Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Kršitve – Pripis – Matična družba in hčerinske družbe – Gospodarska enota – Merila za presojo

(člena 81 ES in 82 ES)

2. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Kršitve – Pripis – Matična družba in hčerinske družbe – Gospodarska enota – Merila za presojo

(člena 81 ES in 82 ES)

3. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Obteževalne okoliščine – Ponovna kršitev – Pojem

(člena 81 ES in 82 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 2)

4. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Odvračilnost globe

(člena 81 ES in 82 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 1 A, četrti odstavek)

5. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Ocenitev dejanske sposobnosti povzročiti škodo na prizadetem trgu

(člena 81 ES in 82 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 1 A, od prvega do četrtega in šesti odstavek)

6. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Presoja glede na naravo kršitve – Zelo resne kršitve

(člena 81 ES in 82 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 1 A, prvi in drugi odstavek)

7. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Spoštovanje načela sorazmernosti

(člena 81 ES in 82 ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 1 A)

Summary

1. V primeru kršitve konkurenčnih pravil se ravnanje hčerinske družbe lahko pripiše matični družbi, če hčerinska družba kljub temu, da je ločena pravna oseba, o svojem ravnanju na trgu ne odloča samostojno, temveč večinoma ravna po navodilih matične družbe, ob tem pa se zlasti upoštevajo gospodarske, organizacijske in pravne povezave, ki združujejo ti pravni enoti. V takem primeru sta namreč matična družba in njena hčerinska družba del iste gospodarske enote in tako tvorita eno podjetje. Dejstvo, da matična družba in njena hčerinska družba tvorita eno podjetje, tako Komisiji omogoča, da odločbo, s katero nalaga plačilo glob, naslovi na matično družbo, ne da bi bilo treba dokazati osebno vpletenost zadnje ob tej kršitvi.

V posebnem primeru, v katerem je matična družba stoodstotna lastnica kapitala hčerinske družbe, ki je kršila konkurenčna pravila, ta matična družba po eni strani lahko odločilno vpliva na ravnanje te hčerinske družbe, po drugi strani pa obstaja izpodbojna domneva, da ta matična družba dejansko odločilno vpliva na ravnanje hčerinske družbe. V teh okoliščinah za domnevo, da matična družba odločilno vpliva na poslovno politiko hčerinske družbe, zadostuje, da Komisija dokaže, da je ves kapital hčerinske družbe v lasti matične družbe. Komisija bo lahko tako matično družbo štela za solidarno odgovorno za plačilo globe, naložene njeni hčerinski družbi, razen če ta matična družba, ki mora to domnevo ovreči, ne predloži zadostnih dokazov, da njena hčerinska družba na trgu ravna samostojno.

(Glej točki 53 in 54.)

2. Komisija lahko domneva, da matična družba odločilno vpliva na ravnanje svojih hčerinskih družb, ker je posredno ali neposredno imela v lasti 100 % kapitala hčerinskih družb. Naloga matične družbe je, da izpodbije to domnevo s tem, da dokaže, da so te hčerinske družbe pri opredelitvi poslovne politike samostojne, tako da z njo ne sestavljajo enotnega gospodarskega subjekta in torej samo enega podjetja v smislu člena 81 ES.

Natančneje, matična družba mora predložiti vse dokaze o organizacijskih, poslovnih in pravnih povezavah med njo in njenimi hčerinskimi družbami, ki bi po njenem mnenju lahko pokazali, da ne sestavljajo enotnega gospodarskega subjekta. Splošno sodišče mora namreč pri presoji upoštevati vse predložene dokaze, katerih narava in pomembnost se lahko glede na posebne značilnosti vsake obravnavane zadeve spreminjata.

Vzrok za to, da je Komisija odločbo o naložitvi globe lahko naslovila na družbo, ki je matična družba v skupini družb, ni razmerje med matično družbo in hčerinsko družbo pri prigovarjanju h kršitvi niti a fortiori vpletenost matične družbe v navedeno kršitev, temveč to, da te družbe sestavljajo eno podjetje. Da bi se lahko odgovornost za kršitev hčerinske družbe pripisala matični družbi, torej ni treba dokazati, da matična družba vpliva na politiko hčerinske družbe na posamičnem področju, na katerem je bila storjena kršitev.

Natančneje, da bi se zavrnila trditev, da matična družba odločilno vpliva na ravnanje svojih hčerinskih družb med drugim s tem, da usklajuje finančne naložbe skupine, namreč ne zadostuje navedba, da je matična družba le neoperativen holding, ki zelo malo posega v upravljanje svojih hčerinskih družb. V kontekstu skupine družb je namreč namen holdinga, ki med drugim usklajuje finančne naložbe skupine, da zbere deleže različnih družb in da zagotovi enotno vodenje teh družb zlasti prek nadzora nad sredstvi.

(Glej točke od 66 do 68 in 70.)

3. V točki 2 Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člen[om] 65(5) Pogodbe ESPJ, je kot primer obteževalne okoliščine navedena ponovna storitev enakovrstne kršitve s strani istega podjetja ali istih podjetij. Pojem ponovitve kršitve, kot je razumljen v več nacionalnih pravnih redih, pomeni, da je neka oseba ponovila kršitve, potem ko je za podobne kršitve že bila kaznovana. Morebitna ponovna kršitev je eden od dejavnikov, ki se upoštevajo pri analizi teže kršitve.

Poleg tega ima Komisija široko diskrecijsko pravico glede izbire dejavnikov, ki jih mora upoštevati pri odmeri glob, kot so zlasti posebne okoliščine zadeve, njen kontekst in odvračalni učinek glob, pri čemer se ni treba sklicevati na zavezujoč ali izčrpen seznam meril, ki bi jih bilo treba obvezno upoštevati. Ugotovitev in presoja posebnih značilnosti ponovljene kršitve sta del te pristojnosti Komisije, ki ni vezana na morebiten zastaralni rok za tako ugotovitev.

V zvezi s tem to, da je podjetje kmalu po sprejetju predhodne odločbe – ta je bila sprejeta manj kot deset let po sprejetju prve odločbe – ponovno storilo kršitev, kaže na to, da je nagnjeno k temu, da ne spremeni načina ravnanja, čeprav je bila v zvezi z njim ugotovljena kršitev pravil s področja konkurence, tako da se Komisija pri ugotovitvi, da je bila storjena ponovna kršitev, lahko upravičeno opre na take predhodne odločbe, ne da bi s tem kršila načelo pravne varnosti.

Poleg tega ukrepi, ki jih je sprejelo zadevno podjetje, da bi spoštovalo konkurenčno pravo, ne vplivajo na to, da je bila kršitev dejansko storjena in da je Komisija ugotovila, da je bila kršitev storjena ponovno. To, da je zadevno podjetje sprejelo program usklajevanja, Komisije ne zavezuje, da zaradi te okoliščine odobri znižanje globe. Poleg tega ni mogoče določiti stopnje učinkovitosti notranjih ukrepov, ki jih podjetje sprejme za preprečitev ponovnih kršitev konkurenčnega prava.

V skladu z isto logiko to, da je zadevno podjetje sodelovalo v upravnem postopku, tudi ne more pripeljati do tega, da se ponovna kršitev ne bi obravnavala kot obteževalna okoliščina.

Nazadnje, v zvezi s tem, ali je povečanje globe zaradi ponovne kršitve sorazmerno, ima Komisija pri določanju glob diskrecijsko pravico in ni dolžna uporabiti točno določene matematične formule. Poleg tega mora Komisija pri določitvi globe paziti, da ima njen ukrep odvračilni učinek. Ponovitev kršitve pa je okoliščina, ki upravičuje precejšnje povečanje osnovnega zneska globe. Ponovitev kršitve namreč dokazuje, da sankcija, ki je bila naložena v preteklosti, ni imela zadostnega odvračilnega učinka. Poleg tega lahko Komisija pri določitvi stopnje povečanja zaradi ponovitve kršitve upošteva dokaze, ki potrjujejo nagnjenost zadevnega podjetja k neupoštevanju pravil o konkurenci, vključno s časom, ki je potekel med zadevnima kršitvama.

(Glej točke od 90 do 93 in od 95 do 98.)

4. Če Komisija naloži podjetju globo zaradi kršitve konkurenčnih pravil in določi njeno višino na podlagi množitelja, ki je drugačen od tistega, ki je bil uporabljen pri izračunu zneska globe, naložene istemu podjetju v drugi odločbi, načelo enakega obravnavanja ni kršeno, ker se odločbi nanašata na različni dejanski stanji.

Pristojnost Komisije, da podjetjem, ki namerno ali iz malomarnosti kršijo določbe člena 81 ES, naloži globe, je namreč eno od sredstev, ki jih ima Komisija za izvajanje naloge nadzora, ki ji jo podeljuje pravo Skupnosti, kar vključuje nalogo izvajanja splošne politike, katere namen je, da se na področju konkurence uporabljajo načela, ki jih določa Pogodba, in da se v tem smislu usmerja ravnanje podjetij. Torej mora Komisija pri presoji teže kršitve zaradi določitve zneska globe zagotoviti odvračilen učinek svojega ukrepa, zlasti pri vrstah kršitev, ki so posebno škodljive za uresničitev ciljev Skupnosti. Na podlagi tega se zahteva, da se globa prilagodi, da bi se upošteval zaželeni učinek na podjetje, ki mu je naložena, in to tako, da globa – v skladu z zahtevami, ki izhajajo po eni strani iz nujnosti, da se zagotovi učinkovitost globe, in po drugi strani iz spoštovanja načela sorazmernosti – zlasti z vidika finančnih sposobnosti zadevnega podjetja ni nepomembna ali, nasprotno, pretirana. Veliko podjetje, ki ima precejšnja finančna sredstva glede na druge udeležence kartela, lahko lažje pridobi potrebna sredstva za plačilo globe, kar z vidika zadostne odvračilnosti globe utemeljuje izrek sorazmerno višje globe – med drugim z uporabo določenega množitelja – kot se za isto kršitev izreče podjetju, ki takih sredstev nima.

Poleg tega je za določitev globe pomembno upoštevati skupni promet vsakega podjetja, udeleženega v omejevalnem sporazumu. Cilj doseganja odvračilnega učinka, ki ga ima Komisija pravico uresničevati, ko določa znesek globe, je namenjen temu, da se zagotovi, da podjetja spoštujejo pravila o konkurenci, ki so za izvajanje njihovih dejavnosti znotraj Skupnosti ali Evropskega gospodarskega prostora določena s Pogodbo. Iz navedenega je mogoče sklepati, da se faktor za odvračanje, ki ga je mogoče vključiti v izračun globe, določi tako, da se upošteva veliko elementov, ne pa le poseben položaj zadevnega podjetja. To načelo velja med drugim takrat, kadar Komisija določi odvračilni množitelj, ki se uporabi za globo, naloženo podjetju.

Poleg tega ima Komisija glede določanja višine glob široko diskrecijsko pravico in ni omejena s svojimi prejšnjimi presojami. Torej se zadevno podjetje na sodišču Unije ne more sklicevati na politiko odločanja Komisije.

Vsekakor je načelo enakega obravnavanja kršeno le, če se podobni položaji obravnavajo različno ali različni položaji enako, razen če je takšna obravnava objektivno utemeljena.

(Glej točke od 119 do 122, 125, 126, 129 in 136.)

5. V Smernicah o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člen[om] 65(5) Pogodbe ESPJ, se razlikuje med manjšimi kršitvami, resnimi kršitvami in zelo resnimi kršitvami (točka 1 A, prvi in drugi odstavek, Smernic). Poleg tega se razlikovanje med podjetji opravi zato, da bi se v skladu s točko 1 A, tretji, četrti in šesti odstavek, Smernic določil vsakokratni prispevek k uspehu kartela posameznega podjetja glede na dejansko ekonomsko zmožnost zaradi njegove uvrstitve v ustrezno skupino.

Vendar je treba posamičen prispevek vsakega podjetja – izražen v dejanski ekonomski zmožnosti – k uspehu kartela razlikovati od konkretnega učinka kršitve, na katerega se nanaša točka 1 A, prvi odstavek, Smernic. V zadnjenavedenem primeru se konkretni vpliv kršitve, če je izmerljiv, upošteva za uvrstitev kršitve med manjše, resne ali zelo resne kršitve. Posamični prispevek vsakega podjetja pa se upošteva pri ponderiranju zneskov, ki so bili določeni glede na težo kršitve.

Komisija lahko, tudi če ni podan konkreten in izmerljiv vpliv kršitve, v skladu s točko 1 A, tretji, četrti in šesti odstavek, Smernic – in po tem, ko kršitev opredeli kot manjšo, resno ali zelo resno – odloči, da bo zadevna podjetja različno obravnavala.

Poleg tega Komisija lahko določi višjo raven izhodiščnega zneska globe za podjetja, ki imajo relativno večji delež od drugih na zadevnem trgu. Komisija s tem upošteva dejanski vpliv, ki ga ima vsako od podjetij na tem trgu. Ta dejavnik namreč odraža večjo odgovornost podjetij, ki imajo na zadevnem trgu relativno večji delež kot druga podjetja, za škodo, storjeno konkurenci in tudi potrošnikom s sklenitvijo tajnega omejevalnega sporazuma.

(Glej točke 146, 149, 150 in 154.)

6. Iz opisa zelo resnih kršitev v Smernicah o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člen[om] 65(5) Pogodbe ESPJ, izhaja, da je mogoče sporazume oziroma usklajena ravnanja, ki se nanašajo predvsem na določitev ciljnih cen oziroma razdelitev tržnih deležev, le na podlagi njihove narave opredeliti kot „zelo resne“ in Komisiji ni treba dokazati, da je kršitev konkretno vplivala na trg. Poleg tega so horizontalni sporazumi o cenah ena najhujših kršitev konkurenčnega prava in jih je zato mogoče opredeliti za zelo resne.

(Glej točko 166.)

7. Načelo sorazmernosti zahteva, da ukrepi Skupnosti ne smejo prekoračiti tistega, kar je primerno in potrebno za uresničitev želenega cilja. Načelo sorazmernosti v kontekstu izračuna globe zaradi kršitve konkurenčnih pravil pomeni, da mora Komisija globo določiti sorazmerno z dejavniki, ki se upoštevajo pri določitvi teže kršitve, in da mora te dejavnike upoštevati kot medsebojno povezane in objektivno upravičeno.

(Glej točko 175.)