SL Uradni list Evropske unije C 183/36

Tožba, vložena 7. junija 2007 – Eurallumina proti Komisiji

(Zadeva T-207/07)

(2007/C 183/71)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Eurallumina SpA (Portoscuso, Italija) (zastopniki: L. Martin Alegi, R. Denton in E. Cormack, Solicitors)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— Bodisi: — naj se izpodbijana odločba v celoti razglasi za nično; ali — naj se ugotovi, da je zadevna oprostitev, odobrena z Odločbo Sveta 2001/224/EGS, zakonita do 31. decembra 2006 in naj se kakršnekoli vsote, ki se jim je odpovedala italijanska republika, ne štejejo za nezakonito državno pomoč, ali se vsaj naj ne izterjajo; ali — naj se izpodbijana odločba v celoti razglasi za nično in se ugotovi, da je zadevna oprostitev, odobrena z Odločbo Sveta 2001/224/EGS, zakonita do 31. decembra 2006 in da naj se kakršnekoli vsote, ki se jim je odpovedala Italijanska republika, ne štejejo kot nezakonita državna pomoč, ali vsaj, da naj se ne izterjajo; ali — naj se odredi izterjava največ 3 eurov za vsako tono.

— Bodisi: — naj se členi 1, 4, 5 in 6 izpodbijane odločbe, v delu, v katerem se nanaša na Eurallumino, razglasijo za nične; ali — naj se ugotovi, da je zadevna oprostitev, odobrena z Odločbo Sveta 2001/224/EGS zakonita do 31. decembra 2006 in da naj se kakršnekoli vsote, ki se jim je odpovedala Italijanska republika, ne štejejo za nezakonito državno pomoč, ali vsaj, da naj se ne izterjajo; ali — naj se členi 1, 4, 5 in 6 izpodbijane odločbe, v delu, v katerem se nanašajo na Eurallumino, razglasijo za nične in odredi, da je zadevna oprostitev, odobrena z Odločbo Sveta 2001/224/EGS zakonita do 31. decembra 2006 in da naj se kakršnekoli vsote, ki se jim je odpovedala Italijanska republika, ne štejejo za nezakonito državno pomoč, ali vsaj, da naj se ne izterjajo; — naj se odredi izterjava največ 3 eurov za vsako tono. — podredno, naj se člena 5 in 6 izpodbijane odločbe, v delu, v katerem se nanaša na Eurallumino, spremenita tako, da v skladu z zadevno oprostitvijo do 31. decembra 2006, ni treba izterjati kakršnekoli vsote, ki se jim je odpovedala Italijanska republika; in — naj se Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka predlaga, naj se za nično razglasi Odločba Komisije C(2007) 286 konč. z dne 7. februarja 2007, s katero je Komisija ugotovila, da so oprostitve trošarine, ki so jih dodelile Francija, Irska in Italija v zvezi z težkimi kurilnimi olji, ki se uporabljajo pri proizvodnji aluminija, od 1. januarja 2004 dalje državna pomoč v smislu člena 87(1) ES, in da določen del te pomoči ni bil združljiv s Skupnim trgom.

Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja, da nadaljevana oprostitev trošarine na mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminija v Sardiniji tudi po nastopu veljave Direktive Sveta 2003/96/ES (1) z 1. januarjem 2004, ni državna pomoč, saj člen 18(1) Direktive in njena Priloga II izrecno določata, da ta oprostitev, ki je bila odobrena z Odločbo Sveta 2001/224/ES (2), velja do 31. decembra 2006. Tožeča stranka zato meni, da Direktiva 2003/96/ES izrecno obnavlja veljavnost posebne oprostitve trošarine, ki je bila dodeljena tožeči stranki, do 31. decembra 2006.

Tožeča stranka poleg tega navaja, da čeprav je z Odločbo Sveta 2001/224/ES odobrena oprostitev na prvi pogled selektiven ukrep, je ta upravičena glede na „splošno naravo in logiko“ pravnih določb Skupnosti in italijanskega davčnega sistema, in kot takšna ni državna pomoč.

Tožeča stranka dalje trdi, da četudi bi se oprostitev, ki je bila odobrena z Odločbo Sveta 2001/224/ES štela kot državna pomoč, bi bila izvzeta iz prepovedi v členu 87(1) ES v okviru pravil o pomočeh za varstvo okolja (3).

Končno, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila načela legitimnih pričakovanj, pravne varnosti, domneve veljavnosti, lex specialis, polni učinek in dobrega upravljanja, s tem ko je ugotovila, da je uporaba oprostitve trošarine na mineralna olja za proizvodnjo aluminija, med drugim v Sardiniji, državna pomoč, ki je izterljiva od 1. januarja 2004, saj je tožeča stranka imela pravico pričakovati, da bo z Odločbo Sveta 2001/224/ES odobrena oprostitev do 31. decembra 2006 pravno veljaven akt Skupnosti, in da kakršenkoli ukrep italijanskih organov in tožeče stranke pri izvrševanju in zaupanju na to odločbo, ne bi vodil do nezakonitih posledic.

(1) Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL L 283, str. 51).

(2) Odločba Sveta z dne 12. marca 2001 o nižjih trošarinskih stopnjah in oprostitvah plačila trošarine za nekatera mineralna olja, če so uporabljena v posebne namene (UL L 84, str. 23).

(3) Smernice Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja (UL C 37, str. 3), zlasti točka 51(1)(a) in (b).