Kadar dokumenti, na katere se nanaša prošnja za dostop, ki temelji na Uredbi št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, spadajo na posebno področje prava Unije, kot je postopek na podlagi člena 81 ES, se izjem od pravice do dostopa do dokumentov, ki so določene zlasti v členu 4 navedene uredbe, ne sme razlagati brez upoštevanja specialnih pravil, ki urejajo dostop do teh dokumentov in ki so v tem primeru določena z uredbama št. 1/2003 in 773/2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 ES in 82 ES.

Ker te uredbe ne vsebujejo določb, ki bi izrecno določale, da ena uredba prevlada nad drugo, je treba zagotoviti, da bo uporaba vsake izmed omenjenih uredb združljiva z uporabo druge in bo omogočala njihovo dosledno uporabo. Vendar, prvič, za to pravico do dostopa, čeprav je cilj Uredbe št. 1049/2001 javnosti podeliti pravico čim širšega dostopa do dokumentov institucij, veljajo nekatere omejitve na podlagi javnega ali zasebnega interesa. Drugič, člena 27(2) in 28 Uredbe št. 1/2003 in členi 6, 8, 15 in 16 Uredbe št. 773/2004 restriktivno urejajo uporabo dokumentov iz spisa v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 ES. Tako ne le da stranke postopka izvajanja člena 81 ES nimajo pravice do neomejenega dostopa do dokumentov iz spisa Komisije, temveč tudi tretje osebe, z izjemo pritožnikov, v okviru takega postopka nimajo pravice do dostopa do dokumentov iz spisa Komisije. Če bi lahko druge osebe od tistih, ki imajo pravico do dostopa do spisa na podlagi uredb št. 1/2003 in št. 773/2004, ali tistih, ki tako pravico načeloma imajo, pa je niso izkoristile ali jim je bila ta pravica zavrnjena, pridobile dostop do dokumentov na podlagi Uredbe št. 1049/2001, bi bila ureditev dostopa do spisa, uvedena z uredbama št. 1/2003 in 773/2004, ogrožena. Vendar čeprav se pravica do vpogleda v spis v okviru postopka izvajanja člena 81 ES in pravica do dostopa do dokumentov na podlagi Uredbe št. 1049/2001 pravno razlikujeta, pa s funkcionalnega vidika privedeta do primerljivega položaja.

Zato bi lahko zagotovitev splošnega dostopa na podlagi Uredbe št. 1049/2001 do dokumentov iz spisa v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 ES ogrozil ravnovesje, ki ga je zakonodajalec Unije v uredbah št. 1/2003 in št. 773/2004 želel zagotoviti med, prvič, obveznostjo zadevnih podjetij, da Komisiji posredujejo poslovne informacije, ki so morda občutljive, da bo lahko ugotovila obstoj omejevalnega sporazuma in presojala njegovo združljivost z navedenim členom, in drugič, jamstvom okrepljenega varstva informacij, ki so bile posredovane Komisiji, iz naslova poklicne tajnosti in poslovne skrivnosti. Iz tega izhaja, da lahko Komisija za namene uporabe izjem iz člena 4(2), prva in tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 upravičeno domneva – ne da bi opravila konkreten in posamičen preizkus vsakega dokumenta iz spisa v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 ES – da bi razkritje teh dokumentov načeloma oslabilo varstvo poslovnih interesov podjetij, ki so vključena v ta postopek, in varstvo namena preiskav v zvezi s tem postopkom. V zvezi s tem je preiskave v zvezi s postopkom izvajanja člena 81 ES mogoče šteti za končane, le če je odločba, ki jo Komisija sprejme v okviru tega postopka, pravnomočna.

Ta splošna domneva ne izključuje možnosti, da se dokaže, da za dokument, katerega razkritje se zaproša, ta domneva ne velja ali da prevlada javni interes za razkritje tega dokumenta v skladu s členom 4(2) Uredbe št. 1049/2001. Nasprotno pa zahteve, da se preveri, ali se zadevna splošna domneva dejansko uporablja, ni mogoče razlagati tako, da bi morala Komisija posamično preučiti vsak dokument, ki se zahteva v posamezni zadevi, saj bi se s tem tej splošni domnevi odvzel polni učinek, in sicer omogočenje Komisiji, da na vseobsegajočo zahtevo za dostop tudi odgovori vseobsegajoče.

(Glej točke od 83 do 90, 93 in od 99 do 101.)