ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords



Keywords

Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločitev o neizbiri ponudbe v postopku oddaje javnega naročila storitev – Presoja glede na informacije, ki so bile tožeči stranki na voljo ob vložitvi tožbe (člen 253 ES; Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 100(2); Uredba Komisije št. 2342/2002, člen 149(2)) (Glej točke od 33 do 37 in 45.)

2. Javna naročila Evropske unije – Sklenitev pogodbe o naročilu na podlagi javnega razpisa – Diskrecijska pravica institucij – Sodni nadzor – Meje (Glej točko 56.)

3. Postopek – Ukrepi procesnega vodstva – Predlog za predložitev dokumentov – Obveznosti predlagatelja (Glej točko 83.)

4. Postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti –Označitev predmeta spora – Kratek povzetek tožbenih razlogov (Statut Sodišča, člen 21, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c)) (Glej točki 89 in 90.)

5. Javna naročila Evropske unije – Postopek javnega razpisa – Obveznost spoštovanja načela enakega obravnavanja ponudnikov – Potreba po zagotovitvi enakih možnosti in spoštovanju načela preglednosti – Obseg zahteve po preglednosti (Glej točke od 107 do 110.)

6. Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Nezakonitost – Škoda – Vzročna zveza – Neizpolnitev enega od pogojev – Zavrnitev odškodninske tožbe v celoti (člen 288, drugi odstavek, ES) (Glej točki 127 in 128.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Postopek – Predložitev dokazov – Rok – Prepozna predložitev dokazov – Pogoji (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 48(1)) (Glej točko 22.)

2. Pravo Unije – Načela – Varstvo legitimnega pričakovanja – Pogoji – Jasna zagotovila uprave (Glej točko 30.)

3. Konkurenca – Upravni postopek – Preučitev pritožb – Določitev prednosti s strani Komisije – Upoštevanje interesa Skupnosti, povezanega s preučitvijo zadeve – Diskrecijska pravica Komisije – Obveznost obrazložitve odločbe o ustavitvi postopka – Sodni nadzor – Obseg in meje (členi 81 ES, 82 ES, 85(1) ES in 253 ES; Uredba Komisije št. 773/2004, člen 7(2)) (Glej točke od 38 do 40 in 59.)

4. Konkurenca – Upravni postopek – Preučitev pritožb – Preučitev zgolj tistih dejanskih in pravnih okoliščin, o katerih je bila Komisija obveščena (člena 81 ES in 82 ES; Uredba Komisije št. 773/2004, člen 7(2)) (Glej točko 41.)

5. Konkurenca – Prevladujoči položaj – Skupni prevladujoči položaj – Pojem – Kolektivni subjekt – Pogoji (člen 82 ES) (Glej točko 71.)

6. Konkurenca – Prevladujoč položaj – Obstoj – Imetništvo velikega tržnega deleža – Nezadosten indic (člen 82 ES) (Glej točko 79.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 4125 z dne 20. maja 2009 o zavrnitvi pritožbe COMP/C‑3/39.391, ki se je nanašala na domnevne kršitve členov 81 ES in 82 ES, ki so jih družbe Hewlett-Packard, Lexmark, Canon in Epson storile na trgu kartuš in tonerjev.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Evropske komisije.

3. Lexmark International Technology SA nosi svoje stroške.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Znamka Skupnosti

–

Tožbeni postopek

–

Tožba zoper odločbo oddelka za ugovore Urada

–

Preizkus odbora za pritožbe

–

Obseg

–

Dejstva in dokazi, ki v utemeljitev ugovora niso bili predloženi v za to določenem roku

–

Upoštevanje

–

Diskrecijska pravica odbora za pritožbe (Uredba Sveta št. 40/94, člen 74(2); Uredba Komisije št. 2868/95, člena 20(1) in 50(1)) (Glej točke od 31 do 33 in od 37 do 42.)

Subject of the case

Predmet

Razveljavitvena tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. januarja 2009 (zadeva R 1660/2007-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Bernhardom Rintischem in družbo Valfleuri Pâtes alimentaires SA.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Bernhardu Rintischu se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločba o zavrnitvi ponudbe, sprejeta v okviru postopka oddaje javnega naročila storitev – Obveznost, da se na pisno zahtevo sporočijo značilnosti in relativne prednosti izbrane ponudbe ter ime izbranega ponudnika (člen 253 ES; Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 100(2); Uredba Komisije št. 2342/2002, člen 149(3)) (Glej točke 26 in od 29 do 32.)

2. Javna naročila Evropskih skupnosti – Postopek javnega razpisa – Obveznost spoštovanja načela enakega obravnavanja ponudnikov – Nujnost zagotovitve enakih možnosti in spoštovanja načela preglednosti – Razlike v podatkih, sporočenih ponudnikom, ki so v korist obstoječemu izvajalcu – Podatek, ki ni ne potreben ne koristen za pripravo ponudb – Neobstoj kršitve načela enakega obravnavanja (Glej točke od 60 do 63 in od 65 do 83.)

3. Javna naročila Evropskih skupnosti – Oddaja naročila na podlagi javnega razpisa – Pooblastila institucij v postopku oddaje javnega naročila –Navzkrižje interesov med ponudnikom in članom odbora za oceno ponudb – Pojem (Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 52(2)) (Glej točke od 100 do 103.)

4. Javna naročila Evropskih skupnosti – Oddaja naročila na podlagi javnega razpisa – Diskrecijska pravica institucij – Sodni nadzor – Meje (Glej točko 123.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 12. decembra 2008, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru postopka javnega razpisa MARE/2008/01, ki se nanaša na zagotovitev informacijskih storitev, vključno z vzdrževanjem in razvojem informacijskih sistemov Generalnega direktorata za pomorske zadeve in ribištvo (UL 2008, S 115) in odločbe, s katero je bilo naročilo oddano drugemu ponudniku, ter odškodninski zahtevek.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrže.

2. Družbi Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov Evropske komisije.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Znamka Skupnosti – Pritožbeni postopek – Pritožba zoper odločbo oddelka Urada – Presoja, ki jo opravi odbor za pritožbe – Obseg – Pritožba zoper odločbo, s katero je bilo ugodeno ugovoru (Uredba Sveta št. 40/94, člen 62(1)) (Glej točke od 20 do 22.)

2. Znamka Skupnosti – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Preučitev prijave – Dokaz o uporabi prejšnje znamke – Resna in dejanska uporaba – Pojem – Merila presoje – Firma, poslovno ime ali fantazijski dodatek (Uredba Sveta št. 40/94, člena 43(2) in 3) (Glej točke od 44 do 48.)

3. Znamka Skupnosti – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Relativni razlogi za ničnost – Obstoj prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede s prejšnjo znamko (Uredba Sveta št. 40/94, člena 8(1)(b) in 52(1)(a)) (Glej točke 80, 81 in 93.)

Subject of the case

Predmet

Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. februarja 2009 (zadeva R 486/2008-2), ki se nanaša na postopek za ugotovitev ničnosti med družbama Halder Holdings BV in Alder Capital Ltd.

Podatki o zadevi

>lt>4

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Alder Capital Ltd se naloži plačilo stroškov, vključno z nujnimi stroški, ki jih je Gimv Nederland BV priglasila za namen postopka pred odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT).
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Postopek – Predložitev zadeve Splošnemu sodišču na podlagi arbitražne klavzule – Pristojnost sodišča Skupnosti, ki izhaja izključno iz člena 238 ES in arbitražne klavzule – Terjatev Komisije, ki ne izvira neposredno iz pogodbenih odnosov, temveč iz izvršbe sodb, ki so jih izdala nacionalna sodišča – Nepristojnost Splošnega sodišča (člena 238 ES in 240 ES) (Glej točke od 32 do 35.)

2. Postopek – Predložitev zadeve Splošnemu sodišču na podlagi arbitražne klavzule – Pogodba o dodelitvi finančne pomoči Skupnosti za izvedbo projekta na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti – Neizpolnjevanje obveznosti, ki izhajajo iz pogodbe – Pravica Komisije, da se ji vrne predplačilo skupaj z zamudnimi obrestmi (člen 238 ES; sklep Sveta 94/806) (Glej točke 45, 46, 62, 63, 68 in 69.)

Subject of the case

Predmet

Tožba na podlagi arbitražne klavzule, s katero se zahteva, naj se B. Gal-Orju naloži vračilo zneska 205.611 EUR, ki ga je Komisija nakazala v okviru pogodbe št. IN/004/97, skupaj z zamudnimi obrestmi, ter plačilo zamudnih obresti od zneska 9231,25 EUR, kolikor so znašali stroški postopka, ki ga je B. Gal-Or začel proti Komisiji pred nizozemskimi sodišči.

Izrek

Izrek

1. Benjamin Gal-Or mora Evropski komisiji plačati glavnico v višini 205.611 EUR, povečano za obresti po stopnji:

– 2,75 % od 2. marca 2003;

– 2,50 % od 7. marca 2003;

– 2,00 % od 6. junija 2003;

– 2,25 % od 6. decembra 2005;

– 2,50 % od 8. marca 2006;

– 2,75 % od 15. junija 2006;

– 3,00 % od 9. avgusta 2006;

– 3,25 % od 11. oktobra 2006;

– 3,50 % od 13. decembra 2006;

– 3,75 % od 14. marca 2007;

– 4,00 % od 13. junija 2007;

– 4,25 % od 9 julija 2008;

– 3,75 % od 15. oktobra 2008;

– 3,25 % od 12. novembra 2008;

– 2,50 % od 10. decembra 2008;

– 2,00 % od 21. januarja 2009;

– 1,50 % od 11. marca 2009;

– 1,25 % od 8. aprila 2009;

– 1,00 % od 13. maja 2009.

2. Tožba se v preostalem zavrne.

3. B. Gal-Orju se naloži plačilo stroškov.
317

Komisija je v točki 288 obrazložitve izpodbijane odločbe navedla: „Družbi Sasol in Shell izrecno priznavata, da so bile cene stiskanega parafina predmet razprav med konkurenti, natančneje od konca devetdesetih let, in sta navedli podrobnosti glede nekaterih zadevnih pogodb (glej tudi točko 112 obrazložitve). Po sestanku, ki je potekal 30. in 31. oktobra 1997 (glej točko 145 obrazložitve), so pri razpravah glede stiskanega parafina sodelovale vsaj družbe ENI, H&R/Tudapetrol, MOL, Repsol, Sasol, Dea (po letu 2002 Shell) in Total, ki so se dogovarjale o zvišanju cen. Dokazana je udeležba predstavnikov družb Shell in Total na vsaj enem sestanku, ki je bil 8. in 9. marca 1999 in je bil posebej namenjen stiskanemu parafinu (glej točko 152 obrazložitve). Družbi Sasol in ExxonMobil v odgovorih na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah prisotnosti na tem sestanku ne zanikata in njuna prisotnost se zdi dejansko verjetna glede na zabeležko, ročno napisano na notranjem elektronskem sporočilu, poslanem prejšnjega dne družbi Shell, v kateri je navedeno ‚vsi proizvajalci‘. Družbe Sasol, Shell in Total so imele svoje predstavnike tudi na tehničnem sestanku 11. in 12. maja 2004 (glej točko 174 obrazložitve), na katerem je bil [sklenjen] sporazum glede cene stiskanega parafina. Komisija poleg tega opozarja, da je bil stiskani parafin predmet razprav na nekaterih tehničnih sestankih, na katerih so bili prisotni predstavniki družb ExxonMobil, Sasol, Shell in Total. Družba ExxonMobil je priznala, da je pri teh pogovorih sodelovala od leta 1993 do leta 1996. Družba ExxonMobil je priznala tudi, da je [T. H.], predstavnik družbe ExxonMobil, sodeloval pri pogovorih glede stiskanega parafina za račun proizvajalcev ivernih plošč v nemško govorečem delu Evrope od leta 1999 do leta 2001 in v splošnem potrjuje, da je v okviru dogovarjanja v kartelu prišlo do pogovorov v zvezi s stiskanim parafinom, ki se prodaja končnim strankam. Poleg tega družba Total navaja, da so potekali pogovori o zvišanju cen parafinskega voska. Družbi Shell in ExxonMobil potrjujeta tudi, da so sestanki glede stiskanega parafina potekali zunaj okvira tehničnih sestankov. Čeprav so bile tudi družbe ENI, H&R‑Tudapetrol, MOL in Repsol zastopane na nekaterih od teh sestankov, Komisija meni, da razpoložljivi dokazi ne zadoščajo za dokaz o odgovornosti teh podjetij za kršitev glede stiskanega parafina. Poleg tega, čeprav se zdi, da se nekateri dokazi nanašajo na druga obdobja in trge, Komisija meni, da razpoložljivi dokazi dovoljujejo sklep zgolj o kršitvi glede stiskanega parafina, prodajanega končnim strankam na nemškem trgu v letih od 1997 do 2004.“
95

Kraljevina Španija se torej sklicuje na fizično nepovezanost gradenj, predvidenih z zadevnimi projekti, kar naj bi Komisiji onemogočilo ugotovitev obstoja dveh gradenj. Vendar so tudi ob predpostavki fizične nepovezanosti različne gradnje še vedno sestavni deli funkcije, ki jo opravlja asanacijsko omrežje mesta Zaragoza, zato se lahko šteje, da so del iste gradnje. Zato, če so – kar zatrjuje Komisija in čemur Kraljevina Španija ne nasprotuje – navedene gradnje znotraj območja, ki ga pokriva omrežje odtokov in kanalizacije, s katerim upravlja občina Zaragoza, ni pomembno, da so te gradnje razpršene po omrežju in da niso fizično povezane. Zato so te gradnje, kot je Komisija navedla v izpodbijani odločbi, čeprav so bile „izvedene v različnih geografskih območjih“, „v enem samem zemljepisnem predelu“. Zato Kraljevina Španija s trditvijo o domnevni protislovnosti v izpodbijani odločbi v zvezi z navedenim ne more uspeti.
49

UUNT se strinja z argumentacijo odbora za pritožbe, ki je bila navedena zgoraj v točki 47. Vendar predlaga, naj se pravilo 22(2) Uredbe št. 2868/95 razlaga tako, da dovoljuje odborom za pritožbe, da ne glede na obstoj „novih dejstev“ sprejmejo dokaze, ki so prvič predloženi pred njimi, kadar so ti „zgolj dopolnilni“, kar pomeni, da je njihov namen samo dopolniti dokaze, predložene v določenem roku na prvi stopnji. Ta razlaga naj bi bila v skladu z merili, ki jih je Sodišče določilo v zgoraj v točki 42 navedeni sodbi UUNT proti Kaul za sprejetje prepoznih dokazov, in naj bi ustrezala „duhu“ te sodbe. UUNT priznava, da bi bilo, če bi bilo treba tako razlago uporabiti v obravnavani zadevi, treba ugotoviti, da je odbor za pritožbe napačno sklenil, da nima nikakršne diskrecijske pravice v tej zadevi, in tako sprejeti drugi tožbeni razlog ter razveljaviti izpodbijano odločbo. UUNT je na obravnavi dodal, da je navedena razlaga skladna s pristopom, ki ga je Splošno sodišče sprejelo v sodbah z dne 29. septembra 2011 v zadevi New Yorker SHK Jeans proti UUNT – Vallis K. – Vallis A. (FISHBONE) (T-415/09, neobjavljena v ZOdl.) in z dne 16. novembra 2011 v zadevi Buffalo Milke Automotive Polishing Products proti UUNT – Werner & Mertz (BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products) (T-308/06, ZOdl., str. II-7881) in navedel, da Splošnemu sodišču prepušča presojo, ali je to razlago treba uporabiti tudi v obravnavani zadevi.
97

Komisija je v točki 272 obrazložitve in v opombi št. 135 izpodbijane odločbe ponovno zatrdila, da bi se s tem, da v hipotetične stroške likvidacije ne bi vključila dodatnih odpravnin, prezrla družbena resničnost, s katero se soočajo velike skupine podjetij, pri čemer se je za dokaz te trditve zgolj sklicevala na Odločbo Komisije 92/266/EGS z dne 27. novembra 1991 o dejavnostih preusmeritve francoskih industrijskih skupin zunaj jeklarstva in premogovništva ter Compagnie générale maritime glede na člene od 92 do 94 Pogodbe EGS (UL L 138, str. 24) in na pozneje navedene socialne načrte. V zvezi s tem zadošča ugotoviti, po eni strani, da neka odločba iz leta 1991 ne more dokazati obstoja socialne prakse, ki bi bila zadosti ustaljena v trenutku privatizacije leta 2006, in po drugi strani, da preprosto sklicevanje na omejeno število socialnih načrtov ravno tako ne more dokazati obstoja zadosti ustaljene prakse v primerih, primerljivih z obravnavanim primerom. To še toliko bolj velja, ker se ti socialni načrti navezujejo na dejavnosti prestrukturiranja – in ne likvidacije, kot je priznala Komisija na obravnavi – v sektorjih, ki a priori nimajo nič skupnega s prometno infrastrukturo, kakršna sta kozmetični (Yves Saint-Laurent Haute Couture) ali živilskopredelovalni sektor (Danone).
Predlog za razglasitev ničnosti členov 1 in 2 Odločbe Komisije C(2007) 5910 final z dne 5. decembra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGS (zadeva COMP/38.629 – kloroprenski kavčuk), kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije C(2008) 2974 final z dne 23. junija 2008, v delu, ki se nanaša na EI du Pont de Nemours and Company, na eni strani in predlog za zmanjšanje globe, ki je bila s to odločbo solidarno naložena tožečim strankam, na drugi strani.
Predlog za razveljavitev odločbe tretjega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 8. oktobra 2007 (zadeva R 1337/2006-3) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti modela Skupnosti med družbama Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha in Kwang Yang Motor Co., Ltd.
Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 1. julija 2010 – Cementir Italia proti Komisiji

(Zadeva T-63/08)

„Državne pomoči − Nadomestilo za razlastitev zaradi javne koristi − Podaljšanje veljavnosti ugodnejše cene za dobavo električne energije − Odločba o nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom in o njenem vračilu − Pojem prednosti − Načelo varstva zaupanja v pravo − Izvajanje pomoči“

1. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Odškodnina za razlastitev sredstev – Izključitev (člen 87(1) ES) (Glej točke 57, 60, 63, 72, 74, 99, 101.)

2. Pomoči, ki jih dodelijo države – Preizkus, ki ga opravi Komisija – Upravni postopek – Obveznost Komisije, da zadevne stranke pozove k predložitvi pripomb – Pravica upravičenca do pomoči, da je ustrezno vključen v postopek – Omejitve (člen 88(2) ES) (Glej točke od 161 do 163, od 166 do 168.)

3. Pravo Unije – Načela – Pravica do obrambe – Uporaba za upravne postopke, ki jih uvede Komisija – Preiskava načrtovanih pomoči – Obseg (člen 88(2) ES) (Glej točko 189.)

4. Pomoči, ki jih dodelijo države – Načrtovanje pomoči – Sporočanje informacij Komisiji – Obseg obveznosti – Nujnost priglasitve ukrepov pomoči v fazi njihovih načrtov (člen 88(3) ES; Uredba Sveta št. 659/1999, člena 2 in 3) (Glej točke od 228 do 230, od 234 do 236.)

5. Pomoči, ki jih dodelijo države – Odločba Komisije, v kateri je ugotovljena nezakonitost pomoči in odrejeno njeno vračilo – Še neizplačana pomoč (člen 88(3) ES; Uredba Sveta št. 659/1999, člen 14(1)) (Glej točke 239, 241, 250, 251.)

6. Pomoči, ki jih dodelijo države – Vračilo nezakonite pomoči – Pomoč, ki je dodeljena ob kršitvi postopkovnih pravil iz člena 88 ES – Morebitna legitimna pričakovanja upravičencev – Varstvo – Pogoji in omejitve (člen 88 ES; Uredba Sveta št. 659/1999, člen 14(1)) (Glej točke od 269 do 271, 275, 276.)

7. Pomoči, ki jih dodelijo države – Odločba Komisije o nenasprotovanju nacionalnemu ukrepu – Legitimna pričakovanja glede zakonitosti podaljšanja tega ukrepa – Neobstoj (člen 88 ES; Uredba Sveta št. 659/1999, člen 14(1)) (Glej točke 283, 284, 288.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2008/408/ES z dne 20. novembra 2007 o državni pomoči C 36/A/06 (ex NN 38/06) Italije za ThyssenKrupp, Cementir in Nuova Terni Industrie Chimiche (UL 2008, L 144, str. 37).

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2010 – Freixenet proti UUNT (Oblika steklenice iz belega mat stekla)

(Zadeva T-109/08)

„Znamka Skupnosti – Prijava znamke Skupnosti, ki upodablja steklenico iz belega mat stekla – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z uporabo – Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009) – Obveznost obrazložitve – Pravica do obrambe – Člen 73 Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 75 Uredbe (ES) št. 207/2009)“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Izjema – Pridobitev razlikovalnega učinka z uporabo (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b) in (3)) (Glej točke 69, 79, 85, 107, 123, 124.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 30. novembra 2007 (zadeva R 97/2001‑1), glede registracije znaka v obliki steklenice iz belega mat stekla kot znamke Skupnosti.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Freixenet SA Zadevna znamka Skupnosti: tridimenzionalna znamka v obliki steklenice iz belega mat stekla za proizvode iz razreda 33 – prijava št. 32532 Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe





Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družbi Freixenet, SA se naloži plačilo stroškov.
Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 19. maja 2010 – Nexus Europe (Ireland) proti Komisiji

(Zadeva T-424/08)

„Arbitražna klavzula – Peti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti – Projekt v zvezi z makroekonomskim in urbanističnim razvojem v evropski informacijski družbi (Muteis) – Škoda, nastala zaradi spremembe pogodbe, ki se nanaša na sistem nadomestila stroškov, ki so nastali udeležencu projekta“

Postopek – Odškodninska tožba (členi 225(1) ES, 235 ES, 238 ES in 288, drugi odstavek, ES) (Glej točki 60, 61.)

Predmet

Tožba za povračilo škode, ki je tožeči stranki nastala s tem, da je Komisija izvedla nekatere spremembe pogodbe Muteis IST-2000-30117, ki je bila sklenjena 31. oktobra 2001.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 11. februarja 2010 – Deutsche BKK proti UUNT (Deutsche BKK)

(Zadeva T-289/08)

„Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti Deutsche BKK – Absolutni razlogi za zavrnitev − Opisnost in neobstoj razlikovalnega učinka – Neobstoj razlikovalnega učinka, pridobljenega z rabo − Člen 7(1)(b) in (c) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(b) in (c) in (3) Uredbe (ES) št. 207/2009) − Člena 73 in 74(1), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 40/94 (postala člena 75 in 76(1), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009)“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, ki jih sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki označujejo lastnosti blaga – Znamke brez razlikovalnega učinka – Izjema – Pridobitev razlikovalnega učinka z rabo (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b), (c) in (3)) (Glej točke 40, od 47 do 49 in 95.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. maja 2008 (zadeva R 318/2008-4) glede zahteve za registracijo besednega znaka Deutsche BKK kot znamke Skupnosti

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Deutsche BKK Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka Deutsche BKK za storitve iz razredov 36, 41 in 44 (prijava št. 4724894) Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1) Tožba se zavrže.
38

Trditev, ki se nanaša na dejstvo, da je bila zadevna znamka že uporabljena kot označba trgovskega izvora, ne more ovreči te ugotovitve. Člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 nalaga preizkus razlikovalnega učinka znamke, razen če je znamka z uporabo pridobila razlikovalni učinek v smislu člena 7(3) iste uredbe (postal člen 7(3) Uredbe št. 207/2009) (sodbi Sodišča prve stopnje z dne 5. aprila 2001 v zadevi Bank für Arbeit und Wirtschaft proti UUNT (EASYBANK), T-87/00, Recueil, str. II-1259, točka 40, in z dne v zadevi Frischpack proti UUNT (Oblika posode za sir), T-360/03, ZOdl., str. II-4097, točka 29). Poleg tega je namen tožbe pred Sodiščem prve stopnje nadzor zakonitosti odločb odborov za pritožbe UUNT v smislu člena 63 Uredbe št. 40/94. Zato ni naloga Sodišča prve stopnje, da ponovno preizkusi dejansko stanje ob upoštevanju dokazov, ki so bili prvič predloženi šele pred njim. Sprejetje teh dokazov je namreč v nasprotju s členom 135(4) Poslovnika, v skladu s katerim z vlogami strank ni mogoče spremeniti predmeta postopka pred odborom za pritožbe (sodba Sodišča prve stopnje z dne v zadevi DaimlerChrysler proti UUNT (Mreža hladilnika), T-128/01, Recueil, str. II-701, točka 18, in zgoraj v točki 27 navedena sodba α, točka 9). Vendar je iz spisa v postopku pred UUNT razvidno, da so bile fotografije, ki jih je v podporo tej trditvi predložila tožeča stranka, prvič predložene šele pred Sodiščem prve stopnje in da tožeča stranka pred UUNT ni zatrjevala, da je zadevna znamka pridobila razlikovalni učinek zaradi načina, kako se je uporabljala. Zato je treba to trditev in dokaze, predložene za njeno utemeljitev, zavreči kot nedopustne.