Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 4. julija 2013 – Menidžerski Biznes Rešenija

(Zadeva C-572/11)

„Direktiva 2006/112/ES — DDV — Pravica do odbitka — Zavrnitev — Davek, naveden na računu — Dejanska izvedba obdavčene transakcije — Neobstoj — Dokaz — Načeli davčne nevtralnosti in varstva legitimnih pričakovanj“

Uskladitev davčnih zakonodaj — Skupni sistem davka na dodano vrednost — Odbitek vstopnega davka — Spoštovanje načel davčne nevtralnosti in varstva legitimnih pričakovanj — Zavrnitev zaradi dejanske neizvedbe transakcije — Dopustnost — Zahteva — Dokaz — Preverjanje, ki ga mora opraviti nacionalno sodišče (Direktiva Sveta 2006/112, člena 168(a) in 203) (Glej točko 32 in izrek.)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad Veliko Tarnovo – Razlaga člena 203 v povezavi s členom 168(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Odbitek vstopnega davka – Zavrnitev pravice prejemnika storitev do odbitka DDV zaradi neobstoja dokazov, da so bile glede na račune dobave dejansko opravljene – Preveritev istih računov v okviru davčnega nadzora pri dobavitelju, ki pa ni vodil do popravka dolgovanega DDV – Načelo davčne nevtralnosti

Izrek

Člena 168(a) in 203 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost ter načeli davčne nevtralnosti in varstva legitimnih pričakovanj je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da se naslovniku računa zavrne pravica do odbitka davka na dodano vrednost, navedenega na tem računu, kadar transakcije, na katere se ta nanaša, dejansko niso bile opravljene, in to tudi če je nevarnost izgube davčnih prihodkov odpravljena, ker je izdajatelj navedenega računa plačal davek na dodano vrednost, naveden na njem. Predložitveno sodišče je pristojno, da v skladu z nacionalnimi pravili glede dokazovanja celovito presodi vse elemente in dejanske okoliščine spora, ki mu je bil predložen, da bi ugotovilo, ali to velja za transakcije, na katere se nanašajo sporni računi iz postopka v glavni stvari.

Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 4. julija 2013 – Menidžerski Biznes Rešenija

(Zadeva C-572/11)

„Direktiva 2006/112/ES — DDV — Pravica do odbitka — Zavrnitev — Davek, naveden na računu — Dejanska izvedba obdavčene transakcije — Neobstoj — Dokaz — Načeli davčne nevtralnosti in varstva legitimnih pričakovanj“

Uskladitev davčnih zakonodaj — Skupni sistem davka na dodano vrednost — Odbitek vstopnega davka — Spoštovanje načel davčne nevtralnosti in varstva legitimnih pričakovanj — Zavrnitev zaradi dejanske neizvedbe transakcije — Dopustnost — Zahteva — Dokaz — Preverjanje, ki ga mora opraviti nacionalno sodišče (Direktiva Sveta 2006/112, člena 168(a) in 203) (Glej točko 32 in izrek.)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad Veliko Tarnovo – Razlaga člena 203 v povezavi s členom 168(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Odbitek vstopnega davka – Zavrnitev pravice prejemnika storitev do odbitka DDV zaradi neobstoja dokazov, da so bile glede na račune dobave dejansko opravljene – Preveritev istih računov v okviru davčnega nadzora pri dobavitelju, ki pa ni vodil do popravka dolgovanega DDV – Načelo davčne nevtralnosti

Izrek

Člena 168(a) in 203 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost ter načeli davčne nevtralnosti in varstva legitimnih pričakovanj je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da se naslovniku računa zavrne pravica do odbitka davka na dodano vrednost, navedenega na tem računu, kadar transakcije, na katere se ta nanaša, dejansko niso bile opravljene, in to tudi če je nevarnost izgube davčnih prihodkov odpravljena, ker je izdajatelj navedenega računa plačal davek na dodano vrednost, naveden na njem. Predložitveno sodišče je pristojno, da v skladu z nacionalnimi pravili glede dokazovanja celovito presodi vse elemente in dejanske okoliščine spora, ki mu je bil predložen, da bi ugotovilo, ali to velja za transakcije, na katere se nanašajo sporni računi iz postopka v glavni stvari.