2.

Splošno sodišče v sklepu ni uporabilo člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije, kršilo pa je tudi člen 72 Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev Evropskega parlamenta ter napačno preučilo možnosti uporabe člena 45 Statuta Sodišča Evropske unije: — pritožnik se kot nekdanji poslanec Evropskega parlamenta ni strinjal s sklepom generalnega sekretarja Evropskega parlamenta (in s pozivom k plačilu, sprejetim na tej podlagi) in je menil, da je neutemeljen, tako da je uveljavil svojo pravico in izpolnil zahteve v skladu s členom 72 Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev Evropskega parlamenta, s tem, ko je vložil pritožbo zoper sklep, najprej pri kvestorjih, nato pa pri predsedstvu in predsedniku Evropskega parlamenta; — šele nato, ko je pritožnik 10. septembra 2015 prejel elektronski dopis od predstavnika Evropskega parlamenta in skupaj z drugimi dokumenti tudi končni dopis št. 311354 z dne 26. junija 2015 predsednika Evropskega parlamenta, v skladu s členom 72(3) Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev Evropskega parlamenta, naj bi nastala pravica pritožnika do vložitve tožbe pri Splošnem sodišču za razglasitev ničnosti sklepa generalnega sekretarja Evropskega parlamenta in poziva k plačilu, sprejetega na njegovi podlagi; — ravno na datum prejetja končnega dopisa št. 311354 z dne 26. junija 2015 predsednika Evropskega parlamenta, v skladu s členom 72(3) Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev Evropskega parlamenta, torej 10. septembra 2015, je začel teči dvomesečni rok v skladu s členom 263(6) PDEU, v katerem bi lahko pritožnik pri Splošnem sodišču vložil tožbo za razglasitev ničnosti sklepa generalnega sekretarja Evropskega parlamenta in poziva k plačilu, sprejetega na njegovi podlagi; — v tej luči in v skladu s členom 263(6) PDEU, se je 10. decembra 2015 rok za vložitev tožbe pri Splošnem sodišču iztekel. Tožba je prispela v sodno tajništvo Splošnega sodišča 4. novembra 2015. To pomeni, da je bil dvomesečni rok za vložitev tožbe v skladu s členom 263(6) PDEU spoštovan, takšna tožba pa ni bila vložena „prepozno“; — Splošno sodišče naj v tem sklepu sploh ne bi upoštevalo navedenih dokumentov in okoliščin, oziroma določb člena 72 Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev Evropskega parlamenta, ki jih je pritožnik upošteval, in na podlagi katerih je vložil pritožbo zoper sklep generalnega sekretarja Evropskega parlamenta in poziva k plačilu, sprejetega na njegovi podlagi, v predhodnem postopku; — Splošno sodišče naj s tem sklepom ne bi le kršilo pravic in interesov pritožnika, temveč naj bi tudi napačno uporabilo člen 263 PDEU, poleg tega pa naj bi tudi kršilo člen 72 Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev Evropskega parlamenta; — dalje, Splošno sodišče naj bi v sklepu napačno in neutemeljeno ugotovilo, da ni bilo možnosti uporabe člena 45 Statuta Splošnega sodišča. Izvedba predhodnega postopka preizkusa spora, pritožnikovo aktivno, skrbno, pozorno in vestno ravnanje, čas, ko so bili dokumenti prejeti in druge okoliščine potrjujejo, da v tem primeru tudi v primeru, če bi bilo odločeno, da ni bil upoštevan rok za vložitev tožbe, bi bilo treba podaljšati rok, ker je bil prekoračen zaradi pomembnih, objektivnih in utemeljenih razlogov, namreč spoštovanje postopka iz člena 72 Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev Evropskega parlamenta (člen 45(1) Statuta Sodišča). Pritožnik ni mogel vedeti, da spoštovanje obveznega postopka iz člena 72 Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev Evropskega parlamenta lahko pomeni izgubo pravice do vložitve tožbe pri Splošnem sodišču (člen 45(2) Statuta Sodišča). Navesti je treba, da je pritožnik kasneje v tožbi postavil vprašanje ali sta bila sklepa kvestorjev in predsedstva Evropskega parlamenta, sprejeta v skladu s členom 72 Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev Evropskega parlamenta, utemeljena in zakonita.