SL Uradni list Evropske unije C 252/17

Pritožba, ki jo je 9. junija 2011 vložila Legris Industries SA zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v zadevi T-376/06, Legris Industries proti Komisiji

(Zadeva C-289/11 P)

2011/C 252/31

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Legris Industries SA (zastopnika: A. Wachsmann in S. Thibault-Liger, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

— Primarno, — na podlagi členov 256 PDEU in 56 Protokola št. 3 o Statutu Sodišča Evropske unije naj se v celoti razveljavi sodba Splošnega sodišča z dne 24. marca 2011 v zadevi Legris Industries proti Evropski komisiji, T-376/06; — ugodi naj se predlogom, ki jih je na prvi stopnji pred Splošnim sodiščem vložila družba Legris Industries SA; — zato — naj se razglasi za nično odločba Evropske Komisije C(2006) 4180 z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe ES in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F-1/38.121) – Pribor (fitingi)) v delu, ki se nanaša na družbo Legris Industries SA, in razloge, na katerih temelji izrek te sodbe, v delu, v katerem ta odločba nalaga družbi Legris Industries SA globo zaradi pripisa odgovornosti tej družbi ravnanj, ki se očitajo družbi Comap, in — družbi Legris Industries SA naj se dovoli, da prevzame stališča, predloge in zahtevke družbe Comap zoper navedeno odločbo Evropske komisije;

— podredno , na podlagi člena 261 PDEU naj se razglasi za nično globa v višini 46,8 milijona EUR, ki je bila naložena družbi Legris Industries SA, od tega 18,56 milijona EUR solidarno z družbo Comap, s členom 2(g) navedene odločbe Evropske komisije, ali naj se na podlagi člena 261 PDEU zniža ta globa s 46,8 milijona EUR na primeren znesek;

— v vsakem primeru Evropski komisiji naloži plačilo vseh stroškov, vključno s stroški, ki so nastali družbi Legris Industries SA pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.

Družba Legris Industries s prvim pritožbenim razlogom navaja kršitev pravice do neodvisnega in nepristranskega sodišča v delu, v katerem se je nadzor, ki ga je opravilo Splošno sodišče nad odločbo Komisije, institucije, ki ima več preiskovalnih in kaznovalnih nalog, omejil na očitno nepravilno uporabo prava in nepravilno ugotovljeno dejansko stanje, ne da bi odločilo v sporu polne jurisdikcije, ki temelji na popolni ponovni presoji dejanskega stanja zadeve in zlasti predloženih dokazov.

Pritožnica z drugim pritožbenim razlogom, ki ima trdi dele, navaja kršitev načel, ki urejajo pripis odgovornosti matični družbi za kršitev člena 101 PDEU, ki se očita njeni hčerinski družbi. Pritožnica v prvem delu najprej trdi, da je uporaba proti njej domneve o odgovornosti, ki je de facto ni mogoče ovreči, za ravnanja njene hčerinske družbe Comap nedopustna v pravu Unije, ob upoštevanju kazenske narave sankcije, ki ji je bila naložena. Pritožnica v drugem delu dalje trdi, da uporaba proti njej te domneve o odgovornosti, ki je de facto ni mogoče ovreči, izhaja iz zavrnitve njenih utemeljitev s strani Splošnega sodišča na podlagi nezadostne in protislovne obrazložitve. Pritožnica se v tretjem delu končno sklicuje na kršitev sodne prakse, ki zavrača uporabo te domneve o odgovornosti za finančne holdinge brez operativne poslovne dejavnosti, in na načeli enakosti obravnavanja ter legitimnih pričakovanj.

Matična družba s tretjim pritožbenim razlogom navaja, da je Splošno sodišče z zavrnitvijo, da pritožnica izkoristi razloge za razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, ki jih je navedla njena hčerinska družba Comap, tako da je pritožnico štelo za odgovorno za ravnanja, ki se očitajo družbi Comap, kršilo načela enakosti obravnavanja, osebne odgovornosti in individualizacije kazni.

Pritožnica s četrtim in zadnjim pritožbenim razlogom končno predlaga sodišču, naj na podlagi razlogov, ki jih je uveljavljala družba Comap v svoji pritožbi, upošteva morebitne posledice zanjo razveljavitve sodbe Comap.