Keywords

Summary



Keywords

1. Evropska unija – Institucije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Dokumenti, ki izvirajo iz države članice – Možnost države članice od institucije zahtevati nerazkritje dokumentov – Obveznost institucije, da jih ne razkrije brez predhodnega soglasja

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(5))

2. Evropska unija – Institucije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Dokumenti, ki izvirajo iz države članice – Možnost države članice od institucije zahtevati nerazkritje dokumentov – Obseg

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člena 4, od (1) do (3), in 5)

3. Evropska unija – Institucije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Dokumenti, ki izvirajo iz države članice – Možnost države članice od institucije zahtevati nerazkritje dokumentov – Postopkovne posledice – Obveznost države članice in institucije Unije, da obrazložita zavrnitveno odločbo – Obseg

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4, od (1) do (3))

4. Evropska unija – Institucije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Dokumenti, ki izvirajo iz države članice – Možnost države članice od institucije zahtevati nerazkritje dokumentov – Pristojnost sodišča Unije, da opravi nadzor nad utemeljenostjo zavrnitve – Pregled dokumentov in camera

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4, od (1) do (3))

Summary

1. Kadar država članica uporabi možnost, ki jo ima na podlagi člena 4(5) Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, da prosi, da se poseben dokument, ki izvira iz te države, ne razkrije brez njenega predhodnega soglasja, potrebuje institucija za morebitno razkritje tega dokumenta predhodno soglasje navedene države članice. Iz tega sledi, a contrario , da institucija zadevnega dokumenta brez soglasja zadevne države članice ne sme razkriti.

(Glej točki 55 in 56.)

2. Izvrševanje pravice, ki jo odstavek 5 člena 4 Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije podeljuje zadevni državi članici, je omejeno z vsebinskimi izjemami, naštetimi v odstavkih od 1 do 3 tega člena, pri čemer je tej državi članici glede tega priznana zgolj pravica sodelovanja pri odločanju institucije. V tem smislu je treba predhodno soglasje države članice, na katero se nanaša odstavek 5 tega člena 4, primerjati z neke vrste pritrdilnim mnenjem glede neobstoja izjem iz odstavkov od 1 do 3 istega člena, ne pa s pravico do diskrecijskega veta. Postopek odločanja, ki je bil uveden z odstavkom 5 navedenega člena 4, zahteva, da zadevni institucija in država članica upoštevata vsebinske izjeme, določene v odstavkih od 1 do 3.

Glede obsega člena 4(5) navedene uredbe v zvezi z institucijo, na katero je bila naslovljena prošnja, posredovanje zadevne države članice glede vlagatelja prošnje ne vpliva na to, da je odločba, ki ji jo pošlje institucija kot odgovor na prošnjo za dostop, vloženo glede dokumenta, ki ga ima ta institucija, akt Unije.

(Glej točki 58 in 60.)

3. Institucija, na katero je bila naslovljena prošnja, je kot avtorica odločbe o zavrnitvi dostopa do dokumentov odgovorna za zakonitost te odločbe. Ta institucija tako ne bo upoštevala nasprotovanja države članice, da se dokument, ki izvira iz te države, razkrije, če je to nasprotovanje brez vsakršne obrazložitve ali če se razlogi, na katere se ta država opira za zavrnitev dostopa do dokumentov, ne nanašajo na izjeme, ki jih določa člen 4, od (1) do (3), Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije. Zadevna institucija mora zato, preden zavrne dostop do dokumenta, ki izvira iz države članice, preveriti, ali nasprotovanje države članice temelji na navedenih izjemah in ali je ta glede tega ustrezno obrazložila svoja stališča.

Vendar pa instituciji, na katero je bila naslovljena prošnja, ni treba opraviti izčrpne presoje odločbe zadevne države članice o zavrnitvi tako, da opravi nadzor, ki presega preveritev, ali obstaja obrazložitev, v kateri bi se sklicevalo na navedene izjeme. Zahtevanje take izčrpne presoje bi namreč morda pripeljalo do tega, da bi lahko institucija, na katero je bila naslovljena prošnja, po opravljeni presoji osebi, ki je zaprosila za dostop, neupravičeno posredovala zadevni dokument, ne glede na nasprotovanje države članice, iz katere izvira ta dokument, ki je pravilno obrazloženo.

(Glej točke od 61 do 64.)

4. Uporaba člena 4(5) Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, sodišču Unije ne preprečuje, da opravi nadzor nad odločbo institucije o zavrnitvi, ki presega proučitev prima facie in preprečuje vsebinsko presojo možnosti uporabe izjem iz člena 4, od (1) do (3), navedene uredbe.

Kadar država članica utemeljeno nasprotuje temu, da se dovoli dostop do zadevnega dokumenta, in mora zadevna institucija zato zavrniti prošnjo za dostop, avtor te prošnje namreč uživa sodno varstvo. Sodišče Unije je pristojno, da na zahtevo zainteresirane osebe, ki ji je institucija zavrnila dostop, opravi nadzor nad tem, ali je bila navedena zavrnitev pravilno utemeljena z navedenimi izjemami, in to ne glede na to, ali je bila zavrnitev posledica presoje teh izjem s strani institucije same ali s strani zadevne države članice.

Zagotovitev takega sodnega varstva v korist prosilca, ki mu je institucija, na katero je bila naslovljena prošnja, zavrnila dostop do enega ali več dokumentov, ki izvirajo iz države članice, potem ko je ta država temu nasprotovala, pomeni, da sodišče Unije opravi dejansko presojo zakonitosti odločbe o zavrnitvi dostopa na podlagi vseh upoštevnih elementov, med katerimi so predvsem dokumenti, katerih razkritje je zavrnjeno. Da bi sodišče Unije spoštovalo prepoved razkritja zadevnih dokumentov ob neobstoju predhodnega soglasja zadevne države članice, mora proučiti te dokumente in camera , tako da same stranke nimajo dostopa do zadevnih dokumentov.

(Glej točke 70, 72 in 73.)