Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (deseti senat) 
z dne 14. septembra 2016 * 
„Predhodno odločanje —Socialna politika —Direktiva 1999 /70/ES —Okvirni sporazum o delu za 
določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP —Določba 4 —Načelo prepovedi 
diskriminacije —Pojem ‚pogoji zaposlitve‘—Odpravnina ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi — 
Nacionalna zakono daja, ki ne določa odpravnine v primeru pogodb o zaposlitvi za določen čas — 
Drugačno obravnavanje v primerjavi z delavci, zaposlenimi za nedoločen čas“ 
V zadevi C-596/14, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Tribunal Superior de Justicia de Madrid (višje sodišče v Madrid u, Španija) z odločbo z dne 9. decembra 
2014 , ki je prispela na Sodišče 22. decembra 2014 , v postopku 
Ana de Diego Por ras 
proti 
Ministerio de Defensa, 
SODIŠČE (deseti senat), 
v sestavi F. Biltgen (poročevalec), predsednik senata, A. Borg Barthet, sodnik, in M. Berger, sodnica, 
generalni pravobranilec: M. Bobek, 
sodni tajnik: A. Calot Escobar, 
na podlagi pisnega postopka, 
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili: 
— za A. de Diego Porras J. Rello Ochayta, odvetnik, 
— za špansko vlado L. Banciella Rodríguez-Miñón, agent, 
— za Evropsko komisijo S. Pardo Quintillán in M. van Beek, agenta, 
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez 
sklepnih predlogov, 
izreka naslednjo 
* Jezik postopka: španščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2016 :683 1 
SODBA Z DNE 14. 9. 2016 – ZADEVA C-596/14  
DE DIEGO PORRAS  
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago določbe 4 okvirnega sporazuma o delu za 
določen čas, sklenjenega 18. marca 1999 (v nadaljevanju: okvirni sporazum), ki je v Prilogi k Direktivi 
Sveta 1999 /70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med 
ETUC, UNICE in CEEP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med A. de Diego Poras in Ministerio de Defensa (ministrstvo za 
obrambo, Španija) zaradi opredelitve delovnopravnega razmerja med strankama in plačila odpravnine 
zaradi prenehanja tega razmerja. 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
3 Iz uvodne izjave 14 direktive 1999 /70 izhaja, da so „[p]odpisnice […] želele skleniti okvirni sporazum 
o delu za določen čas, ki bi opredelil splošna načela in minimalne zahteve za pogodbe o zaposlitvi in 
delovnih razmerjih za določen čas; podpisnice so izrazile željo po izboljšanju kakovosti dela za določen 
čas z zagotavljanjem uporabe načela nediskriminacije in vzpostavitvijo okvira, ki bi preprečeval zlorabe, 
izhajajoče iz veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za določen čas“. 
4 V skladu s členom 1 direktive 1999 /70 je namen te direktive „uveljaviti okvirni sporazum, […] sklenjen 
[…] med splošnimi medpanožnimi organizacijami (ETUC, UNICE in CEEP), ki je v prilogi k tej 
direktivi.“ 
5 V preambuli okvirnega sporazuma je v tretjem odstavku navedeno, da „[t]a sporazum določa splošna 
načela in minimalne zahteve v zvezi z delom za določen čas, pri čemer upošteva, da se mora 
podrobna uporaba ravnati po posebnih nacionalnih, sektorskih in sezonskih razmerah. Kaže 
pripravljenost socialnih partnerjev, da vzpostavijo splošni okvir za zagotavljanje enake obravnave 
delavcev, zaposlenih za določen čas, tako da jih ščitijo pred diskriminacijo, in za uporabo pogodb 
o zaposlitvi za določen čas po načelih, ki so sprejemljiva za delodajalce in delavce“. 
6 V skladu z določbo 1 okvirnega sporazuma je namen okvirnega sporazuma, prvič, izboljšanje kakovosti 
dela za določen čas z zagotavljanjem uporabe načela prepovedi diskriminacije, in drugič, vzpostavitev 
okvirja za preprečevanje zlorab, ki izhajajo iz veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij za 
določen čas. 
7 Določba 3 okvirnega sporazuma, naslovljena „Opredelitve“, določa: 
„1. V tem sporazumu izraz ‚delavec, zaposlen za določen čas‘ pomeni osebo, ki ima pogodbo 
o zaposlitvi ali delovno razmerje, sklenjeno neposredno med delodajalcem in delavcem in pri 
katerem je konec pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja določen z objektivnimi pogoji, 
kakršni so potek določenega datuma, dokončanje določene naloge ali nastop posebnega dogodka. 
2. V tem sporazumu izraz ‚primerljiv delavec, zaposlen za nedoločen čas‘ pomeni osebo, ki ima 
pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje za nedoločen čas v istem podjetju, opravlja enako ali 
podobno delo/poklic, pri čemer se upošteva izobrazba/strokovnost […]“ 
ECLI:EU:C:2016 :683 2 
SODBA Z DNE 14. 9. 2016 – ZADEVA C-596/14  
DE DIEGO PORRAS  
8 Določba 4 okvirnega sporazuma, naslovljena „Načelo nediskriminacije“,vtočki 1 določa: 
„Delavce, zaposlene za določen čas, se glede pogojev zaposlitve ne sme obravnavati manj ugodno kakor 
primerljive delavce, zaposlene za nedoločen čas, razen kjer je različno obravnavanje upravičljivo iz 
objektivnih razlogov.“ 
Špansko pravo 
9 V skladu s členom 15(1) el texto refundido de la Ley del Estatuto de los Trabajadores, aprobado por el 
Real Decreto Legislativo 1/1995 (prečiščeno besedilo zakona o delovnih razmerjih, ki izhaja iz kraljeve 
zakonske uredbe 1/1995 ) z dne 24. marca 1995 (BOE št. 75 z dne 29. marca 1995 , str. 9654 ), v različici, 
ki se uporablja za dejansko stanje iz postopka v glavni stvari (v nadaljevanju: zakon o delovnih 
razmerjih), se pogodba o zaposlitvi lahko sklene za nedoločen ali določen čas. Pogodba o zaposlitvi za 
določen čas se lahko sklene v teh primerih: 
„(a) če se delavca zaposli zaradi določene naloge, ki je samostojna in jo je mogočeločiti od dejavnosti 
podjetja, in ni gotovo, koliko časa bo trajala njena izvršitev, je pa časovno omejena. […] 
(b) če to zahtevajo razmere na trgu, povečan obseg dela ali presežek naročil, tudi v okviru običajnega 
poslovanja podjetja. […] 
(c) v primeru nadomeščanja delavcev, ki imajo pravico vrnitve na svoje delovno mesto, če pogodba 
o zaposlitvi določa ime delavca, ki se nadomešča, in razlog za nadomeščanje.“ 
10 V skladu s členom 15(3) zakona o delovnih razmerjih „se začasne pogodbe, sklenjene z namenom 
obida zakona, štejejo za sklenjene za nedoločen čas“. 
11 Real Decreto 2720 /1998 por el que se desarrolla el artículo 15 del Estatuto de los Trabajadores en 
materia de contratos de duración determinada (kraljeva uredba 2720 /1998 o izvajanju člena 15 zakona 
o delovnih razmerjih na področju pogodb o zaposlitvi za določen čas) z dne 28. decembra 1998 (BOE 
št. 7, z dne 8. januarja 1999 , str. 568) v členu 4(1) opredeljuje pogodbo o zaposlitvi zaradi 
nadomeščanja (contrato de interinidad) kot pogodbo, ki se sklene zaradi nadomeščanja delavca 
v podjetju, ki ima pravico vrnitve na delovno mesto v skladu z zakono dajo, kolektivno pogodbo ali 
individualno pogodbo. V skladu s členom 4(2) te kraljeve uredbe mora biti v pogodbi naveden 
delavec, ki se nadomešča, in razlog za nadomeščanje. Pogodba o zaposlitvi zaradi nadomeščanja 
(contrato de interinidad) se sklene za toliko časa, kolikor traja odsotnost delavca, ki se nadomešča in 
ki ima pravico vrnitve na delovno mesto. 
12 Iz člena 15(5) zakona o delovnih razmerjih izhaja, da delavci, ki so bili s prekinitvijo ali brez nje 
zaposleni več kot 24 mesecev v obdobju 30 mesecev, pridobijo status delavcev, zaposlenih za nedoločen 
čas. Te določbe pa ne veljajo v primeru pogodb o usposabljanju, pogodb o zaposlitvi zaradi 
nadomeščanja delavca, ki se je delno upokojil, ali pogodb o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de 
interinidad) niti v primeru pogodb o zaposlitvi za določen čas, sklenjenih v okviru javnih programov za 
zaposlovanje in usposabljanje. 
13 Člen 49(1)(c) zakona o delovnih razmerjih določa, da ima delavec v primeru prenehanja pogodbe 
o zaposlitvi, razen v primeru pogodb o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad)in 
pogodb o poklicnem usposabljanju, pravico do odpravnine, ki ustreza delu plače za 12 dni za vsako leto 
dela. 
ECLI:EU:C:2016 :683 3 
SODBA Z DNE 14. 9. 2016 – ZADEVA C-596/14  
DE DIEGO PORRAS  
14 V skladu s členom 53(1)(b) zakona o delovnih razmerjih odpoved pogodbe o zaposlitvi iz objektivnih 
razlogov povzroči, „da se delavcu ob pisni odpovedi izplača odpravnina v višini plače, ki ustreza 
20 dnem, za vsako leto delovne dobe, pri čemer se v primeru obdobja, krajšega od enega leta, 
odpravnina izračuna sorazmerno s številom mesecev zaposlitve, in sicer do največ dvanajst mesecev“. 
Dejansko stanje v sporu o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje 
15 A. De Diego Porras je bila od februarja 2003 zaposlena kot tajnica v različnih direktoratih ministrstva 
za obrambo na podlagi številnih pogodb o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad). 
Zadnja od pogodb o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad) je bila sklenjena 
17. avgusta 2005 zaradi začasnega nadomeščanja E. Mayoral Fernández, ki je bila oproščena delovnih 
obveznosti za polni delovni čas zaradi mandata v sindikatu. 
16 Na podlagi Real Decreto-ley 20/2012 de medida s para garantizar la estabilidad presupuestaria y de 
fomento de la compe titividad (kraljeva uredba-zakon 20/2012 z dne 13. julija o ukrepih za 
zagotavljanje proračunske stabilnosti in spodbujanje konkurenčnosti), z dne 13. julija 2012 (BOE 
št. 168, z dne 14. julija 2012 , str. 50428 ) je bila oprostitev delovnih obveznosti E. Mayoral Fernández 
preklicana. 
17 Z dopisom z dne 13. septembra 2012 je bila A. de Diego Porras pozvana, naj pride podpisat odpoved 
pogodbe o zaposlitvi z učinkom 30. septembra 2012 , da bi se E. Mayoral Fernández omogočila vrnitev 
na delovno mesto s 1. oktobrom 2012 . 
18 A. de Diego Porras je 19. novembra 2012 vložila tožbo pri Juzgado de lo Social no 1 de Madrid 
(socialno sodišče št. 1 v Madrid u), s katero je izpodbijala tako zakonitost svoje pogodbe o zaposlitvi 
kot tudi pogoje za prenehanje te pogodbe. 
19 Ker je bila tožba zavrnjena z odločbo z dne 10. septembra 2013 , je zadevna oseba vložila pritožbo zoper 
to odločbo pri Tribunal Superior de Justicia de Madrid (višje sodišče v Madrid u, Španija), pred katerim 
uveljavlja, da so bile pogodbe o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad) sklenjene 
v nasprotju z zakono m in da jih je treba spremeniti v „pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas“. Zato 
naj bi ji bilo treba zaradi odpovedi tovrstne pogodbe izplačati odpravnino. 
20 Tribunal Superior de Justicia de Madrid (višje sodišče v Madrid u) ugotavlja, prvič, da je zaposlitev 
A. de Diego Porras na podlagi pogodbe o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad) 
v skladu z zahtevami, ki izhajajo iz veljavnih nacionalnih določb, in drugič, da odpoved navedene 
pogodbe o zaposlitvi temelji na objektivnem razlogu. 
21 Vendar se predložitveno sodišče sprašuje o pravici A. de Diego Porras, da zahteva odpravnino zaradi 
odpovedi pogodbe o zaposlitvi. V španskem pravu naj bi bili namreč glede pogojev zaposlitve različno 
obravnavani delavci, zaposleni za nedoločen čas, in delavci, zaposleni za določen čas, saj je odpravnina, 
izplačana ob zakoniti odpovedi pogodbe o zaposlitvi, enaka plači za 20 dni za eno leto delovne dobe 
v primeru prvih delavcev, medtem ko je v primeru drugih delavcev odpravnina enaka zgolj plačiza 
12 dni za leto delovne dobe. Ta neenakost naj bi bila še toliko bolj poudarjena v primeru delavcev, 
zaposlenih na podlagi pogodbe o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad), ki jim 
nacionalna zakono daja ne priznava nobene odpravnine v primeru zakonite odpovedi pogodbe. 
22 Glede na to, da očitno ni nobenega objektivnega razloga, ki bi upravičil tovrstno različno obravnavanje, 
predložitveno sodišče dvomi o združljivosti obravnavanih nacionalnih določbznačelom prepovedi 
diskriminacije delavcev, zaposlenih za določen čas, v primerjavi z delavci, zaposlenimi za nedoločen 
čas, kot je določeno v določbi 4 okvirnega sporazuma, kakor ga razlaga Sodišče v svoji sodni praksi. 
ECLI:EU:C:2016 :683 4 
SODBA Z DNE 14. 9. 2016 – ZADEVA C-596/14  
DE DIEGO PORRAS  
23 V teh okoliščinah je Tribunal Superior de Justicia de Madrid (višje sodišče v Madrid u) prekinilo 
odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: 
„1. Ali je treba šteti, da med pogoje zaposlitve, na katere se sklicuje določba 4, točka 1, [okvirnega 
sporazuma], spada odpravnina zaradi prenehanja pogodbe [o zaposlitvi] za določen čas? 
2. Če navedena odpravnina spada med pogoje zaposlitve, ali morajo delavci s pogodbo o zaposlitvi ali 
delovnim razmerjem, sklenjenim neposredno med delodajalcem in delavcem in v okviru katerega je 
prenehanje pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja določeno z objektivnimi pogoji, kot so 
potek določenega datuma, dokončanje določene naloge ali nastop posebnega dogodka, po 
prenehanju pogodbe dobiti enako odpravnino, kot bi jo imel delavec, ki je sklenil primerljivo 
pogodbo za nedoločen čas, če navedena pogodba preneha iz objektivnih razlogov? 
3. Čejezačasni delavec upravičen do enake odpravnine, ki ustreza odpravnini delavca, ki ima pogodbo 
za nedoločen čas, ob prenehanju pogodbe iz objektivnih razlogov, ali je treba šteti, da je bila 
direktiva [1999 /70] pravilno prenesena s členom 49(1)(c) zakona o delovnih razmerjih […], ali pa 
je navedeni člen diskriminatoren in v nasprotju s to direktivo ter ogroža njen cilj in polni učinek? 
4. Ker ne obstajajo objektivni razlogi za to, da nadomestni delavci niso upravičeni do odpravnine 
zaradi prenehanja pogodbe za določen čas, ali je razlikovanje, ki ga zakon o delovnih razmerjih 
vzpostavlja glede pogojev zaposlitve teh delavcev ne samo v primerjavi s pogoji, ki veljajo za 
delavce, zaposlene za nedoločen čas, temve č tudi s pogoji, ki veljajo poleg tega za delavce, 
zaposlene za določen čas, diskriminatorno?“ 
Vprašanja za predhodno odločanje 
Prvo vprašanje 
24 Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba določbo 4, točka 1, okvirnega 
sporazuma razlagati tako, da pojem „pogoji zaposlitve“ obsega tudi odpravnino, ki jo mora delodajalec 
plačati delavcu zaradi odpovedi pogodbe o zaposlitvi za določen čas. 
25 V zvezi s tem je treba najprej opozoriti, da določba 1(a) okvirnega sporazuma določa, da je eden od 
njegovih ciljev izboljšati kakovost dela za določen čas z zagotavljanjem uporabe načela prepovedi 
diskriminacije. Poleg tega preambula okvirnega sporazuma v tretjem odstavku določa, da ta okvirni 
sporazum „[k]aže pripravljenost socialnih partnerjev, da vzpostavijo splošni okvir za zagotavljanje 
enake obravnave delavcev, zaposlenih za določen čas, tako da jih ščitijo pred diskriminacijo“. V uvodni 
izjavi 14 direktive 1999 /70 je v zvezi s tem navedeno, da je cilj tega okvirnega sporazuma med drugim 
izboljšanje kakovosti dela za določen čas z določitvijo minimalnih zahtev, ki zagotavljajo uporabo 
načela prepovedi diskriminacije (sodbe z dne 22. decembra 2010 , Gavieiro Gavieiro in Iglesias Torres, 
C-444/09 in C-456/09, EU:C:2010 :819, točka 47; z dne 12. decembra 2013 , Carratù, C-361/12, 
EU:C:2013 :830, točka 40, in z dne 13. marca 2014 , Nierodzik, C-38/13, EU:C:2014 :152, točka 22). 
26 Namen okvirnega sporazuma, zlasti njegove določbe 4, je uveljavitev uporabe navedenega načela za 
delavce, zaposlene za določen čas, da bi se preprečilo, da delodajalec tako delovno razmerje uporabi za 
prikrajšanje teh delavcev za pravice, ki so priznane delavcem, zaposlenim za nedoločen čas (sodbe 
z dne 13. septembra 2007 , Del Cerro Alonso, C-307/05, EU:C:2007 :509, točka 37; z dne 22. decembra 
2010 , Gavieiro Gavieiro in Iglesias Torres, C-444/09 in C-456/09, EU:C:2010 :819, točka 48, in z dne 
13. marca 2014 , Nierodzik, C-38/13, EU:C:2014 :152, točka 23). 
ECLI:EU:C:2016 :683 5 
SODBA Z DNE 14. 9. 2016 – ZADEVA C-596/14  
DE DIEGO PORRAS  
27 Glede na cilje okvirnega sporazuma je treba določbo 4 okvirnega sporazuma razumeti, kot da izraža 
načelo socialnega prava Unije, ki ga ni mogoče razlagati ozko (sodbe z dne 13. septembra 2007 , Del 
Cerro Alonso, C-307/05, EU:C:2007 :509, točka 38; z dne 22. decembra 2010 , Gavieiro Gavieiro in 
Iglesias Torres, C-444/09 in C-456/09, EU:C:2010 :819, točka 49, in z dne 13. marca 2014 , Nierodzik, 
C-38/13, EU:C:2014 :152, točka 24). 
28 V zvezi s pojmom „pogoji zaposlitve“ v smislu določbe 4 okvirnega sporazuma je Sodišče že razsodilo, 
da je odločilno merilo pri ugotavljanju, ali neki ukrep spada pod ta pojem, prav merilo zaposlitve, to je 
delovno razmerje, ki obstaja med delavcem in njegovim delodajalcem (sodbi z dne 12. decembra 2013 , 
Carratù, C-361/12, EU:C:2013 :830, točka 35, in z dne 13. marca 2014 , Nierodzik, C-38/13, 
EU:C:2014 :152, točka 25). 
29 V skladu s sodno prakso Sodišča pod pojem „pogoji zaposlitve“ v smislu določbe 4, točka 1, okvirnega 
sporazuma torej spadajo triletni dodatki za delovno dobo, ki so eden od elementov plače, ki jo je treba 
delavcu, zaposlenem za določen čas, izplačati v enakem obsegu kot delavcu, zaposlenem za nedoločen 
čas (glej v tem smislu sodbi z dne 13. septembra 2007 , Del Cerro Alonso, C-307/05, EU:C:2007 :509, 
točka 47, in z dne 22. decembra 2010 , Gavieiro Gavieiro in Iglesias Torres, C-444/09 in C-456/09, 
EU:C:2010 :819, točke od 50 do 58). 
30 Poleg tega je Sodišče menilo, da ta pojem zajema tudi pravila o določitvi odpovednega roka, ki veljajo 
v primeru odpovedi pogodb o zaposlitvi za določen čas. V zvezi s tem je pojasnilo, da bi razlaga 
določbe 4, točka 1, okvirnega sporazuma, ki bi iz opredelitve pojma „pogoji zaposlitve“ v smislu te 
določbe izključila pogoje odpovedi pogodbe o zaposlitvi za določen čas, v nasprotju s ciljem, ki mu 
sledi navedena določba, zmanjšala obseg varstva pred diskriminacijo, ki je priznano delavcem, 
zaposlenim za določen čas (glej v tem smislu sodbo z dne 13. marca 2014 , Nierodzik, C-38/13, 
EU:C:2014 :152, točki 27 in 29). 
31 Te premisleke pa je v celoti mogoče prenesti na odpravnino, kot je ta, ki se obravnava v postopku 
v glavni stvari. Ker se odpravnina izplača delavcu zaradi odpovedi pogodbe o zaposlitvi, ki jo je sklenil 
s svojim delodajalcem, in ker izpolnjuje merila, določena v točki 28 te sodbe, spada torej pod pojem 
„pogoji zaposlitve“. 
32 Zato je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba določbo 4, točka 1, okvirnega sporazuma 
razlagati tako, da pojem „pogoji zaposlitve“ obsega odpravnino, ki jo mora delodajalec plačati delavcu 
zaradi odpovedi pogodbe o zaposlitvi za določen čas. 
Drugo, tretje in četrto vprašanje 
33 Predložitveno sodišče z drugim, tretjim in četrtim vprašanjem, ki jih je treba preučiti skupaj, v bistvu 
sprašuje, ali je treba določbo 4 okvirnega sporazuma razlagati tako, da nasprotuje nacionalni 
zakono daji, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, ki ne priznava nikakršne odpravnine 
v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi delavcu, ki je bil zaposlen na podlagi pogodbe o zaposlitvi 
zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad), medtem ko se taka odpravnina izplača, med drugim, 
primerljivim delavcem, zaposlenim za nedoločen čas. 
34 Spomniti je treba, da določba 4 okvirnega sporazuma v točki 1 določa, da se delavce, zaposlene za 
določen čas, glede pogojev zaposlitve ne sme obravnavati manj ugodno kakor primerljive delavce, 
zaposlene za nedoločen čas, le zaradi tega, ker so prvi zaposleni za določen čas, razen če je različno 
obravnavanje upravičljivo iz objektivnih razlogov. 
ECLI:EU:C:2016 :683 6 
SODBA Z DNE 14. 9. 2016 – ZADEVA C-596/14  
DE DIEGO PORRAS  
35 V skladu z ustaljeno sodno prakso načelo prepovedi diskriminacije zahteva, da se primerljivi položaji ne 
obravnavajo različno in da se različni položaji ne obravnavajo enako, razen če je taka obravnava 
objektivno utemeljena (sodba z dne 8. septembra 2011 , Rosado Santana, C-177/10, EU:C:2011 :557, 
točka 65 in navedena sodna praksa). 
36 V obravnavanem primeru je treba ugotoviti, da gre za drugačno obravnavanje delavcev, zaposlenih za 
določen čas, in delavcev, zaposlenih za nedoločen čas, saj delavci, ki so sklenili pogodbo o zaposlitvi 
zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad) drugače kot delavci, zaposleni na podlagi pogodbe 
o zaposlitvi za nedoločen čas, niso upravičeni do nobene odpravnine v primeru odpovedi njihove 
pogodbe o zaposlitvi in to ne glede na dopolnjeno delovno dobo. 
37 V zvezi s tem je treba pojasniti, da je okvirni sporazum izvedel in konkretiziral načelo prepovedi 
diskriminacije samo glede različnega obravnavanja delavcev, zaposlenih za določen čas, in delavcev, 
zaposlenih za nedoločen čas, ki so v primerljivem položaju (sklepi z dne 11. novembra 2011 , Vino, 
C-20/10, neobjavljen, EU:C:2010 :677, točka 56; z dne 22. junija 2011 , Vino, C-161/11, neobjavljen, 
EU:C:2011 :420, točka 28, in z dne 7. marca 2013 , Rivas Montes, C-178/12, neobjavljen, 
EU:C:2013 :150, točka 43). 
38 Nasprotno, morebitne razlike v obravnavanju nekaterih kategorij uslužbencev, zaposlenih za določen 
čas, kot je kategorija, ki jo navaja predložitveno sodišče v četrtem vprašanju, ne spadajo pod načelo 
prepovedi diskriminacije, določeno v okvirnem sporazumu (sklep z dne 22. junija 2011 , Vino, 
C-161/11, neobjavljen, EU:C:2011 :420C, točka 57). 
39 V zvezi z ugotovljeno neenakostjo je treba preveriti najprej primerljivost položajev, ki se obravnavajo 
v postopku v glavni stvari, nato pa morebitno objektivno utemeljenost. 
Primerljivost obravnavanih položajev 
40 Za presojo, ali zadevne osebe opravljajo enako ali podobno delo v smislu okvirnega sporazuma, je treba 
v skladu z določbama 3, točka 2, in 4, točka 1, okvirnega sporazuma raziskati, ali je mogoče šteti, da so 
te osebe ob upoštevanju vseh okoliščin, kot so narava dela, pogoji glede usposabljanja in delovni pogoji, 
v primerljivem položaju (sodbi z dne 18. oktobra 2012 , Valenza in drugi, od C-302/11 do C-305/11, 
EU:C:2012 :646, točka 42 in navedena sodna praksa, ter z dne 13. marca 2014 , Nierodzik, C-38/13, 
EU:C:2014 :152, točka 31). 
41 Samo če delo, ki ga opravlja delavec, kot je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, na podlagi 
različnih pogodb o zaposlitvi za določen čas, ne bi bilo enako delu, ki ga opravljajo delavci, zaposleni 
za nedoločen čas, domnevno različno obravnavanje v zvezi z izplačilom odpravnine ob odpovedi 
pogodbe o zaposlitvi v skladu s sodno prakso ne bi bilo v nasprotju z določbo 4 okvirnega sporazuma, 
saj bi se takšno različno obravnavanje nanašalo na različne položaje (sodba z dne 18. oktobra 2012 , 
Valenza in drugi, od C-302/11 do C-305/11, EU:C:2012 :646, točka 48 in navedena sodna praksa). 
42 Čeprav bo nazadnje moralo predložitveno sodišče ugotoviti, ali je tožeča stranka v postopku v glavni 
stvari, ko opravlja naloge tajnice na ministrstvu za obrambo na podlagi različnih pogodb o zaposlitvi 
zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad), v primerljivem položaju z delavci, ki jih ta organ 
zaposluje za nedoločen čas v istem obdobju (glej, po analogiji, sodbi z dne 18. oktobra 2012 , Valenza in 
drugi, od C-302/11 do C-305/11, EU:C:2012 :646, točka 43 in navedena sodna praksa, ter z dne 
13. marca 2014 , Nierodzik, C-38/13, EU:C:2014 :152, točka 32), pa je treba vendarle poudariti, da 
v obravnavanem primeru iz dokumentov v spisu, predloženih Sodišču, izhaja, da je tožeča stranka 
v postopku v glavni stvari opravljala podobno oziroma enako delo kot delavec, zaposlen za nedoločen 
čas. 
ECLI:EU:C:2016 :683 7 
SODBA Z DNE 14. 9. 2016 – ZADEVA C-596/14  
DE DIEGO PORRAS  
43 Iz okoliščine, da je navedena tožeča stranka bila sedem zaporednih let na istem delovnem mestu, ki je 
pripadalo delavki, ki je bila oproščena svojih delovnih obveznosti za polni delovni čas zaradi izvrševanja 
mandata v sindikatu, je namreč mogoče sklepati ne samo, da je zadevna oseba izpolnjevala pogoje glede 
usposobljenosti za zadevno delovno mesto, ampak tudi da je opravljala enako delo kot oseba, ki jo je 
stalno nadomeščala v tem daljšem obdobju, pri čemer so zanjo veljali enaki pogoji zaposlitve. 
44 Zato je treba ugotoviti, da je bil položaj delavca, zaposlenega za določen čas, tojetožeče stranke 
v postopku v glavni stvari, primerljiv s položajem delavca, zaposlenega za nedoločen čas. 
Obstoj objektivnega razloga 
45 V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča pojem „objektivni razlogi“ zahteva, da je ugotovljeno 
različno obravnavanje upravičeno z obstojem jasnih in konkretnih dejstev, značilnih za zadevni pogoj 
za zaposlitev v posebnem kontekstu, v katerem se uporabi, ter na podlagi objektivnih in transparentnih 
meril, da se ugotovi, ali to razlikovanje ustreza dejanski potrebi, ali se z njim lahko doseže želeni cilj in 
ali je nujno za dosego tega cilja. Te okoliščine so lahko zlasti posledica posebne narave nalog, za 
izvedbo katerih so bile sklenjene pogodbe za določen čas, in z njimi neločljivo povezanih značilnosti, 
ali pa so, odvisno od primera, posledica sledenja legitimnemu cilju socialne politike države članice 
(glej sodbe z dne 13. septembra 2007 , Del Cerro Alonso, C-307/05, EU:C:2007 :509, točki 53 in 58; 
z dne 22. decembra 2010 , Gavieiro Gavieiro in Iglesias Torres, C-444/09 in C-456/09, EU:C:2010 :819, 
točka 55; z dne 8. septembra 2011 , Rosado Santana, C-177/10, EU:C:2011 :557, točka 73, in z dne 
18. oktobra 2012 , Valenza in drugi, od C-302/11 do C-305/11, EU:C:2012 :646, točka 51). 
46 Pojem „objektivni razlogi“ v smislu določbe 4, točki 1 in/ali 4, okvirnega sporazuma, je torej treba 
razumeti tako, da ne dopušča, da bi se različno obravnavanje delavcev, zaposlenih za določen čas, in 
delavcev, zaposlenih za nedoločen čas, upravičilo s tem, da je različno obravnavanje določeno 
s splošnim in abstraktnim nacionalnim predpisom, kot je zakon ali kolektivna pogodba (sodbe z dne 
13. septembra 2007 , Del Cerro Alonso, C-307/05, EU:C:2007 :509, točka 57; z dne 22. decembra 2010 , 
Gavieiro Gavieiro in Iglesias Torres, C-444/09 in C-456/09, EU:C:2010 :819, točka 54; z dne 
8. septembra 2011 , Rosado Santana, C-177/10, EU:C:2011 :557, točka 72, in z dne 18. oktobra 2012 , 
Valenza in drugi, od C-302/11 do C-305/11, EU:C:2012 :646, točka 50). 
47 Poleg tega sklicevanje zgolj na začasnost dela uslužbencev javne uprave ni v skladu s temi zahtevami in 
ne more biti „objektivni razlog“ v smislu določbe 4, točki 1 in/ali 4, okvirnega sporazuma. Čese 
namreč prizna, da bi zgolj začasnost delovnega razmerja zadostovala za utemeljitev različnega 
obravnavanja med delavci, zaposlenimi za določen čas, in delavci, zaposlenimi za nedoločen čas, bi to 
popolnoma izničilo bistvo ciljev direktive 1999 /70 in okvirnega sporazuma in bi pripeljalo do ustalitve 
neugodnega položaja za delavce, zaposlene za določen čas (sodbi z dne 22. decembra 2010 , Gavieiro 
Gavieiro in Iglesias Torres, C-444/09 in C-456/09, EU:C:2010 :819, točki 56 in 57; z dne 8. septembra 
2011 , Rosado Santana, C-177/10, EU:C:2011 :557, točka 74, in z dne 18. oktobra 2012 , Valenza in 
drugi, od C-302/11 do C-305/11, EU:C:2012 :646, točka 52). 
48 Pojasnila španske vlade se nanašajo na različno naravo in namen, po katerima se pogodbe o zaposlitvi 
za določen čas razlikujejo od pogodb o zaposlitvi za nedoločen čas, saj naj bi bila razlika med tema 
vrstama pogodb v njihovem trajanju in pričakovani stabilnosti delovnega razmerja. 
49 Čeprav mora predložitveno sodiščenačeloma ugotoviti, ali je argumente, ki so mu bili predstavljeni, 
mogoče šteti za „objektivne razloge“ v smislu določbe 4, točka 1, okvirnega sporazuma glede na sodno 
prakso, navedeno v točki 42 te sodbe, je treba v zvezi s tem vendarle poudariti, da španska vlada zgolj 
poudarja razliko v naravi in namenu, po katerima se pogodbe o zaposlitvi zaradi nadomeščanja 
(contrato de interinidad) razlikujejo od pogodb o zaposlitvi za nedoločen čas, s tem, da se sklicuje na 
merilo trajanja in pričakovane stabilnosti delovnopravnega razmerja drugonavedenih. 
ECLI:EU:C:2016 :683 8 
SODBA Z DNE 14. 9. 2016 – ZADEVA C-596/14  
DE DIEGO PORRAS  
50 Kot izhaja iz točk 46 in 47 te sodbe, niti začasnost delovnega razmerja niti neobstoj vsakršne določbe 
v nacionalni zakono daji v zvezi s priznanjem odpravnine ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi zaradi 
nadomeščanja (contrato de interinidad) ne moreta pomeniti takih objektivnih razlogov. 
51 Poleg tega argument predvidljivosti prenehanja pogodbe o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de 
interinidad) ne temelji na objektivnih in preglednih merilih, saj ne samo, da lahko taka pogodba 
o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad) dejansko postane stalnica glede na položaj 
tožeče stranke v postopku v glavni stvari, katere pogodbena razmerja so trajala več kot deset let, 
ampak lahko takem u argumentu nasprotuje še okoliščina, da v primerljivih položajih upoštevna 
nacionalna zakono daja določa, da se odpravnina ob odpovedi pogodbe o zaposlitvi prizna drugim 
kategorijam delavcev, ki so zaposleni za določen čas. 
52 Glede na vse zgoraj navedene premisleke je treba na drugo, tretje in četrto vprašanje odgovoriti, da je 
treba določbo 4 okvirnega sporazuma razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakono daji, kakršna je 
obravnavana v postopku v glavni stvari, ki ne priznava nikakršne odpravnine v primeru odpovedi 
pogodbe o zaposlitvi delavcu, ki je zaposlen na podlagi pogodbe o zaposlitvi zaradi nadomeščanja 
(contrato de interinidad), medtem ko se taka odpravnina izplača, med drugim, primerljivim delavcem, 
zaposlenim za nedoločen čas. Samo to, da je ta delavec svoje delo opravljal na podlagi pogodbe 
o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad), ne more biti objektivni razlog, ki bi lahko 
upravičil to, da se navedenemu delavcu ne prizna pravice do take odpravnine. 
Stroški 
53 Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški 
omenjenih strank, se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (deseti senat) razsodilo: 
1. Določbo 4, točka 1, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je bil sklenjen 1 8. mar ca 
1 9 9 9 in je priloga k Direktivi Sveta 1 9 9 9 / 7 0 / E S z dne 2 8. junija 1 9 9 9 o okvirnem sporazumu 
o delu za določen čas, sklenjenem med E TUC, UNICE in CE EP, je treba razlagati tako, da 
pojem „pogoji zaposlitve“ obsega odškodnino, ki jo mora delodajalec plačati delav cu zaradi 
odpovedi njegove pogodbe o zaposlitvi za določen čas. 
2. Določbo 4 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je priloga k direktivi 1 9 9 9 / 7 0 , je 
treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je obravnavana v postopku 
v glavni stvari, ki ne priznava nikakršne odpravnine v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi 
delav cu, ki je zaposlen na podlagi pogodbe o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de 
interinidad), medte m ko se taka odpravnina izplača, med drugim, primerljivim delav cem, 
zaposlenim za nedoločen čas. Samo to, da je ta delavec svoje delo opravljal na podlagi 
pogodbe o zaposlitvi zaradi nadomeščanja (contrato de interinidad), ne more biti objektivni 
razlog, ki bi lahko upravičil to, da se navedenemu delav cu ne prizna pravice do take 
odpravnine. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2016 :683 9