*
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
*
ECLI:EU:C:2012 :445 1SODBA SODIŠČA (tretji senat)
z dne 12. julija 2012  
Jezik postopka: nizozemščina.„Pravosodno s odelovanje v civilnih zadevah — Pristojnost, priznavanje in izvrševanje odločb — Uredba 
(ES) št. 44/2001 — Tožba zaradi kr šitve ev ropskega patenta — Posebne in izključne pristojnosti — 
Člen 6, točka 1 — Več toženih strank — Člen 22, točka 4 — Izpodbijanje veljavnosti patenta — 
Člen 31 — Začasni ukrepi ali ukrepi zavarovanja“
V zadevi C-616/10,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki g a je vložilo 
Rechtbank ’s-Gravenhage (Nizozemska) z odločbo z dne 22. decembra 2010 , ki j e prispela na Sodišče 
29. decembra 2010 , v postopku
Solvay SA
proti
Honeywell Fluorine Products Europe BV,
Honeywell Belgium N V,
Honeywell Europe NV,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, J. Malenovský (poročevalec), sodnik, R . Silva de Lapuerta, 
sodnica, E. Juhász in D. Šváby, sodnika,
generalni pravobranilec: P. Cruz Villalón,
sodna tajnica: K. Sztranc-Sławiczek, ad ministratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 30. novembra 2011 ,
ob upoštevanju stališč, ki s o jih predložili:
— za Solvay SA W. A. Hoyng in F. W. E. Eijsvogels, odvetnika,
— za Honey well Fluorine Products Europe B V, Honey well Belgium N V in H oney well Europe N V 
R. Ebbink in R. Hermans, odvetnika,
— za nemško v lado T. Henze in J. Kempe r, zastopnika,
2 ECLI:EU:C:2012 :445SODBAZDNE12.7.2012 –ZADEVAC-616/10
SOLVAY
— za grško v lado S. Chala, zastopnica,
— za špansko v lado S. Centeno H uerta, zastopnica,
— za Evropsko ko misijo A. M. Rouchaud-Joët in R. Troosters, zastopnika.
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 29. marca 2012
izreka n aslednjo
Sodbo
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 6, točka 1, 22, točka 4, in 31 
Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju 
sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, 
zvezek 4, str. 42).
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora me d dr užbo Solvay SA s sedežem B elgiji (v nadaljevanju: 
Solvay) na eni strani in dr užbo Honey well Fluorine Products Europe B V s sedežem n a Nizozemskem 
ter družbama Honey well Belgium N V in Honey well Europe N V s sedežem v Belgiji (v nadaljevanju 
skupaj: družbe Honey well) na drugi strani glede zatrjevane kršitve ra zličnih delov evropskega patenta.
Pravni okvir
Münchenska ko nvencija
3 Konvencija o podeljevanju ev ropskih patentov, podpisana v Münchnu 5. oktobra 1973 ( v nadaljevanju: 
Münchenska kon vencija), vzpostavlja, kot določa njen člen 1, „pravni sistem z a podeljevanje patentov 
za izume, ki j e skupen dr žavam pogodbenicam“.
4 Evropski p atent poleg skupnih predpisov o podeljevanju še ve dno u rejajo nacionalni predpisi vsake 
države p ogodbenice, za katero je bil podeljen. Glede tega člen 2(2) Münchenske kon vencije določa:
„Evropski patent ima v vsaki dr žavi pogodbenici, za katero je podeljen, enak učinek ko t državni patent, 
ki ga podeli ta država, in zanj veljajo enaki pogoji […]“
5 Glede pravic, ki s e podelijo imetniku ev ropskega patenta, člen 64(1) in (3) te kon vencije določa:
„(1)[…] evropski patent [daje] imetniku o d da tuma objave o mem be njegove p odelitve v vsaki dr žavi 
pogodbenici, za ka tero je podeljen, enake p ravice, kot bi mu jih da l državni patent, podeljen v tej 
državi.
[…]
(3) Vsaka kr šitev ev ropskega patenta se obravnava po državnem p ravu.“
ECLI:EU:C:2012 :445 3SODBAZDNE12.7.2012 –ZADEVAC-616/10
SOLVAY
Pravo Unije
6 V uvodnih izjavah 11 , 12, 15 in 19 U redbe št. 44/2001 j e navedeno:
„(11)Pravila o pristojnosti morajo biti čimbolj predvidljiva in m orajo temeljiti na načelu, da s e 
pristojnost praviloma določa po stalnem p rebivališču toženca, pri čemer mora taka p ristojnost 
vedno o bstajati, razen v nekaterih točno o predeljenih primerih, v katerih je zaradi p redmeta 
pravde ali avtonomije strank upravičena druga navezna okoliščina. […]
(12) Poleg stalnega prebivališča toženca mora obstajati tudi alternativna podlaga pristojnosti, ki t emelji 
na tesni povezavi me d sodiščem i n sporom, ali ki j e v interesu ustreznosti sodnega varstva.
[…]
(15) V interesu ustreznega sodnega varstva je treba čimbolj zmanjšati možnost sočasnih postopkov in 
zagotoviti, da v dveh dr žavah članicah niso izdane nezdružljive sodne odločbe. […]
[…]
(19) Zagotoviti je treba kon tinuiteto me d [Konvencijo z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in 
priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 1972 , L 299, 
str. 32, v nadaljevanju: Bruseljska kon vencija)] in to uredbo ter v ta namen predpisati prehodne 
določbe. To ve lja tudi za razlago Bruseljske kon vencije s strani Sodišča Evropskih skupnosti in 
Protokol iz leta 1971 [ o tej razlagi s strani Sodišča v revidira ni in spremenjeni različici (UL 1998 , 
C 27, str. 28)] se mora še naprej uporabljati za zadeve, ki s o viseče v trenutku z ačetka ve ljavnosti 
te uredbe.“
7 Člen 2 te uredbe določa:
„1.Ob upoštevanju določb te uredbe so osebe s stalnim p rebivališčem v državi članici ne glede na 
njihovo državljanstvo tožene pred sodišči te države članice.
2. Za osebe, ki n iso dr žavljani države članice, v kateri imajo stalno p rebivališče, se uporabljajo pravila 
o pristojnosti, ki ve ljajo za državljane te države.“
8 Člen 6, točka 1, Uredbe št. 44/2001 , ki j e del oddelka 2 z naslovom „Posebna pristojnost“ v poglavju II 
te uredbe, določa:
„Oseba s stalnim prebivališčem v državi članici je lahko tožena tudi:
1. če je ena od več toženih oseb, tudi pred sodiščem kra ja, kjer ima ena od njih stalno p rebivališče, če 
so tožbeni zahtevki me d seboj tako tesno p ovezani, da j ih je smotrno o bravnavati in o njih odločati 
skupaj, da b i se s tem i zognili tveganju nezdružljivosti sodnih odločb, ki b i lahko b ile posledica 
ločenih postopkov“.
9 Člen 22, točka 4, te uredbe določa:
„Izključno p ristojna so naslednja sodišča, in to ne glede na stalno p rebivališče:
[…]
4 ECLI:EU:C:2012 :445SODBAZDNE12.7.2012 –ZADEVAC-616/10
SOLVAY
4. v postopkih, ki s o v zvezi z registracijo ali veljavnostjo patentov, znamk, m odelov ali drugih 
podobnih pravic, ki j ih je treba deponirati ali registrirati, sodišča dr žave č lanice, v kateri je bila 
vložena prijava za deponiranje ali registracijo, v kateri se je deponiranje ali registracija izvedla ali 
se na podlagi pravnega akta Skupnosti ali me dnarodne kon vencije šteje za izvedeno.
Brez poseganja v pristojnost Evropskega patentnega urada v skladu [z M ünchensko] kon vencijo 
imajo sodišča vsake dr žave č lanice izključno p ristojnost, n e gl ede na stalno p rebivališče, 
v postopkih v zvezi z registracijo ali veljavnostjo ka terega ko li evropskega patenta, podeljenega za 
to državo“.
10 Člen 25 n avedene uredbe določa:
„Če je sodišču dr žave članice predložen zahtevek, ka terega glavni predmet je zadeva, za ka tero so po 
členu 22 izključno p ristojna sodišča druge države članice, se to sodišče po uradni dolžnosti izreče za 
nepristojno.“
11 Člen 31 iste uredbe določa:
„Pri sodiščih dr žave č lanice se lahko v loži zahteva za začasne ukrepe a li ukrepe z avarovanja, ki j ih 
predvideva pravo te dr žave č lanice, tudi v primeru, ko s o po tej uredbi za odločanje o glavni stvari 
pristojna sodišča druge države članice.“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
12 Družba Solvay, imetnica ev ropskega patenta EP 0 858 440, je 6. marca 2009 p ri R echtbank ’s-
Gravenhage vložila tožbo zoper družbe Honey well zaradi kr šitve n acionalnih delov tega patenta, kot 
velja na Danskem , Irskem , v Grčiji, Luksemburgu, Avstriji, na Portugalskem , Finskem , Švedskem , 
v Lihtenštajnu in Švici, zato ke r so tržile proizvod H FC-245 fa, ki g a proizvaja dr užba Honey well 
International Inc in je enak proizvodu, ki j e zaščiten z omenjenim patentom.
13 Natančneje, družba Solvay dr užbama Honey well Fluorine Products Europe B V in Honey well Europe 
NV o čita pridržana dejanja v celotni Evropi, me dtem ko dr užbi Honey well B elgium N V o čita 
pridržana dejanja v Severni in Srednji Evropi.
14 V okviru svoje tožbe zaradi kr šitve je družba Solvay 9. decembra 2009 p roti družbam H oney well vložila 
vmesni zahtevek, v katerem j e predlagala, naj se izda z ačasna odredba o čezmejni prepovedi kr šitve, 
dokler traja spor o glavni stvari.
15 Ker so dr užbe H oney well v postopku v glavni stvari v vmesnem p ostopku u veljavljale ničnost 
nacionalnih delov spornega patenta, vendar n e da b i vložile tožbe ali izrazile željo vložiti tožbe za 
ugotovitev n ičnosti nacionalnih delov tega patenta, ter izpodbijale pristojnost nizozemskega sodišča, 
pred ka terim teče postopek, za odločanje tako o glavni tožbi kot v vmesnem p ostopku.
16 V teh okoliščinah je Rechtbank ’s-Gravenhage prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno o dločanje 
predložilo ta vp rašanja:
„Glede člena 6, točka 1, Uredbe [št. 44/2001 ]:
1. Ali v primeru, v katerem s e vsaki od dveh ali več družb iz različnih dr žav članic v postopku, ki 
teče pred sodiščem e ne od teh dr žav članic, posamezno o čita, da s o s pridržanimi dejanji v zvezi 
z istim p roizvodom kr šile isti nacionalni del evropskega patenta, kot velja v neki dr ugi državi 
članici, lahko p ride do ‚nezdružljivosti sodnih odločb‘, ki s o posledica ločenih postopkov v smislu 
člena 6, točka 1, Uredbe št. [44/2001 ]?
ECLI:EU:C:2012 :445 5SODBAZDNE12.7.2012 –ZADEVAC-616/10
SOLVAY
Glede člena 22(4) Uredbe [št. 44/2001 ]:
2. Ali je treba v postopku z a izdajo začasne odredbe, ki t emelji na tujem p atentu (kot je začasna 
čezmejna prepoved kršitve), uporabiti člen 22, točka 4, Uredbe [št. 44/2001 ], če nasprotna stranka 
trdi, da j e uveljavljani tuji patent ničen, pri čemer je treba upoštevati, da s odišče v tem p rimeru ne 
odloča dokončno o veljavnosti uveljavljanega patenta, ampak le presoja, kako b i odločilo sodišče, 
pristojno p o členu 22, točka 4, [te] uredbe, in da s e zahtevana začasna odredba v obliki čezmejne 
prepovedi kr šitve z avrne, če sodišče me ni, da o bstaja ra zumna in upoštevna m ožnost, da b o 
pristojno s odišče uveljavljani patent razglasilo za ničen?
3. Ali za uporabo člena 22, točka 4, Uredbe [št. 44/2001 ] v postopku v smislu prejšnjega vp rašanja 
v zvezi z ugovorom n ičnosti veljajo formalne zahteve v smislu, da s e ta člen lahko u porabi le, če 
je bila pred sodiščem, pristojnim po členu 22, točka 4, [te] uredbe, že ali bo – v roku, ki g a določi 
sodišče – vložena ničnostna tožba, imetniku p atenta pa je bilo ali bo v zvezi s tem v vsakem 
primeru poslano v abilo, ali zadostuje že vložitev u govora n ičnosti, in če je tako, ali za vsebino 
vloženega ugovora ve lja zahteva, da m ora b iti zadostno u temeljen in/ali da s e uveljavljanje tega 
ugovora ne sme š teti za zlorabo?
4. Če je odgovor na prvo vp rašanje pritrdilen, ali je sodišče po tem, ko j e bil v postopku v smislu 
prvega vp rašanja vložen ugovor ničnosti, še pristojno z a tožbo zaradi kr šitve, posledica česar je, 
da je treba (če to želi tožeča stranka) postopek o kršitvi prekiniti, dokler sodišče, pristojno p o 
členu 22, točka 4, Uredbe [št. 44/2001 ], ne odloči o uveljavljanem n acionalnem d elu patenta, ali 
da je treba tožbo zavrniti, ker sodišče ne sme o dločati o ugovoru, ki j e upošteven za odločitev, ali 
pa sodišče po vložitvi ugovora ničnosti izgubi tudi pristojnost v zvezi s tožbo zaradi kr šitve?
5. Če je odgovor na [drugo] vprašanje […] pritrdilen, ali lahko n acionalno s odišče svojo pristojnost za 
odločanje o zahtevi za izdajo začasne odredbe, ki t emelji na tujem p atentu (kot je čezmejna 
prepoved kr šitve) in zoper katero je bil vložen ugovor, da j e uveljavljani patent ničen, ali (če bi 
bilo treba odločiti, da u poraba člena 22, točka 4, Uredbe [št. 44/2001 ] ne vp liva na pristojnost 
Rechtbank [’s-Gravenhage] za odločanje o tožbi zaradi kr šitve) svojo pristojnost za odločanje 
o ugovoru, da j e uveljavljani patent ničen, ugotovi na podlagi člena 31 [te] uredbe?
6. Če je odgovor na [peto] vprašanje […] pritrdilen, katera dejstva ali okoliščine so potrebne, da s e 
lahko š teje, da j e me d p redmetom z ahtevanih u krepov in kra jevno p ristojnostjo dr žave 
pogodbenice sodišča, pred ka terim poteka zadevni postopek, dejanska p ovezava iz točke 40 sodbe 
[z dne 17. novembra 1998 v zadevi] Van Uden [(C-391/95, ZOdl, str. I-7091 )]?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
17 Predložitveno s odišče s prvim vp rašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 6, točka 1, Uredbe 
št. 44/2001 ra zlagati tako, da l ahko v položaju, v katerem s o posebej tožene dve a li več dr užb 
s sedežem v  različnih dr žavah članicah, v postopku, ki t eče pred sodiščem e ne od teh dr žav članic, in 
sicer zaradi kr šitve istega nacionalnega dela evropskega patenta, kot velja v drugi državi članici, ker so 
storile pridržana dejanja glede enakega proizvoda, pride do nezdružljivih sodnih odločb, ki b i bile 
posledica ločenih postopkov v smislu te določbe.
18 Najprej je treba opozoriti, da č len 6, točka 1, Uredbe št. 44/2001 d oloča, da j e mogoče zaradi i zognitve 
tveganju nezdružljivosti sodnih odločb, ki b i lahko b ile posledica ločenih postopkov, eno o d več toženih 
oseb tožiti tudi p red sodiščem kra ja, v katerem i ma ena od njih stalno p rebivališče, če so tožbeni 
zahtevki me d seboj tako tesno p ovezani, da j ih je smotrno o bravnavati in o njih odločati skupaj.
6 ECLI:EU:C:2012 :445SODBAZDNE12.7.2012 –ZADEVAC-616/10
SOLVAY
19 Cilj pravila o pristojnosti iz člena 6, točka 1, Uredbe št. 44/2001 j e, prvič, kot je navedeno v uvodnih 
izjavah 12 in 15 t e uredbe, zagotoviti ustreznost sodnega varstva, čim bolj zmanjšati možnost sočasnih 
postopkov in zagotoviti, da v dveh dr žavah članicah niso izdane nezdružljive sodne odločbe, ki b i bile 
posledica ločenih postopkov (glej sodbo z dne 1. decembra 2011 v zadevi Painer, C-145/10, ZOdl., 
str. I-12533 , točka 77).
20 Poleg tega je treba to pravilo o posebni pristojnosti razlagati glede na uvodno i zjavo 11 U redbe 
št. 44/2001 , v skladu s katero morajo biti pravila o pristojnosti čim bolj predvidljiva in morajo temeljiti 
na načelu, da s e pristojnost praviloma določa po stalnem p rebivališču toženca, pri čemer mora taka 
pristojnost ve dno o bstajati, razen v nekaterih točno o predeljenih primerih, v katerih je zaradi 
predmeta pravde ali avtonomije strank upravičena dr uga navezna okoliščina (glej sodbo z dne 
11. oktobra 2007 v zadevi Freeport, C-98/06, ZOdl., str. I-8319 , točka 36).
21 Ker to pravilo o posebni pristojnosti odstopa od načela, da s e pristojnost praviloma določa po stalnem 
prebivališču toženca, ki j e določeno v členu 2 Uredbe št. 44/2001 , ga je treba razlagati ozko, kar n e 
dopušča ra zlage zunaj primerov, ki s o izrecno n avedeni v tej uredbi (glej zgoraj navedeno s odbo 
Painer, točka 74 in navedena sodna praksa).
22 To pravilo se tudi ne sme ra zlagati tako, da b i se zaradi n jegove u porabe tožeči stranki omogočilo, da 
vloži zahtevek zoper več toženih strank le s ciljem, da o dtegne eno o d teh toženih strank od sodišč 
države, v kateri ima stalno p rebivališče (glej v tem s mislu sodbi z dne 27. septembra 1988 v zadevi 
Kalfelis, 189/87, Recueil, str. 5565 , točki 8 in 9, in z dne 27. oktobra 1998 v zadevi Réunion 
européenne in dr ugi, C-51/97, Recueil, str. I-6511 , točka 47, ter zgoraj navedeno s odbo Painer, 
točka 78).
23 Poleg tega je Sodišče štelo, da o bstoj me dsebojne zveze me d ra zličnimi zahtevki, vloženimi pri 
nacionalnem s odišču, presoja nacionalno s odišče, kar p omeni, da p resoja, ali obstaja tveganje 
nezdružljivosti sodnih odločb, ki b i lahko b ile posledica ločenih postopkov, in pri tem u pošteva vse 
potrebne elemente iz spisa (glej zgoraj navedeni sodbi Freeport, točka 41, in Painer, točka 83).
24 Vendar j e Sodišče v zvezi s tem n avedlo, da z a to, da s e za sodne odločbe šteje, da z anje obstaja 
tveganje nezdružljivosti v smislu člena 6, točka 1, Uredbe št. 44/2001 n e zadostuje, da o bstaja 
neskladje me d rešitvami spora, ampak m ora d o tega neskladja priti v okviru enakega dejanskega in 
pravnega stanja (glej sodbo z dne 13. julija 2006 v zadevi Roche Nederland in dr ugi, C-539/03, ZOdl., 
str. I-6535 , točka 26, ter zgoraj navedeni sodbi Freeport, točka 40, in Painer, točka 79).
25 Pri presoji obstoja enakega položaja je Sodišče presodilo, da n i mogoče ugotoviti obstoja enakega 
dejanskega stanja, kadar s o tožene stranke ra zlične in kadar o čitane kršitve, storjene v različnih državah 
pogodbenicah, n iso enake. Po dr ugi strani je presodilo, da n i mogoče ugotoviti obstoja enakega 
pravnega stanja, kadar s o pri ve č sodiščih v različnih dr žavah pogodbenicah vložene tožbe zaradi 
kršitve ev ropskega patenta, podeljenega v vsaki od teh dr žav, in so te tožbe vložene proti toženim 
strankam s stalnim p rebivališčem v teh dr žavah za dejanja, domnevno s torjena na njihovem o zemlju 
(glej zgoraj navedeno s odbo Roche Nederland in dr ugi, točki 27 in 31).
26 Evropski p atent namreč še naprej urejajo, ko t jasno i zhaja iz členov 2(2) in 64 (1) M ünchenske 
konvencije, nacionalni predpisi vsake dr žave p ogodbenice, za ka tero je bil podeljen. Zato je treba, kot 
je razvidno iz člena 64(3) navedene kon vencije, vsako tožbo zaradi kr šitve ev ropskega patenta preučiti 
glede na ve ljavne nacionalne področne predpise v vsaki o d dr žav, za ka tere je bil podeljen (zgoraj 
navedena sodba Roche Nederland in dr ugi, točki 29 in 30).
27 Iz značilnosti zadeve, kot je ta v postopku v glavni stvari, izhaja, da b i do morebitnih neskladnih sodnih 
odločb lahko p rišlo v okviru enakega dejanskega in pravnega stanja, tako da n i mogoče izključiti, da b o 
prišlo do nezdružljivih sodnih odločb, ki b i lahko b ile posledica ločenih postopkov.
ECLI:EU:C:2012 :445 7SODBAZDNE12.7.2012 –ZADEVAC-616/10
SOLVAY
28 Kot je namreč poudaril generalni pravobranilec v točki 25 sklepnih predlogov, bi v primeru, v katerem 
se člen 6, točka 1, ne uporabi, dve sodišči morali posebej preučiti prijavljene kršitve gl ede na različne 
nacionalne predpise, ki u rejajo ra zlične nacionalne dele ev ropskega patenta, katerih kr šitev se očita. 
Obe bi morali na primer po finskem p ravu presojati kršitev, ki s o jo dr užbe Honey well storile v zvezi 
s finskim delom ev ropskega patenta s trženjem e nakega ponarejenega proizvoda n a finskem o zemlju.
29 Za presojo v položaju ko t je ta v postopku v glavni stvari o bstoja me dsebojne zveze me d ra zličnimi 
tožbami, ki s o bile vložene pri nacionalnem s odišču, in torej nevarnosti, da b i v primeru obravnave 
teh tožb v ločenih postopkih prišlo do nezdružljivih sodnih odločb, mora n avedeno s odišče zlasti 
upoštevati dve o koliščini, in sicer, prvič, toženim strankam v postopku v glavni stvari s e ločeno o čitajo 
enake kr šitve gl ede enakih proizvodov in dr ugič, take kr šitve so bile storjene v istih dr žavah članicah, 
tako da p redstavljajo kršitev istih nacionalnih delov zadevnega evropskega patenta.
30 Glede na navedeno j e treba na prvo vp rašanje odgovoriti, da j e treba člen 6, točka 1, Uredbe 
št. 44/2001 ra zlagati tako, da l ahko p oložaj, v katerem s ta dve ali je več družb s sedežem v različnih 
državah članicah ločeno t oženih v postopku, ki t eče pred sodiščem e ne od teh dr žav članic, in sicer 
zaradi kr šitve istega nacionalnega dela ev ropskega patenta, kot velja v drugi državi članici, ker so 
storile pridržana dejanja glede enakega proizvoda, pripelje do nezdružljivih sodnih odločb, ki b i lahko 
bile posledica ločenih postopkov v smislu te določbe. Nacionalno s odišče glede na vse upoštevne 
elemente iz spisa presodi, ali je taka n evarnost podana.
Drugo vprašanje
31 Z dr ugim vp rašanjem ž eli predložitveno s odišče izvedeti, ali se člen 22, točka 4, Uredbe št. 44/2001 
uporablja za postopek za izdajo začasnih ukrepov na podlagi tujega patenta, kot je začasna prepoved 
čezmejnih kr šitev, kadar t ožene stranke v postopku v glavni stvari v svojo obrambo predlagajo 
ugotovitev n ičnosti uveljavljanega patenta, ob upoštevanju dejstva, da v takem p rimeru sodišče ne 
sprejme d okončne odločitve gl ede veljavnosti patenta, temve č presodi, kako b o o tem o dločilo sodišče, 
pristojno n a podlagi člena 22, točka 4, te uredbe, in da b o predlagani začasni ukrep v obliki prepovedi 
kršitve zavrnjen, če sodišče ugotovi, da j e podana razumna in nezanemarljiva možnost, da b o pristojno 
sodišče uveljavljani patent razglasilo za ničen.
32 Iz samega besedila vp rašanja za predhodno o dločanje in predložitvene odločbe pa je razvidno, da s e 
vprašanje, ki j e v središču spora, nanaša na postopek sprejetja začasnega ukrepa, za ka terega ve lja 
pravilo o pristojnosti iz člena 31 U redbe št. 44/2001 .
33 Zato je treba postavljeno vp rašanje v bistvu razumeti kot vprašanje, ali je treba člen 22, točka 4, Uredbe 
št. 44/2001 ra zlagati tako, da v okoliščinah, ko t so obravnavane v postopku v glavni stvari, nasprotuje 
uporabi člena 31 te uredbe.
34 V zvezi s tem j e treba ugotoviti, da j e iz člena 31 U redbe št. 44/2001 ra zvidno, da s odišče dr žave 
članice lahko o dloča o zahtevi za začasne ukrepe a li ukrepe z avarovanja, čeprav so po tej uredbi za 
odločanje o glavni stvari p ristojna sodišča druge države članice.
35 Poleg tega, kot je razvidno iz člena 22, točka 4, Uredbe št. 44/2001 , ta uredba določa pravilo o izključni 
pristojnosti, v skladu s katerim so v zvezi z registracijo ali veljavnostjo patentov pristojna le sodišča 
države članice, v kateri je bila vložena prijava za deponiranje ali registracijo, v kateri se je deponiranje 
ali registracija izvedla ali se na podlagi pravnega akta Skupnosti ali me dnarodne kon vencije šteje za 
izvedeno.
8 ECLI:EU:C:2012 :445SODBAZDNE12.7.2012 –ZADEVAC-616/10
SOLVAY
36 Najprej je treba glede besedila členov 22, točka 4, in 31 U redbe št. 44/2001 p oudariti, da s e s temi 
določbami urejajo ra zlični položaji in da i mata določbi ločeno p odročje uporabe. Tako č len 22, 
točka 4, določa pristojnost za odločanje o glavni stvari v sporih na omejenem p odročju, me dtem ko s e 
člen 31 u porablja neodvisno o d vsakršne pristojnosti za odločanje o glavni stvari.
37 Poleg tega se ti določbi ne sklicujeta druga na drugo.
38 Dalje, kar z adeva sistematiko U redbe št. 44/2001 , je treba poudariti, da s ta ti določbi del poglavja II 
Uredbe št. 44/2001 z naslovom „Pristojnost“ in spadata me d „posebne določbe“, in ne „splošne 
določbe“ iz oddelka 1 tega poglavja.
39 Po dr ugi strani pa nič ne ka že na to, da b i lahko e no o d določb šteli za splošno a li posebno gl ede na 
drugo. Spadata namreč v različna oddelka n avedenega poglavja II, in sicer oddelka 6 in 10.
40 Iz tega izhaja, da p odročje uporabe člena 31 U redbe št. 44/2001 n i odvisno o d področja uporabe 
člena 22, točka 4, te uredbe. Kot je bilo namreč ugotovljeno v točki 34 te sodbe, se člen 31 u porablja, 
kadar j e sodišču, ki n i sodišče, pristojno z a odločanje o glavni stvari, predložena zahteva za začasne 
ukrepe a li ukrepe z avarovanja, tako da o menjenega člena 22, točka 4, načeloma ni mogoče razlagati 
tako, da l ahko o dstopa od člena 31 in tako p ovzroči njegovo neuporabo.
41 Kljub temu je treba preučiti, ali razlaga, ki j o je Sodišče podalo za člen 16, točka 4, Bruseljske 
konvencije ne pripelje do drugačnega sklepa.
42 Opozoriti je namreč treba, da v delu, v katerem U redba št. 44/2001 v odnosih me d dr žavami članicami 
odslej nadomešča Bruseljsko kon vencijo, razlaga, ki j o je Sodišče podalo glede določb te kon vencije, 
velja tudi za določbe navedene uredbe, kadar j e mogoče določbe teh instrumentov Skupnosti šteti za 
enakovredne (glej zlasti sodbe z dne 16. julija 2009 v zadevi Zuid-Chemie, C-189/08, ZOdl., 
str. I-6917 , točka 18; z dne 10. septembra 2009 v zadevi German Graphics Graphische M aschinen, 
C-292/08, ZOdl., str. I-8421 , točka 27, in z dne 18. oktobra 2011 v zadevi Realchemie Nederland, 
C-406/09, ZOdl., str. I-9773 , točka 38).
43 Člen 22, točka 4, Uredbe št. 44/2001 , ki j e upošteven za obravnavano vp rašanje, pa ima enako 
sistematiko ko t člen 16, točka 4, Bruseljske kon vencije in ima poleg tega skoraj enako b esedilo. Ob 
upoštevanju take e nakosti je treba v skladu z uvodno i zjavo 19 U redbe št. 44/2001 z agotoviti 
kontinuiteto pri njuni razlagi (glej po analogiji sodbi z dne 23. aprila 2009 v zadevi Draka N K Cables in 
drugi, C-167/08, ZOdl., str. I-3477 , točka 20, in z dne 14. maja 2009 v zadevi Ilsinger, C-180/06, ZOdl., 
str. I-3961 , točka 58, ter zgoraj navedeno s odbo Zuid-Chemie, točka 19).
44 V zvezi s tem j e treba poudariti, da j e Sodišče v točki 24 s odbe z dne 13. julija 2006 v zadevi GAT 
(C-4/03, ZOdl., str. I-6509 ) podalo široko ra zlago člena 16, točka 4, Bruseljske kon vencije, zato da b i 
zagotovilo njegov polni učinek. P resodilo je namreč, da s o glede na položaj, ki g a ima ta določba 
v notranji ureditvi te kon vencije, in glede na njen cilj pravila o pristojnosti, predpisana s to določbo, 
izključna in obvezna, uveljavljajo pa se s posebno m očjo, tako z a osebe, na ka tere se nanašajo, kot za 
sodišče.
45 Poleg tega je Sodišče ocenilo, da s e izključna pristojnost iz člena 16, točka 4, Bruseljske kon vencije 
uporablja ne glede na procesni okvir, v katerem s e postavi vprašanje veljavnosti patenta, bodisi da g re 
za tožbo ali ugovor bodisi da s e to vp rašanje postavi ob uvedbi postopka a li v njegovi poznejši fazi 
(glej zgoraj navedeno s odbo GAT, točka 25).
46 Dalje je Sodišče navedlo, da b i okoliščina, da s e v notranji ureditvi Bruseljske kon vencije dopustijo 
sodne odločbe, v katerih bi sodišča, ki n iso v državi, v kateri je bil podeljen patent, ko t o stranskem 
vprašanju odločala o veljavnosti tega patenta, povečala nevarnost nasprotujočih si sodnih odločb, ki s e 
s konvencijo skušajo preprečiti (glej zgoraj navedeno s odbo GAT, točka 29).
ECLI:EU:C:2012 :445 9SODBAZDNE12.7.2012 –ZADEVAC-616/10
SOLVAY
47 Glede na široko ra zlago, ki j o je Sodišče podalo gl ede člena 16, točka 4, Bruseljske kon vencije, 
nevarnost nasprotujočih si sodnih odločb, ki s e skušajo preprečiti s to določbo, in ob upoštevanju 
enakovrednosti vsebine člena 22, točka 4, Uredbe št. 44/2001 in vsebine člena 16, točka 4, Bruseljske 
konvencije, ki j e bila ugotovljena v točki 43 te sodbe, je treba ugotoviti, da l ahko n a uporabo pravila 
o pristojnosti iz člena 25 U redbe št. 44/2001 , ki i zrecno z ajema člen 22 t e uredbe, in dr ugih pravil 
o pristojnosti, kot so me d dr ugim tista iz člena 31 te uredbe, vpliva posebna moč člena 22, točka 4, 
Uredbe št. 44/2001 , ki j e navedena v točki 44 te sodbe.
48 Zato se je treba vp rašati, ali poseben obseg člena 22, točka 4, Uredbe št. 44/2001 , kot ga ra zlaga 
Sodišče, vpliva na uporabo člena 31 te uredbe v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki s e 
nanaša na tožbo zaradi kr šitve, v okviru ka tere je bila tekom postopka u veljavljana ničnost evropskega 
patenta, in sicer ko t razlog obrambe zoper sprejetje začasnega ukrepa, ki b i prepovedal čezmejno 
kršitev.
49 V zvezi s tem j e treba poudariti, da p o mnenju predložitvenega sodišča sodišče, ki o dloča o začasnih 
ukrepih, ne sprejme d okončne odločitve gl ede veljavnosti uveljavljanega patenta, temve č presodi, kako 
bi glede tega odločilo sodišče, pristojno n a podlagi člena 22, točka 4, Uredbe št. 44/2001 , in zavrne 
izdajo predlaganega začasnega ukrepa, če me ni, da o bstaja razumna in nezanemarljiva možnost, da b i 
pristojno s odišče uveljavljani patent razglasilo za ničen.
50 V teh okoliščinah se izkaže, da n evarnosti nasprotujočih si sodnih odločb, na ka tero je opozorjeno 
v točki 47 t e sodbe, ni, saj začasna odločitev sodišča, ki o dloča o začasnih ukrepih, n ikakor ne bo 
prejudicirala vsebinske o dločitve sodišča, pristojnega na podlagi člena 22, točka 4, Uredbe št. 44/2001 . 
Tako ra zlogi, iz katerih je Sodišče široko ra zlagalo pristojnost iz člena 22, točka 4, Uredbe št. 44/2001 , 
ne zahtevajo, da s e v primeru, kot je ta v postopku v glavni stvari, ne uporabi člen 31 te uredbe.
51 Glede na navedeno j e treba na dr ugo vp rašanje odgovoriti, da j e treba člen 22, točka 4, Uredbe 
št. 44/2001 ra zlagati tako, da v okoliščinah, ko t so te v postopku v glavni stvari, ne nasprotuje uporabi 
člena 31 te uredbe.
Tretje, četrto, peto in šesto vprašanje
52 Glede na odgovor na drugo vp rašanje na tretje, četrto, peto in šesto vp rašanje ni treba odgovoriti.
Stroški
53 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari e na od stopenj v postopku p red predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. S troški, priglašeni za predložitev s tališč Sodišču, ki n iso stroški 
omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
1. Člen 6, točka 1, Ur edbe Sveta (ES) št. 4 4 / 2 0 0 1 z dne 2 2. decembra 2 0 0 0 o pristojnosti in 
priznavanju te r iz v rševanju sodnih o dločb v civilnih in g ospodarskih zadevah je treba 
razlagati tako, da lahko položaj, v katerem s ta dve ali je več družb s sedežem v različnih 
državah članicah ločeno toženih v postopku, ki teče pred s odiščem e ne od te h držav članic, 
in sicer zaradi kršitve istega n acionalnega de la ev ropskega p atenta, kot velja v drugi d ržavi 
članici, ke r so storile pridržana de janja glede e nakega p roiz voda, pripelje do nezdružljivih 
sodnih odločb, ki bi lahko bile posledica ločenih postopkov v smislu te d oločbe. Na cionalno 
sodišče glede n a vse upoštevne elemente iz spisa presodi, ali je taka nevarnost podana.
10 ECLI:EU:C:2012 :445SODBAZDNE12.7.2012 –ZADEVAC-616/10
SOLVAY
2. Člen 2 2, točka 4, Ur edbe št. 4 4 / 2 0 0 1 j e treba razlagati tako, da v okoliščinah, kot so te 
v postopku v glavni stvari, ne nasprotuje uporabi člena 3 1 te u redbe.
Podpisi