ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 51/9

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 23. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Italija) – Serrantoni Srl, Consorzio stabile edili scrl proti Comune di Milano

(Zadeva C-376/08) (1)

(Javna naročila gradenj - Direktiva 2004/18/ES - Člena 43 ES in 49 ES - Načelo enakega obravnavanja - Združenja podjetij - Prepoved konkuriranja „consorzio stabile“ („stalnega združenja“) in družbe, ki je njegov član, pri istem javnem naročilu)

2010/C 51/13

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Serrantoni Srl, Consorzio stabile edili scrl

Tožena stranka: Comune di Milano

Ob udeležbi: Bora Srl Construzioni edili, Unione consorzi stabili Italia (UCSI), Associazione nazionale imprese edili (ANIEM),

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Razlaga členov 39, 43, 49 in 81 ES in člena 4 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, str. 114) – Nacionalni predpisi, ki določajo samodejno izključitev podjetij, ki so člani združenja gospodarskih subjektov, v primeru da slednje sodeluje v postopku.

Izrek

Pravo Skupnosti je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim predpisom, kakršni so ti, ki se obravnavajo v postopku v glavni stvari, ki v okviru postopka oddaje javnega naročila, katerega vrednost ne dosega praga iz člena 7(1)(c) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, ima pa določen čezmejni interes, določajo samodejno izključitev iz tega postopka in kazenske sankcije za združenje in podjetja, ki so njegovi člani, če so slednja v okviru istega postopka vložila ponudbe, ki so konkurenčne ponudbam tega združenja, čeprav navedeno združenje ni vložilo ponudbe za račun in v interesu teh podjetij.

(1) UL C 327, 20.12.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 312/6

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret – Danska) – NCC Construction Danmark A/S proti Skatteministeriet

(Zadeva C-174/08) (1)

(Šesta direktiva o DDV - Člen 19(2) - Odbitek vstopnega davka - Mešani davčni zavezanci - Blago in storitve, ki se uporabljajo hkrati za obdavčene dejavnosti in dejavnosti, ki so oproščene davka - Izračun odbitnega deleža - Pojem „priložnostna transakcija z nepremičninami“ - Dobava samemu sebi - Načelo davčne nevtralnosti)

2009/C 312/08

Jezik postopka: danščina

Predložitveno sodišče

Østre Landsret

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: NCC Construction Danmark A/S

Tožena stranka: Skatteministeriet

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Østre Landsret – Razlaga člena 19(2), drugi stavek, Direktive 77/388/EGS: Šesta direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero – Gradbeno podjetje, ki opravlja dejavnost prodaje nepremičnin, ki jih je zgradilo za lastni račun z namenom ponovne prodaje – Blago in storitve, ki se uporabljajo tako pri transakcijah, pri katerih je vstopni DDV odbiten, kot pri transakcijah, pri katerih vstopni DDV ni odbiten – Izračun sorazmernega dela odbitka – Pojem priložnostne transakcije z nepremičninami

Izrek

1. Člen 19(2) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da če gradbeno podjetje prodaja nepremičnine, ki jih je zgradilo za svoj račun, te prodaje ni mogoče šteti za „priložnostno transakcijo z nepremičninami“ v smislu te določbe, če ta dejavnost pomeni neposredno, trajno in nujno razširitev obdavčljive dejavnosti podjetja. V teh okoliščinah ni treba konkretno oceniti obsega, v katerem je v prodajne dejavnosti, obravnavane ločeno, vključena uporaba blaga in storitev, za katere je treba plačati DDV.

2. Načelo davčne nevtralnosti ne more nasprotovati temu, da gradbeno podjetje, ki plačuje davek na dodano vrednost za gradbene storitve, ki jih opravlja za svoj račun (dobava samemu sebi), ne bi moglo v celoti odbiti davka na dodano vrednost od splošnih stroškov, nastalih pri opravljanju teh storitev, če je promet od prodaje tako zgrajenih nepremičnin oproščen davka na dodano vrednost.

(1) UL C 171, 5.7.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 11/5

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. novembra 2009 – Le Carbone-Lorraine SA proti Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva C-554/08 P) (1)

(Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP - Trg elektrotehničnih in mehanskih ogljikovih in grafitnih proizvodov - Člen 15(2) Uredbe št. 17 - Določitev zneska globe - Teža kršitve - Sodelovanje v upravnem postopku - Načelo individualizacije kazni - Enako obravnavanje - Načelo sorazmernosti)

2010/C 11/08

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Le Carbone-Lorraine SA (zastopnika: A. Winckler in H. Kanellopoulos, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: F. Castillo de la Torre in E. Gippini Fournier, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 8. oktobra 2008 v zadevi Carbone-Lorraine proti Komisiji (T-73/04), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo tožeče stranke za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2004/420/ES z dne 3. decembra 2003 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP glede omejevalnega sporazuma na trgu elektrotehničnih in mehanskih ogljikovih in grafitnih proizvodov, in podredno za razveljavitev ali znižanje globe, ki je bila naložena tožeči stranki – Kršitev načela individualizacije kazni – Metoda izračuna zneska naložene globe – Tesno in stalno sodelovanje v upravnem postopku – Načelo sorazmernosti in načelo enakega obravnavanja

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Le Carbone-Lorraine SA se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 44, 21.2.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 297/7

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 15. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemčija) – Grundstücksgemeinschaft Busley in Cibrian Fernandez proti Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

(Zadeva C-35/08) (1)

(Prosti pretok kapitala - Nepremičnine - Davek na dohodek - Odbitek izgube obdavčljivih dohodkov davčnega zavezanca - Uporaba degresivne amortizacije za stroške pridobitve in gradnje - Ugodnejša davčna obravnava le za nepremičnine, ki so na nacionalnem ozemlju)

2009/C 297/03

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Baden-Württemberg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Grundstücksgemeinschaft Busley in Cibrian Fernandez

Tožena stranka: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Baden-Württemberg – Razlaga členov 18 in 56 Pogodbe ES – Nacionalna ureditev na področju davka na dohodek, ki omejuje možnost odbitka izgub, nastalih pri oddajanju nepremičnin, le na izgube v zvezi z nepremičninami na nacionalnem ozemlju in le tem dopušča uporabo ugodnejšega načina amortizacije.

Izrek

Člen 56 ES nasprotuje zakonodaji države članice o davku od dohodkov, na podlagi katere imajo fizične osebe – rezidenti in neomejeno davčno zavezani – pravico tako do zmanjšanja davčne osnove za izgube, nastale pri oddajanju nepremičnine v najem in zakup v letu njene izgradnje, kot do uporabe degresivne amortizacije pri določanju dohodkov iz te nepremičnine, če je na ozemlju države članice.

(1) UL C 92, 12.4.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 220/14

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy w Kościanie — Republika Poljska) — kazenski postopek zoper Tomasza Rubacha

(Zadeva C-344/08) (1)

(Varstvo prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst - Vrste iz Priloge B k Uredbi (ES) št. 338/97 - Dokaz o zakonitosti pridobivanja osebkov teh vrst - Dokazno breme - Domneva nedolžnosti - Pravica do obrambe)

2009/C 220/22

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Sąd Rejonowy w Kościanie

Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari i

Tomasz Rubach

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Sąd Rejonowy w Kościanie (Poljska) — Razlaga člena 8(5) Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi (UL L 61, str. 1) — Izraz „dokaz“, da so osebki vrst, ki so navedeni v Prilogi B, zakonito pridobljeni

Izrek

Člen 8(5) Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi je treba razlagati tako, da so v kazenskem postopku zoper osebo, ki je obdolžena kršitve te določbe, vsa dokazna sredstva, ki so dopustna v postopkovnem pravu zadevnih držav članic v podobnih postopkih, načeloma dopustna za presojo zakonitosti pridobitve osebkov živalskih vrst iz Priloge B k tej uredbi. Tudi v zvezi z načelom domneve nedolžnosti ima takšna oseba na voljo vsa ta sredstva, da bi dokazala, da je navedene osebke zakonito pridobila v posest v skladu s pogoji iz navedene uredbe.

(1) UL C 272, 25.10.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 267/22

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Feldkirch – Avstrija) – Vorarlberger Gebietskrankenkasse proti WGV- Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG

(Zadeva C-347/08) (1)

(Uredba (ES) št. 44/2001 - Člena 9(1)(b) in 11(2) - Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem - Prometna nesreča - Subrogacija po zakonu pravic žrtve na organ socialne varnosti - Regresni zahtevek proti zavarovalnici domnevno odgovorne osebe - Cilj zaščite šibkejše stranke)

2009/C 267/38

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landesgericht Feldkirch

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Vorarlberger Gebietskrankenkasse

Tožena stranka: WGV- Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesgericht Feldkirch – Razlaga členov 9(1)(b) in 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1) – Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem – Tožba organa socialne varnosti, vložena na podlagi subrogacije po zakonu pri sodišču kraja sedeža tega organa zoper zavarovalnico na ozemlju druge države članice

Izrek

Napotilo iz člena 11(2) Uredbe št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah na člen 9(1)(b) te uredbe je treba razlagati tako, da organ socialne varnosti, ki je po zakonu prevzemnik pravic osebe, ki je bila neposredno oškodovana v prometni nesreči, pred sodišči države članice, v kateri ima svoj sedež, ne more vložiti neposredne tožbe zoper zavarovalnico osebe, domnevno odgovorne za to nesrečo, ki ima svoj sedež v drugi državi članici.

(1) UL C 272, 25.10.2008.
1)

Člen 15(a) Direktive 2006/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006 o odpadkih je treba razlagati tako, da glede na trenutno stanje prava Skupnosti ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki za financiranje storitve upravljanja in odstranjevanja komunalnih odpadkov določa dajatev, ki se izračuna na podlagi ocenjene količine odpadkov uporabnikov te storitve, in ne na podlagi količine odpadkov, ki so jo dejansko proizvedli in predali za odvoz.
SL Uradni list Evropske unije C 180/14

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. junija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sozialgericht Nürnberg — Nemčija) — Athanasios Vatsouras proti Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

(Združeni zadevi C-22/08 in C-23/08) (1)

(„Evropsko državljanstvo - Prosto gibanje oseb - Člena 12 ES in 39 ES - Direktiva 2004/38/ES - Člen 24(2) - Presoja veljavnosti - Državljani države članice - Poklicna dejavnost v drugi državi članici - Višina plačila in trajanje dejavnosti - Ohranitev statusa,delavca“ - Pravica do socialne pomoči, ki se dodeljuje iskalcem zaposlitve)

2009/C 180/22

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Sozialgericht Nürnberg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Athanasios Vatsouras

Tožena stranka: Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Sozialgericht Nürnberg — Veljavnost člena 24(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL L 158, str. 77) — Razlaga členov 12 ES in 39 ES — Pravica prejemanja socialnih dajatev brezposelnega državljana druge države članice, ki je v zadevni državi članici predhodno opravljal neznatno poklicno dejavnost — Nacionalna ureditev, ki državljane drugih držav izključuje od prejemanja socialne pomoči, če prekoračijo najdaljše trajanje prebivanja iz člena 6 Direktive 2004/38/ES in če ni pravice do prebivanja na podlagi drugih predpisov?

Izrek

1) Glede državljanov držav članic, ki iščejo zaposlitev v drugi državi članici, pri preučitvi prvega vprašanja ni bilo ugotovljeno nič, kar bi vplivalo na veljavnost člena 24(2) Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS.

2) Člen 12 ES ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero državljani držav članic niso upravičeni do prejemanja socialne pomoči, ki se dodeljuje državljanom tretjih držav.

(1) UL C 107, 26.4.2008.
2)

Operacija, pri kateri bi se blago po predelavi v proizvod, za katerega se ne odmerijo protidampinške dajatve, brez resničnega namena ponovnega izvoza zgolj pošiljalo čez mejo in se kmalu po tem ponovno uvažalo, ne more biti zakonito del postopka aktivnega oplemenitenja. Uvoznik, ki bi se nepravilno podal v ta postopek in bi ga izkoristil, je zavezan plačati dajatve na zadevne proizvode ne glede na morebitne upravne, civilne in kazenske sankcije, določene z nacionalno zakonodajo. Pristojno nacionalno sodišče mora presoditi, ali je treba zadevno operacijo v postopku v glavni stvari glede na zgoraj navedene preudarke šteti za nepravilno glede na pravo Skupnosti.
SL Uradni list Evropske unije C 153/11

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. maja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Padova — Italija) — Azienda Agricola Disarò Antonio proti Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl

(Zadeva C-34/08) (1)

(Kmetijstvo - Skupna ureditev trgov - Mlečne kvote - Dajatev - Veljavnost Uredbe (ES) št. 1788/2003 - Cilji skupne kmetijske politike - Načelo prepovedi diskriminacije in načelo sorazmernosti - Določitev nacionalne referenčne količine - Merila - Upoštevnost merila nezadostne proizvodnje v državi članici)

2009/C 153/21

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale ordinario di Padova

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Azienda Agricola Disarò Antonio

Tožena stranka: Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale ordinario di Padova — Razlaga in veljavnost Uredbe Sveta (ES) št. 1788/2003 z dne 29. septembra 2003 o uvedbi dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 270, str. 123) — Uredba, ki ne upošteva redne posodobitve za vsako državo določenih referenčnih količin, oproščenih dajatve in enako uporablja dodatno dajatev v primeru proizvajalcev s presežno in nezadostno proizvodnjo — Neskladnost s členi 5 ES, 32 ES, 33 ES in 34 ES

Izrek

1) Dejstvo, da Uredba Sveta (ES) št. 1788/2003 z dne 29. septembra 2003 o uvedbi dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov pri določitvi nacionalne referenčne količine ne upošteva nezadostne proizvodnje zadevne države članice, ne more vplivati na skladnost te uredbe s cilji, določenimi zlasti v členu 33(1)(a) in (b) ES.

2) Preizkus Uredbe št. 1788/2003 glede načela prepovedi diskriminacije ni pokazal ničesar, kar bi vplivalo na veljavnost te uredbe.

3) Preizkus Uredbe št. 1788/2003 glede načela sorazmernosti ni pokazal ničesar, kar bi vplivalo na veljavnost te uredbe.

(1) UL C 92, 12.4.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 167/2

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. maja 2009 — Philippe Guigard proti Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva C-214/08 P) (1)

(Pritožba - Odškodninska tožba - Pogoji za pogodbeno in nepogodbeno odgovornost Skupnosti - Členi 313(2)(k), 314 in 317(a) Četrte konvencije iz Loméja, kot je bila spremenjena s sporazumom, podpisanim na Mavricijusu)

2009/C 167/02

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Philippe Guigard (zastopnika: S. Rodrigues in C. Bernard-Glanz, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: A. Bordes in F. Dintilhac, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 11. marca 2008 v zadevi T-301/05, Guigard proti Komisiji, s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo pritožnice za nadomestilo za škodo, ki jo je utrpela zaradi ravnanja Komisije z nepodaljšanjem njene pogodbe o zaposlitvi, ki je bila sklenjena v okviru tehničnega sodelovanja med Skupnostjo in Republiko Nigerijo, ki ga je financiral Evropski razvojni sklad — Kršitev člena 313(2)(k) in člena 314 Četrte konvencije iz Loméja (UL L 229, str. 1), kot je bila spremenjena s sporazumom, podpisanim na Mavricijusu (UL L 156, str. 3) — Kršitev obveznosti obrazložitve in pravice do obrambe

Izrek

1) Sodba Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 11. marca 2008 v zadevi Guigard proti Komisiji (T-301/05) se razveljavi v delu, v katerem je bila tožba P. Guigarda razglašena za dopustno.

2) Tožba P. Guigarda v zadevi T-301/05 se zavrne.

3) O pritožbi P. Guigarda ni treba odločiti.

4) P. Guigardu se naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Komisija Evropskih skupnosti pred Sodiščem Evropskih skupnosti in pred Sodiščem prve stopnje Evropskih skupnosti.

(1) UL C 223, 30.8.2008.
1)

Člen 8(2) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami, kakor je bila spremenjena s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992, je treba razlagati tako, da imetnik znamke lahko uveljavlja pravice, ki so mu podeljene s to znamko, proti pridobitelju licence, ki krši določilo licenčne pogodbe, s katerim je zaradi prestižnosti znamke prepovedana prodaja takih proizvodov, kot so ti iz postopka v glavni stvari, trgovcem proizvodov po znižani ceni, če se dokaže, da ta kršitev zaradi posebnih okoliščin zadeve v glavni stvari škoduje prestižnosti, ki navedenim proizvodom daje občutek luksuza.
1)

Ko je odločba, da se otrok ne vrne, sprejeta in je o njej obveščeno sodišče izvora, za namen izdaje potrdila iz člena 42 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 ni pomembno, če je bila izvršitev te odločbe odložena, če je bila ta odločba spremenjena, razveljavljena oziroma v vsakem primeru ni postala pravnomočna ali pa jo je nadomestila odločba o vrnitvi otroka, saj do vrnitve otroka dejansko ni prišlo. Ker glede verodostojnosti tega potrdila ni bil izražen noben dvom in ker je bilo to sestavljeno v skladu z obrazcem iz Priloge IV Uredbe, je nasprotovanje priznanju odločbe o vrnitvi otroka prepovedano, naloga zaprošenega sodišča pa je le ugotoviti izvršljivost potrjene odločbe in ugoditi takojšnji vrnitvi otroka.
1)

Kraljevina Španija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij (preoblikovano) in zlasti z njenimi členi 17, od 22 do 25, 30, 33, 35, 40, 41, 43, 44 in 50 ter prilogami I, II in VII, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
1.

Kraljevina Nizozemska je s tem, da je za izdajo dovoljenja za prebivanje uvedla in ohranila v veljavi sistem, ki določa višje dajatve, kot so tiste, ki jih zaračunava za podobne dokumente državljanom držav članic, za turške državljane, ki imajo pravico do bivanja na Nizozemskem na podlagi: — Sporazuma o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki so ga Republika Turčija na eni strani in države članice EGS ter Skupnost na drugi strani podpisale v Ankari 12. septembra 1963 in je bil v imenu Skupnosti sklenjen, odobren in potrjen s Sklepom Sveta 64/732/EGS z dne 23. decembra 1963, — Dodatnega protokola, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 v Bruslju ter sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, in — Sklepa št. 1/80, ki ga je 19. septembra 1980 sprejel pridružitveni svet, ki je bil ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi in je sestavljen, na eni strani, iz članov vlad držav članic, Sveta Evropske unije in Komisije Evropskih skupnosti in, na drugi strani, iz članov turške vlade, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 9 tega sporazuma o pridružitvi, člena 41 tega dodatnega protokola in členov 10(1) in 13 Sklepa št. 1/80.
—

turški državljan – kot je tožeča stranka v postopku v glavni stvari – na katerega se ta določba nanaša, lahko na podlagi nje ne glede na to, da je pred iztekom obdobja treh let, določenega v tej določbi, sklenil zakonsko zvezo, veljavno uveljavlja pravico do prebivanja v državi članici gostiteljici, če je v vsem tem obdobju dejansko živel pod isto streho kot turški delavec migrant, zaradi katerega mu je bil iz naslova združitve družine dovoljen vstop na ozemlje te države članice.
1.

Kraljevina Španija s tem, da je do 31. decembra 2006 različno obravnavala kapitalske dobičke, ustvarjene v Španiji, glede na to, ali so jih pridobili rezidenti ali nerezidenti, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 ES in člena 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992.
2.

Družbama William Prym GmbH & Co. KG in Prym Consumer GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.