ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in zahteve po preglednosti ter določnosti. — Tožena stranka je kršila obveznost obrazložitve ter zahtevo po preglednosti in določnosti, ki izhajata iz temeljnih postopkovnih pravic in pravic na področju sodstva. — Področje uporabe člena 1 Izvedbenega sklepa je povsem nedoločno s časovnega in vsebinskega vidika. Glede na to, kako je ta določba oblikovana, bi se lahko uporabljala retroaktivno in to za nedoločen čas. — Besedilo člena 1 je posebej nedoločno glede izrazov „resni razlogi za sum“ in „storitve“. Za zadevno stranko ni jasno, pod katerimi pogoji je bilo prosilcu dovoljeno podvzeti ukrepe, ki ji škodujejo, niti v katerem obdobju in v katerih okoliščinah bi ti lahko bili povezani s „storitvami“. V sklepu ni pojasnjeno, kaj pomeni izraz „storitve“ in ali te lahko vključujejo dejanja tretjih oseb.
—

Kadar tožena stranka izvršuje svojo diskrecijsko pravico pri izvajanju kompleksnih ekonomskih in socialnih presoj v okviru svoje pristojnosti iz člena 107(3)(c) PDEU, mora biti zmožna dokazati, da je ocenila vse relevantne dejavnike in okoliščine položaja, ki se ga je želelo urediti z izpodbijanim aktom. Tožena stranka je s tem, da je sektor dejavnosti tožečih strank izključila iz seznama upravičenih sektorjev iz Priloge I k izpodbijanemu aktu, storila več napak pri presoji, zlasti ker (a) pri določitvi intenzivnosti posrednih emisij sektorja ni upoštevala relevantnih in celovitih podatkov o porabi električne energije v sektorju gnojil, kar je privedlo do podcenjevanja intenzivnosti posrednih emisij sektorja in do izključitve tega sektorja iz Priloge I; (b) ni upoštevala in ni preučila vseh relevantnih dejstev, navedenih v zahtevi, saj je brez obrazložitve zavrnila dokaze tožečih strank; (c) je pri kvalitativni oceni napačno ocenila uvrstitev sektorja na podlagi merila zamenljivosti goriva z elektriko in ni obrazložila, zakaj podsektorji sektorja niso bili vključeni v Prilogo I na podlagi tega merila.
1.

Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je prekoračila pooblastila EPSO je 12. oktobra 2020 sprejel odločbo, s katero je zavrnil pritožbo tožeče stranke zoper odločbo z dne 3. septembra 2020 o njeni izključitvi iz naslednje stopnje natečaja iz razloga, da tožeča stranka med drugim nima diplome iz hrvaškega prava, niti znanja hrvaškega prava, ter da sklep z dne 13. marca 2013, s katerim je ta diploma tožeči stranki priznana v Republiki Hrvaški ne vsebuje primerjave študijskih programov. S takim mnenjem je EPSO podal lastno oceno, za kar ni pooblaščen na podlagi nobenega predpisa Evropske unije, s čimer je EPSO kršil načelo delitve pristojnosti v okviru Evropske unije in prekoračil svoja pooblastila, ker ni sporno, da ocenjevanje tujih diplom opravljajo izključno nacionalni organi, ki so za to pooblaščeni z zakonom, to pa je v konkretnem primeru hrvaška Agencija za znanost in visoko izobraževanje na podlagi Zakona o priznavanju tujih diplom, Pravilnika o ocenjevanju tujih visokošolskih kvalifikacij in Meril za ocenjevanje v postopku poklicnega priznavanja. Kršeno je eno od temeljnih načel – načelo subsidiarnosti.
—

napačno uporabil pravo s tem, da ni ugotovil, da oglaševanje in ponujanje naprodaj hotelskih in pomožnih storitev, in sicer tistih iz razredov 38, 39, 41, 43 in 44, ki sta namenjena potrošnikom Unije, v položaju, v katerem so bile te storitve opravljene v Združenih državah, pomenita resno in dejansko uporabo znamke Evropske unije;
Tožba, vložena 9. decembra 2020 – Perry Street Software/EUIPO – Toolstream (SCRUFFS)

(Zadeva T-720/20)

(2021/C 44/74)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Perry Street Software, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopnika: M. Hawkins, solicitor, in T. Dolde, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Toolstream Ltd (Yeovil, Združeno kraljestvo)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, besedne znamke SCRUFFS – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija št. 1 171 590

Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. septembra 2020 v zadevi R 550/2020-4

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO in drugi stranki pred odborom za pritožbe (če v postopku intervenira) naloži plačilo stroškov postopka.

Navajani tožbeni razlogi

— Neizvedba polne preučitve izkrivljanja dejstev in dokazov v skladu s členom 72(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

— kršitev člena 59(1)(a) v povezavi s členom 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
—

Kršena naj bi bila pravica do enakosti pred zakonom in nediskriminacije. Za tožečo stranko kot poročeno uradnico EPLO (European Parliament Liaison Office) in mati mladoletne hčerke, v zvezi s katero ima pravico do varstva in vzgoje skupaj z možem, naj bi veljala mobilnost, zaradi katere naj bi bila premeščena v Luxembourg. Uradniki EPLO s skupno pravico do varstva in vzgoje mladoletnega otroka, ki živijo ločeno in ki so razvezani, do polnoletnosti otroka ostanejo izvzeti iz mobilnosti, ne da bi za to različno obravnavanje obstajal objektivni razlog.
C 19/71

Tožba, vložena 5. novembra 2020 – Hansol Paper/Komisija

(Zadeva T-693/20)

(2021/C 19/77)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Hansol Paper Co. Ltd (Seul, Južna Koreja) (zastopnika: B. Servais in V. Crochet, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— za nično razglasi Izvedbeno uredbo Komisije (EU) z dne 19. oktobra 2020 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih vrst težkega termičnega papirja s poreklom iz Republike Koreje v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

— Komisiji in kateremukoli intervenientu, ki bi mu bilo dovoljeno intervenirati v podporo predlogom Komisije, naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, ki se nanaša na to, da metodologija Komisije za določanje stopnje nelojalnega nižanja prodajnih in ciljnih cen tožeče stranke krši člene 3(1), 3(2), 3(3), 3(6) in 9(4) osnovne uredbe.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev procesnih jamstev, ki so določena na področju upravnih in disciplinskih preiskav ter kršitev načel nepristranskosti in dobrega upravljanja. Tožeča stranka glede tega trdi, da so bile v upravni preiskavi, ki je potekala v zvezi z njo, storjene številne vsebinske in postopkovne nepravilnosti.
C 19/63

Tožba, vložena 13. novembra 2020 – Dr. August Wolff/EUIPO – Combe International (Vagisan)

(Zadeva T-679/20)

(2021/C 19/68)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Nemčija) (zastopnik: A. Thünken, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Combe International Ltd (New York, New York, Združene države)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, besedne znamke Vagisan – mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija, št. 10985 168

Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 3. septembra 2020 v zadevi R 2459/2019-4

Tožbeni predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— razveljavi odločbo oddelka za izbris pri EUIPO št. 000018101 C z dne 11. septembra 2019,

— EUIPO in po potrebi intervenientki naloži plačilo stroškov postopka in stroškov postopka pred EUIPO.

Navajani tožbeni razlog
Tožba, vložena 5. oktobra 2020 – FJ in drugi/ESZD

(Zadeva T-619/20)

(2020/C 433/74)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeče stranke: FJ in pet drugih tožečih stranki (zastopnik: J.-N. Louis, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje

Predlog

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— razglasi ničnost plačilnega lista tožečih strank za mesec december 2019 v delu, v katerem so prvič uporabljeni korekcijski količniki, določeni z retroaktivnim učinkom od 1. aprila in 1. julija 2019;

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke se v podporo svoji tožbi sklicujejo na kršitev členov 64 in 65 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), na kršitev načela enakega obravnavanja v smislu enakovredne kupne moči in na očitno napako v presoji.

Tožeče stranke menijo, da mora EUROSTAT za določitev korekcijskega količnika, ki se uporabi za plače zadevnih tožečih strank izven Unije, pridobiti specifične podatke v kraju zaposlitve, v skladu s pravili za izvajanje členov 64 in 65 Kadrovskih predpisov, ki so določeni v Prilogi XI.

Prav tako trdijo, da so se količniki, določeni v okviru mednarodnega sporazuma o sodelovanju med EUROSTAT, OECD in OZN, od januarja 2018 do januarja 2019 zmanjšali iz 239,7 na 94,0, medtem ko so se za isto obdobje količniki, ki se uporabijo za plače zaposlenih pri OZN, povečali ob upoštevanju inflacije. Kongoški frank (CDF) je leta 2017 v razmerju do dolarja (USD) in eura močno devalviral, ob visoki inflaciji, ki se je v skladu z analizami MDS odražala v povečanju cen v USD.

Tožeče stranke menijo, da tožena stranka ni pojasnila kako uporabljeni koeficienti upoštevajo bistvene elemente.
—

razglasi za ničen sklep Komisije SA.40349 (2020/MI2) B2/AD/MKL/D*2020/091023 z dne 28 julija 2020, s katerim je bila zavrnjena njihova pritožba z dne 2. marca 2020 v zvezi z državnimi pomočmi, ki jih je francoska država izplačala proizvajalcem fotonapetostnih modulov na podlagi odlokov v zvezi s tarifami z dne 10. julija 2006, z dne 12. januarja in z dne 31. avgusta 2010, ker: — morajo biti tožeče stranke opredeljene kot „zainteresirane stranke“ v smislu člena 1(h) Uredbe EU 2015/1589 in lahko kot take na podlagi člena 24(2) Uredbe EU 2015/1589 pri Komisiji vložijo pritožbo o prijavi nezakonitih pomoči; — mora Komisija nemudoma začeti fazo predhodnega pregleda za vsako pritožbo v zvezi z nezakonitimi pomočmi na podlagi člena 12(1) Uredbe EU 2015/1589; — mora Komisija uporabiti določbe PDEU o državnih pomočeh in se ne sme izogniti z nedelovanjem; — so tožeče stranke uporabile standardni obrazec iz člena 33 Uredbe EU 2015/1589.
—

Tožeči stranki se poleg tega sklicujeta na nezadostno in nepopolno analizo, ki jo je tožena stranka opravila glede pripisljivosti kapitalske injekcije in zlasti na: — nezadostno in nepopolno analizo, ker se Komisija ni oprla na točne, zanesljive in dosledne podatke; — resne težave, ki jih izkazuje dejstvo, da je Komisija storila napako, ko je ugotovila, da je odločitev o odobritvi kapitalske injekcije sprejela družba PostNord Group AB in ne družba PostNord AB; — resne težave, ki jih izkazuje dejstvo, da je Komisija storila napako, ko je ugotovila, da odločitve uprave družbe PostNord AB o odobritvi kapitalske injekcije ni mogoče pripisati danski in švedski državi.
1.

Prvi tožbeni razlog: Evropska Komisija je kršila nekatere določbe PDEU in splošna načela evropskega prava v zvezi s prepovedjo diskriminacije, s prostim pretokom storitev in svobodo ustanavljanja, na katerih od konca osemdesetih let prejšnjega stoletja temelji liberalizacija letalskega prevoza v EU. Liberalizacija trga letalskih prevozov v EU je omogočila rast resnično vseevropskih nizkocenovnih letalskih družb. Pri tem, ko je Španiji dovolila, da pomoč omeji na podjetja, ki so ustanovljena v Španiji, je Evropska komisija zanemarila škodo, ki jo je kriza v zvezi s COVID-19 povzročila vseevropskim letalskim družbam in njihovo vlogo pri zagotavljanju povezanosti Španije. Člen 107(3)(b) PDEU določa izjemo od prepovedi državne pomoči, vsebovane v členu 107(1) PDEU, vendar ne določa izjeme od ostalih pravil in načel PDEU.
1.

Prvi in drugi tožbeni razlog: napačna uporaba in razlaga pravnih norm ter izkrivljanje dokazov — V zvezi s tem se navaja, da Komisija lahko spremembo strukturnih zavez, kakršne so zadevne, dopusti izključno v izjemnih situacijah, in sicer kadar pride do sprememb v tržnih razmerah, ki so (i) velikega obsega, (ii) trajne in (iii) nepredvidljive. Poleg tega (iv) težave s konkurenco, ki je pripeljala do sprejetja zavez, ne sme biti več. Pogoji iz točk od (i) do (iv) se uporabljajo kumulativno. V tem primeru pa ni izpolnjen niti en pogoj. — Glede pogojev velikega obsega pod točko (i) in neobstoja težav s konkurenco, povezanih z zavezami pod točko (iv), je analiza dokazov, ki jo je opravila Komisija, po mnenju tožeče stranke popolnoma izkrivljena, razlaga in ocena teh dokazov pa sta očitno nerazumni.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev pravic O. Junqueras i Viesa iz členov 41(1) in (2) ter 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v okviru postopka sprejetja odločb in ker gre za vprašanje, o katerem je bil sprejet sklep Splošnega sodišča Evropske unije (zadeva T-24/20) in začasna odredba Sodišča Evropske unije (zadeva C-201/20); prav tako kršitev člena 13(3) Akta o volitvah iz leta 1976 in člena 4(4), (7) in (8) Poslovnika Evropskega parlamenta. — V zvezi s tem trdi, da je treba člen 13(3) Akta o volitvah iz leta 1976 in člen 4(7) Poslovnika Evropskega parlamenta razlagati tako, da se z njima zahteva postopek, v katerem so pravice, zagotovljene z navedenima določbama, spoštovane in v katerem je mogoče izpodbijati oziroma vložiti ugovor zoper razglasitev, da je poslanski sedež O. Junqueras i Viesa prost, in se sklicevati na nedopustnost njegove nadomestitve z drugim poslancem Evropskega parlamenta.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev razpisne specifikacije in očitna napaka pri presoji. V skladu z izpodbijanim sklepom naj tožeča stranka ne bi izpolnjevala niti meril v zvezi z ekonomsko in finančno sposobnostjo niti meril v zvezi s tehnično in strokovno usposobljenostjo. Tožeča stranka pa meni, prvič, da bi tožena stranka na podlagi garantnega pisma, ki ga je tožeča stranka predložila, morala ugotoviti, da je merilo v zvezi z ekonomsko in finančno sposobnostjo izpolnjeno. Drugič, tožeča stranka glede merila v zvezi s tehnično in strokovno usposobljenostjo meni, da izpolnjuje merilo, po katerem je morala upravičiti upravljanje vsaj dveh kmetij z oznako [zaupno] ali katero koli drugo enakovredno oznako.
—

kršitev člena 41(1) in (2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in v njem vsebovanega temeljnega načela skrbnega ravnanja, ker Evropski parlament pri svojem preizkusu v okviru zaposlitve tožeče stranke ni upošteval vseh merodajnih okoliščin. Razmerje zaupanja do zadevnega poslanca Evropskega parlamenta in okoliščina, da je tožeča stranka že parlamentarni pomočnik v Parlamentu ene federalnih dežel Belgije, ni bila upoštevana. Poleg tega Evropski parlament ni upošteval priznanja krivde v pritožbi tožeče stranke, s tem, da je ugotovil, da mu na podlagi relativizacije kaznivega dejanja iz izpiska iz kazenske evidence manjka občutek odgovornosti. Izpodbijani odločbi tudi nista dovolj utemeljeni.
—

Tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno menila, da bi bilo treba del nadomestila, ki ga je država izplačala v analiziranem obdobju, pripisati obdobju pred letom 2011, natančneje obdobju 2007 – 2010. Vendar če namerava Komisija trditi, da referenčna proračunska postavka ustreza zagotavljanju javne univerzalne storitve s strani družbe Correos v letih 2008, 2009 ali 2010 in da jo je torej treba šteti za pomoč, ki se pripiše tem obdobjem, bi to moralo biti navedeno pod proračunsko kodo, tako da bi bila pred tem navedena leta „2007“, „2008“, „2009“ oziroma „2010“. Vendar ni bilo tako. Nasprotno, proračunski postavki sta bili opredeljeni tako: 20111701491N 441 in 20131703491N 442. To pomeni, da sta bili dodeljeni za storitev, ki je bila opravljena in plačana v tem letnem obdobju, in ne v drugem.
—

Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
Tožba, vložena 15. junija 2020 – Pollinis France/Komisija

(Zadeva T-371/20)

(2020/C 297/51)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Pollinis France (Pariz, Francija) (zastopnik: C. Lepage, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— odločbo zaradi molka Evropske komisije, zaradi katere se potrdilna prošnja za dostop do dokumentov z referenčno številko GESTDEM št. 2020/0498 šteje za zavrnjeno v skladu s členom 8(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1), razglasi za nično;

— Evropski komisiji naloži, naj tožeči stranki plača 3 000 EUR za stroške postopka v skladu s členom 134(1) Poslovnika.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: z izpodbijano odločbo je kršen drugi pododstavek člena 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker Evropska komisija ni obrazložila uporabe izjeme v zvezi z varstvom postopka odločanja.

2. Drugi tožbeni razlog: z izpodbijano odločbo je kršen drugi pododstavek člena 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001, ker obstaja prevladujoč javni interes za razkritje zahtevanih dokumentov, za zahtevane dokumente pa bi moral veljati širši dostop, tako kot velja v zvezi z „zakonodajnimi dokumenti“.

3. Tretji tožbeni razlog: z izpodbijano odločbo je kršen člen 6(1) Uredbe (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (2), ker bi bilo treba izjemo iz člena 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001 razlagati in uporabljati še bolj ozko, kadar se zahtevana informacija nanaša na emisije v okolje.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

(2) Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).
2.

Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 107(3)(b) PDEU in Sporočilo o PPSEI (2) z napačno uporabo prava in z očitnimi napakami pri presoji, ker je menila, da je pomoč združljiva z notranjim trgom. Ta tožbeni razlog ima štiri dele: — prvič, tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno ugotovila, da je fiksna povezava v evropskem interesu; — drugič, Komisija je napačno ugotovila, da je pomoč potrebna, ker pomoč nima nobenega spodbujevalnega učinka in ne izpolnjuje zahtev glede hipotetičnega scenarija in obstoja alternativnih projektov, določenih v Sporočilu PPSEI. Prav tako se je Komisija v izpodbijanem sklepu napačno oprla na napačno nizko interno stopnjo donosnosti, ker jo je izračunala na podlagi zelo kratke življenjske dobe projekta 40 let, ki ne ustreza dejanski življenjski dobi infrastrukture, in sicer je to obdobje, ko bo družba Femern A/S lahko ekonomsko izkoriščala fiksno povezavo; — tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno štela, da je pomoč sorazmerna, ker je ta pomoč časovno neomejena. Komisija je storila tudi več očitnih napak pri presoji, kar zadeva analizo vrzeli v financiranju. Komisija se je napačno oprla na zgoraj navedeno zelo kratko življenjsko dobo projekta, kar se odraža v višji ravni stroškov v primerjavi s prihodki od upravljanja s fiksno povezavo; Komisija je podcenila predvidene prihodke družbe Femern A/S in precenila predvidene stroške, s tem da je zlasti operativne stroške vključila v izračun vrzeli v financiranju. Nazadnje, Komisija napačno ugotavlja, da element pomoči pomeni obrestno mero, ki jo bo družba Femern A/S plačala danski državi, medtem ko so element pomoči, ker noben zasebni subjekt ni želel investirati v projekt brez dodelitve znatne državne pomoči, celoten znesek državnih posojil in zneski posojil, ki so krita z državnimi jamstvi; — četrtič, Komisija je napačno ugotovila, da pomoč ne povzroča neupravičenega izkrivljanja konkurence, ker pomoč pelje do nastanka prevladujočega položaja družbe Femern A/S na upoštevnem trgu, ustvarja presežno zmogljivost in družbi Femern A/S omogoča uporabo cen, nižjih od stroškov. Komisija ni priznala, da ti negativni učinki prevladajo nad kakršnimi koli pozitivnimi učinki te pomoči.
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev načela zaupnosti disciplinskih postopkov in pravosodnih informacij ter očitna kršitev jamstev, podeljenih z Uredbo (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2018 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 45/2001 in Sklepa št. 1247/2002/ES (UL 2018, L 295, str. 39).
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 15.2 specifikacij, kršitev dolžnosti skrbnosti in natančnosti, načel enakosti, konkurence in preglednosti, člena 170(1) Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. julija 2018 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, spremembi uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1304/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014 in Sklepa št. 541/2014/EU ter razveljavitvi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 (UL 2018, L 193, 30.7.2018, str. 1) (v nadaljevanju: Uredba 2018/1046). Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da bi ji Parlament moral dodeliti naročilo, saj družba SPRL IMAGINA EU naj ne bi bila dovolj finančno in ekonomsko sposobna, ter zato naj ne bi mogla biti izbrana.