ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

je bila odvetnikom in sodnikom preprečena seznanitev v zvezi s tem, da je prva tožeča stranka pravočasno prišla na ustno obravnavo 27. septembra 2016, ker je sodni uslužbenec izrekel prepoved približevanja za mladoletno hčer, saj je njena varuška imela zamudo, prvi tožeči stranki je bil posledično zavrnjen dostop in v nasprotju z lastnimi navedbami sodniki in zastopniki niso bili obveščeni o njeni prisotnosti;
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: Ali je treba načelo postopkovne avtonomije držav članic ob upoštevanju načel enakovrednosti, učinkovitosti in sorazmernosti v okviru socialnega cilja členov 151 in 153 PDEU in Direktive 2008/94 razumeti tako, da je v skladu z njim dopusten nacionalni ukrep, kot je člen 25 Zakon za Garantiranite vzemania na rabotnitsite i sluzhitelite pri nesastoyatelnost na rabotodatelia, v skladu s katerim, ko se izteče rok dveh mesecev od vpisa odločbe o začetku postopka zaradi insolventnosti v sodni register, pravice do uveljavljanja in poplačila zajamčenih terjatev ugasnejo, če nacionalno pravo države članice vsebuje določbo, kot je člen 358(1), točka 3, Kodeks na truda (delovni zakonik), v skladu s katero je rok za uveljavljanje neporavnanih delovnopravnih terjatev tri leta od dneva, na katerega bi morala biti terjatev poravnana, in se za plačila, opravljena po izteku tega roka, ne šteje, da so opravljena brez pravne podlage?
1.

Ali je treba člen 14(2) Direktive 97/67/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/6/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti (Direktiva o poštnih storitvah), razlagati tako, da mora nacionalni zakon ali predpis določati, da morajo izvajalci univerzalne poštne storitve voditi ločene računovodske evidence znotraj svojih računovodskih sistemov za vsako od storitev in izdelkov, ki so del te storitve, da bi lahko regulativni organ jasno razločeval med temi storitvami in izdelki ter tistimi, ki niso del te storitve, ali pa ta določba zahteva samo, da se pri računovodstvu razlikuje med storitvami in izdelki, ki so del univerzalne poštne storitve, na eni strani ter storitvami in izdelki, ki to niso, na drugi?
SL Uradni list Evropske unije C 256/17

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca de Braga (Portugalska) 1. junija 2017 – Caixa Económica Montepio Geral/Carlos Samuel Pimenta Marinho in drugi

(Zadeva C-333/17)

(2017/C 256/16)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Judicial da Comarca de Braga

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka v postopku izvršbe: Caixa Económica Montepio Geral

Tožene stranke v postopku izvršbe: Carlos Samuel Pimenta Marinho, Maria de Lurdes Coelho Pimenta Marinho, Daniel Pimenta Marinho, Vera da Conceição Pimenta Marinho

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravo Unije – v delu, v katerem državljanom Unije priznava temeljno pravico do varstva potrošnikov in temeljno pravico enakega obravnavanja med državljani in podjetji, kot izhajata iz člena 38 oziroma 21 [Listine Evropske unije o temeljnih pravicah] – nasprotuje nacionalnemu predpisu (edini člen Decreto-lei (uredba-zakon) št. 32765 z dne 29. aprila 1943, ki določa izjemo od splošne ureditve iz člena 1143 Código Civil (civilni zakonik), in sicer, ker za bančni sektor glede oblike sklenitve posojilne pogodbe določa drugačno obravnavanje, kot velja za ostale državljane in podjetja, saj za posojilne pogodbe, ki jih sklenejo bančne ustanove, določa manj strogo obliko?
SL Uradni list Evropske unije C 239/31

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 12. maja 2017 – Virgílio Tarragó da Silveira/Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

(Zadeva C-250/17)

(2017/C 239/38)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Supremo Tribunal de Justiça

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagatelj revizije: Virgílio Tarragó da Silveira

Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group, SA

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba pravilo iz člena 15 Uredbe (ES) št. 1346/2000 (1) z dne 29. maja 2000 razlagati tako, da vključuje pravdo, ki teče pred sodiščem države članice in v okviru katere se predlaga, da se dolžniku naloži obveznost plačila denarnega zneska, dolgovanega na podlagi pogodbe o opravljanju storitev, in plačilo odškodnine zaradi neizpolnitve te obveznosti, ob upoštevanju, da: (i) je bil dolžnik v postopku pred sodiščem druge države članice razglašen za insolventnega; in (ii) se razglasitev insolventnosti nanaša na dolžnikovo celotno premoženje?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191).
SL Uradni list Evropske unije C 249/21

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Düsseldorf (Nemčija) 22. maja 2017 – EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH

(Zadeva C-292/17)

(2017/C 249/32)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: EUflight.de GmbH

Tožena stranka: TUIfly GmbH

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je let odpovedan zaradi izrednih razmer v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1), tudi če se okoliščine (tukaj: nezakonita stavka ali množična odsotnost zaradi bolezni) le posredno nanašajo na ta let, saj je morala letalska družba zaradi teh okoliščin prerazporediti celoten program letov, ta let pa je bil v skladu s tem programom odpovedan? Ali se lahko letalska družba na podlagi člena 5(3) Uredbe št. 261/2004 razbremeni odgovornosti tudi takrat, kadar bi bilo mogoče ta let brez prerazporeditve izvesti, ker bi bila temu letu dodeljena posadka na voljo, če s prerazporeditvijo ne bi bila dodeljena drugim letom?

(1) Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).
3.

Ali je v primeru vsebine pogodb med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom to, da svet za enotnost, ki deluje v okviru najvišjega sodišča države članice, z „odločbami, izdanimi za enotno razlago določb prava“, usmerja sodno prakso sodišča, ki odloča, skladno s pristojnostjo, podeljeno Evropski uniji za zagotovitev visoke ravni varstva potrošnikov, ter s temeljnimi načeli, ki jih določa pravo Unije glede učinkovitega pravnega sredstva in poštenega sojenja za vsako civilnopravno vprašanje? 3/a. Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je to, da svet za enotnost, ki deluje v okviru najvišjega sodišča države članice, z „odločbami, izdanimi za enotno razlago določb prava“, usmerja sodno prakso sodišča, ki odloča – če se imenovanje sodnikov, ki so člani sveta za enotnost, ne izvaja pregledno in v skladu z vnaprej določenimi pravili, če postopek pred navedenim svetom ni javen ter če ni mogoč naknaden vpogled v postopek, ki je bil izveden, to je v izvedenska mnenja in dela pravnih strokovnjakov, ki so bila uporabljena, ali v glasovanje različnih članov (pritrdilno ali odklonilno mnenje) – skladno s pristojnostjo, podeljeno Evropski uniji za zagotovitev visoke ravni varstva potrošnikov, ter s temeljnimi načeli, ki jih določa pravo Unije glede učinkovitega pravnega sredstva in poštenega sojenja za vsako civilnopravno vprašanje?
SL Uradni list Evropske unije C 202/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Cluj (Romunija) 14. marca 2017 – Costel Nicușor Mucea/SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii, prek stečajnega upravitelja SMDA Mureș Insolvency SRL

(Zadeva C-134/17)

(2017/C 202/15)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel Cluj

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Costel Nicușor Mucea

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii, prek stečajnega upravitelja SMDA Mureș Insolvency SRL

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člene 114(3), 151 in 153 PDEU ter določbe okvirne direktive 89/391/EGS (1) in poznejših posebnih direktiv razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica Evropske unije uvede pogoje in postopke, ki omejujejo dostop do sodnega varstva za razvrstitev delovnih mest med delovna mesta s posebnimi ali neobičajnimi pogoji, zaradi česar se delavcem v skladu z nacionalnimi določbami iz predloga za sprejetje predhodne odločbe ne priznajo pravice do varnosti in zdravja pri delu, ki izvirajo iz ugotovitve navedenih pogojev?

(1) Direktiva Sveta z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 349)
—

prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev Poslovnika Splošnega sodišča, Praktičnih določb za izvajanje Poslovnika Splošnega sodišča in pravice do obrambe; kršitev obveznosti obrazložitve, ki zavezuje toženo stranko; kršitev obveznosti obrazložitve, ki zavezuje prvostopenjsko sodišče, in izkrivljanje spisa;
II.

a. Če je odgovor na vprašanje I. nikalen, ali je treba člen 8 Uredbe ES št. 261/2004 razlagati tako, da iz te določbe v primeru, da letalski prevoznik ne opravi storitev, določenih v odstavkih (1) in (2) navedenega člena, izhaja, da ima potnik zato, ker navedene storitve niso bile opravljene, samostojno pravico do odškodnine, in ali ta pravica v primeru pritrdilnega odgovora obsega tudi povračilo stroškov za spremembo poti do namembnega kraja, ki jo je potnik organiziral sam? aa. Če je odgovor na vprašanje a. pritrdilen, ali se za pravico do odškodnine, ki zadeva spremembo poti, ki jo je potnik organiziral sam, uporablja odštetje iz člena 12(1), drugi stavek, Uredbe ES št. 261/2004? b. Če je odgovor na vprašanje I. pritrdilen in nacionalno pravo vsebuje določbo, na podlagi katere lahko potnik zaradi kršitve obveznosti iz člena 8 zadevne uredbe proti letalskemu prevozniku uveljavlja pravico do povračila stroškov, ki so mu nastali s tem, da je sam poskrbel za nadomestni prevoz, ali se za to pravico do odškodnine, utemeljeno v nacionalnem pravu, uporablja odštetje iz člena 12(1), drugi stavek, navedene uredbe? c. Če se odštetju v skladu s členom 12(1), drugi stavek, Uredbe ES št. 261/2004 pritrdi, ne glede na to, ali v okviru točke II.a. ali točke II.b., ali je treba potem člen 12 razlagati tako, da je odštetje samodejno, ne da bi se morala stranka, ki je zavezanka za plačilo odškodnine, nanj sklicevati?
2.

Ali je mogoče člen 143(1)(d) Direktive o DDV v okoliščinah, kakršne so te v obravnavani zadevi, razlagati tako, da se lahko dokumenti, ki niso bili zavrnjeni (tovorni listi e-AD [elektronski upravni dokument] in potrditve e-ROR [elektronsko poročilo o prejemu]) in ki potrjujejo prevoz blaga iz davčnega skladišča na ozemlju države članice do davčnega skladišča v drugi državi članici, štejejo za zadosten dokaz o prevozu blaga v drugo državo članico?
1.

Ali se določbe sekundarnega prava Unije (predvsem na primer člena 64 ali 65(1) Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (1)) uporabljajo za obresti, ki jih predpiše organ v skladu z zakonsko določbo države članice, na podlagi katere je treba kreditni instituciji ob preseganju omejitve velikih izpostavljenosti v skladu s členom 395(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (2), računano na letni ravni, za 30 dni predpisati obresti v višini 2 % preseganja omejitve velikih izpostavljenosti?
1.

Ali je treba člen 4(2), drugi pododstavek, Direktive Sveta 2000/78/ES (1) z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (v nadaljevanju: Direktiva 2000/78/ES) razlagati tako, da lahko cerkev za organizacijo, kakršna je tožena stranka v obravnavanem sporu, zavezujoče določi, da glede zahteve po delovanju v dobri veri in lojalno, ki velja za delavce na vodstvenih položajih, razlikuje med delavci, ki pripadajo tej cerkvi, in delavci, ki pripadajo drugi cerkvi ali ne pripadajo nobeni cerkvi?
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: če zakonodaja države članice, ki je bila sprejeta zaradi prenosa Direktive, na podlagi člena 3(1) Direktive 2001/23 določa, da po datumu prenosa prenosnik in prevzemnik solidarno odgovarjata za obveznosti, ki so nastale pred datumom prenosa in izvirajo iz pogodb o zaposlitvi, ki so obstajale na datum prenosa, ali je razlaga, da solidarna odgovornost za prejšnje obveznosti ne velja, če je bil prevzem delavcev v bistvenem delu novemu izvajalcu naložen z določbami kolektivne pogodbe sektorja, navedena kolektivna pogodba pa v svojem besedilu izključuje to solidarno odgovornost za obveznosti, ki so nastale pred prenosom, v skladu z navedenim členom te direktive?
—

za ničen naj se razglasi Sklep Komisije z dne 1. oktobra 2014 o državni pomoči SA.27408 (C 24/2010, ex NN 37/2010, ex CP 19/2009) Kraljevine Španije za uvedbo digitalne prizemne televizije na oddaljenih in manj urbaniziranih območjih Kastilje in Manče;
2.

Ali je nacionalna ureditev, po kateri se v skladu z načelom dobre vere šteje, da je potrošnikova pravica do odstopa prekludirana, ker zavarovalec, ki ni vedel za svojo pravico do odstopa od pogodbe, izvršuje plačila, dokler ne izve za to pravico, združljiva z zgoraj navedeno direktivo?
2.

Ali je treba člen 21(3) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije razlagati tako, da lahko države članice omejijo področje uporabe oprostitve, tako da to zajema le porabo energentov, uporabljenih v proizvodnji enakovrednega energenta (to je. energenta, ki je tako kot porabljeni energent prav tako obdavčen)?
SL Uradni list Evropske unije C 121/10

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 19. decembra 2016 – Hitachi Rail Italy Investments Srl/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

(Zadeva C-655/16)

(2017/C 121/14)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Hitachi Rail Italy Investments Srl

Tožena stranka: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je v nasprotju s pravilno uporabo člena 5(4), drugi pododstavek, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/25/ES z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem (1) v povezavi s splošnimi načeli iz člena 3(1) navedene direktive in s pravilno uporabo splošnih načel evropskega prava, kot so pravna varnost, varstvo legitimnih pričakovanj, sorazmernost, razumnost, preglednost in prepoved diskriminacije, nacionalna zakonodaja, kakršna je določena v členu 106(3)(d), točka 2, zakonske uredbe št. 58 z dne 24. februarja 1998 (Testo unico delle disposizioni in materia di intermediazione finanziaria – zbirka predpisov na področju finančnega posredništva, v smislu členov 8 in 21 zakona št. 52 z dne 6. februarja 1996), kakor je bila spremenjena, in členu 47 g sklepa Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (nacionalna komisija za družbe in borzo) – Consob št. 11971 z dne 14. maja 1999 (Regolamento di attuazione del decreto legislativo 24 febbraio 1998, n. 58, concernente la disciplina degli emittenti – izvedbena uredba za zakonsko uredbo št. 58 z dne 24. februarja 1998 v zvezi z ureditvijo o družbah izdajateljicah), kakor je bil spremenjen, v delu, v katerem navedeni določbi komisiji Consob dovoljujeta, da zviša ponudbo za prevzem iz navedenega člena 106, če „so se ponudnik ali osebe, ki delujejo usklajeno z njim, z enim ali več prodajalci tajno dogovarjali“, vendar niso opredeljena posebna ravnanja, ki vključujejo tak primer, s čimer torej ni jasno določeno niti, kakšne okoliščine in merila morajo biti izpolnjeni, da lahko komisija Consob ceno ponudbe za prevzem popravi navzgor?

(1) UL L 142, str. 12.
1.

Ali člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (Direktiva 2003/88/ES) (1) oziroma člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (LTP) nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna izhaja iz člena 7 Bundesurlaubsgesetz (zvezni zakon o dopustu, BurlG), ki kot enega od načinov izvajanja pravice do dopusta predvideva, da mora delavec zaprositi za dopust, tako da navede svoje želje, kdaj bi ta dopust izrabil, zato da pravica do dopusta ne propade brez nadomestila na koncu referenčnega obdobja, in torej delodajalca ne zavezuje, da sam enostransko in tako, da je za delavca zavezujoče, določi, kdaj naj se dopust izrabi v referenčnem obdobju?
1.

Ali je treba člen 11 Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES (1) razlagati tako, da nasprotuje ukrepom države članice za vode pod njeno suverenostjo ali sodno pristojnostjo, ki so potrebni za izpolnjevanje obveznosti države članice v skladu s členom 6 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (2), ki vplivajo na ribiška plovila drugih držav članic in s katerimi se na območjih Nature 2000 v celoti prepoveduje poklicni morski ribolov s pomočjo pridnenih ribolovnih orodij ter stoječih mrež („zabodne in zapletne mreže“)? Podrobneje: a) Ali je treba člen 11 Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES razlagati tako, da prepoved ribolovnih metod, navedenih v prvem vprašanju za predhodno odločanje, spada pod pojem „ohranitveni ukrep“? b) Ali je treba člen 11 Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES razlagati tako, da pod pojem „ribiška plovila drugih držav članic“ spadajo tudi tista ribiška plovila druge države članice, ki plujejo pod zvezno zastavo države članice Zvezne republike Nemčije? c) Ali je treba člen 11 Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES razlagati tako, da pod pojem „izpolnjevanje ciljev zadevne zakonodaje Unije“ spadajo tudi taki ukrepi države članice, ki zgolj spodbujajo cilje tam navedene zakonodaje Unije?
SL Uradni list Evropske unije C 86/10

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 19. decembra 2016 – DW/Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

(Zadeva C-651/16)

(2017/C 086/13)

Jezik postopka: latvijščina

Predložitveno sodišče

Augstākā tiesa

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: DW

Druga stranka v postopku: Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 4(3) Pogodbe o Evropski uniji in člen 45(1) in (2) Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da ne nasprotujeta zakonodaji države članice, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki za določitev zneska materinskega nadomestila iz 12-mesečnega obdobja, ki se upošteva za izračun povprečne prispevne stopnje, ne odšteje mesecev, v katerih je bila oseba zaposlena v instituciji Evropske unije in je bila zavarovana v okviru skupnega sistema zavarovanja Evropskih skupnosti, temveč na podlagi ugotovitve, da oseba v tem obdobju ni bila zavarovana v Latviji, izenači njene prihodke s povprečno prispevno stopnjo v državi, kar lahko znatno zniža dodeljeni znesek materinskega nadomestila v primerjavi z zneskom, ki bi ga oseba lahko prejela, če v obdobju, upoštevanem za izračun, ne bi bila zaposlena v instituciji Evropske unije, ampak bi bila zaposlena v Latviji?
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali gre za omejitev pravice prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki jo imajo državljani Unije na podlagi členov 20 in 21 PDEU, če ni posebne ureditve za dodelitev dajatve, kot je osebna pomoč iz zakona o storitvah za invalide, v tujini in se pogoji za dodelitev dajatve razlagajo tako, da osebne pomoči ni mogoče dodeliti v drugi državi članici, v kateri zadevna oseba zaključi triletni študij, ki se zaključi z diplomo? — Ali je za presojo zadeve pomembno, da se lahko dajatev, kot je osebna pomoč, zadevni osebi na Finskem dodeli v občini, ki ni njena občina stalnega prebivališča, na primer, če študira v drugi finski občini? — Ali so pravice, ki izhajajo iz Člena 19 Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov, pomembne za presojo zadeve na podlagi prava Unije?
Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je zavrnilo predlog družbe Spliethoff, naj njeno ničnostno tožbo 
obra vnava, kot da je vložena zoper Sklep z dne 31. julija 2015. (1) 
(1) Izvedbeni sklep Komisije C(2015) 5274 final o seznamu predlogo v, ki so bili v okvir u razpiso v za zbiranje predlogo v z dne 
11. sept embra 2014 na podlagi večletnega delo vneg a programa izbrani za finančno podporo EU na področju instr umenta za 
povezo vanje Evrope (IPE)-Prometni sector .
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 12. decembra 
2016 – Tünk ers France, Tünk ers Maschinenbau GmbH/Exper t France
(Zadeva C-641/16)
(2017/C 070/15)
Jezik postopka: francoščina
Predložitv eno sodišče
Cour de cassation
Stranke v postopku v glavni stvar i
Vlag ateljici kasacijsk e pritožbe: Tünkers France, Tünk ers Masc hinenbau GmbH
Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Exper t France
Vprašanje za predhodno odločanje
Ali je treba člen 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primer u insolventnosti (1) razlagati 
tako, da je sodišče, ki je začelo postopek zaradi insolventnosti, izključno pristojno za odšk odninsk o tožbo, s katero se 
pridobitelju dela dejavnosti, kupljenega v okvir u tega posto pka, očita, da se je neupravičeno predstavlja l kot izključni 
distr ibut er izdelk ov, ki jih proizvaja dolžnik? 
(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 191.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 15. decembra 
2016 – Conseils et mise en relations (CMR)/Demeures terre et tradition SARL
(Zadeva C-645/16)
(2017/C 070/16)
Jezik postopka: francoščina
Predložitv eno sodišče
Cour de cassation
Stranki v postopku v glavni stvar i
Vlag ateljica kasacijsk e pritožbe: Conseils et mise en relations (CMR) SARL
Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Demeures terre et tradition SARLC 70/10 SL Uradni list Evropske unije 6.3.2017