SL Uradni list Evropske unije C 171/18

Pritožba, ki jo je Fercal – Consultadoria e Serviços, L.da vložila 28. marca 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. januarja 2013 v zadevi T-474/09, Fercal proti UUNT – Jacson of Scandinavia (Jackson Shoes)

(Zadeva C-159/13 P)

2013/C 171/36

Jezik postopka: portugalščina

Stranki

Pritožnik: Fercal – Consultadoria e Serviços, L.da (zastopnik: A. J. Rodrigues, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

Predlog

(a) Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. januarja 2013, ki je bila vročena 25. januarja 2013, v zadevi T-474/09 naj se razveljavi in posledično naj se razveljavi tudi odločba drugega odbora za pritožbe URADA ZA USKLAJEVANJE NA NOTRANJEM TRGU (ZNAMKE IN MODELI) (v nadaljevanju: UUNT) z dne 18. avgusta 2009, R 1253/2008-2, v postopku za ugotavljanje ničnosti št. 2004 C (zahteva za registracijo znamke Skupnosti št. 1 077 858 JACKSON SHOES), ki je bila pritožnici vročena 30. septembra 2009, v skladu z veljavnimi določbami prava Skupnosti;

(b) tako naj se ugotovi veljavnost znamke pritožnice in naj se navedena znamka ohrani v veljavi;

(c) drugi stranki v postopku naj se naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Čeprav sta si imeni JACKSON in JACSON grafično in fonetično podobni, pa ju je pri primerjavi med nasprotujočima si znakoma treba upoštevati v celoti: JACKSON SHOES/JACSON OF SCANDINAVIA AB.

Iz člena 4(1)(b) Direktive Sveta 89/104/EGS (1) z dne 21. decembra 1988 je razvidno, da je pri celoviti presoji verjetnosti zmede odločilno, kako povprečni potrošnik zazna znamke.

Povprečen potrošnik, ki celovito presoja zadevna znaka, se zlahka zave, da gre za raznovrstna razlikovalna znaka: znamko in trgovsko ime – v tem primeru vključitev kratice „AB“prispeva k temu, da so izključene vse možnosti, da bi znamka „JACKSON SHOES“ povprečnega potrošnika zavedla.

Po mnenju pritožnice je ta vidik pomemben, saj člen 4(1)(b) Direktive 89/104/EGS določa, da je pri celoviti presoji verjetnosti zmede odločilno, kako povprečni potrošnik zazna znamke.

Gre za znaka z dobro opredeljenima in različnima funkcijama: znamka je znak, ki razlikuje proizvode in storitve enega podjetja od drugega (člen 4, in fine, uredbe o znamki Skupnosti), trgovsko ime pa je namenjeno identifikaciji podjetja, tako da se lahko razlikuje od drugih podjetij.

Na drugi strani, uporaba podobnih imen – ki se na splošno uporabljajo v več državah – ne more voditi od verjetnosti zmede, kadar so ta imena kombinirana z drugimi elementi, zaradi česar ta uporaba ne zavaja povprečnega potrošnika in tako ne ustvarja nelojalne konkurence z zmedo v zvezi s proizvodi pritožnice in proizvodi nasprotne stranke.

Ni mogoče priznati (na podlagi zgolj trgovskega imena na Švedskem) pravice do izključne uporabe (v vseh državah članicah Evropske unije!) imena, ki ga na splošno uporabljajo tisoči ljudi in tudi druga podjetja v veliko drugih državah EU.

Niti ni mogoče nasprotni stranki priznati pravice, da pritožnici prepreči registracijo znamke JACKSON SHOES za razred 25, če so za ta razred dejansko že registrirane druge znamke Skupnosti s tem imenom.

Poleg tega je nasprotna stranka priznala, da na trgu soobstajajo različne znamke, ki jih je naštela in opisala pritožnica, in tega nikoli ni izpodbijala niti trdila, da bi katera koli od njih lahko zavajala povprečnega potrošnika ali da med njimi obstaja nasprotje.

Kdor kot razlikovalni znak uporabi element s šibkim razlikovalnim učinkom, ki je uporabljen tudi v mnogih drugih razlikovalnih znakih tretjih oseb, ne more preprečiti, da tretje osebe ta isti (ali podoben) znak ponovno uporabijo v kombinaciji z drugimi elementi.

Nič ne preprečuje soobstoja – ki je poleg tega že podan – razlikovalnih znakov s skupnimi podobnimi imeni, če se kot celota razlikujejo.

Ugotovljeno je, da je pritožnica v nasprotju s trditvami nasprotne stranke predložila več dokazov o svojem obstoju in poslovni dejavnosti ne samo na območju Skupnosti ampak tudi v državah Severne Amerike in Severne Afrike, čeprav ne s katalogom kot nasprotna stranka, ki je bil sestavljen zgolj v maternem jeziku in tako geografsko omejen, ampak z večjezično prakso s prestavitvami na najpomembnejših obutvenih sejmih na svetu.

Znamke Skupnosti JACKSON SHOES še toliko bolj ni mogoče zamenjati s trgovskim imenom JACSON OF SCANDINAVIA AB, ker soobstajata že dalj časa in nobena od strank ni navedla škode zaradi soobstoja niti ni izpodbijala konkurence med proizvodi, saj se tudi potrošnik, ko je soočen z nasprotujočima si znakoma, zlahka zave, da gre za znamko in trgovsko ime, oziroma da gre nedvomno za razlikovalna znaka različne vrste.

Poleg tega, kot je priznano v sodbi in kot so stranke sprejele, ko je povprečni potrošnik soočen z znakoma, ju ne zamenjuje, in „[…] preučitev podobnosti znamk mora temeljiti na celotnem vtisu, ki ga te dajejo (glej sodbo Splošnega sodišča z dne 12. novembra 2009 v zadevi Spa Monopole proti UUNT – De Francesco Import (SpagO), T-438/07, še neobjavljena v ZOdl., točka 23 in navedena sodna praksa)“.

Poleg tega in to je bistveno za pravilno odločitev v tej zadevi, druga stranka, to je UUNT, je dovolil registracijo več znamk z besedo „JAKSON“ za označitev čevljev, tako da se ne more popolnoma oddaljiti od te resničnosti, ko odloča o zahtevi za registracijo nove znamke Skupnosti z istim (običajnim) imenom „JAKSON“.

Z neupoštevanjem te resničnosti UUNT ravna diskriminatorno in ne upošteva načela enakega obravnavanja.

Izpodbijana sodba krši člena 8(4) in 53(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 (2) z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti.

(1) Prva direktiva Sveta z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (89/104/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 92).

(2) UL L 78, str. 1.