SL Uradni list Evropske unije C 114/24

Pritožba, ki jo je Groupement des cartes bancaires (CB) 8. februarja 2013 vložila zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 29. novembra 2012 v zadevi T-491/07, CB proti Komisiji

(Zadeva C-67/13 P)

2013/C 114/38

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnica: Groupement des cartes bancaires (CB) (zastopnika: F. Pradelles, odvetnik, J. Ruiz Calzado, odvetnik)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija, BNP Paribas, BPCE, prej Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance (CNCEP), Société générale

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 29. novembra 2012 v zadevi CB proti Komisiji (T-491/07);

— zadevo pošlje Splošnemu sodišču v ponovno odločanje, razen če Sodišče meni, da je dovolj seznanjeno z zadevo, da za nično razglasi Odločbo Komisije C(2007) 5060 final z dne 17. oktobra 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (COMP/D1/38606 – Groupement des Cartes Bancaires „CB“);

— Komisiji naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pritožnice v postopkih pred Sodiščem in Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v podporo pritožbi navaja tri pritožbene razloge.

Prvič, pritožnica zatrjuje, da je Splošno nepravilno uporabilo pravo pri uporabi pojma omejevanje konkurence kot cilj.

Splošno sodišče naj bi nepravilno uporabilo pravo pri uporabi člena 101(1) PDEU glede vsebine ukrepov Groupement des Cartes Bancaires „CB“ (v nadaljevanju: Groupement). Natančneje, Splošno sodišče naj bi med drugim nepravilno razlagalo sodno prakso glede pojma omejevanje konkurence kot cilj, in sicer s tem, ko je menilo, da so zgoraj navedeni ukrepi pomenili omejevanje kot cilj, pa čeprav sami po sebi niso imeli zadostne stopnje škodljivosti glede konkurence. Poleg tega naj bi Splošno sodišče nepravilno uporabilo pravo tudi s tem, ko je upoštevalo „genezo“ sprejetja ukrepov. Splošno sodišče naj bi namreč sodno prakso glede pojma sklep podjetniškega združenja nepravilno razlagalo kot izraz volje Groupement ter izkrivilo dokaze, ki so mu bili predloženi, s tem, ko je Groupement zaradi sprejetja izpodbijanih ukrepov pripisalo protikonkurenčni namen.

Splošno sodišče naj bi nepravilno uporabilo pravo pri uporabi člena 101(1) PDEU glede ciljev ukrepov Groupement. Natančneje, Splošno sodišče naj bi namreč sodno prakso s tem, ko je menilo, da je izogibanje parazitiranju – ki je legitimen cilj ukrepov Groupement in ki ga je Splošno sodišče priznalo – mogoče upoštevati šele v fazi člena 101(3) PDEU in ne člena 101(1) PDEU.

Splošno sodišče naj bi poleg tega nepravilno uporabilo pravo pri uporabi člena 101(1) PDEU glede ustreznega konteksta ukrepov Groupement. Natančneje, Splošno sodišče naj bi nepravilno razlagalo sodno prakso glede upoštevanja pravnega konteksta ter kršilo svojo obveznost upoštevanja ustaljene izkušnje. Zlasti naj bi nepravilno razlagalo sodbo z dne 20. novembra 2008 v zadevi Beef Industry Development in Barry Brothers s tem, ko je želelo to sodbo uporabiti za obravnavano zadevo, čeprav naj bi bili dejanski stanji obeh zadev bistveno drugačni. Poleg tega naj bi Splošno sodišče večkrat nepravilno uporabilo pravo s tem, ko je v obravnavanem sporu upoštevalo ekonomski kontekst in dvostransko tržno delovanje. Nazadnje, Splošno sodišče naj bi ne upoštevalo sodne prakse o naravi in obsegu svojega nadzora nad kompleksnimi ekonomskimi presojami, in sicer z neizvedbo minimalnega nadzora, ki naj bi ga bilo dolžno opraviti.

Drugič, pritožnica meni, da Splošno sodišče ni pravilno uporabilo prava pri uporabi pojma omejevanje konkurence kot učinek. Splošno sodišče naj bi nepravilno uporabilo pravo pri svoji presoji učinkov ukrepov Groupement. S tem, ko ni odgovorilo na tožbene razloge, ki jih je pritožnica podala glede domnevno protikonkurenčnih učinkov ukrepov, naj bi namreč kršilo svojo obveznost obrazložitve.

Tretjič, Splošno sodišče naj bi kršilo načeli sorazmernosti in pravne varnosti s tem, ko ni za nično razglasilo naložitve iz člena 2, drugi pododstavek, Odločbe Komisije C(2007)5060 final. Kršitev načela sorazmernosti naj bi bila podana z ohranitvijo naložitve Komisije, pri čemer ta naložitev ne le, da ni bila nujna za končanje domnevno ugotovljene kršitve, ampak je bila tudi nesorazmerna glede na iskani cilj. Poleg tega naj bi Splošno sodišče kršilo načelo pravne varnosti s tem, ko ni za nično razglasilo zgoraj navedene naložitve, čeprav je le-ta podana s splošnimi in dvoumnimi izrazi, zaradi česar pri Groupement ni bilo jasnosti, katere ukrepe sme sprejeti za izogibanje parazitiranju in za zagotavljanje varnosti sistema „CB“.