ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 250/2

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2012 – BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) proti Evropski komisiji

(Zadeva C-452/10 P) (1)

(Pritožba - Državna pomoč - Sistem uskladitve davčnih vrednosti sredstev - Bančni sektor - Obdavčitev kapitalskih dobičkov - Nadomestni davek - Selektivnost)

2012/C 250/03

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Pritožnici: BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (zastopniki: R. Silvestri, G. Escalar in M. Todino, odvetniki)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: V. Di Bucci in D. Grespan, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (peti senat) z dne 1. julija 2010 v zadevi BNP Paribas in BNL proti Komisiji (T-335/08), s katero je to zavrnilo njuno tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2008/711/ES z dne 11. marca 2008 o državni pomoči C 15/07 (ex NN 20/07) Italije glede davčnih spodbud v podporo nekaterih prestrukturiranih bank (UL L 237, str. 70).

Izrek

1. Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 1. julija 2010 v zadevi BNP Paribas in BNL proti Komisiji (T-335/08) se razveljavi, saj je bil z njo kršen člen 107(1) PDEU.

2. Tožba BNP Paribas in Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) se zavrne.

3. BNP Paribas in Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) ter Evropska Komisija nosijo vsaka svoje stroške.

4. BNP Paribas in Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) se naloži plačilo stroškov, nastalih v postopku pred Splošnim sodiščem.

(1) UL C 317, 20.11.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 287/5

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. julija 2012 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

(Zadeva C-562/10) (1)

(Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti - Člen 56 PDEU - Nemška ureditev zavarovanja za primer potrebe po pomoči in postrežbi - Storitve nege na domu, izključene v primeru prebivanja v drugi državi - Nižja stopnja izvozljivih denarnih dajatev - Nepovračilo stroškov najema pripomočkov za nego v drugih državah članicah)

2012/C 287/08

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: F.W. Bulst in I. Rogalski, zastopnika)

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in J. Möller, zastopnika)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 56 PDEU – Nacionalna ureditev zavarovanja za primer potrebe po pomoči in postrežbi, ki pravico do prejemanja dodatka za primer potrebe po pomoči in postrežbi med začasnim prebivanjem zavarovanca v drugi državi članici omejuje na šest tednov, pri čemer izključuje povračilo stroškov najema pripomočkov za nego in določa, da stopnja povračila za storitve pomoči, prejete v državi članici prebivanja, ni enaka kot za storitve, prejete v Nemčiji

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 63, 26.2.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 151/7

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l'Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA proti Úrad pre verejné obstarávanie

(Zadeva C-599/10) (1)

(Javna naročila - Direktiva 2004/18/ES - Postopki za oddajo naročil - Omejeni razpisni postopek - Ocenjevanje ponudbe - Zahteve javnega naročnika za pojasnitev ponudbe - Pogoji)

2012/C 151/13

Jezik postopka: slovaščina

Predložitveno sodišče

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l'Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA

Tožena stranka: Úrad pre verejné obstarávanie

Ob udeležbi: Národná dial’ničná spoločnost’ a.s.

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Najvyšší súd Slovenskej republiky – Razlaga Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132) in zlasti njenih členov 2, 51 in 55 – Morebitna obveznost javnega naročnika, da po potrebi zahteva pojasnila glede ponudbe – Obseg te obveznosti

Izrek

1. Člen 55 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da zahteva, da nacionalna zakonodaja vsebuje določbo, kot je člen 42(3) zakona št. 25/2006 o javnih naročilih v različici, ki se uporablja za postopek v glavni stvari, ki v bistvu določa, da če kandidat predlaga neobičajno nizko ceno, javni naročnik od njega pisno zahteva, naj predlagano ceno pojasni. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali je glede na vse listine iz spisa, ki so mu predložene, zahteva po pojasnilih zadevnemu kandidatu omogočila, da je dovolj pojasnil postavke oziroma elemente svoje ponudbe.

2. Člen 55 Direktive 2004/18 nasprotuje pristopu javnega naročnika, v skladu s katerim ta od kandidata ni dolžan zahtevati pojasnil glede neobičajno nizke cene.

3. Člen 2 Direktive 2004/18 ne nasprotuje določbi nacionalnega prava, kot je člen 42(2) navedenega zakona št. 25/2006, ki v bistvu določa, da lahko javni naročnik od kandidatov pisno zahteva, naj pojasnijo svojo ponudbo, vendar ne da bi predlagal oziroma sprejel kakršno koli spremembo ponudbe. Javni naročnik mora pri izvajanju diskrecijske pravice različne kandidate obravnavati enako in lojalno, tako da zahteva po pojasnilih na koncu postopka izbire ponudb glede na izid tega postopka ne more dajati vtisa, da je neupravičeno koristila oziroma škodovala enemu ali več kandidatom, na katere je bila naslovljena.

(1) UL C 72, 5.3.2011.
1.

Določbe Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine iz Aneksa 1 C k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije (STO), ki je bil 15. aprila 1994 podpisan v Marakešu in odobren s Sklepom Sveta z dne 22. decembra 1994 o sklenitvi sporazumov doseženih v Urugvajskem krogu večstranskih pogajanj (1986 – 1994), v imenu Evropske skupnosti, v zvezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti (94/800/ES), in Pogodbe Svetovne organizacije za intelektualno lastnino (WIPO) o izvedbah in fonogramih z dne 20. decembra 1996 se uporabljajo v pravnem redu Unije. Ker Mednarodna konvencija za varstvo izvajalcev, proizvajalcev fonogramov in radiodifuznih organizacij, ki je bila sprejeta v Rimu 26. oktobra 1961, ni del pravnega reda Unije, se v Uniji ne uporablja, vendar v njej posredno učinkuje. Posamezniki se ne morejo neposredno sklicevati niti na to konvencijo, niti na ta sporazum, niti na omenjeno pogodbo. Pojem „priobčitev javnosti“ iz Direktive Sveta 92/100/EGS z dne 19. novembra 1992 o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine in Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati ob upoštevanju enakih pojmov iz te konvencije, tega sporazuma in zgoraj navedene pogodbe in na tak način, da ostaja skladen s temi mednarodnimi pogodbami, pri tem pa je treba upoštevati kontekst, v katerem so ti pojmi navedeni, in cilj, ki ga imajo upoštevne pogodbene določbe, ki se nanašajo na področje intelektualne lastnine.
SL Uradni list Evropske unije C 165/2

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 19. aprila 2012 – Evropska komisija proti Kraljevini Nizozemski

(Zadeva C-141/10) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Členi od 39 ES do 42 ES - Prosto gibanje oseb - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Socialna varnost delavcev migrantov - Zavrnitev izplačevanja nekaterih dajatev - Delavci, zaposleni na vrtalnih ploščadih na Nizozemskem - Dopustnost tožbe)

2012/C 165/03

Jezik postopka: nizozemščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: V. Kreuschitz in M. van Beek, zastopnika)

Tožena stranka: Kraljevina Nizozemska (zastopnik: C.M. Wissels, zastopnica)

Intervenientka v podporo tožeči stranki: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes in E. Silveira, zastopnika)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 3(1) in 13(2)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35) ter členov od 45 do 48 PDEU – Zavrnitev izplačevanja nekaterih dajatev državljanom držav članic Evropske unije, ki so zaposleni na vrtalnih ploščadih na Nizozemskem.

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.

2. Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

3. Portugalska republika nosi svoje stroške.

(1) UL C 161, 19.6.2010.
1.

V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, člen 23(1), tretji pododstavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede koordinacije dejavnosti različnih Strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke in drugih obstoječih finančnih instrumentov, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2082/93 z dne 20. julija 1993, v povezavi s členom 7(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2052/88 z dne 24. junija 1988 o nalogah Strukturnih skladov in njihovi uspešnosti ter o koordiniranju njihovih dejavnosti med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2081/93 z dne 20. julija 1993, pomeni pravno podlago za to, da lahko nacionalni organi, ne da bi bila za to potrebna pravna podlaga v nacionalnem pravu, od prejemnika izterjajo celotno subvencijo, dodeljeno iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), ker ta prejemnik kot „naročnik“ v smislu Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 93/36/EGS z dne 14. junija 1993, ni upošteval določb te direktive glede oddaje javnega naročila storitev, katerega predmet je bila izvedba projekta, za katerega je bila prejemniku dodeljena ta subvencija.
SL Uradni list Evropske unije C 39/6

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. decembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Banca Antoniana Popolare Veneta spa, incorporante la Banca Nazionale dell'Agricoltura spa proti Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

(Zadeva C-427/10) (1)

(DDV - Vračilo neutemeljeno plačanega davka - Nacionalna ureditev, ki omogoča, da naročnik storitev in ponudnik storitev vložita tožbi za vračilo neutemeljenih plačil pri različnih sodiščih in v različnih rokih - Možnost naročnika storitev, da od ponudnika storitev zahteva vračilo davka po izteku roka, v katerem ta lahko vloži tožbo proti davčni upravi - Načelo učinkovitosti)

2012/C 39/08

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di cassazione

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Banca Antoniana Popolare Veneta spa, ki je prevzela Banca Nazionale dell'Agricoltura spa

Toženi stranki: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corte suprema di cassazione – Razlaga člena 17(3) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23) – Vračilo neutemeljeno plačanega davka – Nacionalna zakonodaja, v skladu s katero je mogoče vložiti tožbo za vračilo pri različnih sodiščih, v različnih rokih, glede na to ali gre za kupca blaga/naročnika storitve obračunavanja dajatve (rok 10 let) ali dobavitelja blaga/izvajalca iste storitve (rok 2 let) – Možnost za kupca blaga/naročnika storitve, da zahteva vračilo plačila davka od dobavitelja blaga/izvajalca storitve po izteku roka, v katerem ta lahko vloži tožbo – Načela davčne nevtralnosti, učinkovitosti in prepovedi diskriminacije

Izrek

Načelo učinkovitosti ne nasprotuje nacionalni zakonodaji o povrnitvi zneskov, izplačanih brez pravnega temelja, s katero je za vložitev civilnopravne tožbe za povrnitev zneska, izplačanega brez pravnega temelja, ki jo naročnik storitev vloži proti ponudniku teh storitev, zavezancu za plačilo davka na dodano vrednost, določen daljši zastaralni rok od posebnega zastaralnega roka za vložitev tožbe za vračilo davčne dajatve, ki jo ta ponudnik storitev vloži proti davčni upravi, če lahko ta davčni zavezanec od te uprave učinkovito zahteva vračilo tega davka. Ta pogoj pa ni izpolnjen, če je zaradi izvajanja take zakonodaje davčnemu zavezancu popolnoma odvzeta pravica, da bi od davčne uprave pridobil vračilo neutemeljeno plačanega davka na dodano vrednost, ki ga je moral vrniti naročniku svojih storitev.

(1) UL C 288, 23.10.2010.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) (Združeno kraljestvo)) – Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago proti Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

(Zadeva C-422/10) (1)

(Zdravila za človeško uporabo - Dodatni varstveni certifikat za zdravila - Uredba (ES) št. 469/2009 - Člen 3 - Pogoji za pridobitev certifikata - Pojem ‚izdelek, varovan z veljavnim osnovnim patentom‘ - Merila - Obstoj dodatnih ali različnih meril za zdravilo z več kot eno učinkovino ali za cepivo proti več boleznim (‚Multi-disease vaccine‘ ali polivalentno cepivo))

(2012/C 25/24)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court) (Združeno kraljestvo)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago

Tožena stranka: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Chancery Division) – Razlaga člena 3(b) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1) – Pogoji za pridobitev certifikata – Možnost izdaje dodatnega varstvenega certifikata za učinkovino ali kombinacijo učinkovin, če je učinkovina ali kombinacija učinkovin varovana z veljavnim osnovnim patentom v smislu člena 3(a) Uredbe.

Izrek

Člen 3(b) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila je treba razlagati tako, da če so izpolnjeni tudi drugi pogoji, določeni v tem členu, ta ne nasprotuje temu, da pristojni urad za industrijsko lastnino v državi članici podeli dodatni varstveni certifikat za kombinacijo dveh učinkovin, ki ustreza kombinaciji, ki je navedena v besedilu navedenih zahtevkov osnovnega patenta, če zdravilo, glede katerega je v utemeljitev prijave za dodatni varstveni certifikat predloženo dovoljenje za dajanje tega zdravila v promet, ne vključuje samo te učinkovine, temveč tudi druge učinkovine.

(1) UL C 301, 6.11.2010.
—

če in kolikor ni bila izpolnjena obveznost, da je treba v skladu s carinskimi predpisi Unije voditi evidence blaga za proizvode, ki so dani pod carinski nadzor, dokaz o tem, da je bilo izvoženo blago, ki je po vrsti in količini podobno blagu iz plačilne deklaracije za predplačilo, ne zadošča za to, da bi bilo za znesek izvoznega nadomestila v zvezi s tem blagom mogoče šteti, da pripada izvozniku;
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Queen's Bench Division) – Združeno kraljestvo) – Deo Antoine Homawoo proti GMF Assurances SA

(Zadeva C-412/10) (1)

(Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pravo, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti - Uredba (ES) št. 864/2007 - Področje uporabe ratione temporis)

(2012/C 25/23)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice (Queen's Bench Division)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Deo Antoine Homawoo

Tožena stranka: GMF Assurances SA

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Queen's Bench Division) (Združeno kraljestvo) – Razlaga členov 15(c), 31 in 32 Uredbe (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (Rim II) (UL L 199, str. 40) ter člena 297 PDEU – Časovno področje uporabe – Obseg prava, ki se uporablja za škodne dogodke

Izrek

Člena 31 in 32 Uredbe (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (Rim II) v povezavi s členom 297 PDEU je treba razlagati tako, da mora nacionalno sodišče uporabiti to uredbo le za škodne dogodke, ki so nastali po 11. januarju 2009, in da datum, ko se postopek za povračilo škode začne, in datum, ko sodišče, ki odloča o zadevi, sprejme odločitev glede prava, ki se uporabi, ne vplivata na določitev področja časovne uporabe te uredbe.

(1) UL C 301, 6.11.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 340/3

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Baris Unal proti Staatssecretaris van Justitie

(Zadeva C-187/10) (1)

(Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Sklep Pridružitvenega sveta št. 1/80 - Člen 6(1), prva alinea - Turški državljan - Dovoljenje za prebivanje - Združitev družine - Ločitev partnerjev - Odvzem dovoljenja za prebivanje - Retroaktivni učinek)

2011/C 340/05

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Baris Unal

Druga stranka v postopku: Staatssecretaris van Justitie

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Raad van State – Razlaga člena 6(1), prva alinea, Sklepa št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve, ki ga je sprejel Pridružitveni svet, ki je bil ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo – Pravica do prebivanja turških državljanov – Dovoljenje za prebivanje, ki je bilo turškemu državljanu izdano za prebivanje pri njegovi partnerki – Ločitev partnerjev, o kateri niso bili obveščeni pristojni organi – Odvzem dovoljenja za prebivanje

Izrek

Člen 6(1), prva alinea, Sklepa Pridružitvenega sveta – ta je bil ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo – št. 1/80 z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve je treba razlagati tako, da pristojnim nacionalnim organom prepoveduje, da se dovoljenje za prebivanje turškemu delavcu odvzame z retroaktivnim učinkom od trenutka, od katerega razlog za izdajo dovoljenja za prebivanje, določen v nacionalnem pravu, ne obstaja več, če ta ni ravnal goljufivo in če je do odvzema prišlo po izteku enoletnega obdobja zakonite zaposlitve, ki je določeno v navedenem členu 6(1), prva alinea.

(1) UL C 195, 17.7.2010.
2.

Pojem „dodatna odškodnina“ iz člena 12 Uredbe št. 261/2004 je treba razlagati tako, da nacionalnemu sodišču dopušča, da pod pogoji, določenimi v Konvenciji o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz ali nacionalnem pravu, naloži plačilo odškodnine za škodo zaradi neizpolnitve pogodbe o letalskem prevozu, vključno z nepremoženjsko škodo. Pojem „dodatna odškodnina“ pa ne more služiti za pravno podlago nacionalnemu sodišču, da letalskemu prevozniku naloži, da potnikom, katerih let je imel zamudo ali je bil odpovedan, povrne stroške, ki so jim nastali zaradi neizpolnitve obveznosti tega prevoznika glede pomoči in oskrbe, določenih v členih 8 in 9 te uredbe.
SL Uradni list Evropske unije C 319/8

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo – Španija) – Unio de Pagesos de Catalunya proti Administración del Estado

(Zadeva C-197/10) (1)

(Skupna kmetijska politika - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Shema enotnega plačila - Pravica do plačila iz nacionalne rezerve - Pogoji za dodelitev - Kmetje, ki začnejo opravljati kmetijsko dejavnost - Hipotetično vprašanje za predhodno odločanje - Nedopustnost)

2011/C 319/13

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Supremo

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Unio de Pagesos de Catalunya

Tožena stranka: Administración del Estado

ob prisotnosti: Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos – Iniciativa Rural del Estado Español

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Tribunal Supremo – Razlaga člena 42(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL posebna izdaja v slovenščini: poglavje 3 zvezek 40 str. 269 - 337) in člena 22 Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 277, str. 1) – Integriran administrativni in kontrolni sistem za nekatere sheme pomoči – Shema enotnega plačila – Določitev referenčnega zneska – Neodobritev pravic do plačila v nekaterih primerih – Mladi kmetje

Izrek

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (Španija) z odločbo z dne 18. marca 2010, je nedopusten, ker je hipotetičen.

(1) UL C 195, 17.7.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 319/7

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. septembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – Williams in drugi proti British Airways plc

(Zadeva C-155/10) (1)

(Delovni pogoji - Direktiva 2003/88/ES - Organizacija delovnega časa - Pravica do letnega dopusta - Prometni piloti)

2011/C 319/11

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court of the United Kingdom

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Williams in drugi

Tožena stranka: British Airways plc

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Supreme Court of the United Kingdom – Razlaga člena 7 Direktive Sveta 93/104/ES z dne 23. novembra 1993 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 2, str. 197) in člena 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381) – Obseg obveznosti, ki jih določata direktivi glede narave in višine nadomestila, ki ga je treba plačati za čas izrabe plačanega letnega dopusta – Diskrecija držav članic pri določanju podrobnih pravil za ta nadomestila – Plačan letni dopust, ki pripada prometnim pilotom

Izrek

Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa in določbo 3 sporazuma, ki je v prilogi k Direktivi Sveta 2000/79/ES z dne 27. novembra 2000 o Evropskem sporazumu o razporejanju delovnega časa mobilnih delavcev v civilnem letalstvu, ki so ga sklenili AEA (Združenje evropskih letalskih prevoznikov), ETF (Evropska federacija delavcev v prometu), ECA (Evropsko združenje pilotov), ERA (Evropsko združenje regionalnih letalskih prevoznikov) in IACA (Mednarodno združenje letalskih prevoznikov), je treba razlagati tako, da prometni pilot med letnim dopustom nima pravice samo do ohranitve osnovne plače, ampak tudi, prvič, do vseh sestavin, resnično povezanih z opravljanjem nalog, ki jih ima na podlagi pogodbe o zaposlitvi, in poplačanih z denarnim zneskom, ki spada v izračun njegovega celotnega plačila, in drugič, do vseh sestavin, ki so vezane na osebni in poklicni status prometnega pilota.

Ali različne sestavine celotnega plačila tega delavca ustrezajo tem merilom, presodi nacionalno sodišče.

(1) UL C 161, 19.6.2010.