ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Ordinario di Prato (Italija) 18. avgusta 2010 – kazenski postopek zoper Michelo Pulignani, Alfonsa Picariella, Bianco Cilla, Andreo Morettija, Maura Bianconija, Patrizio Gori, Emilio Duranti, Concetto Zungri

(Zadeva C-413/10)

()

(2010/C 288/40)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Ordinario di Prato

Stranke v postopku v glavni stvari

Michela Pulignani, Alfonso Picariello, Bianca Cilla, Andrea Moretti, Mauro Bianconi, Patrizio Gori, Emilio Duranti, Concetta Zungri

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali so člen 4 zakona št. 401/89 in člen 88 kraljeve uredbe št. 773/31, kakor sta bila spremenjena s členom 37(IV) in (V) zakona št. 388 z dne 23. decembra 2000 in členom 38 zakonske uredbe št. 223/06, ter člen 23 vzorca pogodbe, objavljenega v Uradnem listu ES z dne 30. avgusta 2006, združljivi s členom 43 ES in členom 49 ES?
—

Ugotovi naj se, da Luksemburg, s tem da ni sprejel vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (1), oziroma ker v vsakem primeru navedenih predpisov ni sporočil Komisiji, ni izpolnil obveznosti iz člena 15 te direktive;
SL Uradni list Evropske unije C 246/20

Pritožba, ki jo je 10. junija 2010 vložila družba European Dynamics SA zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 19. marca 2010 v zadevi T-50/05: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Evropski komisiji

(Zadeva C-289/10 P)

()

2010/C 246/35

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: European Dynamics SA (zastopnik: N. Korogiannakis, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— sodbo Splošnega sodišča razveljavi;

— odločbo Komisije (generalni direktorat za obdavčenje in carinsko unijo) o nesprejetju ponudbe pritožnice v okviru naročila TAXUD/2004/AO-004, imenovanega „Specifikacija, razvoj, vzdrževanje in podpora telematskih sistemov za nadzor pretoka trošarinskih izdelkov znotraj Evropske skupnosti v okviru ureditve odloga trošarin (EMCS-DEV)“ (UL 2004/S 139-118603), in o oddaji naročila drugemu ponudniku razglasi za nično;

— Komisiji naloži plačilo pravdnih in drugih stroškov pritožnice, vključno s stroški postopka na prvi stopnji, tudi če bo ta pritožba zavrnjena, in stroškov te pritožbe, če bo ta sprejeta.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica trdi, da je izpodbijano sodbo treba razveljaviti iz teh razlogov.

Prvič, Splošno sodišče je z zavrnitvijo trditev pritožnice, da ji nista bili dani na voljo dve vrsti tehničnih informacij, potrebni za pripravo ponudb v okviru zadevnega naročila, in sicer natančne specifikacije EMCS in izvorne kode, načrt in tehnična dokumentacija glede NCTS, sprejelo napačno razlago člena 89(1) finančne uredbe in načel enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije, preglednosti in svobodne konkurence in tako napačno uporabilo pravo.

Drugič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče s tem, da je ugotovilo, da bi pritožnica na podlagi obrazložitve Komisije lahko uveljavljala svoje pravice, napačno uporabilo pravo. Natančneje, SS je napačno ugotovilo, da je GD TAXUD pritožnici posredoval zadostne informacije, na podlagi katerih „bi ta lahko uveljavljala svoje pravice, SS pa izvedlo svoj nadzor“.

Tretjič, Splošno sodišče je storilo napako v točkah od 102 do 116 sodbe, ker je menilo, da pritožnica ni utemeljila svoje trditve, da so bila merila za oddajo „nejasna in subjektivna“. Tožeča stranka zlasti ob upoštevanju popolne nejasnosti glede obsega dela in stopnje verjetnosti ponovne uporabe NCTS, ki jo je zahteval naročnik, meni, da sta bila kršena člen 97(1) finančne uredbe in člen 17(1) Direktive 92/50 (1).

Nazadnje, pritožnica meni, da je Splošno sodišče s tem, da je glede tožbenega razloga očitne napake pri presoji navedlo, da so trditve pritožnice ostale v okvirih splošnih navedb in da zato pritožnica ni dokazala, ali in kako so domnevne napake vplivale na končno oceno ponudbe, napačno uporabilo pravo.

(1) Direktiva Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, UL L 209, 24.7.1992, str. 1.
1.

Ali ima davčni zavezanec, ki del investicijskega blaga, pripadajočega poslovnim sredstvom njegovega podjetja, začasno uporablja za zasebne namene – v skladu s členi 6(2), prvi pododstavek, točki (a) in (b), 11(A)(1)(c) in 17(2) Šeste direktive (1) – pravico do odbitka vstopnega DDV v zvezi z izdatki za trajno adaptacijo, ki je bila opravljena izključno za zasebno rabo?
SL Uradni list Evropske unije C 246/24

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 30. junija 2010 – Hubert Pagnoul proti državi Belgiji – SPF Finances

(Zadeva C-314/10)

()

2010/C 246/42

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal de première instance de Liège

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Hubert Pagnoul

Tožena stranka: država Belgija – SPF Finances

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 6 naslova I ‚Skupne določbe‘ Lizbonske pogodbe z dne 13. decembra 2007, ki spreminja Pogodbo o Evropski uniji, podpisano v Maastrichtu 7. februarja 1992, in ki je začela veljati 1. decembra 2009 (v katerem so večinoma povzete določbe, ki so bile v členu 6 naslova I Pogodbe o Evropski uniji, podpisane v Maastrichtu 7. februarja 1992, ki je začela veljati 1. novembra 1993), in člen 234 (prej člen 177) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (Pogodba ES) z dne 25. marca 1957 po eni strani in/ali člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 7. decembra 2000 po drugi strani nasprotujejo temu, da je z nacionalnim zakonom, kot je zakon z dne 12. julija 2009 o spremembi člena 26 posebnega zakona z dne 6. januarja 1989 o Cour d'arbitrage (1), določeno, da mora nacionalno sodišče zadevo predhodno predložiti Cour constitutionnelle, če ugotovi, da je državljanu, davčnemu zavezancu, odvzeto učinkovito sodno varstvo, zagotovljeno s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, vključene v pravo Skupnosti, z drugim nacionalnim zakonom oziroma s členom 49 programskega zakona z dne 9. julija 2004, ne da bi to sodišče lahko takoj zagotovilo neposredno uporabo prava Skupnosti v sporu, o katerem odloča, in lahko še izvaja nadzor skladnosti z ustavo, če je Cour constitutionnelle priznalo združljivost nacionalnega zakona s temeljnimi pravicami, zagotovljenimi z naslovom II ustave?

(1) Moniteur belge z dne 31. julija 2009, str. 51617.
3.

Ker člen 7 Direktive 2003/88/ES ne razlikuje med delavci glede na to, ali je njihova odsotnost z dela med referenčnim obdobjem posledica nezgode pri delu, poklicne bolezni, nesreče med prevozom ali nepoklicne bolezni, ali imajo delavci na podlagi tega besedila pravico do enako dolgega plačanega dopusta, ne glede na vzrok za njihovo odsotnost iz zdravstvenih razlogov, ali pa je treba to besedilo razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da je trajanje plačanega dopusta lahko različno glede na vzrok odsotnosti delavca, saj nacionalno pravo pod nekaterimi pogoji določa daljši plačani letni dopust od minimalnih štirih tednov, določenih s to direktivo?
SL Uradni list Evropske unije C 246/33

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 12. julija 2010 – Nordea Pankki Suomi Oyj

(Zadeva C-350/10)

()

2010/C 246/55

Jezik postopka: finščina

Predložitveno sodišče

Korkein hallinto-oikeus

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Nordea Pankki Suomi Oyj

Tožena stranka: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali se člen 13(B)(d), točki 3 in 5, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (1) razlaga tako, da so storitve swift, ki se uporabljajo v plačilnem prometu in pri vodenju poslov z vrednostnimi papirji med kreditnimi ustanovami, kakor so opisane v točki 1 tega sklepa, oproščene davka na dodano vrednost?

(1) Šesta direktiva Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).
1.

Ali lahko država članica ob upoštevanju člena 5(1)(a) Direktive 91/439/EGS (1), v skladu s katerim se lahko vozniška dovoljenja za kategorijo D izdajajo samo voznikom, ki so že upravičeni do vožnje vozil kategorije B, skladno s členoma 1 ter 8(2) in (4) navedene direktive zavrne priznanje veljavnosti vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica, ki se nanaša na kategoriji B in D, zlasti kar zadeva kategorijo D, če se je imetniku tega dovoljenja vozniško dovoljenje kategorije B izdalo pred sodnim odvzemom vozniškega dovoljenja v prvonavedeni državi članici, vozniško dovoljenje kategorije D pa šele po sodnem odvzemu in po poteku s tem povezanega roka trajanja prepovedi za izdajo novega dovoljenja?
5.

Ali je treba člen 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da Romuniji dopušča varstvo domače avtomobilske industrije, glede na to, da se taksa na onesnaževanje plačuje samo za rabljene avtomobile, uvožene in registrirane v Evropski uniji ali pridobljene znotraj Skupnosti, medtem ko je za rabljene avtomobile, ki so že registrirani v Romuniji in ki so predmet ponovne prodaje na romunskem ozemlju, ni treba plačati?
SL Uradni list Evropske unije C 209/25

Pritožba, ki jo je Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd vložila 18. maja 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 4. marca 2010 v zadevi T-407/06, Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd proti Svetu Evropske unije

(Zadeva C-247/10 P)

()

2010/C 209/35

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd (zastopnik: M. Sánchez Rydelski, odvetnik)

Druge stranke v postopku: Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd, Svet Evropske unije, Evropska komisija, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas, Calzaturificio Elisabet Srl, Calzaturificio Iacovelli di Iacovelli Giuseppe & C. Snc, Calzaturificio Leopamy Srl, Calzaturificio Lunella Srl, Calzaturificio Mia Shoe Snc di Gattafoni Carlo & C., Calzaturificio Primitempi di Monaldi Geri, Calzaturificio R. G. di Rossi & Galiè Srl, Calz. S. G. di Seghetta Giampiero e Sergio Snc, Carim Srl, Florens Shoes SpA, Gattafoni Shoe Snc di Gattafoni Giampaolo & C., Grif Srl, Missouri Srl, New Swing Srl, Podosan Medical Shoes di Cirilli Michela, Viviane Sas

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 4. marca 2010 v zadevi T-407/06;

— razglasi za nično Uredbo (ES) št. 1472/2006 (1) o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določene usnjene obutve s poreklom iz Kitajske in Vietnama v delu, v katerem se nanaša na pritožnico; in

— naloži Svetu Evropske unije plačilo stroškov pritožnice, ki so ji nastali v pritožbenem postopku in postopku v zadevi T-407/06 pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica trdi:

Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ko je odločilo, da lahko Komisija zakonito odloči na podlagi člena 17(3) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 (2) z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti („osnovna uredba“), da ne prouči in da se ne izreče o zahtevkih pritožnice za tržnogospodarsko obravnavo („TGO“) in individualno obravnavo („IO“).

Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo glede vprašanja, ali ugotovljena kršitev člena 20(5) osnovne uredbe pomeni kršitev pravice pritožnice do obrambe.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1472/2006 z dne 5. oktobra 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama (UL L 275, str. 1).

(2) UL 1996, L 56, str. 1.
—

Ugotovi naj se, da Italijanska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh ukrepov za odpravo pomoči, ki so bile z odločbo Komisije z dne 2. julija 2008 o državnih pomočeh „Deželni zakon št. 9/1998 – zloraba pomoči št. 272/98“ C 1/04 (prej NN 158/03 in CP 15/2003) [notificirana pod št. C(2008) 2997], objavljena v UL L 302 z dne 13. novembra 2008, str. 9, razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom, ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 3 in 4 navedene odločbe in PDEU;
—

naj se izreče za pristojno za obravnavo pritožnikove pritožbe in naj Komisiji naloži plačilo: (a) pritožniku 800 000 EUR oziroma znesek, ki bi bil po mnenju Sodišča ustrezen in pravičen kot odškodnina za prestano, sedanjo in prihodnjo telesno bolečino in trpljenje in zmanjšanje življenjske aktivnosti, povzročenih zaradi resnega poslabšanja njegovega zdravja, ki izvira iz Komisijine samovoljne in nezakonite zavrnitve zagotovitve vzpostavitve ukrepov preventivnega zdravstvenega nadzora iz Direktive 96/29 (1) glede bolezni, povezanih s sevanjem, in sicer za posebne intervencijske ekipe v Thuleju; (b) pritožniku ali zdravstveni ustanovi ali izvajalcem oskrbe stroške, ki bodo v prihodnje nastali za zdravljenje in za zdravila – namenjena lajšanju in/ali zdravljenju njegovega zgoraj v točki (a) opisanega prizadetega zdravja – ki mu niso na voljo v okviru nacionalnega zdravstvenega sistema njegove države članice; (c) stroškov postopka in stroškov, ki so nastali pritožniku v tem postopku in postopku pred Splošnim sodiščem.
7.

Ali je treba člen 320(1), prvi pododstavek, in (2) Direktive Sveta 2006/112/ES razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, v skladu s katero pravica do odbitka davka, ki ga je obdavčljivi preprodajalec, ki je uvozil rabljeno blago, plačal kot vstopni davek, nastane in se izvršuje v obdobju, v katerem se je to blago dobavilo v okviru nadaljnje obdavčljive dobave, za katero je obdavčljivi preprodajalec uporabil splošno ureditev obdavčitve?
—

Ugotovi naj se, da Republika Estonija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2006/118/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o varstvu podzemne vode pred onesnaževanjem in poslabšanjem, vsekakor pa s tem, da o njih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;
—

razveljavi sodbo Splošnega sodišča, odredi Komisiji, naj povrne škodo, ki je pritožnici nastala, ker Komisija ni izpolnila pogodbenih obveznosti v okviru izvajanja pogodbe EDC-53007 EEBO/27873 v zvezi s projektom „e-Content Exposure and business Opportunities“, in naj odredi Komisiji, da pritožnici plača sodne in druge stroške, ki so nastali v zvezi s prvotnim postopkom, tudi če bi bila ta pritožba zavrnjena, ter stroške te pritožbe, če bi bilo pritožbi ugodeno.
(ii)

Natančneje, ali zadostuje, da na podlagi nacionalnega prava in/ali prakse in/ali na podlagi kolektivnih pogodb in/ali pogodb, sklenjenih med delodajalci in delavci, izplačan regres omogoča in spodbuja delavca, da si v polnem pomenu teh besed vzame in izrabi letni dopust; in ne vsebuje nobenega občutnega tveganja, da delavec tega ne bo storil?
SL Uradni list Evropske unije C 134/28

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden 17. marca 2010 – Prism Investments BV proti J.A. van der Meeru, stečajnemu upravitelju družbe Arilco Holland BV

(Zadeva C-139/10)

2010/C 134/43

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Prism Investments BV

Tožena stranka: J.A. van der Meer, stečajni upravitelj družbe Arilco Holland BV

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 45 Uredbe št. 44/2001 (1) nasprotuje temu, da sodišče, pri katerem se vloži pravno sredstvo iz člena 43 ali 44 Uredbe, zavrne ali prekliče razglasitev izvršljivosti na podlagi drugega razloga, kot so tisti, navedeni v členih 34 in 35 Uredbe, ki se uveljavlja zoper izvršbo odločbe, ki je bila razglašena za izvršljivo, in je nastal po sprejetju te odločbe, kot na primer razlog, da je bila odločba izpolnjena?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2001, L 12, str. 1).
1.

Ali je treba pojem „omejitve obratovanja“ iz člena 2(e) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/30/ES z dne 26. marca 2002 o oblikovanju pravil in postopkov glede uvedbe s hrupom povezanih omejitev obratovanja na letališčih Skupnosti razlagati tako, da vključuje pravila, s katerimi so določene omejitve ravni hrupa, izmerjenega pri tleh, ki jih je treba upoštevati pri preletu ozemelj v bližini letališča in ob prekoračitvi katerih je lahko prekoračitelj sankcioniran, ob upoštevanju, da morajo zrakoplovi upoštevati letalske proge ter postopke pristanka in vzleta, ki so jih določili drugi upravni organi brez upoštevanja teh omejitev hrupa?
—

Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da — glede na člen 4(4) Direktive 92/43/EGS (1) ni določila prednostnih nalog za ohranjanje glede posebnih ohranitvenih območij, ki ustrezajo območjem, pomembnim za Skupnost v makaronezijski biogeografski regiji na svoje ozemlju, ki so bila opredeljena v Odločbi 2002/11/ES (2), in — glede na člen 6(1) in(2) Direktive 92/43/EGS ni sprejela in izvajala potrebnih ohranitvenih ukrepov in načrta varstva, ki preprečuje slabšanje stanja habitatov in vznemirjanje vrst, pri čemer se zagotavlja pravno varstvo posebnih ohranitvenih območij, ki ustrezajo območjem, navedenim v Odločbi 2002/11/ES na španskem ozemlju, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(4) in člena 6(1) in (2) Direktive 92/43/EGS;
2.

Ali za utemeljitev reformatio in pejus iz prejšnje zakonodaje na področju pogodb o zaposlitvi za določen čas in za to, da se ne uporablja prepoved iz določbe 8(3) okvirnega sporazuma, sprejetega k Direktivi 1999/70/ES, zadostuje, da nacionalni zakonodajalec sledi kakršnemukoli cilju, čeprav različnemu od cilja izvajanja navedene direktive, ali pa mora biti ta cilj ne le zavarovan podobno kot cilj glede naložitve sankcij, ampak tudi izrecno ‚naveden‘?
SL Uradni list Evropske unije C 113/20

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 8. februarja 2010 – Office of Communications proti The Information Commissioner

(Zadeva C-71/10)

2010/C 113/31

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court of the United Kingdom

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Information Commissioner

Nasprotna stranka: Office of Communications

Vprašanje za predhodno odločanje

„Ali v primeru, da ima na podlagi Direktive Sveta 2003/4/ES (1) organ oblasti informacije o okolju, katerih razkritje bi imelo določene škodljive učinke na ločene interese, ki jih varuje več kot ena izjema (v obravnavanem primeru na interese javne varnosti, varovane s členom 4(2)(b), in interese pravic intelektualne lastnine, ki jih varuje člen 4(2)(e)) – takih učinkov pa ne bi bilo, če bi vsako od izjem obravnavali ločeno, saj ne bi zadosti prevladali nad javnim interesom za razkritje – Direktiva zahteva dodatno presojo, ki vključuje združitev ločenih interesov, varovanih z omenjenima izjemama, in njuno skupno tehtanje v razmerju do javnega interesa za razkritje?“

(1) Direktiva 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL L 41, str. 26).
—

Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da ni sprejela ustreznih ukrepov, s katerimi se zagotovi, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členoma 6 in 8 ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati – v smislu člena 2(4) Direktive 2008/1/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja – delujejo v skladu z zahtevami členov 3, 7, 9, 10 in 13, člena 14(a) in (b) ter člena 15(2) te direktive, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 5(1) navedene direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 113/35

Tožba, vložena 3. marca 2010 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

(Zadeva C-118/10)

2010/C 113/54

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová, A. Stobiecka-Kuik, zastopniki)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi tožeče stranke:

— Sklep Sveta z dne 16. decembra 2009 o dodelitvi državne pomoči s strani oblasti Republike Latvije za nakup kmetijskih zemljišč med 1. januarjem 2010 in 31. decembrom 2013 naj se razglasi za ničnega;

— Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Svet naj bi s sprejetjem izpodbijanega sklepa spremenil odločbo Komisije, sprejeto na podlagi predloga ustreznih ukrepov iz točke 196 kmetijskih smernic iz leta 2007 in njihovega brezpogojnega sprejetja s strani Latvije, ki to državo zavezujejo, da do 31. decembra 2009 ukine obstoječi sistem pomoči za nakup kmetijskih zemljišč. Svet naj bi pod pretvezo izjemnih okoliščin Latviji dejansko dovolil, da ohrani ta sistem do izteka veljavnosti kmetijskih smernic iz leta 2007 31. decembra 2013. Okoliščine, s katerimi je Svet utemeljil svoj sklep, naj očitno ne bi bile izjemne okoliščine, ki lahko upravičujejo sprejeti sklep, z njimi pa naj se nikakor ne bi upoštevala odločba Komisije v zvezi s tem sistemom. Komisija v utemeljitev ničnostne tožbe navaja štiri tožbene razloge:

(a) prvič, meni, da Svet ni imel pristojnosti za ukrepanje na podlagi člena 108(2), tretji pododstavek, PDEU, saj je bila pomoč, ki jo je odobril, obstoječa pomoč, za katero se je Latvija, ko je sprejela ustrezne ukrepe, ki ji jih je predlagala Komisija, zavezala, da jo bo ukinila do konca leta 2009.

(b) Drugič, Svet naj bi z odobritvijo ukrepov do leta 2013 zlorabil svoja pooblastila, da bi razveljavil odločbo, v skladu s katero lahko Latvija ohrani te ukrepe pomoči do konca leta 2009, ne pa tudi po tem datumu.

(c) Dalje, v tretjem tožbenem razlogu je navedeno, da je bil izpodbijani sklep sprejet v nasprotju z načelom lojalnega sodelovanja, ki se uporablja tako za države članice kot med institucijami. Svet naj bi s svojim sklepom Latvijo razbremenil obveznosti sodelovanja s Komisijo v zvezi z ustreznimi ukrepi, ki jih je ta država članica v okviru sodelovanja na podlagi člena 108(1) PDEU sprejela glede obstoječe pomoči za nakup kmetijskih zemljišč.
SL Uradni list Evropske unije C 100/28

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corta Suprema di Cassazione (Italija) 9. februarja 2010 – Ugo Cifone proti Giudice delle indagini preliminari del Tribunale di Trani

(Zadeva C-77/10)

2010/C 100/42

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte Suprema di Cassazione

Stranka v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Ugo Cifone

Vprašanje za predhodno odločanje

Kako je treba razlagati člena 43 ES in 49 ES v zvezi s svobodo ustanavljanja in svobodo opravljanja storitev v sektorju sprejemanja stav za športne dogodke za odločitev, ali navedene določbe Pogodbe prepovedujejo ali dopuščajo nacionalno zakonodajo, ki določa monopolno ureditev v korist države ter sistem koncesij in dovoljenj, ki v okviru omejenega števila koncesij določa: (a) obstoj splošne usmeritve, ki ščiti imetnike koncesij, podeljenih v predhodnem obdobju na podlagi postopka, ki je iz sodelovanja nezakonito izključil del gospodarskih subjektov; (b) obstoj določb, ki dejansko zagotavljajo ohranjanje tržnih položajev, pridobljenih na podlagi postopka, ki je iz sodelovanja nezakonito izključeval del gospodarskih subjektov (kot na primer prepoved, ki velja za nove koncesionarje, odpiranja novih prodajnih mest v bližini obstoječih prodajnih mest oziroma obveznost, da pri tem spoštujejo določeno najkrajšo razdaljo; (c) okoliščine odvzema koncesije in unovčitve zelo visokih varščin, pri čemer med te okoliščine spada tudi neposredno ali posredno opravljanje čezmejnih igralniških dejavnosti, izenačenih s tistimi, ki so predmet koncesije?