ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Znamka Skupnosti – Postopek s tožbo – Tožba pred sodiščem Unije – Predlog v tožbi, ki se nanaša na zagotovitev dokaza o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke – Nedopustnost (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 135(4); Uredba Sveta št. 207/2009, člena 65(2) in 76) (Glej točke od 15 do 20.)

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Presoja verjetnosti zmede – Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 23 do 27 in 48.)

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka interdit de me gronder IDMG in besedna znamka DMG (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 29, 30, 36, 47 in 50.)

4. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Majhen razlikovalni učinek prejšnje znamke – Vpliv (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točko 53.)

Subject of the case

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. julija 2011 (zadeva R 1814/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Euro Shoe Unie in Kokomarina.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družbi Kokomarina se naloži plačilo stroškov.
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativni znamki tesa TACK in TACK Ceys (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 23, 24, 39, 43, 44, 47 in od 56 do 58.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativni znamki F. F. R. in CHIANTI CLASSICO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 26, 51 in od 55 do 62.)
Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. junija 2012 – Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam proti UUNT – Investimust (COLLEGE)

(Zadeva T-165/11)

„Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Besedna znamka Skupnosti COLLEGE — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj opisnosti — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009“

Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev in ničnost — Absolutni razlogi za ničnost — Registracija v nasprotju s členom 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 7(1)(c) in 52(1)(a)) (Glej točke 21, 22, od 24 do 34 in 37.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. januarja 2011 (zadeva R 508/2010-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam in Investimust SA.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
4.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Figurativna znamka, ki obsega karirast vzorec temno sive, svetlo sive, črne, bež, temno rdeče in svetlo rdeče barve (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 45 do 75.)
Keywords

Subject of the case

Izrek

Keywords Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke (Uredba Sveta (ES) št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 31, 68 in od 73 do 76.) Subject of the case Predmet Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. decembra 2010 (zadeva R 821/2010‑1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Golfino AG in Mizuno KK. Izrek Izrek 1. Tožba se zavrne. 2. Družbi Mizuno KK se naloži plačilo stroškov.

Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. maja 2012 – Mizuno proti UUNT – Golfino (G)

(Zadeva T-101/11)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava figurativne znamke Skupnosti G — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti G+ — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke (Uredba Sveta (ES) št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 31, 68 in od 73 do 76.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. decembra 2010 (zadeva R 821/2010-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Golfino AG in Mizuno KK.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
V okviru postopka potrditve računov EKSRP morajo biti v prvem pisnem sporočilu Komisije državam članicam v skladu s členom 11(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 885/2006 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe št. 1290/2005 glede akreditacije plačilnih agencij in drugih organov ter potrditve obračunov EKJS in EKSRP po preiskavi, ki jo je opravila, natančno navedeni rezultati preverjanj Komisije v zvezi z odhodki, ki jih zadevna država članica naj ne bi izvedla v skladu s pravili Skupnosti, in navedeni korektivni ukrepi, potrebni za zagotovitev prihodnje skladnosti s temi pravili.

V zvezi s tem mora biti pisno sporočilo tako, da državo članico jasno seznanja s pridržki Komisije, tako da lahko izpolni funkcijo opozarjanja, ki jo ima na podlagi člena 8(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 1663/95 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe št. 729/70 v zvezi s postopkom za potrditev obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS in člena 7(4) Uredbe št. 1258/1999 o financiranju skupne kmetijske politike. Tako mora Komisija v prvem sporočilu, določenem v navedenem členu 8(1) Uredbe št. 1663/95, dovolj natančno navesti predmet preiskave, ki so jo opravile njene službe, in pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene med to preiskavo, na to pa se je mogoče pozneje sklicevati kot dokaz za resen in razumen dvom glede pregledov, ki jih opravljajo nacionalni upravni organi, ali zneskov, ki so jih posredovali zadnjenavedeni, in tako utemeljiti finančne popravke, določene v pravnomočni odločbi, s katero se je nekatere odhodke, ki jih je zadevna država članica izvedla v okviru EKUJS, izključilo iz financiranja Skupnosti.

Samo s takim sporočilom je mogoče zagotoviti jasno seznanitev s pridržki Komisije v celoti in ugotoviti referenčni element za izračun roka 24 mesecev, določenega v členu 7(4), peti pododstavek, Uredbe št. 1258/1999 in členu 31 Uredbe št. 1290/2005. V skladu s členom 8(1) Uredbe št. 1663/95 in členom 11 Uredbe št. 885/2006, v povezavi s členom 7(4), peti pododstavek, Uredbe št. 1258/1999, namreč Komisija odhodkov, izvedenih več kot 24 mesecev preden je zadevno državo članico pisno obvestila o rezultatih preverjanj, ne more izključiti. Nespoštovanje pogoja, določenega v členu 8(1) Uredbe št. 1663/95 in člena 11 Uredbe št. 885/2006 bi torej odvzelo pomen procesnemu jamstvu, ki je državam članicam odobreno na podlagi člena 7(4), peti pododstavek, Uredbe št. 1258/1999, ki časovno omejuje odhodke, katerih financiranje iz EKUJS je mogoče zavrniti.

(Glej točke od 57 do 62 in 79.)
Člen 56(1)(a) Uredbe št. 207/2009 določa, da lahko zahtevo za ugotovitev ničnosti, ki temelji na absolutnem razlogu za ničnost, vloži katera koli fizična ali pravna oseba in katera koli skupina ali telo, ustanovljeno za predstavljanje interesov proizvajalcev, izdelovalcev, izvajalcev storitev, trgovcev ali porabnikov, ki je sposobno biti stranka v postopku. Nasprotno pa člen 56(1)(b) in (c) navedene uredbe, ki se nanaša na zahteve za ugotovitev ničnosti, ki temeljijo na relativnem razlogu za ničnost, pridržuje pravico za vložitev take zahteve nekaterim osebam, ki imajo pravni interes. Iz sistematike tega člena izhaja, da je zakonodajalec želel omejiti krog subjektov, ki lahko vložijo zahtevo za ugotovitev ničnosti, v drugem, ne pa v prvem primeru.

Namen upravnega postopka iz člena 56(1)(a) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 52(1)(a) iste uredbe je med drugim omogočiti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), da znova preuči veljavnost registracije znamke in da sprejme stališče, ki bi ga v okoliščinah primera moral sprejeti po uradni dolžnosti na podlagi člena 37(1) Uredbe št. 207/2009.

V tem kontekstu mora UUNT preučiti, ali je znamka, ki je predmet preizkusa, opisna in/ali nima razlikovalnega učinka, ne da bi nameni ali preteklo ravnanje tistega, ki zahteva ugotovitev ničnosti, lahko vplivali na obseg nalog, ki jih mora UUNT izvesti glede splošnih interesov, na katerih temeljita člena 7(1)(b) in (c) ter 56(1)(a) Uredbe št. 207/2009. Namreč, če se UUNT, ko v okviru postopka za ugotovitev ničnosti uporabi zadevne določbe, ne izreče glede vprašanja, ali ima pravica imetnika znamke prednost pred katero koli pravico tistega, ki zahteva ugotovitev ničnosti, temveč preveri le, ali je bila pravica imetnika znamke podeljena v skladu s pravili, ki urejajo pogoje za registracijo znamke, ne pride do vprašanja, ali je tisti, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke, „zlorabil pravico“.

Tako to, da stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti, lahko vloži zahtevo, zato da bi pozneje svoje proizvode opremila z zadevnim znakom, ustreza ravno splošnemu interesu dostopnosti in proste uporabe, ki je varovan s členom 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009. Zato taka okoliščina ne more pomeniti zlorabe pravice. To presojo potrjuje člen 52(1) Uredbe št. 207/2009, v skladu s katerim se blagovna znamka Skupnosti lahko razglasi za nično tudi na podlagi nasprotne tožbe v postopku zaradi kršitve pravic, kar pomeni, da lahko tožena stranka v tem postopku doseže ugotovitev ničnosti, čeprav je uporabljala zadevno znamko in jo namerava uporabljati še naprej.

(Glej točke od 20 do 22.)
Sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 9. marca 2012 – EyeSense proti UUNT – Osypka Medical (ISENSE)

(Zadeva T-207/11)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ISENSE — Prejšnja nacionalna besedna znamka EyeSense — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke (Uredba Sveta (ES) št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 17, 18 in od 42 do 47.)

Predmet

Pritožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. februarja 2011 (zadeva R 1098/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama EyeSense AG in Osypka Medical GmbH.

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družbi EyeSense AG se naloži plačilo stroškov.

Sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 9. marca 2012 – EyeSense proti UUNT – Osypka Medical (ISENSE)

(Zadeva T-207/11)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ISENSE — Prejšnja nacionalna besedna znamka EyeSense — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Podobnost znakov — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke (Uredba Sveta (ES) št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 17, 18 in od 42 do 47.)

Predmet

Pritožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. februarja 2011 (zadeva R 1098/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama EyeSense AG in Osypka Medical GmbH.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
58

Ravno iz te funkcionalne kontinuitete med različnimi stopnjami UUNT izhaja, da morajo v okviru ponovnega preizkusa, ki so ga odbori za pritožbe zavezani opraviti glede odločb, ki so jih sprejele prvostopenjske enote UUNT, odločitve odborov za pritožbe temeljiti na vseh dejanskih in pravnih elementih, ki so jih stranke navedle pred prvostopenjsko enoto ali v pritožbenem postopku (sodba z dne 11. julija 2006, Caviar Anzali/UUNT – Novomarket (Asetra), T‑252/04, ZOdl., EU:T:2006:199, točka 31). Povedano splošneje, in kot je razsodilo Sodišče zgoraj v točki 57 navedene sodbe UUNT/Kaul (EU:C:2007:162, točki 56 in 57), je iz člena 64(1) Uredbe št. 207/2009, v skladu s katerim odbor za pritožbe po preučitvi utemeljenosti pritožbe odloči o pritožbi in lahko ob tem „izvršuje katero koli pooblastilo v pristojnosti oddelka [stopnje], ki je izdal[a] odločbo, zoper katero je bila vložena pritožba“, razvidno, da mora odbor za pritožbe pri pritožbi, o kateri odloča, v celoti na novo preizkusiti pravno in dejansko utemeljenost zadeve (sodba z dne 28. aprila 2010, Claro/UUNT – Telefónica (Claro), T‑225/09, EU:T:2010:169, točki 30 in 31).
162

Iz priloge B1 k odgovoru na tožbo je tudi razvidno, da je od 31 konkurentov, ki so odgovorili na vprašanje št. 7 raziskave trga, namenjeno ugotovitvi, ali se strinjajo z uporabo metode O&N, šest konkurentov jasno podvomilo v to, da bo s tem pristopom mogoče upoštevati konkurenco med mrežami (in sicer sodelujoči št. 2, 3, 12, 19, 22 in 30), trije pa so izrazili skrb glede krepitve položaja subjekta, nastalega s koncentracijo, na danem letališču (in sicer sodelujoči št. 4, 7 in 10). Vendar so od šestih sodelujočih v raziskavi trga, ki so podvomili v to, da bo s pristopom O&N mogoče upoštevati konkurenco med mrežami, trije na postavljeno vprašanje odgovorili pritrdilno (in sicer sodelujoči št. 2, 12 in 19). Od treh sodelujočih v raziskavi trga, ki so izrazili skrb glede krepitve položaja subjekta, nastalega s koncentracijo, na nekem letališču, je eden na vprašanje št. 7 odgovoril pritrdilno (in sicer sodelujoči št. 7). Tako je mogoče ugotoviti, da je od devetih sodelujočih v raziskavi trga, ki so izrazili skrb v zvezi z nujnostjo upoštevanja konkurence med mrežami in moči položaja subjekta, nastalega s koncentracijo, na nekaterih letališčih, zgolj pet na vprašanje št. 7 odgovorilo nikalno.
167

Čeprav so formalno prispevki podobni, saj so v glavnem predloženi v obliki izjav, se zaradi specifičnosti udeležbe vsakega podjetja pri omejevalnem sporazumu, razlogi, na podlagi katerih je Komisija prišla do zgoraj navedenega sklepa v zvezi z družbami Emesa/Galycas in WDI, močno razlikujejo od enega podjetja do drugega. Družba Emesa/Galycas je špansko podjetje, ki je sodelovalo med drugim v klubu Evropa in v klubu España, družba WDI je nemško podjetje, ki je sodelovalo v klubu Evropa, družba Redaelli pa je italijansko podjetje, ki je sodelovalo v klubu Evropa in v klubu Italia. Njihove dejavnosti in stopnja njihovega sodelovanja pri omejevalnem sporazumu, kot so navedene v izpodbijanem sklepu zlasti glede na dokaze, ki jih je Komisija takrat že imela, se tako razlikujejo, da obeh položajev med seboj ni mogoče primerjati.
Prvič, v zvezi z razpredelnicami od 15 do 17 (ki so omenjene v opombi št. 102 prve odločbe) je treba ugotoviti, da so v njih v skladu s to opombo ponovno navedeni „podatki o spremembah cen ‚pribitkov na dimenzijo‘, ki so bili značilni za industrijo jekla za armiranje betona v Italiji med decembrom 1989 in junijem 2000“. Komisija te razpredelnice omenja v utemeljitev prvega stavka točke 126 obrazložitve prve odločbe, ki se glasi:

„Med prvim sestankom, za katerega je vedela Komisija (z dne 6. decembra 1989 pri [industrijskemu združenju v Brescii]), so udeleženci soglasno odločili, da bodo s ponedeljkom, 11. decembra 1989, zvišali pribitke na premer za jeklo za armiranje betona v palicah ali zvitkih, namenjeno za italijanski trg (+10 ITL/kg za ‚pribitke‘ od 14 do 30 mm, + 15 ITL/kg za pribitke od 8 do 12 mm, + 20 ITL/kg za pribitke 6 mm; splošno zvišanje 5 ITL/kg za material v zvitkih).“
5

Komisija je v izpodbijanem sklepu najprej menila, da so bila ravnanja, opisana v točki 2 zgoraj, del celovitega načrta s ciljem omejiti konkurenco med naslovniki tega sklepa ter so imela značilnosti enotne in trajajoče kršitve, katere področje uporabe je zajemalo vse tri podskupine proizvodov, navedene v točki 3 zgoraj, in ki je obsegala ozemlja Belgije, Nemčije, Francije, Italije, Nizozemske in Avstrije (točki 778 in 793 obrazložitve izpodbijanega sklepa) (v nadaljevanju: ugotovljena kršitev). Glede tega je zlasti poudarila, da so ta ravnanja potekala po ponavljajočem se vzorcu, ki je bil v šestih državah članicah, v katerih je potekala preiskava Komisije, enak (točki 778 in 793 obrazložitve izpodbijanega sklepa). Poudarila je tudi obstoj nacionalnih poklicnih združenj, ki so se nanašala na vse tri podskupine proizvodov in ki jih je poimenovala „usklajevalna telesa“, nacionalnih poklicnih združenj, v katerih se je dejavnost članov nanašala na vsaj dve od treh podskupin proizvodov in ki jih je poimenovala „združenja za več proizvodov“, in specializiranih združenj, v katerih se je dejavnost članov nanašala na eno od teh treh podskupin proizvodov (točki 796 in 798 obrazložitve izpodbijanega sklepa). Nazadnje je ugotovila, da je obstajala osrednja skupina podjetij, ki je sodelovala pri kartelu v različnih državah članicah in v okviru usklajevalnih teles in združenj za več proizvodov (točki 796 in 797 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 17. oktobra 2012 –

MIP Metro proti UUNT – J. C. Ribeiro (MISS B)

(Zadeva T-485/10)

„Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti MISS B – Prejšnja nacionalna besedna znamka miss H – Prejšnja mednarodna besedna znamka Miss H – Prejšnje nacionalne in mednarodne figurativne znamke Miss H. – Relativni razlogi za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“

1. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Presoja verjetnosti zmede – Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 19 do 21 in 48.)

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Besedna znamka MISS B – Besedni znamki miss H in Miss H ter figurativne znamke Miss H. (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 22, 23, 47 in 49.)

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnima znamkama – Merila presoje – Sestavljena znamka (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točko 25.)

4. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnima znamkama – Možnost podobnosti med figurativno in besedno znamko (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točko 26.)

5. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnima znamkama – Opisni elementi znamke (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točko 27.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. avgusta 2010 (zadeva R 1526/2009-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG in J. C. Ribeiro, SGPS, SA

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družba MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil UUNT.
Sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 19. septembra 2012 –

Fraas proti UUNT (karirast vzorec temno sive, svetlo sive, bež in temno rdeče barve)

(Zadeva T-328/10)

„Znamka Skupnosti – Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki obsega karirast vzorec temno sive, svetlo sive, bež in temno rdeče barve – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Členi 7(1)(b), 75 in 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009“

1. Znamka Skupnosti – Postopkovne določbe – Obrazložitev odločb – Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 – Enak pomen kot člen 296 PDEU (člen 296 PDEU; Uredba Sveta št. 207/2009, člen 75, prvi stavek) (Glej točko 18.)

2. Znamka Skupnosti – Postopkovne določbe – Obrazložitev odločb (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 75) (Glej točke od 19 do 21.)

3. Znamka Skupnosti – Postopkovne določbe – Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti – Obseg – Obveznost, dokazati pravilnost splošno znanih dejstev – Neobstoj (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 76(1)) (Glej točki 31 in 32.)

4. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Figurativna znamka, ki obsega karirast vzorec temno sive, svetlo sive, bež in temno rdeče barve (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 50 do 82.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. junija 2010 (zadeva R 190/2010-4) glede zahteve za registracijo figurativnega znaka, ki obsega karirast vzorec temno sive, svetlo sive, bež in temno rdeče barve, kot znamke Skupnosti.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 21. junija 2012 –

Španija proti Komisiji

(Združeni zadevi T-264/10 in T-266/10)

„Operativni program Kohezijskega sklada in ESRR, ki ga upravlja Španija (Operativni program ESS Boj proti diskriminaciji 2007–2013) – Zahtevek za vmesno plačilo – Odločba o prekinitvi teka roka za plačilo zaradi velike pomanjkljivosti v delovanju sistemov upravljanja in nadzora – Ničnostna tožba – Dopustnost – Člen 87(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006“

1. Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Odločba o prekinitvi teka roka za poplačilo zahtevka za vmesno plačilo – Akt, s katerim se poseben ločen postopek dokončno konča – Vključitev (člen 263 PDEU; Uredba Sveta št. 1083/2006) (Glej točke od 10 do 13 in 20.)

2. Gospodarska, socialna in teritorialna kohezija – Strukturne pomoči – Financiranje Unije – Uredba št. 1083/2006 – Vmesno plačilo – Zahtevek za plačilo, ki izpolnjuje pogoje iz člena 86 – Dvomesečni rok za izvršitev vmesnega plačila, ki teče od vložitve takega zahtevka – Prekinitev plačila po izteku roka – Izključitev (Uredba Sveta št. 1083/2006, člena 87(2) in 91(1)) (Glej točke od 33 do 36.)

Predmet

Tožbi zoper odločbi Komisije z dne 10. maja 2010 (T-264/10) in z dne 11. maja 2010 (T-266/10), s katerimi so bili španski organi obveščeni o prekinitvi teka roka za poplačilo nekaterih zahtevkov za vmesna plačila, ki jih je vložila Kraljevina Španija.

Izrek

1. Zadevi T-264/10 in T-266/10 sta združeni za izdajo sodbe.

2. Odločbi Komisije z dne 10. in 11. maja 2010, s katerimi so bili španski organi obveščeni o prekinitvi teka roka za poplačilo nekaterih zahtevkov za vmesna plačila, ki jih je vložila Kraljevina Španija, se razglasita za nični.

3. Predlog, da naj se prizna utemeljenost zahtevka za plačilo zamudnih obresti, se zavrne.

4. Postopek v zvezi s predlogom, naj Splošno sodišče odredi ukrep procesnega vodstva na podlagi člena 64 svojega poslovnika, se ustavi.