ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Države članice

–

Obveznosti

–

Izvajanje direktiv

–

Neizpolnitev obveznosti

–

Utemeljevanje z notranjim redom

–

Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 7.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 4(1) in (3) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, str. 40) – Nezagotovitev primernega čiščenja komunalne odpadne vode iz več aglomeracij

Izrek

Izrek

1. Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da ni uvedlo ukrepov, potrebnih za zagotovitev ustreznega čiščenja komunalne odpadne vode iz aglomeracij Bangor, Brighton, Broadstairs, Carrickfergus, Coleraine, Donaghadee, Larne, Lerwick, Londonderry, Margate, Newtownabbey, Omagh in Portrush najkasneje do 31. decembra 2000, ni izpolnilo obveznosti iz člena 4(1) in (3) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode.

2. Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Summary



Keywords

Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Samorazkladalna motorna vozila, ki jih je mogoče voziti tudi po utrjeni javni cesti

Summary

Dejstvo, da imajo samorazkladalna motorna vozila, ki so izdelana posebej in predvsem za delo zunaj utrjene javne ceste, lastnosti, ki jim omogočajo tudi vožnjo po utrjeni javni cesti, ni ovira za njihovo uvrstitev med samorazkladalna motorna vozila v smislu tarifne podštevilke 8704 10 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi.

Čeprav morajo biti samorazkladalna motorna vozila posebej izdelana za prevoz in razkladanje materiala zunaj cestnega omrežja, namreč niti iz besedila tarifne podštevilke niti iz pojasnjevalnih opomb h kombinirani nomenklaturi in k harmoniziranemu sistemu ni razvidno, da morajo biti navedena samorazkladalna motorna vozila izdelana tako, da se lahko uporabijo izključno zunaj cestnega omrežja.

(Glej točke 36, 37, 41 in izrek.)
Sosba Sodišča (peti senat) z dne 18. maja 2006 – Komisija proti Italiji

(Zadeva C-122/05)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Neopravljen prenos v predpisanem roku“

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Upoštevni položaj — Stanje po izteku roka, določenega z obrazloženim mnenjem (člen 226 ES) (Glej točko 5.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Neopravljen prenos Direktive 2003/87/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32) v predpisanem roku

Izrek

1. Republika Italija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/87/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2. Republiki Italiji se naloži plačilo stroškov.

Sosba Sodišča (peti senat) z dne 18. maja 2006 – Komisija proti Italiji

(Zadeva C-122/05)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2003/87/ES — Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov — Neopravljen prenos v predpisanem roku“

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Upoštevni položaj — Stanje po izteku roka, določenega z obrazloženim mnenjem (člen 226 ES) (Glej točko 5.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Neopravljen prenos Direktive 2003/87/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32) v predpisanem roku

Izrek

1. Republika Italija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/87/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti

–

Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče

–

Upoštevni položaj

–

Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Neopravljen prenos Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16) v predpisanem roku

Izrek

Izrek

1) Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za izpolnitev zahtev iz te direktive glede diskriminacije zaradi vere ali prepričanja, invalidnosti in spolne usmerjenosti.

2) Zvezna republika Nemčija nosi stroške postopka.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Prosti pretok blaga

–

Količinske omejitve

–

Ukrepi z enakim učinkom (člen 28 ES) (Glej točke od 19 do 26.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 28 ES – Nacionalna zakonodaja, ki šteje postopek „bake-off“ (odmrzovanje in pogrevanje vnaprej pečenega in zamrznjenega kruha) za postopek priprave kruha in pridržuje pravico prodajati kruh, pripravljen po tej metodi, pekarnam.

Izrek

Izrek

1) Helenska republika s tem, da enači postopek končnega pečenja ali pogrevanja izdelkov „bake off“ s celotnim postopkom priprave kruha, in s tem, da zahteva, da mora ta postopek izpolnjevati pogoje iz nacionalne zakonodaje, ki se nanaša na pekarstvo, ni izpolnila obveznosti, ki so ji naložene na podlagi člena 28 ES.

2) Helenski republiki se naloži plačilo stroškov postopka.
Mednarodni sporazumi – Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Pridružitveni svet, ustanovljen s Pridružitvenim sporazumom EGS-Turčija – Sklep št. 1/80 – Prosto gibanje oseb – Delavci – Dostop turških državljanov, ki so zakonito vključeni v trg dela države članice do zaposlitve v tej državi članici, in povezana pravica do prebivanja

(Sklep št. 1/80 Pridružitvenega sporazuma EGS-Turčija, člen 6(1))
Naloga Sodišča prve stopnje je, da presodi vrednost, ki jo je treba prisoditi predloženim dokazom. Čeprav Sodišče prve stopnje ni dolžno izrecno obrazložiti presoje glede vrednosti vsakega dokaza, ki mu je bil predložen, mora dati obrazložitev, ki bo Sodišču omogočala izvajanje sodnega nadzora, in to zlasti nad morebitnim izkrivljanjem dokazov, ki so bili predloženi Sodišču prve stopnje.

Poleg tega je Sodišče prve stopnje pri neodvisni presoji dejstev prosto, da upošteva dejstvo, da se je stranka odrekla sklicevanju na določene okoliščine.

(Glej točki 22 in 23.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Delavci – Priznavanje diplom in nazivov – Področje uporabe direktiv 89/48 in 92/51

(direktivi Sveta 89/48, člen 3(1)(b), in 92/51)

2. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Delavci – Priznavanje visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta – Direktiva 89/48

(Direktiva Sveta 89/48, člen 4(1), tretji pododstavek)

Summary

1. Direktiva 92/51 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, kakor sta bili spremenjeni, vključno z Direktivo 89/48, z Direktivo 2001/19 se ne uporablja za prosilca, ki uveljavlja kvalifikacije, kot je diploma „Bachelor of Arts in Fine Arts Valuation“, ki želi opravljati poklic vodje prostovoljne prodaje premičnin na javnih dražbah v državi članici, v kateri je opravljanje tega poklica pridržano imetnikom diplome v smislu Direktive 89/48.

Vendar se zadnja direktiva in zlasti člen 3, prvi odstavek, točka (b), za takega prosilca lahko uporabi, če poklic vodje prostovoljnih javnih dražb premičnin v državi članici, v kateri je navedeni prosilec pridobil kvalifikacije, ki jih uveljavlja, ni regulirani poklic v smislu člena 1(c) te direktive. Predložitveno sodišče mora ugotoviti, ali gre za tak primer.

(Glej točko 49 in točko 1 izreka.)

2. Za odstopanje od načela proste izbire prosilca med prilagoditvenim obdobjem in preizkusom usposobljenosti člen 4(1), tretji pododstavek, Direktive 89/48 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2001/19, državam članicam pri njihovi izbiri izravnalnih ukrepov nalaga dva kumulativna pogoja. Na eni strani gre za poklic, katerega opravljanje zahteva posebno znanje s področja nacionalne zakonodaje. Na drugi strani je bistveni in stalni element dela svetovanje in/ali pomoč, ki zadeva nacionalno zakonodajo.

Glede prvega pogoja je poklic, ki ga lahko začnejo opravljati le imetniki diplome o zaključenem študiju prava v trajanju vsaj dveh let, poklic, za opravljanje katerega se lahko zahteva posebno znanje s področja nacionalne zakonodaje v smislu te določbe.

Glede drugega pogoja za uporabo te določbe ni nujno, da zadevna dejavnost zajema svetovanje in/ali pomoč, ki zadeva celotno nacionalno zakonodajo; zadošča, da se nanaša na posebno področje in da je bistveni in stalni element zadevne dejavnosti. V takem primeru je nujno sklicevanje na običajno prakso zadevnega poklica.

(Glej točki 53 in 60 ter točko 2 izreka.)
1)

Italijanska republika s tem, da Komisiji Evropskih skupnosti za leto 2001 ni sporočila vseh informacij, ki se zahtevajo glede snovi, ki jih ureja Direktiva Sveta 1999/30/ES z dne 22. aprila 1999 o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev in svinca v zunanjem zraku, kot to predvideva člen 11(1)(a)(i) in (ii) ter (b) Direktive Sveta 96/62/ES z dne 27. septembra 1996 o ocenjevanju in upravljanju kakovosti zunanjega zraka, ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 11 Direktive 96/62 v povezavi s členom 4(1) te direktive ter z Direktivo 1999/30 in členom 1 Odločbe Komisije 2001/839/ES z dne 8. novembra 2001 o določitvi vprašalnika za letno poročanje o oceni kakovosti zunanjega zraka po direktivah Sveta 96/62 in 1999/30.
16

Glede tega je iz ustaljene sodne prakse razvidno, da če javni subjekt države članice v postopku zaposlovanja na delovna mesta, ki ne spadajo v področje veljavnosti člena 39(4) ES, navede, da bo upošteval predhodne delovne izkušnje, ki so jih kandidati pridobili v okviru javne uprave, na podlagi člena 39 ES ne more različno obravnavati tistih državljanov Skupnosti, ki so si pridobili delovne izkušnje v javni službi te države, in tistih, ki so si jih pridobili v drugi državi članici (glej zlasti sodbe z dne 23. februarja 1994 v zadevi Scholz, C-419/92, Recueil, str. I-505, točka 12; zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Italiji z dne 12. maja 2005, točka 14, in z dne 23. februarja 2006 v zadevi Komisija proti Španiji, C-205/04, neobjavljena v ZOdl., točka 14).
16

V zgoraj navedenih sodbah Verkooijen, Lenz in Manninen je Sodišče presodilo, da je sporna zakonodaja držav članic različno obravnavala dividende družb, ki so imele sedež v državi članici prebivališča zadevnega davčnega zavezanca, in dividende družb s sedežem v drugi državi članici, pri čemer ni priznala davčnih ugodnosti prejemnikom teh dividend, ki pa so bile drugim priznane. Glede na to, da se položaj davčnih zavezancev, ki so prejeli dividende družb s sedežem v drugi državi članici, objektivno ni razlikoval od položaja davčnih zavezancev, ki so prejeli dividende družb s sedežem v državi članici, katere rezidenti so, je Sodišče menilo, da zadevni pravni predpisi ovirajo svoboščine, ki jim je Pogodba namenjena.
43

Z drugim vprašanjem predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali so določbe Uredbe št. 2535/2001, ki izvajajo pravila za uvoz masla z Nove Zelandije po znižanih dajatvah, in sicer člena 25 in 32 te uredbe v povezavi s prilogami III, IV in XII k tej uredbi, neveljavne, ker naj bi bile v nasprotju z načelom prepovedi diskriminacije, ki je določeno v členu 34(2), drugi pododstavek, ES in v členu 29(2) Uredbe št. 1255/1999 ter s členoma 28 ES in 82 ES, če se v praksi kažejo prek sistema dodeljevanja tarifnih kvot tega proizvoda, ki – kot v okoliščinah obravnavanega primera – možnost pridobitve uvoznega dovoljenja omejuje na eno samo podjetje.
24

Iz spisa, ki ga je Sodišču predložilo predložitveno sodišče, izhaja, da so tožeče stranke v postopku v glavni stvari – ki so zaposlene kot odgovorne osebe za odvzeme vzorcev, tajnice, tehniki in veterinarji, po maju 2001 in pred zadnjim dnem, ko bi morala biti v grški pravni red prenesena Direktiva 1999/70, torej pred 10. julijem 2002 – z ELOG-om, pravno osebo zasebnega prava, ki deluje v javnem sektorju, s sedežem v Solunu, sklenile več zaporednih pogodb o zaposlitvi za določen čas, izmed katerih so zadnje prenehale med junijem in septembrom leta 2003, ne da bi bile podaljšane (v nadaljevanju: zadevne pogodbe). Vsaka od teh pogodb, tako prvotna pogodba kot zaporedne pogodbe, ki so ji sledile, je bila sklenjena za 8 mesecev, med njimi pa so bili različni časovni presledki, in sicer najmanj 22 dni in največ 10 mesecev in 26 dni. Tožeče stranke v postopku v glavni stvari so bile vsakič ponovno zaposlene na istem delovnem mestu, kot je bilo delovno mesto, za katero so sklenile prvotno pogodbo. Vsi zadevni delavci so imeli na dan začetka veljave Predsedniškega dekreta št. 81/2003 sklenjeno tako pogodbo za določen čas.
1.

Člen 21(3) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z direktivama Sveta 2000/65/ES z dne 17. oktobra 2000 in 2001/115/ES z dne 20. decembra 2001, je treba razlagati v tem smislu, da dovoljuje državi članici sprejeti tako zakonodajo, kot je ta zadevna v postopku v glavni stvari, ki določa, da davčni zavezanec, kateremu je bila opravljena dobava blaga ali storitev in ki je vedel ali je imel razloge za utemeljen sum, da del ali celoten DDV, ki ga je treba plačati v zvezi s to dobavo ali vso prejšnjo ali poznejšo dobavo, ne bo plačan, postane solidarno zavezan za plačilo DDV skupaj z osebo, ki je prvotno dolžna plačati ta davek. Vendar mora biti ta zakonodaja skladna s splošnimi načeli prava, ki so del pravnega reda Skupnosti in ki vključujejo zlasti načelo pravne varnosti in načelo sorazmernosti.
37

V skladu z ustaljeno sodno prakso člen 49 ES zahteva ne le odpravo vsakršne diskriminacije ponudnikov storitev iz drugih držav članic, temveč tudi odstranitev vseh omejitev svobode opravljanja storitev, tudi če se ta omejitev uporablja brez razlik tako za nacionalne ponudnike kot za tiste iz drugih držav članic, če bi lahko dejavnosti ponudnikov s sedežem v drugi državi članici, ki v državi članici izvora zakonito ponujajo enake storitve, prepovedovala, ovirala ali napravila manj privlačne (glej v tem smislu sodbi z dne 25. julija 1991 v zadevi Säger, C-76/90, Recueil, str. I-4221, točka 12, in z dne 25. oktobra 2001 v združenih zadevah Finalarte in drugi, C-49/98, C-50/98, od C-52/98 do C-54/98 in od C-68/98 do C-71/98, Recueil, str. I-7831, točka 28). Ta svoboda koristi tako ponudniku kot prejemniku storitev (glej sodbi z dne 31. januarja 1984 v združenih zadevah Luisi in Carbone, 286/82 in 26/83, Recueil, str. 377, točka 16, in z dne 13. julija 2004 v zadevi Komisija proti Franciji, C-262/02, ZOdl., str. I-6569, točka 22).
Keywords

Summary



Keywords

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Predmet spora – Določitev med predhodnim postopkom

(člen 226 ES)

2. Postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Formalne zahteve

(Poslovnik Sodišča, člen 38(1)(c))

Summary

1. Čeprav je predmet tožbe, vložene na podlagi člena 226 ES, omejen s predhodnim postopkom, predvidenim v tej določbi, zaradi česar morata posledično obrazloženo mnenje Komisije in tožba temeljiti na istih očitkih, ta zahteva ne more biti tako ostra, da bi morala biti v vsakem primeru popolnoma skladno formulirana, če predmet spora ni bil razširjen ali spremenjen, temveč zgolj omejen. Komisija lahko tako svoje prvotne očitke natančno pojasni pod pogojem, da ne spremeni predmeta spora.

(Glej točko 18.)

2. Iz člena 38(1)(c) Poslovnika Sodišča in upoštevne sodne prakse izhaja, da je treba v vsaki tožbi navesti predmet spora in kratek povzetek tožbenih razlogov in da mora biti ta dovolj jasen in natančen, da toženi stranki omogoča pripravo obrambe in Sodišču njen preizkus. Iz tega izhaja, da morajo biti temeljni elementi glede dejstev in prava, na katerih tožba temelji, skladno in razumljivo razvidni iz besedila same vloge in da morajo biti ti predlogi izraženi nedvoumno, da se prepreči, da bi Sodišče odločilo ultra petitum ali da o očitku ne bi odločilo.

(Glej točko 22.)
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. junija 2006 – Komisija proti Švedski

(Zadeva C-459/04)

„Neizpolnitev obveznosti države — Socialna politika — Zaščita varnosti in zdravja delavcev — Direktiva 89/391/EGS — Sposobnosti in zmožnosti delavcev, ki zagotavljajo dejavnosti varovanja in preprečitve poklicnih rizikov v podjetju“

1. Akti institucij — Direktive — Prenos s strani držav članic (člen 249, tretji odstavek, ES) (Glej točke od 32 do 34.)

2. Socialna politika — Zaščita varnosti in zdravja delavcev — Direktiva 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (Direktiva Sveta 89/391, člen 7(5) in (8)) (Glej točke od 36 do 47.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nepopoln prenos člena 7(8) Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL L 183, str. 1) – Definicije sposobnosti in zmožnosti delavcev, ki jih delodajalec določi za varovanje in preprečitev poklicnih rizikov podjetja

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Komisija Evropskih skupnosti in Kraljevina Švedska nosita svoje stroške.

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. junija 2006 – Komisija proti Švedski

(Zadeva C-459/04)

„Neizpolnitev obveznosti države — Socialna politika — Zaščita varnosti in zdravja delavcev — Direktiva 89/391/EGS — Sposobnosti in zmožnosti delavcev, ki zagotavljajo dejavnosti varovanja in preprečitve poklicnih rizikov v podjetju“

1. Akti institucij — Direktive — Prenos s strani držav članic (člen 249, tretji odstavek, ES) (Glej točke od 32 do 34.)

2. Socialna politika — Zaščita varnosti in zdravja delavcev — Direktiva 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (Direktiva Sveta 89/391, člen 7(5) in (8)) (Glej točke od 36 do 47.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nepopoln prenos člena 7(8) Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL L 183, str. 1) – Definicije sposobnosti in zmožnosti delavcev, ki jih delodajalec določi za varovanje in preprečitev poklicnih rizikov podjetja

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Zadeva C-433/04

Komisija Evropskih skupnosti

proti

Kraljevini Belgiji

„Neizpolnitev obveznosti države — Člena 49 ES in 50 ES — Svoboda opravljanja storitev — Dejavnosti v gradbenem sektorju — Boj proti davčnim goljufijam v gradbenem sektorju — Nacionalna ureditev, ki nalaga odtegljaj 15% od plačil sopogodbenikom, ki niso registrirani v Belgiji — Nacionalna ureditev, ki uvaja solidarno odgovornost za davčne dolgove sopogodbenikov, ki niso registrirani v Belgiji“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca A. Tizzana, predstavljeni 6. aprila 2006 I - 10655

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. novembra 2006 I - 10667

Povzetek sodbe

Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Davčna zakonodaja

(člena 49 ES in 50 ES)

Država članica, ki naročnikom in podjetnikom, ki sodelujejo s tujimi sopogodbeniki, ki niso registrirani, nalaga, da pri upravnih organih te države članice položijo odtegljaj, ki znaša 15% zneska, plačanega za opravljena dela, in tem istim naročnikom in podjetnikom naloži solidarno odgovornost za davčne dolgove njihovih sopogodbenikov, ne izpolni obveznosti iz členov 49 ES in 50 ES.

Obveznosti odtegnitve in solidarne odgovornosti, čeprav brez razlikovanja veljata za sodelovanje z neregistriranim izvajalcem, pa če ima sedež v zadevni ali drugi državi članici, namreč predstavljata oviro za svobodo opravljanja storitev, ker lahko neregistrirane izvajalce in izvajalce, ki nimajo sedeža v tej državi članici odvračata od vstopa na trg, da bi tam opravljali storitve, oziroma odvračata naročnike in podjetnike od izbire storitev omenjenih izvajalcev.

Nujnost boja proti davčnim goljufijam torej ne zadostuje za utemeljitev uporabe obveznosti odtegnitve in solidarne odgovornosti na splošno in brez razlikovanja za vse ponudnike storitev, ki nimajo sedeža v zadevni državi članici in tam niso registrirani, saj nekateri od njih načeloma niso davčni zavezanci za davke in druge dajatve, katerih izterjavo zagotavljajo ti ukrepi, in ker obstajajo manj omejevalni načini za izterjavo davkov in drugih dajatev, za katere bi lahko bili takšni izvajalci v nekaterih primerih zavezani.

(Glej točke od 30 do 32, 36, 37, 42 in točko 1 izreka.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Socialna politika – Zaščita varnosti in zdravja delavcev – Direktiva 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (Direktiva Sveta 89/391, člena 2(1) in (2) ter 4)(Glej točke 22, 26 in 40.)

2. Ravnanja institucij – Direktive – Izvrševanje s strani držav članic (člen 249(3) ES) (Glej točko 35.)

3. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti države – Preizkus utemeljenosti s strani Sodišča – Položaj, ki ga je treba upoštevati – Položaj ob poteku roka iz obrazloženega mnenja (člen 226 ES) (Glej točko 37.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nepopoln prenos člena 2(1) in (2) ter člena 4 Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL L 183, str. 1) – Necivilno osebje v javni upravi – Področje uporabe Direktive 89/391

Izrek

Izrek

1) Kraljevina Španija s tem, da ni v celoti prenesla v svoj notranji pravni red člena 2(1) in (2) ter člena 4 Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu, glede necivilnega osebja v javni upravi, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2) Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Summary



Keywords

1. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Trošarine – Direktiva 92/12

(Direktiva Sveta 92/12)

2. Prosti pretok blaga – Količinske omejitve – Ukrepi z enakim učinkom

(člena 28 CE in 30 CE)

Summary

1. Direktiva Sveta 92/12 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, ki določa carinsko in davčno ureditev, ki se nanaša na te proizvode, natančno ne ureja varstva razlogov javnega interesa iz člena 30 ES, tako da države članice ob upoštevanju določb Pogodbe ohranijo svoje pristojnosti za sprejetje potrebnih ukrepov za varovanje teh zahtev.

(Glej točko 15.)

2. Člena 28 ES in 30 ES ne nasprotujeta ureditvi, ki za uvoz nedenaturiranega etilnega alkohola z vsebnostjo alkohola več kot 80 vol. % zahteva pridobitev predhodnega dovoljenja, razen če se izkaže, da se v pravnih in dejanskih okoliščinah, ki opredeljujejo položaj v zadevni državi članici, lahko zagotovi varovanje zdravja in javnega reda proti škodljivim posledicam alkohola z ukrepi, ki manj prizadenejo trgovino znotraj Skupnosti.

(Glej točko 40 in točko 1 izreka.)