Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Uradniki – Pravno sredstvo – Roki – Zaporedne pritožbe

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90(2) in 91(3))

2. Uradniki – Napredovanje – Pogoji – Dokaz sposobnosti delati v tretjem jeziku

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 45(2); Priloga III, člen 7, in Priloga XIII, člen 11)

3. Uradniki – Pravno sredstvo – Neomejena pristojnost

(člen 233 ES; Kadrovski predpisi za uradnike, člena 45(2) in 91(1))

1. V primeru zaporednih pritožb, vloženih v roku za vložitev pritožbe, rok za odgovor na pritožbo ne more teči od dneva, ko uprava prejme prvo pritožbo, razen če se organu za imenovanja odvzame štirimesečni rok, ki ga ima običajno na podlagi Kadrovskih predpisov, da se izreče o novi utemeljitvi, ki bi mu jo uradnik predstavil nazadnje, po potrebi malo pred iztekom roka za vložitev pritožbe. Prav tako uradnik, na čigar zaporedne pritožbe je organ za imenovanja odgovoril z zaporednimi odločbami, ne bi bil v celoti upravičen do trimesečnega roka, ki ga ima na podlagi Kadrovskih predpisov, od prejema odgovora na pritožbo, da bi se na podlagi tega odgovora odločil, ali bo vložil tožbo ali ne, če bi rok za vložitev pritožbe moral teči od uradnega obvestila o odgovoru na prvo pritožbo, medtem ko tožeča stranka še ne bi prejela odgovora navedenega organa na vse svoje očitke, zlasti ne na tiste, ki jih je prvič navedla v zadnji pritožbi.

Zato je treba v primeru zaporednih pritožb pri izračunu roka za vložitev tožbe upoštevati datum prejema odločbe, s katero je uprava sprejela stališče o vseh trditvah, ki jih je tožeča stranka navedla v roku za vložitev pritožbe. Če je tožeča stranka v roku za vložitev pritožbe vložila drugo pritožbo, ki ima enak obseg kot prva, zlasti ker ne vsebuje nove zahteve, očitka ali dokaza, je treba odločbo, s katero je bila zavrnjena ta druga pritožba, šteti za akt, ki le potrjuje zavrnitev prve pritožbe, tako da rok za vložitev tožbe teče od navedene zavrnitve. Nasprotno pa je treba v primeru, ko druga pritožba vsebuje nove elemente v primerjavi s prvo, odločbo o zavrnitvi druge pritožbe šteti za novo odločbo, ki je bila po ponovni presoji odločbe o zavrnitvi prve pritožbe sprejeta z vidika druge pritožbe.

(Glej točki 31 in 32.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 8. november 2000, Ghignone in drugi proti Svetu, T-44/97, RecFP, str. I-A-223 in II-1023, točka 41; 11. december 2007, Sack proti Komisiji, T-66/05, še neobjavljena v ZOdl., točka 41, zoper katero je bila vložena pritožba pri Sodišču, C-380/08 P.

2. Člen 45(2) Kadrovskih predpisov v različici, ki izhaja iz Uredbe št. 723/2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev in določa, da mora uradnik pred prvim napredovanjem izkazati sposobnost delati v tretjem jeziku, se uporablja šele od začetka veljavnosti skupnih določb za izvajanje, ki so jih soglasno sprejele institucije.

Ker je zakonodajalec v vsakem primeru v skladu s členom 11 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom izključil uporabo člena 45(2) za napredovanja, ki so začela veljati pred 1. majem 2006, tega člena ni mogoče uporabljati pred začetkom veljavnosti navedenih skupnih določb za izvajanje pod pogoji, ki jih zahteva zakonodajalec, in sicer, da je zagotovljena enotna uporaba v različnih institucijah in da je ta nova obveznost iz Kadrovskih predpisov povezana z možnostjo uradnikov, da dostopajo do usposabljanja v tretjem jeziku. Tako institucija ne more uporabljati tega člena Kadrovskih predpisov v skladu s pravili, ki jih določi sama.

(Glej točke od 50 do 54.)

3. Res je, da lahko Sodišče za uslužbence Skupnosti v nekaterih primerih na podlagi člena 91(1) Kadrovskih predpisov izvaja neomejeno pristojnost pri iskanju popolne rešitve sporov finančne narave, ki so mu predloženi, tako da odloči o pravicah in obveznostih uradnika. Vendar tožeča stranka, ki je dosegla razglasitev ničnosti odločbe, s katero je bilo zavrnjeno njeno napredovanje, ker ji ni mogoče zakonito naložiti dodatnega pogoja, zahtevanega za napredovanje in povezanega z znanjem tretjega jezika, pred sodiščem ne more doseči odškodnine za domnevno posledično zaostalo kariero, čeprav dokaže, da ima zahtevano delovno dobo in višje število točk od zahtevanih za napredovanje. Ni namreč mogoče izključiti, da lahko napredovanju tožeče stranke z učinkom za nazaj nasprotujejo drugi premisleki, na primer dejstvo, da število uradnikov, ki lahko napredujejo in so dosegli prag za napredovanje, presega število proračunsko mogočih napredovanj. Torej mora uprava v skladu s členom 233 ES za izpolnitev pravnomočne odločbe sprejeti izvedbene ukrepe, na podlagi katerih tožeča stranka znova pridobi svoje pravice, če je primerno, z obnovitvijo njene kariere z učinkom za nazaj.

(Glej točke od 67 do 70.)

Napotitev na:

Sodišče: 18. december 2007, Weißenfels proti Parlamentu, C-135/06 P, ZOdl., str. I-12041, točke od 64 do 68;

Sodišče prve stopnje: 15. marec 2007, Katalagarianakis proti Komisiji, T-402/03, še neobjavljena v ZOdl., točki 105 in 106.