SL Uradni list Evropske unije C 282/27

Pritožba, ki jo je 2. septembra 2009 vložila družba ThyssenKrupp Nirosta AG, prej ThyssenKrupp Stainless AG, zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), razglašeno 1. julija 2009 v zadevi T-24/07, ThyssenKrupp Stainless AG proti Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva C-352/09 P)

2009/C 282/47

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: ThyssenKrupp Nirosta AG, prej ThyssenKrupp Stainless AG (zastopnika: M. Klusmann in S. Thomas, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi pritožnice:

1. Pritožnica predlaga, naj se sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti (peti senat) z dne 1. julija 2009 v zadevi ThyssenKrupp Stainless AG proti Komisiji (T-24/07) v celoti razveljavi;

2. podredno, naj se zadevo vrne v novo odločanje Sodišču prve stopnje;

3. še bolj podredno, naj se ustrezno zniža globa, ki je bila naložena tožeči stranki v členu 2 izpodbijane odločbe Komisije z dne 20. decembra 2006;

4. Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Predmet te pritožbe je sodba Sodišča prve stopnje, s katero je bila zavrnjena tožba pritožnice za razglasitev ničnosti odločbe Komisije (v nadaljevanju: nasprotna stranka v pritožbenem postopku) z dne 20. decembra 2006 v postopku na podlagi člena 65 PJ. Ta postopek se nanaša na kršitev prava o omejevalnih sporazumih v zvezi s trgom izdelkov iz nerjavnega jekla, s katero se je glede na ugotovitve nasprotne stranke v pritožbenem postopku prenehalo januarja 1998. Za kršitev naj bi veljal člen 65 PJ.

Pritožnica opira pritožbo na pet pritožbenih razlogov.

Pritožnica s prvim pritožbenim razlogom uveljavlja kršitev načela nulla poena sine lege, kršitev člena 23 Uredbe (ES) št. 1/2003 (v nadaljevanju: člen 23 Uredbe) in členov 5 ES, 7(1) ES in 83 ES ter kršitev suverenosti držav podpisnic ESPJ v delu, v katerem je Sodišče prve stopnje potrdilo pravno podlago, na katero se je sklicevala nasprotna stranka v pritožbenem postopku, in sicer člen 65(1) PJ v povezavi s členom 23 Uredbe. Člen 65(1) PJ naj ne bi bil več veljavna določba, odkar je ESPJ prenehala veljati. Zato je nasprotna stranka v pritožbenem postopku ravnala sine lege. Naložitev globe naj ne bi mogla dodatno temeljiti niti na členu 23 Uredbe. Ta določba naj bi po delitvi pristojnosti iz Pogodbe omogočala zgolj kaznovanje kršitev zoper določbe prava Skupnosti in ne prava ESPJ.

Z drugim pritožbenim razlogom pritožnica uveljavlja kršitev zoper načeli res iudicata in nulla poena sine lege ter napačno uporabo člena 23 Uredbe v delu, v katerem je Sodišče prve stopnje potrdilo mnenje nasprotne stranke v pritožbenem postopku, da je mogoče pritožnico šteti za odgovorno namesto družbe Thyssen Stahl AG za kršitev, ki jo je storila slednja. Družba Thyssen Stahl AG naj bi obstajala še naprej kot solventna družba in jo je zato nasprotna stranka v pritožbenem postopku lahko terjala. Tako je odločilo tudi Sodišče v svoji sodbi iz leta 2005 v združenih zadevah C-65/02 P in C-73/02 P v zvezi s prvotno odločbo nasprotne stranke v pritožbenem postopku iz leta 1998. Tudi če se domneva, da je Sodišče v svoji sodbi menilo, da je prišlo do prenosa materialne odgovornosti na pritožnico, to naj ne bi imelo pravnomočnega učinka za ta postopek, saj ta temelji na novi odločbi Komisije. Pritožnica poleg tega ne bi mogla nikakor jamčiti za družbo Thyssen Stahl AG na podlagi svoje izjave, s katero je zgolj deklaratorno prevzela civilnopravno odgovornost, saj izjava, ki jo poda podjetje, nikoli ne bi mogla privesti do prenosa obveznosti plačila globe.

S tretjim pritožbenim razlogom pritožnica uveljavlja kršitev zoper načelo določnosti. Iz podlage za sankcijo, to je člena 23 Uredbe, ki jo je Sodišče prve stopnje potrdilo, ni mogoče dovolj jasno in nedvoumno razbrati, da se nanaša na kršitve zoper člen 65(1) PJ. Poleg tega niti pogoji uporabe niti pravne posledice pojma „prevzem odgovornosti z izjavo“, ki sta ga navedla nasprotna stranka v pritožbenem postopku in Sodišče prve stopnje, niso dovolj jasno niti nedvoumno zakonsko določeni.

S četrtim pritožbenim razlogom pritožnica uveljavlja kršitev zoper določbe o zastaranju. Ker naj bi bila globa, ki je bila naložena pritožnici, zgolj posledica kršitve, za katero naj bi prvotno odgovarjala družba Thyssen Stahl AG, bi se bilo treba glede zastaranja opreti tudi na to zadnjo družbo. Ker ta ni vložila nobene pritožbe zoper prvotno odločbo nasprotne stranke v pritožbenem postopku, se zadržanje zastaranja nanjo ne nanaša. Zato naj bi medtem prišlo do zastaranja, tako da naj bi odpadla tudi odgovornost, ki jo je pritožnica prevzela od družbe Thyssen Stahl AG.

Peti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela izračuna globe. Sodišče prve stopnje naj bi neupravičeno zavrnilo znižanje globe, čeprav je pritožnica v obravnavanem postopku nesporno predložila vsa dejstva, za katera je Komisija menila, da pomenijo kršitev člena 65(1) PJ. Nagrade za to sodelovanje se ne bi smelo zavrniti z obrazložitvijo, da je pritožnica ugovarjala uporabi člena 65(1) PJ iz pravnih razlogov, prav tako pa je iz istih razlogov zavrnila prevzem odgovornosti od družbe Thyssen Stahl AG. Dejstvo, da se je sklicevala na nezakonitost pravne presoje, ne zmanjša vrednosti sodelovanja, saj je treba pravna vprašanja vedno preučiti po uradni dolžnosti in organi nikoli ne bi smeli izdati nezakonitih odločb – torej neodvisno od popuščanja strank.