ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Ali načelo „plača povzročitelj obremenitve“ nasprotuje nacionalni zakonodaji, zlasti členu 2050 civilnega zakonika, ki organom javne uprave v primeru, da na onesnaženem območju deluje več subjektov industrijske dejavnosti, dopušča, da slednjim naloži breme za čiščenje tega območja brez predhodnega posamičnega ugotavljanja njihove odgovornosti za onesnaženje ali samo zato, ker je zanje značilno, da so imetniki proizvodnih sredstev in naj bi bili torej objektivno odgovorni za škodo, ki jo povzročajo okolju, oziroma so vseeno dolžni sanirati bližnje okolje zaradi onesnaženja, ki je bilo ugotovljeno, in to ne glede na dejansko povzročitev onesnaženja in delež pri tem?
2.

Če je treba na to vprašanje odgovoriti pritrdilno, ali pravo Skupnosti nasprotuje izvajanju določbe, kot je člen 17(1)(b) Regeling GLB-inkomenssteun 2006 (nizozemski pravilnik o dohodkovni podpori v okviru SKP iz leta 2006), v skladu s katerim se od vsakega povišanja dodatnih plačil, ki temelji na naložbah v proizvodne zmogljivosti ali nakupu zemljišča, najprej odšteje 500 EUR in šele nato določi referenčni znesek, na podlagi katerega se dodeli pravica do plačila iz nacionalne rezerve?
6.

Ali členi 28 ES, 30 ES in/ali 49 ES izključujejo izvrševanje nacionalnega prava (kot je člen 297 Copyright Designs and Patents Act 1988), ki kot kaznivo dejanje opredeljuje nepošteno sprejemanje programa, vključenega v radiodifuzijsko storitev, ki se opravlja iz kraja v Združenem kraljestvu, z namenom izogibanja kakršnemu koli plačilu, ki velja za sprejem programa v kateri koli izmed teh okoliščin: (i) če je napravo za pogojni dostop izdelal izvajalec storitev ali je bila izdelana z njegovim soglasjem in je bila prvotno dobavljena pod pogojem omejenega pogodbenega dovoljenja, da se napravo uporabi za dostop do zaščitene storitve le v prvi državi članici, uporabljena pa je bila za dostop do te zaščitene storitve, prejete v drugi državi članici (v tem primeru Združeno kraljestvo) in/ali (ii) če je napravo za pogojni dostop izdelal izvajalec storitev ali je bila izdelana z njegovim soglasjem in je bila prvotno priskrbljena in/ali omogočena z navedbo lažnega imena in naslova bivališča v prvi državi članici, s čimer so bile premagane pogodbene ozemeljske omejitve, ki veljajo za take naprave zunaj prve države članice in/ali (iii) je napravo za pogojni dostop izdelal izvajalec storitev ali je bila izdelana z njegovim soglasjem in je bila prvotno dobavljena pod pogodbenim pogojem, da se jo uporablja le v domače ali zasebne namene in ne v komercialne namene (za katere se plača višjo naročnino), a je bila v Združenem kraljestvu uporabljena v komercialne namene, namreč predvajanje neposrednega prenosa nogometnih tekem v javnem prostoru?
—

Ugotovi naj se, da Republika Poljska, s tem da je izključila vsa rekreacijska plovila iz področja uporabe uredbe ministra za infrastrukturo z dne 13. decembra 2002 o posebnih določbah o varni plovbi morskih plovil, s katero so bile v nacionalno pravo prenesene nekatere določbe Direktive 2002/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/75/EGS (1), in s sprejetjem določb, navedenih v odstavku 3.3 uredbe ministra za infrastrukturo z dne 12. maja 2003 o sporočanju informacij s strani lastnika ladje, ki prevaža nevarne ali onesnaževalne snovi, s katerim je bil člen 13 Direktive 2002/59 prenesen v nacionalno pravo, ki dovoljujejo lastnikom ladij, ki zapustijo iz poljskih pristanišč, če v trenutku izplutja iz pristanišča namembno pristanišče ali sidrišče nista znana, da sporočijo splošne informacije o plovilu in tovoru (iz Priloge I, točka 3, k Direktivi 2002/59) šele v trenutku, ko je določena pot plovbe, ni izpolnila obveznosti iz členov 2 in 13 navedene direktive;
1.

Ali iz Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (1) (v nadaljevanju: uredba) izhaja, da nezaposlena razvezana žena moškega, ki prebiva in dela v Avstriji ter ni samozaposlen, obdrži pravico do družinskega dodatka (za otroka) nasproti Avstriji, če ima stalno prebivališče v drugi državi članici, v kateri je tudi središče njenih interesov, in če tam prav tako ni zaposlena?
1)

Ali je v skladu z načeli Skupnosti varstva proste konkurence in svobode opravljanja storitev, med drugim določenih v členih 49 ES, 81 ES, 82 ES, 83 ES, 84 ES, 85 ES in 86 ES, da se lekarnam prepove, da se lahko odpovedo letnemu dopustu in da so lahko prosto odprte tudi izven najdaljšega delovnega časa, trenutno predpisanega v določbah deželnega zakona št. 26/2002 dežele Lazio in poleg tega dodatno zahtevo iz člena 10(2) tega deželnega zakona, po kateri lahko v občini Rim pridobijo preklic zadevnih prepovedi, ob predhodni diskrecijski oceni [občinske] uprave (opravljeni v dogovoru z organi in organizacijami navedenimi v zadevnem členu), glede na občinske posebnosti področja lekarn prosilk?
1.

Ali zajema pravica do povračila stroškov v skladu s členom 34(4) in (5) Uredbe (EGS) št. 574/72 (1) tudi stroške, nastale z nujnim zdravljenjem upokojenke, ki je bila upravičena do storitev iz člena 31 Uredbe (EGS) št. 1408/71, na zasebni kliniki v kraju prebivanja, če je pristojna bolnišnica zaradi prezasedenosti odklonila zdravljenje kot storitev?
2)

Ali se za varstvo, ki je potrošnikom zagotovljeno z Direktivo 93/13/EGS, zahteva, da nacionalno sodišče – ne glede na vrsto postopka in ne glede na to, ali gre za kontradiktorni postopek – po uradni dolžnosti presodi nedovoljenost pogodbene klavzule, čeprav ni bil vložen zahtevek za izpodbijanje nedovoljenih pogojev, in tako v okviru preizkusa svoje pristojnosti po uradni dolžnosti preveri določbe, ki jih je postavil ponudnik?
(ii)

Zdravilo „Grasalva“ ni navedeno v Dodatku A k Prilogi IX k Aktu o pristopu iz leta 2003 in zato ne more biti predmet prehodnih določb ter je lahko v prometu od 1. maja 2004 le, če izpolnjuje vse veljavne pogoje v zvezi s kakovostjo, varnostjo in učinkovitostjo, ki jih določa pravo Skupnosti za podobna biološka zdravila, zlasti za tista, ki so določena v prilogi 1, del 2, oddelek 4, Direktive 2001/83/ES, kot je bila spremenjena z Direktivo 2003/63/ES.
—

Ugotovi naj se da Kraljevina Španija, s tem da je: dodelila programe celostnega delovanja v skladu z zakonom 6/1994 z dne 15. novembra o urejanju prostorskega načrtovanja v skupnosti Valencija, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 93/37/EGS (1) z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, zlasti njenih členov 1, 6(6), 11, 12, in naslova II njenega poglavja IV (členi od 24 do 29), dodelila programe celostnega delovanja v skladu z zakonom 16/2005, prostorsko načrtovanje Valencije, ki ga izvaja regionalna uredba Valencije 67/2006 z dne 12. maja s katero je bil sprejet pravilnik o načrtovanju in upravljanju prostora in mest, ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 6, 24, 30, 31(4)(a), 48(2) in 53 Direktive 2004/18/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev.
1)

Ali je treba člen 23 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/CE (1) z dne 26. junija 2003, ki ureja odprtje trga zemeljskega plina, v skladu z načeli, ki izhajajo iz Pogodbe ES, razlagati tako, da nacionalna norma (in izvedbeni akti, ki iz nje izhajajo), ki po 1. juniju 2007 še vedno ohranja pooblastilo nacionalnega organa za regulacijo za določanje referenčnih cen za oskrbo domačih strank z zemeljskim plinom (kategorija, ki je nedoločena in neopredeljena v referenčnih skupinah in sama po sebi ne vključuje presoje posebnih socialnih ali ekonomskih položajev, ki bi lahko utemeljevali določitev zgoraj navedenih referenčnih cen), ki jih morajo podjetja za distribucijo ali prodajo v okviru obveznosti javne službe vključiti med svoje tržne ponudbe, nasprotuje zgoraj navedenemu členu in načelom Skupnosti? oziroma
—

Ugotovi naj se da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem,da na svojem ozemlju Gibraltarja ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (1), oziroma v vsakem primeru s tem, da jih ni sporočilo Komisiji, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive;
SL Uradni list Evropske unije C 223/25

Tožba, vložena 10. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

(Zadeva C-250/08)

(2008/C 223/38)

Jezik postopka: nizozemščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: R. Lyal in P. van Nuffel, zastopnika)

Tožena stranka: Kraljevina Belgija

Predlogi tožeče stranke:

— Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s tem, da je v flamski regiji pri obračunu davčnih ugodnosti, povezanih z nakupom nepremičnin, namenjenih glavni stavbi, upoštevala stroške registracije, ki so bili plačani predhodno ob nakupu glavne stavbe, le, če se je slednja nahajala v flamski regiji, in jih ni upoštevala, če se je nahajala v drugi državi članici, ki ni Belgija, ali v državi EFTE, ni izpolnila obveznosti iz členov 18, 43 in 56 Pogodbe ES ter členov 31 in 40 Sporazuma o EGP.

— Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Belgijska zakonodaja, ki velja v flamski regiji, glede stroškov za registracijo določa znižanje stroškov za registracijo pri nakupu glavne stavbe v flamski regiji v višini stroškov registracije, plačanih predhodno ob nakupu prejšnje glavne stavbe v flamski regiji, pod pogojem, da je prejšnja glavna stavba v istem obdobju prodana. Komisija meni, da ta zakonodaja podeljuje davčno ugodnost – v preostalem pod enakimi pogoji – osebam, ki se preselijo znotraj flamske regije, medtem ko ta davčna ugodnost ni podeljena osebam, ki se priselijo v flamsko regijo iz druge države članice, ki ni Belgija. Komisije ocenjuje, da je ta zakonodaja diskriminatorna za državljane Evropske unije, ki uživajo prosto gibanje, in za državljane, ki uživajo pravico do ustanavljanja, in da pomeni oviro za investicije, v nepremičnine v flamski regiji, kapitala, ki izvira iz druge države članice, ki ni Belgija; da je ta zakonodaja zato načeloma v nasprotju s členoma 13 in 48 Pogodbe ES in členom 31 Sporazuma o EGP ter členom 56 Pogodbe ES in členom 40 Sporazuma o EGP. Komisija meni, da noben višji razlog splošnega interesa ne more upravičiti teh kršitev pogodbe. Tožena stranka se tudi ne more sklicevati na nujnost zagotoviti skladen davčni sistem, glede na to, da gre v tem primeru za dva različna davčna položaja, ki je vsak posebej urejen s svojimi predpisi.
—

sodba Sodišča prve stopnje naj se razveljavi v delu, v katerem je bilo razglašeno, da prvi odbor za pritožbe UUNT ni kršil člena 7(1)(h) Uredbe o znamki Skupnosti (1), s tem ko je sprejel odločbo z dne 4. maja 2006 (zadeva R 1463/2005-1), v kateri se sklicuje na registracijo prijavljene znamke za proizvode iz razreda 18 „Usnje in imitacije usnja, izdelki iz teh snovi, ki jih ne obsegajo drugi razredi; živalske kože; kovčki in potovalne torbe; dežniki, sončniki in sprehajalne palice; biči, konjska zaprega in sedlarski izdelki“ in 25 „Oblačila, obutev, pokrivala“,
—

Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (1), in vsekakor s tem, da o njihovem sprejetju ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti na podlagi te direktive;
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali prenehanje statusa begunca v skladu s členom 11(1)(e) Direktive poleg tega zahteva, da v državi, katere državljanstvo ima begunec, a) obstaja subjekt, ki lahko nudi zaščito v smislu člena 7(1) Direktive, in ali pri tem zadostuje, da se zaščita lahko zagotovi le s pomočjo mednarodnih enot, b) beguncu ne grozi resna škoda v smislu člena 15 Direktive, ki bi privedla do priznanja statusa subsidiarne zaščite na podlagi člena 18 Direktive, in/ali c) obstaja stabilen varnostni položaj in splošni življenjski pogoji zagotavljajo minimalni življenjski standard?
—

prenesla določb člena 11 Direktive. Irska niti v zvezi s členom 11(3) niti drugače ne zatrjuje prenosa določb člena 11 Direktive, vendar če bi to storila bi Komisija nasprotovala, da takšna pravila, ki jih je Irska sprejela za greznice in druge posamične sisteme obdelave ne zadostujejo za prenos člena 11(1) in (2) Direktive. Pravila, ki se uporabljajo na Irskem, zlasti ne zagotavljajo spoštovanja pogojev iz člena 4 Direktive. Poleg tega pa ni nobenega sistema registracij greznic in drugih posamičnih sistemov obdelave,
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali je za prenehanje statusa begunca v skladu s členom 11(1)(e) Direktive poleg tega treba, da (so) v državi, katere državljan je begunec, a) obstaja subjekt, ki nudi zaščito, v smislu člena 7(1) Direktive, in ali pri tem zadostuje, da je zagotavljanje zaščite mogoče le s pomočjo večnacionalnih oboroženih sil, b) beguncu ne grozi resna škoda v smislu člena 15 Direktive, ki ima za posledico priznanje subsidiarne zaščite v skladu s členom 18 Direktive, in/ali c) varnostne razmere stabilne in splošni življenjski pogoji zagotavljajo najnujnejša sredstva za preživljanje?
1)

Ali člen 3 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/30/ES z dne 8. maja 2003 o pospeševanju rabe biogoriv in drugih obnovljivih goriv v sektorju prevoza (direktiva o biogorivih) (1) zlasti glede na uvodne izjave 10, 12, 14, 19, 22 in 27 nasprotuje nacionalni določbi, kot je člen 50(1)(1) zakona o davku na energijo (Energiesteuergesetz), kot je bil spremenjen z zakonom o kvotah za biogoriva (Biokraftstoffquotengesetz) z dne 18. decembra 2006, na podlagi katerega je bila ukinjena ugodnost za deleže biogoriv iz rastlinskega olja v mešanicah goriv, ki ustrezajo zahtevam predstandarda DIN V 51605 (stanje: julij 2006)?
3.

Ali mora nacionalno sodišče, ki je od nosilca starševske odgovornosti prejelo zahtevo za nepriznanje tistega dela odločbe sodišča države članice izvora, v katerem se od nosilca zahteva, naj otroka, ki živi z njim in glede katerega je bilo izdano potrdilo iz člena 42 Uredbe št. 2201/2003, vrne v državo izvora, to zahtevo preučiti na podlagi določb iz oddelkov 1 in 2 poglavja III Uredbe št. 2201/2003, kot to določa člen 40(2) te uredbe?
—

Ugotovi naj se, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2006/100/ES z dne 20. novembra 2006 o prilagoditvi nekaterih direktiv na področju prostega gibanja oseb zaradi pristopa Bolgarije in Romunije (1) in v vsakem primeru s tem, da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz člena 2 te Direktive;
5.

Ali je treba načela in obveznosti preglednosti iz prvega vprašanja za predhodno odločanje in člen 86(1) ES, s sklicevanjem, kadar je to potrebno, tudi na člen 2(1)(b) in (2) Direktive Komisije 80/723/EGS z dne 25. junija 1980 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji (1) in člen 1(9) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (2) razlagati tako, da mora podjetje kot javno podjetje ali naročnik spoštovati te obveznosti, če — ga je ustanovil lokalni organ za namene odstranjevanja odpadkov in čiščenja ulic, vendar opravlja dejavnost tudi na prostem trgu, — ima ta organ v njem delež v višini 51 %, vendar se lahko sklepi skupščine delničarjev sprejmejo le s tričetrtinsko večino, — ta organ imenuje le četrtino članov nadzornega sveta podjetja, vključno s predsednikom, in — več kot pol svojega prometa ustvari na podlagi dvostranskih pogodb za odstranjevanje odpadkov in čiščenje ulic na ozemlju tega lokalnega organa, ki si povrne te stroške na podlagi občinskih davkov?
SL Uradni list Evropske unije C 158/12

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španija) 14. aprila 2008 – N.N. Renta, S.A. proti Generalidad de Cataluña

(Zadeva C-151/08)

(2008/C 158/17)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: N.N. Renta, S.A.

Tožena stranka: Generalidad de Cataluña

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je ohranjanje postopnega ali sorazmernega zneska kolkovine za sklenitev prodajne pogodbe, ki jo sklene poslovnež, ki se ukvarja z kupovanjem in prodajo nepremičnin ali kupovanjem za naknadno prenovitev ali dajanje v najem, pri čemer so obdavčljivi dogodek, davčna osnova in davčni zavezanec enaki kot v primeru davka na dodano vrednost, ki ga je treba plačati istočasno in za isto dejanje prodaje, v skladu s členom 33 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (1) z dne 17. maja 1977?

(1) Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).
—

Sodišče naj ugotovi, da Španija, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/48/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (preoblikovano) in predvsem s členi 68(3), 72, 73(3), 74, 99, 100, 101, od 110 do 114, 118, 119, od 124 do 127, od 129 do 132, 133, 136, 144, 145, 149, 152, 154(1) in 155 ter s Prilogo V, Prilogo VI (razen del I) in Prilogami od VII do XII (razen Priloge X, deli I, II in IIII), oziroma o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
1.

Ali je združljivo s temeljnimi načeli Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in Pogodbe o Evropski uniji (UL 2006 C-321 E/l) ter s svoboščinami, ki izhajajo iz njiju, da se državljanu EU, ki je zaradi teoretičnega in praktičnega izobraževanja ter dolgoletnih ustreznih poklicnih izkušenj in upravičenj, ki mu v državi članici EU formalno in dejansko omogočajo, da teoretično in praktično poučuje kandidate za voznike motornih vozil, v zadnjem času pa tudi inštruktorje v avtošoli, ustanovi avtošolo, jo upravlja in vodi, to upravičenje odreče v državi članici, namreč v državi njegovega porekla, na podlagi zakonsko opredeljene obveznosti pridobiti diplomo, ki se ji empirično ne da izogniti?
1)

Ali so davčne olajšave, ki so priznane zadrugam v skladu s členi 10, 11, 12, 13 in 14 U.P.R. 601 iz leta 1973, skladne s konkurenčnim pravom in predvsem ali se jih lahko opredeli za državne pomoči v smislu člena 87 Pogodbe ES, zlasti zaradi neustreznega sistema nadzora in kaznovanja zlorab, ki je določen z Decreto legislativo del Capo Provvisorio dello Stato št. 1577 iz leta 1947?
SL Uradni list Evropske unije C 128/18

Tožba, vložena 12. februarja 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

(Zadeva C-50/08)

(2008/C 128/31)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J.-P. Keppenne in M. H. Støvlbæk, zastopnika)

Tožena stranka: Francoska republika

Predlogi tožeče stranke:

— Ugotovi naj se, da Francoska republika, s tem ko je določila državljanstvo kot pogoj za opravljanje poklica notarja, ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe ES, zlasti členov 43 ES in 45 ES;

— Francoski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija toženo stranko obtožuje, da je, s tem ko je določila državljanstvo kot pogoj za dostop do poklica notarja in opravljanja tega poklica, nesorazmerno kršila svobodo ustanavljanja iz člena 43 ES. Člen 45 ES izvzema od uporabe določb poglavja v zvezi s pravico do ustanavljanja dejavnosti, ki so neposredno in posebej povezane z izvajanjem javne oblasti. Po mnenju Komisije pa so naloge, ki jih francosko pravo nalaga notarjem, tako malo povezane z izvajanjem javne oblasti, da ne spadajo v področje uporabe tega člena in taka omejitev pravice do ustanavljanja ni upravičena.

Po eni strani, notarjem s temi nalogami ni podeljena resnična pravica uporabljati prisilna sredstva ter funkcije in pravni položaj sodnika in notarja so zelo različne.

Nacionalni zakonodajalec bi lahko, po drugi strani, določil manj omejevalne ukrepe od pogoja državljanstva, kot so na primer določitev strogih pogojev za dostop do poklica, posebne strokovne zahteve in/ali poseben nadzor zadevnih gospodarskih subjektov.
—

Ugotovi naj se, da Helenska republika, s tem ko je sprejela in ohranila v veljavi pravila iz členov 29(d.1) in (d.2) Zakona 3209/03 (Vladni uradni list 304/Α), ki nista v skladu s členi 30, 31 in 36 Direktive Sveta 93/16/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o olajšanju prostega gibanja zdravnikov in o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalni izobrazbi, in s tem ko ni razveljavila diplom, ki so bile izdane, čeprav niso izpolnjevale pogojev iz omenjene direktive, ni izpolnila obveznosti iz členov 30, 31 in 36 omenjene direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 92/13

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 25. januarja 2008 vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) – BIOS Naturprodukte GmbH proti Posarju

(Zadeva C-27/08)

(2008/C 92/24)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: BIOS Naturprodukte GmbH

Tožena stranka: Posarje

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba pojem zdravila iz člena 1(2) Direktive 2001/83/ES (1), kot je bil spremenjen z Direktivo 2004/27/ES (2), razlagati v tem smislu, da gre pri proizvodu, namenjenemu za prehrano ljudi in označenemu kot prehransko dopolnilo, za zdravilo glede na zdravilno učinkovino, če vsebuje sestavine, ki so ob upoštevanju navodil za uporabo, natisnjenih na embalaži, pri nizki dozi, ki jo vsebuje proizvod, škodljive za zdravje, ne da bi bile lahko terapevtsko učinkovite, ki pa so pri večji dozi terapevtsko učinkovite?

(1) UL L 311, str. 67.

(2) UL L 136, str. 34.
1.

S sodbo Sodišča Evropskih skupnosti z dne 21. aprila 2005 v zadevi Komisija proti Helenski republiki (C 140/03) v zvezi z omejitvami glede odprtja trgovine in opravljanja dejavnosti z optičnimi pripomočki s kršitvijo členov 43 in 48 Pogodbe ES je določeno: „1. s tem, da je sprejela in ohranja v veljavi zakon št. 971/79 o opravljanju poklica optika in o trgovinah z optičnimi pripomočki, ki diplomiranemu optiku kot fizični osebi ne dovoljuje opravljanja dejavnosti v več kot eni trgovini z optičnimi pripomočki, Helenska republika ni izpolnila obveznost iz člena 43 ES; 2. s tem, da je sprejela in ohranja v veljavi zakon št. 971/79 in zakon št. 2646/98, razvoj nacionalnega sistema socialnega skrbstva in druge določbe, s katerima se pravnim osebam možnost, da v Grčiji odprejo trgovino z optičnimi pripomočki, omejuje z naslednjimi pogoji: — da je dovoljenje za odprtje in opravljanje dejavnosti trgovine z optičnimi pripomočki izdano na ime optika z licenco kot fizične osebe, da je oseba, ki ima dovoljenje za opravljanje te dejavnosti, udeležena v razmerju najmanj 50 % v kapitalu družbe ter tudi pri njenem dobičku in izgubah, da je družba oblikovana kot družba z neomejeno odgovornostjo ali kot komanditna družba in — da je zadevni optik družbenik največ ene druge družbe, ki je lastnica trgovine z optičnimi pripomočki, pod pogojem, da je dovoljenje za odprtje in opravljanje dejavnosti trgovine izdano na ime drugega optika z licenco, Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz členov 43 ES in 48 ES. 3. Helenski republiki se naloži plačilo stroškov“