SL Uradni list Evropske unije C 113/69

Tožba, vložena 3. marca 2010 – Südzucker in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-102/10)

2010/C 113/102

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeče stranke: Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt (Mannheim, Nemčija), AGRANA Zucker GmbH (Dunaj, Avstrija), Südzucker Polska S.A. (Wroclav, Poljska), Raffinerie Tirlemontoise SA (Bruselj, Belgija), Saint Louis Sucre SA (Pariz, Francija) (zastopnika: H.-J. Prieß in B. Sachs, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga tožečih strank

— Uredba Komisije (ES) št. 1193/2009 z dne 3. novembra 2009 o popravku uredb (ES) št. 1762/2003, (ES) št. 1775/2004, (ES) št. 1686/2005, (ES) št. 164/2007 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 naj se razglasi za nično;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe uveljavljajo več tožbenih razlogov.

S prvim tožbenim razlogom očitajo kršitev člena 233 ES (člen 266 PDEU) po analogiji, ker Komisija ni prenesla ugotovitev iz sodbe Sodišča z dne 8. maja 2008 v združenih zadevah Zuckerfabrik Jülich in drugi (C-5/06 in od C-23/06 do C-36/06, ZOdl., str. I-3231). Sodišče je v tej sodbi določilo, kako je treba pri izračunu proizvodnih dajatev v sektorju sladkorja za tržna leta od 2002/2003 do 2005/2006 določiti parametra „presežek, ki se izvozi“ in „skupna količina izvoznih obveznosti“. Tožeče stranke menijo, da je Komisija v izpodbijani uredbi spremenila tudi tretji parameter „skupni znesek nadomestil“, čeprav njihov izračun ni bil predmet sodbe Zuckerfabrik Jülich.

Z drugim tožbenim razlogom zatrjujejo, da je Komisija kršila člen 15(1)(d) Uredbe (ES) št. 1260/2001 (1) ter tudi cilj te uredbe. V zvezi s tem so med drugim navedle, da je Komisija skupnemu znesku nadomestil prištela izvozna nadomestila, ki niso bila niti upoštevana niti plačana. Dalje naj bi pavšalno obravnavanje mesečnih izvozov vodilo k nepravilnostim pri izračunu. Tožeče stranke glede tega trdijo, da je Sodišče v sodbi Zuckerfabrik Jülich prepovedalo določitev zneska skupne izgube, ki bi bil višji od stroškov, povezanih z nadomestili.

Tretjič, obstajala naj bi kršitev prepovedi retroaktivnega učinka, ker je Komisija z izpodbijano uredbo z retroaktivnim učinkom spremenila skupni znesek nadomestil.

S četrtim tožbenim razlogom uveljavljajo kršitev obveznosti obrazložitve v skladu s členom 253 ES (člen 296(2) PDEU), ker je Komisija izpodbijano uredbo obrazložila s tem, da prenaša ugotovitve iz sodbe Zuckerfabrik Jülich, po mnenju tožečih strank pa je prekoračila določitve te sodbe.

Nazadnje, tožeče stranke pod naslovom „druge pravne napake“ trdijo, da Komisija 3. novembra 2009 ni bila več pristojna za sprejetje uredbe o proizvodnih dajatvah v sektorju sladkorja za tržna leta od 2002/2003 do 2005/2006, ker je bila Uredba št. 1260/2001, ki jo je Komisija navedla kot pravno podlago, ob sprejetju izpodbijane uredbe že razveljavljena. Dalje, očitajo kršitev člena 37(2) ES, ker bi bilo treba na podlagi te določbe izbrati drug postopek za sprejetje izpodbijane uredbe.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1260/2001 z dne 19. junija 2001 o skupni ureditvi trgov za sladkor (UL L 178, str. 1).