ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 107/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. februarja 2015 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

(Zadeva C-172/13) (1)

((Neizpolnitev obveznosti države - Člen 49 PDEU - Člen 31 Sporazuma EGP - Davek od dohodkov pravnih oseb - Skupina družb - Davčna olajšava za skupino - Prenos izgub, ki jih je utrpela hčerinska družba nerezidentka - Pogoji - Datum, na katerega je treba določiti dokončnost izgub hčerinske družbe nerezidentke))

(2015/C 107/02)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: W. Roels in R. Lyal, agenta)

Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: V. Kaye, S. Brighouse in A. Robinson, agenti, skupaj z D. Ewartom, QC, in S. Ford, barrister))

Intervenientke v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in K. Petersen, agenta), Kraljevina Španija (zastopnika: A. Rubio González in A. Gavela Llopis, agenta), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. K. Bulterman in J. Langer, agenta), Republika Finska (zastopnik: S. Hartikainen, agent)

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Komisiji se naloži plačilo stroškov.

3. Zvezna republika Nemčija, Kraljevina Španija, Kraljevina Nizozemska in Republika Finska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 207, 20.7.2013.
2.

Člen 8(1) Direktive 2008/48 je treba razlagati tako, da, prvič, ne nasprotuje temu, da se kreditna sposobnost potrošnika oceni zgolj na podlagi informacij, ki jih ta posreduje, če so te informacije zadostne in če so izjave potrošnika podprte z dokaznimi listinami, in drugič, ne nalaga dajalcu kredita, da sistematično preverja informacije, ki jih posreduje potrošnik.
SL Uradni list Evropske unije C 65/10

Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 18. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Generali-Providencia Biztosító Zrt/Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

(Zadeva C-470/13) (1)

((Predhodno odločanje - Javna naročila - Javno naročilo, ki ne dosega praga iz Direktive 2004/18/ES - Člena 49 PDEU in 56 PDEU - Uporaba teh členov - Nek čezmejni interes - Razlogi za izključitev iz postopka oddaje javnega naročila - Izključitev gospodarskega subjekta, ki je storil kršitev nacionalnih predpisov o konkurenci, ki je bila potrjena s sodno odločbo, izrečeno pred manj kot petimi leti - Dopustnost - Sorazmernost))

(2015/C 065/14)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Generali-Providencia Biztosító Zrt

Tožena stranka: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

Izrek

Člena 49 PDEU in 56 PDEU ne nasprotujeta uporabi nacionalnih predpisov, ki iz postopka oddaje javnega naročila izključujejo gospodarski subjekt, ki je storil kršitev prava o konkurenci, ki je bila potrjena s pravnomočno sodno odločbo, in mu je bila za to kršitev naložena globa.

(1) UL C 367, 14.12.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 46/10

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 3. decembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen – Belgija) – kazenski postopek proti Edgardu Jan De Clercqu in drugim

(Zadeva C-315/13) (1)

((Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Člena 56 PDEU in 5 PDEU - Direktiva 96/71/ES - Člen 3(1) in (10) - Direktiva 2006/123/ES - Člen 19 - Nacionalna ureditev, ki osebi, pri kateri so zaposleni napoteni delavci ali pripravniki, nalaga, da mora prijaviti tiste, ki ne morejo predložiti potrditve prejema predhodne prijave, ki bi jo moral delodajalec s sedežem v drugi državi članici opraviti v državi članici gostiteljici - Kazenska sankcija))

(2015/C 046/12)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen

Stranke v postopku v glavni stvari

Edgard Jan De Clercq, Emiel Amede Rosa De Clercq, Nancy Genevieve Wilhelmina Rottiers, Ermelinda Jozef Martha Tampère, Thermotec NV

Izrek

Člena 56 PDEU in 57 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ureditvi države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere je prejemnik storitev, ki jih opravijo delavci, ki jih napoti ponudnik storitev s sedežem v drugi državi članici, dolžan pred začetkom dela teh delavcev pristojnim organom prijaviti identifikacijske podatke teh delavcev, če ti niso mogli predložiti dokaza o prijavi, ki bi jo moral njihov delodajalec opraviti pri pristojnih organih te države članice gostiteljice pred začetkom navedenega opravljanja storitev, ker je taka ureditev lahko utemeljena na podlagi zaščite nujnega razloga v splošnem interesu, kot je varstvo delavcev ali boj proti socialnim goljufijam, pod pogojem, da se dokaže, da je ta zaščita primerna za zagotovitev uresničitve legitimnega cilja ali ciljev, ki se jim sledi, in da ne presega tega, kar je nujno za njihovo dosego, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 252, 31.8.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 7/3

Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 6. novembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Cartiera dell’Adda SpA/CEM Ambiente SpA

(Zadeva C-42/13) (1)

((Javna naročila - Načeli enakega obravnavanja in preglednosti - Direktiva 2004/18/ES - Razlogi za izključitev pri sodelovanju - Člen 45 - Osebni položaj kandidata ali ponudnika - Obvezna izjava glede osebe, navedene kot „tehnični direktor“ - Nepredložitev izjave v ponudbi - Izključitev iz postopka oddaje naročila, ne da bi se dopustil popravek te opustitve))

(2015/C 007/04)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Cartiera dell’Adda SpA

Tožena stranka: CEM Ambiente SpA

Izrek

Člen 45 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1177/2009 z dne 30. novembra 2009 v povezavi s členom 2 te direktive ter načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da bi bil gospodarski subjekt iz postopka oddaje naročila izključen zato, ker ni spoštoval obveznosti iz razpisne dokumentacije, da svoji ponudbi priloži – sicer bo izključen – izjavo, iz katere izhaja, da zoper osebo, ki je v tej ponudbi navedena kot tehnični direktor tega subjekta, ni uveden kazenski postopek oziroma ta ni bila kazensko obsojena, kadar je naročniku po preteku roka, določenega za predložitev ponudb, predložena taka izjava ali pa je dokazano, da je bil za to osebo naziv tehnični direktor naveden pomotoma.

(1) UL C 101, 6.4.2013.
2.

Člene 45, 46(2) in 94(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici, spremenjeni in posodobljeni z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1992/2006 z dne 18. decembra 2006, je treba razlagati tako, da zavarovancem ne dajejo možnosti izbire, da se pri ugotavljanju pravic v državi članici ne upoštevajo zavarovalne dobe, dopolnjene v drugi državi članici pred datumom začetka uporabe te uredbe v prvi državi članici.
SL Uradni list Evropske unije C 421/10

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. oktobra 2014 – Guido Strack proti Evropski komisiji

(Zadeva C-127/13 P) (1)

((Pritožba - Pravica do izjave - Pravica do zakonitega sodnika - Dostop do dokumentov institucij - Delna zavrnitev dostopa do zadevnih dokumentov pritožniku - Prvotna odločba o zavrnitvi - Nastanek odločbe o zavrnitvi zaradi molka organa - Nadomestitev odločbe o zavrnitvi zaradi molka organa z izrecnimi odločbami - Pravni interes po sprejetju izrecnih odločb o zavrnitvi - Izjeme od dostopa do dokumentov - Varstvo interesa dobrega upravljanja - Varstvo osebnih podatkov in poslovnih interesov))

2014/C 421/12

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnik: Guido Strack (zastopnik: H. Tettenborn, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnici: B. Conte in P. Costa de Oliveira, agentki)

Izrek

1. Sodba Splošnega sodišča Evropske unije Strack/Komisija (T-392/07, EU:T:2013:8) se v delu, v katerem je Splošno sodišče z njo odločbo Evropske komisije z dne 24. julija 2007 razglasilo za nično, razveljavi.

2. V preostalem se nasprotna pritožba zavrne.

3. Pritožba se zavrne.

4. Ničnostna tožba se v delu, v katerem je uperjena zoper odločbo Evropske komisije o zavrnitvi dostopa do izvlečka iz registra glede zavrnilnih odločb o potrdilnih prošnjah za dostop do dokumentov, zavrne.

5. Guido Strack nosi svoje stroške na tej stopnji in tretjino stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija.

6. Evropska komisija nosi dve tretjini svojih stroškov, povezanih s tem postopkom.

7. Stroške, povezane s postopkom na prvi stopnji, ki je bil končan s sodbo Strack/Komisija (T-392/07, EU:T:2013:8), stranki nosita tako, kot je določeno v točki 7 izreka navedene sodbe.

(1) UL C 147, 25.5.2013.
1.

Člena 138(1) in 139(1), drugi pododstavek, Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/88/EU z dne 7. decembra 2010, je treba razlagati tako, da nasprotujeta temu, da v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, davčna uprava države članice ne prizna pravice do oprostitve davka na dodano vrednost iz naslova dobave znotraj Skupnosti, ker pridobitelj ni bil identificiran za ta davek v drugi državi članici in ker dobavitelj ni dokazal avtentičnosti podpisa na dokumentih, ki jih je predložil v utemeljitev svojega obračuna v zvezi z domnevno oproščeno dobavo, niti tega, da je bila oseba, ki je podpisala te dokumente v pridobiteljevem imenu, pooblaščena za njegovo zastopanje, čeprav so bila dokazila, ki utemeljujejo pravico do oprostitve, ki jih je dobavitelj predložil v utemeljitev svojega obračuna, skladna s seznamom dokumentov, ki jih je treba predložiti tej upravi, določenim z nacionalnim pravom, in jih je ta uprava sprva sprejela kot dokazila, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
SL Uradni list Evropske unije C 409/10

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 11. septembra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – A proti B in drugim

(Zadeva C-112/13) (1)

((Člen 267 PDEU - Nacionalna ustava - Obvezni postopek za oceno ustavnosti - Preverjanje skladnosti nacionalnega zakona s pravom Unije in nacionalno ustavo - Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Neobstoj stalnega prebivališča ali znanega prebivališča tožene stranke na ozemlju države članice - Dogovor o pristojnosti, če se tožena stranka spusti v postopek - Začasni zastopnik odsotne tožene stranke))

2014/C 409/14

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: A

Tožene stranke: B, C, D, E, F, G, H

Izrek

1. Pravo Unije, zlasti člen 267 PDEU, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero morajo redna sodišča, ki odločajo o pritožbi ali na zadnji stopnji, če menijo, da je nacionalni zakon v nasprotju s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, med postopkom, ki teče pred njimi, ustavnemu sodišču predlagati splošno razveljavitev zakona, namesto da ga v konkretnem primeru zgolj ne uporabijo, če je posledica prednostnega značaja tega postopka, da redna sodišča – tako pred vložitvijo takega predloga pri nacionalnem sodišču, pristojnem za izvajanje nadzora ustavnosti zakonov, kot tudi, če je treba, potem ko to sodišče sprejme odločitev glede tega predloga – ovirajo izvajanje svoje pristojnosti oziroma izpolnijo svojo obveznost predložitve vprašanj za predhodno odločanje Sodišču. Nasprotno pa je treba pravo Unije, zlasti člen 267 PDEU razlagati tako, da ne nasprotuje taki nacionalni ureditvi, če lahko redna sodišča še vedno: — prosto odločijo, kadar koli se jim to zdi primerno, celo po vmesnem postopku ocene ustavnosti, da predložijo Sodišču v predhodno odločanje vsa vprašanja, ki se jim zdijo potrebna, — prosto sprejmejo vsak ukrep, ki je potreben za zagotovitev začasnega pravnega varstva pravic, ki jih zagotavlja pravni red Unije, in — po takem vmesnem postopku ne uporabijo nacionalne določbe, za katero menijo, da je v nasprotju s pravom Unije. Naloga predložitvenega sodišča je, da preveri, ali je mogoče nacionalno zakonodajo iz postopka v glavni stvari razlagati v skladu s temi zahtevami prava Unije.

2. Člen 24 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da če nacionalno sodišče za stranko, ki ji tožba ni bila vročena, ker njeno prebivališče ni znano, postavi začasnega zastopnika odsotne tožene stranke v skladu z nacionalno zakonodajo, okoliščina, da se ta začasni zastopnik spusti v postopek, ne pomeni, da se spusti v postopek tožena stranka v smislu člena 24 te uredbe, kar ustvarja mednarodno pristojnost tega sodišča.

(1) UL C 226, 3.8.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 421/14

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 1. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – E proti B

(Zadeva C-436/13) (1)

((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Členi 8, 12 in 15 - Pristojnost v zadevah starševske odgovornosti - Postopek v zvezi z vzgojo in varstvom otroka, ki običajno prebiva v državi članici prebivališča svoje matere - Dogovor o pristojnosti v korist sodišča države članice prebivališča očeta tega otroka - Obseg))

2014/C 421/19

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: E

Tožena stranka: B

Izrek

Pristojnost v zadevah starševske odgovornosti, ki je bila na podlagi člena 12(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 dogovorjena v korist sodišča države članice, pred katerim sta nosilca starševske odgovornosti začela postopek na podlagi sporazuma, preneha ob izreku odločbe v okviru tega postopka, ki je postala pravnomočna.

(1) UL C 298, 12.10.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 315/19

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10 julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – kazenski postopek zoper Markusa D. (C-358/13) in G. (C-181/14)

(Združeni zadevi C-358/13 in C-181/14) (1)

((Zdravila za uporabo v humani medicini - Direktiva 2001/83/ES - Področje uporabe - Razlaga pojma „zdravilo“ - Obseg merila, ki temelji na sposobnosti za spreminjanje fizioloških funkcij - Izdelki na osnovi aromatičnih rastlin in kanabinoidov - Nezajemanje))

2014/C 315/27

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranka v postopku v glavni stvari

Markus D. (C-358/13) in G. (C-181/14)

Izrek

Člen 1, točka 2(b), Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, je treba razlagati tako, da ne zajema snovi, kakršne so tiste iz postopka v glavni stvari, ki zgolj spreminjajo fiziološke funkcije in niso sposobne neposredno ali posredno koristiti človekovemu zdravju ter se uživajo samo za omamljanje in so s tem škodljive za človekovo zdravje.

(1) UL C 325, 9.11.2013.

UL C 212, 7.7.2014.
SL Uradni list Evropske unije C 292/7

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Stanislav Gross proti Hauptzollamt Braunschweig

(Zadeva C-165/13) (1)

((Obdavčenje - Direktiva 92/12/EGS - Členi od 7 do 9 - Splošni režim za trošarinske proizvode - Proizvodi, ki so sproščeni v porabo v eni državi članici in ki se zaradi komercialnih namenov nahajajo v drugi državi članici - Obveznost, da imetnik teh proizvodov, ki jih je nabavil v namembni državi članici, plača trošarino - Nabava po vnosu))

2014/C 292/09

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Stanislav Gross

Tožena stranka: Hauptzollamt Braunschweig

Izrek

Člen 9(1) Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/108/EGS z dne 14. decembra 1992, v povezavi s členom 7 te direktive je treba razlagati tako, da ta določba v okoliščinah, kakršne so te v sporu o glavni stvari, državi članici dopušča, da kot zavezanko za plačilo trošarine določi osebo, ki zaradi komercialnih namenov na davčnem ozemlju te države skladišči trošarinske proizvode, sproščene v porabo v drugi državi članici, čeprav ta oseba v namembni državi članici ni bila prva imetnica teh proizvodov.

(1) UL C 207, 20.7.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 315/18

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. julija 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Marjan Noorzia proti Bundesministerin für Inneres

(Zadeva C-338/13) (1)

((Predhodno odločanje - Pravica do združitve družine - Direktiva 2003/86/ES - Člen 4(5) - Nacionalna ureditev, ki določa, da morata sponzor in zakonec pred vložitvijo prošnje za združitev družine dopolniti 21 let - Usklajena razlaga))

2014/C 315/26

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Marjan Noorzia

Tožena stranka: Bundesministerin für Inneres

Izrek

Člen 4(5) Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine je treba razlagati tako, da ta določba ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero morajo zakonci in registrirani partnerji ob vložitvi prošnje že dopolniti starost 21 let, da bi jih bilo mogoče šteti za družinske člane, ki so upravičeni do združitve.

(1) UL C 233, 10.8.2013.
1.

Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da je zavrnilo dati na voljo znesek 20 061 462,11 britanskih funtov (GBP), ki ustreza dajatvami na uvoz svežega česna, na katere se nanaša napačna zavezujoča tarifna informacija, ni izpolnilo obveznosti iz člena 8 Sklepa Sveta 2000/597/ES, Euratom z dne 29. septembra 2000 o sistemu virov lastnih sredstev Evropskih skupnosti in členov 2, 6, 9, 10 in 11 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 2000/597, kakor je bil spremenjen z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 2028/2004 z dne 16. novembra 2004.
SL Uradni list Evropske unije C 135/15

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV proti ILME GmbH

(Zadeva C-132/13) (1)

((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Približevanje zakonodaj - Direktiva 2006/95/ES - Pojem „električna oprema“ - Oznaka o skladnosti CE - Ohišja za električne večpolne konektorje))

2014/C 135/16

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Köln

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

Tožena stranka: ILME GmbH

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landgericht Köln – Razlaga členov 1, 8 in 10 Direktive 2006/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uskladitvi zakonodaje držav članic v zvezi z električno opremo, konstruirano za uporabo znotraj določenih napetostnih mej (UL L 374, str. 10), ter prilog II, IV in III k tej direktivi – Pojem „električna oprema“ – Prepoved pritrditve oznake CE na ohišja za večpolne konektorje, ki se prodajajo kot sestavni deli.

Izrek

Člen 1 Direktive 2006/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uskladitvi zakonodaje držav članic v zvezi z električno opremo je treba razlagati tako, da ohišja večpolnih konektorjev za industrijsko uporabo, kot so ta iz postopka v glavni stvari, spadajo v pojem „električna oprema“ v smislu navedene določbe in morajo biti zato opremljena z oznako CE, če njihova ustrezna namestitev in uporaba za namene, za katere so bila izdelana, ne more spremeniti njihove skladnosti z varnostnimi zahtevami, v skladu s katerimi je bila opravljena kontrola.

(1) UL C 164, 8.6.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 225/38

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. maja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil Constitutionnel – Francija) – Jeremy F proti Premier ministre

(Zadeva C-168/13 PPU) (1)

(Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Člena 27(4) in 28(3)(c) - Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami - Pravilo specialnosti - Zahteva za razširitev evropskega naloga za prijetje, ki je bil podlaga za predajo, in zahteva za nadaljnjo predajo drugi državi članici - Odločba pravosodnega organa izvršitvene države članice o izdaji soglasja - Suspenzivno pravno sredstvo - Dopustnost)

2013/C 225/65

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil Constitutionnel

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Jeremy F

Tožena stranka: Premier ministre

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil Constitutionnel – Razlaga členov 27 in 28 Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34) – Razširitev učinkov evropskega naloga za prijetje – Obstoj pravnega sredstva v zaprošeni državi zoper odločitev izvršitvenega pravosodnega organa, v obravnavani zadevi preiskovalnega senata pritožbenega sodišča – Rok 30 dni

Izrek

Člena 27(4) in 28(3)(c) Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ), kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da države članice določijo pravno sredstvo, ki zadrži izvršitev odločbe pravosodnega organa, ki odloča bodisi o soglasju h kazenskemu pregonu, obsodbi ali priporu za izvršitev kazni zapora ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti, zaradi kaznivega dejanja, ki je bilo storjeno pred predajo osebe na podlagi evropskega naloga za prijetje in ni dejanje, zaradi katerega je bila oseba predana, bodisi o soglasju k predaji osebe državi članici, ki ni izvršitvena država članica, na podlagi evropskega naloga za prijetje, izdanega za kaznivo dejanje, ki je bilo storjeno pred navedeno predajo, če je končna odločba sprejeta v rokih iz člena 17 istega okvirnega sklepa.

(1) UL C 156, 1.6.2013.