ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali načelo pravne varnosti nasprotuje nacionalni praksi, na podlagi katere je davčni organ za davčnega zavezanca retroaktivno določil obveznost plačila DDV, ker veterinarsko-zdravstvene storitve niso oproščene plačila DDV in je bil prag oprostitve presežen, kadar: — davčni organ ni po uradni dolžnosti identificiral davčnega zavezanca za namene DDV in zanj ni določil obveznosti plačila DDV ob njegovi predložitvi davčnih obračunov, iz katerih je razvidno, da je presegel prag oprostitve, temveč šele pozneje, potem ko so se z odlokom vlade št. 1620/2009 spremenila metodološka pravila za izvajanje davčnega zakonika, in sicer tako, da se oprostitev iz člena 141(1)(a) davčnega zakonika ne uporablja za veterinarsko-zdravstvene storitve, kot izhaja iz sodbe Sodišča z dne 24. maja 1988 v zadevi Komisija proti Italiji, 122/87, in za obdobje pred zadevno spremembo; — je davčni organ na podlagi davčnih obračunov, ki jih je predložil davčni zavezanec, ugotovil, da je bil prag oprostitve presežen, preden so se z odlokom vlade št. 1620/2009 metodološka pravila za izvajanje davčnega zakonika spremenila tako, kot je navedeno zgoraj; — davčni organ pred objavo odloka vlade št. 1620/2009 znotraj svojega področja pristojnosti – na to področje spada tudi davčni zavezanec iz postopka v glavni stvari – ni izdal upravnih aktov v zvezi z davki, katerih namen bi bil ugotoviti, da se davčni zavezanci, ki imajo status ambulant za veterinarsko medicino, niso identificirali za namene DDV, čeprav so presegli prag oprostitve plačila DDV, in posledično zanje določiti obveznost plačila; — sodba Sodišča z dne 24. maja 1988 v zadevi Komisija proti Italiji, 122/87, v obdobju pred sprejetjem in začetkom veljavnosti odloka vlade št. 1620/2009 ni bila nikjer objavljena v romunski različici?
SL Uradni list Evropske unije C 184/11

Tožba, vložena 7. marca 2014 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

(Zadeva C-112/14)

2014/C 184/14

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal, L. Armati, agenta)

Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

Predlogi

Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da Združeno kraljestvo s tem, da je sprejelo in ohranilo v veljavi davčno zakonodajo o pripisu dobičkov članom družb nerezidentk, ki uvaja neenako obravnavanje domače in čezmejne dejavnosti, ni izpolnilo obveznosti iz členov 63 PDEU in 40 Sporazuma o EGP, ali, podredno, obveznosti iz členov 49 PDEU in 31 Sporazuma o EGP;

— Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Sporna nacionalna zakonodaja

Člen 13 zakona o obdavčitvi določenih vrst dobička iz leta 1992 (Taxation of Chargeable Gains Act 1992) določa, da so dobički, ki jih ustvarijo določene oblike družb nerezidentk, neposredno obdavčljivi pri delničarjih in drugih udeležencih, ki so rezidenti Združenega kraljestva, ne glede na to, ali ti dejansko prejmejo kakršen koli dohodek.

Glavne trditve

Rezidenti Združenega kraljestva so zavezani k plačilu davka na dobiček določenih družb nerezidentk, v katerih so udeleženi, vendar k takemu plačilu ne bi bili zavezani, če bi bile zadevne družbe družbe rezidentke Združenega kraljestva. To razlikovanje bi lahko davkoplačevalce v Združenem kraljestvu odvrnilo od vlaganja v take družbe nerezidentke, kar je v nasprotju s členom 63 PDEU in členom 40 Sporazuma o EGP.

Sporni ukrep bi lahko preprečil nekatere oblike izogibanja davkom in zlorab. Vendar njegova uporaba ni omejena na primere izogibanja davkom in zlorab, zato ta ukrep ni utemeljen.
—

Direktiva Sveta 2013/64/EU z dne 17. decembra 2013 o spremembi direktiv Sveta 91/271/EGS in 1999/74/EC ter direktiv 2000/60/ES, 2006/7/ES, 2006/25/ES in 2011/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta zaradi spremembe položaja Mayotta v razmerju do Evropske unije (1) naj se razglasi za nično;
—

Ugotovi naj se, da Italijanska republika ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 3, 6 in 17(2) Direktive 2003/88/ES (1) s tem, ko je „vodilne“ zaposlene (to je zdravnike) Nacionalne zdravstvene službe prikrajšala za pravico do povprečnega tedenskega najdaljšega delovnega časa v obsegu 48 ur, celotno zdravstveno osebje tega urada pa za pravico do dnevnega počitka v obsegu enajst zaporednih ur, ne da bi jim zagotovila ustrezni nadomestni počitek;
2.

Ali je enoletna poskusna doba, določena za pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas za podporo podjetnikom, v nasprotju s cilji in ureditvijo Direktive 1999/70/ES (2) o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP, zlasti določbama 1 in 3 tega sporazuma?
1.

V sodbi Splošnega sodišča naj bi bilo pravo napačno uporabljeno in to sodbo naj bi bilo treba razveljaviti, saj naj ne bi upoštevala, da so bile pritožnicama v postopku v zvezi z naložitvijo globe kršene bistvene procesne pravice, kot je pravica do izjave. S potrditvijo ocene nasprotne stranke v pritožbenem postopku naj bi tudi Splošno sodišče kršilo načelo sorazmernosti in prepoved vnaprejšnje presoje dokazov.
SL Uradni list Evropske unije C 85/17

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 20. januarja 2014 – Beaudout Père et Fils SARL proti Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération Générale Agroalimentaire – CFDT in drugim

(Zadeva C-26/14)

2014/C 85/31

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Beaudout Père et Fils SARL

Tožene stranke: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération Générale Agroalimentaire - CFDT in drugi

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je upoštevanje obveznosti preglednosti, ki izhaja iz člena 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije, obvezni predpogoj za to, da država članica kolektivni sporazum, s katerim je upravljanje sistema obveznih dodatnih kolektivnih zavarovanj za zaposlene dodeljeno enemu samemu subjektu, ki so ga izbrali socialni partnerji, razširi na vsa podjetja neke panoge?
SL Uradni list Evropske unije C 85/13

Pritožba, ki jo je Mundipharma GmbH vložila 16. Decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. oktobra 2013 v zadevi T-328/12, Mundipharma GmbH proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

(Zadeva C-669/13 P)

2014/C 85/24

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: Mundipharma GmbH (zastopnik: F. Nielsen, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj

— sodbo Splošnega sodišča Evropske unije (tretji senat) z dne 16. oktobra 2013 (zadeva T-328/12) razveljavi;

— toženi stranki in nasprotni stranki v postopku s pritožbo naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi ugotovilo, da med primerjanima znamkama OXYGESIC in Maxigesic ne obstaja verjetnost zmede, zaradi česar niso izpolnjeni pogoji iz člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1). Izpodbijana sodba temelji na izkrivljanju dejstev in vsebuje nesmiselna protislovja. Krši pravo Skupnosti, in sicer člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009. Če bi Splošno sodišče pravilno in brez protislovij presodilo dejstva primera, bi ugotovilo, da med primerjanima znamkama obstaja verjetnost zmede, zaradi česar bi moralo ugoditi tožbi, s katero se je izpodbijala odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. maja 2012.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: (a) Ali je privilegirani položaj tretjega odvisen od tega, da proizvajalec generičnih zdravil, ki je njegov odjemalec, zdravilno učinkovino, ki mu je dana na voljo, dejansko uporablja za privilegirane študije ali preskuse v smislu člena 10(6) Direktive 2001/83/ES? Ali izključitev patentnega varstva velja tudi v primeru, da tretji ni seznanjen z nameravano privilegirano rabo svojega odjemalca in se o tem tudi ni prepričal? Ali pa je privilegirani položaj tretjega odvisen samo od tega, da lahko ta v času dajanja na voljo na podlagi vseh okoliščin (na primer usmeritve dejavnosti podjetja, ki mu dobavlja, majhnih količin zdravilne učinkovine, ki jih daje na voljo, skorajšnjega izteka patentnega varstva za zadevno zdravilno učinkovino, izkušenj glede zanesljivosti odjemalca) upravičeno sklepa, da bo proizvajalec generičnih zdravil zdravilno učinkovino, ki je bila dana na voljo, uporabil izključno za privilegirane študije in preskuse v okviru pridobitve dovoljenja za promet? (b) Ali mora tretji v zvezi z dajanjem na voljo sprejeti določene ukrepe za to, da njegov odjemalec zdravilno učinkovino dejansko uporabi samo za privilegirane preskuse ali študije, in ali se ukrepi, ki jih mora sprejeti, razlikujejo glede na to, ali se zdravilna učinkovina, ki je varovana s patentom, samo ponuja ali tudi dobavi?
SL Uradni list Evropske unije C 52/29

Pritožba, ki so jo Melkveebedrijf Overenk BV in drugi vložili 4. decembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 11. septembra 2013 v zadevi T-540/11, Melkveebedrijf Overenk in drugi proti Komisiji

(Zadeva C-643/13 P)

2014/C 52/53

Jezik postopka: nizozemščina

Stranke

Pritožnice: Melkveebedrijf Overenk BV, Maatschap Veehouderij Kwakernaak, Mulders Agro vof, Melkveebedrijf Engelen vof, Melkveebedrijf De Peel BV, M.H.H.M. Moonen (zastopnika: P. E. Mazel in A. van Beelen, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlog

Pritožnice Sodišču predlagajo, naj izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Sklep naj bi bilo treba razveljaviti zaradi kršitev postopkovnih določb, s katerimi so bili prizadeti interesi pritožnic, in zaradi kršitev prava Unije, ki jih je storilo Splošno sodišče.
1.

Ali je mogoče v skladu s členoma 1(b) in 3(a) in (b) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (1), če so izpolnjeni drugi pogoji, podeliti varstveni certifikat za učinkovino, varovano z osnovnim patentom (v obravnavanem primeru: beljakovina D), če je ta snov v zdravilu (v obravnavanem primeru: Synflorix) v kovalentni (molekularni) vezi z drugimi učinkovinami, pri čemer pa ohranja svoj učinek?
—

predlogom, ki so jih na prvi stopnji podale družbe Iliad, Free infrastructure in Free, naj se ugodi ter naj se za nično razglasi Odločba Evropske komisije z dne 30. septembra 2009 C(2009) 7426 final, ki zadeva nadomestilo stroškov, nastalih zaradi prenosa javne službe (DSP) za vzpostavitev in upravljanje visokopretočnega elektronskega komunikacijskega omrežja v departmaju Hauts de Seine (državna pomoč N 331/2008 - Francija), če Sodišče meni, da stanje postopka to dovoljuje;
Izrek  
1. Pritožba se zavrne.  
2. I. Jurašinovi ću se naloži pla čilo stroškov.  
( 1 ) UL C 32, 2.2.2013.  
Predlog za sprejetje predhodne odlo čbe, ki ga je vložilo 
Krajský súd v Prešove (Slovaška) 29. oktobra 2013 – CD 
Consulting, s.r.o. proti Marián Vasko  
(Zadeva C-558/13)  
(2014/C 45/30)  
Jezik postopka: slovaš čina 
Predložitveno sodiš če 
Krajský súd v Prešove  
Stranki v postopku v glavni stvari  
Tože ča stranka:  CD Consulting, s.r.o.  
Tožena stranka:  Marián Vasko  
Vprašanje za predhodno odlo čanje  
Ali je treba člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS (  1 ) z dne 5. 
aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in 
člen 4 Direktive Sveta z dne 22. decembra 1986 o približevanju 
zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s potrošni ­ 
škimi krediti (87/102/EGS (  2 )) razlagati tako, da nasprotujeta 
pravni dolo čbi države članice, kakršna je v obravnavanem 
primeru, ki nacionalnemu sodiš ču, ki odlo ča o pravicah iz indo ­
sirane menice, na čeloma v nobeni fazi postopka ne dopuš ča, da 
po uradni dolžnosti preu či pogodbo, zaradi katere je bila izdana 
menica, kavzo pravnega razmerja in morebitno nedovoljenost 
pogodbenih pogojev ter morebitno kršitev pravil, ki se nanašajo 
na odsotnost navedbe EOM v potrošniški kreditni pogodbi?  
( 1 ) UL, posebna izdaja v slovenš čini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.  
( 2 ) UL, posebna izdaja v slovenš čini, poglavje 15, zvezek 1, str. 326.  Predlog za sprejetje predhodne odlo čbe, ki ga je 
30. oktobra 2013 vložilo Bundesfinanzhof (Nem čija) – 
Finanzamt Dortmund-Unna proti Josefu Grünewaldu  
(Zadeva C-559/13)  
(2014/C 45/31)  
Jezik postopka: nemš čina 
Predložitveno sodiš če 
Bundesfinanzhof  
Stranki v postopku v glavni stvari  
Tože ča stranka:  Finanzamt Dortmund-Unna  
Tožena stranka:  Josef Grünewald  
Vprašanje za predhodno odlo čanje  
Ali člen 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotuje 
ureditvi države članice, v skladu s katero ni mogo če odbiti 
zasebnih preživninskih dajatev dav čnih zavezancev nereziden ­
tov, ki so povezane s prenosom doma čega premoženja, ki 
prinaša donos, s tako imenovanim vnaprejšnjim dedovanjem, 
medtem ko je ustrezna pla čila v primeru neomejene dav čne 
obveznosti mogo če odbiti, vendar je posledica odbitka ustrezna 
dav čna obveznost prejemnika dajatve (ki je neomejeni dav čni 
zavezanec)?  
Predlog za sprejetje predhodne odlo čbe, ki ga je vložilo 
Obvodní soud pro Prahu 1 ( Češka republika) 29. oktobra 
2013 – Hoštická a.s. in drugi proti Ministerstvo 
zem ědělství  
(Zadeva C-561/13)  
(2014/C 45/32)  
Jezik postopka: češčina 
Predložitveno sodiš če 
Obvodní soud pro Prahu 1  
Stranke v postopku v glavni stvari  
Tože če stranke:  Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zem ědělské 
družstvo Senice na Hané  
Tožena stranka:  Ministerstvo zem ědělstvíSL 15.2.2014 Uradni list Evropske unije C 45/17
1.

Ali mora v skladu z Direktivo Sveta 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, zlasti s členoma 6(1) in 7(1), nacionalno sodišče – z namenom zagotavljanja varstva potrošnikov in uporabnikov v skladu z načeloma enakovrednosti in učinkovitosti – kadar ugotovi, da je pogodbeni pogoj o zamudnih obrestih nedovoljen, posledično izreči neveljavnost vsakršne obrestne mere zamudnih obresti, vključno s tisto, ki bi izhajala iz podredne uporabe nacionalne določbe, kakršne so člen 1 108 civilnega zakonika, druga prehodna določba zakona 1/2013 v zvezi s členom 114 zakona o hipotekah ali člen 4 RDL 6/2012, pri čemer ga ne zavezuje nobeno preračunavanje, ki bi ga prodajalec ali ponudnik opravil v skladu z drugo prehodno določbo zakona 1/2013?
3.

Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo pri sprejetju odločbe, ki krši pravico do učinkovitega sodnega varstva. V izpodbijanem sklepu naj bi bil sprejet zgolj teoretični pojem te pravice, ki tožeči stranki preprečuje ustrezen dostop – in ne da bi ji bilo treba kršiti pravo – do postopka predhodnega odločanja, da bi izpodbijala izpodbijano odločbo.
Splošno sodišče je z ugotovitvijo odgovornosti pritožnic v zvezi s sistemom nadzora in mehanizmom nadomestil ter ugotovitvijo, da zato ni treba spremeniti osnovnega zneska globe, napačno uporabilo člen 81(1) ES in izkrivilo dokaze, ter ni upoštevalo postopkovnih pravil glede presoje dokazov, vključno s kršitvijo načela ne ultra petita, kršitvijo pravice do poštenega sojenja in pravice do obrambe (pravica do izjave).
2.

Če je odgovor nikalen, ali Listina o temeljnih pravicah in zlasti njeni členi od 1 do 3 (človekovo dostojanstvo, pravica do življenja in celovitost), 4 (prepoved nečloveškega ali ponižujočega ravnanja), 19(2) (prepoved izgona v državo, v kateri obstaja resna nevarnost nečloveškega ali ponižujočega ravnanja), 20 in 21 (enakost in prepoved diskriminacije v primerjavi z drugimi kategorijami prosilcev za priznanje subsidiarne zaščite) in/ali 47 (pravica do učinkovitega pravnega sredstva) državo članico, ki prenese direktive 2004/83/ES, 2005/85/ES in 2003/9/ES, obvezujejo, da določi pravno sredstvo z odložilnim učinkom in zagotovi zadovoljevanje osnovnih potreb iz prvega vprašanja?
1.

Ali države članice lahko gospodarski subjekt izključijo iz postopka oddaje javnega naročila iz drugih razlogov, kot so tisti, navedeni v členu 45 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (1) – natančneje iz razlogov, utemeljenih z vidika varstva javnega interesa, legitimnih interesov naročnika ali poštene konkurence in ohranitve neizkrivljene konkurence – in ali je v primeru pritrdilnega odgovora v skladu z drugo uvodno izjavo navedene direktive in členi 18 PDEU, 34 PDEU, 49 PDEU in 56 PDEU, da se izključi gospodarski subjekt, ki je storil kršitev, povezano s svojo gospodarsko ali poklicno dejavnostjo in ugotovljeno s pravnomočno sodbo, ki ni starejša od pet let?
SL Uradni list Evropske unije C 377/6

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Anotato Dikastirio Kyprou (Ciper) 27. septembra 2013 – Alpha Bank Cyprus Ltd proti Dau Si Senh in drugim

(Zadeva C-519/13)

2013/C 377/11

Jezik postopka: grščina

Predložitveno sodišče

Anotato Dikastirio Kyprou

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Alpha Bank Cyprus Ltd

Nasprotne stranke: Dau Si Senh, Alpha Panareti Public Ltd, Susan Towson, Stewart Cresswell, Gillian Cresswell, Julie Gaskell, Peter Gaskell, Richard Wernham, Tracy Wernham, Joanne Zorani in Richard Simpson

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je treba standardni obrazec iz Uredbe (ES) št. 1393/2007 (1) vročiti v vseh primerih ali so dovoljene izjeme?

2. Če bo odločeno, da je navedena vročitev potrebna v vseh primerih, ali opustitev te vročitve v obravnavani zadevi pomeni razlog za njeno neveljavnost v celoti?

3. Če je odgovor nikalen, ali je v skladu z namenom Uredbe (ES) št. 1393/2007 mogoča vročitev odvetniku nasprotnih strank, ki se je svojim strankam, ki so se v pravdo spustile s pridržkom, zavezal, da bo sprejel vročitev, ali je treba opraviti novo vročitev po postopku iz Uredbe (ES) št. 1393/2007?

(1) Uredba (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah („vročanje pisanj“) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000 (UL L 324, str. 79).
SL Uradni list Evropske unije C 359/3

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 30. avgusta 2013 vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) – Walter Jubin proti easyJet Airline Co. Ltd

(Zadeva C-475/13)

2013/C 359/03

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in revident: Walter Jubin

Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: easyJet Airline Co. Ltd

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali se odškodnina, ki je v skladu z nacionalnim pravom odobrena za povračilo dodatnih potnih stroškov, ki so nastali zaradi odpovedi rezerviranega leta, lahko odšteje od odškodnine iz člena 7 Uredbe (1), če je letalski prevoznik izpolnil obveznosti na podlagi člena 8(1) Uredbe?

2. Če se lahko odšteje: ali to velja tudi za stroške nadomestnega prevoza do končnega namembnega kraja letalskega potovanja?

3. Če se lahko odšteje: ali lahko letalski prevoznik to stori vedno ali pa je odštetje odvisno od tega, v kolikšni meri je to dovoljeno po nacionalnem pravu ali v kolikšni meri ga sodišče šteje za primerno?

4. Če je merodajno nacionalno pravo ali če mora sodišče odločiti na podlagi diskrecijske pravice: ali je treba s plačilom odškodnine na podlagi člena 7 Uredbe nadomestiti le nevšečnosti in izgubo časa, ki je potnikom nastala zaradi odpovedi leta, ali tudi premoženjsko škodo?

(1) Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).
—

naj ugotovi, da Republika Poljska s tem, da v nacionalnem pravnem redu ni določila obveznosti obvestitve pristojnih poljskih organov o mestih genetsko spremenjenih organizmov (GSO), ki se gojijo na podlagi dela C Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS (1), da ni uvedla registra za evidentiranje mest takih GSO in da javnosti ni obvestila o teh mestih, ni izpolnila obveznosti iz člena 31(3)(b) te direktive;
Tretji pritožbeni razlog: napačna opredelitev standardov in običajev v sektorju, ki pomeni kršitev 7(1) (b) člena UZS Splošno sodišče je v odstavku 45 pravilno navedlo, da je treba ugotoviti, ali izpodbijana znamka Skupnosti znatno odstopa od standardov in običajev v upoštevnem sektorju. Pri presoji razlikovalnega učinka tridimenzionalne znamke je treba za ugotovitev, ali lahko potrošnik posamezno tridimenzionalno znamko razlikuje od drugih znamk, najprej in predvsem obravnavati „standarde sektorja“. Vendar se je opredelitev teh standardov, kot jo je navedlo Splošno sodišče, bistveno razlikovala od utemeljene opredelitve „standardov“ v sektorju pijač. Najprej, ugotovitve Splošnega sodišča v zvezi s standardi sektorja temeljijo na napačnem dejanskem stanju (sklicevanje na neobstoječ „valjast del“) in so tako nejasne in splošne, da ob njihovi uporabi test raznolikosti ne bi bil pozitiven za nobeno steklenico za pijače (vključno z znamenito steklenico Coca-Cola, če bi bila predmet ničnostne tožbe). Oddelek za izbris je v nasprotju s tem pravilno opredelil standarde sektorja. Dalje, odbor za pritožbe je z odločbo R 2465/2011-2 z dne 1. februarja 2012 (Freixenet proti UUNT) v odstavku 36 navedel, da „do sedaj niti preiskuševalec niti odbor nista predložila dokumentov, ki se nanašajo na stanje na obstoječem trgu na dan vložitve predloga, in nista identificirala ali navedla konkretnih primerov enakih ali podobnih steklenic, običajno uporabljanih v sektorju pred navedenim datumom. Ta opustitev je zadosten razlog za ugoditev pritožbi .“ Splošno sodišče je torej z opustitvijo navedbe konkretnih primerov in standardov sektorja očitno kršilo člen 7(1)(b) UZS.
SL Uradni list Evropske unije C 325/8

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 25. junija 2013 – BestWater International GmbH proti Michaelu Mebesu, Stefanu Potschu

(Zadeva C-348/13)

2013/C 325/12

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in revidentka: BestWater International GmbH

Toženi stranki in nasprotni stranki v revizijskem postopku: Michael Mebes, Stefan Potsch

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali vključitev tujega dela, danega na voljo javnosti na tuji spletni strani, na lastno spletno stran v okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, pomeni priobčitev javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES (1), tudi če se s tem tuje delo ne priobči novi javnosti in do priobčitve ne pride po posebnem tehničnem postopku, ki bi se razlikoval od tistega prvotne priobčitve?

(1) Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230).
—

ugotovi, da Slovaška republika s tem, da je zavrnila dodelitev dodatka za nego, skrbniškega dodatka in dodatka za kritje večjih izdatkov iz zakona št. 447/2008 Z.z. upravičencem, ki prebivajo v državi članici, ki ni Slovaška republika, ni izpolnila obveznosti iz člena 48 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter členov 7 in 21 del Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1);