Na področju državnih pomoči, ki jih dodeli javno podjetje, okoliščina, da je moralo biti vsaj začetno imenovanje uprave takega podjetja na podlagi posebne zakonske določbe izvedeno v dogovoru z več pomembnimi ministrstvi, izkazuje posebne povezave med tem podjetjem in državnimi organi ter je lahko kazalnik vpletenosti javnih oblasti v dejavnost javnega podjetja. Vendar, čeprav so ti sistemski elementi pomembni, ker izkazujejo omejeno neodvisnost javnega podjetja v razmerju do države, ne zadostujejo za dokaz, da je bila država konkretno vpletena v sprejetje spornih ukrepov, in jih je treba presojati skupaj z drugimi kazalniki.

Kar zadeva vprašanje, ali javno podjetje za zavarovanje izvoznih kreditov svoje dejavnosti izvaja na trgu v običajnih razmerah konkurence z zasebnimi gospodarskimi subjekti, in presojo tega, ali javne oblasti to podjetje uporabljajo za podporo sistema podjetij v zadevni državi članici in torej za pospeševanje gospodarskega razvoja države, je na podlagi naslednjih splošnih kazalnikov, ki se nanašajo na okvir sprejetja ukrepov, ki jih je Komisija opredelila kot državne pomoči, gledano kot celota mogoče pravno zadostno dokazati, da so ti ukrepi glede na njihov pomen za gospodarstvo te države članice pripisljivi njej.

Na prvem mestu, kazalnik, ki se nanaša na kritje političnih tveganj, tveganj katastrofalnih elementarnih nesreč, gospodarskih tveganj, trgovinskih tveganj in valutnih tveganj in dodatnih tveganj, ki so jim neposredno ali posredno podvrženi subjekti in družbe, tudi tuje, ki so povezane z njimi ali ki jih ti nadzorujejo, pri poslovanju s tujino in internacionalizaciji gospodarstva zadevne države članice, je zajet z nalogo v splošnem interesu, ki presega zgolj nalogo kritja netržnih tveganj, ki ne spada v konkurenčni sektor.

Na drugem mestu, kazalnik, ki se nanaša na jamstvo države, do katerega je upravičeno navedeno javno podjetje, čeprav se nanaša le na njegovo dejavnost v sektorju zavarovanja tveganj, ki ne spadajo v konkurenčni sektor, potrjuje, da dejavnosti tega podjetja niso bile take, kot jih izvaja gospodarska družba za zavarovanje izvoznih kreditov pod tržnimi pogoji, ampak je šlo za dejavnosti javne zavarovalnice, za katero velja posebna ureditev in ki uresničuje cilje podpiranja gospodarstva, kot jih opredelijo javne oblasti, tako da služi kot instrument za spodbujanje izvoza, zahvaljujoč zlasti jamstvu države.

Na tretjem mestu, kazalnik, ki se nanaša na letni nadzor računovodskih izkazov navedenega podjetja s strani nacionalnega računskega sodišča in na obveznost ministrstva za gospodarstvo in finance te države, da vsako leto predloži poročilo o dejavnosti zadevnega podjetja parlamentu zadevne države članice, sicer sam po sebi ni odločilen, vseeno pa potrjuje interes zadevne države članice v dejavnostih navedenega podjetja in je zato upošteven kot element niza kazalnikov, na katerega se lahko opre Komisija pri opredelitvi nekega ukrepa kot državno pomoč.

Na četrtem mestu, kar zadeva kazalnik, ki se nanaša na to, da mora medresorski odbor za gospodarsko načrtovanje vsako leto odobriti finančne napovedi glede zavarovalnih obveznosti zadevnega podjetja in finančne potrebe, povezane z določenimi tveganji, ter opredeliti svetovne omejitve za netržna tveganja, ki jih prevzame navedeno podjetje, odobritev napovedi s strani tega odbora, ki je najvišji organ za usklajevanje in usmerjanje gospodarske politike zadevne države članice, izkazuje, da to podjetje svoje dejavnosti ne izvaja ob popolni avtonomiji upravljanja in je zato mogoče šteti, da vsaj glede sprejetja pomembnih odločitev deluje pod nadzorom javnih organov.

V teh okoliščinah ob upoštevanju obsega in cilja ukrepov, ki jih je Komisija opredelila kot državno pomoč, niz teh kazalnikov izkazuje, da neobstoj vpletenosti javnih organov v sprejetje spornih ukrepov ni verjeten.

(Glej točke 66, 67, od 71 do 74, 76, 77, 81 in 82.)