SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE

JULIANE KOKOTT,

predstavljeni 3. junija 2021 ( 1 )

Zadeva C‑119/20

Līga Šenfelde,

ob udeležbi

Lauku atbalsta dienests (služba za podporo podeželju, Latvija)

(Pomoč za zagon dejavnosti v kmetijstvu)

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (vrhovno sodišče, Latvija))

„Skupna kmetijska politika (SKP) – Podpora za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) – Uredba (EU) št. 1305/2013 – Člen 19(1)(a) – Pomoč za zagon dejavnosti – Pomoč za razvoj majhnih kmetij – Pomoč za mlade kmete – Zaporedna vložitev prošenj za obe pomoči – Dopustnost – Pogoji“

I. Uvod

1. Ali je mogoče kmete v okviru Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) podpreti tako za razvoj majhnih kmetij kot tudi kot mlade kmete?

2. To je bistvo vprašanja Augstākā tiesa (Senāts) (vrhovno sodišče, Latvija) v obravnavanem predlogu za sprejetje predhodne odločbe. Pri odgovoru na to vprašanje je treba upoštevati, da se s tako imenovano pomočjo za zagon dejavnosti spodbujajo tako mladi kmeti kot tudi razvoj majhnih kmetij. Ta pomoč je sestavni del ukrepa razvoja kmetijskih gospodarstev, ki je posebnega pomena za razvoj podeželja.

II. Pravni okvir

A. Pravo Unije

1. Uredba št. 1305/2013

3. Upoštevni pravni okvir za zadevno pomoč za zagon dejavnosti tvori najprej Uredba (EU) št. 1305/2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP). ( 2 )

4. V uvodni izjavi 17 Uredbe št. 1305/2013 je navedeno: „Za razvoj podeželskih območij je bistvena vzpostavitev in razvoj novih gospodarskih dejavnosti v obliki novih kmetij […]. Z ukrepom razvoja kmetij in podjetij bi bilo treba olajšati zagon dejavnosti za mlade kmete in strukturno prilagoditev njihovih kmetijskih gospodarstev po zagonu dejavnosti. […] Prav tako bi bilo treba spodbujati razvoj majhnih kmetij, ki so lahko potencialno ekonomsko uspešne. Da se zagotovi sposobnost preživetja novih gospodarskih dejavnosti, ki prejmejo podporo v okviru navedenega ukrepa, bi morala biti pogoj za podporo predložitev poslovnega načrta. Podpora za zagon dejavnosti bi morala zajemati le začetno obdobje izvajanja dejavnosti in ne bi smela postati pomoč za tekoče poslovanje. Kadar se države članice odločijo za dodelitev pomoči v obrokih, bi se smeli ti obroki izplačevati največ pet let. […] Države članice lahko za rešitev težav kmetov v zvezi z dostopom do zemljišč to podporo ponudijo tudi v kombinaciji z drugimi oblikami podpore, denimo z uporabo finančnih instrumentov.“

5. Člen 2(1), drugi pododstavek, točka (n), Uredbe št. 1305/2013 določa, da pojem „mladi kmet“ pomeni: „osebo, ki […]v času predložitve vloge ni stara več kot 40 let, ima ustrezno poklicno znanje in usposobljenost ter prvič vzpostavlja kmetijsko gospodarstvo kot nosilec tega gospodarstva.“

6. Člen 5, prvi odstavek iste uredbe določa prednostne naloge Unije za razvoj podeželja: „[…] (2) krepitev sposobnosti preživetja kmetij in konkurenčnosti vseh vrst kmetijstva v vseh regijah […] s poudarkom na naslednjih področjih: (a) izboljšanju ekonomske uspešnosti vseh kmetij ter zagotavljanju lažjega prestrukturiranja in posodabljanja kmetij, zlasti z namenom povečanja njihove udeležbe na trgu in tržne usmerjenosti […]; (b) zagotavljanju lažjega začetka opravljanja kmetijske dejavnosti ustrezno usposobljenim kmetom, zlasti pa generacijske pomladitve; […] (6) spodbujanje […] gospodarskega razvoja podeželskih območij s poudarkom na naslednjih področjih: (a) spodbujanju […] ustanavljanj[a] in razvoj[a] malih podjetij in ustvarjanj[a] novih delovnih mest […]“

7. V skladu s členom 6(1), prvi stavek, Uredbe št. 1305/2013 deluje EKSRP v državah članicah na podlagi programov razvoja podeželja.

8. Predmet člena 19 Uredbe št. 1305/2013 je razvoj kmetij: „1. Podpora v okviru tega ukrepa zajema: (a) pomoč za zagon dejavnosti za: (i) mlade kmete; (ii) nekmetijske dejavnosti na podeželskih območjih in; (iii) razvoj majhnih kmetij; […] 2. Podpora iz točke (a)(i) odstavka 1 se odobri mladim kmetom. […] Podpora iz točke (a)(iii) odstavka 1 se odobri majhnim kmetijam, kot jih opredelijo države članice. […] 4. Pogoj za podporo iz točke (a) odstavka 1 je predložitev poslovnega načrta. Izvajanje poslovnega načrta se mora začeti v devetih mesecih od datuma odločitve o odobritvi pomoči. Pri mladih kmetih, ki prejemajo podporo iz točke (a)(i) odstavka 1, je v poslovnem načrtu navedeno, da je mladi kmet v 18 mesecih od datuma vzpostavitve usklajen s členom 9 Uredbe (EU) št. 1307/2013 v zvezi z aktivnimi kmeti. Države članice določijo zgornji in spodnji prag za omogočenje dostopa kmetijskih gospodarstev do podpore iz točk (a)(i) in (a)(iii) odstavka 1. Spodnji prag za podporo iz točke (a)(i) odstavka 1 je višji od zgornjega praga za podporo iz točke (a)(iii) odstavka 1. Podpora je omejena na kmetijska gospodarstva, ki ustrezajo opredelitvi pojma mikro- in malih podjetij. 5. Podpora iz točke (a) odstavka 1 se izplača v najmanj dveh obrokih v obdobju največ petih let. Obroki se lahko postopno znižujejo. Pogoj za izplačilo zadnjega obroka v skladu s točkama (a)(i) in (a)(ii) odstavka 1 je pravilno izvajanje poslovnega načrta. 6. Najvišji znesek podpore iz točke (a) odstavka 1 je določen v Prilogi I. Države članice določijo znesek podpore iz točk (a)(i) in (a)(ii) odstavka 1, pri čemer upoštevajo tudi družbeno-gospodarske razmere na območju, zajetem v programu. […]“

9. V skladu s Prilogo II k Uredbi št. 1305/2013 znaša maksimalni znesek podpore iz člena 19(1)(a)(i) 70.000 EUR na mladega kmeta, ( 3 ) in maksimalni znesek podpore iz člena 19(1)(a)(iii) 15.000 EUR na majhno kmetijo.

10. Kot je razvidno iz okvirnega seznama iz Priloge VI k isti uredbi, spada razvoj kmetij iz člena 19 med ukrepe, ki so posebno pomembni za več prednostnih nalog Unije za razvoj podeželja.

2. Uredba 2017/2393

11. V prvi uvodni izjavi Uredbe 2017/2393, ( 4 ) s katero je bila zlasti Uredba št. 1305/2013 spremenjena po obdobju, ki je upoštevno v zadevnem postopku, je navedeno: „Za zagotovitev pravne varnosti ter usklajenega in nediskriminatornega izvajanja podpore mladim kmetom je treba določiti, da v okviru razvoja podeželja ‚datum vzpostavitve‘ iz [Uredbe št. 1305/2013] pomeni datum, ko vlagatelj začne ali zaključi dejanje, povezano s prvo vzpostavitvijo, in da je treba vlogo za podporo vložiti najpozneje 24 mesecev po tem datumu. […]“

12. S členom 1, točka 1(b), Uredbe 2017/2393 je bila v člen 2(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 1305/2013 vnesena nova točka (s), na podlagi katere „‚datum vzpostavitve‘ pomeni datum, na katerega vlagatelj začne ali zaključi dejanje(-a), povezano(-a) z vzpostavitvijo iz točke (n).“

13. V skladu s četrtim pododstavkom, ki je bil v člen 19(4) Uredbe št. 1305/2013 na novo vnesen prav tako na podlagi člena 1, točka 7(a), Uredbe 2017/2393, države članice dejanje(-a) iz točke (s) člena 2(1) opredelijo v programih razvoja podeželja.

14. Poleg tega je bil s členom 1, točka 7(a), Uredbe 2017/2393 v člen 19(4) Uredbe št. 1305/2013 vnesen nov prvi pododstavek, ki določa, da se „[v]loga za podporo iz točke (a)(i) odstavka 1 […] predloži najpozneje 24 mesecev po datumu vzpostavitve“.

3. Uredba št. 1307/2013

15. V skladu s členom 9(2), tretji pododstavek, Uredbe (EU) št. 1307/2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ( 5 ) se „[o]seba oziroma skupina oseb […] šteje za aktivnega kmeta, če […] predloži preverljive dokaze, ki izkazujejo kar koli od naslednjega: (a) letni znesek neposrednih plačil pomeni najmanj 5 % skupnih prihodkov, ki jih je prejela iz nekmetijskih dejavnosti v zadnjem obračunskem letu, za katero so na voljo takšni dokazi, (b) njene kmetijske dejavnosti niso zanemarljive, (c) njihova glavna dejavnost ali poslovni namen je opravljanje kmetijske dejavnosti.“

4. Kmetijske smernice za obdobje od 2014 do 2020

16. Smernice Evropske unije o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za obdobje od 2014 do 2020 (v nadaljevanju: Kmetijske smernice za obdobje od 2014 do 2020) ( 6 ) določajo, kot je razvidno iz njihove točke 4, pogoje in merila, v skladu s katerimi se bo pomoč držav članic za kmetijski in gozdarski sektor ter podeželska območja štela za združljivo z notranjim trgom.

17. V skladu s točko 23(a) Kmetijskih smernic za obdobje od 2014 do 2020 se njihovo področje uporabe nanaša zlasti na pomoči za ukrepe v kmetijskem sektorju, ki ne spadajo v program razvoja podeželja iz člena 6 Uredbe št. 1305/2013. ( 7 )

18. V točkah od 99 do 107 Kmetijskih smernic za obdobje od 2014 do 2020 je pod naslovom „Kombinacija pomoči“ navedeno zlasti: „(99) Pomoč se lahko dodeli hkrati na podlagi več shem ali skupaj z ad hoc pomočjo, pod pogojem, da skupni znesek državne pomoči za dejavnost ali projekt ne presega zgornjega praga pomoči iz teh smernic. […] (107) […] Pomoč za zagon za mlade kmete in pomoč za zagon za razvoj malih kmetij, kot je določeno v oddelku 1.1.2, se ne sme kumulirati z drugo pomočjo za zagon podjetij za mlade kmete ali za razvoj malih kmetij, kot je določeno v členu 19(1)(a) (i) in (iii) Uredbe (EU) št. 1305/2013, če bi bil s tako kumulacijo presežen znesek pomoči, ki je določen v teh smernicah.“

19. Del II, poglavje 1.1.2 Kmetijskih smernic za obdobje od 2014 do 2020 se nanaša na pomoč za zagon za mlade kmete razvoj malih kmetij. Glede tega so v obravnavani zadevi pomembne zlasti točke 174, 177 in 184: „(174) Komisija bo pomoč za zagon za mlade kmete in pomoč za zagon za razvoj malih kmetij štela za združljivo z notranjim trgom v smislu člena 107(3)(c) Pogodbe, če izpolnjuje skupna načela ocenjevanja iz teh smernic in naslednje pogoje. […] (177) Države članice morajo določiti zgornje in spodnje pragove za dostop do pomoči […] za zagon za mlade kmete in razvoj malih kmetij. Spodnji prag za dostop do pomoči za zagon za mlade kmete mora biti višji od zgornjega praga za dostop do pomoči za razvoj malih kmetij. […] (184) Najvišji znesek pomoči se mora omejiti na 70.000 EUR na mladega kmeta in 15.000 EUR na malo kmetijo. Države članice morajo določiti znesek pomoči za mlade kmete in pri tem upoštevati tudi družbeno-gospodarske razmere zadevnega območja.“

B. Latvijsko pravo

20. Latvija je pravila Unije prenesla z odlokoma št. 292 o razvoju majhnih kmetij ( 8 ) in št. 323 o mladih kmetih ( 9 ).

21. Točka 1 odloka št. 292 določa, da se pomoči za razvoj majhnih kmetij odobrijo „v obliki enkratnega plačila“.

22. Iz točke 20 tega odloka izhaja, da lahko oseba, ki zaprosi za pomoč, v programskem obdobju pomoč, navedeno v teh določbah, prejme le enkrat.

23. Točka 1 odloka št. 323 določa, da se tudi pomoč mladim kmetom odobri „v obliki enkratnega plačila“.

III. Dejansko stanje in predlog za sprejetje predhodne odločbe

24. 15. septembra 2015 se je Līga Šenfelde pri latvijskih finančnih organih registrirala kot podjetnica.

25. Na podlagi vloge L. Šenfelde z dne 5. oktobra 2015 je Lauku atbalsta dienests (služba za razvoj podeželja, Latvija) 15. januarja 2016 odobrila pomoč za razvoj majhne kmetije.

26. 27. julija 2016 je L. Šenfelde prevzela kmetijsko gospodarstvo „Purenes“, ( 10 ) ki so ga pred tem upravljali njeni starši.

27. Zaradi prevzema in razvoja tega kmetijskega gospodarstva je poleg tega 23. avgusta 2016 predložila vlogo za pomoč mladim kmetom za zagon dejavnosti. Z dejavnostmi, za katere je prejela podporo s prvo pomočjo, je medtem nadaljevala.

28. Lauku atbalsta dienests (služba za razvoj podeželja) je z odločbo z dne 6. januarja 2017 drugo vlogo zavrnila. Ta služba je v utemeljitvi navedla, da so kmetijska gospodarstva, ki prejmejo pomoči, v skladu z Uredbo št. 1305/2013 umeščena v različne kategorije in da se pomoči ne morejo prekrivati. Tudi na podlagi latvijskega prava naj bi lahko prosilec prejel le bodisi pomoč za razvoj majhne kmetije bodisi pomoč za mlade kmete.

29. Pravni sredstvi L. Šenfelde, vloženi pri Administratīvā rajona tiesa (prvostopenjsko upravno sodišče, Latvija) in pri Administratīvā apgabaltiesa (regionalno upravno sodišče, Latvija), s katerima je predlagala odobritev svoje druge vloge, sta bili neuspešni.

30. V okviru kasacijske pritožbe L. Šenfelde še naprej zastopa stališče, da je mogoče prejemniku pomoči za razvoj majhnih kmetijskih gospodarstev dati poleg tega tudi podporo za mlade kmete.

31. Zato je Augstākā tiesa (Senāts) (vrhovno sodišče) s sklepom z dne 24. februarja 2020, ki ga je Sodišče prejelo 28. februarja 2020, prekinilo postopek in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje: „Ali je treba člen 19(1)(a) [Uredbe št. 1305/2013] skupaj z drugimi določbami navedene uredbe in [Kmetijskih smernic za obdobje od 2014 do 2020] razlagati tako, da 1. kmet izgubi status ,mladega kmeta‘, zgolj ker je dve leti pred tem prejel pomoč za razvoj majhnih kmetij, kot je določena v členu 19(1)(a)(iii) [Uredbe št. 1305/2013]; 2. navedene določbe dovoljujejo državam članicam sprejetje zakonodaje, v skladu s katero se kmetu ne plača pomoč, določena v členu 19(1)(a)(i) [Uredbe št. 1305/2013], če mu je že bila dodeljena pomoč iz točke (iii) te iste določbe; 3. država članica lahko zavrne uporabo kombinacije pomoči kmetu, kadar ni bilo spoštovano zaporedje kombinacije, določeno v Programu razvoja podeželja, ki ga je odobrila Evropska komisija?“

32. V postopku pred Sodiščem so L. Šenfelde, Republika Latvija in Evropska komisija podale pisna stališča.

IV. Pravna presoja

33. Skupna kmetijska politika (SKP) sloni na dveh stebrih. Ukrepi iz prvega stebra so na primer neposredna plačila. Drugi steber SKP, razvojna politika podeželja, je urejen v Uredbi št. 1305/2013. Ukrepi za podporo podeželju se izvajajo v strateškem okviru s pomočjo programov, ki ustrezajo prednostnim nalogam Unije za razvoj podeželja. ( 11 ) Med prednostne naloge, ki so navedene v Uredbi št. 1305/2013, spadajo zlasti zagotovitev, da usposobljeni kmetje lahko začnejo opravljati kmetijske dejavnosti, generacijska pomladitev ter ustanovitev in razvoj majhnih podjetij. ( 12 )

34. Za te prednostne naloge je razvoj kmetijskih gospodarstev iz člena 19 Uredbe št. 1305/2013 posebnega pomena. ( 13 ) Podpora v okviru tega ukrepa v skladu s členom 19(1)(a) zajema zlasti pomoči za zagon dejavnosti, ki so predvidene za mlade kmete (točka (i)), za nekmetijske dejavnosti na podeželskih območjih (točka (ii)) in za razvoj majhnih kmetij (točka (iii)).

35. V obravnavani zadevi so latvijski organi odrekli L. Šenfelde podporo za mlade kmete, ker je že prejela pomoč za majhno kmetijo.

36. Tako se postavlja vprašanje, ali je podpora za mlade kmete iz člena 19(1)(a)(i) Uredbe št. 1305/2013 na podlagi upoštevnega prava Unije izključena, kadar je že bila prejeta pomoč za razvoj majhne kmetije iz točke (iii) te določbe (prvi del vprašanja za predhodno določanje, ki ga bom obravnaval v razdelku A). V drugem koraku je treba preučiti, kakšno polje proste presoje glede tega preostane državam članicam (drugi in tretji del vprašanja za prehodno odločanje, ki ju bom obravnaval v razdelku B).

A. Možnost zaporedne vložitve dveh prošenj za odobritev pomoči za zagon dejavnosti iz člena 19(1)(a) Uredbe št. 1305/2013, prve za razvoj majhnih kmetij in druge za mlade kmete, na podlagi Prava Unije (prvi del vprašanja za predhodno odločanje)

37. V prvem delu vprašanja za predhodno odločanje želi predložitveno sodišče izvedeti, ali je treba člen 19(1)(a) Uredbe št. 1305/2013 razlagati tako, da kmet izgubi status mladega kmeta, če je že prejel pomoč za razvoj majhne kmetije.

38. To je potrebno razumeti v smislu, da je treba ugotoviti, ali je vlogo za pomoč za zagon dejavnosti za mlade kmete mogoče predložiti tudi tedaj, kadar je kmet že prejel pomoč za razvoj majhne kmetije. Da bi se lahko odgovorilo na to vprašanje, je treba preučiti pogoje za prejem teh dveh vrst pomoči.

39. Pri tem se bo najprej pokazalo, da pogoji za prejem pomoči za mlade kmete na eni strani in za razvoj majhnih kmetij na drugi strani zahtevajo različni velikostih kmetijskih gospodarstev, tako da teh pogojev ni mogoče izpolnjevati hkrati (o tem točka 1). Nato pa se postavi vprašanje, ali in v kolikšni meri bi lahko bila vseeno dopustna zaporedna vložitev prošenj za obe pomoči, kadar so – kot v obravnavni zadevi – različni pogoji glede velikosti kmetijskih gospodarstev izpolnjeni v različnih obdobjih, ker se je lahko kmetijsko gospodarstvo zaradi prejema prve pomoči povečalo na velikost, potrebno za predložitev vloge za drugo pomoč (o tem točka 2).

1. Pogoji za prejem pomoči za zagon dejavnosti za mlade kmete na eni strani in za razvoj majhnih kmetij na drugi strani

40. Podpora iz člena 19(1)(a)(i) Uredbe št. 1305/2013 se v skladu s členom 19(2), prvi pododstavek odobri „mladim kmetom“. Ti so v skladu s členom 2(1), drugi pododstavek, točka (n), iste uredbe osebe, ki v času predložitve vloge niso stare več kot 40 let, imajo ustrezno poklicno znanje in usposobljenost ter prvič vzpostavljajo kmetijsko gospodarstvo kot nosilci tega gospodarstva. Kot je razvidno iz Priloge II k Uredbi št. 1305/2013, znaša maksimalni znesek podpore iz člena 19(1)(a)(i) 70.000 EUR na mladega kmeta.

41. Podpora iz člena 19(1)(a)(iii) Uredbe št. 1305/2013 se odobri za razvoj majhnih kmetij, pri čemer morajo pojem „majhne kmetije“ v skladu s členom 19(2), tretji pododstavek, opredeliti države članice. Tako lahko te države pri določitvi upravičenosti v okviru člena 19(1)(a)(iii) upoštevajo svoje kmetijske strukture. V skladu s Prilogo II k Uredbi št. 1305/2013 znaša maksimalni znesek podpore iz te določbe 15.000 EUR na majhno kmetijo.

42. Člen 19(4), tretji pododstavek, prvi stavek, Uredbe št. 1305/2013 določa, da države članice določijo zgornji in spodnji prag ( 14 ) za omogočanje dostopa kmetijskih gospodarstev do podpore iz točk (a)(i) in (a)(iii). Ta praga je treba določiti na podlagi proizvodnega potenciala kmetijskega gospodarstva, ki se izmeri v „standardnih rezultatih“ ali enakovrednih rezultatih. ( 15 ) V skladu s tem, da gre tukaj za proizvodni potencial, je mogoče, da vlagatelj ob predložitvi vloge take proizvodnje še ne more pokazati. Kot pojasnjuje Komisija v svojih smernicah k členu 19 Uredbe št. 1305/2013, mora prosilec v takih primerih pokazati, da ima na voljo potencial (v zvezi s proizvodnimi dejavniki, kot so zemlja, živali itd.) za dosego določene proizvodne ravni. ( 16 )

43. Na podlagi člena 19(4), tretji pododstavek, drugi stavek, Uredbe št. 1305/2013 mora biti pri določitvi zgornjega in spodnjega praga za dostop kmetijskih gospodarstev do podpore iz točk (a)(i) in (a)(iii) odstavka 1 spodnji prag za podporo mladim kmetom iz točke (i) višji od zgornjega praga za podporo razvoja majhnih kmetij iz točke (iii).

44. Kot pojasnjuje ( 17 ) Komisija v svojih smernicah k členu 19 Uredbe št. 1305/2013 in kot v obravnavani zadevi navajata tako Komisija kot tudi Latvija, to, drugače povedano, pomeni, da mora biti vstopni prag za mladega kmeta, to je minimalna vrednost proizvodnje njegovega kmetijskega gospodarstva, za prejem podpore iz člena 19(1)(a)(i) višja kot maksimalna vrednost proizvodnje majhne kmetije, za katero se predloži vloga za odobritev podpore iz točke (iii) te določbe. Po navedbah strank v obravnavanem postopku za sprejetje predhodne odločbe mora v skladu z latvijskimi določbami proizvodni potencial majhne kmetije tako znašati od 2000 do 15.000 EUR, medtem ko mora proizvodni potencial mladega kmeta znašati od 15.000 do 70.000 EUR.

45. Ker je spodnji prag za dostop do podpore za mlade kmete zato vsekakor višji kot zgornji prag za dostop do podpore za razvoj majhnih kmetij, pogoji za obe pomoči za zagon dejavnosti ne morejo biti izpolnjeni istočasno. Kadar je namreč kmetijsko gospodarstvo pod zgornjim pragom za dostop do podpore za razvoj majhnih kmetij, potem je nujno tudi pod spodnjim pragom za dostop do podpore za mlade kmete. Obratno pa je kmetijsko gospodarstvo, katerega velikost prekorači ta spodnji prag, nujno tudi nad zgornjim pragom za dostop do podpore za majhne kmetije.

46. Ta medsebojno izključujoča se merila za pomoči za zagon dejavnosti iz člena 19(1)(a) Uredbe št. 1305/2013 za mlade kmete na eni strani in za razvoj majhnih kmetij na drugi strani je mogoče pojasniti s tem, da sta ta ukrepa podpore na različen in dopolnjujoč način namenjena uresničitvi skupnega cilja te določbe, in sicer razvoja kmetijskih gospodarstev s pomočmi za zagon dejavnosti.

47. Tako je na eni strani namen pomoči za zagon dejavnosti iz člena 19(1)(a)(i) Uredbe št. 1305/2013, s katero se podpira prva vzpostavitev kmetijskega gospodarstva mladega kmeta kot lastnika tega gospodarstva, zagotavljati lažji začetek opravljanja kmetijske dejavnosti ustrezno usposobljenim kmetom in zlasti omogočiti generacijsko pomladitev, kar je ena od prednostnih nalog Unije za razvoj podeželja. ( 18 ) To potrjujejo tudi druge obveznosti, ki so povezane s podporo mladega kmeta na podlagi te določbe. V skladu s temi obveznostmi morajo biti osebe, ki prejmejo tako podporo, dejavne kot aktivni kmetje ( 19 ) in dejanski nosilci kmetijskih gospodarstev, to pomeni, da dejansko vodijo svoja kmetijska gospodarstva. ( 20 ) S tem se zagotavlja, da te osebe resnično delujejo kot lastniki kmetijskih gospodarstev in da je njihova kmetijska dejavnost njihova glavna dejavnost ali da predstavlja vsaj njen bistven del. Pri tem ni pomembno, ali je prva vzpostavitev kmetijskega gospodarstva posledica ustanovitve novega ali prevzema že obstoječega kmetijskega gospodarstva.

48. V nasprotju s tem je namen pomoči za zagon dejavnosti za razvoj majhne kmetije iz člena 19(1)(a)(iii) Uredbe št. 1305/2013 spodbujati razvoj, to je strukturne izboljšave stanja obstoječih majhnih kmetij. Tu gre torej za to, da se ohranijo in izboljšajo že obstoječe kmetijske strukture, ki sestavljajo podeželje. Kot izhaja iz uvodne izjave 17 Uredbe št. 1305/2013, naj bo podpora namenjena le majhnim kmetijam, ki so lahko potencialno ekonomsko uspešne. ( 21 ) Lastniki takih struktur pa naj s podporo prejmejo spodbudo, da še naprej upravljajo svoja kmetijska gospodarstva in jih naprej razvijajo, tudi kadar gre za zelo majhne kmetije, katerih donos ne pomeni nujno glavnega dela prihodkov nosilca kmetijskega gospodarstva ali omogoča le polovično samooskrbo. Z ohranitvijo in prav zaradi ohranitve takih struktur se tudi ohranja živost podeželja in preprečuje opustelost tega okolja ter izumrtje vaških struktur.

49. Pomoči za mlade kmete na eni strani in za razvoj majhnih kmetij na drugi strani so tako namenjene različnima krogoma upravičencev do podpore, ki vsak na svoj način prispevata k ohranitvi in razvoju podeželja. Kot navaja Komisija v smernicah k členu 19 Uredbe št. 1305/2013, je namen tega, da sta ti dve vrsti pomoči namenjeni različnim prejemnikom, tudi to, da se omejena podpora uporabi ciljno in se prepreči tako imenovana „mrtva izguba“. ( 22 ) Do te izgube pride takrat, ko se pomoči dodeli za izvedbo ukrepov, ki bi jih prejemniki vsekakor izvedli, torej tudi če ne bi prejeli pomoči. Preprečevanje take mrtve izgube ustreza splošnemu načelu glede podpor iz sredstev Unije, da se z vsako posamično pomočjo poskuša doseči specifični spodbujevalni učinek.

50. Z oblikovanjem režima pomoči za zagon dejavnosti iz člena 19(1)(a) Uredbe št. 1305/2013 naj bi se preprečilo, da bi mladi kmetje, katerih načrtovane dejavnosti morajo, kot je bilo navedeno zgoraj, imeti precejšen obseg, zgolj kot „mrtvo izgubo“ prejeli v primerjavi s tem razmeroma nizko pomoč v višini največ 15.000 EUR ( 23 ) za razvoj majhne kmetije, čeprav prejem te pomoči nikakor ni odločilen za njihovo odločitev, da se uveljavijo kot mladi kmetje.

51. Kako pa je to v primeru, kot je obravnavani, v katerem je bila v razmeroma kratkem obdobju postopoma dosežena najprej velikost kmetijskega gospodarstva, predpisana za prejem pomoči za razvoj majhnih kmetij, in nato velikost, predpisana za prejem pomoči za mlade kmete, zlasti ker je lahko prejemnica pomoči svoj proizvodni potencial povečala zaradi prejema prve pomoči in je bila morda šele zaradi tega sploh postavljena v položaj, v katerem lahko razmišlja o začetku opravljanja dejavnosti mladega kmeta? Ali naj bo tudi v takem primeru, kot predlagata Latvija in Komisija, predložitev vloge za obe pomoči izključena, kljub temu da prejemnica pomoči uresničuje enega glavnih ciljev Uredbe št. 1305/2013, in sicer prevzem kmetijskega gospodarstva kot mladi kmet?

2. Predložitev vloge za pomoč za mlade kmete po prejemu pomoči za razvoj majhne kmetije ob zaporednem izpolnjevanju zahtevane velikosti kmetijskega gospodarstva – načelna dopustnost in pogoji

52. V obravnavani zadevi tako Latvija kot tudi Komisija, sicer vsaka iz različnih razlogov, zastopata stališče, da kmet, ki je že prejel pomoč za razvoj majhnega kmetijskega gospodarstva, ne more več prejeti pomoči za mlade kmete, tudi če je njegovo kmetijsko gospodarstvo v vmesnem času doseglo potrebno velikost.

53. Latvija svoje mnenje utemeljuje z argumentom, ki so ga v postopku v glavni stvari navedli že latvijski organi. Meni, da kmet, ki je predhodno že prejel pomoč za razvoj majhne kmetije, pogojev za prejem pomoči za mlade kmete ne izpolnjuje več. Četudi je namreč proizvodni potencial njegovega kmetijskega gospodarstva sedaj dosegel za to potrebno velikost, ta kmet ni več „mladi kmet“ v smislu člena 2(1), drugi pododstavek, točka (n), Uredbe št. 1305/2013. Ne bi naj namreč bilo mogoče šteti, da „prvič vzpostavlja kmetijsko gospodarstvo kot nosilec tega gospodarstva“, kot je navedeno v tej določbi, saj je moral biti nujno že pred tem, in sicer najkasneje v trenutku prejema pomoči za razvoj majhne kmetije, nosilec tega gospodarstva.

54. Komisija pa zastopa stališče, da kmet ne izgubi svojega statusa mladega kmeta zgolj zaradi tega, ker je že prejel pomoč za razvoj majhne kmetije. Uredba št. 1305/2013 v različici, spremenjeni z Uredbo 2017/2393, ( 24 ) ki jo je mogoče uporabiti tudi pri razlagi obravnavanega pravnega položaja, ( 25 ) naj bi določala, da je treba vlogo za pomoč za mlade kmete predložiti najkasneje v 24 mesecih od vzpostavitve kmetijskega gospodarstva. Tako naj bi se pogoj „prve vzpostavitve“, potreben pri predložitvi vloge za pomoč za mlade kmete, lahko štel za izpolnjenega v obdobju dveh let po vzpostavitvi, tudi kadar je mladi kmet v tem obdobju najprej predložil vlogo za pomoč za razvoj majhne kmetije in je njegovo kmetijsko gospodarstvo šele nato zraslo do velikosti, ki je potrebna za pomoč mladim kmetom.

55. Kljub temu pa po mnenju Komisije smisel in namen pravil glede podpor za mlade kmete na eni strani in za razvoj majhnih kmetij na drugi strani tudi v teh okoliščinah nasprotujeta drugi podpori, saj sta podpori pač namenjeni različnima krogoma prejemnikov in ju zato ni mogoče kombinirati.

56. Analizi Komisije je treba pritrditi glede tega, da kmet svojega statusa mladega kmeta dejansko ne izgubi zato, ker je v obdobju 24 mesecev pred predložitvijo vloge za pomoč mladim kmetom prejel pomoč za razvoj majhne kmetije (o tem točka (a)). Glede možnosti zaporednega prejetja obeh pomoči pa je treba analizo Komisije rahlo prilagoditi: Drži sicer, da obeh pomoči ni mogoče kombinirati v polni višini. Možno pa je predložiti vlogi za obe pomoči in ju tudi prejeti, če se znesek, prejet v okviru prve pomoči, odbije od zneska, ki se dodeli v okviru druge pomoči (o tem točka (b)). Ta rešitev je v skladu tako z realnostjo mladih kmetov kot tudi s cilji podpore teh kmetov iz Uredbe št. 1305/2013 (o tem točka (c)).

a) Rok za predložitev vloge za pomoč za mlade kmete in izpolnitev za to potrebnih pogojev

57. Kot že navedeno, je „mladi kmet“ v smislu člena 2(1), drugi pododstavek, točka (n), Uredbe št. 1305/2013 oseba, ki prvič vzpostavlja kmetijsko gospodarstvo kot nosilec tega gospodarstva. ( 26 )

58. V različici Uredbe št. 1305/2013, ki uporablja v obravnavani zadevi, pojem „prva vzpostavitev“ ni podrobneje opredeljen. To se je nato očitno izkazalo za problematično. Na eni strani je bilo že od začetka jasno, da je vzpostavitev trajajoč proces, ki poteka v nekem obdobju, in ne točno določljiv trenutek. ( 27 ) Na drugi strani pa je nujno določiti nek točen trenutek, od katerega tečejo določeni roki, predvsem rok za predložitev vloge za prejem pomoči za mlade kmete ( 28 ). V zvezi s tem iz Uredbe št. 1305/2013 v obravnavani različici sicer ne izhaja, da bi morala biti vloga za podporo za mladega kmeta vložena še pred zaključkom vzpostavitve kmetijskega gospodarstva. Ostaja pa nejasno, kako dolgo po vzpostavitvi lahko mladi kmet predloži takšno vlogo.

59. Temu ustrezno je cilj Uredbe 2017/2393, kot izhaja iz njene uvodne izjave 1, da se zagotovi pravna varnost in usklajeno, nediskriminatorno izvajanje podpore za mlade kmete. V zvezi s tem je treba pojasniti, da je datum vzpostavitve datum, ko vlagatelj začne ali zaključi eno ali več dejanj, povezanih s prvo vzpostavitvijo, države članice pa morajo določiti, za katera dejanja naj bi pri tem šlo, in da je treba vlogo za podporo predložiti najpozneje 24 mesecev po tem datumu. ( 29 ) Uredba št. 1305/2013 je bila ustrezno dopolnjena in prilagojena. ( 30 )

60. Poznejših določb sicer ni mogoče avtomatično uporabiti za razlago predhodnih določb, saj jih ni mogoče razumeti le kot pojasnila, temveč tudi kot vsebinske spremembe predhodnega pravnega položaja. ( 31 ) Ker pa gre pri obravnavanih spremembah izrecno za pojasnila, se je mogoče na tako spremenjene določbe Uredbe št. 1305/2013, čeprav jih ni mogoče neposredno uporabiti, opreti tudi za razlago pravnega položaja iz postopka v glavni stvari.

61. Tako je mogoče, prav tako kot meni Komisija, tudi v zvezi s tem pravnim položajem šteti, da so pogoji „prve vzpostavitve“ izpolnjeni, če je vloga za prejem pomoči za mlade kmete predložena v 24 mesecih po datumu vzpostavitve, in to neodvisno od vprašanja, ali je v tem obdobju že bila prejeta tudi pomoč za razvoj majhnih kmetij.

62. Glede na to je bila v postopku v glavni stvari L. Šenfelde v trenutku, ko je predložila vlogo za pomoč za mlade kmete iz člena 19(1)(a)(i) Uredbe št. 1305/2013, še „mladi kmet“ v smislu člena 2(1), drugi pododstavek, točka (n), te uredbe. Po navedbah predložitvenega sodišča je bila L. Šenfelde pred predložitvijo svoje vloge za podporo za mlade kmete kot podjetnica registrirana šele manj kot leto dni. Pomoč za razvoj majhnih kmetij je bila odobrena celo šele sedem mesecev pred vložitvijo te vlogo za podporo. ( 32 ) Tako ni pomembno, ali se v tem primeru za „datum vzpostavitve“ ( 33 ) šteje registracija L. Šenfelde kot podjetnice ali prejem pomoči za razvoj majhne kmetije, saj je med tema dogodkoma in predložitvijo vloge za pomoč za mladega kmeta v vsakem primeru preteklo manj kot 24 mesecev. ( 34 )

63. Z argumentacijo Latvije pa se postavlja tudi vprašanje, ali morajo biti pogoji za prejem pomoči za mlade kmete, zlasti glede velikosti, izpolnjeni že na datum vzpostavitve, ali pa zadostuje, da je potrebna velikost kmetijskega gospodarstva dosežena med tekom roka za predložitev vloge za pomoč.

64. Glede tega je treba ugotoviti, da Uredba št. 1305/2013 ne vsebuje nobenih opornih točk, ki bi omogočale razlago, da bi morali biti vsi pogoji za prejem pomoči za mlade kmete izpolnjeni že ob datumu vzpostavitve. Ravno nasprotno, Uredba vsebuje različne določbe, ki predvidevajo, da je treba nekatere pogoje (na primer ustrezno poklicno znanje in usposobljenost ali upoštevanje določb o aktivnih kmetih) izpolniti v določenem roku po odobritvi pomoči za mlade kmete. ( 35 ) S tem je upoštevano že navedeno dejstvo, da je prva vzpostavitev mladega kmeta trajajoč proces, ki poteka v nekem obdobju.

65. Uredba št. 1305/2013 sicer ne vsebuje nobenih navedb o trenutku, ko je treba doseči velikost kmetijskega gospodarstva, potrebno za odobritev pomoči za mlade kmete. Vendar pa je mogoče sklepati, da ni treba, da je ta pogoj izpolnjen že ob datumu vzpostavitve, temveč zadostuje, da je izpolnjen v trenutku predložitve vloge. To je namreč trenutek, ko pristojni organ – z izjemo pogojev, navedenih v predhodni točki, ki jih je treba izpolniti pozneje – preizkusi izpolnjevanje pogojev za prejem pomoči.

66. Tako člen 19(1)(a)(i) Uredbe št. 1305/2013 dopušča, da lahko mladi kmet v prvih 24 mesecih po svoji vzpostavitvi neodvisno od tega, ali je v tem obdobju že prejel pomoč za razvoj majhne kmetije iz točke (iii), predloži vlogo za pomoč za mlade kmete.

67. Na prvi pogled ta razlaga nasprotuje zgoraj navedenim ciljem sheme podpor, ki so razvidni zlasti iz različnih pragov za proizvodni potencial kmetijskega gospodarstva. ( 36 ) To nasprotovanje pa odpade, če se znesek, ki ga je prejemnik prejel kot pomoč za razvoj majhne kmetije, odbije od zneska, ki ga pozneje prejme kot pomoč za mladega kmeta.

b) Odbitek zneska, prejetega že v okviru pomoči za razvoj majhne kmetije

68. Kot pravilno navajata Komisija in v bistvu tudi Latvija, bi bilo kopičenje pomoči za razvoj majhnih kmetij in pomoči za mlade kmete v smislu, da bi lahko za obe pomoči v polni meri izčrpali predvidene maksimalne zneske podpor in tako prejete zneske preprosto sešteli, v nasprotju s tem, da sta ti pomoči predvideni za različna kroga prejemnikov, in z načeloma učinkovite uporabe sredstev ter pravične in ciljno usmerjene razdelitve podpor Unije.

69. Tako ni dopustno, da bi isti kmet v okviru pomoči za razvoj majhnih kmetij prejel do 15.000 EUR in v okviru pomoči za mlade kmete do 70.000 EUR, to pomeni skupaj do 85.000 EUR. ( 37 ) To med drugim potrjujejo določbe glede državnih pomoči iz Kmetijskih smernic za obdobje od 2014 do 2020, v skladu s katerimi je mogoče tudi nacionalne pomoči za mlade kmete na eni strani in za razvoj majhnih kmetij na drugi strani s pomočmi za ta kroga upravičencev iz Uredbe št. 1305/2013 kombinirati le, če se ne prekoračita določena maksimalna zneska podpore v višini 15.000 oziroma70.000 EUR. ( 38 )

70. Posledično je treba v položaju, kot je obravnavani, v katerem mladi kmet, ki je že prejel pomoč za razvoj majhne kmetije iz člena 19(1)(a)(iii) Uredbe št. 1305/2013, predloži vlogo za pomoč iz točke (i) te določbe, znesek, prejet v okviru pomoči za razvoj majhne kmetije, odbiti od zneska, ki se odobri v okviru pomoči mlademu kmetu.

71. S tem se zagotovi, da se ne prekorači maksimalni znesek podpore v okviru te pomoči, to je 70.000 EUR. Če je kmet torej že prej prejel 15.000 EUR za razvoj majhne kmetije, lahko odslej v okviru podpore za mlade kmete prejme le še največ 55.000 EUR.

72. V skladu s pravom Unije lahko torej L. Šenfelde v obravnavani zadevi prejme pomoč za mlade kmete, če se v okviru odobritve te podpore odbije znesek, ki ga je prejela že v okviru pomoči za razvoj majhne kmetije.

c) Smisel in namen pomoči za mlade kmete

73. Ta rešitev, ki jo predlaga tudi predložitveno sodišče, upošteva tudi ugovor, da istemu kmetijskemu gospodarstvu oziroma istemu razvojnemu projektu ni mogoče dati obeh vrst podpore, ker sta ti podpori namenjeni različnima krogoma upravičencev.

74. S predlagano rešitvijo pa se ravno preprečuje taka dvojna podpora. Ta rešitev namreč pripelje do položaja, v katerem se pomoč za mlade kmete ne izplačuje v enem samem koraku, temveč postopoma. Možnost takega izplačila v obrokih je v Uredbi št. 1305/2013 izrecno predvidena. ( 39 ) S tem mladi kmet, ki najprej predloži vlogo za pomoč za razvoj majhne kmetije in potem vlogo za pomoč za mlade kmete, na koncu ni v boljšem, a tudi ne v slabšem položaju kot mladi kmet, ki je takoj predložil vlogo za pomoč za mlade kmete.

75. S tem, da se mlademu kmetu omogoči, da tudi po prejemu pomoči za razvoj majhne kmetije predloži še vlogo za pomoč za mlade kmete, od katere se odbije že prejeti znesek, se tudi sicer upošteva življenjsko resničnost mladih kmetov in je v skladu s smislom in namenom podpore teh kmetov na podlagi Uredbe št. 1305/2013.

76. Merilo prve vzpostavitve v okviru pomoči za mlade kmete ne predpostavlja nujno, da do nje pride na novem, pred tem še neobstoječem kmetijskem gospodarstvu. Nasprotno, možno in običajno je, kot navaja tudi Komisija, da mladi kmet, kot je L. Šenfelde v postopku v glavni stvari, ob svoji prvi vzpostavitvi prevzame že obstoječe kmetijsko gospodarstvo.

77. Kot dalje navajata Komisija in L. Šenfelde in kot izhaja tudi iz obravnavanega dejanskega stanja, je v takšnem položaju tudi verjetno, da mladi kmet prevzeto kmetijsko gospodarstvo nato še naprej razvija in poveča. Ciljem razvoja podjetja namreč ustreza, da lahko iz majhnega podjetja zraste veliko.

78. V obravnavani zadevi je očitno, da je bila L. Šenfelde šele zaradi podpore za razvoj majhne kmetije v položaju, da je lahko svoj proizvodni potencial v zadostni meri povečala, da bi dosegla velikost za predložitev vloge za pomoč za mlade kmete. ( 40 ) Poleg tega, kot je razvidno iz navedb predložitvenega sodišča in strank, je L. Šenfelde v svojem poslovnem načrtu za pomoč za mlade kmete navedla, da želi nadaljevati s projektom, začetim v okviru pomoči za razvoj majhnih kmetij, in z doseganjem cilja tega projekta (zlasti povečanjem števila živali).

79. To, da bi se mlademu kmetu v takem položaju odrekla pomoč za mlade kmete, ker je prej za isto kmetijsko gospodarstvo in isti projekt že prejel pomoč za razvoj majhne kmetije, bi bilo v popolnem nasprotju s cilji Uredbe št. 1305/2013 in s prednostnimi nalogami Unije za podporo podeželja. V skladu s členom 5(1), točka (2)(a), Uredbe št. 1305/2013 je namreč „izboljšanje ekonomske uspešnosti vseh kmetij ter zagotavljanje lažjega prestrukturiranja in posodabljanja kmetij, zlasti z namenom povečanja njihove udeležbe na trgu in tržne usmerjenosti“ izrecna prednostna naloga Unije za razvoj podeželja.

80. Mlade kmete bi bilo namreč treba v fazi vzpostavitve opogumljati, da svoja kmetijska gospodarstva povečajo in naprej razvijajo ter temu ustrezno prilagodijo svoje prvotne poslovne načrte. To velja toliko bolj, ker mladi kmet, ki svoje kmetijsko gospodarstvo po prejemu pomoči za razvoj majhne kmetije še poveča in izpolni merila za pomoč za mlade kmete (da je lastnik kmetijskega gospodarstva, da je aktiven kmet in da je kmetijstvo bistveni del njegovih prihodkov ( 41 )), s tem še bolj prispeva k uresničitvi ciljev sposobnosti preživetja in konkurenčnosti kmetijstva ter generacijske pomladitve.

81. V skladu z dejstvom, da je mogoče pomoč za zagon dejavnosti za mlade kmete kombinirati s številnimi drugimi ukrepi, na primer finančnimi inštrumenti, ki mladim kmetom olajšajo dostop do zemlje in proizvodnih sredstev ter njihove vzpostavitve, ( 42 ) je tudi sicer, da se mlademu kmetu v takem primeru omogoči, da po prejemu pomoči za razvoj majhne kmetije predloži še vlogo za pomoč za mlade kmete, od katere se potem odbije znesek, ki je bil prejet v okviru razvojne pomoči.

3. Predlog glede prvega dela vprašanja za predhodno odločanje

82. Iz vsega navedenega izhaja, da je treba člen 19(1)(a) Uredbe št. 1305/2013 razlagati tako, da je mogoče kmetu dati podporo tako v obliki pomoči za zagon dejavnosti za razvoj majhne kmetije iz točke (iii) kot tudi v obliki pomoči za zagon dejavnosti za mlade kmete iz točke (i). Pri tem je treba tako prvo kot tudi drugo vlogo za pomoč predložiti v obdobju, ki ni daljše od 24 mesecev od datuma vzpostavitve. Podporo, prejeto v okviru prve pomoči, je treba odbiti od podpore, ki se odobri v okviru druge pomoči, tako da se ne prekorači maksimalni znesek podpore za mladega kmeta iz člena 19(6) in Priloge II k Uredbi št. 1305/2013.

B. Polje proste presoje držav članic (drugi in tretji del vprašanja za predhodno odločanje)

83. V drugem in tretjem delu svojega vprašanja za predhodno odločanje želi predložitveno sodišče v bistvu izvedeti, ( 43 ) ali lahko države članice določijo, da mladi kmet, ki je že prejel pomoč za razvoj majhne kmetije iz člena 19(1)(a)(iii) Uredbe št. 1305/2013, ne more več prejeti pomoči za mlade kmete iz točke (i) te določbe.

84. Na to vprašanje je treba odgovoriti nikalno.

85. Države članice lahko v skladu s sodno prakso sicer sprejmejo ukrepe za izvedbo uredbe. Pri tem pa ne smejo ovirati njene neposredne uporabljivosti ali prikrivati, da gre za akt Unije, in morajo ostati v okviru proste presoje, ki jim je bila podeljena s to uredbo. ( 44 )

86. V obravnavani zadevi Uredba št. 1305/2013 državam članicam sicer priznava široko polje proste presoje glede oblikovanja njihovih programov podpore podeželja ter glede izvedbe zahtev te uredbe. Namen tega polja proste presoje – na primer glede velikosti kmetijskih gospodarstev, ki so upravičena do podpore, ali glede višine pomoči ( 45 ) – je državam članicam omogočiti, da upoštevajo svoje vsakokratne družbeno-gospodarske razmere. Vendar pa je to polje proste presoje v vsakem primeru izrecno določeno v Uredbi št. 1305/2013 in se ne nanaša na temeljna merila upravičenosti mladih kmetov do podpore iz člena 19(1)(a)(i). Ravno nasprotno, ta merila so definitivno določena v uredbi sami. ( 46 )

87. Tako države članice mlademu kmetu, ki izpolnjuje pogoje za podporo iz člena 19(1)(a)(i) Uredbe št. 1305/2013, odobritve te podpore ne smejo odreči ( 47 ). V skladu z odgovorom na prvi del vprašanja za predhodno odločanje pa morajo pri odobritvi te podpore odbiti znesek, ki je bil prejet v okviru pomoči iz točke (iii) te določbe.

V. Predlog

88. Glede na zgornje navedbe Sodišču predlagam, naj odloči tako: 1. Člen 19(1)(a) Uredbe št. 1305/2013 je treba razlagati tako, da je kmetu mogoče dati podporo tako v obliki pomoči za zagon dejavnosti za razvoj majhne kmetije iz točke (iii) kot tudi v obliki pomoči za zagon za mlade kmete iz točke (i). Tako prvo kot tudi drugo vlogo za podporo pa je treba predložiti najpozneje 24 mesecev po datumu vzpostavitve. Podporo, prejeto v okviru prve pomoči, je treba odbiti od podpore, ki se odobri v okviru druge pomoči, tako da se ne prekorači maksimalni znesek podpore na mladega kmeta iz člena 19(6) in Priloge II k Uredbi št. 1305/2013. 2. Kadar mladi kmet v obdobju 24 mesecev po svoji vzpostavitvi izpolnjuje vse pogoje za prejem pomoči za zagon dejavnosti za mlade kmete, določene v členu 19(1)(a)(i) Uredbe št. 1305/2013, mu države članice odobritve te pomoči ne morejo odreči iz razloga, da je v istem obdobju že prejel pomoč za zagon dejavnosti za razvoj majhne kmetije iz točke (iii) te določbe.

( 1 ) Jezik izvirnika: nemščina.

( 2 ) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 (UL 2013, L 347, str. 487), kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo (EU) 2016/142 Komisije z dne 2. decembra 2015 (UL 2016, L 28, str. 8). Od takrat je bila Uredba št. 1305/2013 še večkrat spremenjena, nazadnje z Delegirano uredbo Komisije (EU) 2021/399 z dne 19. januarja 2021 (UL 2021, L 79, str. 1). Spremembe, ki so upoštevne za ta postopek, bodo obravnavane v nadaljevanju (glej točko 11 in naslednje ter točko 58 in naslednje teh sklepnih predlogov).

( 3 ) Z Uredbo (EU) 2020/2220 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. decembra 2020 (UL 2020, L 437, str. 1) je bil na to mesto vnesen še en odstavek: „Ta znesek se lahko poveča za dodatnih največ 30000 EUR v primeru operacij, ki so financirane iz sredstev iz člena 58a(1)“. Ta sklad je namenjen financiranju ukrepov, ki so usmerjeni v odpravljanje posledic krize COVID‑19.

( 4 ) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2017 o spremembi Uredb (EU) št. 1305/2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), (EU) št. 1306/2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike, (EU) št. 1307/2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike, (EU) št. 1308/2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in (EU) št. 652/2014 o določbah za upravljanje odhodkov v zvezi s prehransko verigo, zdravjem in dobrobitjo živali ter v zvezi z zdravjem rastlin in rastlinskim razmnoževalnim materialom (UL 2017, L 350, str. 15).

( 5 ) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 (UL 2013, L 347, str. 608). Poznejše spremembe te uredbe za tu citirano določbo niso upoštevne.

( 6 ) 2014/C 204/01 (UL 2014, C 204, str. 1), v različici, spremenjeni s Sporočilom Komisije o spremembi Smernic (2015/C 390/05) (UL 2015, C 390, str. 4).

( 7 ) Zgoraj navedena točka 7 teh sklepnih predlogov.

( 8 ) Odlok z dne 9. junija 2015 o postopku za dodelitev nacionalnih pomoči in pomoči Evropske unije v okviru podukrepa „Pomoč za zagon dejavnosti za razvoj majhnih kmetij“ v okviru ukrepa „Razvoj kmetijskih gospodarstev in podjetij“ (Latvijas Vēstnesis 2015, št. 126).

( 9 ) Odlok z dne 16. junija 2015 o postopku za dodelitev nacionalnih pomoči in pomoči Evropske unije v okviru podukrepa „Pomoč mladim kmetom za zagon dejavnosti“ v okviru ukrepa „Razvoj kmetijskih gospodarstev in podjetij“ (Latvijas Vēstnesis 2015, št. 127).

( 10 ) Očitno poimenovano po navadni kalužnici (Caltha palustris), v latovščini purva purene.

( 11 ) Glej člen 6(1) Uredbe št. 1305/2013 (zgoraj navedena točka 7 teh sklepnih predlogov) ter točko 7 Kmetijskih smernic za obdobje od 2014 do 2020.

( 12 ) Glej člen 5, prvi odstavek, Uredbe št. 1305/2013 (zgoraj navedena točka 6 teh sklepnih predlogov).

( 13 ) Glej okvirni seznam v Prilogi VI Uredbe št. 1305/2013 (zgoraj navedena točka 10 teh sklepnih predlogov).

( 14 ) Zdaj je mogoče tukaj najti dodatek „na upravičenca ali kmetijsko gospodarstvo“, ki je bil vnesen s členom 1, točka7(a), Uredbe 2017/2393 (zgoraj navedena opomba 4 k tem sklepnim predlogom).

( 15 ) Glej uvodno izjavo 5 ter člen 5(2) Delegirane Uredbe Komisije (EU) št. 807/2014 z dne 11. marca 2014 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1305/2013 in o uvedbi prehodnih določb (UL 2014, L 227, str. 1), v različici, spremenjeni z Delegirano Uredbo (EU) 2015/1367 (UL 2015, L 211, str. 7).

( 16 ) Glej poglavji 4.3.1. in 4.3.3. (str. 10 in 12) Measure fiche Farm and business development, Measure 6, Article 19 of Regulation 1305/2013, različica z novembra 2014, za države članice na voljo v podatkovni bazi CircaBC.

( 17 ) Glej poglavji 4.3.1. in 4.3.3. (str. 10 in 11) Measure fiche Farm and business development, Measure 6, Article 19 of Regulation 1305/2013 (zgoraj navedena opomba 16 teh sklepnih predlogov). Glej tudi sklepne predloge generalnega pravobranilca M. Camposa Sánchez‑Bordone v zadevi Région wallonne (Podpora za mlade kmete) (C‑830/19, EU:C:2021:100, točka 67 in naslednje).

( 18 ) Glej člen 5(1), točka 2(b) Uredbe št. 1305/2013 (zgoraj navedena točka 6 teh sklepnih predlogov).

( 19 ) Glej člen 19(4), drugi pododstavek, Uredbe št. 1305/2013 v povezavi s členom 9(2), tretji pododstavek, Uredbe (EU) št. 1307/2013 (zgoraj navedeni točki 3 in 15 teh sklepnih predlogov).

( 20 ) Glej člen 2 Uredbe št. 807/2014 (zgoraj navedena opomba 15 teh sklepnih predlogov) ter sklepne predloge generalnega pravobranilca M. Camposa Sánchez‑Bordone v zadevi Région wallonne (Pomoči za mlade kmete) (C‑830/19, EU:C:2021:100, točka 84 in naslednje).

( 21 ) Glej zgoraj navedeno točko 4 teh sklepnih predlogov.

( 22 ) Glej poglavje 4.3.1. (str. 10) Measure fiche Farm and business development, Measure 6, Article 19 of Regulation 1305/2013 (zgoraj navedena opomba 16 teh sklepnih predlogov).

( 23 ) Glej zgoraj navedeni točki 9 in 41 teh sklepnih predlogov.

( 24 ) Zgoraj navedena opomba 4 teh sklepnih predlogov.

( 25 ) Glej glede tega tudi točko 59 in naslednje teh sklepnih predlogov.

( 26 ) Glej zgoraj navedeni točki 5 in 40 teh sklepnih predlogov.

( 27 ) Vendar tudi rok za začetek izvajanja poslovnega načrta (člen 19(4), prvi pododstavek, Uredbe št. 1305/2013 oziroma člen 19(4), drugi pododstavek, Uredbe št. 1305/2013 v različici, spremenjeni z Uredbo 2017/2393); rok za izpolnitev pogojev glede aktivnih kmetov (člen 19(4), drugi pododstavek, Uredbe št. 1305/2013 oziroma člen 19(4), tretji pododstavek, Uredbe št. 1305/2013 v različici, spremenjeni z Uredbo 2017/2393), ali rok za pridobitev potrebnega poklicnega znanja (člen 2(3) Uredbe št. 807/2014 (zgoraj navedena točka 15 teh sklepnih predlogov)). Za te roke kot začetek sedaj dosledno velja trenutek izdaje sklepa o odobritvi podpore.

( 28 ) Vendar tudi rok za začetek izvajanja poslovnega načrta (člen 19(4), prvi pododstavek, Uredbe št. 1305/2013 oziroma člen 19(4), drugi pododstavek, Uredbe št. 1305/2013 v različici, spremenjeni z Uredbo 2017/2393); rok za izpolnitev pogojev glede aktivnih kmetov (člen 19(4), drugi pododstavek, Uredbe št. 1305/2013 oziroma člen 19(4), tretji pododstavek, Uredbe št. 1305/2013 v različici, spremenjeni z Uredbo 2017/2393), ali rok za pridobitev potrebnega poklicnega znanja (člen 2(3) Uredbe št. 807/2014 (zgoraj navedena točka 15 teh sklepnih predlogov)). Za začetek teka teh rokov sedaj dosledno velja trenutek izdaje sklepa o odobritvi podpore.

( 29 ) Glej zgoraj navedeno točko 11 teh sklepnih predlogov.

( 30 ) Glej člen 2(1), drugi pododstavek, točka (s) ter člen 19(4), prvi in četrti pododstavek, Uredbe št. 1305/2013 v različici, spremenjeni z Uredbo 2017/2393 (zgoraj navedeni točki 12 in 13 teh sklepnih predlogov).

( 31 ) Glej tudi moje sklepne predloge v zadevi Grčija/Komisija (C‑341/17 P, EU:C:2018:981, točka 53).

( 32 ) Glej zgoraj navedeno točko 24 in naslednje teh sklepnih predlogov.

( 33 ) V smislu člena 2(1), drugi pododstavek, točka (s), Uredbe št. 1305/2013 v različici, spremenjeni z Uredbo 2017/2393 (zgoraj navedena točka 12 teh sklepnih predlogov).

( 34 ) V skladu s členom 19(4), četrti pododstavek, Uredbe št. 1305/2013, kakor je bila spremenjena z Uredbo 2017/2393 (zgoraj navedena točka 13 teh sklepnih predlogov) države članice v svojih programih za razvoj podeželja določijo, katera dejanja se štejejo za „dejanje(-a), povezano(-a) z vzpostavitvijo“ v skladu s členom 2(1), drugi pododstavek, točka (s), te uredbe, in s tem za „datum vzpostavitve“. Če bi države članice izbrale eno dejanje v povezavi s predložitvijo vloge za pomoč za razvoj majhne kmetije, bi to verjetno moral biti datum odobritve (in ne datum predložitve vloge) te pomoči. Sicer bi namreč bilo trajanje roka, ki potem še preostane za predložitev vloge za pomoč za mlade kmete, odvisno od časa, ki ga organi potrebujejo za obdelavo prve vloge. Zato tudi roki, ki jih ima prejemnik pomoči za mlade kmete, da izpolni različne za to potrebne pogoje, tečejo vedno šele od datuma odločbe o odobritvi podpore (glej zgoraj navedeno točko28 teh sklepnih predlogov).

( 35 ) Glej zgoraj navedeno točko 58 in tam zlasti opombo 28 teh sklepnih predlogov.

( 36 ) Glej zgoraj navedeno točko 46 in naslednje teh sklepnih predlogov.

( 37 ) To je v skladu s členom 19(6) v povezavi s Prilogo II Uredbe št. 1305/2013 (zgoraj navedeni točki 18 in 19 teh sklepnih predlogov) zgornji prag, do katerega lahko države članice določijo zneska podpor. Pri določitvi zneska podpore za mlade kmete je treba upoštevati tudi družbeno‑gospodarske razmere na območju, zajetem v programu. Po navedbah predložitvenega sodišča je bil v Latviji maksimalni znesek podpore za mlade kmete določen na 40.000 EUR in maksimalni znesek podpore za razvoj majhnih kmetij na 15.000 EUR.

( 38 ) Glej zgoraj navedeni točki 18 in 19 teh sklepnih predlogov.

( 39 ) Glej uvodno izjavo 17 in člen 19(5) Uredbe št. 1305/2013 (zgoraj navedeni točki 4 in 8 teh sklepnih predlogov). Glede na besedilo te določbe ni povsem jasno, ali gre pri izplačilu v obrokih za obveznost ali za možnost. Za obravnavano zadevo ni pomembno, ali so latvijske določbe, v skladu s katerimi je treba pomoči za mlade kmete in za razvoj majhnih kmetij izplačati v obliki enkratnega plačila (zgoraj navedeni točki 21 in 32 teh sklepnih predlogov), glede tega v skladu z Uredbo št. 1305/2013. V vsakem primeru teh nacionalnih določil ni dopustno razlagati oziroma uporabiti tako, da bi lahko ovirale izplačilo pomoči za mlade kmete v primeru, kot je obravnavani, le zato, ker je kmet že pred tem prejel pomoč za razvoj majhne kmetije; glej glede tega tudi točke 83 in naslednje teh sklepnih predlogov.

( 40 ) Poleg tega tako L. Šenfelde kot tudi Komisija s svojih pisanjih v obravnavanem postopku sicer nakazujeta, da so latvijski organi v določenem trenutku napovedali neke vrste razpis za predložitev vlog za prejem pomoči za mlade kmete in da vnaprej ni bilo povsem jasno, kdaj bo ta razpis potekal. Zdi se, da zlasti L. Šenfelde s tem uveljavlja, da ob predložitvi vloge za pomoč za razvoj majhne kmetije sploh še ni mogla predvideti, ali oziroma kdaj bo lahko nato predložila vlogo za pomoč za mlade kmete. Če to drži, kar mora preveriti predložitveno sodišče, bi bilo toliko manj upravičeno, da bi L. Šenfelde ob predložitvi vloge za to pomoč očitali, da je pred tem najprej predložila vlogo za pomoč za razvoj majhne kmetije.

( 41 ) Glej zgoraj navedeno točko 47 teh sklepnih predlogov.

( 42 ) Glej drugi odstavek uvodne izjave 17 Uredbe št. 1305/2013 (zgoraj navedena točka 4 teh sklepnih predlogov), ter uvodno izjavo 8, člen 8(2) in Priloga I, del 1, točka 5(b) Izvedbene uredbe št. 808/2014 Komisije z dne 17. julija 2014 z izvedbenimi določbami k Uredbi (EU) št. 1305/2013 (UL 2014, L 227, str. 18). Glej tudi poglavje 4.2.1. (str. 4 in 5) Measure fiche Farm and business development, Measure 6, Article 19 of Regulation 1305/2013 (zgoraj navedena opomba 16 teh sklepnih predlogov): „It is possible to combine some of the different support options under Article 19 within one supported project (i.e. integrated approach)“. Nazadnje, tudi Kmetijske smernice za obdobje od 2014 do 2020 vsebujejo poglavje o pogojih, pod katerimi je mogoče kombinacijo pomoči, kot je obravnavana v tej zadevi, šteti med take, ki so združljive z notranjim trgom, glej točko 99 in naslednje Kmetijskih smernic za obdobje od 2014 do 2020 (zgoraj navedena točka 18 teh sklepnih predlogov).

( 43 ) Predložitveno sodišče želi s tretjim delom svojega vprašanja izvedeti, ali sme država članica zavrniti kopičenje pomoči, kadar ni bil upoštevano zaporedje kombinacij, ki je določeno v nacionalnem programu podpor. Ni povsem jasno, kaj želi predložitveno sodišče s tem vprašanjem doseči, saj ni navedeno, kakšno zaporedje kombinacij je določeno v latvijski shemi. V bistvu pa gre tudi pri tem tretjem delu za vprašanje, ali državam članicam preostane prosto polje presoje glede oblikovanja pogojev za prejem pomoči za mlade kmete.

( 44 ) Sodbe z dne 7. julija 2016, Občina Gorje (C‑111/15, EU:C:2016:532, točki 35 in 36), z dne 30. marca 2017, Lingurár (C‑315/16, EU:C:2017:244, točki 18 in 19), in z dne 7. avgusta 2018, Ministru kabinets (C‑120/17, EU:C:2018:638, točki 31 in 32).

( 45 ) Glej glede pojma majhnih kmetij člen 19(2), tretji pododstavek, Uredbe št. 1305/2013, v zvezi z določitvijo zgornjega in spodnjega praga za odobritev dostopa do podpore člen 19(4), tretji pododstavek, in v zvezi z višino pomoči člen 19(6) (zgoraj navedena točka 8 teh sklepnih predlogov).

( 46 ) Glej zgoraj navedeno točko 40 in naslednje teh sklepnih predlogov.

( 47 ) Glej v tem smislu tudi sodbo z dne 25. oktobra 2012, Ketelä (C‑592/11, EU:C:2012:673, točka 41 in naslednje).