SL Uradni list Evropske unije C 238/10

Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 6. junija 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v zadevi T-385/06: Aalberts Industries NV, Comap SA, prej Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG proti Evropski komisiji

(Zadeva C-287/11 P)

2011/C 238/15

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, V. Bottka, R. Sauer, zastopniki)

Druge stranke v postopku: Aalberts Industries NV, Comap SA, prej Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo, ki je predmet pritožbe;

— v celoti zavrne tožbo, vloženo pri Splošnem sodišču;

— tožečim strankam naloži plačilo vseh stroškov tega postopka in postopka na prvi stopnji.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija opira svojo pritožbo na teh treh pritožbenih razlogih.

V prvem pritožbenem razlogu navaja, da je Splošno sodišče kršilo različna pravila o dokaznem bremenu in postopkovna dokazna pravila, izkrivilo posamezne dokaze in ni obrazložilo svoje presoje dejstev. Čeprav se Splošno sodišče sklicuje na sodno prakso o potrebi po upoštevanju vseh dokazov, nadaljnja presoja razkriva zelo razdrobljeno razlago, s katero so dokazi obravnavani ločeno in zavrnjeni po delih. To vpliva na analizo posameznih stikov, ki jih odločba šteje za izraze sodelovanja družbe Aalberts v obstoječi kršitvi. Splošno sodišče je dokaze o sodelovanju hčerinskih družb Simplex in Aquatis v trajajoči kršitvi presodilo ločeno, čeprav so se nanašali na eno in isto družbo (Aalberts). Poleg tega in glede teh stikov je Splošno sodišče izkrivilo določene ključne dokaze ali vsaj ni dovolj obrazložilo svojih sklepov glede dokazne vrednosti določenih dokazov. Drugi pritožbeni razlog navaja podredno, in sicer, da čeprav bi bilo treba dejanske ugotovitve Splošnega sodišča potrditi, slednje ne bi smelo odločbe v celoti razglasiti za nično, ker je v njej ugotovilo le delno napako. V sodbi, ki je predmet pritožbe, je podana napačna uporaba prava vsaj v dveh pogledih:

— Prvič, Splošno sodišče je za nično razglasilo odločbo Komisije na podlagi tega, da je imela družba Aquatis drugačno stopnjo vedenja o kartelu v primerjavi z drugimi udeleženci sestankov FNAS v Franciji. Vendar, v skladu z ustaljeno sodno prakso različna stopnja vedenja udeleženca kartela ne bi smela voditi v popolno razveljavitev enotne in trajajoče kršitve, vendar bi lahko vodila največ v delno razveljavitev ugotovitve kršitve in verjetno v znižanje globe.

— Drugič, Splošno sodišče je z razglasitvijo ničnosti odločbe v celoti za družbo Aalberts in njeni hčerinski družbi v zadevi, v kateri bi bila v skladu s sodno prakso delna razglasitev ničnosti najbolj primerna rešitev, prekoračilo svojo pristojnost.

Končno, tudi tretji pritožbeni razlog navaja podredno, da če bo Sodišče prvi in drugi pritožbeni razlog zavrnilo, naj se izračun globe za družbi Simplex in Aquatis v prvem obdobju razveljavi v celoti, če se bo ugotovila kršitev v drugem obdobju. Komisija trdi, da razveljavitev člena 2(b)(2) odločbe ni obrazložena in da, čeprav se je Splošno sodišče oprlo na tako imenovano 10-odstotno omejitev na podlagi člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 (1), je odločilo ultra petita in kršilo načelo kontradiktornosti postopka ter tako pravico do poštenega sojenja, ker se je ni obravnavalo v postopku na prvi stopnji.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).