ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 279/21

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 8. junija 2015 – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited/TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

(Zadeva C-275/15)

(2015/C 279/26)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited

Tožene stranke: TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

Intervenienta: The Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Virgin Media Limited

Vprašanja za predhodno odločanje

O razlagi člena 9 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (1) (v nadaljevanju: Direktiva), zlasti povedi „Ta direktiva ne vpliva [...] zlasti [na] [...] dostop do kabla [za storitve oddajanja]“:

1. Ali navedena poved dopušča nadaljnjo uporabo določbe nacionalnega prava s področjem uporabe izraza „kabel“, kot je opredeljen z nacionalnim pravom, ali pa je področje uporabe tega dela člena 9 določeno s pomenom izraza „kabel“, kot je opredeljen s pravom Unije?

2. Če je izraz „kabel“ v členu 9 opredeljen s pravom Unije, kateri je ta pomen? Zlasti: (a) Ali ima tehnološko specifičen pomen, ki je omejen na klasična kabelska omrežja, s katerimi upravljajo konvencionalni ponudniki kabelskih storitev? (b) Podredno, ali ima tehnološko nevtralen pomen, ki vključuje funkcionalno podobne storitve, ki se prenašajo prek interneta? (c) Ali v enem ali drugem primeru vključuje prenos mikrovalovne energije med fiksnima zemeljskima lokacijama?

3. Ali se navedena poved uporablja za (1) določbe, na podlagi katerih je treba s kabelskimi omrežji vršiti retransmisijo nekaterih oddaj, ali (2) določbe, s katerimi se dopušča retransmisija oddaj po kablu, (a) če je retransmisija hkratna in omejena na ozemlja, na katerih je oddajanje namenjeno sprejemu in/ali (b) če gre za retransmisijo oddaj s kanala, za katerega veljajo nekatere obveznosti javnih služb?

4. Če je področje uporabe izraza „kabel“ iz člena 9 opredeljen z nacionalnim pravom, ali za določbo nacionalnega prava veljata načeli Unije o sorazmernosti in o pravičnem ravnotežju med pravicami imetnikov avtorskih pravic, lastniki kablov in javnim interesom?

5. Ali je člen 9 omejen na določbe nacionalnega prava, ki so bile v veljavi na dan, ko je bila potrjena Direktiva, na dan, ko je začela veljati, ali na zadnji dan roka za prenos – ali pa se uporablja tudi za poznejše določbe nacionalnega prava, ki se nanašajo na dostop do kabla za storitve oddajanja?

(1) UL L 167, str. 10.
1.

Ali je – ker je italijanski zakonodajalec uporabil možnost iz členov 90(2) in 185(2), drugi pododstavek, Direktive 2006/112/ES (1) (in pred njenim sprejetjem iz členov 11, del C(1), in 20(1)(b), drugi stavek, Direktive 77/388/EGS (2)), pri čemer se prvi nanaša na spremembo davčne osnove navzdol, drugi pa na popravek DDV, obračunan za obdavčljive transakcije, v primeru popolnega ali delnega neplačila protistoritve, dogovorjene med strankama – v skladu z načeloma sorazmernosti in učinkovitosti, zagotovljenima s PDEU, in načelom nevtralnosti, ki ureja obračun DDV, določitev omejitev, zaradi katerih davčni zavezanec ne more izterjati davka v zvezi s protistoritvijo, ki ni bila plačana v celoti ali delno, ali je ta izterjava zanj predraga?
2.

Ali je treba člen 47 Direktive 2004/18/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji o igrah na srečo, ki določa nov razpis (kakor ga ureja člen [10(9)g] zakona št. 44 z dne 26. aprila 2012) za izdajo koncesij, ki vsebuje klavzule, v skladu s katerimi se iz postopka oddaje izključi podjetja, ki ne izpolnjujejo pogoja glede ekonomske in finančne sposobnosti, zaradi nepredložitve dokumentov in neobstoja alternativnih izbir, kot so določene v zakonodaji Unije?
1)

Ali je treba Uredbo 2005/1698/ES (1), zlasti točko (3) člena 71, po kateri se pravila o upravičenosti izdatkov določijo na nacionalni ravni ob upoštevanju posebnih pogojev, ki so bili v tej uredbi določeni za nekatere ukrepe za razvoj podeželja, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi v določbi četrtega odstavka 79. člena Uredbe PRP in 3. točki VI. Poglavja Javnega razpisa, po kateri so upravičeni stroški naložbe samo stroški, nastali od datuma izdaje odločbe o pravici do sredstev (do dokončanja naložbe oziroma najpozneje do 30.6. 2015).
2.

Različno davčno obravnavanje rezidentov in nerezidentov v Grčiji pomeni neutemeljeno razlikovanje primerljivih položajev, saj se lahko tudi nerezidenti preselijo v Grčijo, v tem primeru bi bili v enakem položaju kot rezidenti Grčije, in ker oprostitev ni povezana z uporabo stanovanja s strani lastnika podedovane nepremičnine, tako da kraj stanovanja ne more biti merilo za dodelitev davčne olajšave. Stanovanje naj bi prekrivalo merilo državljanstva, saj so v Grčiji stanujoče osebe večinoma Grki in obratno.
SL Uradni list Evropske unije C 236/30

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland (Irska) 22. maja 2015 – Minister for Justice and Equality/Francis Lanigan

(Zadeva C-237/15)

(2015/C 236/40)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Ireland

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Minister for Justice and Equality

Tožena stranka: Francis Lanigan

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Kakšen je učinek neupoštevanja rokov, določenih v členu 17 Okvirnega sklepa z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) (1) v povezavi s členom 15 navedenega okvirnega sklepa?

2. Ali zaradi neupoštevanja rokov iz člena 17 Okvirnega sklepa z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ) posameznik, ki je do odločitve o njegovi predaji v priporu dlje, kot je določeno z navedenimi roki, pridobi pravice?

(1) UL L 190, str. 1.
1.

Ali je treba Direktivo 2004/80/ES (1) (člen 12(2)) razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu zakonu, s katerim je bila prenesena in s katerim – s tem ko za izvedbo nadomestil v breme države napotuje na določbe posebnih zakonov v korist žrtve kaznivega dejanja – žrtvi splošnega nasilnega kaznivega dejanja ni priznan dostop do načeloma splošne materialne sheme odškodnine, pri čemer navedeni zakon ureja samo postopkovne vidike dostopa do samega sistema za čezmejne primere?
1.

Ali je treba člene 1(1), 2(1)(b) in 6(1) Direktive 2006/115 (1) razlagati tako, da „posojanje“ v smislu teh določb pomeni tudi dajanje na voljo za uporabo avtorsko zaščitenih romanov, pripovednih zbirk, biografij, potopisov, otroških knjig in mladinske literature, ki ne služi neposredni ali posredni gospodarski ali komercialni rabi in se izvaja preko ustanov, dostopnih javnosti, — tako, da se primerek, razmnožen v digitalni obliki (razmnožitev A) namesti na strežnik ustanove in se uporabniku omogoči, da si ta primerek razmnoži z naložitvijo na svoj računalnik (razmnožitev B), — pri čemer razmnoženega primerka (razmnožitev B), ki ga ustvari uporabnik med nalaganjem, po poteku omejenega časovnega obdobja ni več mogoče uporabljati in — si drugi uporabniki razmnoženega primerka (razmnožitev A) v tem obdobju ne morejo naložiti na svoj računalnik?
SL Uradni list Evropske unije C 228/4

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Törvényszék (Madžarska) 21. aprila 2015 – Daimler AG/Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.

(Zadeva C-179/15)

(2015/C 228/05)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Fővárosi Törvényszék

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Daimler AG

Tožena stranka: Együd Garage Gépjárműjavító és Értékesítő Kft.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 5(1)(b) Prve Direktive Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) (1) razlagati tako, da ima imetnik znamke pravico vložiti pravno sredstvo proti tretji osebi, ki se pojavlja v oglasu na spletu, v katerem je ponazorjen znak, ki ga je mogoče zamenjati z blagovno znamko in ki se nanaša na storitev navedene tretje osebe, ki je enaka proizvodom ali storitvam, za katere je znamka registrirana, tako da je mogoče pri javnosti ustvariti napačen vtis o tem, da obstaja uradno poslovno razmerje med podjetjem te tretje osebe in imetnikom znamke, tudi če oglasa ni na splet dala oseba, ki se pojavlja v njem, niti ni bil dan v njenem imenu, oziroma je mogoče do tega oglasa na spletu dostopati kljub temu, da je v njem navedena oseba ravnala, kot je od nje mogoče razumno zahtevati, da bi se oglas izbrisal, ni pa tega dosegla?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92.
13.

Ali je Sklep Komisije 2013/448/EU neveljaven in neskladen s členom 290 PDEU in členom 10a(1) in (5) Direktive o trgovanju glede na to, da spreminja metodo za izračun, določeno v členu 10a(5), drugi pododstavek, točki (a) in (b), Direktive o trgovanju, s tem da iz osnove za izračun izključuje emisije, ki jih povzročita sežiganje odpadnega plina in soproizvodnja toplote in električne energije, čeprav je v zvezi s tem dovoljena brezplačna dodelitev pravic na podlagi člena 10a(1) in (4) Direktive o trgovanju in Sklepa Komisije 2011/278/EU?
SL Uradni list Evropske unije C 190/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 9. aprila 2015 vložilo Conseil d'État (Belgija) – Abdelhafid Bensada Benallal/État belge

(Zadeva C-161/15)

(2015/C 190/07)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Abdelhafid Bensada Benallal

Tožena stranka: État belge

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali ima splošno načelo prava Evropske unije, ki določa spoštovanje pravice do obrambe, v katero spada pravica osebe do izjave pred nacionalnim organom, preden ta organ sprejme odločbo, ki bi lahko negativno vplivala na interese zadevne osebe, kot je odločba o preklicu dovoljenja za prebivanje, v pravnem redu Evropske unije enak pomen, kot ga imajo belgijski predpisi javnega reda v nacionalnem pravu, in ali načelo enakovrednosti zahteva, da se pritožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev splošnega načela prava Evropske unije glede spoštovanja pravice do obrambe, lahko prvič uveljavlja pred Conseil d'État, ki odloča v postopku s kasacijsko pritožbo, kot je v nacionalnem pravu dovoljeno za pritožbene razloge javnega reda?
SL Uradni list Evropske unije C 198/21

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 26. marca 2015 – G.E. Security BV proti Staatssecretaris van Financiën

(Zadeva C-143/15)

(2015/C 198/27)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagateljica kasacijske pritožbe: G.E. Security BV

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba tarifne številke 8517, 8521, 8531 in 8543 KN razlagati tako, da je treba pod eno od teh številk uvrstiti izdelek, kot je video multiplekser, ki je bil razvit, da bi bil sestavni del sistema, ki lahko analizira slike in zvoke priključenih kamer in alarmnih senzorjev in na željo posname, shrani, obdela in reproducira na priključenem zaslonu slike in zvoke in/ali na podlagi ustreznih slik ali zvokov pošlje opozorilni signal v obliki e-sporočila enemu nanj priključenemu uporabniku ali več in/ali lahko sproži aparate, ki dajejo zvočne ali svetlobne signale?
1.

Ali je treba člena 2 in 3 Direktive 94/19/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o sistemih zajamčenih vlog, po potrebi v povezavi s členoma 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2) in splošnim načelom enakosti, razlagati tako, da: a) državam članicam nalagata, da se jamstvo za deleže registriranih zadrug, dejavnih v finančnem sektorju, zagotavlja na enak način kot za vloge? b) nasprotujeta temu, da država članica subjektu, katerega naloga je med drugim zagotavljanje jamstva za v tej direktivi omenjene vloge, naloži, da mora prav tako do zneska v višini 1 00 000 EUR jamčiti za vrednost deležev fizičnih oseb, ki so družbeniki registrirane zadruge, dejavne v finančnem sektorju?
1.

Ali pravni red Skupnosti – zlasti uvodna izjava 31 in člen 5(2)(b) Direktive 2001/29/ES (1) – nasprotuje nacionalni ureditvi (zlasti členu 71e italijanskega ZAP (zakon o avtorski pravici) v povezavi s členom 4 [uredbe z dne] 30. decembra 2009), ki določa, da se pri nosilcih in napravah, kupljenih za namen, ki očitno ni zasebno razmnoževanje – to je samo za poklicno uporabo – merila za vnaprejšnjo oprostitev plačila pristojbine določijo z zasebnopravnim pogajanjem – ali, prostim dogovorom‘ –, zlasti ob upoštevanju, izvedbenih protokolov‘ iz navedenega člena 4, brez splošnih določb in brez zagotovitve enakega obravnavanja italijanskega združenja za zaščito avtorskih pravic SIAE in subjektov, ki morajo plačati nadomestilo, ali njihovih združenj?
1.

Prekoračitev polja proste presoje Sveta s tem, ko je v členu 3 in delu 2 Priloge k Uredbi št. 1367/2014 (1) za leti 2015 in 2016 določil ribolovne možnosti za vrsti okroglonosi repak (RNG-Coryphaenoides rupestris) in čebulastooki repak (RHG-Macrourus berglax) na območjih Vb, VI in VII ter VIII, IX, X, XII in XIV, ki škodujejo sorazmerni stabilnosti zgodovinskega ulova čebulastookega repaka s strani Kraljevine Španije.
1.

Ali se glede na to, da v portugalski zakonodaji materija iz člena 48(2)(a)(ii), druga alinea, Direktive 2004/18/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 ni urejena, ta določba v portugalskem pravnem redu uporabi neposredno, tako da imajo na njeni podlagi posamezniki pravico, ki jo lahko uveljavljajo v razmerju do naročnikov?
2.

V primeru, da se tujec tako v skladu z Uredbo št. 604/2013, kot tudi v skladu z Uredbo št. 343/2003 (2) načeloma ne more sklicevati na napačno uporabo meril za določanje odgovorne države članice, če je država članica, na katero je bila zahteva naslovljena, ugodila zahtevi za sprejem: ali je pravilno stališče tožene stranke, da je izjema od tega načela možna samo v družinskih situacijah v smislu člena 7 Uredbe št. 604/2013, ali pa so možna tudi druga posebna dejstva in okoliščine, na podlagi katerih se lahko tujec sklicuje na napačno uporabo meril za določanje odgovorne države članice?
1.

Ali je treba člene 49 in naslednje PDEU ter 56 in naslednje PDEU, kakor so bili razloženi tudi v sodbi Sodišča Evropske unije z dne 16. februarja 2012 [v združenih zadevah C 72/10 in C 77/10], razlagati tako, da nasprotujejo objavi javnega razpisa glede koncesij s krajšim trajanjem od tistih, ki so bile dodeljene v preteklosti, pri čemer je bil navedeni javni razpis objavljen zaradi odprave posledic nezakonitosti izključitve nekega števila gospodarskih subjektov iz prejšnjih javnih razpisov?
SL Uradni list Evropske unije C 118/20

Pritožba, ki jo je Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. vložila 6. februarja 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 25. novembra 2014 v združenih zadevah T-428/10 ter T-577/10 in zadevi T-441/12, Trenzas y Cables de Acero/Komisija

(Zadeva C-55/15 P)

(2015/C 118/27)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Pritožnica: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. (zastopnika: F. González Díaz in A. Tresandi Blanco, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlog

— Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 v združenih zadevah T-428/10 ter T-577/10 in zadevi T-441/12, Trenzas y Cables de Acero proti Komisiji, naj se na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije razveljavi.

— Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v podporo pritožbi navaja en sam razlog.

Pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri oceni interesa družbe Trenzas y Cables de Acero PSC za vložitev tožbe tako v okviru ničnostne tožbe v zadevi T-577/10 zoper Sklep Komisije z dne 30. septembra 2010 o spremembi Sklepa C(2010) 4387 (final) v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53(1) Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje), kot tudi v okviru prilagoditve tožbenih razlogov in zahtevkov, navedenih v zadevi T-428/10 v zvezi s Sklepom Komisije z dne 30. septembra 2010 o spremembi Sklepa C(2010) 4387 (final) v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53(1) Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje).
3.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali je treba Uredbo št. 44/2001 razlagati tako, da so nacionalna sodišča, ki morajo presojati o tem, ali so v skladu s to uredbo v obravnavanem primeru pristojna, dolžna pri presoji izhajati iz trditev tožeče stranke oz. predlagatelja, upoštevnih v tej zvezi, ali tako, da morajo ta sodišča upoštevati tudi tisto, kar je navedla tožena stranka, da bi oporekala tem trditvam?
SL Uradni list Evropske unije C 311/13

Pritožba, ki jo je Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG vložila 12. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. oktobra 2014 v zadevi T-297/13, Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG/Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

(Zadeva C-579/14 P)

(2015/C 311/16)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG (zastopnik: C. Weil, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 4. junija 2015 pritožbo zavrnilo in družbi Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG naložilo plačilo stroškov.
2.

Ali je treba glede na določbe zakona št. 9/2012 in predmeta dajatve, določene v tem zakonu, člen 110 PDEU nujno razlagati tako, da prepoveduje, da bi država članica Evropske unije uvedla dajatev za onesnaževanje z emisijami, ki se uporablja v trenutku registracije motornih vozil iz druge države Evropske unije in ki se za nacionalna motorna vozila plača le v primeru prenosa lastninske pravice na tem motornem vozilu, tako da tuje motorno vozilo ni mogoče uporabljati, če dajatev ni plačana, medtem ko je nacionalno motorno vozilo mogoče uporabljati časovno neomejeno brez plačila dajatve vse do trenutka prenosa lastninske pravice na tem vozilu, ki sledi morebitni registraciji novega lastnika?
SL Uradni list Evropske unije C 81/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Obersten Gerichtshof (Avstrija) 11. decembra 2014 – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH/Amazon EU Sàrl in drugi

(Zadeva C-572/14)

(2015/C 081/07)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH

Tožene stranke: Amazon EU Sàrl, Amazon Services Europe Sàrl, Amazon.de GmbH, Amazon Logistik GmbH, Amazon Media Sàrl

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je zahtevek za plačilo „pravičnega nadomestila“ iz člena 5(2)(b) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (1), ki se ga po avstrijskem pravu uveljavlja zoper podjetja, ki dajo nosilce prvič komercialno v promet na nacionalnem ozemlju za plačilo, zahtevek iz naslova „delikta ali kvazidelikta“ v smislu člena 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (2)?

(1) UL L 167, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.

(2) UL L 12, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42.
1.

Ali je treba pravico do odškodnine v členu 7 (Pravica do odškodnine) Uredbe (ES) 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 (1), razlagati tako, da gre za pravico do pavšalne odškodnine ali pogodbeno kazen ali pravico do kaznovalne odškodnine („punitive damage“) ali za pravico, ki ima naravo zahtevka za izpolnitev ali jamstva ali za pravico sui generis?
9.

Deveto vprašanje: a) Ali je treba člen 12, prvi del stavka, Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu („direktiva o elektronskem poslovanju“) ob upoštevanju obstoječega varstva intelektualne lastnine, ki je zagotovljeno s temeljnimi pravicami in ki izhaja iz lastninske pravice (člen 17(2) Listine EU o temeljnih pravicah), ter določb o varstvu intelektualne lastnine, predvsem avtorskih pravic, v naslednjih direktivah: — Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi, — Direktiva 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, ter ob upoštevanju svobode izražanja in svobode gospodarske pobude, ki je temeljna pravica Unije (člen 16 Listine EU o temeljnih pravicah), razlagati tako, da odločba nacionalnega sodišča v postopku v glavni stvari ni v nasprotju z njim, če se v tej odločbi ponudniku dostopa naloži, da ob plačilu stroškov v prihodnje preneha tretjim osebam omogočati, da preko konkretnega dostopa do interneta dajejo na razpolago določeno avtorsko delo preko spletnih izmenjevalnic datotek za elektronski dostop do njega, in da je s tem ponudniku dostopa prepuščena odločitev, katere tehnične ukrepe konkretno izvede za izpolnjevanje te odredbe? b) Ali to velja tudi, če lahko ponudnik dostopa sodno prepoved dejansko izpolni samo tako, da dostop do interneta izklopi, ga zaščiti z geslom ali preverja celotno komunikacijo, ki poteka preko dostopa, da bi ugotovil, ali se določeno avtorsko delo znova protipravno prenaša, čeprav je to znano že od začetka in se ne pokaže šele v izvršilnem ali kazenskem postopku?
—

Sklep Komisije 2013/448/EU (1) z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta naj se razglasi za ničen v delu, v katerem je bila v členu 1(1) v povezavi s Prilogo I, A zavrnjena vključitev pritožnice na seznam na podlagi člena 11 Direktive 2003/87/ES in predhodna letna količina pravic do emisij, ki naj bi bile dodeljena napravi pritožnice pod oznako DE 000000000000010;
2.

Ali je treba klavzulo o popravilih iz člena 14 Direktive 98/71 in člena 110 Uredbe (ES) št. 6/2002 razlagati tako, da pomeni subjektivno pravico tretjih proizvajalcev rezervnih delov in pripomočkov, in ali ta subjektivna pravica vključuje pravico navedenih tretjih oseb, da uporabljajo tujo registrirano znamko za rezervne dele in pripomočke, z odstopanjem od predpisov iz Uredbe št. 207/2009 (3) in Direktive ES/89/104 (4), in torej tudi če imetnik pravice iz znamke uporabi zadevni razlikovalni znak tudi za rezervni del ali pripomoček za vgraditev v kompleksni izdelek, tako da je na zunaj viden in s tem prispeva k zunanjemu videzu kompleksnega izdelka?