ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Helenska republika s tem, da za vsako vodno območje, ki leži na njenem ozemlju, ni izvedla analize njegovih značilnosti, pregleda vplivov človekovega delovanja na stanje površinskih voda in podzemne vode ter ekonomske analize rabe vode v skladu s strokovnimi zahtevami iz Prilog II in III Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) te direktive, ter s tem, da ni predložila zbirnih poročil o analizah, določenih v tej določbi, prav tako ni izpolnila obveznosti iz člena 15(2) navedene direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 22/15

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. novembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Högsta domstolen (Švedska)) – Kerstin Sundelind Lopez proti Miguelu Enriqueju Lopezu Lizazu

(Zadeva C-68/07) (1)

(Uredba (ES) št. 2201/2003 - Členi 3, 6 in 7 - Sodna pristojnost - Priznavanje in izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Pristojnost v zadevah, povezanih z razvezo zakonske zveze - Tožena stranka, ki je državljan tretje države in v njej tudi prebiva - Nacionalna pravila o pristojnosti, ki določajo presežno pristojnost sodišča)

(2008/C 22/29)

Jezik postopka: švedščina

Predložitveno sodišče

Högsta domstolen

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Kerstin Sundelind Lopez

Tožena stranka: Miguel Enrique Lopez Lizazo

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Högsta domstolen – Razlaga členov 3, 6 in 7 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, str. 1) – Pristojnost v primeru razveze zakonske zveze, kadar tožena stranka ne prebiva v nobeni državi članici niti nima državljanstva nobene države članice.

Izrek

Člena 6 in 7 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2116/2004 z dne 2. decembra 2004 o pogodbah s Svetim sedežem, je treba razlagati tako, da kadar v okviru postopka za razvezo zakonske zveze tožena stranka nima običajnega prebivališča v nobeni državi članici in ni državljan nobene države članice, pristojnost sodišč države članice, da razsodijo o tej tožbi, ne more temeljiti na njihovem nacionalnem pravu, če so za to na podlagi člena 3 te uredbe pristojna sodišča druge države članice.

(1) UL C 82, 14.4.2007.
1.

Italijanska republika, s tem da glede vzorčnega vodnega območja reke Serchio in dela vodnega območja vzhodnih Alp ter severnih, osrednjih in južnih Apeninov ni predložila zbirnega poročila o analizah, predpisanih v členu 5(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike, kot se zahteva v skladu s členom 15(2) te direktive, in ni izvedla analiz in pregledov iz člena 5(1) te direktive, ni izpolnila obveznosti iz členov 5(1) in 15(2) navedene direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 153/4

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 30. aprila 2009 — CAS Succhi di Frutta SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva C-497/06 P) (1)

(Pritožba - Nepogodbena odgovornost - Postopek oddaje naročila - Plačilo v naravi - Plačilo izbranih ponudnikov s sadjem, ki ni bilo sadje določeno v obvestilu o oddaji naročila - Vzročna zveza)

2009/C 153/07

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: CAS Succhi di Frutta SpA (zastopniki: F. Sciaudone, R. Sciaudone in D. Fioretti, odvetniki)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Cattabriga, zastopnik, A. Dal Ferro, odvetnik)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 13. septembra 2006 v zadevi CAS Succhi di Frutta SpA proti Komisiji (T-226/01), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo, katere predmet je bil zahtevek za povrnitev škode, nastale zaradi odločb Komisije C(96)1916 z dne 22. julija 1996 in C(96)2208 z dne 6. septembra 1996, ki sta bili sprejeti v okviru Uredbe Komisije (ES) št. 228/96 z dne 7. februarja 1996 o dobavi sadnih sokov in džemov, namenjenih prebivalcem Armenije in Azerbajdžana (UL L 30, str. 18)

Izrek

1) Pritožba se zavrne.

2) CAS Succhi di Frutta SpA se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 42, 24.2.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 44/4

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. decembra 2008 – British Aggregates Association proti Komisiji Evropskih skupnosti, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

(Zadeva C-487/06 P) (1)

(Pritožba - Državna pomoč - Okoljska dajatev na agregate iz Združenega kraljestva)

(2009/C 44/06)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: British Aggregates Association (zastopnika: C. Pouncey, Solicitor, L. Van den Hende, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: J. Flett, B. Martenczuk in T. Scharf, zastopniki), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: T. Harris, M. Hall in G. Facenna, zastopniki)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi razširjeni senat) z dne 13. septembra 2006 v zadevi British Aggregates proti Komisiji (T-210/02), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo kot neutemeljen predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2002) 1478 konč., z dne 24. aprila 2002, da ne bo nasprotovala sistemu dajatev na agregate iz kamnolomov v Združenem kraljestvu (državna pomoč N 863/01 – Združeno kraljestvo, dajatev na agregate)

Izrek

1) Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 13. septembra 2006 v zadevi British Aggregates Association proti Komisiji (T-210/02) se razveljavi.

2) Zadeva se vrne v odločanje Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti.

3) Odločitev o stroških se pridrži.

(1) UL C 42, 24.2.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 102/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. marca 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

(Zadeva C-205/06) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Kršitev člena 307, drugi odstavek, ES - Nesprejetje ustreznih ukrepov za odpravo nezdružljivosti med dvostranskimi sporazumi, sklenjenimi s tretjimi državami pred pristopom države članice k Evropski uniji, in Pogodbo ES - Sporazumi o naložbah, ki jih je Republika Avstrija sklenila z Republiko Korejo, Republiko Zelenortski otoki, Ljudsko republiko Kitajsko, Malezijo, Rusko federacijo in Republiko Turčijo)

2009/C 102/02

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: H. Støvlbæk, B. Martenczuk in C. Tufvesson, zastopniki)

Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnika: C. Pesendorfer in G. Thallinger, zastopnika)

Intervenienti v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in. C. Blaschke, zastopnika), Republika Litva (zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik), Republika Madžarska (zastopniki: J. Fazekas, K. Szíjjártó in M. Fehér, zastopniki), Republika Finska (zastopnika: A. Guimaraes-Purokoski in M. J. Heliskoski, zastopnika)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 307, drugi odstavek, ES – Nesprejetje ustreznih ukrepov za odpravo nezdružljivosti med dvostranskimi sporazumi, sklenjenimi s tretjimi državami pred pristopom države članice k Evropski uniji, in Pogodbo ES – Sporazumi o naložbah, ki jih je Republika Avstrija sklenila z Republiko Korejo, Republiko Zelenortski otoki, Ljudsko republiko Kitajsko, Malezijo, Rusko federacijo in Republiko Turčijo

Izrek

1) Republika Avstrija, s tem da ni sprejela ustreznih ukrepov za odpravo nezdružljivosti določb na področju prenosa kapitala, vsebovanih v sporazumih o naložbah, ki jih je sklenila z Republiko Korejo, Republiko Zelenortski otoki, Ljudsko republiko Kitajsko, Malezijo, Rusko federacijo in Republiko Turčijo, ni izpolnila obveznosti iz člena 307, drugi odstavek, ES.

2) Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

3) Zvezna republika Nemčija, Republika Litva, Republika Madžarska in Republika Finska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 165, 15.7.2006.
SL Uradni list Evropske unije C 301/5

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Heinrich Bauer Verlag Beteiligungs GmbH proti Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

(Zadeva C-360/06) (1)

(Svoboda ustanavljanja - Davčna zakonodaja - Davek od dohodka pravnih oseb - Vrednotenje deležev kapitalske družbe, ki ne kotirajo na borzi)

(2008/C 301/09)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Hamburg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Heinrich Bauer Verlag BeteiligungsGmbH

Tožena stranka: Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

Ob udeležbi: Heinrich Bauer Verlag KG

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Hamburg – Razlaga členov 52 Pogodbe ES (po spremembi člen 43 ES) in 58 Pogodbe ES (po spremembi člen 48 ES) – Vrednotenje deležev družbe, ki ne kotirajo – Razlika pri vrednotenju udeležbe v nacionalni osebni družbi in udeležbe v osebni družbi iz druge države članice.

Izrek

Zaradi neobstoja utemeljenega razloga člena 52 Pogodbe EGS (postal člen 52 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 43 ES) in 58 Pogodbe EGS (postal člen 58 Pogodbe ES, ki je postal člen 48 ES) nasprotujeta uporabi davčne zakonodaje določene države članice, če ta pri vrednotenju deležev kapitalske družbe, ki ne kotirajo na borzi, v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, povzroči, da se deleži, ki jih ima ta družba v kapitalu osebne družbe s sedežem v drugi državi članici, vrednotijo višje kot njeni deleži v osebni družbi s sedežem v zadevni državi članici, če ima zaradi te udeležbe določen vpliv na odločitve osebne družbe s sedežem v drugi državi članici in ji to dovoljuje, da določa njene dejavnosti.

(1) UL C 310, 16.12.2006.
1)

Člen 5(1) in (2) Prve Direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami, in člen 3a(1) Direktive Sveta 84/450/EGS z dne 10. septembra 1984 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju, kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/55/ES z dne 6. oktobra 1997, je treba razlagati tako, da imetnik registrirane znamke nima pravice tretji osebi prepovedati, da pri primerjalnem oglaševanju uporabi znak, enak ali podoben tej znamki, ki izpolnjuje vse pogoje za dopustnost iz navedenega členu 3a(1). Če pa so izpolnjeni vsi pogoji, ki so v členu 5(1)(b) Direktive 89/104 določeni za prepoved uporabe znaka, enakega ali podobnega registrirani znamki, primerjalno oglaševanje, pri katerem je uporabljen ta znak, ne more izpolnjevati pogoja za dopustnost iz člena 3a(1)(d) Direktive 84/450, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/55.
SL Uradni list Evropske unije C 171/7

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline proti Jean-Pierru Rouardu

(Zadeva C-462/06) (1)

(Uredba (ES) št. 44/2001 - Oddelek 5 poglavja II - Pristojnost glede individualnih pogodb o zaposlitvi - Oddelek 2 navedenega poglavja - Posebna pristojnost - Člen 6(1) - Več toženih oseb)

(2008/C 171/11)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline

Tožena stranka: Jean-Pierre Rouard

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation – Razlaga člena 6, točka 1, člena 18, točka 1, in člena 19 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1) – Pravila pristojnosti v zvezi z individualnimi pogodbami o zaposlitvi – Položaj odpuščenega delavca, ki je v tretji državi delal za račun dveh družb skupine, ki imata sedeža v različnih državah članicah.

Izrek

Pravilo o pristojnosti iz člena 6, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah se ne more uporabiti v sporu, ki spada pod oddelek 5 poglavja II te uredbe, ki se nanaša na pravila o pristojnosti, ki se uporabljajo za individualne pogodbe o zaposlitvi.

(1) UL C 326, 30.12.2006.
SL Uradni list Evropske unije C 128/12

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. aprila 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

(Zadeva C-522/06) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Uredba (ES) št. 2037/2000 - Snovi, ki tanjšajo ozonski plašč - Zajem, recikliranje, predelava in uničevanje teh snovi)

(2008/C 128/19)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Alcover San Pedro in B. Stromsky)

Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnik: A. Hubert)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Uredba (ES) št. 2037/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč (UL L 244, str. 1) – Člena 16(5) in 17(1) – Nesprejetje ukrepov, ki bi opredelili pogoje za minimalno usposobljenost, ki se zahtevajo za osebje, odgovorno za zajem, recikliranje in predelavo ter uničevanje nadzorovanih snovi iz člena 2 uredbe, ki so vsebovane v opremi za hlajenje in klimatizacijo, toplotnih črpalkah, požarnih sistemih in gasilnih aparatih – Nesprejetje izvedljivih previdnostnih ukrepov za preprečitev in čim večje zmanjšanje uhajanja nadzorovanih snovi in neopravljanje letnega nadzora, ki se zahteva zaradi morebitnega uhajanja.

Izrek

1) Kraljevina Belgija je, s tem da — ni opredelila pogojev za minimalno usposobljenost, ki se zahtevajo za osebje, odgovorno za zajem, recikliranje in predelavo ter uničevanje nadzorovanih snovi, v skladu s členom 16(5) Uredbe (ES) št. 2037/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč in — glede pokrajine Valonije ni sprejela vseh izvedljivih previdnostnih ukrepov za preprečitev in čim večje zmanjšanje uhajanja nadzorovanih snovi ter da ni opravila letnih pregledov za ugotovitev, ali obstaja uhajanje ali ne, v skladu s členom 17(1) Uredbe št. 2037/2000, ni izpolnila obveznosti iz določb te direktive.

2) Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 42, 24.2.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 107/4

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. marca 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Schwerin – Nemčija) – Rüdiger Jager proti Amt für Landwirtschaft Bützow

(Zadeva C-420/06) (1)

(Skupna kmetijska politika - Uredbi (ES) št. 1254/1999 in (ES) št. 1782/2003 - Goveje in telečje meso - Integrirani upravni in kontrolni sistem za nekatere sheme pomoči Skupnosti - Uredbe (EGS) št. 3887/92, (ES) št. 2419/2001 in (ES) št. 796/2004 - Zahtevek za pomoč,na žival' - Premija za kravo dojiljo - Nepravilnost - Nespoštovanje določb, ki se uporabljajo za identifikacijo in registracijo govedi, za katere se ni zahtevala pomoč - Uredba (ES) št. 1760/2000 - Izključitev od pomoči - Člen 2(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 - Načelo retroaktivne uporabe milejše kazni)

(2008/C 107/06)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht Schwerin

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Rüdiger Jager

Tožena stranka: Amt für Landwirtschaft Bützow

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Schwerin – Razlaga člena 2(2) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL L 312, str. 1) – Zavrnitev zahtevka za dodelitev premij za živali zaradi razlike za več kot 20 %, ugotovljene pri kontroli med številom navedenih in številom ugotovljenih živali – Retroaktivna uporaba ugodnejših upravnih kazni glede premij za živali, ki se uporabijo šele po ukinitvi sistema premij za živali v zadevni državi članici.

Izrek

Člen 2(2), drugi stavek, Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti je treba razlagati tako, da členov 66 in 67 Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, kot je bila spremenjena in popravljena z Uredbo Komisije (ES) št. 239/2005 z dne 11. februarja 2005, ni mogoče uporabiti retroaktivno za zahtevek za pomoč „na žival“, za katero se ratione temporis uporablja Uredba Komisije (EGS) št. 3887/92 z dne 23. decembra 1992 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2801/1999 z dne 21. decembra 1999, ki je privedla do izključitve od pomoči na podlagi člena 10c te uredbe.

(1) UL C 326, 30.12.2006.
3)

Določbe člena 44 Sklepa št. 1/95 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija z dne 22. decembra 1995 o vzpostavitvi zaključne faze carinske unije, brane v povezavi s členom 47 od (1) do (3) Dodatnega protokola, podpisanega 23. novembra 1970 v Bruslju, ki je bil sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, priloženo k Sporazumu o vzpostavitvi pridružitvenega razmerja med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki ga je 12. septembra 1963 v Ankari podpisala Republika Turčija in druge države članice Evropske gospodarske skupnosti in Skupnost ter je bil sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti s Sklepom Sveta 64/732/EGS z dne 23. decembra 1963, in določbe členov 45 in 46 navedenega Sklepa št. 1/95 nimajo neposrednega učinka na nacionalnih sodiščih in tako ne dajejo posameznim gospodarskim subjektom pravice, da se nanje sklicujejo v primeru njihove kršitve, da bi preprečili plačilo protidampinških dajatev, ki se drugače zahteva. Določbe člena 47 Sklepa št. 1/95 imajo neposredni učinek in upravičenci, na katere se le-te nanašajo, imajo pravico, da se nanje sklicujejo pred sodišči držav članic.
SL Uradni list Evropske unije C 64/9

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Roby Profumi Srl proti Comune di Parma

(Zadeva C-257/06) (1)

(Člen 28 ES - Direktiva 76/768/EGS - Varovanje zdravja - Kozmetični izdelki - Uvoz - Posredovanje podatkov v zvezi s kozmetičnimi izdelki organom države uvoznice)

(2008/C 64/11)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corta suprema di cassazione

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Roby Profumi Srl

Tožena stranka: Comune di Parma

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Corta suprema di cassazione – Razlaga člena 28 ES in člena 7 Direktive Sveta 76/768/EGS z dne 27. julija 1976 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kozmetičnimi izdelki (UL L 262, str. 169), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 93/35/EGS z dne 14. junija 1993 (UL L 151, str. 32) – Izdelki, pripravljeni za prodajo in s poreklom iz drugih držav članic? – Nacionalne določbe, ki uvoznika obvezujejo, da posreduje popoln in podroben seznam snovi, ki jih vsebuje izdelek

Izrek

Člen 7 Direktive Sveta 76/768/EGS z dne 27. julija 1976 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kozmetičnimi izdelki 76/768/EGS, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 93/35/EGS z dne 14. junija 1993, ne nasprotuje nacionalni določbi, ki zaradi hitrega in ustreznega zdravljenja pri zdravstvenih težavah uvoznika kozmetičnih izdelkov obvezuje, da ministrstvu za zdravje in regiji posreduje ime ali firmo podjetja, njegov sedež in sedež proizvodne enote ter popoln in podroben seznam uporabljenih snovi in snovi, ki jih vsebujejo navedeni izdelki.

(1) UL C 212, 2.9.2006.
SL Uradni list Evropske unije C 51/21

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH proti Hauptzollamtu Bielefeld

(Zadeva C-374/06) (1)

(Vprašanje za predhodno odločanje - Davčne določbe - Usklajevanje zakonodaj - Direktiva 92/12/EGS - Trošarinski izdelki - Davčne znamke - Nezakoniti izstop iz režima odloga plačila trošarine - Kraja - Dajanje v potrošnjo v državi članici, v kateri je prišlo do kraje - Nevračilo davčnih znamk druge države članice, ki so bile že nalepljene na ukradene izdelke)

(2008/C 51/34)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH

Tožena stranka: Hauptzollamt Bielefeld

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Düsseldorf – Razlaga Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, str. 1) – Zavrnitev vračila zneska, s strani države članice, ki je bil plačan za pridobitev davčnih znamk te države članice, nalepljenih na tobačne proizvode, ki so nato v drugi državi članici nezakonito zapustili režim odloga plačila trošarine, zaradi česar je bilo treba v tej drugi državi članici plačati trošarine – Kraja cigaret

Izrek

Direktiva Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL L 76, str. 1), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 807/2003 z dne 14. aprila 2003 o prilagoditvi določb glede odborov, ki pomagajo Komisiji pri uresničevanju njenih izvedbenih pooblastil, predvidenih v aktih Sveta, ki se sprejemajo v postopku posvetovanja (soglasje), Sklepu 1999/468/ES, ne nasprotuje predpisom države članice, ki izključujejo vračilo zneska, ki je bil plačan za pridobitev davčnih znamk te države članice, ker so bile te znamke nalepljene na trošarinske izdelke preden so bile dane v potrošnjo v navedeni državi članici, pri čemer dejstvo, da so bili ti proizvodi ukradeni v drugi državi članici, povzroči plačilo trošarin v tej drugi državi članici, in ker ni bil predložen dokaz, da se ukradeni izdelki ne bodo dajali v promet v državi članici izdaje navedenih znamk.

(1) UL C 326, 30.12.2006.
3)

Dejstvo, da so države članice pristojne, da same odločajo o organizaciji svojega izobraževalnega sistema, ne more privesti do tega, da bi bila nacionalna zakonodaja, ki upravičenost do davčne oprostitve omeji na davčne zavezance, ki svoje dejavnosti opravljajo v službi pri nacionalnih javnih univerzah ali po njihovem naročilu, združljiva s pravom Skupnosti.