ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 424/53

Tožba, vložena 26. septembra 2022 – ST/Frontex

(Zadeva T-600/22)

(2022/C 424/66)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: ST (zastopnik: F. Gatta, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska agencija za mejno in obalno stražo

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da je agencija Frontex po tem, ko je bila pozvana k ukrepanju v skladu s postopkom iz člena 265 PDEU, nezakonito opustila ukrepanje, ker ni sprejela odločitve o umiku financiranja vseh ali dela svojih dejavnosti v Egejskem morju regijo, odlogu teh dejavnosti ali njihovi prekinitvi v celoti ali delno v skladu s členom 46(4) Uredbe 2019/1896 (1) ali ker ni navedla ustrezno utemeljenih razlogov za neizvajanje ustreznega ukrepa v smislu člena 46(6) te uredbe in ker poleg tega ni zavzela stališča v odgovoru na predhodno zahtevo tožeče stranke.

— podredno, sklep agencije Frontex z dne 27. julija 2022 o zavrnitvi ukrepanja na podlagi poziva k ukrepanju v skladu s členom 46(4) razglasi za ničen.

— toženi stranki v skladu s členom 134(1) Poslovnika Splošnega sodišča naloži plačilo vseh stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: agencija Frontex je po tem, ko je bila pozvan k ukrepanju v skladu s postopkom iz člena 265 PDEU, nezakonito opustila ukrepanje, ker ni sprejela odločitve o umiku financiranja vseh ali dela svojih dejavnosti v Egejskem morju regijo, odlogu teh dejavnosti ali njihovi prekinitvi v celoti ali delno v skladu s členom 46(4) Uredbe 2019/1896 ali ker ni navedla ustrezno utemeljenih razlogov za neizvajanje ustreznega ukrepa v smislu člena 46(6) te uredbe.

2. Drugi tožbeni razlog, naveden podredno: če bi Sodišče menilo, da odgovor agencije Frontex na predhodno zahtevo v skladu s členom 265 PDEU pomeni položaj, s katerim se je opustitev ukrepanja prenehala, potem bi bila zavrnitev ukrepanja agencije Frontex v skladu s pozivom tožeče stranke k ukrepanju podlaga za ničnostno tožbo v skladu s členom 263, četrti odstavek, PDEU.

(1) Uredba (EU) 2019/1896 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2019 o evropski mejni in obalni straži ter razveljavitvi uredb (EU) št. 1052/2013 in (EU) 2016/1624 (UL 2019, L 295, str. 1).
—

kršitev načel varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti, ker odločitev EUIPO, da zahteve za dokaz o uporabi, ki jih je vložila družba Prolactal, niso v skladu z zahtevami iz člena 10(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625, in so zato nedopustne, ni sorazmerna s posledicami te odločitve;
—

Delegirano uredbo Komisije (EU) 2022/692 z dne 16. februarja 2022 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku razglasi za nično v delu, v katerem je z njo uvedena usklajena razvrstitev in označitev snovi silanamin, 1,1,1-trimetil-N-(trimetilsilil)-, produktov hidrolize s silicijevim dioksidom; pirogenega, sintetičnega amorfnega, nano, površinsko obdelanega silicijevega dioksida (v nadaljevanju: „Snov“ ali „SAS-HMDS“) (CAS št. 68909-20-6) (v nadaljevanju: izpodbijana uredba) (1);
Tožba, vložena 29. avgusta 2022 – Aldi/EUIPO – Heredero de Navarra (LYTTOS)

(Zadeva T-517/22)

(2022/C 389/20)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, C. Fürsen, M. Minkner in A. Starcke, odvetniki)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Heredero de Navarra, SL (Mendavia, Španija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: prijava znamke Unije LYTTOS – prijava št. 18 126 191

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 18. maja 2022 v zadevi R 1462/2021-2

Tožbena razloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO naloži plačilo stroškov.

Navajana tožbena razloga

— Kršitev člena 47(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
—

v skladu s subrogacijo v korist tožeče stranke plačilo vseh zneskov, ki jih ta EU od 9. avgusta 2017 dolguje na podlagi členov 3.01, 3.02 in 4.01 Port of Tartous Loan Agreement (sporazum o posojilu za pristanišče Tartous) št. 22057 (v nadaljevanju: sporazum o posojilu) in ki zajemajo: — 18 440 034,97 EUR, znesek, dolgovan EU na dan 30. junija 2022, in sicer glavnica v znesku 13 942 526,00 EUR, obresti v znesku 2 589 128,20 EUR in pogodbene zamudne obresti (natekle od datuma zapadlosti do 30. junija 2022) v znesku 1 908 380,77 EUR. — nadaljnje pogodbene zamudne obresti po letni obrestni meri, ki ustreza tisti, ki je višja (za katero koli zaporedno obdobje enega meseca): (i) obrestna mera v višini EURIBOR plus 2 % (200 bazičnih točk) ali (ii) fiksna obrestna mera, ki se plača na podlagi člena 3.01 plus 0,25 % (25 bazičnih točk), do plačila.
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do poštenega sojenja in kršitev načela enakosti orožij, ob upoštevanju odlašanja Komisije pri popravku elementov pravnega režima ZFM in kratkega roka, ki je bil določen tožeči stranki za uveljavljanje pravice do obrambe.
—

finančnega nadomestila, ki ustreza zamudnim obrestim na znesek 10 080 000 EUR po obrestni meri Evropske centralne banke za operacije refinanciranja na dan 1. marca 2017 (to je 0,0 odstotnih točk), povečanim za 3,5 odstotne točke na leto za obdobje od 21. junija 2017 do 14. julija 2022, to je znesek 1 758 488,24 EUR, ali po obrestni meri, za katero Splošno sodišče meni, da je ustrezna; in
1.

Prvič, ERCEA se pri izpodbijanju stroškov, ki so jih mednarodni raziskovalci razglasili za neupravičene, opira na povsem neutemeljene in nedokazane navedbe. Zato zahtevek ERCEA v višini 184 224,21 EUR, ki se nanaša na stroške za osebje in potne stroške, posredne stroške in naložitev dodatka v pavšalnem znesku, ni utemeljen. Poleg tega je upravičenost stroškov podkrepljena tudi z dokazi, ki jih je predložila Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis.
C 326/21

Tožba, vložena 21. junija 2022 – Izuzquiza in drugi/Parlament

(Zadeva T-375/22)

(2022/C 326/28)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Luisa Izuzquiza (Berlin, Nemčija), Arne Semsrott (Berlin), Stefan Wehrmeyer (Berlin) (zastopnik: J. Pobjoy, Barrister-at-Law)

Tožena stranka: Evropski parlament

Predlog

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— na podlagi člena 263 PDEU razglasi za ničen končni sklep Evropskega parlamenta št. A(2021)10718C z dne. 8. aprila 2022 v delu, v katerem je Evropski parlament v tem sklepu zavzel stališče, da lahko zavrnitev razkritja vseh ali delov dokumentov, katerih razkritje so v potrdilni prošnji z dne 28. februarja 2022 zahtevale tožeče stranke, opre na člen 4(1)(b) in/ali (6) Uredbe št. 1049/2001 (1), in

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo dva tožbena razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: Evropski parlament je kršil člen 4(1)(b) Uredbe št. 1049/2001.

2. Drugi tožbeni razlog: Evropski parlament je kršil člen 4(6) Uredbe št. 1049/2001.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).
Tožba, vložena 1. junija 2022 – Danske Fragtmænd/Komisija

(Zadeva T-334/22)

(2022/C 326/26)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Danske Fragtmænd A/S (Åbyhøj, Danska) (zastopnica: L. Sandberg-Mørch, odvetnica)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

— Sklep Komisije (EU) 2022/459 z dne 10. septembra 2021 (1) razglasi za ničen; in

— Komisiji naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno štela, da je dodelitev približno 5,67 milijarde SEK družbi Post Danmark, ki je bila določena v sporazumu iz oktobra 2017, sestavljena iz več ločenih ukrepov, in sicer (i) ukrepa, s katerim je Danska družbi Post Danmark dodelila 1,683 milijarde SEK za stroške odpravnin; (ii) ukrepa, s katerim je Danska družbi PostNord AB dodelila 267 milijonov SEK (za prenos na družbo Post Danmark); (iii) ukrepa, s katerim je Švedska družbi PostNord AB dodelila 400 milijonov SEK (za prenos na družbo Post Danmark); in (iv) ukrepa, s katerim je družba PostNord Group družbi Post Danmark zagotovila kapitalsko injekcijo v višini 2,339 milijarde DKK (3,3 milijarde SEK).

2. Drugi tožbeni razlog: Tudi če je kapitalsko injekcijo v višini 2,339 milijarde DKK (3,3 milijarde SEK) družbe PostNord Group družbi Post Danmark mogoče šteti za ločen ukrep (kar pa v tem primeru ni), je Komisija napačno ugotovila, da kapitalska injekcija v višini 2,339 milijard DKK (3,3 miljard SEK) družbe PostNord Group družbi Post Danmark, zadnjenavedeni družbi ni zagotovila prednosti.

(1) Sklep Komisije (EU) 2022/459 z dne 10. septembra 2021 o državni pomoči SA.49668 (2019/C) (ex 2017/FC) in SA.53403 (2019/C) (ex 2017/FC), ki sta jo Danska in Švedska izvedli za podjetji PostNord AB in Post Danmark A/S (notificirano pod dokumentarno številko C(2021) 6568) (UL 2022, L 93, str. 146).
—

odločbo z dne 4. oktobra 2021, s katero je organ, pooblaščen za sklepanje pogodb, izračunal in izplačal pravico do starostne pokojnine tožeče stranke, razglasi za nično, ker ji niso bile povrnjene pravice do pokojnine, prenesene v pokojninski sistem institucij Evropske unije, ki ne vplivajo na njeno pokojnino;
Tožba, vložena 7. julija 2022 – BNP Paribas/EOR

(Zadeva T-420/22)

(2022/C 311/29)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: BNP Paribas (Pariz, Francija) (zastopniki: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi in M. Dalon, odvetniki)

Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— na podlagi člena 263 PDEU sklep SRB/ES/2022/18 z dne 11. aprila 2022 o izračunu predhodnih prispevkov za leto 2022 v Enotni sklad za reševanje razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;;

— na podlagi člena 277 PDEU ugotovi, da se ne uporabljajo naslednji členi Uredbe o enotnem mehanizmu za reševanje (1), Izvedbene uredbe (2) in Delegirane uredbe (3): — členi 69(1), 69(2), 70(1) in 70(2)(a) in (b) Uredbe o enotnem mehanizmu za reševanje; — členi 4(2), 5, 6, 7 in 20 Delegirane uredbe ter Priloga I k tej uredbi; — člen 4 Izvedbene uredbe;

— toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja osem tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navajanim v zadevi T-391/22, Société générale in drugi/EOR.

(1) Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 255, str. 1).

(2) Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/81 z dne 19. decembra 2014 o določitvi enotnih pogojev za uporabo Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v enotni sklad za reševanje (UL 2015, L 15, str. 1).

(3) Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).
5.

Peti tožbeni razlog: napačno ugotovljeno dejansko stanje, ker domnevni dokazi, na katere se je Svet oprl za sprejetje Uredbe (EU) št. 2022/581 z dne 8. aprila 2022 v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, (i) temeljijo izključno na informacijah, včasih starejših kot pet let, ki so pridobljene s spletnih mest (med katerimi nekateri, zlasti rucompromat nikakor niso objektivni) in (ii) nekateri izkazujejo napačna dejstva.
C 284/44

Tožba, vložena 16. maja 2022 – Biogen Netherlands/Komisija

(Zadeva T-269/22)

(2022/C 284/61)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Biogen Netherlands BV (Badhoevedorp, Nizozemska) (zastopnik: C. Schoonderbeek, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— za ničen razglasi sklep Evropske komisije z dne 13. maja 2022 C(2022) 3253 (final) o izdaji dovoljenja za promet z zdravilom za uporabo v humani medicini „Dimethyl fumarate Polpharma – dimethyl fumarate“ na podlagi Uredbe (ES) št. 726/2004 (1) in

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: neupoštevanje sistema Direktive 2001/83/ES (2) v zvezi s pravili o zakonskem varstvu podatkov, vključno s členom 6(1) te direktive, in obveznosti generičnih vlagateljev na podlagi člena 10(1) te direktive.

2. Drugi tožbeni razlog: nepriznanje posledic mnenja Odbora za zdravila za uporabo v humani medicini z dne 11. novembra 2021 glede vprašanja, ali je bilo dovoljenje za promet za zdravilo Fumaderm zmožno sprožiti tek skupnega dovoljenja za promet za zdravilo Tecfidera v skladu s členom 6(1), drugi pododstavek, Direktive 2001/83/ES.

(1) Uredba (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229).

(2) Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69).
—

v skladu s členom 263 PDEU razglasi ničnost Sklepa Sveta (SZVP) 2022/429 z dne 15. marca 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (1) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2022/427 z dne 15. marca 2022 o izvajanju Uredbe (EU) št. 269/2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (2) (v nadaljevanju: izpodbijana akta) v delu, v katerem se ta akta nanašata na tožečo stranko; in
1.

Prvi tožbeni razlog: izpodbijani ukrepi so v nasprotju z obveznostjo obrazložitve, kršijo pravico do poštenega sojenja in pravico do učinkovitega sodnega varstva.
C 244/39

Tožba, vložena 15. aprila 2022 – Naass in Sea Watch/Frontex

(Zadeva T-205/22)

(2022/C 244/52)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Marie Naass (Berlin, Nemčija), Sea Watch eV (Berlin) (zastopnika: I. Van Damme in Q. Declève, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska agencija za mejno in obalno stražo

Predloga

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata naj:

— za nično razglasi Odločbo Frontex DGSC/TO/PAD-2021-00350 z dne 7. februarja 2022;

— Frontex naloži plačilo stroškov.

Tožbena razloga in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata dva razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: Frontex v Odločbi DGSC/TO/PAD-2021-00350 z dne 7. februarja 2022 ni ustrezno navedla razlogov, iz katerih je zavrnila razkritje nekaterih dokumentov v zvezi s specifičnim dogodkom, ki se je v Sredozemskem morju zgodil 30. julija 2021, na podlagi izjeme javne varnosti iz člena 4(1)(a) Uredbe (EC) št. 1049/2001. (1)

2. Drugi tožbeni razlog: Odločba DGSC/TO/PAD-2021-00350 z dne 7. februarja 2022 je v nasprotju s členom 4(6) Uredbe št. 1049/2001 v delu, v katerem je bil z njo zavrnjen delni dostop do zahtevanih dokumentov.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in neobstoj dokazov. Tožeča stranka trdi, da je treba trditve Sveta v zvezi z obstojem „tveganj[a], da se bo podedovano premoženje uporabilo za podporo dejavnostim sirskega režima in da bo pritekalo neposredno v posest režima, s čimer bi potencialno prispevalo k nasilnemu zatiranju civilnega prebivalstva, ki ga izvaja režim“ dokončno zavrniti, saj so v celoti neutemeljene in nimajo nikakršne dejanske podlage, ki bi jih podpirale.
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev členov 20 in 21 Listine o temeljnih pravicah in člena 18 PDEU. Tožeča stranka, ki ima dvojno državljanstvo, rusko in luksemburško, meni, da je diskriminirana, ker je bila po eni strani obravnavana različno od drugih evropskih državljanov, ki so bili še naprej upravičeni do uporabe njihove licence športnega pilota, po drugi strani pa je bila obravnavana enako kot vsi ruski državljani, čeprav je v drugačnem položaju.
—

točko 1.2 in točke od 3.2.1 do 3.2.8 sklepa ECB št. ECB-SSM-2022-FRBPL-1 (skupaj z njegovimi prilogami) z dne 2. februarja 2022 razglasi za nične v delu, v katerem so v tem sklepu določeni ukrepi, ki jih je treba sprejeti glede nepreklicnih zavez za plačilo v zvezi s sistemi jamstva za vloge ali skladi za reševanje;
3.

Tretji tožbeni razlog: Evropska unija naj bi zlorabila pooblastila in napačno uporabila člen 107(3)(b) PDEU in njen začasni okvir s tem, da (i) ni navedla resnih motenj v nizozemskem gospodarstvu in (ii) ni pretehtala koristnih učinkov pomoči glede na nasprotne učinke na tržne razmere in ohranjanje nemotene konkurence (npr. „balancing test“).
—

uvodoma in primarno ugotovi neobstoj procesnega upravičenja družbe H&F Srl in postopek pred EUIPO na prvi in drugi stopnji razglasi za nedopusten;
1.

Prvi tožbeni razlog: nezakonitost spremembe Poslovnika iz leta 2020 in njegovo sprejetje 10. novembra 2020 dopoldne, ker na eni strani, ta sprememba krši ratio legis člena 21 Poslovnika in demokratična načela, ki jih ta člen varuje, in na drugi strani ker člen 22 ni bil upoštevan pri njegovem sprejetju in izvajanju ter nazadnje, ker ta besedila pravno niso jasna.
—

EUIPO in družbi LULU’S FASHION LOUNGE LLC naloži, da nosita svoje stroške v postopku in da solidarno nosita stroške, ki so nastali Ugu Bensoussanu, vključno s stroški, ki so nastali v postopku pred EUIPO.
1.

Prvi tožbeni razlog: ECDC ni izpolnil bistvenih postopkovnih zahtev, vključno s tistimi iz svojih notranjih pravil in Kodeksa ravnanja za osebje. Zatrjuje se, da ECDC ni upošteval uveljavljene metodologije za oceno tveganj, da se ni uskladil z ustreznimi merili, vključno z merilom znanstvene odličnosti in neodvisnosti, in da ni izpolnil zakonskih obveznosti glede priprave in objave izpodbijanih aktov. Poleg tega se zatrjuje, da so izpodbijana poročila o oceni tveganja, katerih učinki so bili za ECDC predvidljivi in vnaprej gotovi glede na to, kako se institucije Unije in države članice na ta poročila zanašajo, zelo zavajajoča in da se z njimi sproža preplah.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 10(a) Prilege IX h Kadrovskim predpisom, ker (i) kazen ni sorazmerna z naravo kršitve (v zvezi z dodatkom, prejetim zaradi rejništva za osebi A in B) in okoliščinami, v katerih je prišlo do zatrjevane kršitve; (ii) izpodbijana odločba ni obrazložena; (iii) z izpodbijano odločbo ni upoštevana domneva nedolžnosti, in (iv) izpodbijana odločba izhaja iz očitne napake pri presoji.
—

razglasi ničnost izpodbijanih sklepov o pobotanju terjatev, vsebovanih v dopisih Komisije z dne 10. septembra 2021, z dne 16. septembra 2021 in z dne 30. septembra 2021, s katerimi je Komisija nameravala izterjati skoraj celoten znesek, ki je bil izplačan v okviru projekta, ki ga je financirala Evropska unija, in v zvezi s katerim je bilo odločeno, da ga je treba vrniti zaradi nepravilnosti, domnevno storjenih v fazi računovodskega poročanja; in
—

Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2021/1474 (1) z dne 14. septembra 2021 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) 2015/2384 in Izvedbeno uredbo (EU) 2017/271 na uvoz nekaterih aluminijastih folij s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz nekaterih aluminijastih folij, poslanih iz Tajske, ne glede na to, ali so deklarirane kot s poreklom iz Tajske ali ne, objavljeno v Uradnem listu Evropske unije L 325 z dne 15. septembra 2021, razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na družbe Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd., Dingheng New Materials Co., Ltd. in Thai Ding Li New Materials Co. Ltd; ter
—

tej tožbi ugodi in odločbo četrtega odbora za pritožbe nadomesti z odločbo o razveljavitvi znamke Unije št. 9 131 566 za vse proizvode in storitve, zajete z znamko, na podlagi člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, ker se znamka resno in dejansko ni uporabljala v neprekinjenem obdobju petih let;
—

razglasi ničnost sklepa Komisije z dne 29. oktobra 2021 v zadevi COMP/M.10493, sprejetega v skladu s členom 8(5)(a) Uredbe Sveta št. 139/2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (1), s katerim (i) je bilo ugotovljeno, da je družba Illumina družbo GRAIL prevzela v nasprotju s členom 7 Uredbe o združitvah; (ii) se družbama Illumina in GRAIL nalagajo začasni ukrepi iz oddelka 4.7 sklepa; in (iii) se od družb Illumina in GRAIL zahteva, da takoj izvedeta oziroma zagotovita izvajanje teh ukrepov, v nasprotnem primeru pa se naložijo periodične kazni (v nadaljevanju: sklep); in
4.

Četrti tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom se neupravičeno posega v pravico do zasebnosti in v osebne podatke, v pravico do telesne nedotakljivosti, v pravico do svobode in varnosti ter v pravico do enakosti in nediskriminacije. Ta razlog se deli na dva dela. — Prvi del: kršitev pravic tožečih strank do telesne nedotakljivosti, njihove pravice do svobode in varnosti, njihove pravice do enakosti in nediskriminacije ter njihovih pravic do spoštovanja zasebnosti in njihovih osebnih podatkov. — Drugi del: poseg v pravice in načela, navedena v prvem delu, z izpodbijanim sklepom ne ustreza načelu sorazmernosti iz člena 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, saj sporni ukrep ni potreben, ustrezen in sorazmeren za dosego zastavljenih ciljev.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) in 108(2) PDEU, ter Smernic za reševanje in prestrukturiranje iz leta 2004. — V zvezi s tem navaja, da je v tej odločbi prišlo do napačne uporabe prava ob uporabi člena 107(3)(b) PDEU in Smernic iz leta 2004 v delu, v katerem je v njej ugotovljeno, da je trajanje pomoči za sanacijo družbe Siremar nezakonito podaljšano za eno leto in da ni v skladu s pravili Unije na področju državnih pomoči.
1.

Prvi tožbeni razlog: glede na to, da za leto 2019 niso bili določeni nobeni cilji, tožena stranka ni mogla ustrezno in pošteno oceniti uspešnosti tožeče stranke v letu 2019. Trdi se, da je to pomanjkanje objektivnosti pripeljalo do očitnih napak pri presoji, s čimer sta bila kršena dolžnost skrbnega ravnanja in načelo dobrega upravljanja.
1.

Prvi tožbeni razlog: odločitvi glede pisarne izvršnega direktorja (v nadaljevanju: PID) in upravne podporne službe (v nadaljevanju: UPS) nista zakoniti v delu, v katerem izhajata iz odločbe z dne 5. avgusta 2020, s katero sta bila objavljena razpisa prostih delovnih mest, in sicer za PID in UPS, pri čemer tudi zadnjenavedena odločba ni zakonita.
—

Obrazložitev vpisa tožeče stranke na seznama v Prilogi k izpodbijanima aktoma ne ustreza zahtevam iz člena 296, drugi odstavek, PDEU. Obrazložitev je nejasna in ni podrobna. Uporaba takih razlogov, kot sta „povezave z družino Lukašenko“ in „[pridobivanje] dobičkonosnih javnih naročil za svoja podjetja“, ter obrazložitev, da je tožeča stranka prejela podporo Viktorja Lukašenka, sta posplošeni in preveč nedoločni. Trditev, da je skupina Bremino-Grupp OOO, pri kateri je tožeča stranka dejansko sodelovala, prejela nezakonito državno podporo za razvoj posebne ekonomske cone „Bremino-Orša“ oziroma „več finančnih in davčnih ugodnosti“, ni dovolj natančna za to, da bi se lahko razumelo, v čem se ta ekonomska cona razlikuje od drugih ekonomskih con, ki obstajajo v Belorusiji.