3

Sodišče prve stopnje je dejansko stanje povzelo v točkah od 7 do 20 izpodbijane sodbe: „7 Tožeči stranki sta profesionalna športnika, ki tekmujeta v plavanju na dolge proge, ki je na področju vodnih športov enakovredno maratonu. 8 Protidopinška kontrola, ki je bila opravljena 31. januarja 1999 med svetovnim prvenstvom v tej disciplini v Salvador de Bahii (Brazilija), kjer sta tožeči stranki zasedli prvo oziroma drugo mesto, je pokazala pozitivne rezultate testa za nandrolon. Ugotovljena stopnja za D. Meca-Medino je bila 9,7 ng/ml, za I. Majcna pa 3,9 ng/ml. 9 Odbor za doping je 8. avgusta 1999 sprejel odločitev o suspenzu tožečih strank za obdobje štirih let. 10 TAS je na podlagi pritožbe tožečih strank z arbitražno odločbo z dne 29. februarja 2000 potrdilo odločitev o suspenzu. 11 Januarja 2000 so znanstvene raziskave pokazale, da lahko človeško telo pri uživanju določenih živil, kot je meso nekastriranega prašiča, metabolite nandrolona proizvaja endogeno v vrednosti, ki lahko preseže dovoljen tolerančni prag. 12 Glede na ta razvoj so se FINA in tožeči stranki z arbitražnim dogovorom z dne 20. aprila 2000 strinjali, da zadevo predložijo TAS v ponoven preizkus. 13 TAS je z arbitražno odločbo z dne 23. maja 2001 zmanjšal kazen suspenza tožečima strankama na dve leti. 14 Tožeči stranki zoper to arbitražno odločbo nista vložili tožbe pri švicarskem zveznem sodišču. 15 Tožeči stranki sta z dopisom z dne 30. maja 2001 pri Komisiji vložili prijavo na podlagi člena 3 Uredbe Sveta št. 17 z dne 6. februarja 1962, Prve uredbe o izvajanju členov [81] in [82] Pogodbe (UL 1962, 13, str. 204), v zvezi s kršitvijo členov 81 ES in/ali 82 ES. 16 Tožeči stranki sta v prijavi izpodbijali združljivost določenih pravil, ki jih je sprejel MOK in jih izvaja FINA, ter nekaterih postopkih v zvezi s kontrolo dopinga s pravili Skupnosti o konkurenci in o svobodnem opravljanju storitev. Najprej, določitev tolerančnega praga na 2 ng/ml naj bi pomenila usklajeno ravnanje med MOK in 27 laboratoriji, ki jih je ta pooblastil. Ta prag je znanstveno neutemeljen in lahko privede do izključitve nedolžnih ali zgolj malomarnih športnikov. Ugotovljeno preseganje tolerančnega praga bi v primeru tožečih strank lahko bilo posledica uživanja jedi, ki je vsebovala meso nekastriranega prašiča. Protikonkurenčnost tega praga naj bi krepilo tudi dejstvo, da je MOK sprejel mehanizem objektivne odgovornosti, in dejstvo, da sta bili uvedeni sodišči, zadolženi za arbitražno rešitev sporov na področju športa (TAS in CIAS), ki nista dovolj neodvisni od MOK. 17 V skladu s to prijavo naj bi uporaba teh pravil (v nadaljevanju: sporna antidopinška pravila ali sporna antidopinška ureditev) vodila h kršitvi gospodarskih svoboščin športnikov, ki jih med drugim zagotavlja člen 49 ES, in z vidika konkurenčnega prava kršitev pravic, ki jih atleti lahko uveljavljajo na podlagi členov 81 ES in 82 ES. 18 Komisija je z dopisom z dne 8. marca 2002 v skladu s členom 6 Uredbe Komisije (ES) št. 2842/98 z dne 22. decembra 1998 o zaslišanju pogodbenic v nekaterih postopkih na podlagi člena [81] in [82] Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL L 354, str. 18) tožeči stranki obvestila o razlogih, zakaj njuni prijavi ne bo ugodila. 19 Tožeči stranki sta z dopisom z dne 11. aprila 2002 Komisiji posredovali svoja stališča glede dopisa z dne 8. marca 2002. 20 Komisija je z odločbo z dne 1. avgusta 2002 […] zavrnila prijavo tožečih strank, potem ko je sporno antidopinško ureditev analizirala po merilih presoje konkurenčnega prava in ugotovila, da ta ureditev ne sodi v prepoved iz členov 81 ES in 82 ES […].“