ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
20

Družba Generics je zato zoper odločbo o zavrnitvi, ki jo je izdal Licensing Authority, vložila tožbo pri High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court), to pa je prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji: „1. Ali je treba zdravilo, kadar zanj ne velja Priloga k Uredbi št. 2309/93 in je bilo dano v promet v državi članici (Republika Avstrija) na podlagi nacionalnega postopka te države za pridobitev dovoljenja za promet, preden je slednja pristopila k EGP ali Evropski skupnosti in: — je država članica pozneje pristopila k EGP in Evropski skupnosti ter kot del pogojev za pristop v nacionalni pravni red prenesla določbe Direktive 65/65 (zdaj Direktiva 2001/83) o pridobitvi dovoljenja za promet [z zdravili v humani medicini] brez prehodnih določb; — je zadevni proizvod ostal na trgu v tej državi članici še nekaj let po njenem pristopu k EGP in Evropski skupnosti; — je bilo po pristopu te države članice k EGP in Evropski skupnosti dovoljenje za promet z zadevnim proizvodom spremenjeno, s tem da je bila dodana nova indikacija, organi te države članice pa so menili, da je sprememba v skladu z zahtevami prava Skupnosti; — dosje zadevnega proizvoda ni bil dopolnjen v skladu z Direktivo 65/65 (zdaj Direktiva 2001/83), potem ko je država članica pristopila k EGP in Evropski skupnosti, in — je bilo pozneje v skladu s členom 6 Direktive 2001/83 pridobljeno dovoljenje za promet s proizvodom, ki vsebuje enako učinkovino, in je bil ta proizvod dan na trg Evropske skupnosti, obravnavati kot ‚referenčno zdravilo, ki ima v državi članici na podlagi člena 6 […] dovoljenje za promet,‘ v skladu s členom 10(1) Direktive 2001/83 in – če je odgovor pritrdilen – kateri od navedenih pogojev so v zvezi s tem odločilni? 2. Katere smernice – če sploh katere – lahko da Sodišče glede tega, katere okoliščine mora nacionalno sodišče upoštevati, ko odloča o tem, ali je kršitev prava Skupnosti glede na sodbo [z dne 5. marca 1996] v zadevi Brasserie du Pecheur in Factortame [C-46/93 in C-48/93, Recueil, str. I-1029] dovolj resna, kadar pristojni organ referenčne države članice v okviru decentraliziranega postopka iz Direktive 2001/83 napačno zavrne vlogo za pridobitev dovoljenja za promet, vloženo na podlagi člena 10(1) te direktive, ker zdravilo iz prvega vprašanja ni bilo ‚referenčno zdravilo‘ v smislu [navedenega] člena 10(1)?“
Predložitveno sodišče še posebej želi izvedeti, ali je treba člen 5(1)(a) Uredbe št. 44/2001 razlagati tako, da se po eni strani pojem „obveznost“, naveden v tem členu, nanaša na obveznost, ki izhaja iz pogodbe in katere neizvajanje upravičuje vložitev tožbe, in da se po drugi strani kraj, kjer se je ta obveznost izpolnila ali bi se morala izpolniti, določi v skladu s pravom, ki velja za navedeno obveznost v skladu s kolizijskimi pravili sodišča, pri katerem je bila vložena tožba, kot je Sodišče že odločilo glede člena 5(1) Bruseljske konvencije (glede pojma „obveznost“, določenega v členu 5(1) Bruseljske konvencije glej zgoraj navedeno sodbo De Bloos, točka 13; sodbe z dne 15. januarja 1987 v zadevi Shenavai, 266/85, Recueil, str. I-239, točka 9; z dne 29. junija 1994 v zadevi Custom Made Commercial, C-288/92, Recueil, str. I-2913, točka 23; z dne 5. oktobra 1999 v zadevi Leathertex, C-420/97, Recueil, str. I-6747, točka 31, in z dne 19. februarja 2002 v zadevi Besix, C-256/00, Recueil, str. I-1699, točka 44, ter glede kraja izpolnitve te obveznosti v smislu člena 5(1) Bruseljske konvencije zgoraj navedeni sodbi Industrie Tessili Italiana Como, točka 13, in Custom Made Commercial, točka 26; sodbo z dne 28. septembra 1999 v zadevi GIE Groupe Concorde in drugi, C-440/97, Recueil, str. I-6307, točka 32, ter zgoraj navedeni sodbi Leathertex, točka 33, in Besix, točki 33 in 36).
6

Člen 8 Konvencije TIR med drugim določa: „1. Zavarovalno združenje se zavezuje, da bo plačalo zahtevane uvozne ali izvozne dajatve in davke, povečane, če je potrebno, za zamudne obresti, zapadle v plačilo v skladu s carinskimi zakoni in predpisi države, v kateri je bila opažena nepravilnost pri operaciji TIR. Ta organizacija je zavezana skupaj in solidarno z osebami, ki so dolžne poravnati navedene zneske, za plačilo teh zneskov. 2. Če zakoni in predpisi neke pogodbenice ne predvidevajo plačila uvoznih in izvoznih dajatev in davkov, kakor je navedeno v odstavku 1 tega člena, se zavarovalno združenje zavezuje, da bo pod enakimi pogoji plačalo znesek v višini uvoznih ali izvoznih dajatev in davkov, povečan, če bo potrebno, za zamudne obresti. […] 7. Ko zapade plačilo zneskov, navedenih v odstavkih 1 in 2 tega člena, pristojni organi, če je to mogoče, izterjajo plačilo od neposredno odgovorne osebe ali oseb in ga šele pozneje terjajo pri zavarovalnem združenju.“
137

Spomniti je treba, da iz člena 225 ES in člena 58, prvi odstavek, Statuta Sodišča izhaja, da je pritožba omejena na pravna vprašanja. Sodišče prve stopnje je zato pristojno za ugotavljanje dejstev – razen če bi vsebinska nepravilnost njegovih trditev izhajala iz listin v spisu, ki so mu bile predložene – in njihovo presojo. Presoja dejstev ne pomeni, razen pri izkrivljanju dokaznega gradiva, predloženega Sodišču prve stopnje, da je treba pravno vprašanje podrediti nadzoru Sodišča (sodbe z dne 2. marca 1994 v zadevi Hilti proti Komisiji, C-53/92 P, Recueil, str. I-667, točka 42; z dne 21. junija 2001 v združenih zadevah Moccia Irme in drugi proti Komisiji, od C-280/99 P do C-282/99 P, Recueil, str. I-4717, točka 78, in z dne 7. junija 2007 v zadevi Wunenburger proti Komisiji, C-362/05 P, ZOdl., str. I-4333, točka 66).
58

Spomniti je treba, da se v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča v vseh primerih, ko se določbe direktive glede vsebine zdijo nepogojne in dovolj natančne, posamezniki lahko zoper državo sklicujejo nanje pred nacionalnimi sodišči, če država direktive ni v roku prenesla v nacionalno pravo ali če je ni pravilno prenesla (glej zlasti sodbe z dne 19. novembra 1991 v združenih zadevah Francovich in drugi, C-6/90 in C-9/90, Recueil, str. I-5357, točka 11; z dne 11. julija 2002 v zadevi Marks & Spencer, C-62/00, Recueil, str. I-6325, točka 25, in z dne 5. oktobra 2004 v združenih zadevah Pfeiffer in drugi, od C-397/01 do C-403/01, ZOdl., str. I-8835, točka 103).
40

Sodišče je glede izrazov, uporabljenih v členu 7(2)(a) Direktive 96/9, za opredelitev pojma jemanja izvlečkov in v zvezi z namenom pravice sui generis, ki jo je določil zakonodajalec Skupnosti (glej v tem smislu sodbo z dne 9. novembra 2004 v zadevi The British Horseracing Board in drugi, C-203/02, ZOdl., str. I-10415, točke 45, 46 in 51, in zgoraj navedeno sodbo Directmedia Publishing, točke od 31 do 33), že razsodilo, da je treba ta pojem glede na sobesedilo navedenega člena 7 razumeti v širokem smislu, tako da zajema vsa nedovoljena dejanja prilastitve celotne vsebine baze podatkov ali njenega dela, ne glede na vrsto ali obliko uporabljenega postopka (glej v tem smislu zgoraj navedeni sodbi The British Horseracing Board in drugi, točki 51 in 67, in Directmedia Publishing, točke 34, 35, 37 in 38).
52

Eno od odločilnih objektivnih meril za določitev področja uporabe Direktive 2003/87 naj bi bila raven neposrednih emisij CO2 v sektorju. Parlament, Svet in Komisija ob sklicevanju na poročilo z naslovom Economic Evaluation of Sectoral Emission Reduction Objectives for Climate Change. Top-Down Analysis of Greenhouse Gas Emission Reduction Possibilities in the EU, Final Report, march 2001, ki so ga pripravili P. Capros, N. Kouvaritakis in L. Mantzos, navajajo, da so bile v letu 1990 emisije CO2 v jeklarskem sektorju 174,8 milijona ton, v kemijskem sektorju 26,2 milijona ton in v sektorju neželeznih kovin 16,2 milijona ton.
45

Drugič, nemška vlada ugotavlja, da so bile določbe, veljavne v davčnem letu 2001, upravičene z razlogi združljivosti predvidenega davčnega sistema v celoti. Po njenem mnenju naj bi bila nacionalna davčna ureditev oblikovana tako, da kapitalskim družbam popolnoma simetrično zagotavlja prednosti in slabosti ne glede na to, ali imajo deleže v družbah rezidentkah ali družbah nerezidentkah.
Ta sodba se ne nanaša na položaj upravičencev do pomoči, ampak na položaj gospodarskih subjektov, ki jim je bilo retroaktivno naloženo plačilo prispevkov, ki so namenjeni posebej financiranju sistema pomoči in ki se tako štejejo za njegov sestavni del. V postopkih v glavni stvari, ki so bili podlaga za izdajo navedene sodbe, so bili prispevki odtegnjeni v okviru prejšnje ureditve pomoči, ki je bila razglašena za nezdružljivo, in sicer pred pozitivno odločbo Komisije v zvezi z novim sistemom pomoči, ki nadomešča prvotni sistem ter predvideva retroaktivno naložitev plačila prispevkov in njihov poračun s tistimi, ki so bili dejansko prejeti v okviru izvajanja predhodne ureditve pomoči.
20

Ker je Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie dvomilo o razlagi člena 17 Šeste direktive, je prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja za predhodno odločanje: „1. Ali člen 17(2) in (6) Šeste direktive […] nasprotuje temu, da Republika Poljska od 1. maja 2004 v celoti razveljavi nacionalne določbe, ki so do takrat veljale na področju omejitve pravice do odbitka vstopnega [DDV], s katerim so obremenjeni nakupi goriva za vozila, ki se uporabljajo za namene obdavčljive dejavnosti, in jih tudi nadomesti z uvedbo omejitve pravice do odbitka vstopnega [DDV], s katerim so obremenjeni nakupi goriva za vozila, ki se uporabljajo za dejavnost, obdavčeno z DDV, ki pa je v nacionalnem pravu opredeljena s pomočjo drugih meril, kot so ta, ki so obstajala pred , ter temu, da od ponovno spreminja zgoraj navedena merila? 2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali člen 17(6) Šeste direktive nasprotuje temu, da [Republika] Poljska spremeni zgoraj navedena merila tako, da v primerjavi z nacionalnimi določbami, ki so veljale 30. aprila 2004, ali z nacionalnimi določbami, ki [so] velja[le] [že pred] , ko je bila opravljena sprememba, dejansko omeji področje uporabe pravice do odbitka vstopnega [DDV]? Ali bi bilo ob domnevi, da Republika Poljska s takšnim ravnanjem krši člen 17(6) Šeste direktive, treba priznati, da bi bil zavezanec sicer upravičen opraviti odbitke, vendar le če spremembe nacionalnih določb presegajo področje uporabe odbitka vstopnega [DDV], kot je bil določen z nacionalnimi določbami, ki so veljale in so bile na ta dan razveljavljene? 3. Ali člen 17(6) Šeste direktive nasprotuje temu, da Republika Poljska z opiranjem na možnost, ki jo ta določba daje državam članicam, omejitve odbitka vstopn[ega] [DDV], ki se obračun[a] od izdatkov, ki niso nedvomno poslovni izdatki, kot so izdatki za luksuzne predmete, razvedrilo ali reprezentanco, lahko omeji odbitek vstopnega [DDV] glede na sistem, ki je veljal 30. aprila 2004, tako da izključi pravico do odbitka vstopnega [DDV], s katerim je obremenjen nakup goriva za osebn[a] [vozila] ali druga motorna vozila, katerih največja dovoljena masa ne presega 3,5 tone, z izjemo vozil, določenih v členu 86(4) zakona [o DDV], ki velja od ?“
9

Družba Intel Corporation je med drugim imetnica nacionalne besedne znamke INTEL, registrirane v Združenem kraljestvu, in različnih drugih nacionalnih znamk in znamk Skupnosti, ki so sestavljene iz besede „Intel“ ali le-to vključujejo. Proizvodi in storitve, za katere so bile registrirane te znamke, so zlasti računalniki in proizvodi in storitve v zvezi z računalniki iz razredov 9, 16, 38 in 42 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kot je bil revidiran in spremenjen.
29

Tretjič, glede področja teritorialne uporabe členov od 54 do 58 KISS je treba pojasniti, da čeprav člen 54 KISS, kot izhaja iz člena 6 Sklepa 1999/436 v povezavi s členom 138 KISS, ni nikoli veljal na ozemlju Alžirije, kjer je bila K. Bourquainu izrečena prva obsodba, uporaba navedenega člena 54, v posebnih okoliščinah kot so te, ki so značilne za navedeno obsodbo, ne more biti odvisna od kraja, kjer je bila ta obsodba izrečena, saj je odločujoče dejstvo, da jo je izreklo pristojno sodišče države, ki je postala pogodbenica KISS.
1)

Italijanska republika s tem, da je ohranila določbe, na podlagi katerih imajo javni uslužbenci pravico do starostne pokojnine pri različni starosti glede na to, ali so moški ali ženske, ni izpolnila obveznosti iz člena 141 ES.
57

Družba Metherma v tem kontekstu izpodbija razlago, ki jo predlaga predložitveno sodišče in v skladu s katero surove oblike volframa in molibdena načeloma ni mogoče predelati v odpadke in ostanke. Ob sklicevanju na pojasnjevalno opombo HS k njeni tarifni številki 81.01 poudarja, da je mogoče s surovo obliko enačiti le nekatere trdne oblike zadevnih kovin, in sicer delce prahu, stisnjene v ingote ali prizmatične palice. Vendar pa je mogoče odpadke in ostanke pridobiti tudi iz surovih oblik, kot izhaja iz pojasnjevalne opombe HS k njeni tarifni številki 72.04, v skladu s katero so odpadki in ostanki v obliki „odrezkov ingotov“.
85

V okviru tretjega pritožbenega razloga pritožnica trdi, da Sodišče prve stopnje ni odgovorilo na določene trditve, navajane pred tem sodiščem, in sicer predvsem na tiste, s katerimi se je poskušalo ovreči trditev Komisije, v skladu s katero je razlog za to, da v obvestilu o natečaju ni bilo nobenih zahtev glede zahtevanih kvalifikacij, dejstvo, da je bil sporni natečaj namenjen udeležbi kandidatov, ki so pri svoji prvi zaposlitvi že dokazali izpolnjevanje zahtev o najvišji usposobljenosti, učinkovitosti in neoporečnosti.
48

V zvezi s tem je treba poudariti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso ob neobstoju ukrepov Skupnosti za poenotenje in uskladitev države članice ostanejo pristojne za določitev meril za obdavčitev dohodkov in premoženja za odpravo dvojnega obdavčevanja, če je treba, tudi s konvencijami, (glej sodbe z dne 3. oktobra 2006 v zadevi FKP Scorpio Konzertproduktionen, C-290/04, ZOdl., str. I-9461, točka 54; z dne v zadevi Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C-374/04, ZOdl., str. I-11673, točka 52, in z dne v zadevi Oy AA, C-231/05, ZOdl., str. I-6373, točka 52).
7

Člen 12(7) Direktive 97/33, ki je bil dodan z Direktivo 98/61, določa: „Nacionalni regulativni organi vsaj od subjektov, ki upravljajo javna telekomunikacijska omrežja iz dela 1 priloge I in so jih nacionalni regulativni organi priglasili kot subjekte s pomembno tržno močjo, zahtevajo, da svojim naročnikom, vključno z uporabniki ISDN (digitalno omrežje z integriranimi storitvami), omogočijo dostop do komutiranih storitev vseh medomrežno povezanih ponudnikov telekomunikacijskih storitev, ki so na voljo javnosti. Mehanizme za to je treba vzpostaviti najpozneje do 1. januarja 2000, v državah, ki so upravičene do dodatnega prehodnega obdobja, pa takoj, ko je to mogoče po tem datumu, vendar najpozneje dve leti po poznejšem datumu, določenem za popolno liberalizacijo storitev govorne telefonije, da se tako naročniku omogoči izbiranje teh storitev s predizbiro in sistemom, ki mu omogoča, da z vnosom kratke karakteristične številke za vsak klic posebej izključi predizbrano možnost. Nacionalni regulativni organi zagotavljajo, da so tarife za medomrežno povezovanje, ki veljajo za zagotavljanje te storitve, stroškovno naravnane in da morebitne cene, ki jih mora plačati potrošnik, tega ne odvračajo od uporabe navedene storitve.“
11

V členu 6(1), (2), (3) in (6) iste direktive je določeno: „1. Sežigalnice obratujejo tako, da se doseže stopnja sežiga, pri kateri je delež skupnega organskega ogljika (TOC) v žlindri in pepelu manj kot 3 % ali je žarilna izguba manj kot 5 % suhe teže materiala. Če je potrebno, se uporabijo ustrezne metode predobdelave odpadkov. Sežigalnice se projektirajo, opremijo, zgradijo in upravljajo tako, da se po zadnjem dovodu zraka za sežig plin, ki nastane pri postopku, na nadzorovan in homogen način ter tudi v najbolj neugodnih pogojih za dve sekundi segreje na temperaturo 850 °C, merjeno blizu notranje stene ali na drugi reprezentativni točki sežigalne komore, kot to odobri pristojni organ. Če se sežigajo nevarni odpadki, ki vsebujejo več kot 1 % halogeniranih organskih snovi, izraženih kot klor, je treba temperaturo za vsaj dve sekundi dvigniti na 1 100 °C. Vsaka linija sežigalnice mora biti opremljena z vsaj enim pomožnim gorilnikom. Ta gorilnik se mora samodejno vklopiti, kadar po zadnjem dovodu zraka za sežig temperatura zgorevalnih plinov pade pod 850 °C oziroma 1 100 °C. Gorilnik se uporabi tudi ob zagonu in ustavitvi naprave, da se zagotovi, da se temperatura 850 °C oziroma 1 100 °C vzdržuje ves čas teh postopkov in dokler so nesežgani odpadki v sežigalni komori. Med zagonom in ustavitvijo ali ko temperatura zgorevalnega plina pade pod 850 °C ali 1 100 °C, se pomožni gorilnik ne sme polniti z gorivi, ki lahko povzročijo višje emisije od tistih, nastalih pri sežigu plinskega olja, kot je opredeljeno v členu 1(1) Direktive Sveta 75/716/EGS [z dne 24. novembra 1975 o približevanju zakonodaj držav članic o deležu žvepla v nekaterih tekočih gorivih (UL L 307, str. 22)], utekočinjenega plina ali zemeljskega plina. 2. Naprave za sosežig se projektirajo, opremijo, zgradijo in upravljajo tako, da se plin, ki nastane pri sosežiganju odpadkov, na nadzorovan in homogen način ter tudi v najbolj neugodnih pogojih za dve sekundi segreje na 850 °C. Če se sosežigajo nevarni odpadki, ki vsebujejo več kot 1 % halogeniranih organskih snovi, izraženih kot klor, je treba temperaturo dvigniti na 1 100 °C. Sežigalnice in naprave za sosežig imajo in uporabljajo samodejni sistem za preprečevanje doziranja odpadkov: (a) ob zagonu, dokler se ne doseže temperatura 850 °C ali 1 100 °C ali temperatura, določena v skladu z odstavkom 4; (b) kadar se temperatura 850 °C ali 1 100 °C ali temperatura, določena v skladu z odstavkom 4, ne vzdržuje; (c) kadar neprekinjene meritve, predpisane v tej direktivi, kažejo, da je zaradi motenj ali okvar čistilnih naprav presežena katera koli mejna vrednost emisij. […] 6. Vsa toplota, pridobljena pri sežiganju ali sosežiganju, se uporabi, kolikor je le izvedljivo.“
2

V členu 706-3 Code de procédure pénale (zakon o kazenskem postopku) je določeno: „Vsakdo, ki je utrpel škodo zaradi naklepnih ali nenaklepnih ravnanj, ki so dejansko stanje kaznivega dejanja, lahko dobi popolno odškodnino za škodo, ki je nastala zaradi kršitve osebne nedotakljivosti, če so izpolnjeni naslednji pogoji: 1. Te kršitve ne spadajo na področje uporabe člena 53 Loi de financement de la sécurité sociale pour 2001 (zakon o financiranju socialne varnosti za leto 2001) (št. 2000-1257 z dne 23. decembra 2000), člena L. 126-1 Code des assurances (zakonik o zavarovanju), niti poglavja 1 Loi no 85-677 du 5 juillet 1985 tendant à l’amélioration de la situation des victimes d’accidents de la circulation et à l’accélération des procédures d’indemnisation (zakon št. 85-677 z dne 5. julija 1985 za izboljšanje položaja žrtev prometnih nesreč in za hitrejše odškodninske postopke) in niso nastale zaradi lova ali uničenja škodljivih živali. 2. Ta ravnanja: — so bodisi povzročila smrt, trajno invalidnost ali popolno delovno nezmožnost za svoj poklic za en mesec ali več; — bodisi so določena in je za njih zagrožena kazen v členih od 222-22 do 222-30, od 225-4-1 do 225-4-5 in od 227-25 do 227-27 Code pénal (kazenski zakonik). 3. Prizadeta oseba je francoski državljan ali pa je bilo dejanje storjeno v Franciji in prizadeta oseba: — je bodisi državljan države članice Evropske gospodarske skupnosti; — bodisi, s pridržkom mednarodnih pogodb in sporazumov, zakonito prebiva v Franciji v času dejanja ali vložitve prošnje. Zaradi krivde žrtve se lahko zavrne odškodnino ali zmanjša njen znesek.“
8

Člen 97 zakona o DDV določa „1. Davčni zavezanci iz člena 15, ki se morajo registrirati kot zavezanci za DDV, morajo pred prvo dobavo ali pridobitvijo znotraj Skupnosti o tem obvestiti vodjo davčnega urada tako, da vložijo prijavo za registracijo iz člena 96. […] 5. Kadar gre za davčne zavezance, ki so začeli opravljati dejavnosti iz člena 5, ali davčne zavezance, ki so take dejavnosti začeli opravljati v manj kot 12 mesecih pred vložitvijo prijave iz odstavka 1 in so bili registrirani kot zavezanci za DDV na ravni Evropske unije [v nadaljevanju: novi davčni zavezanci], se obdobje za vračilo razlike v davku iz člena 87(2) […] podaljša na 180 dni. […] 6. Kadar gre za davčne zavezance iz odstavka 5, se načela in roki iz člena 87, od (2) do (6), uporabljajo od vložitve napovedi, ki se nanaša na obdobje po 12 mesecih ali štirih četrtletjih, kar je obdobje, za katero je davčni zavezanec vložil davčno napoved in je pravočasno plačal davke, ki so prihodki države, vključno kot zavezanec za plačilo dohodnine. 7. Določbe odstavka 5 se ne uporabljajo, če davčni zavezanec pri davčnem uradu položi jamstvo, ki je (i) varščina, (ii) premoženjska garancija ali (iii) bančna garancija v znesku 250.000 PLN (v nadaljevanju: varščina).“
69

Take prakse spremembe in odmere pa tudi ni mogoče utemeljiti na podlagi člena 17(6) in (7) Šeste direktive. Ti določbi se namreč ne moreta uporabljati v primeru, kot je ta v zadevah v glavni stvari, ker urejata sam obstoj pravice do odbitka, in ne postopkov njenega uveljavljanja. Člen 17(6) velja le za izdatke, ki niso nedvomno poslovni izdatki, kot so izdatki za luksuzne predmete, razvedrilo ali zabavo, nesporno pa je, da se taki izdatki ne obravnavajo v zadevi v glavni stvari. Glede možnosti, ki jo imajo države članice na podlagi tega odstavka 7, zadošča poudariti, da se lahko te sklicujejo le na okoliščino, da so predhodno imele možnost posvetovanja iz člena 29 te direktive (glej v tem smislu sodbi z dne 8. januarja 2002 v zadevi Metropol in Stadler, C-409/99, Recueil, str. I-81, točke od 61 do 63, in z dne 14. septembra 2006 v zadevi Stradasfalti, C-228/05, ZOdl., str. I-8391, točka 29), a kot je razvidno iz spisa, glede Italijanske republike ni tako.
2.

Točka 12 priloge II v povezavi s točko 7 priloge I k Direktivi 85/337 v izvirni različici se ravno tako nanaša na spremembe infrastrukture obstoječega letališča brez podaljšanja vzletne in pristajalne steze, če se lahko zaradi narave, pomena in značilnosti štejejo za spremembe samega letališča. To velja zlasti za dela, ki so namenjena temu, da se pomembno poveča obseg dejavnosti letališča in zračnega prometa: predložitveno sodišče mora zagotoviti, da so pristojni organi pravilno presodili, ali je bilo treba za dela, ki so sporna v postopku v glavni stvari, opraviti presojo vplivov na okolje.
Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da v predpisanem roku ni uveljavilo določb in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/50/ES z dne 29. aprila 2004 o spremembi Direktive Sveta 96/48/ES o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/16/ES o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.