Keywords

Summary



Keywords

1. Okolje – Prosti dostop do informacij – Direktiva 2003/4 – Informacija o okolju – Pojem

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/4, člen 2)

2. Kmetijstvo – Približevanje zakonodaj – Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet – Direktiva 91/414 – Načelo zaupnosti podatkov, ki vsebujejo industrijske in poslovne skrivnosti

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/4, člen 4(2); Direktiva Sveta 91/414, člen 14, prvi in drugi odstavek)

3. Okolje – Prosti dostop do informacij – Direktiva 2003/4 – Obveznost tehtanja med javnim interesom, ki mu služi razkritje informacij o okolju, in posebnim interesom, ki mu služi zavrnitev razkritja

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/4, člen 4; Direktiva Sveta 91/414, člen 14)

Summary

1. Pojem informacije o okolju iz člena 2 Direktive 2003/4 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive 90/313 je treba razlagati tako, da obsega tudi informacije, ki so posredovane v okviru nacionalnega postopka za registracijo ali za razširitev registracije fitofarmacevtskega sredstva glede določitve najvišje vrednosti fitofarmacevtskega sredstva, njegove sestavine ali njegovih razgradnih produktov v hrani in pijači.

Če je namreč namen posredovanja informacij glede prisotnosti takih ostankov v sredstvu ali na njem zmanjšati tveganje za spremembo ene od sestavin biotske raznovrstnosti in tveganje za razširjanje ostankov fitofarmacevtskih sredstev predvsem v tla in podtalnico, se posredovanje informacij glede prisotnosti takih ostankov v sredstvu ali na njem – čeprav take informacije same neposredno ne vsebujejo presoje o posledicah, ki jih imajo ti ostanki za zdravstveno stanje ljudi – nanaša na elemente okolja, za katere obstaja tveganje, da bodo ob pretirani prisotnosti teh ostankov poslabšali zdravstveno stanje ljudi, prav to pa naj bi se preverilo s temi informacijami.

(Glej točki 42 in 43 ter točko 1 izreka.)

2. Določbe člena 14, prvi odstavek, Direktive 91/414 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet je treba – ob upoštevanju morebitne uporabe drugega odstavka tega člena, kadar položaj spada med naštete v zadnjenavedeni določbi – razlagati tako, da se lahko uporabijo le, če se s tem ne vpliva negativno na obveznosti iz člena 4(2) Direktive 2003/4 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive 90/313.

Navedeni člen 14 je namreč treba razumeti tako, da države članice in Komisija brez poseganja v Direktivo 2003/4 poskrbijo, da so podatki, ki so jih predložili vlagatelji zahtev za dovoljenja za dajanje v promet fitofarmacevtskih sredstev in ki vsebujejo industrijske in poslovne skrivnosti, obravnavani kot zaupni, če so vlagatelji to zahtevali in če država članica ali Komisija ugotovi, da je zahteva utemeljena. Čeprav te določbe državam članicam omogočajo, da predvidijo, da se zahteva za informacije o okolju lahko zavrne – razen če se nanašajo na emisije v okolje – če bi razkritje informacij negativno vplivalo na zaupnost poslovnih ali industrijskih informacij, če takšno zaupnost predvideva nacionalna zakonodaja ali zakonodaja Unije, pa hkrati zahtevajo, da se tak razlog za zavrnitev razlaga restriktivno ob upoštevanju javnega interesa, ki mu služi razkritje, in da se v vsakem posameznem primeru tehta med javnim interesom, ki mu služi razkritje, in interesom, ki mu služi zavrnitev razkritja.

V teh okoliščinah morajo pristojni organi države članice, če jim je bila predložena zahteva za dostop do informacij o okolju, ki jim jih je posredoval vlagatelj zahteve za dovoljenje za dajanje v promet fitofarmacevtskih sredstev in glede katerih se jim zdi zahteva v zvezi z industrijsko in poslovno skrivnostjo v smislu člena 14 Direktive 91/414 upravičena, vseeno ugoditi zahtevi za dostop do teh informacij, če se te nanašajo na emisije v okolje ali če se v drugih primerih javni interes, ki mu služi razkritje, izkaže za pomembnejšega od interesa, ki mu služi zavrnitev razkritja.

(Glej točke 50 in od 52 do 54 ter točko 2 izreka.)

3. Člen 4 Direktive 2003/4 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive 90/313 je treba razlagati tako, da je tehtanje, ki ga določa ta člen, med javnim interesom, ki mu služi razkritje informacij o okolju, in posebnim interesom, ki mu služi zavrnitev razkritja, treba opraviti v vsakem posameznem primeru, ki je predložen pristojnim organom, tudi če bi nacionalni zakonodajalec z določbo splošne narave določil merila, ki bi omogočala lažjo primerjalno presojo obravnavanih interesov.

Ne določbe člena 14 Direktive 91/414 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive 90/313 ne kakršna koli druga določba Direktive 2003/4 namreč ne dovoljujejo sklepanja, da je mogoče tehtanje obravnavanih interesov, kakršno je določeno v členu 4 zadnjenavedene direktive, nadomestiti z drugim ukrepom kot s presojo teh interesov v vsakem posameznem primeru. Zato ta okoliščina ne preprečuje, da nacionalni zakonodajalec z določbo splošne narave določi merila, ki omogočajo to primerjalno presojo obravnavanih interesov, če le ta določba pristojnih organov ne odvezuje dolžnosti, da opravijo posebno presojo vsakega položaja, ki jim je predložen v okviru zahteve za informacije o okolju na podlagi Direktive 2003/4.

(Glej točke od 57 do 59 in točko 3 izreka.)