ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Člen 13(2)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1992/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006, je treba razlagati tako, da za rezidenta države članice, ki spada na področje uporabe te uredbe, kakor je bila spremenjena, in ki na podlagi pogodbe o priložnostni zaposlitvi dela nekaj dni na mesec na ozemlju druge države članice, velja zakonodaja države zaposlitve tako za dneve, ko opravlja delo, kot tudi za dneve, ko dela ne opravlja.
SL Uradni list Evropske unije C 171/5

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. marca 2015 – Evropska komisija/Moravia Gas Storage a.s., prej Globula a.s., Češka republika

(Zadeva C-596/13 P) (1)

((Pritožba - Notranji trg zemeljskega plina - Obveznost podjetij plinskega gospodarstva - Vzpostavitev sistema pogodbenega dostopa tretjih oseb do skladišč plina - Sklep čeških organov - Začasno izvzetje za bodoča podzemna skladišča plina v Dambořicah - Sklep Komisije - Zahteva za umik sklepa o izvzetju - Direktivi 2003/55/ES in 2009/73/ES - Časovna veljavnost))

(2015/C 171/06)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: L. Armati in K. Herrmann, agenta)

Drugi stranki v postopku: Moravia Gas Storage a.s., prej Globula a.s. (zastopnika: P. Zákoucký in D. Koláček, odvetnika), Češka republika (zastopniki: M. Smolek, T. Müller in J. Vláčil, agenti)

Izrek

1. Sodba Splošnega sodišča Evropske unije Globula/Komisija (T-465/11, EU:T:2013:406) se razveljavi.

2. Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

3. Odločitev o stroških se pridrži.

(1) UL C 61, 1.3.2014.
SL Uradni list Evropske unije C 138/13

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. marca 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tallinna Ringkonnakohus – Estonija) – Tallinna Ettevõtlusamet/Statoil Fuel & Retail Eesti AS

(Zadeva C-553/13) (1)

((Predhodno odločanje - Posredni davki - Trošarine - Direktiva 2008/118/ES - Člen 1(2) - Tekoče gorivo, za katero se plača trošarina - Davek na prodajo na drobno - Pojem „posebni namen“ - Vnaprej določen namen - Organizacija javnega prevoza na območju mesta))

(2015/C 138/16)

Jezik postopka: estonščina

Predložitveno sodišče

Tallinna Ringkonnakohus

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Tallinna Ettevõtlusamet

Tožena stranka: Statoil Fuel & Retail Eesti AS

Izrek

Člen 1(2) Direktive Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS je treba razlagati tako, da ni mogoče šteti, da se davek – kot je v postopku v glavni stvari, če se nanaša na prodajo na drobno tekočega goriva, za katerega se plača trošarina – pobira za določen namen v smislu te določbe, če se z njim namerava financirati organizacijo javnega prevoza na področju občine, ki ta davek predpiše, pri čemer mora ta občina izvesti in financirati to dejavnost ne glede na obstoj tega davka, tudi če so bili prihodki od tega davka uporabljeni izključno za izvedbo te dejavnosti. Zato je treba to določbo razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je v postopku v glavni stvari, s katero je uveden tovrstni davek na prodajo na drobno tekočega goriva, za katerega se plača trošarina.

(1) UL C 15, 18.1.2014.
1.

Člen 15(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, tožeča stranka, ki je kot potrošnik pridobila imetniško obveznico od tretje osebe, ki dejavnost opravlja poklicno, čeprav med navedenim potrošnikom in izdajateljem te obveznice ni bila sklenjena pogodba – kar mora preveriti predložitveno sodišče – ne more sklicevati na pristojnost iz te določbe za namene tožbe, ki jo je vložila zoper navedenega izdajatelja in ki temelji na posojilnih pogojih, kršitvi obveznosti posredovanja informacij in nadzora ter odgovornosti v zvezi s prospektom.
SL Uradni list Evropske unije C 118/4

Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 12. februarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Minister Finansów/Oil Trading Poland sp. z o.o.

(Zadeva C-349/13) (1)

((Predhodno odločanje - Trošarine - Direktivi 92/12/EGS in 2008/118/ES - Področje uporabe - Mineralna olja in energenti - Mazalna olja, ki se ne uporabljajo za svoj prvotni namen, ampak kot pogonsko gorivo ali gorivo za ogrevanje - Izključitev - Trošarina, ki se pobira na porabo energentov in ki jo je določila država članica v skladu s pravili iz ureditve usklajene trošarine - Pojem „formalnosti, povezane s prestopom meje“ - Člen 110 PDEU - Krajši rok za plačilo v določenih primerih za nakupe znotraj Skupnosti kot za proizvode pridobljene na nacionalnem trgu))

(2015/C 118/06)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Naczelny Sąd Administracyjny

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Minister Finansów

Tožena stranka: Oil Trading Poland sp. z o.o.

Izrek

Člen 3(3) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov in člen 1(3) Direktive Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da se glede proizvodov, ki ne spadajo na področje uporabe teh direktiv, kakršna so mazalna olja, ki se ne uporabljajo za svoj prvotni namen, ampak kot pogonsko gorivo ali gorivo za ogrevanje, določi davek, ki je urejen z enakimi pravili, kot so tista iz ureditve usklajene trošarine, na katero se nanašata navedeni direktivi, če to, da se v zvezi z zadevnimi proizvodi pobira ta davek, pri trgovanju med državami članicami ne povzroči formalnosti, povezanih s prestopom meje.

(1) UL C 274, 21.9.2013.
1.

Republika Poljska s tem, da je za dobavo blaga, ki je namenjeno zaščiti pred požari in našteto v prilogi št. 3 zakona z dne 11. marca 2004 o davku na blago in storitve, uporabila nižjo stopnjo davka na dodano vrednost, ni izpolnila obveznosti iz členov od 96 do 98 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi s Prilogo III te direktive.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. januarja 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)/M.S. Demirci in drugi

(Zadeva C-171/13) (1)

(Predhodno odločanje - Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Socialna varnost delavcev migrantov - Odprava pogoja stalnega prebivališča - Dodatek, dodeljen na podlagi nacionalne zakonodaje - Pogoj stalnega prebivališča - Uporaba za nekdanje turške delavce - Turški državljani, ki so pridobili državljanstvo države članice gostiteljice)

(2015/C 073/04)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Centrale Raad van Beroep

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

Tožene stranke: M.S. Demirci, D. Cetin, A.I. Önder, R. Keskin, M. Tüle, A. Taskin

Izrek

Določbe Sklepa št. 3/80 Pridružitvenega sveta z dne 19. septembra 1980 o uporabi sistemov socialne varnosti držav članic Evropskih skupnosti za turške delavce in njihove družinske člane, obravnavane tudi ob upoštevanju člena 59 Dodatnega protokola, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 v Bruslju in je bil v imenu Skupnosti sklenjen, odobren in potrjen z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, je treba razlagati tako, da se državljani države članice, ki so bili kot turški delavci vključeni na zakoniti trg dela te države, ne morejo z obrazložitvijo, da so obdržali turško državljanstvo, sklicevati na člen 6 Sklepa št. 3/80, da bi ugovarjali zahtevi stalnega prebivališča, s katero zakonodaja navedene države pogojuje izplačilo posebne dajatve, za katero se ne plačujejo prispevki v smislu člena 4a Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kot je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 647/2005 z dne 13. aprila 2005.

(1) UL C 178, 22.6.2013.
1.

V zvezi z odlagališčem v Kiatu: — s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za to, da se ravnanje z odpadkih na zadevnem odlagališču izvaja tako, da se ne ogroža zdravja ljudi in da se ne škoduje okolju ter za to, da se prepove puščanje odpadkov, njihovo odmetavanje ali nenadzorovano odstranjevanje na zadevnem odlagališču, Helenska republika ni izpolnila obveznosti na podlagi členov 13 in 36(1) Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv; — s tem, da je dopustila obratovanje tega odlagališča brez veljavnega dovoljenja, ki bi bilo v skladu s pogoji in vsebino za izdajo tega dovoljenja, in posledično ne da bi imetnik odpadkov ali upravitelj odlagališča pred ali med prevzemom zadevnih odpadkov lahko dokazal, da se navedeni odpadki lahko prevzamejo na tem odlagališču v skladu s pogoji, določenimi v dovoljenju, Helenska republika ni izpolnila obveznosti na podlagi členov 8, 9 od (a) do (c) in 11(1)(a) Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih ter na podlagi člena 23 Direktive 2008/98, in — s tem, da ni zagotovila, da upravitelj med obratovanjem odlagališča izvaja program nadzorovanja in spremljanja, ki je podrobneje določen v Prilogi III k Direktivi 1999/31, Helenska republika ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 12(a) te direktive.
2.

Člen 24(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS, v povezavi s členom 7(1)(b) te uredbe ter člen 4 Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1244/2010, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo ureditvi države članice, v skladu s katero so državljani drugih držav članic izključeni od prejemanja nekaterih „posebnih dajatev, za katere se ne plačujejo prispevki“, v smislu člena 70(2) Uredbe št. 883/2004, medtem ko so te dajatve zagotovljene za državljane države članice gostiteljice v enakem položaju, ker ti državljani drugih držav članic v državi članici gostiteljici nimajo pravice do prebivanja na podlagi Direktive 2004/38.
SL Uradni list Evropske unije C 46/14

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 11. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Idexx Laboratories Italia srl/Agenzia delle Entrate

(Zadeva C-590/13) (1)

((Predhodno odločanje - Posredna obdavčitev - DDV - Šesta direktiva - Člena 18 in 22 - Pravica do odbitka - Pridobitve znotraj Skupnosti - Mehanizem obrnjene davčne obveznosti - Vsebinske zahteve - Formalne zahteve - Nespoštovanje formalnih zahtev))

(2015/C 046/19)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di cassazione

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Idexx Laboratories Italia srl

Tožena stranka: Agenzia delle Entrate

Izrek

Člena 18(1)(d) in 22 Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/680/EGS z dne 16. decembra 1991, je treba razlagati tako, da ti določbi vsebujeta formalne zahteve v zvezi s pravico do odbitka, katerih nespoštovanje v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, ne more privesti do izgube te pravice.

(1) UL C 24, 25.1.2014.
1.

Kraljevina Belgija s tem, da ni zagotovila zbiranja in čiščenja komunalne odpadne vode za aglomeracije Aywaille, Baelen, Blegny, Chastre, Grez-Doiceau, Jodoigne, Lasne, Obourg, Oreye, Orp, Raeren, Sart-Dames-Avelines, Soiron, Sombreffe in Yvoir-Anhée ter čiščenja komunalne odpadne vode za aglomeracije Bassenge, Chaumont-Gistoux, Chièvres, Crisnée, Dalhem, Dinant, Écaussinnes, Estinnes, Feluy-Arquennes, Fexhe-Slins, Fosses-la Ville, Godarville, Hannut, Havré, Jurbise, Le Rœulx, Leuze, Lillois-Witterzée, Profondeville, Rotheux-Neuville, Saint-Georges-sur-Meuse, Saint-Hubert, Sirault, Sprimont, Villers-la-Ville, Villers-le-Bouillet, Virginal-Hennuyères, Walcourt, Welkenraedt, Wépion in Wiers, Gaurain-Ramecroix in Hélécine, ni izpolnila obveznosti iz členov 3 in 4 Direktive Sveta z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (91/271/EGS).
1.

Člen 4(1) Uredbe Komisije (ES) št. 800/1999 z dne 15. aprila 1999 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2299/2001 z dne 26. novembra 2001, v povezavi s členom 24 Uredbe Komisije (ES) št. 1291/2000 z dne 9. junija 2000 o določitvi skupnih podrobnih pravil za uporabo sistema uvoznih in izvoznih dovoljenj in potrdil o vnaprejšnji določitvi za kmetijske proizvode je treba razlagati tako, da ne nasprotuje dodelitvi izvoznega nadomestila v posebnih okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ko se je izvoz izvršil brez izvoznega dovoljenja, pri čemer pa je bilo ugotovljeno, da je to dovoljenje obstajalo v trenutku izvozne deklaracije in ga je izvoznik predložil v dodatnem roku enega tedna, ki ga je za to odobril pristojni carinski urad.
SL Uradni list Evropske unije C 409/10

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Gemeente 's- Hertogenbosch proti Staatssecretaris van Financiën

(Zadeva C-92/13) (1)

((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Šesta direktiva o DDV - Člen 5(7)(a) - Obdavčljive transakcije - Pojem „dobava, opravljena za plačilo“ - Prva uporaba nepremičnine s strani občine, zgrajene zanjo na njenem zemljišču - Dejavnosti, opravljane kot organ oblasti in kot davčni zavezanec))

2014/C 409/13

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Gemeente 's- Hertogenbosch

Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

Izrek

Člen 5(7)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/ES) je treba razlagati tako, da se uporablja za položaj, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, v katerem občina začne uporabljati zgradbo, ki jo je dala zgraditi na svojem zemljišču in ki jo v 94 % uporablja za dejavnosti, ki jih opravlja kot organ oblasti, in v 6 % za dejavnosti, ki jih opravlja kot davčna zavezanka, od tega 1 % za davka oproščene storitve, ki niso upravičene do odbitka davka na dodano vrednost. Poznejša uporaba objekta za dejavnosti občine pa lahko v skladu s členom 17(5) Šeste direktive daje pravico do odbitka davka, plačanega za uporabo, določeno v prvonavedeni določbi, samo v deležu, ki ustreza njegovi uporabi za obdavčljive transakcije.

(1) UL C 147, 25.5.2013.
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Provincie Antwerpen proti Belgacom NV van publiek recht (C-256/13), Mobistar NV (C-264/13)

(Združeni zadevi C-256/13 in C-264/13) (1)

((Predhodno odločanje - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/20/ES - Člen 6 - Pogoji, ki veljajo za splošno odobritev in za pravice do uporabe radijskih frekvenc in številk, ter posebne obveznosti - Člen 13 - Pristojbine za pravice do uporabe in za pravice do vgradnje naprav - Regionalna ureditev, ki podjetjem nalaga plačilo dajatve za obrate))

(2014/C 395/19)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hof van beroep te Antwerpen

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Provincie Antwerpen

Toženi stranki: Belgacom NV van publiek recht (C-256/13), Mobistar NV (C-264/13)

Izrek

Člena 6 in 13 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da se operaterji, ki zagotavljajo elektronske komunikacijske storitve in omrežja, obdavčijo s splošno dajatvijo za obrate, ker so stebri, drogovi ali antene za mobilno radiotelefonijo, ki so potrebni za njihovo dejavnost, postavljeni na javnem ali zasebnem zemljišču.

(1) UL C 207, 20.7.2013.
1.

Člen 141 ES je treba razlagati tako, da sistem bonifikacije delovne dobe za namene pokojnine, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari – razen če ga je mogoče utemeljiti z objektivnimi dejavniki, ki niso povezani z nobeno diskriminacijo na podlagi spola, kot je legitimen socialnopolitični cilj, če je primeren in nujen za zagotavljanje uresničevanja zadevnega cilja, kar terja, da dejansko izraža namen uresničitve tega cilja ter da se pri tem izvaja dosledno in sistematično – ustvarja posredno diskriminacijo glede plačila med delavkami in delavci, kar je v nasprotju s tem členom.
SL Uradni list Evropske unije C 315/8

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Nordea Bank Danmark A/S proti Skatteministeriet

(Zadeva C-48/13) (1)

((Davčna zakonodaja - Svoboda ustanavljanja - Nacionalni davek na dobiček - Obdavčitev skupin - Obdavčitev dejavnosti stalnih poslovnih enot družb rezidentk, ki so v tujini - Preprečitev dvojnega obdavčevanja z odbitkom davka (metoda odbitkov) - Vključitev predhodno odbitih izgub v primeru prenosa stalne poslovne enote na družbo v isti skupini, nad katero zadevna država članica nima davčne pristojnosti))

2014/C 315/11

Jezik postopka: danščina

Predložitveno sodišče

Østre Landsret

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Nordea Bank Danmark A/S

Tožena stranka: Skatteministeriet

Izrek

Na podlagi vseh zgornjih preudarkov je treba ugotoviti, da člena 49 PDEU in 54 PDEU ter člena 31 in 34 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992 nasprotujejo zakonodaji države članice, na podlagi katere se v primeru, da družba rezidentka prenese stalno poslovno enoto v drugi državi članici ali v državi pogodbenici Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru na družbo iste skupine, ki ni rezidentka, predhodno odbite izgube iz naslova prenesene poslovne enote vključijo v obdavčljivi dobiček družbe prenosnice, če prva država članica obdavči dobiček, ki ga je navedena poslovna enota realizirala pred prenosom, in dobiček, ki je posledica povečanja vrednosti, realizirane ob tem prenosu.

(1) UL C 101, 6.4.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 282/11

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. junija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesarbeitsgericht Hamm – Nemčija) – Gülay Bollacke proti K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

(Zadeva C-118/13) (1)

((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2003/88/ES - Organizacija delovnega časa - Plačani letni dopust - Denarno nadomestilo v primeru smrti))

2014/C 282/15

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landesarbeitsgericht Hamm

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Gülay Bollacke

Tožena stranka: K + K Klaas & Kock B.V. & Co. KG

Izrek

Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji ali praksi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero pravica do plačanega letnega dopusta ugasne, pri čemer ne nastane pravica do denarnega nadomestila na podlagi neizrabljenega dopusta, kadar delovno razmerje preneha zaradi smrti delavca. Prejetje takega nadomestila ne more biti odvisno od predhodne prošnje zainteresirane osebe.

(1) UL C 171, 15.6.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 194/8

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 30. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Primera Instancia no 4 de Palma de Mallorca – Španija) – Barclays Bank SA proti Sari Sánchez García, Alejandru Chacónu Barreri

(Zadeva C-280/13) (1)

((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 93/13/EGS - Trinajsta uvodna izjava - Člen 1(2) - Potrošniške pogodbe - Hipotekarna kreditna pogodba - Postopek izvršbe na podlagi hipoteke - Nacionalni zakoni in predpisi - Pogodbeno ravnotežje))

2014/C 194/09

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de Primera Instancia no 4 de Palma de Mallorca

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Barclays Bank SA

Toženi stranki: Sara Sánchez García, Alejandro Chacón Barrera

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca – Razlaga Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih [nepoštenih] pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288) – Varstvo potrošnikov pri nepremičninskih posojilih – Pogodbeno ravnovesje – Načelo „v korist potrošnika“ – Nacionalna ureditev civilnega postopka, ki se uporablja za postopek realizacije hipoteke

Izrek

Direktivo Sveta št. 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih [nepoštenih] pogojih v potrošniških pogodbah in načeli prava Unije o varstvu potrošnikov in pogodbenem ravnotežju je treba razlagati tako, da so določbe zakonov in predpisov države članice, kakršne so te v zadevi iz postopka v glavni stvari, izključene z njihovega področja uporabe, če ne obstaja pogodbeni pogoj, ki bi spreminjal obseg ali področje uporabe teh določb zakonov in predpisov.

(1) UL C 226, 3.8.2013.