COPAD 
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE  
JULIANE KOKOTT,  
predstavljeni 3. decembra 2008 1  
I – Uvod 
1. Ta primer prvi č odpira vpra šanje glede 
učinkov licen čne pogodbe na iz črpanje pravic 
imetnika znamke. Preveriti je treba, koliko
lahko imetnik znamke nasprotuje temu, da bi
se blago z znamko „prodajalo pod ceno “ pri 
trgovcu s proizvodi po zni žani ceni, čeprav 
licen čna pogodba pridobitelju licence izrecno
prepoveduje prodajo trgovcem s proizvodi po
znižani ceni. Zlasti gre za to, ali in pod 
kakšnimi pogoji je treba ugled blaga kot 
ekskluzivnega luksuznega izdelka šteti za 
značilnost kakovosti. 
II – Pravni okvir 
2. Uporablja se Prva Direktiva Sveta 
89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o pribli -
ževanju zakonodaje dr žav članic v zvezi 
z blagovnimi znamkami 2. 
1 – Jezik izvirnika: nem ščina. 
2 –  UL 1989, L 104, str. 1, nazadnje spremenjena s Prilogo XVII
Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, UL 1994, L
1, str. 482. 3. Člen 7 ureja iz črpanje pravice iz znamke: 
„(1) Znamka imetniku ne daje pravice, da
prepove njeno uporabo v zvezi z blagom, ki je
bilo dano na trg Skupnosti, ozna čeno s to 
znamko s strani imetnika ali z njegovim 
soglasjem. 
(2) Odstavek 1 se ne uporablja, če obstajajo 
zakoniti razlogi, da imetnik nasprotuje 
nadaljnji komercializaciji blaga, še zlasti, če 
se stanje blaga spremeni ali po škoduje po tem, 
ko je bilo dano na trg. “ 
4. Člen 8 opredeljuje u činke licenc za 
uporabo blagovnih znamk: 
„(1) Znamka je lahko predmet licence za 
nekatere ali vse vrste blaga ali storitev, za 
I - 3425 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-59/08 
katere je registrirana in za celotno ali del 
ozemlja zadevne dr žave članice. Licenca je 
lahko izklju čna ali neizklju čna. 
(2) Imetnik znamke lahko uveljavi pravice iz
znamke proti pridobitelju licence, ki ravna 
v nasprotju s katerokoli dolo čbo v licen čni 
pogodbi v zvezi s trajanjem, z obliko, zajeto 
v registraciji, v kateri se lahko uporablja
znamka, obsegom blaga ali storitev, za kate -
rega je podeljena licenca, ozemljem, na 
katerem se znamka lahko uporabi, ali kako -
vostjo proizvedenega blaga oziroma oprav -
ljenih storitev, ki jih opravlja pridobitelj 
licence. “ 
III – Dejansko stanje, postopek v glavni
stvari in vpra šanja za predhodno odlo čanje 
5. Družba Christian Dior couture SA (v nada -
ljevanju: dru žba Dior) je s podjetjem Société
industrielle de lingerie (v nadaljevanju: dru žba 
SIL) 17. maja 2000 sklenila licen čno pogodbo
o uporabi znamke za proizvodnjo in distribu -
cijo steznikov, ozna čenih z znamko dru žbe 
Dior. Člen 8.2 § 5 te pogodbe dolo ča, da „se 
pridobitelj licence zaradi ohranjanja prepo -
znavnosti in ugleda znamke obvezuje, da ne
bo prodajal grosistom, kolektivnim podjetjem,
trgovcem s proizvodi po zni žani ceni in 
distribucijskim podjetjem, ki se ukvarjajo 
s katalo ško prodajo in prodajo od vrat do 
vrat, brez predhodnega pisnega soglasja
dajalca licence. Pridobitelj licence mora spre -
jeti vse previdnostne ukrepe za zagotovitev 
spoštovanja te dolo čbe pri svojih distribute -
rjih in trgovcih na drobno. “ 6. Iz aktov postopka je razvidno, da je bil proti
družbi SIL 14. novembra 2001 uveden ste čajni 
postopek. 
7. Družba SIL je nato dru žbi Copad Interna -
tional (v nadaljevanju: Copad), ki deluje kot
trgovec s proizvodi po zni žani ceni, prodala 
blago, ozna čeno z blagovno znamko, ki jo 
zajema licen čna pogodba. Copad je del blaga
prodala naprej tretjim osebam. Dru žba Dior je 
proti dru žbama SIL in Copad vlo žila to žbo 
zaradi kr šitve blagovne znamke. 
8. Cour d ’appel de Paris je odlo čilo, da dru žba 
SIL s prodajami dru žbi Copad ni kr šila 
predpisov o blagovnih znamkah. Ugotovilo
pa je, da te prodaje niso pripeljale do iz črpanja
Diorjevih pravic iz znamke. Ker je menilo, da
lahko dru žba Dior še naprej uveljavlja pravice
iz znamke, je Cour d ’appel proti dru žbi Copad
izreklo ukrepe prepovedi, zasega in uni čenja. 
9. Družba Copad in dru žba Dior sta proti tej 
odlo čitvi vlo žili prito žbo na Cour de cassation. 
To je Sodi šču v predhodno odlo čanje pred -
ložilo ta vpra šanja: 
„1.  Ali je treba člen 8(2) Prve Direktive Sveta
89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 
o pribli ževanju zakonodaje dr žav članic 
I - 3426 
COPAD 
v zvezi z blagovnimi znamkami razlagati
tako, da lahko imetnik znamke uveljavi
pravice iz znamke proti pridobitelju 
licence, ki ravna v nasprotju s katero 
koli dolo čbo v licen čni pogodbi, v skladu
s katero je zaradi ugleda znamke prepo -
vedana prodaja trgovcem s proizvodi po
znižani ceni? 
2.  Ali je treba člen 7(1) te direktive razlagati
tako, da je pridobitelj licence, ki je dal
z znamko ozna čeno blago na trg v Evrop -
skem gospodarskem prostoru v nasprotju 
z dolo čbo licen čne pogodbe, v skladu 
s katero je zaradi ugleda znamke prepo -
vedana prodaja trgovcem s proizvodi po
znižani ceni, ravnal brez soglasja imet -
nika znamke? 
3.  Ali se lahko imetnik ob nikalnem odgo -
voru sklicuje na takšno dolo čilo, da bi 
nasprotoval novi komercializaciji blaga,
na podlagi člena 7(2) te direktive? “ 
10. Pisnega postopka in ustne obravnave 
z dne 19. novembra 2008 so se udele žili 
družba Copad, dru žba Dior, Francoska repu -
blika in Komisija. IV – Pravna presoja 
11. V postopku v glavni stvari si stojijo 
nasproti tri stranke. Deloma imajo med 
seboj sklenjene pogodbe. Dru žba Dior je 
sklenila licen čno pogodbo z dru žbo SIL, 
družba SIL pa je prodajala blago dru žbi 
Copad. Predmet predloga za sprejetje pred -
hodne odlo čbe pa niso pogodbeni zahtevki 
med temi strankami, ampak pravice iz 
znamke, ki pripadajo dru žbi Dior. Pri tem so 
predmet prvega vpra šanja pravice iz znamke 
družbe Dior, ki jih ima v razmerju do dru žbe 
SIL, predmet drugega in tretjega vpra šanja pa 
take pravice v razmerju do dru žbe Copad. 
12. Odgovor je odlo čilno odvisen od u činkov 
licen čne pogodbe na pravico iz blagovne
znamke. V tem smislu vsakokratnih dolo čb, 
tj. člena 8(2), člena 7(1) in člena 7(2) Direktive 
89/104, ne smemo preu čevati in razlagati
osamljeno. Paziti moramo na to, da pravice iz
znamke, ki jih ima imetnik znamke nasproti
tretjim, niso po nepotrebnem širše od pravic,
ki jih ima nasproti pridobitelju licence. 
I - 3427 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-59/08 
A – Prvo vpra šanje ponujanje, dajanje na trg ali skladi ščenje v te 
namene. 3 
13. S prvim vpra šanjem želi Cour de cassa -
tion razjasniti, ali je dru žba SIL s prodajo blaga 
družbi Copad kr šila pravico iz znamke dru žbe 
Dior. 
14. Interes za uveljavljanje pravic iz blagovne
znamke na prvi pogled ni jasen, saj se zdi
kršitev licen čne pogodbe o čitna. Vendar je 
mogo če, da pogodbeni zahtevki v ste čajnem
postopku pridobitelja licence ne zagotavljajo
zadovoljive za ščite. 
15. Pravice iz znamke so navedene v členu 5 
Direktive 89/104. Ta dolo čba daje imetniku 
znamke izklju čno pravico, ki mu med drugim
dovoljuje, da tretjim osebam prepove uvoz
blaga, ozna čenega z njegovo znamko, njegovo 16. Licen čna pogodba po svoji naravi dovo -
ljuje pridobitelju licence uporabo znamke na 
način, dolo čen v pogodbi. Lahko bi domne -
vali, da pa lahko dajalec licence pravico iz
znamke uveljavlja neomejeno, če pridobitelj 
licence pri uporabi znamke kr ši licen čno 
pogodbo. 
17. V členu 8(2) Direktive 89/104 pa je 
dolo čena druga čna ureditev. Ta dolo čba 
namre č navaja nekaj specifi čnih kr šitev 
klavzul licen čne pogodbe, glede katerih 
lahko imetnik znamke uveljavlja pravice iz
znamke proti pridobitelju licence: 
„Imetnik znamke lahko uveljavi pravice iz 
znamke proti pridobitelju licence, ki ravna 
v nasprotju s katerokoli dolo čbo v licen čni 
pogodbi v zvezi s trajanjem, z obliko, zajeto 
v registraciji, v kateri se lahko uporablja
znamka, obsegom blaga ali storitev, za kate -
rega je podeljena licenca, ozemljem, na 
katerem se znamka lahko uporabi, ali kako -
vostjo proizvedenega blaga oziroma oprav -
ljenih storitev, ki jih opravlja pridobitelj 
licence. “ 
3 –  Sodba z dne 30. novembra 2004 v zadevi Peak Holding 
(C-16/03, ZOdl., str. I-11313, to čka 34). 
I - 3428 
COPAD 
18. Stranke sicer soglasno priznavajo, da 
prepovedi prodaje trgovcem s proizvodi po
znižani ceni nobena od teh klavzul izrecno ne 
zajema. Vendar Dru žba Dior predlaga, naj se 
ta seznam klavzul ne šteje za zaklju čenega ali 
naj se prepoved prodaje vklju či v katero izmed 
navedenih dolo čb. 
19. Družba Dior na čeloma zahteva široko 
razlago člena 8(2) Direktive 89/104, da bi se 
zaščitila intelektualna lastnina, ki je predmet
licen čne pogodbe. To naj bi bilo zasidrano 
v besedilu dolo čbe, saj govori o ravnanju 
v nasprotju s „katerokoli dolo čbo v licen čni 
pogodbi “, ki dovoljuje uveljavljanje pravic iz
znamke. Nepopolnost seznama naj bi se sicer
kazala v tem, da ni navedena prekora čitev 
količine blaga, ki se sme ozna čiti z znamko in 
tako prodajati. 
20. Z zadnjenavedeno utemeljitvijo želi 
družba Dior morda prikazati, da morajo 
količinske omejitve v licen čni pogodbi na 
vsak na čin imeti u činek z vidika predpisov
o znamkah. To pojmovanje, za katero besedilo
člena 8(2) Direktive 89/104 ne daje opore, pa ni neovrgljivo. 4 Toda o tem v predlo ženem 
primeru tudi ni treba odlo čati. 
21. Poleg tega utemeljitev dru žbe Dior 
v celoti sloni na nepopolnem povzemanju 
besedila člena 8(2) Direktive 89/104. Kot 
upravi čeno poudarjajo dru žba Copad, Fran -
cija in Komisija, na števanje posameznih
klavzul ni formulirano kot primeri. Člen 8(2)
zato imetniku znamke ravno ne dovoljuje, da
bi uveljavljal pravice iz znamke, ne glede na to,
za kakšne kr šitve licen čne pogodbe gre. To 
nasprotno velja samo za kr šitve izrecno 
navedenih to čk. 
22. Torej je treba preveriti, ali prepoved 
prodaje sodi v katero od dolo čb, navedenih 
v členu 8(2) Direktive 89/104. 
23. Po eni strani dru žba Dior meni, da je 
prepoved prodaje trgovcem s proizvodi po 
znižani ceni klavzula o ozemlju, na katerem se
sme znamka uporabljati. Ta primer naj bi bil
predviden za to, da se pridobiteljem licenc
odobri pristojnost za komercializacijo na 
dolo čenih ozemljih. Omejitev prodaje na 
dolo čena mesta naj bi bila samo poseben 
primer uporabe. 
4 –  Sodba, ki jo je v tej zvezi navedla Komisija, z dne 1. julija 1999 
v zadevi Sebago in Maison Dubois (C-173/98, Recueil, 
str. I-4103), se ne nana ša na razlago člena 8(2) Direktive 
89/104, ampak na razlago člena 7(1). 
I - 3429 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-59/08 
24. To pojmovanje je zgre šeno že v izhodi šču. 
Člen 8(2) Direktive ne zajema vsake kr šitve 
teritorialnih omejitev uporabe blagovne 
znamke, ampak – kot poudarja Komisija – 
samo kr šitev klavzul o ozemlju, na katerem se 
sme znamka uporabljati za ozna čevanje . 
V obravnavanem primeru pa ni razvidno, ali
je dru žba SIL z znamko ozna čevala blago
zunaj ozemlja, ki je za to predvideno v licen čni 
pogodbi. 
25. Po drugi strani povezujeta dru žba Dior in 
morda tudi Cour de cassation prepoved
prodaje s klavzulo o kakovosti blaga, ki ga
proizvede pridobitelj licence, ali storitev, ki jih
opravi. To je še ena od klavzul, navedenih 
v členu 8(2) Direktive 89/104, glede katerih je 
mogo če uveljavljati pravice iz znamke. 
26. Kot upravi čeno trdi dru žba Copad in 
v nasprotju s trditvami dru žbe Dior, prodaje 
blaga ni mogo če šteti za storitev v tem smislu. 
Kakovost storitve je pomembna samo, če se 
licen čna pogodba nana ša na opravljanje 
storitve. 5 Prepoved prodaje, ki je predmet
spora, pa zadeva blago, ki je bilo ozna čeno 
z znamko. 
5 –  Kot denimo v sodbi z dne 7. julija 2005 v zadevi Praktiker Bau -
und Heimwerkermärkte (C-418/02, ZOdl., str. I-5873). 27. Ta hipoteza pa temelji na dejstvu, da se
znamka Dior povezuje z luksuznim blagom, ki
se obi čajno ne prodaja pri trgovcih s proizvodi
po zni žani ceni. Iz tega izhaja, da lahko ta 
oblika komercializacije postavi pod vpra šaj 
značaj blaga kot luksuznega blaga in o škoduje 
njegovo kakovost. 
28. Uporaba pojma „kakovost “ v členu 8(2) 
Direktive 89/104 spomni na eno osrednjih 
funkcij blagovne znamke. Jam čiti mora, da je 
bilo vse blago, ki ga ozna čuje, proizvedeno
pod nadzorom enega samega podjetja, ki mu
je mogo če pripisati odgovornost za njegovo 
kakovost. 6 
29. Imetnik pravice iz znamke naj bi temu
ustrezno dobil s členom 8(2) Direktive 89/104 
možnost, da zagotovi kakovost blaga, ozna če-
nega z njegovo znamko. Kot upravi čeno 
navaja Komisija, gre torej za primer, da bi
pridobitelj licence z znamko ozna čeval drugo 
blago, kot je dogovorjeno v licen čni pogodbi. 
30. Sklicevanje na proizvodnjo govori v prid
temu, da se kakovost blaga nana ša izklju čno 
na lastnosti, ki jih blago pridobi s proizvodnim 
6 –  Sodbe z dne 17. oktobra 1990 v zadevi HAG GF (C-10/89,
Recueil, str. I-3711, to čka 13); z dne 11. novembra 1997 v zadevi
Loendersloot (C-349/95, Recueil, str. I-6227, to čka 22); z dne 
29. septembra 1998 v zadevi Canon (C-39/97, Recueil, 
str. I-5507, to čka 28) in z dne 18. junija 2002 v zadevi Philips
(C-299/99, Recueil, str. I-5475, to čka 30). 
I - 3430 
COPAD 
procesom. Na podro čju zadevne licen čne 
pogodbe bi si bilo v tem pogledu mogo če 
predstavljati, na primer, uporabo manjvred -
nega blaga. Vendar bi bile izklju čene lastnosti, 
ki izhajajo zgolj iz na čina komercializacije. 
31. Pri luksuznem ali presti žnem blagu je 
praviloma tudi ugled blaga upo števen za 
njegovo kakovost v smislu člena 8(2) Direktive 
89/104. Ne glede na druge lastnosti blaga 
lahko o škodovanje ugleda znamke že pripelje 
do tega, da to blago ni ve č enako priznano kot 
luksuzno ali presti žno blago. Za to skupino
blaga lahko torej oblike komercializacije, ki
škodujejo njegovemu ugledu, hkrati postavijo
pod vpra šaj njegovo kakovost. 
32. Vsekakor pa ne more že vsako mo žno 
oškodovanje ugleda znamke hkrati postaviti
pod vpra šaj kakovosti blaga, ki ga ozna čuje 
tudi njegov ugled. Distribucijske poti, po 
kateri je bilo neko blago prodano, namre č 
običajno naknadno ni ve č mogo če brez 
nadaljnjega prepoznati. 7 Oblika komerciali -
zacije, ki se na vsakokratnem primerku blaga
ne vidi, lahko zato o škoduje kakovost tega
primerka samo toliko, kolikor komercializa -
cija enako škoduje ugledu vseh s to znamko 
ozna čenih primerkov. 33. Tako se zdi mo žno, da znatno vpliva na 
ugled znamke Dior, če se ustrezno ozna čeno 
blago masovno ponuja po ugodnih cenah pri
številnih trgovcih s proizvodi po zni žani ceni, 
zlasti ob ustreznih reklamnih ukrepih. Potro š-
niki bi si lahko ustvarili vtis, da blago, 
ozna čeno s to znamko, ni ve č tako ekskluzivno 
kot v preteklosti. Če pa se tako blago pojavlja
pri trgovcih s proizvodi po zni žani ceni le 
občasno, to morebiti niti ne bi kakor koli 
vplivalo na ugled blaga. 
34. Kot sicer ka žejo spodnja razmi šljanja 
v zvezi s členom 7(2) Direktive 89/104, samo 
to široko razumevanje pojma kakovosti blaga
zagotavlja, da imetnik pravice iz znamke proti
tretjim osebam ne more uveljavljati nobenih
pravic iz znamke, ki bi bile širše od pravic, ki
jih ima nasproti pridobitelju licence. Člen 7(2) 
namre č imetniku pravic iz znamke daje
pravice, da nasprotuje komercializaciji blaga,
če ta znatno škoduje ugledu znamke. 8 
35. Ali in koliko neka oblika komercializacije,
zlasti komercializacija pri trgovcih s proizvodi
po zni žani ceni, ki je predmet spora, potem
dejansko škoduje ugledu in obenem kakovosti
blaga, pa je dejansko vpra šanje. Za to pa je 
pristojno nacionalno sodi šče, ki ugotavlja 
dejstva na podlagi okoli ščin konkretnega 
primera. 
7 – Druga če pa pri blagu, ki je posebej ozna čeno, npr. remitende. 8 – Glej v nadaljevanju, to čka 59 in naslednje. 
I - 3431 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-59/08 
36. Zadevna prepoved iz licen čne pogodbe, 
da se ozna čeno blago ne sme prodajati 
dolo čenim nadaljnjim prodajalcem, ima le 
omejen pomen za to preverjanje dejstev. Ta
prepoved v bistvu ka že, da se je strankama 
licen čne pogodbe oblika komercializacije ob
sklenitvi pogodbe zdela pomembna za ugled
znamke. Ali je ta presoja to čna, je v treba 
v konkretnem sporu še dodatno preveriti. 
37. Člen 8(2) Direktive 89/104 je torej treba
razlagati tako, da lahko imetnik znamke 
uveljavlja pravice iz znamke proti pridobitelju
licence, ker ta ravna v nasprotju s kako 
dolo čbo licen čne pogodbe, v skladu s katero
je prepovedana prodaja trgovcem s proizvodi
po zni žani ceni, če ta prodaja tako mo čno 
škoduje ugledu blaga, da je postavljena pod 
vpra šaj njegova kakovost. 
B – Drugo vpra šanje 
38. Drugo vpra šanje se nana ša na mo žno 
izčrpanje pravice iz znamke. Cour de cassa -
tion želi izvedeti, ali je treba člen 7(1)
Direktive 89/104 razlagati tako, da pridobitelj
licence, ki daje blago, ozna čeno z znamko, na 
trg v nasprotju z dolo čbo licen čne pogodbe, 
v skladu s katero je prepovedana prodaja 
trgovcem s proizvodi po zni žani ceni, ravna 
brez soglasja imetnika znamke. 39. Glede tega je treba spomniti, da člen 5 
Direktive 89/104 imetniku znamke priznava
izklju čno pravico, ki mu med drugim dovo -
ljuje, da tretjim osebam prepove uva žati, 
ponujati, dajati na trg ali za navedene 
namene skladi ščiti blago, ozna čeno 
z njegovo blagovno znamko. Člen 7(1) 
vsebuje izjemo od tega na čela, saj predvideva, 
da nastopi iz črpanje te pravice, če blago da na
trg imetnik ali nekdo z njegovim soglasjem. 9 
40. Družba Dior najprej pravilno ugotavlja, 
da z licen čno pogodbo o uporabi znamke 
s strani dru žbe SIL blago še ni bilo dano na trg. 
Nasprotno, ta pogodba ureja, koliko lahko 
družba SIL daje blago na trg. Iz črpanje lahko
nastopi samo za tiste primerke blaga, ki so bili
dejansko dani na trg. Ti primerki pa še niso 
obstajali, ko je bila sklenjena licen čna 
pogodba. Torej licen čna pogodba sama še ne 
povzro či izčrpanja pravice iz znamke. 
41. V tem primeru bi bila pravica iz znamke
lahko iz črpana s tem, da je dru žba SIL 
zadevno blago prodala dru žbi Copad. 
9 –  Glej sodbi z dne 20. novembra 2001 v zadevi Zino Davidoff in
Levi Strauss (od C-414/99 do C-416/99, Recueil, str. I-8691,
točka 40) in z dne 8. aprila 2003 v zadevi Van Doren + Q
(C-244/00, Recueil, str. I-3051, to čka 33) ter sodbo Peak 
Holding (navedena v opombi 3, to čka 34). 
I - 3432 
COPAD 
Imetnik znamke Dior je namre č z licen čno 
pogodbo privolil, da lahko dru žba SIL komer -
cializira to blago. 10 
42. V licen čni pogodbi pa je prodaja trgovcu
s proizvodi po zni žani ceni izrecno izklju čena. 
Iz tega dru žba Dior in francoska vlada 
izpeljujeta, da pogodbeno soglasje za komer -
cializacijo ne vklju čuje prodaje dru žbi Copad.
V tem primeru bi to pomenilo, da je bilo blago
dano na trg brez soglasja imetnika znamke,
pravica iz znamke pa še ne bi bila iz črpana. 
43. Tak sklep podpira sodba Zino Davidoff in
Levi Strauss. V skladu z njo mora biti soglasje
zaradi pomena svojega u činka – ugasnitve 
izklju čne pravice imetnika znamk, ki jih
zadeva postopek v glavni stvari, torej pravice
do nadzora prvega dajanja na trg – izraženo na 
način, iz katerega je mogo če nedvoumno 
razbrati voljo za odpoved tej pravici. Taka 
volja praviloma izhaja iz izrecne izjave 
o soglasju. 11 Licen čne pogodbe ni mogo če 
razumeti kot izrecno soglasje, saj – prav 
nasprotno – izrecno prepoveduje prodajo 
trgovcem s proizvodi po zni žani ceni. 
10 –  Tako navaja sodba z dne 22. junija 1994 v zadevi IHT 
Internationale Heiztechnik in Danzinger (Ideal Standard) 
(C-9/93, Recueil, str. I-2789, to čka 34) dajanje na trg 
pridobitelja licence kot primer iz črpanja pravice iz znamke. 
11 – Navedena v opombi 9, to čki 45 in 46. 44. Tudi sodba Peak Holding ne sili k temu,
da bi domnevali, da je bilo soglasje imetnika
znamke dano. Ta sodba se je nana šala na 
dogovore pri prodaji blaga z znamko s strani
imetnika pravic. Taki dogovori zadevajo samo
razmerje med strankami te pogodbe in ne
morejo prepre čiti iz črpanja, 12 ki nastopi 
z učinkom nasproti vsakomur. V zadevnem
primeru pa ne gre za stranski dogovor h 
kupoprodajni pogodbi z udele žbo imetnika 
znamke, ampak za u činek licen čne pogodbe 
na posle pridobitelja licence s tretjimi 
osebami. 
45. Pričujoča zadeva pa se razlikuje od 
primerov, o katerih se je odlo čalo doslej, saj 
ima licen čna pogodba v primerjavi z drugimi
dogovori posebne posledice za obseg pravic iz
znamke. Kako dale č segajo te pravice nasproti 
pridobitelju licence, je izrecno zapisano 
v členu člen 8(2) Direktive 89/104. Ovire 
v predpisih o znamkah za uporabo znamke pa
nasproti tretjim osebam ne morejo imeti bolj
daljnose žnejšega u činka od u činka, ki ga imajo
nasproti pridobitelju licence, ki so mu pogod -
bene meje njegovih pravic znane. Ni nobenega
razvidnega razloga, zakaj bi pravice iz znamke
nasproti pridobitelju licence veljale le 
omejeno, tretje osebe, ki niso stranke licen čne 
pogodbe, pa bi jim bile v celoti izpostavljene. 
12 – Navedena v opombi 3, to čka 52 in naslednje. 
I - 3433 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-59/08 
46. Ravno to pa bi se zgodilo, če bi člen 8(2)
Direktive 89/104 pravice iz znamke nasproti
pridobitelju licence opredelil o žje kot nasproti
tretjim osebam. Pridobitelju licence pravice iz
znamke ne bi prepre čevale uporabe znamke
v poslovnem prometu. Njegovi odjemalci, ki
licen čne pogodbe obi čajno ne poznajo, pa bi 
bili izpostavljeni tveganju, da bi imetnik 
znamke proti njim uporabil pravice iz 
znamke, ko bi jim na primer prepre čil 
prodajo ozna čenega blaga naprej. 
47. Iz tega je mogo če sklepati, da so samo 
kršitve licen čne pogodbe, zajete v členu 8(2) 
Direktive 89/104, ovira za iz črpanje pravice iz 
znamke. Če lahko pridobitelj licence daje 
ozna čeno blago v promet brez kr šitve 
pravice iz znamke, potem mora biti tako – 
kot poudarja zlasti Komisija – da se njegovi 
odjemalci lahko zanesejo na iz črpanje pravice 
iz znamke. 
48. V skladu s tem pojmovanjem je Sodi šče, 
kot poudarjata Komisija in dru žba Copad,
v sodbi Peak Holding razlikovalo med iz črpa -
njem pravice iz znamke in kr šenjem dol žnosti 
odjemalca iz kupoprodajne pogodbe. 13 
Pogodbe ve žejo samo pogodbenike, medtem 
13 – Navedena v opombi 3, to čka 54. ko pravica iz znamke in njeno iz črpanje 
učinkujeta erga omnes . 
49. Nič drugega ne izhaja iz izklju čne pravice 
imetnika, da uporablja znamko za prvo 
dajanje blaga, ozna čenega z njo, na trg. 14 
Sklenitev licen čne pogodbe namre č že dovo -
ljuje uporabo pravice iz znamke. Pravice, ki
izhajajo iz te pogodbe, dajejo dru žbi Dior 
izravnavo za to, da dru žba SIL komercializira 
ozna čeno blago. 
50. Pravica iz znamke naj bi v tem smislu
zagotavljala mo žnost nadzora kakovosti 
izdelkov, ne pa dejanskega izvajanja tega 
nadzora. Dajalec licence lahko pridobitelja
licence nadzoruje tako, da v pogodbo vklju či 
dolo čbe, ki pridobitelja licence zavezujejo 
k spo štovanju njegovih navodil, njemu 
samemu pa dajejo mo žnost, da zagotovi 
njihovo spo štovanje. Če denimo dajalec 
licence dopu šča proizvodnjo manjvrednih 
izdelkov, čeprav bi jo lahko na podlagi 
dogovora prepre čil, mora prevzeti odgovor -
nost za to. 15 Zunaj podro čja uporabe 
člena 8(2) Direktive 89/104 pa imajo sredstva
tega nadzora pogodbenopravni zna čaj in ne 
temeljijo na pravici iz znamke. 
14 –  Sodbi z dne 11. julija 1996 v zadevi Bristol-Myers Squibb in
drugi (C-427/93, C-429/93 in C-436/93, Recueil, str. I-3457,
točke 31, 40 in 44) ter Peak Holding (navedena v opombi 3, 
točka 35). 
15 –  Sodba IHT Internationale Heiztechnik in Danzinger (nave -
dena v opombi 10, to čka 37 in naslednje). 
I - 3434 
COPAD 
51. Enako velja za neza želene oblike komer -
cializacije blaga. Če se imetnik znamke 
odpove nadzoru komercializacije ali ne izko -
risti pogodbenih mo žnosti nadzora, ni nobe -
nega razloga, da bi se mu priznali zahtevki na
podlagi pravic iz znamke proti tretjim 
osebam. 
52. Člen 7(1) Direktive 89/104 je torej treba
razlagati tako, da pridobitelj licence, ki daje
v promet blago pod blagovno znamko in pri
tem ravna v nasprotju s kako dolo čbo licen čne 
pogodbe, le tedaj ravna brez soglasja imetnika
znamke, kadar pridobitelj licence s komercia -
lizacijo obenem kr ši pravice iz znamke 
v smislu člena 8(2). 
C – Tretje vpra šanje 
53. Nazadnje Cour de cassation, za primer, da
imetnik znamke s prepovedjo prodaje 
trgovcem s proizvodi po zni žani ceni ne 
more izklju čiti iz črpanja, spra šuje, ali lahko
nasprotuje novi komercializaciji blaga s skli -
cevanjem na člen 7(2) Direktive 89/104. 
54. V skladu s to dolo čbo se v členu 7(1) 
Direktive 89/104 zapisano na čelo iz črpanja 
pravice ne uporablja, če zakoniti razlogi upravi čujejo, da lahko imetnik nasprotuje
nadaljnji komercializaciji blaga, ozna čenega 
z znamko, zlasti če se stanje blaga spremeni ali 
poškoduje po tem, ko je bilo dano na trg. 16 
55. Izrecno navedeni primer, da se je stanje
blaga spremenilo ali po škodovalo, se nana ša 
na jamstvo kakovosti blaga imetnika znamke,
omenjeno že v povezavi s členom 8(2) Direk -
tive 89/104. Če se blago z znamko spremeni,
potem ko je bilo dano na trg, je to jamstvo
kakovosti ogro ženo. 17 Torej mora imeti 
imetnik znamke pravico, da nasprotuje
uporabi znamke za spremenjeno blago. 
56. Če je bila kakovost blaga s prodajo 
trgovcem s proizvodi po zni žani ceni o škodo -
vana, pa se po tu zastopanem mnenju 
vpra šanje glede uporabe člena 7(2) Direktive 
89/104 v tem polo žaju ne zastavlja. Potem bi 
lahko imetnik znamke še naprej uveljavljal
svoje pravice iz znamke nasproti pridobitelju
licence in iz črpanja ne bi bilo. 
16 –  Sodba z dne 4. novembra 1997 v zadevi Parfums Christian 
Dior (C-337/95, Recueil, str. I-6013, to čka 40). 
17 –  Sodi šče je tak polo žaj preu čevalo predvsem v zvezi s ponovnim
pakiranjem zdravil, glej nazadnje sodbo z dne 26. aprila 2007
v zadevi Boehringer Ingelheim (C-348/04, ZOdl., str. I-3391 in
tam navedena sklicevanja). 
I - 3435 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-59/08 
57. Preveriti pa je treba, ali lahko kr šitev nega blaga ter ob čutek luksuza, ki iz žareva iz 
prepovedi prodaje trgovcem s proizvodi po njega. 20 
znižani ceni iz licen čne pogodbe, ne glede na 
oškodovanje kakovosti blaga, utemeljuje 
upravi čen interes za izklju čitev iz črpanja 
pravice iz blagovne znamke. 
58. Uporaba pojma „še zlasti “ v členu 7(2) 
Direktive 89/104 ka že, da se primer spre -
membe ali po škodovanja stanja blaga, ozna -
čenega z znamko, navaja samo kot primer za
to, kakšni razlogi pridejo v po štev kot zakoniti 
razlogi. 18 
59. Sodi šče je v tej zvezi priznalo, da je 
oškodovanje ugleda znamke za imetnika 
znamke na čeloma zakonit razlog v smislu 
člena 7(2) Direktive 89/104, da nasprotuje
nadaljnji komercializaciji blaga, ki ga je dal na
trg ali ki je bilo z njegovim soglasjem dano na
trg v Skupnosti. 19 Iz tega je sklepalo, da ima
imetnik znamke upravi čen interes za prepre -
čitev ogla ševanja luksuznih ali presti žnih 
izdelkov, ki škoduje ugledu znamke s tem, da 
zmanj šuje luksuzni in presti žni zna čaj zadev -
18 –  Sodba Parfums Christian Dior (navedena v opombi 16, 
točka 42 in tam navedena sklicevanja). 
19 –  Sodba Parfums Christian Dior (navedena v opombi 16, 
točka 43 in tam navedena sklicevanja). 60. Zakonit razlog v smislu člena 7(2) Direk -
tive 89/104 pa obstaja samo, če se 
v konkretnem primeru doka že znatno o ško-
dovanje ugleda znamke. 21 Kot primer za tako 
znatno o škodovanje Sodi šče navede to, da 
preprodajalec ne prepre či, da bi se blagovna 
znamka v njegovem reklamnem prospektu
pojavila v okolju, ki bi lahko znatno o škodo -
valo imid ž, ki ga je imetnik uspel ustvariti svoji 
znamki. 22 
61. Če temu ustrezno preprodajalec 
z na činom prodaje znatno škoduje ugledu 
znamke, lahko – kot navaja zlasti francoska 
vlada – obstajajo zakoniti razlogi v smislu 
člena 7(2) Direktive 89/104, ki upravi čujejo, 
da imetnik znamke nasprotuje tej obliki 
komercializacije. 
20 –  Sodba Parfums Christian Dior (navedena v opombi 16, 
točka 45 in tam navedena sklicevanja). 
21 –  Sodba Parfums Christian Dior (navedena v opombi 16, 
točka 46 in tam navedena sklicevanja). 
22 –  Sodba Parfums Christian Dior (navedena v opombi 16, 
točka 47). 
I - 3436 
COPAD 
62. Vendar iz te sodne prakse še ni mogo če 
razbrati, da je že samo kr šitev dolo čbe 
licen čne pogodbe, ki prepoveduje prodajo 
blaga z znamko trgovcem s proizvodi po 
znižani ceni, zakonit razlog za nasprotovanje
nadaljnji komercializaciji. Komisija upravi -
čeno poudarja, da bi člen 8(2) Direktive 
89/104 izgubil polni u činek, če bi vsako 
ravnanje pridobitelja licence v nasprotju 
s katero koli dolo čbo licen čne pogodbe 
dovoljevalo imetniku licence, da prepre či 
nadaljnjo prodajo blaga z znamko. 
63. Prodaja trgovcem s proizvodi po zni žani 
ceni pa tudi še ne pripelje nujno do znatnega 
oškodovanja ugleda presti žne ali luksuzne 
znamke. 
64. Po eni strani ni mogo če izklju čiti, da 
trgovec s proizvodi po zni žani ceni blaga 
potro šnikom ne prodaja sam, ampak ga
posreduje naprej preprodajalcem, ki ga pred -
stavijo v okolju, ki ni škodljivo za njegov 
luksuzni in presti žni zna čaj. Predstavljamo si
na primer lahko, da ga trgovec s proizvodi po
znižani ceni proda ekskluzivnim trgovinam, ki
doslej niso mogle kupovati blaga z znamko,
ker niso del distribucijske mre že za to znamko. Potro šniki bi iz teh ponudb te žko 
sklepali, da je blago z znamko manj eksklu -
zivno kot doslej. 
65. Po drugi strani pa je tudi v primeru oblike
komercializacije, potencialno škodljive za 
ugled, potrebno nadaljnje preverjanje, ali je
škoda dejansko nastala in ali je znatna. Tako
kot pri preverjanju, ali mo žno o škodovanje 
ugleda znamke postavlja pod vpra šaj tudi 
kakovost blaga, ozna čenega z znamko, 23 so 
v tem oziru odlo čilne okoli ščine primera.
Pogoj za to so ustrezne ugotovitve nacional -
nega sodi šča, 24 ki zaradi licen čne pogodbe ne 
postanejo odve čne. 
66. Člen 7(2) Direktive 89/104 torej imetniku
znamke ne omogo ča, da bi nasprotoval 
prodaji blaga, ozna čenega z njegovo znamko,
pri trgovcu s proizvodi po zni žani ceni samo 
zato, ker neka dolo čba licen čne pogodbe
prepoveduje prodajo blaga trgovcem s proiz -
vodi po zni žani ceni. 
23 – Glej zgoraj, to čka 30 in naslednje. 
24 –  Glej sodbo z dne 23. februarja 1999 v zadevi BMW (C-63-97,
Recueil, str. I-905, to čki 51 in 55) ter sodbo Boehringer 
Ingelheim in drugi (navedena v opombi 17, to čka 46). 
I - 3437 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-59/08 
V – Predlog 
67.  Zato Sodi šču predlagam, naj na vpra šanja za predhodno odlo čanje odgovori: 
„1.  Člen 8(2) Prve direktive št. 89/104/EGS o pribli ževanju zakonodaje dr žav članic 
v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da lahko imetnik znamke
uveljavi pravice iz znamke proti pridobitelju licence, ki ravna v nasprotju s katero
koli dolo čbo v licen čni pogodbi, v skladu s katero je zaradi ugleda znamke
prepovedana prodaja trgovcem s proizvodi po zni žani ceni, če ta prodaja tako 
močno škoduje ugledu blaga, da je postavljena pod vpra šaj njegova kakovost. 
2.  Člen 7(1) Direktive 89/104 je treba razlagati tako, da se šteje, da pridobitelj licence, 
ki daje z znamko ozna čeno blago na trg v nasprotju z dolo čbo licen čne pogodbe, 
ravna brez soglasja imetnika znamke le tedaj, kadar pridobitelj licence 
s komercializacijo obenem kr ši pravice iz znamke v smislu člena 8(2). 
3.  Člen 7(2) Direktive 89/104 imetniku znamke ne omogo ča, da bi nasprotoval 
komercializaciji blaga, ozna čenega z njegovo znamko, s strani trgovca s proizvodi 
po zni žani ceni samo zato, ker neka dolo čba licen čne pogodbe prepoveduje prodajo 
blaga trgovcem s proizvodi po zni žani ceni. “ 
I - 3438