ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 230/14

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) 15. oktobra 2019 – ES/Wallonische Region

(Zadeva C-757/19)

(2020/C 230/19)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Gericht Erster Instanz Eupen

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: ES

Tožena stranka: Wallonische Region

Sodišče Evropske unije (šesti senat) je s sklepom z dne 28. maja 2020 odločilo, da je treba člen 49 PDEU razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero se lahko oseba, ki ima prebivališče v tej državi, za vozilo, ki ji ga je dala na voljo družba s sedežem v drugi državi članici, katere družbenik in poslovodja je ta oseba, in ki je registrirano v tej drugi državi članici, na izjemo od obveznosti, da vozila registrira v državi članici prebivališča, sklicuje le, če ima dokumente, ki dokazujejo, da zadevna oseba izpolnjuje pogoje za to izjemo, vedno v vozilu s seboj.
1.

Ali je treba člen 19(1) Pogodbe o Evropski uniji, člen 325(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 58 Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (1), člen 4 Direktive (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2017 o boju proti goljufijam, ki škodijo finančnim interesom Unije, z uporabo kazenskega prava (2), pripravljene na podlagi člena 83(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, razlagati tako, da nasprotujejo odločbi organa zunaj sodstva, in sicer Curtea Constituțională a României (ustavno sodišče Romunije), s katero je odločeno o procesnem ugovoru, ki se nanaša na morebitno nezakonito sestavo sodečega senata glede na načelo specializacije sodnikov Înalta Curte de Casație și Justiție (Vrhovno kasacijsko sodišče, Romunija) (ki ni določeno v romunski ustavi) in s katero je sodišču naloženo da vrne zadeve, ki so v fazi (devolutivne) pritožbe, za njihovo ponovno obravnavo v okviru prve faze postopka pred istim sodiščem?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Hamburg (Nemčija) 12. avgusta 2019 – Flightright GmbH/Iberia LAE SA Operadora Unipersonal

(Zadeva C-606/19)

(2020/C 103/09)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Hamburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Flightright GmbH

Tožena stranka: Iberia LAE SA Operadora Unipersonal

Sodišče Evropske Unije (šesti senat) je s sklepom z dne 13. februarja 2020 odločilo, da je člen 7, točka 1(b), druga alinea, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) treba razlagati tako, da v primeru leta, za katerega je za celotno pot potrjena enotna rezervacija in je razdeljen na več posameznih letov, „kraj izpolnitve“ v smislu te določbe lahko pomeni kraj odhoda prvega posameznega leta, kadar prevoz na teh posameznih letih opravita dva različna letalska prevoznika in je odškodninska tožba na podlagi Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (2) vložena zaradi odpovedi zadnjega posameznega leta zoper letalskega prevoznika, odgovornega za zadnji posamezni let.

(1) UL 2012, L 351, str. 1.

(2) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10.
C 95/15

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemčija) 13. decembra 2019 – Agrimotion S.A./ADAMA Deutschland GmbH

(Zadeva C-912/19)

(2020/C 95/16)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožena stranka in pritožnica: Agrimotion S.A.

Tožeča stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: ADAMA Deutschland GmbH

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali se lahko podjetje, ki fitofarmacevtsko sredstvo, registrirano v državi članici izvora, da v promet v državi članici vnosa, sklicuje na dovoljenje za vzporedno trgovanje, ki ga je pristojni organ države članice vnosa izdal tretjemu podjetju, če je na kanticah, v katere je fitofarmacevtsko sredstvo polnjeno in v katerih se da v promet v državi članici vnosa, naveden imetnik dovoljenja ter uvozno podjetje? Ali obstajajo dodatne zahteve in če da, katere? (1)

(1) V skladu s členom 52 Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank Amsterdam (Nizozemska) 6. novembra 2019 – Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV in drugi

(Zadeva C-819/19)

(2020/C 95/12)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Rechtbank Amsterdam

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands B. V.

Tožene stranke: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Société Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Singapore Airlines Ltd, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, Swiss International Air Lines AG, British Airways plc, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, SAS AB, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS Cargo Group A/S, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, British Airways plc

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je nacionalno sodišče v sporu med oškodovanci (v tem primeru špediterji, odjemalci storitev zračnega tovornega prevoza) in letalskimi prevozniki pristojno – bodisi zaradi neposrednega učinka člena 101 PDEU ali vsaj člena 53 Sporazuma EGP bodisi na podlagi (takojšnjega učinka) člena 6 Uredbe št. 1/2003 (1) – za uporabo člena 101 PDEU ali vsaj člena 53 Sporazuma EGP v celotnem obsegu za sporazume/medsebojno dejansko usklajena ravnanja letalskih prevoznikov glede storitev prevoza tovora na letih, ki so bili opravljeni pred 1. majem 2004 na zračnih poteh med letališči znotraj Unije in letališči zunaj EGP oziroma pred 19. majem 2005 na zračnih poteh med Islandijo, Lihtenštajnom in Norveško ter letališči zunaj EGP, oziroma na letih, ki so bili opravljeni pred 1. junijem 2002 med letališči znotraj Unije in Švico, tudi za obdobje, ko je veljala prehodna ureditev iz členov 104 in 105 PDEU, ali pa prehodna ureditev temu nasprotuje?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).
—

razlogi za izdajo odločbe o skrajšanju niso razlogi varstva legitimnih nacionalnih interesov, in sicer razlogi javnega reda, javne varnosti in javnega zdravja, in
3.

Sklep Sveta (SZVP) 2017/381 z dne 3. marca 2017 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2017/374 z dne 3. marca 2017 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na Mykolo Yanovycha Azarova.
1.

Ali člen 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člen 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) nasprotujeta določbi, kot je člen 103(5a) ustawy z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (zakon z dne 11. marca 2004 o davku na blago in storitve) (2) (Uradni list iz leta 2016, pozicija 710, kakor je bil spremenjen, v nadaljevanju: zakon o DDV), v skladu s katerim mora davčni zavezanec za nakup pogonskih goriv znotraj Skupnosti brez poziva vodje carinskega urada izračunati in plačati zneske davka na račun carinskega urada, pristojnega za plačilo trošarin: (a) v roku 5 dni od dneva, ko je bilo blago vneseno na kraj prevzema trošarinskega blaga, ki je določen v ustreznem dovoljenju – če je registrirani prejemnik blago nabavil znotraj Skupnosti v smislu določb ustawy z dnia 6 grudnia 2008 r. o podatku akcyzowym (zakon z dne 6. decembra 2008 o trošarinah) v režimu odloga plačila trošarine v skladu z določbami o trošarinah; (b) v roku 5 dni od datuma vnosa tega blaga z ozemlja države članice, ki ni nacionalno ozemlje, v davčno skladišče; (c) v trenutku premika tega blaga na nacionalnem ozemlju – če se blago premika zunaj režima odloga plačila trošarine v skladu z določbami o trošarinah?
C 68/36

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 27. decembra 2019 – MG/HH

(Zadeva C-946/19)

(2020/C 68/39)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: MG

Druga stranka v postopku: HH

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali člen 4(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 (1) (v nadaljevanju: prenovljena uredba Bruselj I) daje neposredno izvršljivo pravico osebi s stalnim prebivališčem v državi članici?

2. Če je odgovor pritrdilen: a) Kadar je taka pravica kršena z začetkom postopka zoper to osebo v tretji državi, ali ima država članica obveznost zagotoviti pravno sredstvo [(prvi del predložitvene odločbe)], vključno z odreditvijo prepovedi postopka v isti zadevi pred drugim sodiščem (anti-suit injunction)? b) Ali se kakršna koli taka obveznost nanaša na primer, v katerem tožbeni temelj, ki je na voljo pred sodišči tretje države, ni na voljo v skladu s pravom, ki se uporablja pred sodišči države članice?

(1) Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 2012, str. 1)
B.

Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo pri presoji dokazov, s katerimi je razpolagalo, in pri presoji dejstev, kot jih ti dokazi utemeljujejo. Zlasti je Splošno sodišče napačno presodilo, da je ECHA dokazala „verjetne“ resne učinke; opustilo preizkus, ali je ECHA dejansko ocenila informacije o enaki stopnji zaskrbljenosti in se namesto tega napačno oprlo na trditev ECHA, da je bilo to merilo izpolnjeno; storilo napako z zavrnitvijo trditve pritožnice glede upoštevnosti ugotovitev Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) za predmetno zadevo; storilo napako z ugotovitvijo, da ugotovitve EFSA utemeljujejo in so skladne z odločbo ECHA in izkrivilo dokaze, ki so jih predložile stranke.
—

obveznost hrambe pri opravljanju javno dostopne telefonske storitve – vključno s prenosom kratkih, večpredstavnostnih ali podobnih sporočil ter neodgovorjenimi ali neuspešnimi klici – vključuje — klicano telefonsko številko ali kakšno drugo identiteto kličočega priključka in priključka v zvezi ter pri preklapljanju ali podaji klicev vsak naslednji udeleženi priključek, — datum in čas od začetka do konca zveze oziroma – pri prenosu kratkega, večpredstavnostnega ali podobnega sporočila – čas pošiljanja in prejema sporočila z navedbo dejanskega časovnega pasu, — podatke o uporabljeni storitvi, če se lahko v okviru telefonske storitve uporabljajo različne storitve, — v primeru storitve mobilne telefonije pa še — mednarodno identiteto naročnika mobilne telefonije za kličoči priključek in priključek v zvezi, — mednarodno identiteto kličočega in klicanega telefonskega terminala, — datum in čas prve aktivacije storitve z navedbo dejanskega časovnega pasu, če se storitve plačujejo vnaprej, — identiteto celic, ki se uporabljajo pri začetku povezave s kličočim priključkom in priključkom v zvezi, — v primeru internetne telefonije tudi naslove IP kličočega priključka in priključka v zvezi ter dodeljenega uporabniškega imena,
1.7.

Ali je treba določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, zlasti člena 184 in 185, načelo pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, načelo preprečevanja diskriminacije in načelo davčne nevtralnosti razlagati tako, da se v primeru opustitve naložbe lahko izvede popravek DDV? In sicer, ali se lahko pravica do odbitka DDV v zvezi z nekaterimi stroški za naložbe, ki so nastali davčnemu zavezancu in so bili namenjeni izvedbi obdavčljive transakcije, izpodbija prek mehanizma popravka DDV če se naložba pozneje opusti?
2

Ali mora prevoznik v okoliščinah, kot so te v obravnavanem sporu, sprejeti kakršen koli zakonit ukrep, in sicer tudi če je bil o izvrševanju pravice do stavke obveščen v zakonsko predpisanem roku, na primer omogočiti lete z drugimi letalskimi družbami, ki jih stavka ni prizadela?
C 19/15

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Združeno kraljestvo) 16. oktobra 2019 – JCM Europe (UK) Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Zadeva C-760/19)

(2020/C 19/19)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: JCM Europe (UK) Ltd

Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je Uredba 2016/1760 (1) neveljavna, ker so z njo validator bankovcev in blagajniški predali, opisani v Uredbi 2016/1760, uvrščeni pod oznako KN 84729070 in ne pod oznako KN 90314990?

2. Natančneje, ali je Uredba 2016/1760 neveljavna, ker: a) neupravičeno omejuje področje uporabe tarifne številke 9031; b) neupravičeno razširja področje uporabe tarifne številke 8472; c) upošteva nedopustne dejavnike; d) pri uvrstitvi proizvoda, kot je opisan v tej uredbi, ne upošteva pravilno pojasnjevalnih opomb, tarifnih številk KN in/ali splošnih pravil za razlago?

(1) UL 2016, L 269, str. 6.
—

ugotovi, da Madžarska ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 10(2) in (3) Direktive Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke, (1) s tem, da je po izteku prehodnega obdobja do 31. decembra 2017 uporabila skupno trošarino, nižjo od 60 % tehtane povprečne drobnoprodajne cene cigaret, sproščenih v porabo, in s tem, da je obračunala trošarino, nižjo od 115 EUR, za 1 000 cigaret.
—

Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija ni izpolnila obveznosti na podlagi Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (1) ter Direktive 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES (2) s tem, da ni pravilno prenesla: — člena 9(1)(a) Direktiv 2009/72/ES in 2009/73/ES, — člena 37(4), točki (a) (b), Direktive 2009/72/ES in člen 41(4), točki (a) (b), Direktive 2009/73/ES, — člena 37(6), točke (a), (b) in (c), ter (9) Direktive 2009/72/ES in člena 41(6), točke (a), (b) in (c), ter (9) Direktive 2009/73/ES, — člena 37(10) Direktive 2009/72/ES in člena 41(10) Direktive 2009/73/ES;
C 19/6

Pritožba, ki jo je Belén Bernaldo de Quirós vložil 30. julija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 5. junija 2019 v zadevi T-273/18, Bernaldo de Quirós/Komisija

(Zadeva C-583/19 P)

(2020/C 19/08)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Belén Bernaldo de Quirós (zastopnica: M. Casado García-Hirschfeld, avocate)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

— Sodba z dne 5. junija 2019, Bernaldo de Quirós/Komisija (T-273/18), naj se razveljavi;

— ugodi naj se predlogom, ki so bili podani na prvi stopnji;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

Pritožbeni razlog in bistvene trditve

Pritožnica v pritožbi uveljavlja en sam pritožbeni razlog, ki se nanaša na izkrivljanje dejstev, očitno napako pri presoji in na to, da je obrazložitev pravno pomanjkljiva.

Pritožnica je z drugim tožbenim razlogom v tožbi, vloženi pri Splošnem sodišču, zatrjevala kršitev načela spoštovanja pravice do obrambe v okviru člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom. Splošno sodišče je o tem tožbenem razlogu odločilo v točkah od 81 do 94 izpodbijane sodbe.

Pritožnica meni, da so ugotovitve splošnega sodišča vsebinsko napačne. Meni, da je bilo v izpodbijani sodbi pravo napačno uporabljeno, prvič, ker interna pravila ne morejo upravičevati neuporabe določbe Kadrovskih predpisov, in drugič, ker zadevne splošne izvedbene določbe ne določajo prenosa pristojnosti organa za imenovanja. Nazadnje, pri razlagi določb člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom in člena 4(4) splošnih izvedbenih določb naj bi bila podana obrazložitev, ki je pravno pomanjkljiva.
C 432/17

Pritožba, ki sta jo Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc. vložili 29. julija 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2019 v zadevi T-377/18, Intercept Pharma in Intercept Pharmaceuticals/EMA

(Zadeva C-576/19 P)

(2019/C 432/21)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: Intercept Pharma Ltd in Intercept Pharmaceuticals, Inc. (zastopniki: L. Tsang, J. Mulryne, E. Amos, Solicitors, F. Campbell, Barrister)

Druga stranka v postopku: Evropska agencija za zdravila

Predlog

Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

— razveljavi odločbo Splošnega sodišča z dne 28. junija 2019;

— razglasi ničnost sklepa, ki ga je Evropska agencija za zdravila poslala pritožnicama 15. maja 2018 za objavo Periodičnega poročila o oceni tveganja, in

— Evropski agenciji za zdravila naloži, da pritožnicama povrne pravne in druge stroške ter izdatke v zvezi s to zadevo, na prvi in pritožbeni stopnji.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnici v utemeljitev pritožbe uveljavljata dva pritožbena razloga.

1. Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je „varstvo sodnih postopkov“ iz prve alinee člena 4(2) Uredbe 1049/2001 (1) upoštevno le, kadar so bili dokumenti pripravljeni v okviru posebnega sodnega postopka ali kadar vsebujejo pravna mnenja, ki so predmet takega postopka. Ta ugotovitev določa nedopustno prepoved in omejitev besedila člena 4(2), ki je ni v Uredbi.

2. Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da se „poslovni interesi“ iz prve alinee člena 4(2) Uredbe 1049/2001 lahko uporabijo le, kadar so posebni elementi dokumenta opredeljeni kot, da slabijo poslovne interese zadevne stranke, in se ne morejo uporabiti le na podlagi tega, da bi razkritje dokumenta kot celote škodilo poslovnim interesom avtorja dokumenta. To stališče je preprečilo Splošnemu sodišču, da bi priznalo pravno napako in presojo, ki jo je opravila nasprotna stranka v pritožbenem postopku s tem, da je zavrnila upoštevati kontekst prošnje za dostop v tej zadevi.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 15. oktobra 2019 – T.H.C./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Zadeva C-755/19)

(2019/C 423/36)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: T.H.C.

Tožena stranka: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 46 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (1) (prenovitev), v skladu s katerim morajo imeti prosilci pravico do učinkovitega pravnega sredstva zoper odločbe,,izdane v zvezi z njihovimi prošnjami za mednarodno zaščito‘, in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnemu postopkovnemu pravilu, kot je člen 39/57(1), drugi pododstavek, točka 3, drugi stavek, zakona z dne 15. decembra 1980 o vstopu na ozemlje, prebivanju, stalnem prebivanju in odstranitvi tujcev v povezavi s členoma 57/6(3), prvi pododstavek, točka 5, in 57/6/2(1) istega zakona, s katerimi je rok za vložitev tožbe zoper sklep o nedopustnosti naknadne prošnje za mednarodno zaščito, ki jo vloži državljan tretje države, določen na pet,koledarskih‘ dni od vročitve upravne odločbe, če je tujec ob vložitvi tožbe na določenem kraju v smislu členov 74/8 in 74/9 [istega zakona] ali imajo državni organi do njega dostop‘?

(1) UL 2013, L 180, str. 60.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 13. septembra 2019 – SPV Project 1503 Srl, Dobank SpA/YB

(Zadeva C-693/19)

(2019/C 432/28)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale di Milano

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: SPV Project 1503 Srl, Dobank SpA

Tožena stranka: YB

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali in v katerih okoliščinah člena 6 in 7 Direktive 93/13/EGS (1) in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotujejo nacionalnemu pravu, kakršno je navedeno, ki izvršilnemu sodišču preprečuje, da bi opravilo vsebinski nadzor nad izvršilnim naslovom, ki je že pravnomočen in temu sodišču preprečuje, da v primeru izražene volje potrošnika, da se sklicuje na nepoštenost pogoja iz pogodbe, na podlagi katere je bil izdan predlog za izvršbo, odpravi učinke implicitne pravnomočnosti?

(1) Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih [nepoštenih] pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).
1.

Ali je treba člene [55(1)], od 56 do 58 in od 60 do 66 Uredbe 2016/679 (1) z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES v povezavi s členi 7, 8 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nadzorni organ, ki je na podlagi nacionalne zakonodaje, sprejete na podlagi člena [58(5)] te uredbe, pristojen za to, da zaradi kršitev te uredbe vloži tožbo pri sodišču svoje države članice, te pristojnosti ne more izvajati glede čezmejne obdelave osebnih podatkov, če ni vodilni nadzorni organ za to čezmejno obdelavo?