ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Člen 4(1)(a) ter člen 28(3) in (6) Direktive 95/46 je treba razlagati tako, da je nadzorni organ države članice, kadar namerava v zvezi z organom s sedežem na ozemlju te države članice izvajati pooblastila za posredovanje iz člena 28(3) te direktive zaradi kršitev pravil v zvezi z varstvom osebnih podatkov, ki jih je storila tretja oseba, ki je odgovorna za obdelavo teh podatkov in ki ima sedež v drugi državi članici, pristojen za to, da neodvisno od nadzornega organa drugonavedene države članice opravi presojo zakonitosti take obdelave podatkov, in lahko svoja pooblastila za posredovanje izvaja v zvezi z organom s sedežem na njegovem ozemlju, ne da bi nadzorni organ druge države članice predhodno pozval, naj posreduje.
Zadeva C-480/16: Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Fidelity Funds in drugi/Skatteministeriet (Predhodno odločanje – Prosti pretok kapitala in svoboda plačil – Omejitve – Obdavčenje dividend, ki se izplačajo kolektivnim naložbenim podjemom za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) – Dividende, ki jih družbe, ki so rezidentke države članice, izplačajo KNPVP, ki so nerezidenti – Oprostitev dividend, ki jih družbe, ki so rezidentke neke države članice, izplačajo KNPVP rezidentom – Utemeljitev – Enakomerna razdelitev davčne pristojnosti med državami članicami – Doslednost davčnega sistema – Sorazmernost)

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – Fidelity Funds in drugi/Skatteministeriet

(Zadeva C-480/16) ( 1 )

„(Predhodno odločanje — Prosti pretok kapitala in svoboda plačil — Omejitve — Obdavčenje dividend, ki se izplačajo kolektivnim naložbenim podjemom za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) — Dividende, ki jih družbe, ki so rezidentke države članice, izplačajo KNPVP, ki so nerezidenti — Oprostitev dividend, ki jih družbe, ki so rezidentke neke države članice, izplačajo KNPVP rezidentom — Utemeljitev — Enakomerna razdelitev davčne pristojnosti med državami članicami — Doslednost davčnega sistema — Sorazmernost)“

Predložitveno sodišče

Østre Landsret

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Fidelity Funds in drugi

Tožena stranka: Skatteministeriet

Ob udeležbi: NN (L) SICAV

Izrek

Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero se od dividend, ki jih izplača družba s sedežem v tej državi članici kolektivnemu naložbenemu podjemu za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) nerezidentu, pri viru odtegne davek, medtem ko so dividende, izplačane KNPVP, ki je rezident te države članice, takega odtegljaja oproščene, če ta podjem imetnikom svojih enot premoženja izplača minimalno dividendo ali tehnično določi minimalno dividendo in odtegne davek na to realno ali fiktivno minimalno dividendo v breme imetnikov enot premoženja.

( 1 ) UL C 419, 14.11.2016.
Zadeva C-382/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 31. maja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Rheinland-Pfalz – Nemčija) – Hornbach-Baumarkt-AG / Finanzamt Landau (Predhodno odločanje — Svoboda ustanavljanja — Davek od dohodkov pravnih oseb — Ureditev države članice — Določitev obdavčljivega dohodka družb — Ugodnost, ki jo družba rezidentka brezplačno odobri družbi nerezidentki, s katero je v razmerju medsebojne odvisnosti — Izravnava obdavčljivih dohodkov družbe rezidentke — Neobstoj izravnave obdavčljivih dohodkov v primeru enake ugodnosti, ki jo družba rezidentka dodeli drugi družbi rezidentki, s katero je v takem razmerju — Omejitev svobode ustanavljanja — Upravičitev)

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 31. maja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Rheinland-Pfalz – Nemčija) – Hornbach-Baumarkt-AG / Finanzamt Landau

(Zadeva C-382/16) ( 1 )

„(Predhodno odločanje — Svoboda ustanavljanja — Davek od dohodkov pravnih oseb — Ureditev države članice — Določitev obdavčljivega dohodka družb — Ugodnost, ki jo družba rezidentka brezplačno odobri družbi nerezidentki, s katero je v razmerju medsebojne odvisnosti — Izravnava obdavčljivih dohodkov družbe rezidentke — Neobstoj izravnave obdavčljivih dohodkov v primeru enake ugodnosti, ki jo družba rezidentka dodeli drugi družbi rezidentki, s katero je v takem razmerju — Omejitev svobode ustanavljanja — Upravičitev)“

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Rheinland-Pfalz

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Hornbach-Baumarkt-AG

Tožena stranka: Finanzamt Landau

Izrek

Člen 43 ES (postal člen 49 PDEU) v povezavi s členom 48 ES (postal člen 54 PDEU) je treba razlagati tako, da načeloma ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero je treba dohodke družbe rezidentke neke države članice, ki je družbi s sedežem v drugi državi članici, s katero je v razmerju medsebojne odvisnosti, odobrila ugodnosti pod pogoji, ki odstopajo od pogojev, o katerih naj bi se v enakih ali podobnih okoliščinah dogovorile med seboj neodvisne tretje osebe, določiti tako, kakor bi se, če bi veljali pogoji, o katerih naj bi se dogovorile take tretje osebe in ki bi morali biti predmet izravnave, če do take izravnave obdavčljivih dohodkov ne pride, kadar te iste ugodnosti družba rezidentka odobri drugi družbi rezidentki, s katero je v razmerju medsebojne odvisnosti. Nacionalno sodišče pa mora preveriti, ali ureditev iz postopka v glavni stvari davčnemu zavezancu rezidentu daje možnost, da dokaže, da je bilo o pogojih dogovorjeno iz poslovnih razlogov, ki izhajajo iz njegovega položaja družbenika družbe nerezidentke.

( 1 ) UL C 343, 19.9.2016.
Zadeva C-645/16: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Conseils et mise en relations (CMR) SARL/Demeures terre et tradition SARL (Predhodno odločanje — Samozaposleni trgovski zastopniki — Direktiva 86/653/EGS — Pravica trgovskega zastopnika do nadomestila ali odškodnine po prenehanju veljavnosti pogodbe o trgovskem zastopanju — Člen 17 — Izključitev pravice do nadomestila v primeru naročiteljeve odpovedi pogodbe v poskusnem obdobju, določenem v pogodbi)

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Conseils et mise en relations (CMR) SARL/Demeures terre et tradition SARL

(Zadeva C-645/16) ( 1 )

„(Predhodno odločanje — Samozaposleni trgovski zastopniki — Direktiva 86/653/EGS — Pravica trgovskega zastopnika do nadomestila ali odškodnine po prenehanju veljavnosti pogodbe o trgovskem zastopanju — Člen 17 — Izključitev pravice do nadomestila v primeru naročiteljeve odpovedi pogodbe v poskusnem obdobju, določenem v pogodbi)“

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagateljica kasacijske pritožbe: Conseils et mise en relations (CMR) SARL

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Demeures terre et tradition SARL

Izrek

Člen 17 Direktive Sveta 86/653/EGS z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih je treba razlagati tako, da se ureditvi nadomestila in odškodnine, ki ju ta člen v odstavku 2 oziroma odstavku 3 določa v primeru prenehanja veljavnosti pogodbe o trgovskem zastopanju, uporabita, kadar do tega prenehanja pride v poskusnem obdobju, določenem v tej pogodbi.

( 1 ) UL C 70, 6.3.2017.
2.

Davek, kot je ta iz postopkov v glavni stvari, s katerim so veliki distribucijski centri v bistvu obdavčeni glede na njihovo prodajno površino, ni državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, čeprav so ga oproščeni centri, katerih prodajna površina je manjša od 4000 m2. Tak davek tudi ni državna pomoč v smislu te določbe, čeprav so ga oproščeni centri, ki opravljajo dejavnost v sektorju vrtnarstva ter prodaje vozil, gradbenega materiala, strojev in industrijskih dobav in katerih prodajna površina ne presega 10000 m2, saj ti centri nimajo tako velikega vpliva na okolje in prostorsko načrtovanje kot drugi, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.
SL Uradni list Evropske unije C 161/5

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – „SEGRO“ Kft./Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala (C-52/16), Günther Horváth/Vas Megyei Kormányhivatal (C-113/16)

(Združeni zadevi C-52/16 in C-113/16) (1)

((Predhodno odločanje - Člen 63 PDEU - Prosti pretok kapitala - Pravice užitka na kmetijskih zemljiščih - Nacionalna ureditev, s katero se možnost pridobitve takih pravic za prihodnost pridrži zgolj za osebe, ki so ožji družinski člani lastnika zemljišč, in s katero se, ne da bi bila predvidena odškodnina, ukinjajo pravice, ki so jih predhodno pridobile pravne ali fizične osebe, ki ne morejo utemeljiti vezi bližnjega sorodstva z navedenim lastnikom))

(2018/C 161/04)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki:„SEGRO“ Kft. (C-52/16), Günther Horváth (C-113/16)

Toženi stranki: Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala (C-52/16), Vas Megyei Kormányhivatal (C-113/16)

Izrek

Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je obravnavana v postopkih v glavni stvari, na podlagi katere pravice užitka, ki so bile predhodno ustanovljene na kmetijskih zemljiščih in katerih imetniki niso v bližnjem sorodstvu z lastnikom teh zemljišč, po samem zakonu ugasnejo in so zato izbrisane iz zemljiške knjige.

(1) UL C 136, 18.04.2016.

UL C 211, 13.06.2016.
2.

Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd et Schenker International (H.K.) Ltd poleg svojih stroškov nosijo stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.
2.

Če neizpolnitev obveznosti, ugotovljena v točki 1, na dan razglasitve te sodbe še traja, se Helenski republiki naloži, naj Evropski komisiji plača denarno kazen 3 276 000 EUR na polletje zamude pri izvrševanju ukrepov, potrebnih za uskladitev s sodbo z dne 24. junija 2004, Komisija/Grčija (C 119/02, neobjavljena, EU:C:2004:385), od dneva razglasitve te sodbe do izvršitve sodbe z dne 24. junija 2004, Komisija/Grčija (C 119/02, neobjavljena, EU:C:2004:385), v celoti, katere dejanski znesek je treba izračunati na koncu vsakega šestmesečnega obdobja z znižanjem celotnega zneska glede vsakega od teh obdobij za odstotek, ki ustreza deležu, ki predstavlja število enot populacijskega ekvivalenta, ki so bile v regiji Thriasio Pedio na koncu zadevnega obdobja dejansko usklajene s sodbo z dne 24. junija 2004, Komisija/Grčija (C 119/02, neobjavljena, EU:C:2004:385), glede na število enot populacijskega ekvivalenta, ki na dan razglasitve te sodbe v tej regiji niso bile usklajene s sodbo z dne 24. junija 2004, Komisija/Grčija (C 119/02, neobjavljena, EU:C:2004:385).
SL Uradni list Evropske unije C 72/22

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 20. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Stuttgart – Nemčija) – Brigitte Schlömp/Landratsamt Schwäbisch Hall

(Zadeva C-467/16) (1)

((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Luganska konvencija II - Litispendenca - Pojem „sodišče“ - Poravnalni organ švicarskega prava, zadolžen za poravnalni postopek, ki se opravi pred vsakim pravdnim postopkom))

(2018/C 072/28)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Stuttgart

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagateljica: Brigitte Schlömp

Nasprotna stranka: Landratsamt Schwäbisch Hall

Izrek

Člena 27 in 30 Konvencije o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, podpisane 30. oktobra 2007, katere sklenitev je bila v imenu Skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 2009/430/ES z dne 27. novembra 2008, je treba razlagati tako, da je v zvezi z litispendenco datum, na katerega se je začel obvezni poravnalni postopek pred poravnalnim organom švicarskega prava, datum, na katerega se šteje, da je „sodišče“ začelo postopek.

(1) UL C 428, 21.11.2016.
SL Uradni list Evropske unije C 83/4

Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 18. januarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Stadion Amsterdam CV/Staatssecretaris van Financiën

(Zadeva C-463/16) (1)

((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 77/388/EGS - Člen 12(3)(a), tretji pododstavek - Nižja stopnja DDV - Priloga H, kategorija 7 - Enotna storitev, sestavljena iz dveh ločenih elementov - Selektivna uporaba nižje stopnje DDV za enega od teh elementov - Turistični ogled, imenovan „World of Ajax“ - Obisk muzeja kluba AFC Ajax))

(2018/C 083/05)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagateljica kasacijske pritožbe: Stadion Amsterdam CV

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Staatssecretaris van Financiën

Izrek

Šesto direktivo Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2001/4/ES z dne 19. januarja 2001, je treba razlagati tako, da je treba enotno storitev – kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari – ki je sestavljena iz dveh ločenih elementov, pri čemer je eden glavni, drugi pa pomožni, ki bi bila, če bi bila zagotovljena ločeno, predmet različnih stopenj davka na dodano vrednost, obdavčiti zgolj po stopnji davka na dodano vrednost, ki se uporablja za to enotno storitev in je določena glede na glavni element, in to tudi, če je mogoče opredeliti ceno vsakega elementa, ki sestavlja celotno ceno, ki jo plača potrošnik za koriščenje te storitve.

(1) UL C 410, 7.11.2016.
1.

Člen 8(6) in (8) Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 je treba razlagati tako, da voznik rednega tedenskega časa počitka v smislu člena 8(6) ne sme preživeti v svojem vozilu.
SL Uradni list Evropske unije C 52/6

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 14. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Združeno kraljestvo) – Avon Cosmetics Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Zadeva C-305/16) (1)

((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Šesta direktiva 77/388/EGS - Člen 11(A)(1)(a) - Davčna osnova - Člen 17 - Pravica do odbitka - Člen 27 - Posebni ukrepi za odstopanje - Sklep 89/534/EGS - Trženjska struktura, ki temelji na dobavi blaga prek oseb, ki niso davčni zavezanci - Obdavčitev tržne vrednosti blaga, določene v zadnji fazi trženja - Vključitev stroškov, ki jih imajo navedene osebe))

(2018/C 052/08)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Avon Cosmetics Ltd

Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Izrek

1. Člena 17 in 27 Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2004/7/ES z dne 20. januarja 2004, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ukrepu, ki kot ta iz postopka v glavni stvari, dovoljen s Sklepom Sveta 89/534/EGS z dne 24. maja 1989, s katerim je Združenemu kraljestvu dovoljeno, da za nekatere dobave preprodajalcem, ki niso davčni zavezanci, uporabi ukrep, ki odstopa od člena 11[(A), točka (1)(a),] Šeste direktive, na podlagi člena 27 te direktive odstopa od člena 11(A), točka (1)(a), navedene direktive, v skladu s katerim je davčna osnova za davek na dodano vrednost (DDV) družbe, ki se ukvarja z neposredno prodajo, tržna vrednost blaga, prodanega v fazi končne potrošnje, kadar se navedeno blago trži s posredovanjem preprodajalcev, ki niso zavezani za plačilo DDV, tudi če ta ukrep, ki odstopa, nikakor ne upošteva vstopnega DDV na predstavitvene izdelke, ki so jih ti preprodajalci kupili od navedene družbe.

2. Na podlagi preučitve prvega vprašanja ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Sklepa 89/534.

3. Člen 27 Šeste direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/7, je treba razlagati tako, da od države članice, ki zaprosi za odstopanje od člena 11(A), točka (1)(a), te direktive, ne zahteva, da Evropsko komisijo obvesti, da preprodajalci, ki niso davčni zavezanci, plačajo DDV na nakup predstavitvenih izdelkov, kupljenih pri družbi, ki se ukvarja z neposredno prodajo, in ki jih uporabljajo za svojo gospodarsko dejavnost, da bi se ta vstopni davek kakor koli upošteval v pravilih ukrepa, ki odstopa.

(1) UL C 270, 25.7.2016.
2.

Člen 299 PDEU ter Uredbo Sveta (EGS) št. 2052/88 z dne 24. junija 1988 o nalogah strukturnih skladov in njihovi učinkovitosti in o usklajevanju njihovih dejavnosti med njimi samimi ter s projekti Evropske investicijske banke in drugimi obstoječimi finančnimi instrumenti, Uredbo Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med njimi samimi in s projekti Evropske investicijske banke in drugimi obstoječimi finančnimi instrumenti in Uredbo Sveta (EGS) št. 4256/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2052/88 v zvezi z Usmerjevalnim oddelkom Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) je treba razlagati tako, da – v okoliščinah, kakršne so obravnavane v postopku v glavni stvari – ne določajo oseb, zoper katere je mogoča izvršba na podlagi odločbe Komisije, s katero se zahteva povračilo plačanih zneskov in ki je izvršilni naslov. Te osebe mora določiti nacionalno pravo, pri čemer morata biti spoštovani načeli enakovrednosti in učinkovitosti.
SL Uradni list Evropske unije C 424/9

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Vion Livestock BV/Staatssecretaris van Economische Zaken

(Zadeva C-383/16) (1)

((Predhodno odločanje - Skupna ureditev trgov - Zaščita živali med prevozom - Izvozna nadomestila - Uredba (EU) št. 817/2010 - Uredba (ES) št. 1/2005 - Obveznost posodabljanja kopije dnevnika vožnje do prispetja živali v kraj prvega iztovarjanja v tretji državi končnega namembnega kraja - Izterjava preplačanih zneskov))

(2017/C 424/12)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Vion Livestock BV

Tožena stranka: Staatssecretaris van Economische Zaken

Izrek

Člen 7 Uredbe Komisije (EU) št. 817/2010 z dne 16. septembra 2010 o določitvi podrobnih pravilih v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 glede zahtev za odobritev izvoznih nadomestil v zvezi z dobrim počutjem živega goveda med prevozom v povezavi s členom 3(1) in (2) ter členom 2(2) Uredbe št. 817/2010 ter točkami 3, 7 in 8 Priloge II k Uredbi Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97 je treba razlagati tako, da je mogoče zahtevati vračilo izvoznih nadomestil na podlagi Uredbe št. 817/2010, kadar prevoznik goveda ni vodil kopije dnevnika vožnje iz Priloge II k Uredbi št. 1/2005 do kraja prvega iztovarjanja v tretji državi končnega namembnega kraja.

(1) UL C 371, 10.10.2016.
2.

Člen 27(1) Uredbe št. 604/2013 v povezavi z uvodno izjavo 19 te uredbe in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da mora imeti prosilec za mednarodno zaščito na voljo učinkovito in hitro pravno sredstvo, ki mu omogoča, da se sklicuje na iztek šestmesečnega roka, kot je opredeljen v členu 29(1) in (2) navedene uredbe, pri čemer do tega izteka pride po sprejetju odločbe o predaji. Pravica takega prosilca, določena z nacionalno ureditvijo, kot je ta v postopku v glavni stvari, da se v okviru pritožbe zoper odločbo o predaji, sprejeto glede njega, sklicuje na okoliščine, ki so nastale po sprejetju te odločbe, izpolnjuje to obveznost po določitvi učinkovitega in hitrega pravnega sredstva.
SL Uradni list Evropske unije C 382/17

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour du travail de Mons – Belgija) – Sandra Nogueira in drugi/Crewlink Ireland Ltd (C-168/16), Miguel José Moreno Osacar/Ryanair Designated Activity Company, nekdanja Ryanair Ltd (C-169/16)

(Združeni zadevi C-168/16 in C-169/16) (1)

((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Sodna pristojnost - Pristojnost v zadevah v zvezi z individualnimi pogodbami o zaposlitvi - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 19, točka 2(a) - Pojem „kraj, kjer delavec običajno opravlja svoje delo“ - Sektor zračnega prevoza - Navigacijsko osebje - Uredba (EGS) št. 3922/91 - Pojem „domača baza“))

(2017/C 382/20)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour du travail de Mons

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Sandra Nogueira, Victor Perez-Ortega, Virginie Mauguit, Maria Sanchez-Odogherty, José Sanchez-Navarro (C-168/16),), Miguel José Moreno Osacar (C-169/16)

Toženi stranki: Crewlink Ireland Ltd (C-168/16), Ryanair Designated Activity Company, nekdanja Ryanair Ltd (C-169/16)

Izrek

Člen 19, točka 2(a), Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se – v primeru tožbe delavca, ki je član navigacijskega osebja letalske družbe ali ki je tej družbi dodeljen, in za določitev pristojnosti sodišča, ki odloča – pojem „kraj, kjer delavec običajno opravlja svoje delo“ v smislu te določbe ne more enačiti s pojmom „domača baza“ v smislu Priloge III k Uredbi Sveta (EGS) št. 3922/91 z dne 16. decembra 1991 o uskladitvi tehničnih predpisov in upravnih postopkov na področju civilnega letalstva, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1899/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006. Vendar pa je pojem „domača baza“ pomemben indic za določitev „kraja, kjer delavec običajno opravlja svoje delo“.

(1) UL C 191, 30.5.2016.