Zadeva T-357/06

Koninklijke Wegenbouw Stevin BV

proti

Evropski komisiji

„Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Nizozemski trg z bitumnom za tlakovanje cest — Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES — Obstoj in opredelitev sporazuma — Omejitev konkurence — Smernice o uporabi člena 81 ES za sporazume o horizontalnem sodelovanju — Pravica do obrambe — Globa — Obteževalne okoliščine — Vloga pobudnika in vodje — Nesodelovanje — Preiskovalna pooblastila Komisije — Pravica do odvetniške pomoči — Zloraba pooblastil — Izračun glob — Trajanje kršitve — Neomejena sodna pristojnost“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 27. septembra 2012

(člen 81(1) ES; člena 261 PDEU in 263 PDEU; uredbi Sveta št. 17, člen 15(2), in št. 1/2003, člen 23(2) in (3); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 2)

(člen 81(1) ES; uredbi Sveta št. 17, člen 15(2), in št. 1/2003, člen 23(2) in (3); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 2)

(člen 81(1) ES; uredbi Sveta št. 17, člen 15(2), in št. 1/2003, člen 23(2) in (3); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 2)

(člena 81 ES in 82 ES; uredbi Sveta št. 17, člen 15(1)(c), in št. 1/2003, člen 23(1)(c))

(člena 81 ES in 82 ES; uredbi Sveta št. 17, člen 15(1)(c) in (2), ter št. 1/2003, člen 23(1)(c); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 2, drugi odstavek)

(člena 81 ES in 82 ES; uredbi Sveta št. 17, člen 14, in št. 1/2003, člen 20)

(člena 81 ES in 82 ES; uredbi Sveta št. 17, člena 14 in 15(1)(c), in št. 1/2003, člen 20)

(člena 81 ES in 82 ES; uredbi Sveta št. 17, člena 14 in 19, in št. 1/2003, člena 20 in 27(1))

(člena 81 ES in 82 ES; uredbi Sveta št. 17, člen 14 in 15(1), in št. 1/2003, člen 20; Uredba Komisije št. 773/2004)

Konkurenca – Upravni postopek – Preiskovalna pooblastila Komisije – Dostop do prostorov podjetja – Navzočnost odvetnika – Okoliščina, ki ne pogojuje zakonitosti preiskave – Zavrnitev Komisije, da počaka do prihoda zunanjega odvetnika – Kršitev pravice do obrambe – Neobstoj

(člena 81 ES in 82 ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člena 27(1) in 31; Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

Konkurenca – Upravni postopek – Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah – Obvezna vsebina – Spoštovanje pravice do obrambe – Navedba glavnih dejanskih in pravnih okoliščin, na podlagi katerih bi bilo mogoče naložiti globo – Obveznost, da se navede možnost Komisije, da zaradi zavrnitve sodelovanja podjetja med preiskavo poviša globo – Neobstoj

(člen 81(1) ES; uredbi Sveta št. 17, člen 15(2), in št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 1 A, šesti in sedmi odstavek)

Konkurenca – Upravni postopek – Spoštovanje pravice do obrambe – Vpogled v spis – Obseg – Zavrnitev posredovanja dokumenta – Posledice – Nujnost, da se glede dokaznega bremena, ki ga nosi zadevno podjetje, razlikuje med obremenilnimi in razbremenilnimi dokumenti

(člena 81 ES in 82 ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 27(2); Obvestilo Komisije 2005/C 325/07, točki 8 in 27)

(člen 81(1) in (3) ES; Obvestilo Komisije 2001/C 3/02, točke 18, 124 in 133)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 30.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 31 in 62.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 32.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 43.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 44.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke 74, 110, 111, 113 in 146.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 122.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 123 do 125 in 127.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 135 do 138.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 155 do 159 ter 161 in 162.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 160.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 175 do 179.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 185 do 187 in 189.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke 193, od 195 do 197 ter 199 in 200.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 198.)

Če Komisija na področju konkurence v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah izrecno navede, da bo preučila, ali je treba zadevnim podjetjem naložiti globe, ter če poleg tega navede glavne dejanske in pravne elemente, ki lahko privedejo do naložitve globe, kot so teža in trajanje domnevne kršitve ter dejstvo, da je bila ta storjena naklepno ali iz malomarnosti, izpolni svojo obveznost upoštevanja pravice podjetij, da se izjavijo. Tako jim daje potrebne elemente, da se branijo ne samo pred ugotovitvijo kršitve, ampak tudi pred tem, da se jim naloži globa. Pri odmeri glob je pravica do obrambe zadevnih podjetij pred Komisijo zagotovljena z možnostjo predložitve pripomb o trajanju, teži in domnevno protikonkurenčni naravi kršitve. Poleg tega imajo podjetja dodatno jamstvo glede določitve zneska globe, ker ima Splošno sodišče neomejeno pristojnost in lahko med drugim odpravi ali zniža globo na podlagi člena 31 Uredbe št. 1/2003. Posebej je obteževalna okoliščina zavrnitve sodelovanja podjetja med potekom preiskave v Smernicah o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, navedena kot primer obteževalne okoliščine. Ker je Komisija v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah navedla, da bo upoštevala individualno vlogo, ki jo je vsako od podjetij imelo v spornih sporazumih, in da bo znesek globe izražal morebitne obteževalne ali olajševalne okoliščine, naslovno podjetje ne more ne vedeti, da lahko Komisija to obteževalno okoliščino upošteva, če ugotovi, da so izpolnjeni pogoji za njeno uporabo in zato Komisija ne krši njegove pravice do obrambe. (Glej točki 217 in 218.)

Na področju konkurence niti Uredba št. 17, niti Uredba št. 1/2003, niti Uredba št. 773/2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 ES in 82 ES ne vsebujejo določb v zvezi z navzočnostjo odvetnikov pri preiskavi, ki jo izvaja Komisija. Res je, da je treba preprečiti nepopravljive posege v pravico do obrambe v fazi predhodnega postopka, zlasti v fazi preiskave, ki je lahko odločilna za zagotovitev dokazov o nezakonitosti ravnanj podjetij in je podlaga za ugotavljanje njihove odgovornosti. Zato, čeprav se nekatere od pravic, ki izhajajo iz pravice do obrambe, nanašajo le na kontradiktorne postopke, ki sledijo obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, pa je treba druge pravice, na primer pravici do pravne pomoči in do ohranitve zaupnosti komunikacij med odvetnikom in stranko, spoštovati že v fazi zbiranja dokazov. Vendar je treba v okviru določb člena 14 Uredbe št. 17, da bi lahko Komisija na področju konkurence izvajala naloge varuha Pogodbe, zagotoviti, da spoštovanje pravice do obrambe ne posega v polni učinek preiskav. Zato je treba splošna načela prava Unije, ki se nanašajo na pravico do obrambe, tehtati z zagotovitvijo polnega učinka preiskovalnih pooblastil Komisije, tako da se prepreči uničenje ali prikritje upoštevnih dokumentov. Navzočnost zunanjega odvetnika ali pravnika, ki je zaposlen v podjetju, med preiskavo Komisije je zato mogoča, vendar ne sme biti pogoj za zakonitost preiskave. Kadar podjetje to želi in zlasti kadar na kraju, kjer se preiskava izvaja, nima pravnika, lahko podjetje odvetnika za nasvet prosi po telefonu in ga prosi, naj na kraj preiskave pride v najkrajšem možnem času. Da izvajanje te pravice do pomoči odvetnika ne bi oviralo poteka preiskave, lahko osebe, ki so pooblaščene za izvedbo preiskave, nemudoma vstopijo v vse prostore podjetja, podjetje seznanijo z odločbo o preiskavi in zasedejo pisarne po svojem izboru, ne da bi počakale, da se podjetje posvetuje z odvetnikom. Osebe, ki so pooblaščene za izvedbo preiskave, morajo imeti tudi možnost nadzora nad telefonskim in elektronskim komuniciranjem podjetja, da bi preprečile zlasti vzpostavitev stika tega podjetja z drugimi podjetji, na katera se nanaša odločba o preiskavi. Čas, ki ga mora Komisija dati na voljo podjetju za vzpostavitev stika s svojim odvetnikom, preden začne pregledovati in kopirati knjige in druge dokumente, pečatiti prostore ali dokumente ali preden začne uslužbence podjetja zaprošati za ustna pojasnila, je sicer odvisen od okoliščin posameznega primera, vedno pa mora biti zelo omejen in skrajšan na popoln minimum. Tako Komisija ne krši pravice podjetja do obrambe s tem, da je zavrnila njegovo zahtevo, naj njeni inšpektorji pred vstopom v njegove prostore in zlasti pred vstopom v pisarno njegovega generalnega direktorja v čakalnici počakajo do prihoda njegovih zunanjih odvetnikov. Zato je treba dejanje podjetja, ki inšpektorjem Komisije do prihoda odvetnikov ni dovolilo vstopa v stavbo, kar je povzročilo 47-minutno zamudo pri preiskavi, opredeliti kot odklonitev podreditve odločbi o preiskavi v smislu člena 15(1)(c) Uredbe št. 17. (Glej točke 226, 228 in od 230 do 233.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 227.)

Na področju konkurence imajo podjetja obveznost, da v predhodnem postopku aktivno sodelujejo pri preiskavi. Poleg tega tako cilj Uredbe št. 17 kot dejstvo, da so v členu 14 te uredbe našteta pooblastila uradnikov Komisije, kažeta na to, da so preiskave lahko zelo obširne. Pri tem je pravica do vstopa v vse prostore, na vsa zemljišča in v vsa prevozna sredstva podjetij še posebej pomembna, saj mora Komisiji omogočiti, da vse dokaze o kršitvah pravil o konkurenci zbere na njihovem običajnem kraju, to je v poslovnih prostorih podjetij. Komisija lahko svoja preiskovalna pooblastila izvaja v vseh poslovnih prostorih podjetja, na katero se nanaša njena odločba, pri čemer mora spoštovati pravico do obrambe in pravice, ki se nanašajo na varstvo lastnine. Poleg tega Komisija sama odloča o tem, ali ji je treba listino predložiti, in ne zadevno podjetje ali tretja oseba. Zato je že na podlagi samega dejstva, da so odvetniki podjetja inšpektorjem Komisije najprej zavrnili vstop v pisarno enega od direktorjev tega podjetja, mogoče šteti, da je podjetje odklonilo popolno podreditev odločbi o preiskavi, ne da bi morala Komisija dokazati, da je zamuda, ki jo je povzročila ta odklonitev, lahko povzročila uničenje ali prikritje dokumentov. (Glej točke od 236 do 239.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 242.)

Kot zlorabo pooblastil se šteje, če je akt institucije Unije sprejet z izključnim oziroma vsaj odločilnim namenom, da se dosežejo drugi cilji, kot so tisti, na katere se sklicuje, ali da se izogne postopku, ki ga Pogodba posebej določa za obravnavo okoliščin primera. Tako zloraba pooblastil vpliva na akt le, če je na podlagi objektivnih, upoštevnih in skladnih indicev očitno, da je bil akt sprejet z izključnim oziroma vsaj odločilnim namenom, da se dosežejo drugi cilji, kot so tisti, na katere se sklicuje. V zvezi s tem odločilni cilj sprejetja Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, ker je v njih izrecno določeno, da lahko Komisija odklonitev sodelovanja ali poskus oviranja pri preiskavi upošteva kot obteževalni okoliščini pri določitvi globe, ni bil obid kaznovalnega postopka iz člena 15(1)(c) Uredbe št. 17 in med drugim tudi zgornje meje 5000 EUR. Uredba št. 17 je namreč Komisiji pustila veliko polje proste presoje pri določitvi glob. Zato tega, da je s Smernicami o načinu določanja glob vpeljala nov način izračuna glob, ki lahko v nekaterih primerih povzroči povišanje glob, ki pa ne presegajo v tej uredbi predpisanih najvišjih glob, ni mogoče šteti za povišanje glob, ki so pravno določene v členu 15 Uredbe št. 17, za nazaj, saj bi bilo to v nasprotju z načeloma zakonitosti in pravne varnosti. Poleg tega lahko glede na to, da člen 15(2) Uredbe št. 17 meril, ki jih lahko Komisija upošteva pri določitvi globe, ne našteva izčrpno, ravnanje podjetja v upravnem postopku in zlasti odklonitev sodelovanja ali poskusi oviranja med preiskavo spadajo med dejstva, ki se pri tej določitvi upoštevajo. Zato ima Komisija možnost, da odklonitev sodelovanja kaznuje bodisi tako, da zadevnemu podjetju na podlagi določb člena 15(1)(c) Uredbe št. 17 naloži najvišjo globo v višini 5000 EUR, bodisi tako, da pri določitvi globe, ki jo podjetju naloži na podlagi člena 15(2) te uredbe (postal člen 23(2) Uredbe št. 1/2003), odklonitev sodelovanja pri preiskavi upošteva kot obteževalno okoliščino. (Glej točke od 246 do 251.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 253 in 254.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 262 do 272.)

Da bi bilo mogoče podjetje opredeliti kot vodjo, mora biti pomembna gonilna sila omejevalnega sporazuma ali pa mora nositi posebno in posamično odgovornost pri njegovem delovanju. To okoliščino je treba presoditi s splošnega vidika glede na posamezne okoliščine. Zlasti je o tej vlogi mogoče sklepati iz tega, da je podjetje z natančno izdelanimi pobudami samostojno dajalo temeljni zagon omejevalnemu sporazumu. Prav tako je o tej vlogi mogoče sklepati iz vseh indicev, ki se nanašajo na željo podjetja, da zagotovi stabilnost in uspeh omejevalnega sporazuma. To velja v primeru, če je podjetje sodelovalo na sestankih v zvezi z omejevalnim sporazumom v imenu drugega podjetja, ki ni bilo navzoče, in mu je posredovalo rezultate teh sestankov. Enako velja, kadar se izkaže, da je imelo to podjetje osrednjo vlogo pri delovanju omejevalnega sporazuma v praksi, na primer tako, da je organiziralo številne sestanke, da je v okviru omejevalnega sporazuma zbiralo in posredovalo informacije ter da je največkrat podalo predloge, ki so se nanašali na delovanje omejevalnega sporazuma. Poleg tega je dejstvo, da je dejavno bdelo nad spoštovanjem dogovorov, sklenjenih v okviru omejevalnega sporazuma, odločilen dokaz o vlogi podjetja kot vodje. Pritiskanje nekega podjetja na druge udeležence omejevalnega sporazuma ali celo narekovanje njihovega ravnanja, nasprotno, ni nujni pogoj za to, da bi lahko to podjetje opredelili kot vodjo omejevalnega sporazuma. Položaj nekega podjetja na trgu ali sredstva, ki jih ima na voljo, prav tako ne morejo biti indici za vlogo vodje pri kršitvi, čeprav so del konteksta, v okviru katerega je treba take indice presojati. Komisija lahko odloči, da je imelo več podjetij vlogo vodje omejevalnega sporazuma. (Glej točke od 283 do 287.)