra 2019  odločil, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe očitno nedopusten.
Za d e va  C-Pritožba, ki jo je Laurence Bonnafous vložila 17. julija 2019  zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. junija 2019  
v zadevi T-614/17, Bonnafous/EA CEA
(Zadeva C-548/19 P)
(2020/C 77/19 )
Jezik postopka: francoščina
Stranki
Pritožnica: Laurence Bonnafous (zastopnika: S. Rodrigues, A. Blot, avocats)
Druga stranka v postopku: Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo
Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 27. novembra 2019  odločilo, da se pritožba zavrne kot očitno neutemeljena.
9.3.2020 SL Uradni list  Evropske unije C 77 /11
Za d e va  C - 5 8 /1 9  Pritožba, ki jo je Mykola Y anovych Azarov vložil 25. januarja 2019  zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 
13.  decembra 2018  v zadevi T-247/17, Mykola Y anovych Azarov/Svet Evropske unije
(Zadeva C-58/19 P)
(2020/C 77/14 )
Jezik postopka: nemščina
Stranki
Pritožnik:  Mykola Y anovych Azarov (zastopnika: A. Egger in G. Lansky , odvetnika)
Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije
Sodišče Evropske unije (sedmi senat) je s sklepom z dne 22. oktobra 2019  odločilo:
1. Pritožba je očitno utemeljena.
2. Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 , Azarov/Svet (T -247/17, neobjavljena, EU:T:2018:931), se razveljavi.
3. Sklep Sveta (SZVP) 2017/381 z dne 3. marca 2017  o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določe -
nim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2017/374 z dne 3. marca 2017  o 
izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v  
Ukrajini se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na Mykolo Y anovycha Azarova.
4. Svet Evropske unije nosi stroške postopka na prvi stopnji in stroške postopka s to pritožbo.
Za d e va  C-Pritožba, ki sta jo István Szécsi in Nóra Somossy vložila 15. marca 2019  zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 
16. januarja 2019  v zadevi T-331/18, István Szécsi in Nóra Somossy/Evropska komisija
(Zadeva C-236/19 P)
(2020/C 77/15 )
Jezik postopka: nemščina
Stranke
Pritožnika:  István Szécsi, Nóra Somossy (zastopnik: D. Lázár, odvetnik)
Druga stranka v postopku: Evropska komisija
Sodišče Evropske unije (šesti senat) je s sklepom z dne 1. oktobra 2019  pritožbo kot očitno neutemeljeno zavrnilo in sklenilo, da  
István Szécsi in Nóra Somossy nosita svoje stroške.
e.

Splošno sodišče je napačno razlagalo institucionalno ravnovesje členov 154 in 155 PDEU tako, da je razširilo pooblastila Komisije preko izrecnega besedila določb, in je napačno razlagalo vpliv členov 13 in 17 PEU.
C 54 /28 SL Uradni list  Evropske unije 17.2.2020
2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, člen 2, člen 4(3) in člen 6(3) Pogodbe o  
Evropski uniji v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 267 Pogodbe o delovanju Evrop -
ske unije razlagati tako, da odločba, ki jo izdata sodnik in sodišče zadnje stopnje, ustanovljeno, kakor je opisano v prvem vpra -
šanju, ni odločba v pravnem smislu (je neobstoječa odločba), kot se pojmuje v pravu Unije, presojo tega pa lahko opravi  
splošno sodišče, ki izpolnjuje zahteve, ki jih mora izpolnjevati sodišče v smislu določb prava Unije?
Za d e va  C-Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Brașov (Romunija) 24.  oktobra 2019  – kazenski 
postopek zoper LG, MH
(Zadeva C-790/19)
(2020/C 54/29 )
Jezik postopka: romunščina
Predložitveno sodišče
Curtea de Apel Brașov
Stranki v postopku v glavni stvari
LG, MH
Vprašanje za predhodno odločanje
Ali je treba člen 1(3)(a) Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe  
finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta  
ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES  (1) razlagati tako, da oseba,  
ki stori materialno dejanje, ki pomeni kaznivo dejanje pranja denarja, nikoli ni ista kot oseba, ki stori temeljno kaznivo dejanje (pred -
hodno kaznivo dejanje, iz katerega izhaja denar, ki je predmet pranja denarja)?
(1) UL 2015, L 141, str. 73 .
Za d e va  C-Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casație și Justiție (Romunija) 4. novembra 2019  – 
kazenski postopek proti FQ, GP , HO, IN, JM
(Zadeva C-811/19)
(2020/C 54/30 )
Jezik postopka: romunščina
Predložitveno sodišče
Înalta Curte de Casație și Justiție
1.

ali je treba člen 13(2) v povezavi s členom 10 Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) razlagati tako, da v sporu med podjetnikom, ki je od oškodovanca odkupil terjatev proti zavarovalnici iz naslova zavarovanja civilne odgovornosti, in to zavarovalnico ni izključeno ugotavljanje pristojnosti sodišča na podlagi člena 7, točka 2, ali člena 7, točka 5, te uredbe?
2.

Ali in v katerih okoliščinah člena 6 in 7 Direktive 93/13/EGS v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotujejo nacionalnemu pravu, kakršno je navedeno, ki na podlagi implicitne pravnomočnosti v zvezi z neobstojem nepoštenosti pogodbenega pogoja izvršilnemu sodišču, ki je pristojno za odločanje o nasprotovanju izvršitve predloga s strani potrošnika, preprečuje, da bi ugotovilo takšno nepoštenost, in če je mogoče ugotoviti obstoj prepreke tudi tam, kjer je bila v skladu z veljavnim pravom v trenutku nastanka pravnomočnosti presoja nepoštenosti pogoja izključena, ker garanta ni bilo mogoče opredeliti kot potrošnika?
10.2.2020 SL Uradni list  Evropske unije C 45 /31
Za d e va  C-Pritožba, ki jo je GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH vložila 4. decembra 2019  zoper sodbo Splošnega sodišča (peti 
senat) z dne 24. septembra 2019  v zadevi T-586/14 RENV , Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Komisija
(Zadeva C-888/19 P)
(2020/C 45/29 )
Jezik postopka: angleščina
Stranke
Pritožnica: GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (zastopnik: R. MacLean, Solicitor)
Drugi stranki v postopku:  Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, Evropska komisija
Predlogi
Pritožnica Sodišču predlaga, naj:
—   izpodbijano sodbo razveljavi;
—   zavrne drugi del prvega tožbenega razloga iz postopka na prvi stopnji, kakor je bil ponovno naveden v izpodbijani sodbi;
—   sâmo meritorno odloči o drugem delu pr vega tožbenega razloga iz postopka na prvi stopnji, kakor je bil ponovno naveden v  
izpodbijani sodbi;
—   zadevo vrne Splošnemu sodišču, da odloči glede preostalih tožbenih predlogov tožeče stranke, ki se nanašajo na kršitve prava; in
—   tožeči stranki naloži plačilo stroškov , ki jih je imela pritožnica v tem postopku, ter stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbe -
nega postopka.
Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
Pritožnica trdi, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti na podlagi treh ločenih pritožbenih razlogov.
Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi napačno uporabilo pravo pri razlagi in uporabi povezanih pojmov  
„bistveno izkrivljanje“ in „,finančna situacija“ iz člena 2(7)(c), tretja alineja, Osnovne protidampinške uredbe  (1) in pri posledični preva -
litvi bremena dokazovanja za tržnogospodarsko obravnavo (v nadaljevanju: TGO) s tožeče stranke na Komisijo.
Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče ni upoštevalo mej diskrecijske pravice, ki jo ima Komisija pri presoji zahtevka za odobritev  
TGO, in je presojo Komisije nadomestilo s svojo presojo okoliščin proizvajalca izvoznika.
T retji pritožbeni razlog: pritožnica predlaga, naj se prva točka izreka izpodbijane sodbe razveljavi, ker je Splošno sodišče pri svojem  
odločanju odločilo ultra petita .
(1) Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009  o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti  
(UL  L 343, 12.2009, str. 51 ).
—

ugotovi, da je Helenska republika kršila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 4(4) in 6(1) Direktive 92/43/EGS (1) ter na podlagi Pogodbe o delovanju Evropske unije, ker ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za določitev primernih ciljev ohranjanja in primernih ohranitvenih ukrepov glede 239 območij, pomembnih za Skupnosti (OPS), ki se nahajajo na grškem ozemlju in ki so zajeta z Odločbo Komisije 2006/613/EGS z dne 19. julija 2006 (2), v določenem roku;
13.1.2020 SL Uradni list Evropske unije C 10/23
Zad eva C-Pritožba, ki jo je Klaus Nonnemacher vložil 2. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. junija 
2019 v zadevi T-390/18, Klaus Nonnemacher/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
(Zadeva C-660/19 P)
(2020/C 10/30)
Jezik postopka: nemščina
Stranke
Pritožnik:  Klaus Nonnemacher (zastopnik: C. Rohnke, odvetnik)
Drugi stranki v postopku:  Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Paul Ingram
Sodišče Evropske unije (senat za dopustitev pritožb) s sklepom z dne 19. novembra 2019 ni dopustilo pritožbe in je sklenilo, da prito-
žnik nosi svoje stroške.
Zad eva C-Pritožba, ki jo je Retail Royalty Co. vložila 12. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. julija 
2019 v zadevi T-54/18, Fashion Energy/EUIPO - Retail Royalty
(Zadeva C-678/19 P)
(2020/C 10/31)
Jezik postopka: angleščina
Stranke
Pritožnica: Retail Royalty Co. (zastopnika: M. Dick, Solicitor, in J. Bogatz, Rechtsanwältin)
Drugi stranki v postopku:  Fashion Energy Srl, Urad Evropske unije za intelektualno lastnino
S sklepom z dne 20. novembra 2019 je Sodišče (senat za dopustitev pritožb) odločilo, da pritožba ni dopustna in da družba Retail  
Royalty Co. nosi svoje stroške.
Zad eva C-Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta (Španija) 
4. oktobra 2019 – LL, MK/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
(Zadeva C-732/19)
(2020/C 10/32)
Jezik postopka: španščina
Predložitveno sodiščeJuzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ceuta
1.

Ali pogoji za to, da francosko državno tožilstvo izda evropski nalog za prijetje, kot so določeni v členu 695-16 in naslednjih code de procédure pénale (zakonik o kazenskem postopku), v celoti izpolnjujejo zahteve učinkovitega sodnega varstva v smislu prava Evropske unije?
C 432 /28 SL Uradni list  Evropske unije 23.12.2019
Za d e va  C-Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 30. septembra 2019  – Airbnb Ireland UC, 
Airbnb Payments UK Ltd/Agenzia delle Entrate
(Zadeva C-723/19)
(2019/C 432/32 )
Jezik postopka: italijanščina
Predložitveno sodišče
Consiglio di Stato
Stranke v postopku v glavni stvari
Pritožnika:  Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd
Nasprotna stranka : Agenzia delle Entrate
Vprašanja za predhodno odločanje
1. Ali določbe in načela prava Evropske unije, med drugim členi 4, 5 in naslednji Direktive 1535/2015/EU  (1), člen 8 Direktive  
98/34/ES  (2) in člen 56 PDEU nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki brez predhodne priglasitve Evropski komisiji upravljavcu  
spletne platforme za nepremičninsko posredovanje nalaga „tehnične predpise za opravljanje storitve informacijske družbe“, ki  
vsebujejo obveznosti informiranja (posredovanje podatkov o pogodbah, sklenjenih prek spletne platforme, davčni upravi) in  
davčne obveznosti (odtegovanje davkov na plačila iz naslova pogodb, sklenjenih prek spletne platforme, in poznejše plačilo v  
državno blagajno)?
2. Ali določbe in načela prava Evropske unije, med drugim členi 3, 18, 32, 44, 49, 56, 101 in naslednji, 116, 120 ter 127 in nas -
lednji PDEU ter direktivi 2000/31/ES  (3) in 2006/123/ES  (4), nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki:
—   za upravljavce spletne platforme za iskanje nepremičnin, ki se oddajajo v najem, določa obveznosti zbiranja in posredova -
nja podatkov o pogodbah;
—   za iste upravljavce spletnih platform, ki posredujejo pri plačilu na podlagi pogodb o kratkotrajnem najemu, določa obve -
znost delovanja kot namestnik davčnega zavezanca oziroma kot oseba odgovorna za plačilo davka;
—   za nerezidenčne upravljavce spletnih platform, ki nimajo stalne poslovne enote v Italiji, določa obveznost imenovanja dav -
čnega zastopnika;
—   tudi za nerezidenčne subjekte, ki nimajo stalne poslovne enote v Italiji, določa obveznost izvajanja funkcije odgovorne  
osebe za plačilo turistične takse?
3. Ali temeljna načela prava Evropske unije na splošno nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki neučinkovitost države pri odmeri in  
pobiranju davkov dejansko prelaga na podjetje?
(1) Direktiva (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. septembra 2015  o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju teh -
ničnih predpisov in pravil za storitve informacijske ( UL 2015, L 241, str. 1 ).
(2) Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998  o določitvi postopka za zbiranje infor macij na področju tehničnih stan -
dardov in tehničnih predpisov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 20, str. 337).
(3) Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000  o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elek -
tronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 25, str. 399).
(4) Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006  o vozniških dovoljenjih (prenovitev) ( UL 2006, L 376, str. 36 ).
16.12.2019 SL Uradni list  Evropske unije C 423 /23
Za d e va  C-Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Audiencia Provincial de Alicante (Španija) 18. septembra 2019  – 
Banco Santander, S.A./VF in WD
(Zadeva C-691/19)
(2019/C 423/29 )
Jezik postopka: španščina
Predložitveno sodišče
Audiencia Provincial de Alicante
Stranke v postopku v glavni stvari
Pritožnica: Banco Santander, SA
Nasprotni stranki v pritožbenem postopku : VF in WD
Vprašanja za predhodno odločanje
1. Ali je z načelom iz člena 6(1) Direktive  (1), da nepošteni pogodbeni pogoji za potrošnike niso zavezujoči, v skladu pravna raz -
laga (in sicer, da vračilo zneskov , ki so bili na podlagi določila o stroških iz pogodbe o hipotekarnem posojilu, ki jo je sklenil  
potrošnik, neupravičeno plačani, ni posledica ugotovitve ničnosti, temveč ga je treba uveljavljati s samostojno tožbo, za katero  
velja prekluzivni rok), na podlagi katere lahko pride do tega, da je potrošnik dokončno zavezan z določilom o stroških, ker v  
primeru, če ta tožba zastara, ne more doseči vračila?
2. Ali je s tem načelom v skladu institut zastaranja zahtevka za vračilo zneska, ki je bil neupravičeno plačan zaradi uporabe dolo -
čila, za katero je bilo ugotovljeno, da je nepošteno, ker je njegova posledica lahko izguba pravice do vračila tudi v primeru, če je  
bilo določilo razglašeno za nično?
3. Če je odgovor pritrdilen, ali je treba pojem „razumni prekluzivni rok“, na katerega se je sklicevalo Sodišče, razlagati izključno  
ob upoštevanju meril nacionalnega pravnega reda ali pa mora biti za to, da se rok lahko šteje za razumen, spoštovana nekakšna  
zahteva, da bi se v vsej Evropski uniji zagotovila minimalna raven varstva potrošnikov posojilojemalcev in da se ne bi posegalo  
v vsebino pravice, da pogodbeni pogoj, za katerega je ugotovljeno, da je nepošten, za potrošnika ni zavezujoč?
4. Če se ugotovi, da morajo biti za to, da se lahko prekluzivni rok šteje za razumen, izpolnjeni neki minimalni pogoji, ali je razum -
nost roka lahko odvisna od trenutka, ko se v skladu z neko nacionalno zakonodajo lahko vloži tožba? Ali je razumno, da začne  
prekluzivni rok teči na dan sklenitve pogodbe, ali pa – nasprotno – iz načela, da nepošteni pogodbeni pogoji za potrošnika niso  
zavezujoči, izhaja zahteva, da lahko razumni rok, ki se mora posojilojemalcu priznati za uveljavljanje vračila neupravičeno pla -
čanih zneskov , začne teči šele po ali ob ugotovitvi, da je določilo o stroških nično?
(1) Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993  o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15,  
zvezek 2, str. 288).
Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 1. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 11. junija 2019 v zadevi T-138/18, De Esteban Alonso/Komisija

(Zadeva C-591/19 P)

(2019/C 413/26)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: B. Mongin in J. Baquero Cruz, agenta)

Druga stranka v postopku: Fernando De Esteban Alonso

Predlogi

— Razglasitev sodbe z dne 11. junija 2019 za nično (T-138/18);

— zavrnitev tožbe, vložene na prvi stopnji;

— naložitev celotnih stroškov na obeh stopnjah A. De Estebanu.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

S prvim pritožbenim razlogom, ki se nanaša na kršitev pravne opredelitve dejstev v zvezi s členom 4 Sklep Komisije št. 1999/396, Komisija trdi, da Splošno sodišče ne bi smelo šteti, da je treba A. De Estebana „enačiti“ z osebami, ki so poimensko naštete v dopisu, ki ga je Evropski urad za boj proti goljufijam 19. marca 2003 poslal francoskim organom, ali da je bil vsaj osebno vpleten v dogodke, saj v zvezi z njim ni mogoče ugotoviti nič od navedenega.

Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno razlago člena 9(4) Uredbe št. 1073/1999, v skladu s katerim institucija v zvezi s poročilom Evropskega urada za boj proti goljufijam „sproži ustrezne postopke, predvsem disciplinske ali sodne, kakor zahtevajo rezultati teh preiskav […]“. Komisija meni, da te določbe ni mogoče razlagati a contrario tako, da omejuje njeno diskrecijsko pravico v zvezi z interesi Unije in zlasti ne tako, da ji prepoveduje vložiti premoženjskopravni zahtevek oziroma vložiti pritožbo pri nacionalnih organih, kadar meni, da je to glede na informacije, s katerimi razpolaga, potrebno, in to tudi pred morebitnim sprejetjem poročila Evropskega urada za boj proti goljufijam.

S tretjim pritožbenim razlogom, navedenim podredno, Komisija trdi, da Splošno sodišče zaradi neobstoja vzročne zveze ne bi smelo ugoditi odškodninskemu zahtevku. Splošno sodišče naj bi odstopilo od svoje sodne prakse, v skladu s katero med domnevno škodo in tem, da je Evropski urad za boj proti goljufijam nacionalnim organom predložil informacije, ni dovolj neposredne vzročne zveze.
1.

Ali je treba člen 19(1)(f) Uredbe (ES) št. 1223/2009 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o kozmetičnih izdelkih, kolikor določa, da morajo biti na primarni in sekundarni embalaži kozmetičnih izdelkov v neizbrisni, čitljivi in vidni pisavi informacije o namenu kozmetičnega izdelka, razen če je razviden iz njegovega videza, razlagati tako, da so s tem mišljeni osnovni nameni kozmetičnega izdelka v smislu člena 2(1)(a) Uredbe, torej da se uporablja za čiščenje, nego in zaščito (ohranjanje v dobrem stanju), korekcijo telesnega vonja in za olepšanje (spreminjanje videza), ali pa je treba navesti podrobne namene uporabe, ki omogočajo določitev lastnosti posameznega kozmetičnega izdelka?