SL Uradni list Evropske unije C 6/37

Tožba, vložena 21. oktobra 2008 – AES-Tisza proti Komisiji

(Zadeva T-468/08)

(2009/C 6/74)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: AES-Tisza Erőmű kft (AES-Tisza kft) (Tiszaújváros, Madžarska) (zastopnika: T. Ottervanger in E. Henny, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— Odločba Komisije C 41/2005 z dne 4. junija 2008 naj se razglasi za nično;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 2223 konč. z dne 4. junija 2008, s katero je kot nezdružljivo s skupnim trgom razglasila pomoč, ki so jo madžarski organi odobrili v korist nekaterih proizvajalcev električne energije v obliki dolgoročnih sporazumov o nakupu električne energije, sklenjenih pred pridružitvijo Republike Madžarske Evropski uniji, med upravljalcem energetskega omrežja Magyar Villamos Müvek Rt. (v nadaljevanju: MVM), ki je v lasti države Madžarske, in temi proizvajalci (Državna pomoč C 41/2005 (prej NN 49/2005) – Madžarski „nasedli stroški“). V izpodbijani odločbi je tožeča stranka opredeljena kot upravičenka do domnevne državne pomoči in Madžarski je naloženo, da od tožeče stranke izterja pomoč skupaj s pripadajočimi obrestmi.

Tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo, storila očitne napake pri presoji in poleg tega kršila temeljna načela evropskega prava, ker je obveznosti nakupa iz dolgoročnih sporazumov o nakupu med MVM in tožečo stranko obravnavala kot nezakonito državno pomoč. Tožeča stranka v utemeljitev svojih trditev navaja sedem tožbenih razlogov.

Tožeča stranka s prvim tožbenim razlogom trdi, da je Komisija v delu, v katerem je napačno uporabila pravo in storila očitne napake pri presoji, kršila člen 87(1) ES, ker ni v zadostni meri dokazala, da se je z domnevnim ukrepom pomoči tožeči stranki naklonila selektivna prednost iz državnih sredstev.

Drugič, tožeča stranka trdi, da so z odločbo, ker so v njej dolgoročni sporazumi o nakupu opredeljeni kot pomoč in ker se zahteva njena izterjava, kršena temeljna načela prava Skupnosti. Tožeča stranka navaja, da je Komisija kršila njene procesne pravice, ker ni spoštovala pravice do poštenega sojenja. Po mnenju tožeče stranke je Komisija kršila tudi temeljni načeli pravne varnosti in zaupanja v pravo v delu, v katerem je domnevne ukrepe državne pomoči presojala ex post, s čimer se je tako brez kakršnegakoli tehtnega razloga oddaljila od uveljavljenega pravila presoje ex ante. Poleg tega tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila načeli nevtralnosti in enakega obravnavanja.

Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija storila očitne napake pri presoji glede uporabe kumulativnih meril iz člena 87(1) ES v zvezi z dolgoročnimi sporazumi o nakupu tožeče stranke v obdobju po priključitvi.

Četrtič, tožeča stranka navaja, da Komisija ni izpolnila obveznosti obrazložitve iz člena 235 ES, zlasti glede zaključkov, da so dolgoročni sporazumi o nakupu od 1. maja 2004 pomoč, in glede uporabe „protidejanskega“ trga.

Petič, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila člen 87(3)(a) in (c) ES, ker ni priznala vloge, ki so jo dolgoročni sporazumi o nakupu tožeče stranke imeli pri zagotavljanju potrebnih naložb v moderno in posodobljno elektrarno.

Šestič, po mnenju tožeče stranke je Komisija kršila svojo dolžnost jasne opredelitve predmeta izterjave, ni opredelila obsega in vrednosti „obveznosti nakupa“ in je svojo zahtevo za izterjavo utemeljila zgolj z domnevo.

Končno, tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila temeljna načela prava Skupnosti, saj je naložila izterjavo domnevne pomoči.