ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 13. aprila 2005 − Gillette proti UUNT – Wilkinson Sword (RIGHT GUARD XTREME sport)

(Zadeva T-286/03)

„Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti RIGHT GUARD XTREME sport – Prejšnja nacionalna figurativna znamka WILKINSON SWORD XTREME III – Verjetnost zmede – Zavrnitev registracije – Člen 8(1)(b) Uredbe ES št. 40/94“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede s prejšnjo znamko – Figurativna znamka, ki vsebuje izraze „RIGHT GUARD XTREME sport“, in figurativna znamka, ki vsebuje izraze „WILKINSON SWORD XTREME III“ (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točki 81 in 82.)

Predmet

Tožba, vložena proti odločbi četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. aprila 2003 (zadeva R 221/2002-4), s katero je bila zavrnjena registracija figurativne znamke RIGHT GUARD XTREME sport.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: The Gillette Company Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka RIGHT GUARD XTREME sport za proizvode iz razreda 3 – prijava št. 1486745 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Wilkinson Sword GmbH Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemške figurativne znamke WILKINSON SWORD XTREME III za proizvode iz razreda 3 Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave tožeče stranke





Izrek

1) Tožba se zavrne.
—

je večina potrdil, ki so jih predložili direktorji različnih medijev, napisanih tako, da ni mogoče ugotoviti, ali in v kolikšnem obsegu so se prejšnje znamke oglaševale pred odločilnim datumom, to je 1. april 1996; samo dve potrdili, in sicer potrdili odgovornih oseb revije Epoca in Tribuna, navajata upoštevne datume med letoma 1994 in 1995, ko se je ena od teh znamk oglaševala;
4.

Konkurenca — Upravni postopek — Spoštovanje pravice do obrambe — Obremenilni dokument — Pojem — Dokument Komisije, v katerem so povzeta dejstva, ki so jih predložili udeleženci pri kršitvi — Izključitev (člen 81(1) ES) (Glej točki 156 in 157.)
2.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo — Odločba Komisije, s katero je bilo ugotovljeno, da shema državnih pomoči ni skladna s skupnim trgom, in je bila določena prehodna ureditev — Tožba, ki jo je vložilo podjetje, za katero ne velja prehodna ureditev — Dopustnost — Pogoji (člena 87(1) ES in 230, četrti odstavek, ES) (Glej točke od 93 do 96 in 100.)
Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 11. julija 2007 – Mülhens proti UUNT – Conceria Toska (TOSKA)

(Zadeva T-263/03)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti TOSKA — Prejšnja nacionalna besedna znamka TOSCA — Relativni razlogi za zavrnitev — Splošno znana znamka v smislu člena 6a Pariške konvencije — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Člen 8(5) Uredbe št. 40/94“

1. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, splošno znane v državi članici (Uredba Sveta 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točko 28.)

2. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, ki uživa ugled (Uredba Sveta 40/94, člen 8(5)) (Glej točke od 50 do 52.)

Predmet

Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT (znamke in modeli) z dne 13. maja 2003 (zadeva R 369/2002-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Mülhens GmbH & Co. KG in Conceria Toska Srl.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Conceria Toska Srl Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka TOSKA za proizvode iz razreda 18 – prijava št. 743427 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Mühlens GmbH & Co. KG Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nemška besedna znamka TOSCA za parfumerijske izdelke Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Mülhens GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 11. julija 2007 – Mülhens proti UUNT – Conceria Toska (TOSKA)

(Zadeva T-263/03)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti TOSKA — Prejšnja nacionalna besedna znamka TOSCA — Relativni razlogi za zavrnitev — Splošno znana znamka v smislu člena 6a Pariške konvencije — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 — Člen 8(5) Uredbe št. 40/94“

1. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, splošno znane v državi članici (Uredba Sveta 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točko 28.)

2. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, ki uživa ugled (Uredba Sveta 40/94, člen 8(5)) (Glej točke od 50 do 52.)

Predmet

Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT (znamke in modeli) z dne 13. maja 2003 (zadeva R 369/2002-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Mülhens GmbH & Co. KG in Conceria Toska Srl.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Conceria Toska Srl Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka TOSKA za proizvode iz razreda 18 – prijava št. 743427 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Mühlens GmbH & Co. KG Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Nemška besedna znamka TOSCA za parfumerijske izdelke Odločba oddelka za ugovore: Zavrnitev ugovora Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Keywords

Summary



Keywords

1. Znamka Skupnosti – Pritožbeni postopek

(Uredba Sveta št. 40/94, člena 62(1) in 74(2))

2. Znamka Skupnosti – Pritožbeni postopek

(Uredba Sveta št. 40/94, člena 62(1) ter 74(1) in (2))

Summary

1. Iz funkcionalne kontinuitete med različnimi stopnjami UUNT izhaja, da morajo v okviru ponovnega preizkusa, ki so ga odbori za pritožbe zavezani opraviti glede odločb, ki so jih sprejeli prvostopenjski organi UUNT, odločitve odborov za pritožbe temeljiti na vseh dejanskih in pravnih elementih, ki so jih stranke navedle pred prvostopenjskim organom ali v pritožbenem postopku.

Tako lahko odbori za pritožbe, razen na podlagi člena 74(2) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, potrdijo pritožbo na podlagi novih dejstev, na katere se sklicuje stranka, ki je vložila pritožbo, ali tudi na podlagi novih dokazov, ki jih je predložila. Ker nadzor odborov za pritožbe ni omejen na nadzor zakonitosti izpodbijane odločbe, vendar zaradi prenosnega učinka pritožbenega postopka obsega novo presojo spora v celoti, morajo odbori za pritožbe v celoti ponovno preizkusiti prvotno vlogo in upoštevati dokaze, ki so bili predloženi v ustreznem času.

Ker gre za postopek inter partes , funkcionalna kontinuiteta, ki obstaja med različnimi stopnjami Urada, nima za posledico, da stranki na osnovi člena 74(2) Uredbe št. 40/94 ne bi bilo dopuščeno, da pred odborom za pritožbe uporabi nove dejanske ali pravne elemente, ki jih ni predložila na prvi stopnji.

(Glej točke od 58 do 60.)

2. Pravilo iz člena 74(1) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, v skladu s katerim Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) preveri dejstva po uradni dolžnosti, ima dve omejitvi. Po eni strani je v okviru postopka v zvezi z relativnimi razlogi za zavrnitev registracije preizkus omejen na dejstva, ki se nanašajo na razloge in predloge strank. Po drugi strani odstavek 2 tega člena podredno podeljuje Uradu pooblastilo, da spregleda dokaze, ki jih zadevne stranke niso predložile „v ustreznem času“.

Vendar iz funkcionalne kontinuitete, ki označuje odnos med stopnjami Urada, izhaja, da je izraz „ustrezen čas“ treba razlagati v okviru pritožbenega postopka pred odborom za pritožbe, kot da se nanaša na rok, ki velja ob vložitvi pritožbe, in na roke, ki so določeni med zadevnim postopkom. Ta izraz se uporablja v okviru vsakega postopka, ki poteka pred Uradom, tako da potek rokov, ki jih je določil prvostopenjski organ za predložitev dokaznih elementov, ne vpliva na vprašanje, ali so bili ti „v ustreznem času“ predloženi pred odborom za pritožbe. Odbor za pritožbe je tako zavezan upoštevati dokazne elemente, ki so mu predloženi, ne glede na dejstvo, ali so bili predloženi pred oddelkom za ugovore ali ne.

(Glej točki 61 in 62.)
Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Lastniška zdravila – Dovoljenje za promet

(Člen 5, prvi odstavek, ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/83, člen 30; Direktiva Sveta 75/319, člen 11)

Summary

Člen 11 Direktive 75/319 glede približevanja zakonov ali drugih predpisov, ki se nanašajo na lastniška zdravila, ki ustreza členu 30 zakonika Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (zakonik ZUHM), ki določa možnost decentraliziranega postopka, ki zadeva izključno nacionalna dovoljenja, če države članice glede dovoljenja za promet, preklica njegove veljavnosti ali njegove ukinitve sprejmejo nasprotujoče odločitve. Ob začetku takega postopka Komisija ni pristojna za sprejetje zavezujoče odločitve, ki nalaga spremembo povzetka značilnosti zdravila.

Omenjeni člen 11 dejansko ne spada med določbe, ki določajo postopek medsebojnega priznavanja, ki pomeni mehanizem medsebojnega priznavanja, ki temelji na obveznosti priznanja, temveč določa le posvetovalni postopek, namenjen lažjemu sprejemanju skupnih odločitev držav članic na področju njihovih izključnih pristojnosti, ob predpostavki različnih odločitev, glede izključno nacionalnih dovoljenj za promet.

Glede tega zakonik ZUHM, čeprav se dejansko nanaša na varovanje javnega zdravja na načine, ki ne zavirajo razvoja industrije in prometa zdravil med državami članicami, ne more – če ni izrecnih določb v tem smislu in upoštevajoč načelo iz člena 5, prvi pododstavek, ES, na podlagi katerega Skupnost deluje v mejah pristojnosti, ki so ji podeljene – državam članicam odvzeti izključne pristojnosti glede dovoljenj, izdanih v okviru izključno nacionalnih postopkov. Tako je treba v odsotnosti takih izrecnih določb člen 30 zakonika ZUHM razumeti, kot da zaradi njega ni vprašljiva izključna pristojnost držav članic, ampak da si s posvetovalnim postopkom, katerega vzpostavitev omogoča na ravni Skupnosti, prizadeva, da bi usmeril izvajanje nacionalnih pristojnosti v skupno smer.

(Glej točke 80, 85, 87 in 90.)
Keywords

Summary



Keywords

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede s prejšnjo znamko – Besedni znamki TRAVATAN in TRIVASTAN

(Uredba Sveta (ES) št. 40/94, člen 8(1)(b))

Summary

Za končne potrošnike, italijanske zdravnike in farmacevte, obstaja verjetnost zmede v smislu člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti med besednim znakom TRAVATAN, katerega registracija kot znamke Skupnosti se zahteva za „farmacevtske oftalmološke proizvode“ iz razreda 5 v smislu Nicejskega aranžmaja, in besedno znamko TRIVASTAN, prej registrirano v Italiji za „periferni vasodilator za zdravljenje perifernih cerebralno-vaskularnih težav in vaskularnih motenj vida in sluha“ iz istega razreda.

Po eni strani namreč, glede na to, da je proizvod, ki ga zajema prejšnja znamka, mogoče uporabljati za zdravljenje vaskularnih motenj vida, čeprav je proizvod namenjen splošnemu zdravljenju vaskularnih težav, ga je treba obravnavati analogno s farmacevtskim proizvodom za oči, saj gre v obeh primerih za zdravljenje motenj vida. Po drugi strani obstaja pomembna vidna in zvočna podobnost med nasprotujočima si znakoma.

(Glej točke 60, 75 in 76.)
Keywords

Summary



Keywords

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede s prejšnjo znamko – Figurativna znamka, ki zajema besedni element „Biker Miles“, in besedna znamka MILES

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b))

Summary

Za povprečnega potrošnika v Evropski uniji je podana verjetnosti zmede med figurativnim znakom, ki je sestavljen iz dveh besed, ki sta napisani poudarjeno, in sicer „biker“ in „miles“, ter iz figurativnih elementov, zlasti slike ceste, okrog katere je krog, katerega registracija kot znamke Skupnosti se zahteva za „opremo in oblačila za motoriste, in sicer škornje, čevlje, šale, oblačila za dež, oblačila za zaščito pred vetrom, puloverje, čelade, ščitnike za ledvica, usnjena oblačila, oblačila iz imitacij usnja“ iz razreda 25 v smislu Nicejskega aranžmaja, in besedno znamko MILES, ki je bila kot znamka Skupnosti prej registrirana za „oblačila, vključno s športnimi oblačili“, iz istega razreda, ker so zadevni proizvodi enaki, pri čemer so tisti, ki se zahtevajo v prijavi, zajeti v skupini proizvodov, ki jih zajema prejšnja znamka, in ker sta si nasprotujoča si znaka podobna, saj figurativni elementi z optičnega vidika nimajo enakega položaja kot besedna elementa, pri čemer je besedni element „miles“, ki je enak prejšnji znamki, treba presojati kot prevladujoč element prijavljene znamke in besednemu elementu „biker“, tudi če dodaja določen pojmovni vidik, ne gre pripisati posebnega vsebinskega pomena.

(Glej točke 26, 37, 42, 45, 48 in 53.)
Čeprav člen 40, četrti odstavek, Statuta Sodišča, ki se za Sodišče prve stopnje uporablja na podlagi člena 53 navedenega statuta, in člen 116(3) Poslovnika ne nasprotujta temu, da intervenient navede drugačne trditve kot stranka, ki jo podpira, lahko to stori samo, če te ne spremenijo okvira spora in je intervencija ves čas namenjena podpori predlogom te stranke. Ta pogoj med drugim ni izpolnjen, če dodatne trditve intervenienta, s predpostavko, da so utemeljene, omogočajo ugotovitev nezakonitosti izpodbijanega akta, medtem ko se predlogi stranke, ki naj bi jo intervenient podpiral, nanašajo le na zavrnitev ničnostne tožbe. Ker imajo tako za posledico spremembo okvira spora, kot je bil opredeljen v tožbi in odgovoru na tožbo, je treba te dodatne trditve zavrniti kot nedopustne.

Preizkus, potreben za obravnavo prošnje za dostop do dokumentov, ki je vložena na podlagi Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, mora biti konkreten. Na eni strani namreč le okoliščina, da se dokument nanaša na interes, varovan z izjemo, ne more upravičiti njene uporabe. Taka uporaba je načeloma lahko upravičena samo, če je institucija predhodno presodila, prvič, ali bi dostop do dokumenta konkretno in dejansko škodoval varovanemu interesu, in, drugič, v primerih iz člena 4(2) in (3) te uredbe, ali ni podan višji javni interes za razkritje zadevnega dokumenta. Na drugi strani mora biti nevarnost škode za varovani interes razumno predvidljiva in ne samo hipotetična. Zadevna institucija mora torej opraviti konkreten in posamičen preizkus vsebine vsakega izmed dokumentov, ki je naveden v prošnji, in vsaj za vsako kategorijo dokumentov navesti razloge, zaradi katerih meni, da so dokumenti, navedeni v prošnji, ki je naslovljena nanjo, povezani s kategorijo informacij, ki jih vključuje izjema.

Vendar ta preizkus ni potreben, če je zaradi posebnih okoliščin primera očitno, da je treba dostop zavrniti ali ga nasprotno odobriti. To bi lahko držalo, zlasti če so določeni dokumenti bodisi očitno v celoti zajeti z izjemo od pravice do dostopa, ali, nasprotno, očitno v celoti dostopni, ali, nazadnje, že predmet konkretne in posamične presoje Komisije v podobnih okoliščinah.

(Glej točke 69, 72, 73 in 75.)
Za povprečnega španskega potrošnika je podana verjetnost zmede med figurativnim znakom, ki zajema besedni element „grupo sada“, katerega registracija kot znamke Skupnosti se zahteva za naslednje proizvode: „[m]eso, ribe, perutnina in divjačina; mesni ekstrakti; konzervirana, sušena in kuhana sadje in zelenjava; želeji, marmelade, kompoti; jajca, mleko in mlečni izdelki; jedilno olje in maščoba“ iz razreda 29 v smislu Nicejskega aranžmaja, in figurativno znamko, ki zajema besedni element „sada“ in je bila v Španiji prej registrirana za enake proizvode, ker bo ob upoštevanju enakosti proizvodov, ki so označeni s spornima znamkama, vidne in glasovne podobnosti med prevladujočim elementom prijavljene znamke (in sicer besedni element „sada“) in prejšnjo znamko, celoviti vtis, ki ga ustvarita sporni znamki, upoštevno javnost peljal k razmišljanju, da proizvodi, označeni s tema znamkama, izhajajo iz istega podjetja ali vsaj iz gospodarsko povezanih podjetij. Besedni element „grupo“ prijavljene znamke, ki določa skupino podjetij, lahko, čeprav nima prevladujočega značaja, kljub temu potrdi, da gre za združenje zadevnih podjetij v obliki „skupine“ družb, in tako poveča verjetnost zmede med spornima znamkama.

(Glej točki 58 in 69.)
Izvleček iz izjave družbe Sappi, ki ga vsebuje dokument št. 15272, se glasi:

„Direktor (tedanji) prodajne službe družbe Sappi (UK) Ltd v Franciji je izjavil, da se je s svojim šefom [g. W.] udeležil dveh sestankov s konkurenti v Franciji. Prvi je potekal spomladi 1992 in drugi leto pozneje. Eden je potekal v hotelu na letališču Charles-de-Gaulle in drugi v središču Pariza. To sta edina taka sestanka, ki se ju je udeležil, in ne ve, ali so bili v Franciji še drugi sestanki.

Pogovori na teh sestankih so se nanašali predvsem na pole, ki jih družba Sappi takrat v Franciji ni prodajala. Sestanka se nista končala s soglasjem ali kakršnim koli dogovorom o polah. Glede rol so se pogovori nanašali na višino preteklih in trenutnih cen, ne pa na višino prihodnjih cen.“
52

V skladu z ustaljeno sodno prakso so tožbe, ki so jih vložila združenja, dopustne v določenih položajih, in sicer kadar združenje zastopa interese podjetij, ki bi bila sama procesno upravičena, ali kadar je združenje individualizirano, ker so prizadeti njegovi interesi, ki jih ima kot združenje, predvsem ker akt, za katerega se zahteva razglasitev ničnosti, posega v njegovo vlogo pogajalca, ali kadar mu zakonska določba izrecno priznava nekatere procesne pravice (sklep Sodišča prve stopnje z dne 28. junija 2005 v zadevi FederDoc in drugi proti Komisiji, T-170/04, ZOdl., str. II-2503, točka 49; glej v tem smislu tudi zgoraj navedeno sodbo Van de Kooy in drugi proti Komisiji, točke od 21 do 24, in sodbo Sodišča z dne 2. aprila 1998 v zadevi Greenpeace Council in drugi proti Komisiji, C-321/95 P, Recueil, str. I-1651, točki 14 in 29).
Fizična ali pravna oseba, ki ni naslovnik odločbe, lahko trdi, da jo ta odločba posamično zadeva, le če nanjo vpliva zaradi nekaterih njenih posebnih značilnosti ali zaradi dejanskega položaja, zaradi katerega se razlikuje od vseh drugih oseb, in jo torej individualizira podobno kot naslovnika te odločbe.

Podjetje praviloma ne more vložiti tožbe za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, ki prepoveduje sektorski sistem pomoči, če ga ta odločba zadeva samo zaradi njegove pripadnosti zadevnemu sektorju in statusa morebitnega prejemnika iz navedenega sistema. Taka odločba je namreč za tožeče podjetje splošni ukrep, ki se uporablja za objektivno določene položaje in ima pravne učinke za kategorijo oseb, ki so določene splošno in abstraktno.

Vendar zadevna odločba podjetje posamično zadeva in je njegova tožba zoper to odločbo dopustna, če ga zadevna odločba v tej zadevi ne zadeva samo kot podjetje v obravnavanem sektorju, ki je potencialni prejemnik iz zadevnega sistema pomoči, ampak tudi kot dejanskega prejemnika individualne pomoči, ki je bila dodeljena iz naslova tega sistema in za katerega je Komisija odredila vračilo.

(Glej točke od 42 do 44.)
Keywords

Summary



Keywords

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke, ki je registrirana za enako ali podobno blago ali storitve – Prijavitelj znamke ima nacionalno znamko, ki je enaka prijavljeni znamki in je bila registrirana pred nacionalno znamko, ki se uveljavlja z ugovorom – Vpliv

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8)

Summary

V okviru postopka z ugovorom zoper registracijo znamke Skupnosti na podlagi člena 42 in naslednjih Uredbe št. 40/94 zgolj dejstvo, da ima prijavitelj znamke Skupnosti nacionalno znamko, ki je enaka prijavljeni znamki Skupnosti in ki je bila registrirana pred nacionalno znamko, ki se uveljavlja z ugovorom, ni podlaga za zavrnitev ugovora. Prijavitelj mora dokazati, da je pri pristojnih nacionalnih organih dosegla razglasitev ničnosti nacionalne znamke, ki se uveljavlja z ugovorom.

Veljavnosti nacionalne znamke namreč ni mogoče izpodbijati v okviru postopka registracije znamke Skupnosti, ampak samo v okviru postopka razglasitve ničnosti, začetega v zadevni državi članici. Poleg tega, čeprav je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) pristojen, da na podlagi dokazov, ki jih mora predložiti vlagatelj ugovora, preveri obstoj nacionalne znamke, na katero se sklicuje v utemeljitev ugovora, pa ni pristojen odločati o konfliktu med to znamko in drugo znamko na nacionalni ravni, ker ta spada v pristojnost nacionalnih organov.

(Glej točki 25 in 26.)
Keywords

Summary



Keywords

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda – Besedni znak „LIMO“

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(c))

Summary

Ena od bistvenih značilnosti lahko označuje v smislu člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti z vidika upoštevne javnosti, ki je strokovna, dobro seznanjena, pozorna in preudarna, proizvode iz prijave besedne znamke LIMO, katere registracija se je zahtevala za proizvode iz razredov 9 in 10 v smislu Nicejskega aranžmaja, ki obsegajo zlasti laserje za nemedicinsko in medicinsko uporabo. Dejansko bo strokovni potrošnik postopoma ustvaril zadosti neposredno in konkretno povezavo med proizvodi in znakom ter bo ta znak zaznal kot okrajšavo za „Laser Intensity Modulation“ in kot sklicevanje vsaj na enega od mogočih namenov omenjenih proizvodov, namreč njihovo vključitev v modulacijski sistem laserske jakosti.

(Glej točki 28 in 45.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Znaki, ki lahko sestavljajo znamko – Znaki, ki se sicer lahko uporabijo kot oglasni slogani – Pogoj – Razlikovalni učinek

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b))

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, ki so brez slehernega razlikovalnega učinka – Besedni znak „Mehr für Ihr Geld“

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b))

Summary

1. Registracija, na podlagi Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, znamke, ki je sestavljena iz znakov ali označb, ki se uporabljajo v oglasnem sloganu, prikazujejo kakovost ali vabijo k nakupu proizvodov ali storitev, na katere se znamka nanaša, ni izključena zgolj zaradi te uporabe. Znak, ki ima drugačne naloge kot znamka v tradicionalnem smislu, ima razlikovalni učinek v smislu člena 7(1)(b) Uredbe samo takrat, ko ga je neposredno mogoče zaznati kot pokazatelja izvora zadevnih proizvodov in storitev, tako da lahko upoštevna javnost proizvode in storitve imetnika znamke brez verjetnosti zmede razlikuje od tistih, ki imajo drugačen trgovski izvor.

(Glej točko 25.)

2. Besedni znak Mehr für Ihr Geld, katerega registracija se zahteva za čistilna in kozmetična sredstva ter hrano za vsakdanjo porabo, ki sodijo v razrede 3, 29 in 30 v smislu Nicejskega aranžmaja, je brez slehernega razlikovalnega učinka v skladu s členom 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti. Prijavljeno znamko bo ciljna javnost, ki je nemško govoreča, zaznala namreč samo kot oglasno formulo ali kot slogan, ki kaže na to, da so zadevni proizvodi in storitve v primerjavi s konkurenčnimi za potrošnika količinsko in/ali kakovostno ugodnejši. V tej zvezi je element „Mehr“ („več“) priporočilen za oglas, ki naj poudari dobre lastnosti proizvodov ali storitev, za promocijo katerih se uporablja.

(Glej točke 27, 29 in 34.)