ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Na področju državnih pomoči je Komisija vezana na okvire in obvestila, ki jih sprejme, če ne odstopajo od pravil Pogodbe DEU in če jih države članice sprejmejo. Zato se pri prodaji obrata, ki je vključeval uporabo državnih sredstev, do katere je prišlo brez odprtega in brezpogojnega razpisnega postopka, Komisija lahko opre na ocene, ki jih ima na voljo v skladu s točko 2(a) Obvestila Komisije o elementih državne pomoči pri prodaji zemljišč in objektov s strani javnih organov.

(Glej točki 40 in 41.)
1.

Akti institucij — Obrazložitev — Obveznost — Obseg — Omejevalni ukrepi proti Belorusiji — Zamrznitev sredstev zoper nekatere osebe in subjekte glede na razmere v Belorusiji — Minimalne zahteve (člen 296 PDEU; Sklepi Sveta 2012/171/SZVP, 2013/534/SZVP in 2014/24/SZVP; Uredbe Sveta št. 265/2012, št. 1054/2013 in št. 46/2014) (Glej točke od 50 do 55.)
Zadeva T‑186/12

Copernicus-Trademarks Ltd

proti

Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti LUCEA LED — Prejšnja besedna znamka Skupnosti LUCEO — Neobstoj prejšnje znamke — Zahteva za priznanje prednostne pravice — Datum prednosti, vpisan v register — Dokumenti o prednostni pravici — Preizkus po uradni dolžnosti — Pravica do izjave“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 25. junija 2015

Člen 76(1) Uredbe št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti, v skladu s katerim je v postopku v zvezi z relativnimi razlogi za zavrnitev registracije preizkus Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) omejen na razloge, na katere se sklicuje, in na predloge, ki so jih vložile stranke, ne nasprotuje temu, da Urad po uradni dolžnosti preizkusi dejstvo, ali je znamka, na kateri temelji ugovor, prejšnja. (Glej točke 36, 39 in 40.)

Vpis datuma prednosti s strani preizkuševalca v register ne nasprotuje temu, da v okviru postopka z ugovorom Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) preizkusi, ali so izpolnjeni pogoji za priznanje prednostne pravice. Sodne prakse, v skladu s katero mora prijavitelj znamke, ki želi izpodbijati veljavnost znamke Skupnosti, na kateri temelji ugovor, to storiti v okviru postopka za ugotovitev ničnosti pri UUNT, ni mogoče uporabiti za zahtevo za priznanje prednostne pravice za tako znamko. Vpisa datuma prednosti za znamko Skupnosti v register namreč ni mogoče, vsaj ne veljavno, izpodbijati v okviru postopka za ugotovitev ničnosti. Nato, ne obstaja kak drug poseben postopek, ki bi tretjim osebam omogočal izpodbijanje datuma prednosti, vpisanega v register, za znamko Skupnosti in ki bi ga bilo mogoče primerjati s postopkom za ugotovitev ničnosti, za katerega je med drugim značilno, da ga UUNT ne more sprožiti po uradni dolžnosti. (Glej točke od 47 do 51, 54 in 55.)

Ker informacije, zahtevane na podlagi členov 1 in 2 Sklepa EX-05‑5 predsednika Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), niso na voljo na spletnem mestu nacionalnega urada za industrijsko lastnino v državi članici, je treba te načeloma predložiti v obliki dokumenta iz pravila 6, odstavek 1, Uredbe št. 2868/95, to je v obliki prepisa, ki je overjen kot natančna kopija prejšnje prijave s strani organa, ki je prejel prejšnjo prijavo, spremlja pa ga potrdilo, ki ga izda isti organ, in ki izkazuje datum vložitve prejšnje prijave. Teh zahtev ne izpolnjuje kopija obrazca za zahtevo za registracijo. Čeprav ni potrebno, da kopijo dokumenta o prednostni pravici overi organ, pri katerem je bila prijava vložena, mora namreč to biti dokument, s katerim lahko preizkuševalec preveri, ali in kdaj je zadevni nacionalni organ prejel prijavo znamke. Razen v okoliščinah, v katerih so zahtevane informacije na voljo na spletnem mestu nacionalnega urada, pri katerem je bila prijava vložena, mora torej prijavitelj, ki uveljavlja prednostno pravico za znamko, predložiti zahtevane dokumente o prednostni pravici. (Glej točke 77, 78 in 82.)
Znamka se resno in dejansko uporablja, če se uporablja v skladu s svojo bistveno funkcijo zagotavljanja istovetnosti izvora proizvodov ali storitev, za katere je bila registrirana, da bi se ustvaril oziroma ohranil trg za te proizvode in storitve, za razliko od simbolične uporabe, katere edini cilj je ohranjanje pravic, ki so podeljene z znamko. Poleg tega pogoj resne in dejanske uporabe znamke zahteva, da se znamka, taka, kot je zaščitena na upoštevnem ozemlju, uporablja javno in navzven. Pri presoji resne in dejanske uporabe znamke je treba upoštevati vsa dejstva in okoliščine, ki so pomembni za ugotovitev, ali se znamka resnično uporablja na trgu, zlasti ali se v zadevnem gospodarskem sektorju taka uporaba šteje za upravičeno za ohranjanje ali ustvarjanje deleža na trgu za proizvode ali storitve, ki jih varuje znamka, naravo teh proizvodov ali storitev, značilnosti trga ter obseg in pogostost uporabe znamke. V zvezi z obsegom uporabe prejšnje znamke je treba upoštevati zlasti tržno količino celotne uporabe in trajanje obdobja uporabe ter pogostost uporabe.

(Glej točke od 27 do 29.)
3.

Ničnostna tožba — Sodba o razglasitvi ničnosti — Učinki — Omejitev, ki jo določi Sodišče — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Razglasitev delne ničnosti ob dveh različnih trenutkih dveh različnih aktov, ki vsebujeta enake omejevalne ukrepe — Nevarnost resne kršitve pravne varnosti — Ohranitev učinkov prvega od teh aktov do trenutka, ko začne učinkovati razglasitev ničnosti drugega akta (členi 264, drugi odstavek, PDEU, 280 PDEU in 288, drugi odstavek, PDEU; Statut Sodišča, člena 56, prvi odstavek, in 60, drugi odstavek; Sklep Sveta 2007/140/SZVP, kakor je bil spremenjen z uredbama Sveta št. 267/2012 in 709/2012) (Glej točke od 65 do 69 in od 72 do 74.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Znamka Skupnosti – Tožbeni postopek – Tožba pri sodišču Unije – Pristojnost Splošnega sodišča – Odredba, naslovljena na Urad – Izključitev (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 65(6)) (Glej točko 14.)

2. Znamka Skupnosti – Tožbeni postopek – Tožba zoper odločbo oddelka za ugovore pri Uradu – Preizkus odbora za pritožbe – Obseg – Dejstva in dokazi, ki v utemeljitev ugovora niso bili predloženi v za to predpisanem roku – Upoštevanje – Diskrecijska pravica odbora za pritožbe (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 76(2); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravila 19(2)(a)(ii), 20(1) in 50(1), tretji odstavek) (Glej točke 22, 23, od 34 do 37, 45.)

3. Znamka Skupnosti – Pripombe tretjih oseb in ugovor – Preizkus ugovora – Dokaz o uporabi prejšnje znamke – Resna in dejanska uporaba – Pojem – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 42(2) in (3)) (Glej točke od 74 do 76.)

4. Znamka Skupnosti – Pripombe tretjih oseb in ugovor – Preizkus ugovora – Dokaz o uporabi prejšnje znamke – Resna in dejanska uporaba – Uporaba prejšnje znamke v obliki, ki se razlikuje v dejavnikih, ki ne vplivajo na razlikovalni učinek znamke – Predmet in stvarno področje uporabe člena 15(1)(a) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 15(1), drugi odstavek, pod (a)) (Glej točke od 77 do 79.)

Subject of the case

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 11. oktobra 2012 (združeni zadevi R 274/2011‑4 in R 520/2011‑4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Xavierom Grauom Ferrerom na eni strani ter Juanom Cándidom Rubiom Ferrerom in Albertom Rubiom Ferrerom na drugi.

Izrek

Izrek

1. Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 11. oktobra 2012 (združeni zadevi R 274/2011‑4 in R 520/2011‑4) se razveljavi.

2. UUNT nosi svoje stroške in stroške Xaviera Graua Ferrera.

3. Juan Cándido Rubio Ferrer in Alberto Rubio Ferrer nosita svoje stroške.
Niti namen niti učinek člena 4(2) in (3) Uredbe št. 6/2002 o modelih Skupnosti ni povečati vidike izdelka, ki je v skladu s členom 3(a) te uredbe lahko model, ampak oblikovanje posebnega pravila, ki se nanaša na modele, uporabljene ali vgrajene v izdelek, ki je sestavni del kompleksnega izdelka v smislu člena 3(c) Uredbe. V skladu s tem pravilom so ti modeli varovani le, če, prvič, sestavni del, potem ko je vgrajen v kompleksni izdelek, ob običajni uporabi tega izdelka ostane viden in če, drugič, vidne značilnosti sestavnega dela same po sebi izpolnjujejo zahteve glede novosti in individualne narave. Zaradi posebne narave sestavnih delov kompleksnega izdelka v smislu člena 3(c) Uredbe, ki jih je mogoče proizvajati in tržiti ločeno od kompleksnega izdelka, jim je zakonodajalec namreč utemeljeno priznal možnost, da se registrirajo kot modeli, vendar pod pogojem, da so po vgradnji v kompleksni izdelek vidni, in če gre za vidne dele zadevnih sestavnih delov ob običajni uporabi kompleksnega izdelka ter če so ti deli novi in imajo individualno naravo.

(Glej točke od 21 in 23.)
Če je iz preizkusa, ki ga opravi Splošno sodišče, razvidno, da je treba drugi tožbeni razlog in predlog tožeče stranke za spremembo zavrniti, bo moral Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) po preučitvi vprašanja resne in dejanske uporabe prejšnje znamk po potrebi znova odločiti o verjetnosti zmede med nasprotujočima si znamkama. Torej bo moral glede primerjave teh dveh znamk določiti posledice morebitnega neobstoja resne in dejanske uporabe prejšnje znamke za nekatere proizvode, na katere se nanaša.

Glede tega tožbeni razlog, da je odbor za pritožbe glede na člen 42(2) Uredbe 2007/2009 napačno uporabil pravo s tem, da je ugodil ugovoru, ne da bi preizkusil ali se prejšnja znamka resno in dejansko uporabljala, lahko vodi le do razveljavitve odločbe odbora za pritožbe in vrnitve zadeve temu v odločanje. Splošno sodišče namreč ne more opraviti nobene presoje glede resne in dejanske uporabe prejšnje znamke, saj odbor za pritožbe o njej ni odločil.

Učinek vložitve zahteve, naj vložnik ugovora dokaže resno in dejansko uporabo prejšnje znamke, je ta, da mora vložnik ugovora dokazati resno in dejansko uporabo njegove znamke, sicer se njegov ugovor zavrne. Ko torej prijavitelj znamke enkrat sproži vprašanje resne in dejanske uporabe prejšnje znamke, mora biti to vprašanje načeloma rešeno pred odločitvijo o samem ugovoru. Tako zahteva za dokaz o resni in dejanski uporabi prejšnje znamke v postopek z ugovorom vnaša posebno in predhodno vprašanje ter v tem smislu spreminja njegovo vsebino.

Za nemško strokovno javnost z izvedenskim znanjem na zdravstvenem področju, katere pozornost je zelo visoka, obstaja verjetnost zmede v smislu člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 o znamki Skupnosti med figurativnim znakom KW SURGICAL INSTRUMENTS, katerega registracija kot znamka Skupnosti se zahteva za „kirurške, medicinske, zobne in veterinarske aparate in instrumente, umetni ude, oči in zobe, ortopedske izdelke; kirurški material za šivanje“ iz razreda 10 v smislu Nicejskega aranžmaja, in besedno znamko Ka We, ki je bila predhodno registrirana v Nemčiji za „medicinske in sanitarne aparate in instrumente, slušne pripomočke, sanitarne povoje, umetne ude (razen proizvodov iz gume ali podobnih materialov)“ iz istega razreda navedenega aranžmaja.

Čeprav so namreč besedi „surgical“ in „instruments“ ter figurativni elementi, ki so sestavljeni iz polkroga in reprodukcije kirurškega instrumenta, prisotni samo v prijavljeni znamki, te razlike ne zadoščajo, da upoštevni potrošnik ob celoviti presoji teh znamk ne bi imel vtisa, da sta si ti vizualno le malo podobni in fonetično enaki ali zelo podobni. Prisotnost, kar zadeva samo prijavljeno znamko, besednega elementa „surgical instruments“, nikakor ne more izničiti vizualne in fonetične podobnosti med zadevnima znamkama. Tudi ob predpostavki, da proizvodi, na katere se nanašata nasprotujoči si znamki, niso enaki, pa vsaj stopnja podobnosti, ki obstaja med njimi, kadar se upoštevajo vsi proizvodi, na katere se nanaša prejšnja znamka, zadošča, da se lahko ugotovi verjetnost zmede.

(Glej točke 45 in od 71 od 74.)
(Glej točke od 35 do 39, 43, 45 in 47.)

Sklep 2012/635, ki spreminja Sklep 2010/413 o omejevalnih ukrepih proti Iranu, in Izvedbena uredba št. 945/2012 o izvajanju Uredbe št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu določajo kot merilo za vpis na seznam oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi, zagotavljanje finančne pomoči iranski vladi in ne zagotavljanja posredne finančne podpore.

V zvezi s tem je pomembno, da so razlogi, ki so navedeni zoper zadevno osebo, podprti s podatki ali dokazi. Zakonitost izpodbijanih aktov je namreč mogoče preizkusiti le na podlagi dejanskih ali pravnih okoliščin, na katerih temelji njihovo sprejetje. Le zaradi okoliščine, da je tožeča stranka zaradi izvajanja dejavnosti prevoza vključena v iranski naftni in plinski sektor, ki predstavlja enega najpomembnejših virov dohodka iranske vlade, pa se ne more šteti, kot da izpolnjuje pravno merilo za zagotavljanje finančne pomoči tej vladi.

(Glej točke 57, 58 in 60.)
Dopis, naslovljen na naročnika, s katerim je ponudnik zahteval prekinitev postopka javnega razpisa in ponovni pregled izbranih ponudb, spada na področje uporabe določbe člena 158a(1), tretji pododstavek, Uredbe št. 2342/2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje finančne uredbe in mora biti zato prejet v roku štirinajst dni, ki ga določa navedena uredba. Izvedba cilja postopka javnega razpisa pa bi bila ogrožena, če bi ponudniki lahko naročniku v kateri koli fazi postopka poslali svoje zahteve, pripombe in podatke, s čimer bi naročnika zavezali, da nanje odgovori in po potrebi prekine ali ponovno začne postopek, da bi odpravil morebitne kršitve.

S tem, da bi institucija, ki je naročnik, sklicala nov sestanek izbirne komisije, da bi tako po sprejetju odločitve o oddaji javnega naročila ponovno pregledala ponudbo enega ponudnika, ne da bi bil postopek, ki poteka, prekinjen in ne da bi bil o tem obveščen kateri koli ponudnik, ki mu je bil vročen navedeni sklep, bi se kršilo obveznosti preglednosti in postopek iz Uredbe št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, in Uredbe št. 2342/2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje finančne uredbe. Navedena institucija je s tem, da na novo ni ocenila vseh ponudb, ki so ji bile predložene, povzročila različno obravnavanje ponudb enega ponudnika, ki je sodeloval v postopku javnega razpisa, ter kršila načelo enakega obravnavanja.

Institucija, ki je naročnik, mora namreč v vsaki fazi postopka javnega razpisa spoštovati tako načelo enakega obravnavanja ponudnikov kot tudi načelo preglednosti. Zadnje načelo vsebuje obveznost naročnika, da javno objavi vse podrobne podatke v zvezi s potekom celotnega postopka. Cilja objave, ki ju mora naročnik spoštovati v okviru obveznosti preglednosti, sta na eni strani zagotavljanje tega, da imajo vsi ponudniki enake možnosti in na drugi strani varovanje legitimnih pričakovanj izbranih ponudnikov. V zvezi s tem lahko na podlagi člena 103, prvi in drugi pododstavek, Uredbe št. 1605/2002, institucija, ki je naročnik, če bi ugotovila resno napako, postopek oddaje javnega naročila prekinila in po potrebi na novo ocenila ponudbe ponudnikov.

(Glej točke od 58 do 61.)
1.

Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Sklep o zamrznitvi sredstev — Sodni nadzor nad zakonitostjo — Obseg — Člena 19(1)(b) in 20(1)(b) Sklepa 2010/413 — Izključitev (člen 275 PDEU; Sklep Sveta 2010/413/PESC, člena 19(1)(b), in 20(1)(b)) (Glej točke od 38 do 40 in od 47 do 49.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Podobnost med zadevnimi proizvodi in storitvami — Komplementarnost proizvodov — Oblačila, obuvala in pokrivala iz razreda 25 v smislu Nicejskega aranžmaja ter zlatarski izdelki, nakit, dragi kamni in ure iz razreda 14 v smislu tega aranžmaja (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 30, od 32 do 35 in od 38 do 41.)
1.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Merila za presojo (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 23 do 25 in 72.)
1.

Znamka Skupnosti — Pripombe tretjih oseb in ugovor — Preizkus ugovora — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Uporaba meril v konkretnem primeru (Uredba Sveta št. 207/2009; člena 15(1) ter 42(2) in (3)) (Glej točke od 27 do 29.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedna znamka ECOFORCE in figurativna znamka ECO FORTE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 21, 30, 36, 41, 47 in 51.)
2.

Znamka Skupnosti — Pritožbeni postopek — Rok za pritožbo in njena oblika — Plačilo pristojbine za pritožbo po izteku določenega roka (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 60; uredbi Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 49(3), in št. 2869/95, člen 8(3)) (Glej točke od 32 do 34.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativni znamki ZOO SPORT in ZOOT SPORT (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 42, 91 in 98.)
2.

Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Razlogi za razveljavitev — Neobstoj resne in dejanske uporabe prejšnje znamke — Besedna znamka RECARO (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1), drugi pododstavek, točka (a), in 51(1)(a)) (Glej točke od 25 do 28, 38, od 42 do 45, od 48 do 50 in od 53 do 55.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka Be Light in besedna znamka BECK’s (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 19, 30 in od 34 do 38.)
Sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 3. julija 2013 – Cytochroma Development proti UUNT – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)

(Zadeva T-106/12)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ALPHAREN — Prejšnje nacionalne besedne znamke ALPHA D3 — Relativni razlog za zavrnitev — Izvršitev sodbe o razveljavitvi odločbe odborov za pritožbe UUNT s strani UUNT — Člen 65(6) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Sestava odborov za pritožbe — Člen 1d Uredbe (ES) št. 216/96“

1. Tožba za razveljavitev — Razveljavitvena sodba — Učinki — Obveznost sprejetja izvedbenih ukrepov — Obseg — Upoštevanje tako utemeljitve kot izreka sodbe — Retroaktivnost razveljavitve (člen 266 PDEU) (Glej točki 37 in 38.)

2. Znamka Skupnosti — Postopkovne določbe — Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti — Postopek z ugovorom — Preizkus, omejen na navajane razloge — Upoštevanje splošno znanih dejstev (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 76(1)) (Glej točko 51.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. decembra 2011 (zadeva R 1235/2011-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Teva Pharmaceutical Industries Ltd in Cytochroma Development, Inc.

Izrek

1. Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 2. decembra 2011 (zadeva R 1235/2011-1) se razveljavi.

2. UUNT se naloži plačilo stroškov.

Sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 3. julija 2013 – Cytochroma Development proti UUNT – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)

(Zadeva T-106/12)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti ALPHAREN — Prejšnje nacionalne besedne znamke ALPHA D3 — Relativni razlog za zavrnitev — Izvršitev sodbe o razveljavitvi odločbe odborov za pritožbe UUNT s strani UUNT — Člen 65(6) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Sestava odborov za pritožbe — Člen 1d Uredbe (ES) št. 216/96“

1. Tožba za razveljavitev — Razveljavitvena sodba — Učinki — Obveznost sprejetja izvedbenih ukrepov — Obseg — Upoštevanje tako utemeljitve kot izreka sodbe — Retroaktivnost razveljavitve (člen 266 PDEU) (Glej točki 37 in 38.)

2. Znamka Skupnosti — Postopkovne določbe — Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti — Postopek z ugovorom — Preizkus, omejen na navajane razloge — Upoštevanje splošno znanih dejstev (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 76(1)) (Glej točko 51.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. decembra 2011 (zadeva R 1235/2011-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Teva Pharmaceutical Industries Ltd in Cytochroma Development, Inc.

Izrek

1. Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 2. decembra 2011 (zadeva R 1235/2011-1) se razveljavi.
213

V skladu z ustaljeno sodno prakso je obseg obveznosti obrazložitve, določene v členu 296 PDEU, odvisen od narave zadevnega akta in okvira, v katerem je bil sprejet. Obrazložitev mora jasno in nedvoumno podati razloge institucije, ki je avtor akta, tako da po eni strani sodišču Unije omogoča izvajanje nadzora zakonitosti in po drugi strani zadevnim strankam omogoči, da se seznanijo z utemeljitvami sprejetega ukrepa, da lahko branijo svoje pravice in preverijo, ali je odločba utemeljena. Ne zahteva se, da se v obrazložitvi navedejo vsi upoštevni dejanski in pravni elementi, saj je treba vprašanje o tem, ali obrazložitev akta izpolnjuje zahteve člena 296 PDEU, presoditi ne samo ob upoštevanju njegovega besedila, ampak tudi njegovega okvira, pa tudi skupka pravnih pravil, ki zadevno področje urejajo (sodbi z dne 2. aprila 1998, Komisija/Sytraval in Brink’s France, C‑367/95 P, Recueil, EU:C:1998:154, točka 63, in z dne 30. novembra 2011, Sniace/Komisija,T‑238/09, EU:T:2011:705, točka 37). Komisija zlasti ni dožna zavzeti stališča do vseh trditev, ki so jih pred njo navajale zadevne stranke v postopku nadzora državnih pomoči. Zadošča, da navede dejstva in pravne ugotovitve, ki so bistveni za odločbo (sodbi z dne 1. julija 2008, Chronopost in La Poste/UFEX in drugi, C‑341/06 P in C‑342/06 P, ZOdl., EU:C:2008:375, točka 96, in z dne 3. marca 2010, Freistaat Sachsen in drugi/Komisija, T‑102/07 in T‑120/07, ZOdl., EU:T:2010:62, točka 180).
33

Zadevna država članica ne more ovreči ugotovitev Komisije, ne da bi svoje trditve podprla z dokazi, ki izkazujejo obstoj zanesljivega in delujočega sistema nadzora. Če ji ne uspe dokazati, da so ugotovitve Komisije netočne, so to elementi, ki lahko povzročijo resne dvome o vzpostavitvi primerne in učinkovite celote ukrepov preverjanja in nadzora. To ublažitev dokaznega bremena za Komisijo je mogoče pojasniti s tem, da je država članica v najprimernejšem položaju za zbiranje in preverjanje podatkov, potrebnih za potrditev obračunov, ter je zato dolžna predložiti najpodrobnejši in najpopolnejši dokaz o resničnosti svojih nadzorov ter zneskov, in če je treba, o nepravilnosti trditev Komisije (glej zgoraj v točki 32 navedeno sodbo Grčija/Komisija, EU:C:2005:103, točki 35 ter 36 in navedena sodna praksa, in zgoraj v točki 32 navedeno sodbo Italija/Komisija, EU:T:2006:358, točka 97 in navedena sodna praksa).