ALCON PROTI UUNT 
SKLEP SODIŠČA (šesti senat) 
z dne 5. oktobra 2004 * 
V zadevi C-192/03 P, 
zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložene 2. maja 2003, 
Alcon Inc., prej Alcon Universal Ltd, s sedežem v Hünenbergu (Švica), ki ga 
zastopata C. Morcom, QC, in S. Clark, solicitor, z naslovom za vročanje v 
Luxembourgu, 
tožeča stranka, 
drugi stranki v postopku sta 
Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), ki ga 
zastopata S. Laitinen in A. Sesma Merino, zastopnika, 
tožena stranka na prvi stopnji, 
* Jezik postopka: angleščina. 
I - 8995 
SKLEP Z DNE 5. 10. 2004 — ZADEVA C-192/03 
in 
Dr. Robert Winzer Pharma GmbH, s sedežem v Olchingu (Nemčija), ki ga zastopa 
S. Schneller, Rechtsanwalt, 
intervenient na prvi stopnji, 
SODIŠČE (šesti senat) 
v sestavi J.-P. Puissochet (poročevalec), predsednik senata, F. Macken, sodnica, in 
U. Lõhmus, sodnik, 
generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, 
sodni tajnik: R. Grass, 
sprejema naslednji 
Sklep 
1 S svojo pritožbo družba Alcon Inc. (v nadaljevanju: tožeča stranka) predlaga 
razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (drugi senat) z dne 
5. marca 2003 v zadevi Alcon proti UUNT - Dr. Robert Winzer Pharma (BSS) 
(T-237/01, ZOdl, str. II-411, v nadaljevanju: izpodbijana sodba), s katero je to 
zavrnilo odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu 
(znamke in modeli) (v nadaljevanju: UUNT) z dne 13. julija 2001, ki je znamko 
Skupnosti BSS razglasila za nično (zadeva R 273/2000-1) (v nadaljevanju: 
izpodbijana odločba). 
I - 8996 
ALCON PROTI UUNT 
Pravni okvir 
2 Člen 4 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti 
(UL 1994, L 11, str. 11) določa: 
„Znamka Skupnosti je lahko sestavljena iz kakršnihkoli znakov, ki jih je mogoče 
grafično predstaviti, kot so besede, vključno z osebnimi imeni, slike, črke, števila, 
oblika blaga ali njegove embalaže, če se s pomočjo teh znakov blago in storitve 
nekega podjetja lahko razlikujejo od blaga in storitev drugih podjetij." 
3 Člen 7 te uredbe določa: 
„1. Kot znamka se ne registrirajo: 
[...] 
d) znamke, ki jih sestavljajo izključno znaki ali označbe, ki so postali običajni v 
jezikovni rabi ali v dobroverni ustaljeni praksi trgovanja; 
[...] 
I - 8997 
SKLEP Z DNE 5. 10. 2004 — ZADEVA C-192/03 
2. Odstavek 1 se uporablja ne glede na to, da razlogi proti registraciji obstajajo le v 
delu Skupnosti. 
3. Odstavek 1(b), (c) in (d) se ne uporablja, če je znamka z uporabo pridobila 
razlikovalni učinek za blago ali storitve, za katere se zahteva registracija." 
4 Člen 51 Uredbe št. 40/94 določa: 
„1. Znamka Skupnosti se razglasi za nično na podlagi zahteve, vložene pri Uradu, ali 
na podlagi nasprotne tožbe v postopku zaradi kršitve pravic: 
a) če je bila znamka Skupnosti registrirana v nasprotju z določbami člena 5 ali 
člena 7; 
[...] 
2. Če je bila znamka Skupnosti registrirana ob kršitvi določb člena 7(l)(b), (c) ali (d), 
se kljub temu ne more razglasiti za nično, če je zaradi uporabe po registraciji 
pridobila razlikovalen značaj za blago ali storitve, za katere je registrirana. 
[...]" 
I - 8998 
ALCON PROTI UUNT 
5 Člen 63 Uredbe št. 40/94 v odstavkih 1, 2 in 3 določa: 
„1. Proti odločbam odborov za pritožbe glede pritožb se lahko vloži tožba pri 
Sodišču. 
2. Tožba se lahko vloži zaradi kršitve pravil o pristojnosti, kršitve bistvenih določb 
postopka, kršitve Pogodbe, te uredbe ali kateregakoli pravnega pravila v zvezi z 
njihovo uporabo ali zaradi zlorabe pooblastil. 
3. Sodišče je pristojno za razveljavitev ali spremembo izpodbijane odločbe." 
Dejansko stanje 
6 Družba Alcon Pharmaceuticals Ltd je 1. aprila 1996 pri UUNT za besedo „BSS" 
vložila prijavo za registracijo znamke Skupnosti za „oftalmološke farmacevtske 
pripravke; sterilne raztopine za oftalmološko kirurgijo", proizvode iz razreda 5 v 
smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi 
registracije znamk z dne 15. junija 1957, kot je bil spremenjen in dopolnjen. 
7 Znamka je bila registrirana 7. avgusta 1998 in objavljena 19. oktobra 1998, 
29. novembra 1999 pa je bila prenesena na ime tožeče stranke, kot je ta zahtevala. 
I - 8999 
SKLEP Z DNE 5. 10. 2004 - ZADEVA C-192/03 
8 Družba Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (v nadaljevanju: intervenient) je 
7. decembra 1998 na podlagi člena 51(1) Uredbe št. 40/94 pri UUNT vložila 
zahtevek za razglasitev ničnosti znamke. Zatrjevala je, da je „BSS" okrajšava za 
„balanced salt solution" (uravnotežena raztopina soli) ali za „buffered saline 
solution" (puferska raztopina soli), in da je znamka torej opisovala obravnavane 
proizvode ter bila registrirana v nasprotju s členom 7 Uredbe št. 40/94. 
9 Oddelek za izbris je z odločbo z dne 15. decembra 1999 ugodil temu zahtevku z 
obrazložitvijo, da je bila znamka sestavljena iz znalo, ki je postal običajen v jezikovni 
rabi v smislu člena 7(1)(d) Uredbe št. 40/94, in da tožeča stranka ni dokazala, da je 
znak z uporabo pridobil razlikovalni učinek v smislu členov 7(3) in 51(2) Uredbe 
št. 40/94. Tožeča stranka je 15. februarja 2000 proti tej odločbi vložila pritožbo. 
10 Z izpodbijano odločbo je prvi odbor za pritožbe UUNT zavrnil to pritožbo, ker je 
ugotovil, da je bila beseda „BSS" v nemščini in angleščini v običajni jezikovni rabi 
uporabljena za opis oftalmološkega farmacevtskega pripravka in da tožeča stranka ni 
dokazala, da je ta beseda z uporabo pridobila razlikovalni učinek. 
Izpodbijana sodba 
11 Tožeča stranka je v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje 18. septembra 2001 
vložila tožbo za razveljavitev izpodbijane odločbe. UUNT in intervenient sta 
predlagala zavrnitev omenjene tožbe. 
I - 9000 
ALCON PROTI UUNT 
12 Sodišče prve stopnje je, prvič, v točkah od 35 do 48 izpodbijane sodbe presodilo, da 
je odbor za pritožbe pravilno ugotovil, da dokazi, ki jih je predložila tožeča stranka, 
niso dovolj jasno ponazorili, da je beseda „BSS" z uporabo postala običajna v smislu 
člena 7(1)(d) Uredbe št. 40/94. 
13 Ob sklicevanju na sodbo Sodišča z dne 4. oktobra 2001 v zadevi Merz in Krell 
(C-517/99, Recueil, str. I-6959) je Sodišče prve stopnje menilo, da je beseda „BSS" z 
dnem, ko je tožeča stranka vložila prijavo za registracijo znamke BSS, za ciljno 
javnost obravnavanih proizvodov, in sicer oftalmologov in kirurgov oftalmologije, 
postala običajna generična beseda za označitev uravnotežene raztopine soli 
(„balanced salt solution"). To naj bi izhajalo iz več strokovnih slovarjev in člankov 
ter iz dejstva, da so različna podjetja oftalmološke proizvode tržila pod imeni, ki so 
vsebovala besedo „BSS". 
14 Sodišče prve stopnje je, drugič, v točkah od 49 do 60 izpodbijane sodbe menilo, da je 
odbor za pritožbe prav tako pravilno ocenil, da tožeča stranka ni dokazala, da je 
znamka BSS z uporabo pridobila razlikovalni učinek v smislu členov 7(3) in 51(2) 
Uredbe št. 40/94. 
15 Ugotovilo je, da na podlagi dokumentov, ki jih je tožeča stranka predložila oddelku 
UUNT za izbris in pozneje odboru za pritožbe, ni bilo mogoče ugotoviti, da ciljna 
javnost besede „BSS" ni zaznavala kot generičnega imena zadevnega proizvoda, 
ampak kot razlikovalni znak določenega podjetja. Predvsem je poudarilo, da naj 
„seznam nadzora BSS" in dogovori, ki jih je tožeča stranka sklenila s tretjimi, ter 
elementi, ki jih je predložila tožeča stranka in naj bi izkazovali obstoj programa 
nadzora tretjih nad uporabo znamke BSS, ne bi imeli znanih posledic ali vpliva na 
ozaveščenje ciljne javnosti. 
16 Sodišče prve stopnje je zato tožbo zavrnilo. 
I - 9001 
SKLEP Z DNE 5. 10. 2004 - ZADEVA C-192/03 
Pritožba 
17 Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj izpodbijano sodbo in sporno odločbo razglasi 
za nični ter odloči o stroških. 
18 UUNT in intervenient predlagata, naj Sodišče zavrne pritožbo in tožeči stranki 
naloži plačilo stroškov. 
19 Na podlagi člena 119 Poslovnika lahko Sodišče, če je pritožba očitno neutemeljena, 
na podlagi poročila sodnika poročevalca in po nastopu generalnega pravobranilca 
kadarkoli z obrazloženim sklepom pritožbo zavrne. 
Trditve strank 
20 Prvič, tožeča stranka zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje nepravilno uporabilo 
člen 7(1)(d) Uredbe št. 40/94, s tem ko je menilo, da je beseda „BSS" postala 
običajna. 
21 Sodišče prve stopnje naj bi nepravilno upoštevalo dokaze, ki jih je predložil 
intervenient, ki so bodisi segali v čas po dnevu vložitve prijave za registracijo znamke 
BSS, v obravnavanem primeru je to 1. april 1996, edini datum, ki bi ga bilo treba 
upoštevati pri presoji razlogov za obravnavano ničnost, bodisi so bili objavljeni zunaj 
Evropske unije. Intervenient naj ne bi predložil nobenega dokaza, ki bi ga podala 
katerakoli oseba, ki trguje z obravnavanimi proizvodi, ki bi lahko izkazal običajnost 
besede „BSS". Zgolj omemba znamke kot imena ali opisa kakršnegakoli proizvoda v 
I - 9002 
ALCON PROTI UUNT 
slovarju ali v drugi publikaciji naj ne bi zadostovala kot dokaz, da je ta znak postal 
običajen v jezikovni rabi ciljne javnosti. 
22 Poleg tega tožeča stranka navaja, da bi Sodišče prve stopnje moralo upoštevati njene 
trditve glede aktivnih korakov, ki jih je naredila za nadzor sklicevanja tretjih na 
besedo „BSS" in za preprečitev tega, da bi tretji zlorabili znamko. 
23 Drugič, tožeča stranka zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje nepravilno zavrnilo 
dokaze, ki jih je predložila, da bi dokazala, da je znamka BSS z uporabo pridobila 
razlikovalni učinek na podlagi členov 7(3) in 51(2) Uredbe št. 40/94. Sodišče prve 
stopnje naj bi se v točki 56 izpodbijane sodbe oprlo na posebno vprašanje 
pomanjkanja dokaza glede učinka programa nadzora znamke na ciljno javnost, 
medtem ko naj ne bi imelo take zahteve glede dokazov intervenienta. Torej naj ne bi 
enako obravnavalo dokazov obeh strank spora. 
24 UUNT podrobneje navaja, da se pritožba nanaša na prvo zadevo pred Sodiščem prve 
stopnje in pred Sodiščem, ki se nanaša na zahtevek za razglasitev ničnosti znamke 
Skupnosti. 
25 Opirajoč se na sodbo Sodišča z dne 19. septembra 2002 v zadevi DKV proti UUNT 
(C-104/00 P, ZOdl., str. I-7561) UUNT navaja, da se večina pritožbenih razlogov 
tožeče stranke, če že ne vsi, nanaša samo na dejanska vprašanja, predvsem na 
preizkus dokazov s strani Sodišča prve stopnje, za presojo katerih pa Sodišče nima 
pristojnosti, kadar odloča o pritožbi. 
I - 9003 
SKLEP Z DNE 5. 10. 2001 - ZADEVA C-192/03 
26 Podredno, glede razlage tako člena 7(1)(d) kot členov 7(3) in 51(2) Uredbe št. 40/94, 
UUNT meni, da Sodišče prve stopnje ni nepravilno uporabilo prava. Glede dokazov 
intervenienta, tudi ob predpostavki, da bi Sodišče lahko presojalo njihov učinek, 
UUNT zatrjuje, da je Sodišče prve stopnje lahko pravilno ugotovilo, da dokazujejo, 
da je beseda „BSS" na dan vložitve zahteve za registracijo že pridobila običajnost in 
da je zato znamka izgubila razlikovalni učinek. 
27 Intervenient navaja, da dokazi, ki jih je predložil oddelku za izbris UUNT, odboru za 
pritožbe in Sodišču prve stopnje, jasno izkazujejo generičnost, ki jo ima v dobroverni 
ustaljeni praksi trgovanja znamka BSS za obravnavane proizvode, ter da sta UUNT 
in Sodišče prve stopnje te dokaze pravilno upoštevala. 
Presoja Sodišča 
28 Za oceno, da so znamko BSS sestavljali izključno znaki ali označbe, ki so postali 
običajni v jezikovni rabi ciljne javnosti za oznako proizvodov, za katere je bila 
registrirana znamka, in da je bila znamka zato z izpodbijano odločbo pravilno 
razglašena za nično, se je Sodišče prve stopnje v točki 39 izpodbijane sodbe pravilno 
oprlo na dejstvo, da ni bila odločilna opisnost znamke, ampak vsakdanja uporaba v 
krogih, ki jim pripada trženje teh proizvodov (glej, glede na v bistvu identične 
določbe, člen 3(l)(d) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o 
približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 1988, 
L 40, str. 1), zgoraj navedeno sodbo Merz in Krell, točka 35). 
29 Sodišče je prav tako pravilno uporabilo člen 7(1)(d) Uredbe št. 40/94, ko je v točki 40 
izpodbijane sodbe opomnilo, da s pomočjo znakov ali označb, ki sestavljajo znamko 
in so postali običajni v jezikovni rabi ali v dobroverni ustaljeni praksi trgovanja za 
označbo proizvodov ali storitev, na katere se ta znamka nanaša, ni mogoče 
I - 9004 
ALCON PROTI UUNT 
razlikovati proizvodov ali storitev nekega podjetja od blaga in storitev drugih 
podjetij, in da torej niso izpolnjene bistvene naloge omenjene znamke - razen če so 
zaradi uporabe ti znaki ali označbe pridobili razlikovalni učinek (glej po analogiji 
zgoraj navedeno sodbo Merz in Krell, točka 37). 
30 Sodišče prve stopnje prav tako ni napačno uporabilo prava, s tem ko je v točki 42 
izpodbijane sodbe menilo, da je treba za presojo običajnosti sporne znamke izhajati s 
stališča strokovne zdravniške javnosti, in sicer oftalmologov in kirurgov oftalmo­
logije, ki svojo dejavnost opravljajo v Evropski uniji. 
31 Pravni okvir spora je bil tako pravilno določen in Sodišče prve stopnje je pri analizi 
dokazov, ki sta jih predložila tožeča stranka oziroma intervenient, menilo, da iz teh 
dokazov izhaja, da je znamka BSS za obravnavano ciljno javnost pridobila običajni 
značaj in da z uporabo ni pridobila razlikovalnega učinka. 
32 V podporo svojega predloga za razveljavitev izpodbijane sodbe tožeča stranka 
zatrjuje, prvič, da Sodišče prve stopnje ni dovolj upoštevalo dokazov, ki jih je 
predložila oddelku za izbris in odboru za pritožbe UUNT, in da je nasprotno 
preveliko težo namenilo dokazom, ki jih je intervenient predložil pred istimi organi. 
33 Ugotovitve Sodišča prve stopnje, da tožeča stranka ni predložila dovolj dokazov za 
podporo svojih trditev oziroma da tožeča stranka ni dokazala, da so te resnične, pa 
so dejanske ugotovitve, za katere je izključno pristojno Sodišče prve stopnje in jih ni 
mogoče izpodbijati s pritožbo (glej v tem smislu sodbi z dne 1. oktobra 1991 v zadevi 
Vidrányi proti Komisiji, C-283/90, Recueil, str. I-4339, točki 16 in 17, in z dne 
18. novembra 1999 v zadevi Tzoanos proti Komisiji, C-191/98 P, Recueil, str. I-8223, 
točka 23), razen če Sodišče prve stopnje ne izkrivi dokazov, ki so mu bili predloženi 
I - 9005 
SKLEP Z DNE 5. 10. 2004 — ZADEVA C-192/03 
(glej v tem smislu sodbo z dne 15. junija 2000 v zadevi Dorsch Consult proti Svetu in 
Komisiji, C-237/98 P, Recueil, str. I-4549, točki 35 in 36). 
34 S temi trditvami se tožeča stranka, kot je to pravilno navedel UUNT, dejansko 
omejuje na izpodbijanje presoje dejstev Sodišča prve stopnje, ne da bi pri tem 
zatrjevala kakršnokoli izkrivljanje dokazov iz spisa, ki so mu bili predloženi. Ta 
presoja ni vprašanje, ki je kot tako predmet nadzora Sodišča v okviru pritožbe 
(zgoraj navedena sodba DKV proti UUNT, točka 22, in sklep z dne 5. februarja 2004 
v zadevi Telefon in Buch proti UUNT, C-326/01 P, Recueil, str. I-1371, točka 35). 
Tožeča stranka prav tako ne zatrjuje, da naj bi bilo v izpodbijani sodbi pri uporabi 
dokaznih pravil pravo nepravilno uporabljeno (glej v tem smislu sodbo z dne 8. julija 
1999 v zadevi Hüls proti Komisiji, C-199/92 P, Recueil, str. I-4287, točki 64 in 65). 
35 Drugič, tožeča stranka navaja, da je Sodišče prve stopnje nepravilno uporabilo pravo, 
s tem ko ni izhajalo iz datuma vložitve prijave za registracijo znamke BSS, v 
obravnavani zadevi je to 1. april 1996. Samo ta datum naj bi bil upošteven za presojo, 
ali je znamka Skupnosti pridobila običajnost, kar bi upravičevalo njeno razglasitev 
ničnosti na podlagi člena 51(1) Uredbe št. 40/94. To napako naj bi razkrilo dejstvo, 
da je Sodišče prve stopnje, predvsem v točki 45 izpodbijane sodbe, omenilo 
dokumente, ki segajo v čas po tem datumu. Sodišče prve stopnje naj bi v točki 44 
izpodbijane sodbe prav tako napačno upoštevalo dokumente, objavljene zunaj 
Evropske unije, ki ne morejo odražati zaznave zgoraj navedene ciljne javnosti. 
36 Razlikovati je treba dva dela tega drugega pritožbenega razloga. 
37 Prvi del se nanaša na to, da je Sodišče prve stopnje dokumente, ki segajo v čas po 
prijavi za registracijo, upoštevalo pri presoji, ali je znamka pridobila običajnost. Če 
želi tožeča stranka s tem delom izpodbijati presojo Sodišča prve stopnje, ki jo je to 
glede običajnosti znamke na dan prijave za registracijo opravilo na podlagi teh 
dokumentov, je treba poudariti, da ta presoja dokazov ni pravno vprašanje, ki bi ga 
Sodišče obravnavalo. Če pa nasprotno tožeča stranka želi dokazati, da je Sodišče 
I - 9006 
ALCON PROTI UUNT 
prve stopnje, s tem ko je upoštevalo te dokumente, za datum, ki ga je treba 
upoštevati pri analizi običajnosti besede „BSS", izrecno izbralo datum po prijavi za 
registracijo, pa tak očitek poraja pravno vprašanje, o katerem Sodišče mora presojati. 
38 Vendar pa v obravnavani zadevi ta del pritožbenega razloga ni utemeljen. 
39 Sodišče prve stopnje je v točki 46 izpodbijane sodbe namreč izrecno navedlo, da je 
odbor za pritožbe v točki 19 izpodbijane odločbe ocenil, da dokazi, ki jih je predložil 
intervenient, dokazujejo, da je beseda „BSS" na dan vložitve prijave postala običajna. 
V analizi je torej izhajalo samo iz datuma, ki ga je navedla tožeča stranka za presojo 
zatrjevanih razlogov za ničnost. 
40 UUNT je v zvezi s tem pravilno navedel, da je datum, ki je upošteven za to presojo, 
datum vložitve zahteve za registracije znamke Skupnosti. 
41 Poleg tega je Sodišče prve stopnje lahko, ne da bi to pomenilo nasprotujočo si 
razlago ali nepravilno uporabo prava, upoštevalo dokaze, ki omogočajo sklepanje o 
položaju na ta datum (glej, po analogiji, sklep z dne 27. januarja 2004 v zadevi La 
Mer Technology, C-259/02, Recueil, str. I-1159, točka 31), čeprav segajo v čas po 
datumu vložitve prijave. 
42 V drugem delu tega pritožbenega razloga tožeča stranka navaja, da je Sodišče prve 
stopnje v točki 44 izpodbijane sodbe upoštevalo določene dokumente, objavljene v 
Združenih državah. Vendar pa ta okoliščina ne dokazuje, da je analizo oprlo na 
dokaze, ki nimajo nobenega vpliva na ciljno javnost. S tem, da je v točki 42 
izpodbijane sodbe navedlo, da je bila angleščina tehnični jezik strokovnjakov 
obravnavanega področja, in s tem, da se je v točki 43 izpodbijane sodbe sklicevalo na 
to, da „strokovna skupnost" besedo „BSS" zaznava kot generično besedo, je Sodišče 
prve stopnje nujno ocenilo, da so ti dokumenti, čeprav objavljeni zunaj Evropske 
unije, podpirali ugotovitev, da je ciljna javnost menila, da je ta beseda postala 
I - 9007 
SKLEP Z DNE 5. 10. 2004 - ZADEVA C-192/03 
običajna. S tem je podalo golo dejansko presojo, ki je tožeča stranka ne more 
izpodbijati s pritožbo. 
43 Drugi pritožbeni razlog je torej treba zavrniti. 
44 Iz vsega zgoraj navedenega izhaja, da je pritožba tožeče stranke očitno neutemeljena 
in jo je zato treba zavrniti. 
Stroški 
45 V skladu s členom 69(2) Poslovnika, ki se na podlagi 118 tega poslovnika uporablja 
za postopek s pritožbo, se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti 
priglašeni. UUNT in intervenient sta predlagala, naj se tožeči stranki naloži plačilo 
stroškov, in ker ta s predlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov. 
Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) sklenilo: 
1) Pritožba se zavrne. 
2) Alcon Inc. se naloži plačilo stroškov. 
V Luxembourgu, 5. oktobra 2004. 
Podpisi 
I - 9008