ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Alba Iulia – Romunija) – Lucreţiu Hadrian Vădan/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba

(Zadeva C-664/16) (1)

((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Členi 167, 168, 178 in 273 - Obseg pravice do odbitka - Neobstoj računov - Pridobitev mnenja sodnega izvedenca - Dokazno breme v zvezi s pravico do odbitka - Načeli davčne nevtralnosti in sorazmernosti))

(2019/C 25/04)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel Alba Iulia

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Lucreţiu Hadrian Vădan

Tožena stranka: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba

Izrek

Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, zlasti člena 167 in 168, člen 178(a) in člen 179 te direktive, ter načeli nevtralnosti davka na dodano vrednost (DDV) in sorazmernosti je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kot so te iz postopka v glavni stvari, davčni zavezanec, ki ne more predložiti dokaza o znesku plačanega vstopnega DDV v obliki računov ali kakršne koli druge listine, ne more biti upravičen do odbitka DDV zgolj na podlagi ocene, ki izhaja iz izvedenskega mnenja, katerega izdelavo je naročilo nacionalno sodišče.

(1) UL C 104, 3.4.2017.
C 328/2

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. julija 2018 – Orange Polska SA/Evropska komisija, Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), nekdanje European Competitive Telecommunications Association

(Zadeva C-123/16 P) (1)

((Pritožba - Konkurenca - Člen 102 PDEU - Zloraba prevladujočega položaja - Poljski veleprodajni trg fiksnega dostopa do širokopasovnega interneta - Zavrnitev dostopa do omrežja in dobave veleprodajnih produktov - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 7(1) - Člen 23(2)(a) - Pravni interes za ugotovitev kršitve, ki je prenehala - Izračun globe - Smernice iz leta 2006 za izračun glob, naloženih na podlagi člena 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 - Teža - Olajševalne okoliščine - Naložbe podjetja, ki je kršitelj - Nadzor zakonitosti - Nadzor v okviru neomejene sodne pristojnosti - Nadomestitev obrazložitve))

(2018/C 328/02)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Orange Polska SA (zastopniki: S. Hautbourg, avocat, P. Paśnik in M. Modzelewska de Raad, adwokaci, A. Howard, Barrister, D. Beard, QC)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: J. Szczodrowski, L. Malferrari in E. Gippini Fournier, agenti), Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji (zastopnik: P. Litwiński, adwokat), European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), nekdanje European Competitive Telecommunications Association (zastopnika: G. I. Moir in J. MacKenzie, solicitors)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družba Orange Polska SA nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

3. Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji in European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA) nosita svoje stroške.

(1) UL C 191, 30.5.2016.
C 399/3

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. septembra 2018 – Bank Mellat/Svet Evropske unije, Evropska komisija, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

(Zadeva C-430/16 P) (1)

((Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) - Boj proti širjenju jedrskega orožja - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran - Sektorski ukrepi - Omejitve prenosov sredstev, v katere so vključene iranske finančne institucije - Okrepitev omejitev - Sporna ureditev, ki izhaja iz določb Sklepa 2012/635/SZVP in Uredbe (EU) št. 1263/2012 - Izvajanje skupnega celovitega načrta ukrepanja glede iranskega jedrskega vprašanja - Odprava vseh omejevalnih ukrepov Evropske unije, povezanih s tem vprašanjem - Razveljavitev sporne ureditve med postopkom pred Splošnim sodiščem Evropske unije - Vpliv na pravni interes pred Splošnim sodiščem - Neohranitev pravnega interesa))

(2018/C 399/03)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Bank Mellat (zastopniki: M. Brindle, T. Otty, QC, MacLeod in R. Blakeley, barristers, S. Zaiwalla, Z. Burbeza, A. Meskarian in P. Reddy, solicitors)

Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in I. Rodios, agenta), Evropska komisija (zastopniki: D. Gauci, J. Norris-Usher in M. Konstantinidis, agenta), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: S. Brandon, agent, skupaj z M. Gray, barrister)

Izrek

1. Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 2. junija 2016, Bank Mellat/Svet (T-160/13, EU:T:2016:331), se razveljavi.

2. Postopek v zvezi s tožbo, ki jo je družba Bank Mellat vložila pod št. T 160/13, za razglasitev ničnosti člena 1, točka 15, Uredbe Sveta (EU) št. 1263/2012 z dne 21. decembra 2012 o spremembi Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu ali navedene določbe v delu, v katerem v njej ni določena izjema, ki se uporabi za družbo Bank Mellat, ter v zvezi z njenim predlogom, naj Splošno sodišče Evropske unije ugotovi, da se člen 1, točka 6, Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu zanjo ne uporablja, se ustavi.

3. Družba Bank Mellat in Svet Evropske unije nosita vsak svoje stroške, nastale v pritožbenem postopku in postopku na prvi stopnji.

4. Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska in Evropska komisija nosita svoje stroške.

(1) UL C 371, 10.10.2016.
1.

Člen 11(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica za vode pod njeno suverenostjo ali jurisdikcijo sprejme ukrepe, ki so potrebni, da izpolni svoje obveznosti iz člena 6 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, in ki na območjih Natura 2000 v celoti prepovedujejo poklicni morski ribolov z uporabo pridnenih ribolovnih orodij in stoječih mrež, ker imajo taki ukrepi vpliv na ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo drugih držav članic.
3.

Sklep Komisije 2011/527/EU z dne 26. januarja 2011 o državni pomoči C 7/10 (ex CP 250/09 in NN 5/10), ki jo izvaja Nemčija – Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah („Sanierungsklausel“) se razglasi za ničen.
2.

Finančno svetovanje glede vložitve kapitala, ki se zagotavlja v okviru zavarovalnega posredovanja, ki se nanaša na sklenitev pogodbe o naložbenem življenjskem zavarovanju, spada na področje uporabe Direktive 2002/92, ne spada pa na področje uporabe Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS.
SL Uradni list Evropske unije C 166/5

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf – Nemčija) – Deichmann SE/Hauptzollamt Duisburg

(Zadeva C-256/16) (1)

((Predhodno odločanje - Dopustnost - Preprečevanje dampinga - Veljavnost uredbe, katere namen je izvršitev sodbe Sodišča, s katero sta bili prejšnji uredbi razglašeni za neveljavni - Obveznost izvršitve - Pravna podlaga - Uredba (ES) št. 1225/2009 - Člen 14 - Določitev elementov pobiranja protidampinških dajatev s strani držav članic - Odredba, da nacionalni carinski organi zadržijo vračilo protidampinških dajatev - Nadaljevanje postopka, ki je bil podlaga za uredbi, razglašeni za neveljavni - Člen 10 - Prepoved retroaktivnosti - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 221 - Zastaranje - Člen 236 - Povračilo nedolgovanih dajatev))

(2018/C 166/06)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Deichmann SE

Tožena stranka: Hauptzollamt Duisburg

Izrek

Preučitev postavljenega vprašanja ni razkrila nobenega elementa, ki bi lahko vplival na veljavnost Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2016/223 z dne 17. februarja 2016 o uvedbi postopka za oceno nekaterih zahtevkov za tržnogospodarsko obravnavo ter individualno obravnavo kitajskih in vietnamskih proizvajalcev izvoznikov ter izvajanju sodbe Sodišča v združenih zadevah C 659/13 in C 34/14.

(1) UL C 260, 18.7.2016.
1.

Nacionalna določba, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere dodatek k pokojnini za trajno in popolno nezmožnost miruje v obdobju, v katerem upravičenec te pokojnine dobiva starostno pokojnino v drugi državi članici ali v Švici, je določba za zmanjšanje dajatve v smislu člena 12(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 592/2008 z dne 17. junija 2008.
1.

Člen 15 Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je obravnavana v postopku v glavni stvari, v skladu s katero ima veterinar izključno pravico do prodaje na drobno in uporabe ekoloških proizvodov, sredstev proti zajedavcem za posebne namene in zdravil za uporabo v veterinarski medicini.
SL Uradni list Evropske unije C 161/7

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 6. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Slowakische Republik/Achmea BV

(Zadeva C-284/16) (1)

((Predhodno odločanje - Dvostranski sporazum o naložbah, ki je bil leta 1991 sklenjen med Kraljevino Nizozemsko in Češkoslovaško federativno republiko ter ki se še vedno uporablja med Kraljevino Nizozemsko in Slovaško republiko - Določba, ki vlagatelju iz ene od pogodbenih strank omogoča, da se v primeru spora z drugo pogodbeno stranko obrne na arbitražno sodišče - Skladnost s členi 18, 267 in 344 PDEU - Pojem „sodišče“ - Avtonomija prava Unije))

(2018/C 161/07)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagateljica in pritožnica v postopku v glavni stvari: Slowakische Republik

Nasprotna stranka v postopku v glavni stvari: Achmea BV

Izrek

Člena 267 in 344 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta določbi iz mednarodnega sporazuma, sklenjenega med državami članicami, kot je člen 8 Sporazuma med Kraljevino Nizozemsko in Češkoslovaško federativno republiko o vzajemnem spodbujanju in zaščiti naložb, v skladu s katero lahko vlagatelj iz ene od teh držav članic v primeru spora v zvezi z naložbami v drugi državi članici proti tej državi članici začne postopek pred arbitražnim sodiščem, katerega pristojnost se je ta država članica zavezala sprejeti.

(1) UL C 296, 16.08.2016.
1.

Helenska republika s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi zakonodajo, ki dovoljuje prodajo neobdavčenih naftnih derivatov na bencinskih črpalkah družbe Katastimata Aforologiton Eidon AE na mejnih prehodih Kipoi Evrou (Grčija), Kakavia (Grčija) in Evzonoi (Grčija), ki so vsi v regijah, ki mejijo na tretje države, in sicer na Republiko Turčijo, Republiko Albanijo in Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi člena 7(1) Direktive Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS.
1.

Prilogo IX, točka 23, k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 543/2011 z dne 7. junija 2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave je treba v delu, v katerem se nanaša na naložbe, ki so bile izvedene „za gospodarstva in/ali prostore organizacij proizvajalcev“, razlagati tako, da: — zgolj dejstvo, da se naložba, ki se izvaja v okviru operativnega programa iz člena 60(1) te uredbe, opravi na zemljišču, katerega lastnik je tretja oseba, in ne zadevna organizacija proizvajalcev, načeloma na podlagi prve od teh določb ni razlog za neupravičenost pomoči za izdatke, ki s to naložbo nastanejo tej organizaciji proizvajalcev; — se Priloga IX, točka 23, nanaša na naložbe, ki se izvajajo za gospodarstva in/ali prostore organizacij proizvajalcev, ki jih pravno in dejansko izključno nadzoruje ta organizacija, tako da bi se popolnoma izključilo, da ima tretja oseba kakršno koli korist od te naložbe.
2.

Člen 2(1)(c), člen 3(1) in (2) ter Prilogo k Direktivi 75/363, kakor je bila spremenjena z Direktivo 82/76, je treba razlagati tako, da obstoj obveznosti države članice, da določi ustrezno plačilo v smislu te priloge za vsako specialistično izobraževanje zdravnikov s polno ali delno časovno obveznostjo, ki se je začelo leta 1982 in nadaljevalo do leta 1990, ni odvisen od tega, ali je ta država sprejela ukrepe za prenos Direktive 82/76. Nacionalno sodišče mora pri uporabi določb nacionalnega prava, sprejetih pred sprejetjem direktive ali po njem, te določbe razlagati kar najbolj ob upoštevanju besedila in namena teh direktiv. Če zaradi neobstoja nacionalnih ukrepov za prenos Direktive 82/76 cilja, ki ga ta direktiva določa, ni mogoče doseči z razlago, in sicer ob upoštevanju vsega nacionalnega prava in z uporabo metod razlage, ki so s tem pravom priznane, pravo Unije državam članicam nalaga, da povrnejo škodo, ki so jo povzročile posameznikom zaradi neprenosa navedene direktive. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali so izpolnjeni vsi pogoji, ki so v zvezi s tem določeni s sodno prakso Sodišča, da se lahko na podlagi prava Unije uveljavi odgovornost te države članice.
1.

Člen 8(2) Uredbe (EU) št. 994/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o ukrepih za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe s plinom in o razveljavitvi Direktive Sveta 2004/67/ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki dobaviteljem zemeljskega plina nalaga obveznost skladiščenja plina, katere področje uporabe zajema odjemalce, ki niso med zaščitenimi odjemalci, navedenimi v členu 2, drugi odstavek, točka 1, te uredbe, če so izpolnjeni pogoji, določeni v prvonavedenem členu, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
SL Uradni list Evropske unije C 72/21

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 20. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Bingen-Alzey/Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

(Zadeva C-462/16) (1)

((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 90(1) - Znižanje cene v pogojih, ki jih določijo države članice - Znižanje davčne osnove - Načela, opredeljena v sodbi z dne 24. oktobra 1996, Elida Gibbs (C 317/94, EU:C:1996:400) - Popusti, odobreni nosilcem zasebnega zdravstvenega zavarovanja))

(2018/C 072/27)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Finanzamt Bingen-Alzey

Tožena stranka in vlagatelj revizije: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

Izrek

Člen 90(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba glede na načela, ki jih je Sodišče Evropske unije opredelilo v sodbi z dne 24. oktobra 1996, Elida Gibbs (C 317/94, EU:C:1996:400, točki 28 in 31), v zvezi z določitvijo osnove za odmero davka na dodano vrednost, in glede na načelo enakega obravnavanja iz prava Unije razlagati tako, da popust, ki ga farmacevtsko podjetje na podlagi nacionalnega zakona odobri podjetju, ki je nosilec zasebnega zdravstvenega zavarovanja, v skladu z navedenim členom povzroči znižanje davčne osnove v korist tega farmacevtskega podjetja, če so farmacevtski proizvodi lekarnam dobavljeni prek trgovcev na debelo, lekarne pa nato te proizvode izdajajo osebam, ki so zavarovane v okviru zasebnega zdravstvenega zavarovanja, na podlagi katerega je zavarovancem povrnjena nabavna cena farmacevtskih proizvodov.

(1) UL C 402, 31.10.2016.
1.

Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa in pravico do učinkovitega pravnega sredstva, določeno v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da v primeru spora med delavcem in njegovim delodajalcem glede vprašanja, ali ima delavec v skladu s prvo od teh določb pravico do plačanega letnega dopusta, nasprotujeta nacionalni zakonodaji, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero mora delavec najprej vzeti tak dopust, preden izve, ali ima zanj pravico do plačila nadomestila.
1.

Člen 101(1) PDEU je treba razlagati tako, da je sistem selektivne distribucije luksuznih izdelkov, s katerim se primarno ohranja luksuzna podoba teh izdelkov, skladen s to določbo, če so prodajalci na drobno izbrani na podlagi objektivnih meril v zvezi s kakovostjo, ki so določena enotno za vse potencialne prodajalce na drobno in se uporabljajo nediskriminatorno, ter določena merila ne presegajo tega, kar je nujno potrebno.
SL Uradni list Evropske unije C 5/10

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 9. novembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Cluj – Romunija) – Teodor Ispas, Anduţa Ispas/Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj

(Zadeva C-298/16) (1)

((Predhodno odločanje - Splošna načela prava Unije - Pravica do dobrega upravljanja in pravica do obrambe - Nacionalna ureditev, ki določa pravico do izjave in pravico do obveščenosti med upravnim davčnim postopkom - Odločba o odmeri davka na dodano vrednost, ki jo izdajo nacionalni davčni organi, ne da bi davčnemu zavezancu omogočili dostop do informacij in dokumentov, ki so podlaga za navedeno odločbo))

(2018/C 005/12)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel Cluj

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnika: Teodor Ispas, Anduţa Ispas

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj

Izrek

Splošno načelo prava Unije glede spoštovanja pravice do obrambe je treba razlagati tako, da mora imeti posameznik v upravnih postopkih glede nadzora in določitve osnove za davek na dodano vrednost možnost, da se mu na njegovo zahtevo predložijo informacije in dokumenti iz upravnega spisa, ki jih javni organ upošteva pri sprejetju odločbe, razen če cilji v splošnem interesu upravičujejo omejitev dostopa do navedenih informacij in dokumentov.

(1) UL C 314, 29.8.2016.
1.

Načelo prepovedi zlorab je treba razlagati tako, da se lahko ne glede na nacionalni ukrep, s katerim se to načelo prenese v notranji pravni red, neposredno uporablja za zavrnitev oprostitve davka na dodano vrednost za prodajo nepremičnin, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki je bila opravljena pred izdajo sodbe z dne 21. februarja 2006, Halifax in drugi (C 255/02, EU:C:2006:121), kar ni v nasprotju z načeloma pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj.
8.

Člen 220(2)(b) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2700/2000, je treba razlagati tako, da dejstvo, da je uvoznik uvozil blago na podlagi distribucijske pogodbe, ne vpliva na njegovo možnost sklicevanja na legitimna pričakovanja in to pod enakimi pogoji kot uvoznik, ki je blago uvozil tako, da ga je kupil neposredno pri izvozniku, in sicer če so kumulativno izpolnjeni trije pogoji. Najprej mora biti to, da dajatve niso bile pobrane, posledica napake pristojnih organov samih, dalje, ta napaka mora biti taka, da od zavezanca za plačilo, ki ravna v dobri veri, ni razumno pričakovati, da jo bo odkril, in nazadnje, ta zavezanec je upošteval vse določbe, ki jih veljavni predpisi določajo za njegovo carinsko deklaracijo. V zvezi s tem se mora tak uvoznik zaščititi pred tveganjem naknadne izterjave, predvsem tako, da skuša od sopogodbenika navedene distribucijske pogodbe, ob ali po njeni sklenitvi, prejeti vse dokaze, ki potrjujejo pravilnost izdaje potrdila o poreklu „obrazec A“ za to blago. Taka legitimna pričakovanja v smislu navedene določbe zlasti niso podana, če ta uvoznik, kljub očitnim razlogom za dvom o pravilnosti potrdila o poreklu „obrazec A“, ni po svojih najboljših močeh pri navedenem sopogodbeniku preveril okoliščin, v katerih je bilo to potrdilo izdano, da bi ugotovil, ali so ti dvomi utemeljeni.
Zadeva C-156/16: Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München – Nemčija) – Tigers GmbH/Hauptzollamt Landshut (Predhodno odločanje – Izvedbena uredba (EU) št. 412/2013 – Člen 1(3) – Carinski zakonik Skupnosti – Člen 78 – Pravilo, ki uporabo individualnih stopenj protidampinške dajatve pogojuje s predložitvijo veljavnega računa – Dopustnost predložitve veljavnega trgovinskega računa po carinski deklaraciji – Zavrnitev vračila)

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 12. oktobra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht München – Nemčija) – Tigers GmbH/Hauptzollamt Landshut

(Zadeva C-156/16) ( 1 )

„(Predhodno odločanje — Izvedbena uredba (EU) št. 412/2013 — Člen 1(3) — Carinski zakonik Skupnosti — Člen 78 — Pravilo, ki uporabo individualnih stopenj protidampinške dajatve pogojuje s predložitvijo veljavnega računa — Dopustnost predložitve veljavnega trgovinskega računa po carinski deklaraciji — Zavrnitev vračila)“

Predložitveno sodišče

Finanzgericht München

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Tigers GmbH

Tožena stranka: Hauptzollamt Landshut

Izrek

Člen 1(3) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 412/2013 z dne 13. maja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, je treba razlagati tako, da dopušča, da se za določitev dokončne protidampinške dajatve predloži veljaven trgovinski račun po carinski deklaraciji, ko so izpolnjeni vsi drugi potrebni pogoji za uporabo stopnje protidampinške dajatve, določene za posamezno podjetje, in kadar je zagotovljeno spoštovanje pravilne uporabe protidampinških dajatev, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

( 1 ) UL C 211, 13.6.2016.
2.

Salvatoru Aniellu Pappalardu in družbam Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C. in Valentino Pesca Sas di Ciaccio Luciano e Camplone Arnaldo & C. se naloži plačilo stroškov.
SL Uradni list Evropske unije C 309/12

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – kazenski postopek zoper Mosso Ouhramija

(Zadeva C-225/16) (1)

((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav - Direktiva 2008/115/ES - Člen 11(2) - Odločba o prepovedi vstopa, sprejeta pred začetkom veljavnosti te direktive in ki zadeva daljše trajanje kot tisto, določeno z navedeno direktivo - Začetek obdobja prepovedi vstopa))

(2017/C 309/15)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranka v postopku v glavni stvari

Mossa Ouhrami

Izrek

Člen 11(2) Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba razlagati tako, da se trajanje prepovedi vstopa, navedeno v tej določbi in ki načeloma ne traja več kot pet let, določi od trenutka, ko je zadevna oseba dejansko zapustila ozemlje držav članic.

(1) UL C 232, 27.6.2016.