SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:F:2010 :17 1SODBA SODIŠČA ZA U SLUŽBENCE
(prvi senat)
z dne 9. marca 2010
Zadeva F-26/09
N
proti
E v ropskemu parlamentu
„Javni uslužbenci — Uradniki — Odškodninska tožba — Dopustnost — Psihično n adlegovanje — 
Dolžnost skrbnega ravnanja — Nepremoženjska škoda“
Predmet:Tožba, vložena na podlagi členov 236 ES in 152 AE, s katero N predlaga naložitev 
Parlamentu, naj mu plača 12 .000 EUR z a škodo, ki j e nastala po eni strani zaradi 
psihičnega i n p oklicnega n adlegovanja, ka terega ž rtev n aj b i b il me d 
16. avgustom 2006 in 1. majem 2007 , in po dr ugi strani zato, ker neodvisni organ ni 
opravil notranje upravne preiskave.
Odločitev:Parlamentu se naloži, naj tožeči stranki plača odškodnino 2 000  EUR. V preostalem s e 
tožba zavrne. Parlament no si svoje stroške in tri četrtine stroškov tožeče stranke. Tožeča 
stranka no si četrtino s vojih stroškov.
Pov zetek
1. Uradniki — Pravno sredstvo — Akt, ki posega v položaj — Pojem — Nesprejetje ukrepa, ki ga 
nalagajo Kadrovski predpisi — Opustitev pomoči institucije svojim uradnikom — Izključitev — Izjema
(Kadrovski predpisi za uradnike, členi 24, 90 in 91)
2. Uradniki — Psihično nadlegovanje — Pojem — Vedenje, katerega namen je razvrednotiti uradnika 
ali poslabšati njegove delovne razmere — Zahteva po ponavljajočem se v edenju
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 12a(3))
3. Uradniki — Psihično nadlegovanje — Pojem — Ocenjevalno poročilo z negativnimi, vendar 
nežaljivimi pripombami zoper uradnika — Izključitev
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 12a(3))
4. Uradniki — Pravno sredstvo — Roki — Odškodninski zahtevek, naslovljen n a institucijo — 
Spoštovanje razumnega roka
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 90)
5. Uradniki — Ocenjevanje — Ocenjevalno poročilo — Neopredelitev ciljev
2 ECLI:EU:F:2010 :17POVZETEK–ZADEVAF-26/09
N PR OTIPARLAMENTU
6. Uradniki — Pravno sredstvo — Odškodninska tožba — Razglasitev ničnosti izpodbijanega akta, 
s katerim ni zagotovljena ustrezna povrnitev nepremoženjske škode
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 91)
1. Uradnik, ki me ni, da s e lahko sklicuje na člen 24 K adrovskih predpisov, mora instituciji, pod ka tero 
spada, načeloma predložiti prošnjo za pomoč. Le v nekaterih izjemnih okoliščinah mora institucija brez 
predhodne zahteve z adevne osebe, torej na svojo pobudo, sprožiti ukrep p omoči. Če takih okoliščin ni, 
dejstvo, da i nstitucija svojim u radnikom in uslužbencem n e pomaga spontano, ni akt, ki p osega 
v položaj. Če uradnik v zvezi s tem p rosi za povrnitev škode, ker institucija ni izpolnila obveznosti 
pomoči, je dopustnost predlogov za povrnitev škode odvisna od tega, ali ob njihovi predložitvi obstaja 
odločba o zavrnitvi prošnje za pomoč ali ne.
Za prošnjo za pomoč na podlagi člena 24 K adrovskih predpisov ni mogoče šteti dopisa, s katerim je 
uradnik organu, pristojnemu za imenovanja, predložil odškodninski z ahtevek zaradi p sihičnega 
nadlegovanja in neizpolnjevanja dolžnosti skrbnega ravnanja. Za prošnjo za pomoč ni mogoče šteti niti 
pritožbe, s katero se predlaga povrnitev škode zaradi n eizpolnjevanja obveznosti pomoči.
(Glej točke o d 47 d o 49.)
Napotitev n a:
Sodišče: 12. junij 1986 , Somme rlatte proti Komisiji, 229/84, Recueil, str. 1805 , točka 20;
Sodišče prve s topnje: 18. december 2008 , Belgija in K omisija proti Genette, T-90/07 P in T-99/07 P, ZOdl., 
str. II-3859 , točke o d 101 d o 103;
Sodišče za uslužbence: 31. maj 2006 , Frankin in dr ugi proti Komisiji, F-91/05, ZOdl. JU, str. I-A-1-25 in II-A-1-83, 
točka 24.
2. Psihično n adlegovanje je v členu 12a(3) Kadrovskih p redpisov opredeljeno ko t „neprimerno 
ravnanje“, pri ka terem m orata biti izpolnjena dva ku mulativna pogoja. Prvi pogoj se nanaša na obstoj 
fizičnega vedenja, govorjenega ali pisanega jezika, gest ali drugih dejanj, ki „traja[jo], se ponavlja[jo] ali 
[…] [so] sistematičn[i]“, kar p omeni, da j e treba psihično n adlegovanje razumeti kot proces, ki j e nujno 
časovno u meščen in vzbuja domnevo o obstoju ponavljajočih se ali trajajočih ravnanj, ki s o „namerna“. 
Drugi pogoj, ki j e ločen od prvega z veznikom „in“, nalaga, da n avedeni fizično ve denje, govorjen ali 
pisan jezik, g este ali druga dejanja ra zvrednotijo osebnost, dostojanstvo ali fizično a li psihološko 
integriteto osebe. Ker pridevnik „namerna“ zadeva prvi pogoj in ne dr ugega, je m ogoče dvojno 
sklepanje. Po eni strani morajo biti fizično ve denje, govorjen ali pisan jezik, geste ali druga dejanja iz 
člena 12a(3) Kadrovskih predpisov namerni, kar p omeni, da s o iz področja uporabe navedene določbe 
izključena ravnanja, ki b i bila povzročena nenamerno. Po drugi strani pa se ne zahteva, da s o navedeni 
fizično ve denje, govorjen ali pisan jezik, g este ali druga dejanja bili storjeni, da b i razvrednotili 
osebnost, dostojanstvo ali fizično a li psihološko integriteto osebe. Z drugimi besedami, lahko g re za 
psihično n adlegovanje v smislu člena 12a(3) Kadrovskih predpisov, ne da b i želel nadlegovalec 
s svojimi ravnanji razvrednotiti žrtev ali namerno p oslabšati njene delovne razmere. Zadostuje, da s o 
imela navedena ravnanja, če so bila storjena namerno, objektivno take p osledice.
(Glej točko 72.)
Napotitev n a:
Sodišče za uslužbence: 9. december 2008 , Q proti Komisiji, F-52/05, ZOdl. JU, str. I-A-1-409 in II- A-1-2235 , 
točka 135, predmet pritožbe, o kateri trenutno o dloča Splošno s odišče Evropske u nije, zadeva T-80/09 P.
ECLI:EU:F:2010 :17 3POVZETEK–ZADEVAF-26/09
N PR OTIPARLAMENTU
3. Če je Sodišče za uslužbence razglasilo ocenjevalno p oročilo uradnika za nično, zlasti ker ga je uprava 
ocenila, ne da b i mu prej opredelila cilje, navedena nezakonitost, naj je še tako v redna obžalovanja, 
sama po sebi ne m ore ka zati na ve denje, pri ka terem b i šlo za psihično n adlegovanje. Poleg tega 
dejstva, da o cenjevalno p oročilo vsebuje negativne pripombe zoper uradnika, ni mogoče opredeliti kot 
psihično n adlegovanje, ke r so navedene pripombe še ve dno v mejah široke di skrecijske p ravice 
ocenjevalca in zlasti ne gredo čez me jo vljudne ali nežaljive kri tike zoper zadevno o sebo.
(Glej točko 86.)
4. Če je uradnik izpodbijal zakonitost svojega ocenjevalnega poročila v pritožbenem r oku i n je bil 
njegov odškodninski z ahtevek predložen v razumnem r oku o d takrat, ko j e izvedel za navedeno 
poročilo, je dopustno, da z ločenim aktom p redloži predloge za povrnitev škode, ki n aj bi jo utrpel 
zaradi t ega akta.
(Glej točko 96.)
Napotitev n a:
Sodišče prve stopnje: 28. maj 1998 , W proti Komisiji, T-78/96 in T-170/96, RecFP, str. I-A-239 in II-745, točka 159; 
17. december 2003 , Mc Auley proti Svetu, T-324/02, RecFP, str. I-A-337 in II-1657 , točki 92 in 96; 19. oktober 2006 , 
Pessoa e Costa proti Komisiji, T-503/04, ZOdl. JU, str. I-A-2-237 in II-A-2-139, točki 58 in 59;
Sodišče za uslužbence: 1. februar 2007 , Tsarnavas proti Komisiji, F-125/05, ZOdl. JU, str. I-A-1-43 in II-A-1-231, 
točke o d 69 d o 71.
5. Ocenjevalec, ki p ri ocenjevanju uradnika n e upošteva okoliščine, da m u ni bil opredeljen no ben 
predhodni cilj za ocenjevalno o bdobje, stori očitno n apako p ri presoji in ne izpolni dolžnosti skrbnega 
ravnanja.
(Glej točko 95.)
Napotitev n a:
Sodišče za uslužbence: 10. november 2009 , N proti Parlamentu, F-71/08, ZOdl. JU, str. I-A-1-429 in II- A-1-2319 .
6. Pravilo, v skladu s katerim je razglasitev n ičnosti akta uprave, ki g a uradnik izpodbija, sama po sebi 
ustrezno i n z adostno n adomestilo za n epremoženjsko š kodo, dopušča n ekatere izjeme. Tako 
z razglasitvijo ničnosti nezakonitega akta uprave n i mogoče povsem p ovrniti utrpljene nepremoženjske 
škode, če navedeni akt vsebuje izrecno n egativno p resojo sposobnosti tožeče stranke, ki b i jo lahko 
prizadela, če je storjena nezakonitost posebno h uda a li če ra zglasitev n ičnosti akta nima polnega 
učinka.
4 ECLI:EU:F:2010 :17POVZETEK–ZADEVAF-26/09
N PR OTIPARLAMENTU
(Glej točke o d 101 d o 103, 105 in 107.)
Napotitev n a:
Sodišče: 7. februar 1990 , Culin proti Komisiji, C-343/87, Recueil, str. I-225, točke o d 25 d o 29;
Sodišče prve s topnje: 26. januar 1995 , Pierrat proti Sodišču, T-60/94, RecFP, str. I-A-23 in II-77, točka 62; 
23. marec 2000 , Rudolf proti Komisiji, T-197/98, RecFP, str. I-A-55 in II-241, točka 98; 21. januar 2004 , Robinson 
proti Parlamentu, T-328/01, RecFP, str. I-A-5 in II-23, točka 79; 30. september 2004 , Ferrer de M oncada p roti 
Komisiji, T-16/03, ZOdl. JU, str. I-A-261 in II-1163 , točka 68; 13. december 2005 , Cwik proti Komisiji, T-155/03, 
T-157/03 in T-331/03, ZOdl. JU, str. I-A-411 in II-1865 , točki 205 in 206;
Sodišče za uslužbence: 13. december 2007 , Su ndholm p roti Komisiji, F-42/06, ZOdl. JU, str. I-A-1-437 in 
II-A-1-2499 , točka 44; 22. oktober 2008 , Tzirani proti Komisiji, F-46/07, ZOdl. JU, str. I-A-I-323 in II- A-1-1773 
točka 223; 5. maj 2009 , Simões D os Santos proti UUN T, F-27/08, ZOdl. JU, str. I-A-1-113 in II- A-1-613, 
točki 142 in 143, predmet pritožbe, ki j o trenutno o bravnava Splošno s odišče Evropske u nije, zadeva T-260/09 P; 
7. julij 2009 , Bernard p roti Europolu, F-99/07 in F-45/08, ZOdl. JU, str. I-A-1-233 in II- A-1-1267 , točka 106.