Keywords

Summary



Keywords

1. Socialna politika – Zaščita varnosti in zdravja delavcev – Direktiva 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu

(Direktiva Sveta 89/391, člen 7(1) in (3))

2. Socialna politika – Zaščita varnosti in zdravja delavcev – Direktiva 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu

(Direktiva Sveta 89/391, člen 8(2))

3. Socialna politika – Zaščita varnosti in zdravja delavcev – Direktiva 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu

(Direktiva Sveta 89/391, člen 11(2)(c) in (d))

Summary

1. Člen 7(1) Direktive 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu delodajalcem nalaga glavno obveznost določiti enega ali več delavcev, ki naj se ukvarjajo z zaščito in preprečevanjem poklicnih tveganj. Z odstavkom 3 določa obveznost obrniti se na usposobljene osebe zunaj podjetja. Vendar je ta obveznost subsidiarna v primerjavi z obveznostjo, določeno v navedenem odstavku 1, ker obstaja samo, če usposobljene osebe v podjetju in/ali obratu ne zadostujejo za organizacijo teh zaščitnih in preventivnih dejavnosti. Člen 7 Direktive obsega torej hierarhijo obveznosti, naloženih delodajalcem.

Za zagotovitev polne uporabe Direktive 89/391 na jasen in natančen način, mora njen prenos v nacionalno pravo držav članic odražati hierarhijo, določeno v navedenem členu 7. Torej s prepustitvijo izbire delodajalcem o tem, ali bodo zaupali zaščito in preprečevanje poklicnih tveganj notranjim ali zunanjim usposobljenim osebam, nacionalna ureditev ne spoštuje navedene hierarhije obveznosti, zato ni v skladu z navedenim členom 7(1) in (3).

(Glej točke 49, 50, 52 in 54.)

2. Obveznost delodajalca, da mora v skladu s členom 8(2), prvi pododstavek, Direktive 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu za prvo pomoč, gašenje požarov in evakuacijo delavcev imenovati delavce za izvajanje potrebnih ukrepov, ni pogojena z naravo dejavnosti in velikostjo podjetja in/ali obrata. Taka omejitev obveznosti imenovanja ni razvidna iz besedila tega člena, ki ne omenja nobene izjeme ali omejitve obveznosti imenovanja, utemeljene z naravo dejavnosti ali velikostjo podjetja in/ali obrata in bi v nasprotju s ciljem te direktive povzročila, da bi ta obveznost veljala zgolj za velika podjetja in obrate ali tiste, ki opravljajo nekatere dejavnosti, ne da bi bila predvidena jasna in objektivna merila za njihovo določitev.

Po drugi strani pa je mogoče upoštevati pomen ali velikost podjetja in/ali obrata ter naravo dejavnosti, ki jih v njih opravljajo, za konkretizacijo elementov, ki jih urejajo določila člena 8(2), prvi pododstavek, Direktive.

(Glej točke od 60 do 62 in 64.)

3. Čeprav člen 11(1) Direktive 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu za delodajalce predvideva splošno obveznost posvetovanja z delavci in/ali njihovimi zastopniki in omogočanje njihovega sodelovanja pri vseh vprašanjih glede varnosti in zdravja pri delu, pa točka 2 tega člena določa predhodno in ločeno obveznost sodelovanja in posvetovanja z delavci, in sicer tistimi, ki imajo posebno odgovornost glede zaščite varnosti in zdravja delavcev.

Zato z omenjenim členom 11(2)(c) ni skladna nacionalna ureditev, s katero se izvaja prenos, ki ne določa konkretnega in posebnega položaja omenjenih delavcev glede posvetovanja ali uravnoteženega sodelovanja v zvezi z informacijami, predvidenimi v členu 10(1)(a) te direktive. Tako je v primeru nacionalne ureditve, ki vzpostavlja, prvič, obveznost sveta delavcev, oseb, odgovornih za varnost, in delavcev na splošno sodelovati pri raziskavi in oceni tveganj, in določa, drugič, da če delavci, ki niso pogodbeno vezani na delodajalca, ki je odgovoren za delovno mesto, torej delavci zunaj podjetja, delajo na tem delovnem mestu, je ta delodajalec v tem primeru dolžan skrbeti, da so ti delavci obveščeni o tveganjih na njihovih delovnih mestih in da so ustrezno usposobljeni. Taka nacionalna ureditev prenese le splošno obveznost obveščanja, ki je predvidena v členu 10(2) iste direktive.

Poleg tega ne prenese v členu 11(2)(d) določene obveznosti sodelovanja in posvetovanja z omenjenimi delavci niti, ko delodajalec vključi usposobljene osebe zunaj podjetja in/ali obrata.

(Glej točke od 75 do 77, 80, 81 in 91.)