Predlog za sprejetje predhodne odlo čbe, ki ga je vložilo 
Tribunale Ordinario di Cosenza (Italija) 13. novembra 
2009 – C.C.I.A.A. di Cosenza proti Grillo Star srl 
Fallimento  
(Zadeva C-443/09)  
(2010/C 51/28)  
Jezik postopka: italijanš čina 
Predložitveno sodiš če 
Tribunale Ordinario di Cosenza  
Stranki v postopku v glavni stvari  
Tože ča stranka:  C.C.I.A.A. di Cosenza  
Tožena stranka:  Grillo Star srl Fallimento  
Vprašanji za predhodno odlo čanje  
1. Ali so merila za dolo čitev letne pristojbine iz člena 18(b) 
italijanskega zakona št. 580 z dne 29. decembra 1993, kot 
so dolo čena v odstavkih od 3 do 6 tega člena, v nasprotju z 
Direktivo Sveta 2008/7/ES z dne 12. februarja 2008 o 
posrednih davkih na zbiranje kapitala, ker ni mogo če šteti, 
da gre za izjemo iz člena 6(e) te direktive?  
2. Zlasti:  
— Ali ima „zna čilnosti pristojbine“ letna pristojbina, za 
katere dolo čitev se upoštevajo potrebe, ki so nujne za 
opravljanje storitev, ki jih mora zagotavljati sistem trgov ­
skih zbornic na celotnem nacionalnem ozemlju?  
— Ali dolo čitev „izravnalnega sklada“, katerega namen je 
zagotovitev enotnosti opravljanja na celotnem nacio ­
nalnem ozemlju vseh „upravnih nalog“ z zakonom 
podeljenih trgovski zbornici, izklju čuje zna čilnosti 
pristojbine letne pristojbine?  
— Ali je možnost, ki jo imajo posamezne trgovske zbor ­
nice, da znesek letne pristojbine pove čajo za najve č 
20 % zaradi sofinanciranja pobud, katerih namen je 
pove čanje proizvodnje in izboljšanje ekonomskih razmer 
v okrožju, ki spada v njihovo pristojnost, v skladu z 
zna čilnostmi pristojbine same pristojbine?  
— Ali nejasnost na činov dolo čitve potrebe v zvezi z vode ­
njem in posodobitvijo vpisov in opomb v poslovni regi ­ster s strani trgovskih zbornic nasprotuje ugotovitvi, da 
ima letna pristojbina zna čilnosti letne pristojbine?  
— Ali je dolo čitev pavšalne letne pristojbine, kadar ni 
nobene dolo čbe v zvezi z „rednim“ preverjanjem njene 
skladnosti s povpre čnimi stroški storitev, v skladu z 
zna čilnostmi pristojbine letne pristojbine?  
Pritožba, ki jo je 4. decembra 2009 vložila Evropska 
komisija zoper sodbo Sodiš ča prve stopnje, razglašeno 
23. septembra 2009 v zadevi T-183/07, Poljska proti 
Komisiji  
(Zadeva C-504/09 P)  
(2010/C 51/29)  
Jezik postopka: poljš čina 
Stranke  
Pritožnica:  Evropska komisija (zastopniki: E. Kružíková, E. White 
in K. Herrmann, zastopniki)  
Druge stranke v postopku:  Združeno kraljestvo Velika Britanija in 
Severna Irska, Republika Poljska, Republika Madžarska, Repub ­
lika Litva in Slovaška republika  
Predlogi pritožnice  
— Sodba Sodiš ča prve stopnje z dne 23. septembra 2009 v 
zadevi T-183/07 naj se v celoti razveljavi;  
— Republiki Poljski naj se naloži pla čilo stroškov.  
Pritožbeni razlogi in bistvene trditve  
Pritožnica svoje predloge opira na štiri pritožbene razloge. Prvi č, 
Sodiš če prve stopnje naj bi prekora čilo svoja nadzorna poobla ­
stila in storilo postopkovno napako, kar naj bi negativno vpli ­
valo na interese Komisije, drugi č, kršilo naj bi člen 9(3) Dire ­
ktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 
13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s 
pravicami do emisije toplo grednih plinov v Skupnosti in o 
spremembi Sveta 96/61/ES (  1 ), tretji č, napa čno naj bi razlagalo 
obseg obveznosti obrazložitve odlo čb iz člena 296 PDEU, ter 
četrti č, napa čno naj bi uporabilo pravo, s tem da je menilo, da 
členi 1(1), 2(1) in 3(1) niso lo čljivi od drugih dolo čb izpo ­
dbijane odlo čbe in je zato odlo čbo v celoti razglasilo za ni čno.SL C 51/18 Uradni list Evropske unije 27.2.2010
V okviru prvega pritožbenega razloga pritožnica navaja, da je 
Sodiš če prve stopnje tožbeni razlog, na katerega se je tože ča 
stranka prvi č sklicevala v fazi replike, na podlagi katere naj bi 
Komisija prekora čila svoja pooblastila, v nasprotju s členom 
48(2) Poslovnika, štelo za dopustnega. Poleg tega naj bi Sodiš če 
prve stopnje, s tem da je dolo čilo dolo čbe prava Skupnosti, na 
katere naj bi se nanašal drugi tožbeni razlog tože če stranke, 
prekora čilo celo meje svojega sodnega nadzora.  
Pritožnica v okviru drugega pritožbenega razloga navaja, da naj 
bi Sodiš če prve stopnje napa čno razlagalo obseg pooblastila 
Komisije iz člena 9(3) Direktive 2003/87 ter na čin njegovega 
izvrševanja. Ta pritožbeni razlog ima dva dela.  
V prvem delu tega pritožbenega razloga pritožnica navaja, da je 
Sodiš če prve stopnje z ugotovitvijo, da se Komisija pri njeni 
presoji priglašenega nacionalnega na črta o razdelitvi II (v nada ­
ljevanju: NNR II), na podlagi meril iz Priloge III k Direktivi 
2003/87, ni imela pravice opreti se na preizkušene podatke o 
CO2, ki izhajajo iz enega in istega vira (Community Indepe ­
ndant Transaction Log) za vse države članice v istem časovnem 
okviru (2005) in z ugotovitvijo, da Komisija ni bila upravi čena 
utemeljiti svoje odlo čbe na razvoj bruto doma čega proizvoda za 
obdobje od leta 2005 do leta 2010, objavljen v tem istem 
obdobju za vse države članice, napa čno razlagalo člen 9(3) 
Direktive 2003/87 in kršilo na čelo enakega obravnavanja.  
Pritožnica v drugem delu tega pritožbenega razloga trdi, da je 
Sodiš če prve stopnje, s tem da je Komisiji odreklo pravico do 
neupoštevanja podatkov, ki jih uporabijo države članice pri 
presojanju NNR II in, s tem da je Komisiji odreklo pravico, 
da se v njeni odlo čbi o zavrnitvi NNR II, sprejeti na podlagi 
člena 9(3) Direktive 2003/87, sklicuje na zgornjo mejo skup ­
nega števila pravic, ki jih lahko dodeli država članica, napa čno 
razlagalo člen 9(3) Direktive 2003/87, ker ni upoštevalo 
njenega cilja in predmeta.  
Po mnenju pritožnice naj bi predhodni nadzor NNR II na 
podlagi člena 9(3) Direktive 2003/87 omogo čal dosego njenega 
cilja, t.j pospeševanje zmanjševanja emisij toplo grednih plinov 
na stroškovno in ekonomsko u činkovit na čin in zagotavljanje 
pravilnega delovanja sistema Skupnosti za trgovanje s 
pravicami. Ker je pravica za sprejetje odlo čbe o zavrnitvi NNR 
II časovno omejena, je treba pri razlagi na čina, na katerega 
Komisija izvršuje svoja nadzorna pooblastila na podlagi člena 
9(3), prvi stavek, Direktive 2003/87, upoštevati cilj nadzornega 
postopka v njegovi celoti, namre č zagotovilo, da le NNR II, ki 
ustreza merilom iz Priloge III, zlasti tistim iz njenih to čk od 1 
do 3, lahko postane dokon čen in pomeni podlago, na kateri 
lahko države članice sprejmejo svoje odlo čbe o skupnem številu 
pravic za dodelitev.  
Pritožnica v okviru tretjega pritožbenega razloga navaja, da 
Sodiš če prve stopnje z ugotovitvijo, da bi morala Komisija v 
izpodbijani odlo čbi pojasniti, zakaj naj bi bili podatki v NNR Republike Poljske „manj zanesljivi“, ni upoštevalo celotne obraz ­
ložitve iz pete to čke obrazložitve izpodbijane odlo čbe, in je v 
vsakem primeru obseg obveznosti obrazložitve iz člena 
296 PDEU razlagalo preširoko.  
Pritožnica v okviru četrtega pritožbenega razloga trdi, da je 
Sodiš če prve stopnje napa čno uporabilo pogoj lo čljivosti dolo čb 
izpodbijane odlo čbe, s tem da naj bi ugotovilo, da to čke od 2 
do 5 členov 1 in 2 odlo čbe, ki se nanašajo na nezdružljivost 
NNR II z merili iz Priloge III k Direktivi, ki niso merila iz 
odstavka 1 vsakega od teh členov, niso bile lo čljive od teh 
členov. Napa čna presoja Sodiš ča prve stopnje naj bi pripeljala 
do tega, da je bila izpodbijana odlo čba v celoti razglašena za 
ni čno. 
( 1 ) UL L 275, str. 32.  
Predlog za sprejetje predhodne odlo čbe, ki ga je vložilo 
Collège d'autorisation et de contrôle du Conseil supérieur 
de l'audiovisuel (Belgija) 11. decembra 2009 – RTL Belgium 
SA (nekdanja TVI SA) proti Conseil supérieur de 
l'audiovisuel  
(Zadeva C-517/09)  
(2010/C 51/30)  
Jezik postopka: francoš čina 
Predložitveno sodiš če 
Collège d'autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de 
l'audiovisuel  
Stranki v postopku v glavni stvari  
Tože ča stranka:  RTL Belgium SA (nekdanja TVI SA)  
Tožena stranka:  Conseil supérieur de l'audiovisuel  
Vprašanje za predhodno odlo čanje  
Ali je treba pojem ‚u činkovitega nadzora tako nad izborom 
programov kakor tudi njihovo organizacijo‘ iz člena 1(c) Dire ­
ktive z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov 
in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razšir ­
janja televizijskih programov (Direktiva o avdiovizualnih medij ­
skih storitvah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 
2007/65/ES, razumeti tako, da je mogo če šteti, da družba s 
sedežem v državi članici, ki na podlagi koncesije, ki ji jo je 
podelila vlada te države članice, lahko ponuja avdiovizualnoSL 27.2.2010 Uradni list Evropske unije C 51/19