Tožeča stranka v okvir u peteg a razlog a, nave denega podredno, če bi bilo razsojeno, da je uporaba člena 291(2), za 
utemeljit ev sprejetja posamičnih omejevalnih ukrepo v, pravno mogoča v okvir u politike sprejemanja omejevalnih ukrepo v, 
utemeljen ih na členu 215 PDEU, trdi, da je Splošno sodišče v točki 87 sodbe storilo napak o s tem, da je menilo, da 
obveznost obrazložitve pravnih akto v Unije ne zavezuje Sveta, da izrecno nave de, da je Uredba (EU) št. 267/2012 temeljila 
na členu 291(2) PDEU v zvezi s pravno podlago člena 46(2) Uredbe št. 267/2012.
Tožeča stranka v okvir u šestega razlog a trdi, da je Splošno sodišče v točki 115 sodbe napačno uporabilo pravo s tem, da je 
razsodilo, da je mer ilo iz člena 23(2)(d) Uredbe (EU) št. 267/2012 (spor no mer ilo) v skladu z načeli pravne države in 
splošneje z načeli prava Unije, ker naj ne bi bilo „arbitrar no, niti diskreci jsko“ ter v točki 123 sodbe, da „spor no mer ilo 
omejuje diskrecijs ko pravico Sveta z vzpostavitvi jo objektivnih mer il in zagotavlja stopnjo predvidljivosti, ki jo zaht eva 
prav o Unije“. Splošno sodišče naj bi prav tako kršilo pravico do obrambe tožeč e stranke. Tožeča stranka najpre j trdi, da je 
Splošno sodišče sporo mer ilo zaradi njego vega preoblik ovanja razg lasilo za skladnega s pravom Unije, čeprav bi bilo treba 
njego vo zakonito st presoditi glede na to, kakor je oblik ovano v uredbi. Dalje opozar ja, da dejstv o, da je Splošno sodišče 
preoblik ovalo spor no mer ilo, da bi ga opredelilo za zakonito , poseg a v njeno pravico do obrambe s tem, da ji odvzema 
pravico opreti se na nave deno preoblik ovano besedilo, da bi pripravi la svojo obrambo, ker naj ne bi vedela za smisel tega 
preoblik ovanja v času priprave obrambe, pri čemer naj bi mu nasproto vala. Nazadnje, tožeča stranka zatr juje neobstoj 
skladnosti obrazložitve Splošnega sodišča, kar naj bi pomenilo kršit ev njego ve obveznosti obrazložitve. 
(1) Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razvelja vitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 
(UL L 88, str. 1).
(2) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktob ra 2012 o izva janju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih 
proti Iranu (UL L 282, str. 16).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Højes teret (Danska) 24. septembra 2014 – DI 
[Dansk Indust ri], v imenu Ajos A/S proti zapuščini Karst ena Eigila Rasmussena
(Zadeva C-441/14)
(2014/C 421/34)
Jezik postopk a: danščina
Predložitv eno sodišče
Højeste ret
Stranki v postopku v glavni stvar i
Tožeča stranka: DI [Dansk Industr i], v imenu Ajos A/S
Tožena stranka: Zapuščina Karstena Eigila Rasm ussena
Vprašanji za predhodno odločanje
1. Ali splošno načelo prava EU o prepo vedi diskr iminacije na podlagi starosti vključuje prepo ved sistema, kakršen je 
danski, v skladu s kateri m zaposleni niso upravičeni do nadomestila za prenehanje delo vnega razmer ja, če so upra vičeni 
do starostne pokojnine, ki jo na podlagi pokojninsk ega sistema, h kate remu so pristopili pred dopolnjenim 50. letom, 
izplačuje delodaja lec?C 421/24 SL Uradni list Evropske unije 24.11.2014
2. Ali je to, da dansk o sodišče v spor u med zaposlenim in zasebnim deloda jalcem o plačilu nadomestila za prenehanje 
delo vnega razmer ja – ki ga delodaja lcu na podlagi nacionalne zakonodaje, kakršna je opisana v prvem vprašanju, ni 
treba plačati, kar pa ni združljivo s splošnim načelom prava EU o prepo vedi diskr iminacije na podlagi starosti – tehta 
med nave denim načelom in njego vim neposrednim učink om na eni strani ter načelom pravne varnosti in z njim 
povezanim načelom zaupanja v prav o na drugi, na podlagi tega tehtanja pa ugot ovi, da mora načelo pravne varnosti 
prevladati nad načelom prepo vedi diskr iminacije na podlagi starosti in da torej deloda jalcu v skladu z nacionalnim 
prav om ni treba plačati nadomestila za prenehanje delo vnega razmer ja, v skladu s prav om EU? Ali to, da lahk o dela vec, 
odvisno od okoliščin, zaht eva odšk odnino od države zaradi nezdr užljivo sti danskeg a zakona s prav om EU, vpliva na 
odločitev , ali je tako tehtanje mogoče?
Pritožba, ki so jo Zweckv erband Tierk örperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im 
Rheingau- Taunus-Kreis in im Landkreis Limburg- Weilburg i. L. 25. septembra 2014 vložili zoper 
sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 16. julija 2014 v zadevi T-309/12, Zweckv erband 
Tierk örperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau- Taunus-Kreis und im Landkreis 
Limburg- Weilburg proti Evropski komisiji
(Zadeva C-447/14 P)
(2014/C 421/35)
Jezik postopk a: nemščina
Stranke
Pritožnica: Zweckverband Tierk örperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau -Taunus-Kreis und im 
Landkreis Limburg- Weilburg i. L. (zasto pnik: A. Kerkmann, odvetnica)
Druge stranke v postopku: Evropska komisi ja, Saria Bio-Industr ies AG & Co. KG, SecAnim GmbH, Knochen-in Fett-U nion 
GmbH (KFU)
Predloga
Pritožnice Sodišču predlag ajo, naj:
— sodbo Splošnega sodišča Evropske unije v zadevi T-309/12, Zweckverband Tierk örperbeseitigung/K omisi ja (1) razveljavi 
in, če Sodišče meni, da razpolag a z vsemi potrebnimi podatki, samo odloči o spor u, Sklep Komisije z dne 25. aprila 
2012 o državni pomoči SA.25051 (C-19/2010, ex NN 23/2010), ki jo je Nemčija dodelila družbi Zwec kverband 
Tierk örperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheinga u-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg- Weilburg 
gewähr t, C(2012) 2557 final, razg lasi za ničen in Komisi ji naloži plačilo vseh strošk ov pritožbeneg a post opka in 
post opka pred Splošnim sodiščem;
— podredno, izpodbi jano sodbo razveljavi, zadevo predloži Splošnemu sodišču v pono vno odločanje in pridrži odločitev 
o stroških.
Pritožbeni razlogi in bistvene trditv e
Pritožnica v utemeljit ev pritožbe v bistvenem nava ja te pritožbene razloge:
Splošno sodišče je financiranje dodatnih rezer vnih zmog ljivosti s prispevki člano v pritožnice napačno opredelilo za 
državno pomoč s tem, da je menilo, da je članice pritožnice ob upošt evanju dejavnosti, ki se nanaša na ohranit ev rezer v za 
primer izbr uha epizootskih bolezni na območju njene pristojnosti, treba šteti za podjetje v smislu člena 107(1) PDEU. 
Splošno sodišče sicer pravilno meni, da deja vnosti, ki se opravlja jo pri izvajanju javnih pooblastil, niso gospodarske narave, 
ki bi upra vičevala uporabo pravil PDEU o konkurenci. Splošno sodišče prav tako pravilno pojasnjuje, da je nujno, da se 
ločeno preuči vsaka dejavnost pritožnice, da se prever i, ali bi lahk o šlo za deja vnost, ki je povezana z izvajanjem javnih 
pooblastil. Vendar je napačno ugot ovilo, da ohranit ev rezer vnih zmog ljivosti za primer izbr uha epizootskih bolezni ni 
opra vljena pri izva janju javnih pooblastil, ampak pomeni gospodarsk o dejavnost, zaradi kate re se pritožnica v celoti šteje za 
podjetje.24.11.2014 SL Uradni list Evropske unije C 421/25