ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:C:2012 :647 1Zadeva C-3 7 1 / 1 1
Punc h G raphix Prepress B elgium N V
proti
Belgisc he St aat
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki g a je vložilo hof van beroep te Gent)
„Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Dopustnost — Napotitev n acionalnih predpisov na pravo 
Unije — Direktiva 90 /435/EGS — Direktiva 90 /434/EGS — Izogibanje ekono mskem u dvojnemu 
obdavčevanju — Izjema — Likvidacija odvisne družbe pri združitvi — Razdelitev d obička — Pojem 
‚likvidacija‘“
Povzetek – Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 18. oktobra 2012
1. Vprašanja za predhodno odločanje — Pristojnost So dišča — Meje — Razlaga, o kateri je bilo 
predloženo vprašanje zaradi uporabe določb d irektive, prenesene v nacionalno p ravo, za 
popolnoma nacionalne primere — Presoja natančnega obsega napotitve nacionalnih predpisov na 
pravo Unije — Izključna pristojnost nacionalnega sodišča
(člen 267 PDEU)
2. Približevanje zakonodaj — Skupen sistem obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih 
držav članic — Direktiva 90 /435 — Izogibanje ekonomskemu d vojnemu o bdavčevanju — 
Oprostitev dividend za m atično družbo — Izjema v primeru izplačila dobičkov, če gre odvisna 
družba — Pojem likvidacija — Prenehanje družbe v okviru združitve s prevzemom — Izključitev
(direktivi Sveta 90 /434, člen 2(a), tretja alinea, in 90 /435, člen 4(1), kot je bila spremenjena 
z Direktivo Sveta 2006 /98)
1. Glej besedilo odločbe.
(Glej točke o d 26 d o 28 .)
2. Pojem „likvidacija“ iz člena 4(1) Direktive 90 /435 o skupnem s istemu obdavčitve m atičnih dr užb in 
odvisnih dr užb iz različnih dr žav članic, kot je bila spremenjena z Direktivo 2006 /98, je treba razlagati 
tako, da p renehanja družbe v okviru združitve s prevzemom ni mogoče šteti za takšno likvidacijo.
V D irektivi 90/435 p ojem l ikvidacije ni opredeljen. Ve ndar j e v členu 2(a), tretja alinea, Direktive 
90/434 o skupnem s istemu obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave ka pitalskih 
deležev dr užb iz ra zličnih dr žav članic, ko t je bila spremenjena z Direktivo 2006 /98, „združitev“ 
opredeljena ko t operacija, s katero dr užba ob prenehanju brez likvidacije prenese vsa svoja sredstva in 
obveznosti na družbo, ki i ma vse vrednostne papirje, ki p redstavljajo njen ka pital. Direktivi 90/434 in
2 ECLI:EU:C:2012 :647POVZETEK–ZADEVAC-371/11
PUN CHGRAPHIXPREPRESSBELGIUM
 90/435 s e me dsebojno d opolnjujeta in ta opredelitev p ojma „združitev“ je prav tako b istvena za razlago 
pojma „likvidacija“ v smislu člena 4(1) Direktive 90 /435, tako da s e prenehanje dr užbe v okviru 
združitve s prevzemom ne šteje za „likvidacijo“ v smislu te zadnje določbe.
(Glej točke 32, 33, od 35 d o 37 in izrek.)
Vloga odvetnika v pravnem redu Unije, ki izhaja iz pravnih tradicij, ki so skupne državam članicam, in na kateri temelji člen 19 Statuta Sodišča, je zasnovana kot vloga sodelavca pravosodja, ki je poklican, da popolnoma neodvisno in v višjem interesu varstva prava ponuja stranki potrebno pravno pomoč. Zahteva po odvetnikovi neodvisnosti pa vsebuje pogoj, da med njim in njegovo stranko ne obstaja delovno razmerje. Pojem neodvisnosti namreč ni opredeljen le pozitivno, in sicer s sklicevanjem na deontološke obveznosti, temveč tudi negativno, to je z neobstojem delovnega razmerja.

To sklepanje se v enaki meri uporablja za položaj, v katerem so pravni svetovalci zaposleni pri subjektu, ki je povezan s stranko, ki jo zastopajo. Njihovo delovno razmerje s takim subjektom – čeprav je ta formalno ločen od zastopane stranke – lahko vpliva na njihovo neodvisnost, saj imata ta subjekt in zastopana stranka v veliki meri iste interese. Obstaja torej tveganje, da na strokovno mnenje teh svetovalcev vsaj deloma vpliva njihovo poklicno okolje.

(Glej točke od 23 do 25.)
(Glej točke od 44 do 47 in 72 ter točko 1 izreka.)

Naložitev kopije računalniškega programa in sklenitev licenčne pogodbe o uporabi v zvezi z njo pomenita nedeljivo celoto. Naložitev kopije računalniškega programa je namreč brez pomena, če je njen imetnik ne more uporabljati. Za pravno opredelitev je torej treba ti operaciji obravnavati skupaj.

Člena 4(2) in 5(1) Direktive 2009/24 o pravnem varstvu računalniških programov je treba razlagati tako, da se lahko v primeru nadaljnje prodaje licence za uporabo, ki zajema nadaljnjo prodajo kopije računalniškega programa, naložene s spletnega mesta imetnika avtorske pravice, in ki jo je ta imetnik prvotno podelil prvemu pridobitelju za nedoločen čas in proti plačilu cene, ki imetniku omogoča dobiti plačilo, ki ustreza ekonomski vrednosti navedene kopije njegovega dela, drugi in vsak nadaljnji pridobitelj te licence sklicujeta na izčrpanje pravice distribuiranja iz člena 4(2) te direktive, zaradi česar jih je mogoče šteti za zakonite pridobitelje kopije računalniškega programa v smislu člena 5(1) navedene direktive in lahko uveljavljajo pravico distribuiranja iz zadnjenavedene določbe.

(Glej točko 88 in točko 2 izreka.)
Dejavnost nosilca javne oblasti, ki je shranjevanje podatkov, ki jih morajo podjetja na podlagi zakonskih obveznosti prijaviti, v bazo podatkov in omogočanje vpogleda zainteresiranim osebam v te podatke in/ali izdelava izpisov teh podatkov za te osebe, ni gospodarska dejavnost in zato navedenega nosilca javne oblasti v okviru te dejavnosti ni mogoče šteti za podjetje v smislu člena 102 PDEU. Okoliščina, da se ta vpogled in/ali izdelava izpisov izvrši za plačilo, ki ga določa zakon in ga ne določi neposredno ali posredno zadevni subjekt, ne spreminja pravne kvalifikacije navedene dejavnosti. Tak nosilec javne oblasti prav tako ne opravlja gospodarske dejavnosti, če ob sklicevanju na pravico sui generis, ki mu je v skladu s členom 7 Direktive 96/9 o pravnem varstvu baz podatkov podeljena kot izdelovalcu zadevne baze podatkov, ali ob sklicevanju na katero koli drugo pravico intelektualne lastnine prepove vsakršno drugo uporabo tako zbranih podatkov in dostop javnosti do njih, in ga zato v okviru te dejavnosti ni mogoče šteti za podjetje v smislu člena 102 PDEU.

(Glej točko 51 in izrek.)
Člen 4(1), točka 14, Direktive 2004/39 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv 85/611, 93/6 in 2000/12 ter o razveljavitvi Direktive 93/22, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/44, je treba razlagati tako, da trg finančnih instrumentov, ki ne izpolnjuje zahtev iz naslova III te direktive, ni zajet s pojmom „regulirani trg“, kakor je opredeljen v tej določbi, ne glede na to, da se je njegov upravljavec združil z upravljavcem takega reguliranega trga. Možnost, da je trg zaradi take združitve opredeljen kot regulirani trg, ni predvidena niti v naslovu III niti v drugih naslovih te direktive.

(Glej točki 44 in 49 ter točko 1 izreka)
112

V obravnavanem primeru naj bi obstajale izjemne okoliščine, ki jih pomenijo izredni dogodki v zvezi z gospodarsko krizo in ki naj bi imele pomembne učinke za poljske kmete ter naj bi zato še poslabšale strukturne težave, ki jih je poljsko kmetijsko gospodarstvo že imelo. Tako naj bi zaradi nizkih kmetijskih prihodkov, ki so posledica padca cen, naraščanja brezposelnosti na podeželju, visoke obrestne mere in večjih težav pri dostopu do posojila kot posledic krize, ki so Poljsko bolj zaznamovali kot preostale države članice, postalo izredno težko, celo nemogoče, da bi poljski kmetje kupili kmetijska zemljišča. Kar zadeva nihanja poljskega zlota v primerjavi z eurom, nizka neposredna plačila ali rast cen kmetijskih vložkov in zemljišč, Svet meni, da prispevajo k omejitvi sposobnosti poljskih kmetov, da prebrodijo hude učinke recesije.
15

Vendar, kot je razvidno iz točke 19 zgoraj navedene sodbe Royal Bank of Scotland, člen 17(5), tretji pododstavek, Šeste direktive, ki vsebuje izraz „pa“, dovoljuje odstopanje od pravila iz prvega in drugega pododstavka navedenega člena 17(5), ker državam članicam dopušča, da predpišejo eno izmed drugih metod za določitev pravice do odbitka, ki so navedene v tretjem pododstavku te določbe, in sicer določitev ločenih deležev za vsako področje dejavnosti ali odbitek na podlagi uporabe vsega ali dela blaga in storitev za določeno dejavnost, ali celo izključitev pravice do odbitka, če se spoštujejo določeni pogoji.
11

Člen 2 kraljevega odloka določa: „S področja uporabe poglavja 8 naslova IV [programskega zakona] so izključene te kategorije delavcev: 1. samozaposleni delavec, napoten v Belgijo zaradi začetne namestitve in/ali prve instalacije blaga, ki je bistveni del pogodbe o dobavi blaga, ki je nujna za začetek delovanja blaga in ki jo opravi samozaposleni delavec, ki dobavi blago, če zadevna dela ne trajajo dlje od osmih dni. Vendar ta izjema ne velja za dejavnosti v gradbenem sektorju […]; 2. samozaposleni delavec, ki pride v Belgijo zaradi nujnih vzdrževalnih del ali nujnih popravil strojev ali naprav, ki jih je dostavil podjetju s sedežem v Belgiji, v katerem se opravijo popravila ali vzdrževalna dela, pod pogojem, da prebivanje, potrebno za opravljanje teh del, ni daljše od petih dni v koledarskem mesecu; 3. samozaposleni delavci, ki nimajo glavnega prebivališča v Belgiji in ki sodelujejo na konferencah ali se jih udeležujejo; 4. samozaposleni delavci, ki nimajo glavnega prebivališča v Belgiji in ki se udeležijo zasebnih zasedanj, če na teh zasedanjih niso udeleženi več kot 60 dni na koledarsko leto in če posamezno zasedanje ne traja več kot 20 koledarskih dni; 5. samozaposleni športniki, in če je to potrebno, njihovi samozaposleni spremljevalci, ki nimajo glavnega prebivališča v Belgiji, kjer opravljajo storitve v okviru svojega poklica, če prebivanje, potrebno za te dejavnosti, ni daljše od treh mesecev v koledarskem letu; 6. samozaposleni umetniki, in če je to potrebno, [njihovi] samozaposleni spremljevalci, ki nimajo glavnega prebivališča v Belgiji, kamor pridejo opravit storitve v okviru svojega poklica, če prebivanje, potrebno za te dejavnosti, ni daljše od 21 dni na četrtletje; 7. samozaposleni delavci, ki delajo v sektorju mednarodnega prevoza oseb in blaga, razen če opravljajo dejavnost kabotaže na ozemlju Belgije; 8. trgovski potniki, ki pridejo v Belgijo, če prebivanje, potrebno za njihove dejavnosti, ni daljše od petih dni v koledarskem mesecu; 9. člani uprave in mandatarji družbe, ki pridejo v Belgijo, da bi se udeležili sej upravnih odborov in generalnih skupščin, če prebivanje, potrebno za to, ni daljše od petih dni v koledarskem mesecu.“
26

Glede pravic, priznanih z Direktivo 90/434, je treba opozoriti, da se skupni sistem obdavčitve, ki je bil uveden s to direktivo in zajema različne davčne ugodnosti, uporablja prav za vse transakcije združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev, ne glede na to, ali so razlogi zanje finančni, gospodarski ali le davčni (glej zgoraj navedeni sodbi Leur-Bloem, točka 36, in Modehuis A. Zwijnenburg, točka 41).
21

V teh okoliščinah je Cour d’appel de Mons prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje: „Ali je treba člena 6(2), prvi pododstavek, točka (a), in 13(B), točka (b), Šeste direktive […] razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki to, da poslovodja podjetja in njegova družina za zasebne potrebe uporabljajo del zgradbe, ki jo je zgradila ali jo ima na podlagi stvarne pravice na nepremičnini davčna zavezanka, ki je pravna oseba, obravnava kot opravljanje storitve, ki je kot lizing ali dajanje v najem nepremičnin v smislu navedenega člena 13(B), točka (b), oproščena plačila davka, če je vstopni davek na to investicijsko blago odbiten?“
Člen 25(1) in (2) Uredbe št. 1346/2000, ki se nanaša na priznavanje in izvršljivost drugih odločb, določa:

„1. Odločbe sodišča, katerega odločba o uvedbi postopkov se prizna v skladu s členom 16, ki zadevajo vodenje in končanje postopkov v primeru insolventnosti, in poravnave, ki jih je odobrilo navedeno sodišče, se prav tako priznajo brez kakršnih koli nadaljnjih formalnosti. Take odločbe se izvršijo v skladu s členi 31 do 51, razen s členom 34(2) Bruseljske konvencije o pristojnosti in izvrševanju sodb v civilnih in trgovinskih zadevah, kakor je bila spremenjena s Konvencijo o pristopu k tej konvenciji.

Prvi pododstavek prav tako velja za odločbe, ki so neposredno sprejete na podlagi postopkov v primeru insolventnosti in so z njimi tesno povezane, četudi jih je sprejelo drugo sodišče.

[…]

2. Priznavanje in izvršitev drugih odločb, ki niso navedene v odstavku 1, ureja konvencija iz odstavka 1, pod pogojem, da se navedena konvencija uporablja.“
40

V zvezi s tem je treba spomniti, da je pravica do odbitka iz členov 167 in naslednjih Direktive 2006/112 bistven del sistema DDV in načeloma ne sme biti omejena. Izvede se takoj za vse davke, ki so bili naloženi na vstopne transakcije (sodba z dne 15. julija 2010 v zadevi Pannon Gép Centrum, C-368/09, ZOdl., str. I-7467, točka 37 in navedena sodna praksa).
Člen 9, od (2) do (4), Aarhuške konvencije določa:

„2. Pogodbenica v okviru svoje notranje zakonodaje zagotovi, da imajo člani vključene javnosti,

(a) ki imajo zadosten interes; oziroma

(b) ki trdijo, da je bila kršena njihova pravica, če se to zahteva kot pogoj po upravnem postopkovnem pravu pogodbenice, dostop do revizijskega postopka pred sodiščem in/ali drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da izpodbijajo stvarno in postopkovno zakonitost katere koli odločitve, dejanja ali opustitve na podlagi določb 6. člena, in kadar je to predvideno po notranjem pravu in brez vpliva na tretji odstavek tega člena, tudi drugih ustreznih določb te konvencije.

Kaj sta zadosten interes in kršitev pravice, se določi v skladu z zahtevami notranjega prava in skladno s ciljem te konvencije, da se s to konvencijo daje vključeni javnosti širok dostop do pravnega varstva. V ta namen se za pododstavek (a) tega odstavka šteje za zadosten tudi interes vsake nevladne organizacije, ki izpolnjuje zahteve iz petega odstavka 2. člena. Za take organizacije se tudi šteje, da imajo pravice, ki se lahko kršijo v smislu pododstavka (b) tega odstavka.

Določbe tega drugega odstavka ne izključujejo možnosti predhodnega revizijskega postopka pred upravnim organom in ne vplivajo na zahtevo, da je treba izčrpati vse upravne revizijske postopke, preden se zateče k sodnim revizijskim postopkom, če je taka zahteva predvidena po notranjem pravu.

3. Poleg tega in brez vpliva na revizijske postopke iz prvega in drugega odstavka tega člena mora pogodbenica zagotoviti, da imajo člani javnosti, kadar izpolnjujejo morebitna merila po njenem notranjem pravu, dostop do upravnih ali sodnih postopkov za izpodbijanje dejanj in opustitev oseb zasebnega prava in organov javne oblasti, ki so v nasprotju z določbami njenega notranjega prava, ki se nanaša na okolje.

4. Poleg tega in brez vpliva na prvi odstavek tega člena morajo postopki iz prvega, drugega in tretjega odstavka tega člena zagotavljati ustrezna in učinkovita pravna sredstva, vključno s sodno prepovedjo, če je ta primerna, in biti morajo pošteni, pravični, pravočasni in ne pretirano dragi. Odločitve po tem členu morajo biti izdane ali evidentirane v pisni obliki. Odločitve sodišč in po možnosti tudi drugih teles morajo biti javno dostopne.“
Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 9. februarja 2010 v zadevi Evropaïki Dynamiki proti Komisiji (T-340/07), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, ki temelji na arbitražni klavzuli in v kateri je predlagano, naj se Komisiji naloži plačilo zneskov, ki jih domnevno dolguje pritožnici, in odškodnine zaradi odstopa od pogodbe o finančni podpori Skupnosti, dodeljene projektu „e-Content Exposure and Business Opportunities“ (EEBO) (pogodba št. EDC-53007 EEBO/27873), ki je bila sklenjena v okviru večletnega programa Skupnosti za spodbujanje razvoja in uporabe evropskih digitalnih vsebin v globalnih omrežjih in za pospeševanje jezikovne raznolikosti v informacijski družbi (Program „eContent“).
1.

Kraljevina Belgija s tem, da ni pravilno in v celoti prenesla Prve direktive Sveta z dne 24. junija 1973 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti neposrednega zavarovanja razen življenjskega zavarovanja (73/239/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. marca 2002 in z Direktivo Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju), ni izpolnila obveznosti iz členov 6, 8, 15, 16 in 17 Direktive 73/239, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/13, ter iz členov od 20 do 22 Direktive 92/49.
1.

Francoska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih potrebnih predpisov za uskladitev z Direktivo 2006/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti ter o spremembi Direktive 2004/35/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
Člen 1(4) Skupnega stališča 2001/931, o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu, člen 1(4) Skupnega stališča 2001/931 Svetu omogoča, da kot podlago uporabi odločitev, s katero se na podlagi preiskave o vpletenosti zadevne osebe v financiranje terorističnih dejavnosti nalaga preventivne ukrepe, kot je zamrznitev sredstev.

Iz uvodnih izjav tega skupnega stališča in iz Uredbe št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu je namreč razvidno, da je bistveni cilj in predmet teh aktov boj proti mednarodnemu terorizmu z odtegnitvijo finančnih sredstev, tako da se zamrzne sredstva in gospodarske vire posameznikov ali subjektov, za katere se domneva, da so vključeni v dejavnosti, ki so povezane z mednarodnim terorizmom. Ti akti tako niso namenjeni temu, da bi spremljali in podpirali nacionalne kazenske postopke, temveč preprečevanju novih terorističnih dejanj.

Poleg tega je iz sklicevanja na nacionalno odločitev pristojnega organa in iz navedbe „točnih podatkov“ in „trdnih in zaupanja vrednih dokazov ali indicev“, iz člena 1(4) Skupnega stališča 2001/931, razvidno, da je namen tega člena varstvo zadevnih oseb, zaradi zagotovitve, da se njihovo ime na sporni seznam lahko vpiše le na podlagi dovolj trdnih dejstev, in da to skupno stališče zaradi dosege tega cilja določa zahtevo, da mora odločitev sprejeti nacionalni organ. Ne gre za poseg v varstvo zadevnih oseb, če odločitev nacionalnega organa ni sprejeta v postopku, katerega namen je naložitev kazenskih sankcij, temveč v postopku, katerega predmet so preventivni ukrepi. To varstvo je zagotovljeno tudi v primerih, ko odločitev nacionalnega organa ni odločitev, s katero se začne preiskava, temveč le odločitev, s katero se na podlagi preiskave zadevni osebi nalaga preventivni ukrep, ne da bi hkrati prišlo do kazenske obsodbe. Dejstvo, da lahko vpis na sporni seznam temelji tudi na sankcijah, ki jih je odredil Varnostni svet Združenih narodov, ta sklep potrjuje. Ker te sankcije načeloma niso kazenske, je namreč zamrznitev sredstev, kakršna je tista, ki je naložena z nacionalno določbo, popolnoma primerljiva s sankcijo, o kateri odloči navedeni varnostni svet.

(Glej točke 67, 68, od 70 do 73 in 104.)
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:C:2012 :630 1Zadeva C-3 6 4 / 1 0
Madžarska
proti
Slovaški republiki
„Neizpolnitev o bveznosti države — Člen 259 PDEU — Državljanstvo Unije — Člen 21 PDEU — 
Direktiva 2004 /38/ES — Pravica do gibanja na ozemlju dr žav članic — Predsednik Madžarske — 
Prepoved vstopa na ozemlje Slovaške republike — Diplomatski odnosi me d dr žavami članicami“
Povzetek – Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. oktobra 2012
1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Tožba države članice — Ugovor nepristojnosti, ki se o pira 
na domnevno neuporabo prava Unije — Zavrnitev — Vprašanje, ki je v pristojnosti sodišča Unije
(člen 259 PDEU)
2. Državljanstvo Unije — Pravica do prostega gibanja in prebivanja na oz emlju držav članic — 
Oseba, ki opravlja funkcije voditelja države — Poseben status, ki ga urejajo pravila mednarodnega 
prava — Omejitev pravice gibanja na podlagi teh pravil — Dopustnost
(člen 21 PDEU; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004 /38)
3. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Domnevna zloraba pravice s strani države članice — 
Dokazi — Dokazi, ki se mo rajo nanašati tako n a objektivne oko liščine ko t na namen pridobiti 
korist
(člen 259 PDEU)
4. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Tožba države članice — Očitek nevarnosti bodočih kršitev 
prava Unije — Očitek, s katerim se ž eli pridobiti razlaga prava Unije — Nedopustnost
(člen 259 PDEU)
1. Glej besedilo odločbe.
(Glej točke o d 24 d o 26 .)
2. Voditelj države z državljanstvom dr žave č lanice ima nedvomno s tatus dr žavljana Unije, ki m u 
v skladu s členom 21 PDEU da je temeljno in individualno p ravico do prostega gibanja in prebivanja 
na ozemlju dr žav članic ob upoštevanju omejitev in pogojev, določenih v Pogodbah, in ukrepov, 
sprejetih za njihovo izvajanje.
Take o mejitve lahko imajo svojo podlago tudi v upoštevnih pravilih me dnarodnega prava, saj je to 
pravo del pravnega reda U nije.
2 ECLI:EU:C:2012 :630POVZETEK–ZADEVAC-364/10
MADŽARSKAPROTISLOVAŠKI
Ker na podlagi pravil me dnarodnega občega običajnega prava in pravil večstranskih kon vencij voditelj 
države v mednarodnih odnosih uživa poseben status, ki z ajema zlasti privilegije in imuniteto, takšna 
posebnost osebo, ki u živa tak status, razlikuje od vseh dr ugih dr žavljanov Unije, tako da z a vstop te 
osebe na ozemlje druge države članice ne veljajo enaki pogoji kot za druge državljane.
Zato specifičnost statusa voditelja države lahko u praviči omejitev izvrševanja pravice do gibanja, ki m u 
jo da je člen 21 PDEU, na podlagi me dnarodnega prava.
(Glej točke o d 42 d o 44 , 46, 50 in 51 .)
3. Glej besedilo odločbe.
(Glej točki 57 in 58 .)
4. Cilj postopka, uvedenega s členom 259 PDEU je ugotoviti ravnanje države članice, ki j e v nasprotju 
s pravom U nije, in doseči, da s e tako ra vnanje kon ča.
Torej, ker je cilj Pogodbe doseči dejansko o dpravo neizpolnitev o bveznosti držav članic in njihovih 
posledic, tožba na podlagi člena 259 PDEU, ki s e nanaša na prihodnje ali morebitne neizpolnitve 
obveznosti ali ki j e omejena na zahtevo po razlagi prava Unije, ni dopustna.
(Glej točki 67 in 68 .)
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:C:2012 :417 1Zadeva C-5 2 7 / 1 0
ERST E B ank Hungary Nyrt
proti
Magyar Állam in drugim
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki g a je vložilo Legfelsőbb B íróság)
„Pravosodno s odelovanje v civilnih zadevah — Postopki zaradi i nsolventnosti — Uredba (ES) 
št. 1346 /2000 — Člen 5(1) — Časovna veljavnost — Stvarnopravna tožba, vložena v državi, ki n i država 
članica Evropske u nije — Postopek zaradi i nsolventnosti, uveden zoper dolžnika v drugi državi 
članici — Pristop prvonavedene države k Evropski uniji — Uporabljivost“
Povzetek sodbe
1. Pravosodno sodelovanje v civilnih z adevah — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba 
št. 1346 /2000 — Časovna v eljavnost — Priznanje o dločbe o uvedbi postopka z aradi 
insolventnosti — Odločba, ki ustvarja učinke, priznane v državi članici uvedbe, v državi, ki je 
postala članica Evropske unije na dan njenega pristopa
(Akt o pristopu iz leta 2003 , člen 2; Uredba Sveta št. 1346 /2000 , členi 16(1), 17(1) in 43)
2. Pravosodno sodelovanje v civilnih z adevah — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba 
št. 1346 /2000 — Časovna veljavnost — Stvarne pravice tretjih oseb — Premoženje dolžnika, zo per 
katerega je uveden postopek zaradi insolventnosti, ki je na oz emlju druge d ržave članice, ki je 
postala d ržava članica U nije po uvedbi tega p ostopka — Uporaba U redbe — Pogoji — 
Premoženje, ki bi mo ralo biti v tej državi na dan njenega pristopa
(Uredba Sveta št. 1346 /2000 , člen 5(1))
1. Glej odločbo.
(Glej točke 30 in od 33 d o 36 .)
2. Člen 5(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1346 /2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati 
tako, da s e ta določba uporablja tudi za postopke zaradi i nsolventnosti, uvedene pred pristopom no ve 
države č lanice k Uniji, če je bilo na da n njenega pristopa premoženje dolžnika – dr užbe v stečaju, 
katere sedež je v stari dr žavi članici – na ka tero se navezuje zadevna stvarna pravica, na ozemlju te 
nove dr žave članice.
(Glej točko 46 in izrek.)