ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 159/8

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. aprila 2014 – Francoska republika proti Evropski komisiji

(Zadeva C-559/12 P) (1)

((Pritožba - Državna pomoč - Pomoč v obliki neomejenega implicitnega poroštva za podjetje La Poste zaradi njegovega statusa osebe javnega prava - Obstoj poroštva - Prisotnost javnih sredstev - Prednost - Dokazno breme in dokazni standard))

2014/C 159/10

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas, J. Gstalter in J. Bousin, agenti)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. Stromsky in D. Grespan, agenta)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 20. septembra 2012 v zadevi Francija proti Komisiji (T 154/10), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo Francoske republike za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije z dne 26. januarja 2010 o državni pomoči C 56/07 (ex E 15/05) Francije za La Poste (2010/605/EU) (UL L 274, str. 1) – Pomoč, ki naj bi jo izvajala Francija v obliki neomejenega implicitnega poroštva za podjetje La Poste zaradi njegovega statusa osebe javnega prava industrijske in komercialne narave – Pravne osebe, za katere se ne uporablja obče pravo s področja sanacije in prisilne likvidacije podjetij v težavah – Obstoj prednosti – Obstoj prenosa državnih sredstev – Dokazno breme in dokazni standard – Obravnavanje pogojev za aktivacijo odgovornosti države kot mehanizem poroštva

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 32, 2.2.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 175/9

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 9. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Riigikohus – Estonija) – Sintax Trading OÜ proti Maksu- ja Tolliameti

(Zadeva C-583/12) (1)

((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Uredba (ES) št. 1383/2003 - Ukrepi za preprečevanje dajanja ponarejenega in piratskega blaga v promet - Člen 13(1) - Pristojnost carinskih organov za ugotavljanje kršitve pravice intelektualne lastnine))

2014/C 175/10

Jezik postopka: estonščina

Predložitveno sodišče

Riigikohus

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Sintax Trading OÜ

Tožena stranka: Maksu- ja Tolliameti

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Riigikohus – Razlaga členov 13(1) in 17 ter uvodnih izjav 1, 2 in 3 Uredbe sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 13, str. 469) – Ukrepi za preprečevanje dajanja ponarejenega in piratskega blaga v promet – Postopek za ugotavljanje, ali je bila kršena pravica intelektualne lastnine – Pristojnost carinskih organov za ugotavljanje kršitve pravice intelektualne lastnine – Pravica carinskih organov, da po uradni dolžnosti začnejo postopek za ugotavljanje, ali je bila kršena pravica intelektualne lastnine, ne da bi moral navedeni postopek začeti imetnik pravice

Izrek

Člen 13(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da carinski organi sami, brez pobude imetnika pravice intelektualne lastnine, začnejo in izvedejo postopek iz te določbe, pod pogojem, da je mogoče zoper odločbe, ki so jih sprejeli ti organi, vložiti tožbe za zagotovitev varstva pravic, ki jih imajo upravičenci na podlagi prava Unije, zlasti te uredbe.

(1) UL C 55, 23.2.2013.
1.

Direktivo 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, in Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/98/ES z dne 27. januarja 2003 o določitvi standardov kakovosti in varnosti za zbiranje, preskušanje, predelavo, shranjevanje in razdeljevanje človeške krvi in komponent krvi ter o spremembi Direktive 2001/83/ES, je treba razlagati tako, da plazma iz polne krvi za transfuzijske namene, pripravljena po metodi, ki vključuje industrijski postopek, v skladu s členom 109 Direktive 2001/83 glede zbiranja in testiranja te plazme spada na področje uporabe Direktive 2002/98 in na področje uporabe Direktive 2001/83, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27, glede predelave, hrambe in razdeljevanja navedene plazme, če ustreza opredelitvi zdravila v skladu s členom 1, točka 2, te direktive.
1.

Člen 12(3)(a), tretji pododstavek, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2001/4/ES z dne 19. januarja 2001, v povezavi s kategorijo 5 Priloge H k tej direktivi in člen 98(1) in (2) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi s točko 5 Priloge III k slednji direktivi je treba glede na načelo davčne nevtralnosti razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da za dve vrsti storitev prevoza potnikov z njihovo spremljajočo prtljago v lokalnem prometu, in sicer, prvič, s taksijem, in drugič, z izposojenim vozilom s šoferjem, velja različna stopnja davka na dodano vrednost, prvič znižana in drugič splošna, če je po eni strani zaradi različnih pravnih zahtev, katerih predmet sta ti vrsti prevoza, dejavnost lokalnega prevoza potnikov s taksijem konkreten in poseben vidik kategorije storitev prevoza potnikov in njihove spremljajoče prtljage iz omenjene kategorije in točke 5 teh direktiv in če imajo po drugi te razlike odločilen vpliv na to, da povprečni uporabnik izbere prvo ali drugo od teh storitev. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali to velja v postopkih v glavni stvari.
1.

Člen 34 je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim predpisom, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki določajo, da mora izdelke iz plemenitih kovin, ki so bili uvoženi iz druge države članice, v kateri je dopustno njihovo trženje, in ki so bili ožigosani v skladu s predpisi te druge države članice, če navedbe glede standardne stopnje čistine teh izdelkov na tem žigu niso v skladu z zahtevami predpisov prve države članice, da bi se z njimi lahko tržilo na trgu države članice Evropske unije, ponovno označiti neodvisni urad za preskus, ki ga je pooblastila slednja država članica, in sicer z žigom, ki potrjuje, da so bili navedeni izdelki preskušeni, in vsebuje navedbo standardne stopnje njihove čistine v skladu z navedenimi zahtevami.
SL Uradni list Evropske unije C 93/8

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 23. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Milano – Italija) – Nintendo Co. Ltd in drugi proti PC Box Srl, 9Net Srl

(Zadeva C-355/12) (1)

(Direktiva 2001/29/ES - Avtorske in sorodne pravice v informacijski družbi - Pojem „tehnični ukrepi“ - Zaščitna naprava - Aparat in zaščiteni dodatki - Podobne dodatne naprave, izdelki ali komponente drugih podjetij - Izključitev vsakršne združljivosti med njimi - Obseg teh tehničnih ukrepov - Upoštevnost)

2014/C 93/12

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale di Milano

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Nintendo Co. Ltd, Nintendo of America Inc., Nintendo of Europe GmbH

Toženi stranki: PC Box Srl, 9Net Srl

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale ordinario di Milano – Razlaga člena 6 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230) v povezavi z uvodno izjavo 48 te direktive – Pojem „tehnični ukrepi“ – Varnostna naprava, ki izključuje vsakršno združljivost aparata in zaščitenih dodatkov s podobnimi aparati in zaščitenimi dodatki, ki niso lastni podjetju, ki jih proizvaja ali podjetjem, ki imajo njegovo dovoljenje – Upoštevnost namembnosti, ki jo proizvajalec pripisuje tem tehničnim ukrepom

Izrek

1. Direktivo 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da lahko pojem „dejanski tehnični ukrep“ v smislu člena 6(3) te direktive zajema tehnične ukrepe, ki se kažejo predvsem v tem, da se naprava za prepoznavanje namesti ne samo na nosilec, ki vsebuje zaščiteno delo, kot je video igra, da bi jo zaščitili pred dejanji, ki jih imetnik avtorske pravice ne dovoli, temveč tudi na prenosne aparate ali konzole, namenjene zagotovitvi dostopa do teh iger in njihovi uporabi.

2. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali bi drugi ukrepi oziroma ukrepi, ki niso nameščeni na konzolah, lahko manj posegali v dejavnosti tretjih ali manj omejevali te dejavnosti in ob tem zagotavljali primerljivo varstvo imetnikovih pravic. V ta namen je treba upoštevati zlasti stroške, ki se nanašajo na različne vrste tehničnih ukrepov, tehnične in praktične vidike njihove vzpostavitve ter primerjavo učinkovitosti teh različnih vrst tehničnih ukrepov glede varstva imetnikovih pravic, pri čemer pa ni treba, da je ta učinkovitost absolutna. Navedeno sodišče mora tudi preučiti cilj naprav, izdelkov ali komponent, ki se lahko izognejo navedenim tehničnim ukrepom. V zvezi s tem bo dokaz o načinih dejanske uporabe s strani tretjih glede na okoliščine obravnavanega primera posebej upošteven. Nacionalno sodišče lahko zlasti preuči, kako pogosto se te naprave, izdelki ali komponente dejansko uporabljajo v nasprotju z avtorsko pravico ter kako pogosto se uporabljajo za namen, ki navedene pravice ne krši.

(1) UL C 295, 29.9.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 52/11

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Association Vent De Colère! Fédération nationale in drugi proti Ministre de l'écologie, du développement durable, des transports et du logement, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie

(Zadeva C-262/12) (1)

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Državna pomoč - Pojem „državni ukrep ali ukrep iz državnih sredstev“ - Električna energija, pridobljena iz energije vetra - Obveznost odkupa po višji ceni od tržne - Popolno nadomestilo - Prispevki, ki jih morajo plačati končni odjemalci električne energije)

2014/C 52/17

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Association Vent De Colère! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret, Didier Jocteur Monrozier

Toženi stranki: Ministre de l'écologie, du développement durable, des transports et du logement, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie

Ob udeležbi: Syndicat des énergies renouvelables

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Francija) – Razlaga člena 87 ES, ki je postal člen 107 PDEU – Pojem intervencija države ali z državnimi sredstvi – Obveznost odkupa električne energije, pridobljene iz energije vetra, po višji ceni od tržne – Popolno nadomestilo dodatnih stroškov – Sprememba načina financiranja tega nadomestila – Prispevki, ki jih dolgujejo končni odjemalci električne energije

Izrek

Člen 107(1) PDEU je treba razlagati tako, da pomeni mehanizem popolnega nadomestila dodatnih stroškov, naloženih podjetjem zaradi obveznosti odkupa električne energije, pridobljene iz energije vetra, po višji ceni od tržne, ki ga financirajo vsi končni odjemalci električne energije na nacionalnem ozemlju in kakršen je ta iz zakona št. 2000-108 z dne 10. februarja 2000 o posodobitvi in razvoju javne službe za električno energijo, kakor je bil spremenjen z zakonom št. 2006-1537 z dne 7. decembra 2006 o energetskem sektorju, ukrep iz državnih sredstev.

(1) UL C 243, 11.8.2012.
1.

Za uporabo člena 110 PDEU so enakovrstni domači izdelki, ki so primerljivi z rabljenim vozilom, kot je vozilo iz postopka v glavni stvari, ki se je prvič uporabilo pred 1. februarjem 2008 in ki je bilo na Nizozemsko uvoženo in tam registrirano leta 2010, vozila, ki so na nizozemskem trgu in imajo navedenemu vozilu najbolj podobne lastnosti.
SL Uradni list Evropske unije C 52/19

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2013 – Rivella International AG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas

(Zadeva C-445/12 P) (1)

(Pritožba - Znamka Skupnosti - Figurativna znamka z besednim elementom „BASKAYA“ - Ugovor - Dvostranska konvencija - Ozemlje tretje države - Pojem resne in dejanske uporabe)

2014/C 52/31

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: Rivella International AG (zastopnik: C. Spintig, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 12. julija 2012 v zadevi Rivella International proti UUNT – Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA) (T-170/11), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 10. januarja 2011 (zadeva R 534/2010-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Rivella International AG in Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas – Verjetnost zmede med figurativnim znakom, ki vsebuje besedni element „BASKAYA“, in prejšnjo mednarodno figurativno znamko, ki vsebuje besedni element „Passaia“ – Kršitev člena 42(2) in (3) Uredbe Sveta št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1) – Napačna presoja preizkusa ugovora

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Rivella International AG se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 366, 24.11.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 45/7

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. novembra 2013 – Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) proti Svetu Evropske unije, Evropski komisiji

(Zadeva C-13/12 P) (1)

(Pritožba - Damping - Uredba (ES) št. 172/2008 - Uvoz fero-silicija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Egipta, Kazahstana, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Rusije - Uredba (ES) št. 384/96 - Člen 2(9) - Izvozna cena - Člen 3(5) in (6) - Ugotavljanje škode - Člen 6(7) - Preiskava - Člen 8(4) - Ponudba zavez - Nezaupna različica - Člen 20(1) - Razkritje - Stabilizacijsko-pridružitveni sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo na drugi strani)

2014/C 45/13

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (zastopnika: P. Vander Schueren, N. Mizulin, odvetnika)

Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopniki: J.-P. Hix, agent, skupaj z G. Berrischem, odvetnikom in N. Chesaitesem, barrister), Evropska komisija (zastopnika: H. van Vliet in M. França, agenta)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 25. oktobra 2011 v zadevi CHEMK in KF proti Svetu (T-190/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo na razglasitev delne ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 172/2008 z dne 25. februarja 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz fero-silicija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, Egipta, Kazahstana, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Rusije (UL L 55, str. 6) in, podredno, na razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 28. februarja 2008, s katero je bila zavrnjena prošnja pritožnic za ukinitev protidampinških dajatev, ki so bile uvedene z izpodbijano uredbo.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbama Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) in Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) se naloži plačilo stroškov tega postopka.

3. Evropska komisija nosi svoje stroške.

(1) UL C 65, 3.3.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 367/20

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 17. oktobra 2013 – Isdin, SA proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Bial-Portela & Ca SA

(Zadeva C-597/12 P) (1)

(Pritožba - Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava besedne znamke Skupnosti ZEBEXIR - Prejšnja besedna znamka ZEBENIX - Relativni razlogi za zavrnitev - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) - Obveznost obrazložitve)

2013/C 367/35

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Isdin, SA (zastopnika: G. Marín Raigal in P. López Ronda, odvetnika)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: P. Geroulakos, agent), Bial-Portela & Ca, SA

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 9. oktobra 2012 v zadevi T-366/11, Bial-Portela & Ca proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), s katero je Splošno sodišče razveljavilo odločbo R 1212/2009-1 prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 6. aprila 2001, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore o zavrnitvi ugovora, ki ga je vložil imetnik besedne znamke Skupnosti „ZEBENIX“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 5 in 42 zoper zahtevo za registracijo besedne znamke „ZEBEXIR“ za proizvode iz razredov 3 in 5 – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Verjetnost zmede

Izrek

1. Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 9. oktobra 2012 v zadevi Bial Portela proti UUNT – Isdin (ZEBEXIR) (T-366/11) se razveljavi.

2. Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

3. Odločitev o stroških se pridrži.

(1) UL C 86, 23.3.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 9/14

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 14. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Feldkirch – Avstrija) – Armin Maletic, Marianne Maletic proti lastminute.com GmbH, TUI Österreich GmbH

(Zadeva C-478/12) (1)

(Pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 16(1) - Pogodba o potovanju, sklenjena med potrošnikom s stalnim prebivališčem v državi članici in potovalno agencijo s sedežem v drugi državi članici - Izvajalec storitev, izbran s strani te potovalne agencije, ki ima sedež v državi članici stalnega prebivališča potrošnika - Pravica potrošnika, da pred sodiščem v kraju, kjer ima stalno prebivališče, vloži tožbo proti obema podjetjema)

2014/C 9/20

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landesgericht Feldkirch

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Armin Maletic, Marianne Maletic

Toženi stranki: lastminute.com GmbH, TUI Österreich GmbH

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesgericht Feldkirch – Razlaga člena 16(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Pristojnost za pogodbe, ki jih sklepajo potrošniki – Pogodba o paketnem potovanju, sklenjena med potrošnikom in podjetjem – Položaj, ko ima podjetje sedež v državi članici, ki ni država članica stalnega prebivališča potrošnika, in se za izvajanje navedene pogodbe obrne na podjetje s sedežem v državi članici stalnega prebivališča potrošnika – Morebitna pravica potrošnika, da pred sodiščem v kraju, kjer ima stalno prebivališče, vloži tožbo proti tema podjetjema

Izrek

Pojem „druga pogodbena stranka“ iz člena 16(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, označuje tudi pogodbeno stranko subjekta, s katerim je potrošnik sklenil to pogodbo in ki ima sedež na ozemlju države članice stalnega prebivališča tega potrošnika.

(1) UL C 26, 26.1.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 367/11

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Yvon Welte proti Finanzamt Velbert

(Zadeva C-181/12) (1)

(Prosti pretok kapitala - Členi od 56 ES do 58 ES - Davek na dediščino - Zapustnik in dedič, ki sta rezidenta tretje države - Zapuščinska masa - Nepremičnina, ki leži v državi članici - Pravica do odbitka od davčne osnove - Različno obravnavanje rezidentov in nerezidentov)

2013/C 367/18

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Yvon Welte

Tožena stranka: Finanzamt Velbert

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Finanzgericht Düsseldorf – Razlaga členov 63 PDEU in 65 PDEU – Ureditev države članice na področju davka na dediščino, ki v primeru, ko sta zapustnik in dedič rezidenta tretje države, določa neobdavčljivi del vrednosti nepremičnine v višini 2 000 EUR, medtem ko v primeru, ko zapustnik ali dedič stalno prebivata na nacionalnem ozemlju, ta neobdavčeni del znaša 500 000 EUR.

Izrek

Člena 56 ES in 58 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice glede izračuna davka na dediščino, ki v primeru dedovanja nepremičnine na ozemlju te države določa, da je odbitek od davčne osnove, kadar sta – kot v okoliščinah postopka v glavni stvari – zapustnik in dedič ob smrti stalno prebivala v tretji državi, kot je Švicarska konfederacija, nižji od odbitka, ki bi se uporabil, če bi vsaj eden od njiju takrat stalno prebival v tej državi članici.

(1) UL C 174, 16.6.2012.
1.

Sodba Splošnega sodišča Evropske unije (pritožbeni senat) z dne 8. novembra 2012 v zadevi Komisija proti Stracku (T-268/11 P) posega v enotnost in doslednost prava Unije, ker je Splošno sodišče kot pritožbeno sodišče, ob tem, da je kršilo pravico do plačanega letnega dopusta kot načelo socialnega prava Unije, ki je tudi izrecno določena v členu 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in na katero se nanaša zlasti Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa, kakor je bila razložena v sodni praksi Sodišča Evropske unije: — člen 1e(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije razlagalo tako, da ne zajema zahtev v zvezi organizacijo delovnega časa, na katere se nanaša Direktiva 2003/88, in zlasti plačanega letnega dopusta, in — nato člen 4 Priloge V k navedenim kadrovskim predpisom tako, da pomeni, da se pravica do prenosa letnega dopusta, ki presega omejitev, ki je določena v navedeni določbi, lahko prizna le v primeru nemožnosti njegove izrabe, povezane z delom uradnika zaradi izvajanja njegovih nalog.