Keywords

Summary



Keywords

1. Pritožba – Pritožbeni razlogi – Nezadostnost obrazložitve – Tožba iz naslova nepogodbene odgovornosti Skupnosti – Nezakonitost Uredbe št. 2362/98, ki je domnevni razlog za zatrjevano škodo – Sodba, v kateri se ne obravnava zatrjevana nezakonitost – Utemeljena pritožba

2. Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Protipravnost – Škoda – Vzročna zveza

(člen 288, drugi odstavek, ES)

3. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Banane – Ureditev uvozov – Tarifna kvota – Določitev in razdelitev – Prenos izvedbenih pooblastil, ki zajemajo široko polje proste presoje, na Komisijo – Neobstoj očitne napake v presoji

(člen 211 ES; Uredba Sveta št. 404/93, člena 19(1) in 20; Uredba Komisije št. 2362/98)

4. Pravo Skupnosti – Načela – Temeljne pravice – Omejitve – Dopustnost – Pogoji – Skupna ureditev trgov – Tarifne kvote pri uvozu banan – Lastninska pravica – Pridobljena pravica – Svobodno opravljanje poklicne dejavnosti – Kršitev – Neobstoj

(člen 33 ES; Uredba Sveta št. 404/93; Uredba Komisije št. 2362/98)

5. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Uvozna dovoljenja – Dodelitev referenčnih količin – Jamstvo razpoložljivosti teh referenčnih količin in pravice do izvoza teh količin – Neobstoj

Summary

1. Za izključitev vsakršne odgovornosti Komisije mora Sodišče prve stopnje v okviru tožbe iz naslova nepogodbene odgovornosti Skupnosti preizkusiti, ali zatrjevana škoda poleg težav, s katerimi so se soočale tožeče stranke, da bi v celoti izkoristile referenčne količine in uvozna dovoljenja, ne izhaja prav iz očitane nezakonitosti Uredbe št. 2362/98 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe št. 404/93 v zvezi z uvozom banan v Skupnost, še posebej metode skupnega upravljanja carinskih kvot, ki jo je uvedla Komisija, ki bi tako bila vzrok za težave tradicionalnih uvoznikov banan iz tretjih držav, ki bi nazadnje morali uvažati banane AKP.

Ta preizkus bi Sodišče prve stopnje moralo izvesti še toliko bolj, ker je bila domnevna nezakonitost omenjene uredbe bistveni element utemeljitve tožb tožečih strank, ki so zaradi svojih težav zaradi oskrbe z bananami AKP poskušale dokazati obstoj delovanja negativnih učinkov te uredbe na poslovne dejavnosti podjetij, ki so tradicionalni uvozniki banan iz tretjih držav.

Sodišče prve stopnje, s tem da ni preizkusilo, ali bi bila zatrjevana nezakonitost Uredbe št. 2362/98 lahko vzrok za zatrjevano škodo, ni dovolj obrazložilo svoje sodbe.

(Glej točke od 57 do 59.)

2. Nepogodbena odgovornost Skupnosti, v smislu člena 288, drugi odstavek, ES, je odvisna od izpolnitve več pogojev: ravnanje, ki se očita instituciji Skupnosti, mora biti nezakonito, obstajati mora škoda in vzročna zveza med ravnanjem institucije ter nastalo škodo.

(Glej točko 61.)

3. Iz celote pogodbenih predpisov, v katero sodi člen 211 ES, kot tudi iz zahtev prakse izhaja, da je treba izraz „izvrševanje“ razlagati široko. Ker lahko le Komisija stalno in pozorno sledi razvoju kmetijskih trgov ter ustrezno hitro ukrepa, je lahko Svet pozvan, naj ji na tem področju podeli široke pristojnosti. Zato je treba meje teh pristojnosti ocenjevati zlasti v skladu s temeljnimi splošnimi cilji zadevne organizacije trga.

Komisija je na področju kmetijstva pristojna za sprejetje vseh potrebnih ali smotrnih ukrepov za izvedbo temeljne ureditve, kolikor ji ne nasprotujejo oziroma ne nasprotujejo predpisom glede izvajanja, ki jih je sprejel Svet.

Ker je Uredbo št. 2362/98 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe št. 404/93 v zvezi z uvozom banan v Skupnost Komisija sprejela na podlagi členov 19(1) in 20 Uredbe št. 404/93, pri čemer ji ta nalaga, da sprejme izvedbene ukrepe za upravljanje carinskih kvot, ob tem, da se upoštevajo tradicionalni trgovinski tokovi, in da sprejme posebne ukrepe, potrebne za prehod z uvoznega režima, ki je v veljavi od 1. julija 1993, na sedanji režim, uveljavljen z naslovom IV Uredbe št. 404/93, ter da sprejme potrebne ukrepe za spoštovanje obveznosti, ki izhajajo iz sporazumov, ki jih je sklenila Skupnost v skladu s členom 300 ES, tožeče stranke niso dokazale, da je Komisija kršila zadevno temeljno uredbo oziroma očitno prekoračila meje s strani Sveta podeljene pristojnosti presoje pri odločitvi za podrobna izvedbena pravila.

(Glej točke od 74 do 77 in 81.)

4. Lastninska pravica in prosto opravljanje poklicne dejavnosti spadata med splošna načela prava Skupnosti. Vendar ta temeljna načela nimajo neomejene veljave, temveč jih je treba upoštevati v razmerju do njihove funkcije v družbi. Posledično sta lahko izvrševanje pravice do lastnine in prosto opravljanje poklicne dejavnosti, zlasti v okviru organizacije skupnega trga, podvržena omejitvam, kolikor te omejitve dejansko ustrezajo ciljem skupnega dobra in glede na zasledovani cilj ne predstavljajo čezmernega in nesprejemljivega posega, ki bi lahko pomenil kršitev bistva zagotovljenih pravic.

Lastninska pravica uvoznikov banan iz tretjih držav ni vprašljiva zaradi uvedbe kvote Skupnosti in predpisov glede njene razdelitve. Dejansko noben gospodarski subjekt ne more zahtevati lastninske pravice na tržnem deležu, ki ga je imel v določenem trenutku v preteklosti, pred uvedbo skupne organizacije trga, ker tak tržni delež predstavlja le trenuten gospodarski položaj, ki je izpostavljen tveganjem sprememb okoliščin. Gospodarski subjekt ne more uveljavljati pošteno pridobljene pravice ali vsaj upravičenega zaupanja v ohranitev obstoječega položaja, ki se lahko spremeni na podlagi odločitve institucij Skupnosti v okviru njihove pristojnosti presoje.

Glede domnevnega kršenja prostega opravljanja poklicne dejavnosti lahko uvedba metode skupnega upravljanja carinskih kvot, kot je predvidena v Uredbi št. 2362/98 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe št. 404/93 v zvezi z uvozom banan v Skupnost, dejansko spremeni konkurenčni položaj uvoznikov banan iz tretjih držav, ker lahko po tej metodi vsi uvozniki uvažajo banane različnega izvora. Vendar, čeprav so uvozniki banan iz tretjih držav v konkurenci z uvozniki banan AKP, njihov uvoz ni več zmanjšan za 30 % v korist uvoznikov banan kategorije B, kot je bilo to predvideno v prejšnjem režimu. Med drugim jim je v okviru nove ureditve dovoljeno, da si priskrbijo banane AKP, navajane težave z iskanjem dobaviteljev banan AKP pa ne morejo vzbuditi dvoma v zakonitost ureditve, ki jim priznava pravico do uvoza banan v okviru kvote Skupnosti. V vsakem primeru so omejitve možnosti uvoza banan iz tretjih držav, ki jih s seboj prinaša uvedba carinskih kvot in mehanizma njihove razdelitve, že po naravi povezane z uvedbo skupne organizacije trga, katere namen je zagotavljanje ciljev iz člena 33 ES in izpolnitev mednarodnih obveznosti, ki jih je prevzela Skupnost. Te omejitve zato nesorazmerno vplivajo na prosto opravljanje poklicnih dejavnosti tradicionalnih prodajalcev banan iz tretjih držav.

(Glej točke 86 in od 88 do 91.)

5. Referenčna količina, dodeljena uvozniku v okviru skupne organizacije trga, je največja količina, do katere lahko ta med letom vlaga zahteve za uvozna dovoljenja, da bi izkoristil pravice, ki se navezujejo na carinsko kvoto. Dodelitev referenčnih količin torej ne zagotavlja njihove razpoložljivosti niti pravice gospodarskim subjektom, da dejansko izvozijo celoto dodeljenih količin v okviru dodeljenih carinskih kvot.

(Glej točko 87.)