ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 80/11

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado Mercantil de Barcelona (Španija) 30. decembra 2011 – Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L. proti Banco Mare Nostrum, S.A.

(Zadeva C-664/11)

2012/C 80/15

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado Mercantil de Barcelona

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L.

Tožena stranka: Banco Mare Nostrum, S.A.

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je obrestna zamenjava („interest rate swap“), ki jo kreditna institucija ponudi stranki zaradi kritja gibanja obrestne mere iz prej sklenjenih pogodb o financiranju, treba šteti za storitev investicijskega svetovanja v smislu člena 4(1), točka 4, Direktive MiFID (1)?

2. Ali opustitev preizkusa primernosti iz člena 19(4) navedene direktive, ki ga kreditna institucija opravi za malega vlagatelja, pomeni absolutno ničnost pogodbe o poslu zamenjave, ki sta jo sklenila vlagatelj in svetovalna kreditna institucija?

3. Če se storitev, ki je bila opravljena v skladu z navedenimi pogoji, ne šteje za storitev investicijskega svetovanja, ali že sam nakup kompleksnega finančnega instrumenta, kot je posel obrestne zamenjave, ob opustitvi preizkusa ustreznosti iz člena 19(5) Direktive MiFID iz razlogov, za katere je odgovorna kreditna institucija, pomeni absolutno ničnost pogodbe o poslu zamenjave, ki je bila sklenjena s to kreditno institucijo?

4. Ali je v skladu s členom 19(9) Direktive MiFID že samo dejstvo, da kreditna institucija ponudi kompleksen finančni instrument, ki je povezan s hipotekarnim posojilom, ki je bil sklenjen s to ali kako drugo institucijo, zadosten razlog za izključitev obveznosti izvedbe preizkusov primernosti in ustreznosti iz navedenega člena 19, ki jih kreditna institucija mora opraviti za malega vlagatelja?

5. Ali je za izključitev obveznosti, ki jih določa člen 19 Direktive MiFID, potrebno, da je finančni proizvod, s katerim je povezan ponujeni finančni instrument, podvržen pravnim standardom o zaščiti vlagatelja, ki so primerljivi s tistimi, ki jih zahteva navedena direktiva?

(1) Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 263)
2.

Ali so načela davčne nevtralnosti, sorazmernosti in varstva zaupanja v pravo kršena z upravno in sodno prakso, v skladu s katero se eni stranki (na računu imenovani kupec blaga ali naročnik storitve) z odločbo o davčnem nadzoru zavrne pravica do odbitka vstopnega davka, medtem ko se pri drugi stranki (izdajatelj računa) – spet z odločbo o davčnem nadzoru – ne sprejme noben popravek izkazanega davka, in sicer v teh primerih: — izdajatelj računa ni v okviru davčnega nadzora, ki je bil opravljen pri njem, predložil nobenih dokumentov; — izdajatelj računa je v postopku davčnega nadzora predložil dokumente, vendar njegovi dobavitelji niso predložili nobenih dokazov ali pa na podlagi predloženih dokazov ni mogoče ugotoviti, da je bilo blago dejansko dobavljeno oziroma da so bile storitve dejansko opravljene; — v postopku davčnega nadzora izdajatelja računov zadevne dobave v dobavni verigi niso bile preverjene?
SL Uradni list Evropske unije C 65/4

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 30. novembra 2011 – v kazenskem postopku proti Vincenzu Venerusu

(Zadeva C-612/11)

2012/C 65/07

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale di Milano

Stranka v postopku v glavni stvari

Vincenzo Veneruso

Vprašanja za predhodno odločanje

Ali člena 43 in 49 Pogodbe [ES] v zvezi s pravico do ustanavljanja in svobodo opravljanja storitev v sektorju sprejemanja stav za športne dogodke dovoljujeta nacionalno ureditev, ki določa monopol ter sistem koncesij in dovoljenj, ki v okviru določenega števila koncesij določa:

(a) obstoj splošne usmeritve, ki ščiti imetnike koncesij, podeljenih v predhodnem obdobju na podlagi postopka, ki je nezakonito izključil del gospodarskih subjektov;

(b) obstoj določb, ki dejansko zagotavljajo ohranjanje tržnih položajev, pridobljenih po koncu postopka, ki je nezakonito izključil del gospodarskih subjektov (kot na primer prepoved, ki velja za nove koncesionarje, odpiranja novih prodajnih mest v krajši razdalji od obstoječih prodajnih mest, kot je določena;
1.

Predlog za predhodno odločanje se nanaša na člen 28 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) (v nadaljevanju: Uredba Sveta (ES) št. 44/2001) (v nadaljevanju: člen 28) in postopke, ki jih mora nacionalno sodišče (v nadaljevanju: sodišča države A) upoštevati pri odločanju o ugovoru, vloženem na podlagi člena 28 v zvezi s pristojnostjo tega sodišča za obravnavanje in odločanje v nekem postopku (v nadaljevanju: tretji postopek), v okoliščinah, v katerih sodišča države A: (a) najprej obravnavajo postopek (v nadaljevanju: prvi postopek), ki bi lahko bil soroden postopku (v nadaljevanju: drugi postopek), ki se je začel pred sodišči druge države članice (v nadaljevanju: država B); in (b) obravnavajo tudi postopek (v nadaljevanju: tretji postopek), ki bi lahko bil soroden drugemu postopku; in (c) jim je na podlagi člena 28 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2011 predložen ugovor pristojnosti sodišč države A za obravnavanje in odločanje v tretjem postopku, ker naj bi bila drugi postopek (pred sodišči države B) in tretji postopek (pred sodišči države A) sorodni pravdi v smislu navedenega člena 28.
Drugič, pritožnica trdi, da je treba izpodbijano sodbo razveljaviti, ker v njej bodisi družbi Mindo ni priznana pravica do dostopa do sodišča (in posledično pravice, da se za njeno zadevo opravi popoln nadzor) bodisi so v njej, če se bo izpodbijana sodba razlagala, kot da bi morali družbi Mindo in Alliance One na prvi stopnji skupaj vložiti tožbo, kršene pravice do obrambe družb Mindo in Alliance One.
2.

Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega naj bi bile kršene pravice do obrambe in pravica do poštenega sojenja, konkretno člen 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
SL Uradni list Evropske unije C 39/8

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) 14. novembra 2011 – Gas Natural SDG, S.A. proti Endesa, S.A., Iberdrola, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. in Administración del Estado

(Zadeva C-567/11)

2012/C 39/14

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Supremo

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: Gas Natural SDG, S.A.

Druge stranke: Endesa, S.A., Iberdrola, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. in Administración del Estado

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je člen 10 Direktive 2003/87/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES mogoče razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi nacionalnih zakonodajnih ukrepov, kakršni so ti, ki so obravnavani v tem postopku in katerih cilj in učinek je znižanje nadomestila za dejavnost proizvodnje električne energije za znesek, ki je enak vrednosti pravic do emisije toplogrednih plinov, brezplačno dodeljenih za ustrezno obdobje?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631.
3.

Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: Kako je treba razlagati Uredbo (ES) št. 883/2004, zlasti člena 10 in 34 in člen 31, ter Uredbo (ES) št. 987/2009 pri prekrivanju in odbitku dajatev iz sistema socialne varnosti za kritje tveganja potrebe po pomoči in postrežbi, tukaj v primeru pravice do mešane dajatve nemškega dodatka za pomoč in postrežbo (izbira med storitvijo in denarno dajatvijo) in pravice do avstrijskega dodatka za pomoč in postrežbo, konkretno: 3.1. Ali je treba od avstrijskega dodatka za pomoč in postrežbo, ki ga je treba izplačati v tujino, v skladu z BPGG odbiti le denarno dajatev, ki jo je izplačala Nemčija kot država prebivališča, ali pa je treba odbiti le vrednost storitve pomoči in postrežbe ali pa celotno dajatev (celotni znesek dodatka za pomoč in postrežbo ter vrednost storitve pomoči in postrežbe) in ali je treba pri tem upoštevati različno raven cen v zadevnih državah članicah? 3.2. Ali je treba pri odbitku, ki se opravi, upoštevati, ali se v državi prebivališča plačujejo dajatve za pomoč in postrežbo z enakovrednim kritjem, oziroma ali se pri odbitku ne smejo upoštevati tiste dajatve za pomoč in postrežbo v državi članici prebivališča, za katere je samo v državi članici prebivališča v sistemu socialne varnosti predvideno kritje tveganja potrebe po pomoči in postrežbi? 3.3. Ali mora socialno sodišče, pred katerim oseba, ki potrebuje pomoč in postrežbo, vloži tožbo, preizkusiti vsebinske predpostavke za odbitek, če tožena stranka, ki sprejema odločitve, ni uvedla postopka v smislu člena 31 Uredbe (ES) št. 987/2009 in če ni podala navedb glede vprašanja dajatev z enakovrednim kritjem in zlasti ni obvestila osebe, ki potrebuje pomoč in postrežbo, o prepovedi prekrivanja dajatev?
2.

Splošno sodišče naj ne bi ustrezno in pravilno preverilo dejstev, saj je namesto da bi uporabilo pripravljalne ukrepe določene v členu 65 Poslovnika Splošnega sodišča na obravnavi po povsem neformalnem postopku, in torej nepravilnem postopku, zaslišalo dve udeleženki sestanka z dne 24. marca 2002 o „pravilih igre“, ne da bi upoštevalo garancije določene v členih od 68 do 76 Poslovnika, kršilo pa naj bi tudi temeljna načela v zvezi s pridobivanjem dokazov
3.

Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali so lahko ob upoštevanju temeljne pravice do enakega obravnavanja iz člena 20 Listine EU o temeljnih pravicah zahteve Direktive v zvezi s pravičnim nadomestilom za izjeme ali omejitve glede pravice do reprodukcije v skladu s členom 5(2) in (3) Direktive izpolnjene tudi, če zavezanci za plačilo pravičnega nadomestila niso proizvajalec, uvozniki in trgovci osebnih računalnikov, ampak proizvajalci, uvozniki in trgovci ene ali več drugih naprav iz skupine naprav, ki omogoča izdelavo ustreznih reprodukcij?
—

Nemožnost uporabe roka zaradi oddaljenosti in roka za vložitev tožbe v primeru vojne. Rok zaradi oddaljenosti in rok za vložitev tožbe naj se ne bi mogla uporabiti proti naslovniku, ki živi v državi, v kateri divja vojna. Take roke naj bi bilo mogoče uporabljati samo v miru in na evropskem kontinentu. Pritožnik pa je na drugi celini in zato sta z dosledno uporabo člena 102 Poslovnika Splošnega sodišča za obravnavani primer vsekakor kršena člen 6(1) Evropske konvencije o človekovih pravicah in člen 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije.
SL Uradni list Evropske unije C 347/25

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Työtuomioistuin (Finska) 3. oktobra 2011 – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry proti Terveyspalvelualan Liitto ry, Mehiläinen Oy

(Zadeva C-512/11)

2011/C 347/35

Jezik postopka: finščina

Predložitveno sodišče

Työtuomioistuin (Finska)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry

Toženi stranki: Terveyspalvelualan Liitto ry in Mehiläinen Oy

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali Direktiva 2006/54/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu ter Direktiva Sveta 92/85/EGS (2) z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo, nasprotujeta določbam nacionalne kolektivne pogodbe ali razlagi teh določb, v skladu s katerimi delavka, ki z neplačanega dopusta za nego in varstvo otroka preide na porodniški dopust, ne prejme plačila za čas porodniškega dopusta, določenega v kolektivni pogodbi?

(1) UL L 204, str. 23.

(2) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 110.
SL Uradni list Evropske unije C 331/8

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemčija) 16. avgusta 2011 – Katja Ettwein proti Finanzamt Konstanz

(Zadeva C-425/11)

2011/C 331/12

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Baden-Württemberg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Katja Ettwein

Tožena stranka: Finanzamt Konstanz

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba določbe Sporazuma med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem pretoku oseb z dne 21. junija 1999 (1) (BGBl. II 2001, str. 810 in naslednje), ki ga je 2. septembra 2001 državni zbor (Bundestag) sprejel kot zakon (BGBl. II 2001, str. 810) in ki velja od 1. junija 2002 (FZA oziroma sporazum o prostem pretoku oseb), zlasti njegove člene 1, 2, 11, 16 in 21 ter člene 9, 13 in 15 Priloge I k temu sporazumu, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da se zakoncema, ki živita v Švici in ki morata v Zvezni republiki Nemčiji plačati dohodnino od vseh obdavčljivih dohodkov, ne priznava skupna odmera dohodnine ob uporabi sistema „delitve“ („splitting“)?

(1) Sporazum med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb – Sklepna listina – Skupne izjave – Informacije v zvezi z uveljavitvijo sedmih Sporazumov s Švicarsko konfederacijo v sektorju prostega pretoka oseb, zračnega in kopenskega prevoza, javnih naročil, znanstvenega in tehnološkega sodelovanja, medsebojnega priznavanja v zvezi z ugotavljanjem skladnosti, in trgovine s kmetijskimi izdelki (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 41, str. 407).
SL Uradni list Evropske unije C 340/8

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshofs (Avstrija) 26. avgusta 2011 – CHS Tour Services GmbH proti Team4 Travel GmbH

(Zadeva C-435/11)

2011/C 340/13

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: CHS Tour Services GmbH

Tožena stranka: Team4 Travel GmbH

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 5 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES (1) z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi direktiv 84/450/EGS, 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) razlagati tako, da v primeru zavajajočih poslovnih praks v smislu člena 5(4) te direktive ločen preizkus izpolnjevanja meril iz člena 5(2)(a) te direktive ni dopusten?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah); UL 2005, L 149, str. 22.
1.

Splošno sodišče je napačno uporabilo načela, ki so bila določena v sodbi Sodišča z dne 6. oktobra 2005 v zadevi Medion (C-120/04, ZOdl., str. I-08551), v zvezi s tem, da ima lahko en element sestavljenega znaka samostojno razlikovalno funkcijo, čeprav ne prevladuje v celotnem vtisu. Splošno sodišče je najprej pravilno zanikalo, da je v novejši znamki beseda „POLO“ prevladujoč element, vendar je nato na podlagi tega, da sta elementa „U.S.“ in „ASSN.“ kratica in okrajšava, ter na podlagi domnevnega neobstoja pomena in domnevno prenizke razlikovalne sposobnosti, napačno presodilo, da ima element „POLO“ zatrjevano samostojno razlikovalno funkcijo. To kaže na napačno razumevanje zahteve, da mora imeti element sestavljenega znaka samostojno razlikovalno funkcijo. Sodbe v zadevi Medion nikakor ni mogoče razumeti tako, da določa splošno pravilo, v skladu s katerim je treba šteti, da ima v sestavljenem znaku vsak element, ki ima običajen razlikovalen učinek in ki je skupen dvema znamkama, samostojno razlikovalno funkcijo. Splošno sodišče ni upoštevalo, da je iz sodbe v zadevi Medion razvidno, da obstaja razmerje med pravilom in izjemo, in sicer je običajen primer to, da povprečni potrošnik znamko zazna kot celoto, ob tem pa obstaja možnost, da v celotnem vtisu prevladuje en ali več sestavnih delov sestavljenega znaka, izjema pa je to, da ima element, če v celotnem vtisu ni prevladujoč, zgolj v izjemnih primerih samostojno razlikovalno funkcijo. Splošno sodišče ni z ničemer utemeljilo, da gre v obravnavani zadevi za tako izjemo.
3.

Kot dopolnilno vprašanje, ali je ureditev španskega sistema plačevanja prispevkov, dostopa in odmere starostne pokojnine za delavce s krajšim delovnim časom (iz sedme dodatne določbe SZSV) zajeta s pojmom „vidiki in pogoji plačil“, na katerega se nanaša prepoved diskriminacije iz člena 4 Direktive 2006/54 (2) in člena 157 prečiščene različice Pogodbe o Evropski uniji (prej člen 141 ES)?
(a)

napačno določilo, domnevno vedenje katerih strank je bilo pravno upoštevno (kar je prvi razlog za to pritožbo). Splošno sodišče je zlasti napačno razumelo sodno prakso in ni upoštevalo pravnega načela pri presoji domnevnega vedenja Komisije. Združeno kraljestvo trdi, da je bilo pomembno zgolj domnevno vedenje Združenega kraljestva. Podredno, če je pomembno domnevno vedenje katerekoli stranke, ki ni Združeno kraljestvo, mora to biti vedenje nosilca odločitve (in sicer Komisije in Odbora za habitate), in ne zgolj vedenje Komisije; in
3.

Ali je – če je odgovor na prvo vprašanje, da je možnost tretjih oseb opravljati storitve neposredno za najemodajalca, pomembna – to zgolj dodaten dejavnik pri ugotavljanju, ali so storitve ena sama nedeljiva gospodarska storitev, katere razdelitev bi bila umetna oziroma pomožna storitev glavne storitve, ali pa je to odločujoč dejavnik? Če je zgolj dodaten dejavnik ali če sploh ni pomemben, kateri drugi dejavniki so pomembni pri ugotavljanju, ali so storitve pomožne storitve? Natančneje, kako pomembno je to, ali se storitve opravljajo v najetih prostorih oziroma v zvezi z najetimi prostori ali v drugih prostorih objekta?
SL Uradni list Evropske unije C 282/11

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) 11. julija 2011 – kazenski postopek zoper Raffaela Arrichiella

(Zadeva C-368/11)

2011/C 282/20

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

Stranka v postopku v glavni stvari

Raffaele Arrichiello

Vprašanje za predhodno odločanje

Kakšna je razlaga členov 43 in 49 Pogodbe o ustanovitvi Evropske unije glede svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev na področju stav na športne dogodke, da bi se ugotovilo, ali te določbe Pogodbe dovoljujejo nacionalne predpise o vzpostavitvi državnega monopola in sistema koncesij in dovoljenj, ki v okviru določenega števila dovoljenj predvideva: (a) obstoj splošne usmeritve, ki ščiti imetnike koncesij, podeljenih v predhodnem obdobju na podlagi postopka, ki je iz sodelovanja nezakonito izključeval del gospodarskih subjektov; (b) obstoj določb, ki dejansko zagotavljajo ohranjanje že pridobljenih tržnih položajev (kot na primer prepoved, ki velja za nove koncesionarje, odpiranja novih prodajnih mest v bližini že obstoječih prodajnih mest, oziroma obveznost, da pri tem spoštujejo določeno najkrajšo razdaljo); in (c) določitev okoliščin odvzema koncesije in unovčitve zelo visokih varščin, pri čemer spada med te okoliščine tudi neposredno ali posredno opravljanje čezmejnih igralniških dejavnosti, izenačenih s tistimi, ki so predmet koncesije?
SL Uradni list Evropske unije C 269/35

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal administratif de Montreuil (Francija) 4. julija 2011 – International Values Series of the DFA Investment Trust Co. proti Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

(Zadeva C-344/11)

2011/C 269/70

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal administratif de Montreuil

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: International Values Series of the DFA Investment Trust Co.

Tožena stranka: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba poleg položaja kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) upoštevati tudi položaj imetnikov enot premoženja?
—

Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da je uporabila nižjo stopnjo DDV za: — zdravilne snovi, ki se običajno in ustrezno uporabljajo za pridobivanje zdravil, v skladu z določbo člena 91(1), pododstavek 1, točka 5, in (2), pododstavek 1, točka 3, španskega zakona o DDV, — medicinske pripomočke, material, opremo ali instrumente, ki se objektivno lahko uporabljajo le za preprečevanje, diagnosticiranje, zdravljenje, lajšanje ali premagovanje bolezni ali obolenj ljudi ali živali, vendar ki se „običajno [ne] uporabljajo za lajšanje ali zdravljenje invalidnosti, za izključno osebno rabo invalidne osebe“, v skladu z določbo člena 91(1), pododstavek 1, točka 6, španskega zakona o DDV, — naprave in dodatke, ki so v bistvu in predvsem namenjeni nadomestitvi fizičnih pomanjkljivosti živali, v skladu s členom 91(1), pododstavek 1, točka 6, prvi odstavek, španskega zakona o DDV, — naprave in dodatke, ki so v bistvu in predvsem namenjeni nadomestitvi fizičnih pomanjkljivosti ljudi, vendar niso namenjeni izključni osebni rabi „invalidov“, pri čemer se ta izraz uporablja v svojem običajnem pomenu, to je v drugačnem in strožjem pomenu, kot ga ima izraz „bolnik“, v skladu s členom 91(1), pododstavek 1, točka 6, prvi odstavek, španskega zakona o DDV, ni izpolnila obveznosti iz člena 98 v povezavi s Prilogo III k Direktivi Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba navedena člena v povezavi s členoma 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 92/12/EGS (2) z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov razlagati tako, da je država članica na zunanji meji Skupnosti, v katero je bilo blago nezakonito vneseno, pristojna tudi za izterjavo trošarin, če je bilo blago medtem prepeljano v drugo državo članico, kjer je bilo odkrito in zaseženo?
1.

Ali je pravica do odškodnine v smislu člena 7 Uredbe št. 261/2004 (1) zaradi zamude leta združljiva s členom 29, zadnji stavek, Montrealske konvencije (2), glede na to, da se lahko odškodninski zahtevki na podlagi pogodbe, nedopustnega ravnanja ali drugega pravnega temelja v skladu s členom 29, stavek 1, te konvencije uveljavljajo le pod pogoji in z omejitvami, ki so določene v tej konvenciji?