ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti

–

Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče

–

Stanje, ki ga je treba upoštevati

–

Stanje ob poteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točke od 18 do 20.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh ukrepov, potrebnih za uskladitev s členom 54 Direktive Sveta 96/29/EURATOM z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja (UL L 159, str. 1) – Neobstoj določb, ki bi omogočile izvedbo primernega posredovanja v vseh situacijah, ki privedejo do trajnega izpostavljanja, ki je posledica izrednega radiološkega dogodka ali pretekle ali stare dejavnosti ali delovne aktivnosti.

Izrek

Izrek

1. Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem da ni v predpisanem roku sprejelo vseh zakonskih in drugih potrebnih ukrepov, ki bi omogočili primerno posredovanje v vseh situacijah, ki privedejo do trajnega izpostavljanja, ki je posledica izrednega radiološkega dogodka ali pretekle ali stare dejavnosti ali delovne aktivnosti, ni izpolnilo svojih obveznosti na podlagi člena 53 Direktive Sveta 96/29/EURATOM z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja.

2. Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti

–

Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče

–

Stanje, ki ga je treba upoštevati

–

Stanje po preteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 10.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL L 197, str. 30), v prepisanem roku.

Izrek

Izrek

1) Portugalska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, ni izpolnila obveznosti na podlagi te direktive.

2) Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Summary



Keywords

Prosto gibanje oseb – Delavci – Pravica do ustanavljanja – Državljanstvo Evropske unije – Davčna zakonodaja

(členi 18 ES, 39 ES in 43 ES; Sporazum EGP, člena 28 in 31)

Summary

Neizpolnitev obveznosti iz členov 18 ES, 39 ES in 43 ES ter iz členov 28 in 31 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) s tem, da je država članica sprejela in ohranila v veljavi davčne določbe, ki odlog obdavčitve kapitalskega dobička od odsvojitve zasebne stanovanjske nepremičnine ali stanovanjske pravice na zasebni zadružni zgradbi pogojujejo s tem, da je na novo pridobljena stanovanjska nepremičnina prav tako na nacionalnem ozemlju.

Davčni zavezanec, ki se je odločil prodati prebivanju namenjeno nepremičnino, ki jo ima v posesti v tej državi članici, da bi prenesel prebivališče na ozemlje druge države članice in tam kupil novo nepremičnino, namenjeno prebivanju, je namreč v okviru pravice vsakega državljana Unije, da se prosto giba in prebiva na ozemlju držav članic, ki pride posebej do izraza v členih 43 ES, ki se nanaša na pravico do ustanavljanja, in 39 ES, ki se nanaša na prosto gibanje delavcev, pa tudi v okviru pravic, podeljenih v Sporazumu EGP v členu 28, ki se nanaša na prosto gibanje delavcev, in v členu 31, ki se nanaša na pravico ustanavljanja, neugodno davčno obravnavan v primerjavi z osebami, ki še naprej prebivajo v zadevni državi članici.

Nujnost ohranitve doslednosti davčnega sistema ne more utemeljiti te razlike v obravnavanju, če je treba – da bi argument, ki temelji na taki utemeljitvi, uspel – ugotoviti obstoj neposredne povezave med zadevno davčno ugodnostjo in izravnavo te ugodnosti z določeno davčno dajatvijo.

Ker določbe Pogodbe in Sporazuma o EGP o prostem gibanju oseb nasprotujejo taki zakonodaji, ni treba posebej preučiti navedene zakonodaje glede na člen 56(1) ES in člen 40 Sporazuma EGP, ki se nanašata na prosti pretok kapitala.

(Glej točke 15, 22, 26, 35, 37 in izrek.)
26

Iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da čeprav mora v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES Komisija dokazati obstoj neizpolnitve obveznosti, ki jo zatrjuje, so kljub temu države članice na podlagi člena 10 ES dolžne Komisiji olajševati izpolnjevanje njenih nalog, ki so v skladu s členom 211 ES zlasti skrb za uporabo določb Pogodbe ES in določb, ki jih institucije sprejemajo v skladu s to pogodbo. Glede preverjanja pravilne uporabe v praksi nacionalnih določb za zagotovitev učinkovitega izvajanja direktive je Komisija močno odvisna od navedb, ki jih predloži zadevna država članica, tako da se ta ne more sklicevati na to, da podatki glede nacionalnega prava in prakse, na katere se sklicuje Komisija, niso konkretni, in zato na nedopustnost tožbe (glej zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Nizozemski, točke od 15 do 17 ter navedena sodna praksa, in sodbo z dne 25. oktobra 2007 v zadevi Komisija proti Irski, C-248/05, ZOdl., str. I-9261, točki 67 in 68 ter navedena sodna praksa).
12

Člen 3 nacionalne uredbe določa: „Pokrajinska vlada (prefektura) mora določiti, na katerih vodnih površinah pokrajine zunaj javnih plovnih poti se sme uporabljati osebna plovila. Take predpise je treba potemtakem v vsakem primeru sprejeti za: 1) vodne površine, na katere tako močno vplivajo dejavnosti človeka, da se morebitnega hrupa in drugih motenj zaradi uporabe osebnih plovil ne more šteti za znatno motenje skupnosti ali okolja, 2) vodne površine, ki ne ležijo v neposredni bližini stanovanjskih območij ali območij počitniških hiš in so majhne vrednosti za varstvo narave in okolja, biološko raznovrstnost, življenje v naravi, športno ali poklicno ribištvo, in 3) druge vodne površine, na katerih uporaba osebnih plovil ne obremenjuje skupnosti s hrupom ali drugimi motnjami in tudi ne pomeni tveganja poškodbe ali bistvenega motenja živalstva ali rastlinstva ali prenosa nalezljivih bolezni. Länsstyrelsen lahko poleg tega izda predpise o določitvi javnih plovnih poti za uporabo osebnih plovil – če je to potrebno za preprečevanje motenj ali tveganja poškodb v skladu z odstavkom 1, točka 3 – ter o dovoznih in izvoznih poteh k javnim plovnim potem in od njih.“
1.

Francoska republika s tem, da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za zagotovitev spoštovanja členov 4, 8 in 9 Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991, in člena 14(a), (b) in (c) Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, ni izpolnila obveznosti iz teh določb.
1)

Francoska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos členov od 1 do 4 in od 9 do 13 Direktive 2001/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001 o spremembah Direktiv Sveta 89/48/EGS in 92/51/EGS o splošnem sistemu priznavanja poklicnih kvalifikacij in Direktiv Sveta 77/452/EGS, 77/453/EGS, 78/686/EGS, 78/687/EGS, 78/1026/EGS, 78/1027/EGS, 80/154/EGS, 80/155/EGS, 85/384/EGS, 85/432/EGS, 85/433/EGS in 93/16/EGS v zvezi s poklici medicinske sestre, odgovorne za splošno zdravstveno nego, zobozdravnika, veterinarja, babice, arhitekta, farmacevta in zdravnika, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
1)

Italijanska republika s tem, da v predpisanih rokih ni sprejela vseh nujnih ukrepov, da bi od prejemnikov dobila vračila pomoči, ki so bile razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom z Odločbo Komisije 2003/193/ES z dne 5. junija 2002, ki se nanaša na državno pomoč v zvezi z davčnimi olajšavami in posojili pod ugodnimi pogoji, ki jih je Italija priznala javnim storitvenim podjetjem s pretežno javnim kapitalom, ni izpolnila obveznosti iz členov 3 in 4 te odločbe.
62

V skladu z ustaljeno sodno prakso razlaga posameznega pravila prava Skupnosti, ki jo Sodišče poda pri izvrševanju pristojnosti na podlagi člena 234 ES, po potrebi pojasnjuje in natančneje določa pomen in obseg tega pravila, tako kot bi se moralo razumeti in uporabljati od začetka njegove veljave. Iz tega izhaja, da sodnik pravilo, za katero je veljala taka razlaga, lahko uporabi – in tudi mora – tudi za pravna razmerja, nastala in oblikovana, preden je Sodišče odločilo o predlogu za sprejetje predhodne odločbe, če so tudi sicer izpolnjeni pogoji za predložitev spora o uporabi omenjenega pravila pristojnemu sodišču (glej zlasti sodbe z dne 2. februarja 1988 v zadevi Blaizot, 24/86, Recueil, str. 379, točka 27; z dne 15. decembra 1995 v zadevi Bosman, C-415/93, Recueil, str. I-4921, točka 141, in z dne 10. januarja 2006 v zadevi Skov in Bilka, C-402/03, ZOdl., str. I-199, točka 50).
18

Oberlandesgericht München je 26. februarja 2004 ti tožbi zavrnilo tudi v pritožbenem postopku, ker so spremembe, ki so izhajale iz izdaje Uredbe št. 1400/2002, zahtevale reorganizacijo distribucijske mreže BMW. Po mnenju tega sodišča so namreč omejitve konkurence, ki so bile do zdaj združljive z Uredbo št. 1475/95, odslej pomenile nedopustne omejitve v smislu člena 4 Uredbe št. 1400/2002, tako da bi vse določbe, ki omejujejo konkurenco in so vključene v pogodbe o distribuciji, ne glede na odpoved teh pogodb z dnem 30. septembra 2003, postale nične 1. oktobra 2003. BMW torej ni mogla sprejeti, niti samo do 30. septembra 2004, pogodb o distribuciji brez določb, ki omejujejo konkurenco, oziroma sploh nobenih pogodb o distribuciji, če bi bile te popolnoma neveljavne po nacionalnem pravu.
7

Člen 7 Uredbe o zagotovljenih količinah za mleko (Milchgarantiemengenverordnung) z naslovom Prodaja. Zakup. Dedovanje, določa: „V primeru zakupa ali prodaje celotnega obrata ali njegovega dela med sorodniki ali zakonci, v primeru prevzema s predčasnim dedovanjem in v primeru prenosa celotnega obrata ali njegovega dela z zakonitim ali oporočnim dedovanjem je treba določbe, navedene v pravnih aktih iz člena 1 za prenos referenčnih količin, uporabljati tudi, če je bil prenos izvršen med 1. januarjem 1983 in 1. aprilom 1984. (1a) Če je obrat v celoti prenešen, odstopljen ali vrnjen na podlagi prodajne ali zakupne pogodbe, se prenešena referenčna količina, če je bila dodeljena v skladu s členom 3a(1), zadnji pododstavek, in (3), prvi stavek, druga različica, Uredbe (EGS) št. 857/84, sprosti v korist Zvezne republike Nemčije, če je bil prenos izvršen pred potekom roka, ki je v ta namen določen v pravnih aktih iz člena 1. (2) Če se deli obrata, ki se uporabljajo za proizvodnjo mleka, prenesejo ali odstopijo na podlagi prodajne ali zakupne pogodbe po 1. aprilu 1984, se brez poseganja v odstavek 3 del referenčne količine, ki je sorazmeren prenešenemu ali odstopljenemu delu, a ne presega 12.000 kg/ha, prenese na kupca ali zakupnika. […] (3a) Če so deli obrata, ki se uporabljajo za proizvodnjo mleka, vrnjeni zakupodajalcu po 30. septembru 1984 v skladu z zakupno pogodbo, sklenjeno pred 2. aprilom 1984, se do 5 hektarov odstopljene površine ne prenese nobena referenčna količina; […] Prenos referenčnih količin v skladu s prvim stavkom ne vključuje referenčnih količin, ki so bile sproščene in dodeljene zakupniku proti plačilu na podlagi povezanih določb člena 2a(4), peti stavek, in člena 2a(3) Milchaufgabevergütungsgesetz [zakona o nadomestilu dajatev za mleko]. (3b) Če so deli obrata vrnjeni zakupodajalcu po 30. juniju 1986 v skladu z zakupno pogodbo, sklenjeno po 1. aprilu 1984, se referenčna količina, katere prenos je bil potrjen ob odstopu zakupljene stvari v skladu s členom 9(2), prvi stavek, točka 3, prenese, razen če je bila v mirovanju pred vrnitvijo zakupljene stvari ali se je sprostila proti plačilu za dokončno prenehanje proizvodnje mleka; vendar prenešena referenčna količina ne presega količine, do katere ima zakupodajalec še vedno pravico, preden se vrne. (4) Odstavki od 1 do 3 se uporabljajo tudi za pravna razmerja, ki imajo primerljive pravne posledice.“
20

V odgovoru na tožbo Kraljevina Španija na začetku meni, da ni pravilno, da se „skrajno omejeno“ opredeli področje veljave obveznosti nadomestila avtorjem, ki jo predvideva španska zakonodaja, saj naj bi Komisija nepravilno enačila „ustanove“ in „organizacije“. Neobstoj pridobitnega namena je dejansko pogoj, ki ne velja le za samo ustanovo, ampak tudi za organizacije, ki jim ta ustanova pripada. Izenačitev ustanove in organizacije bi tako vodila do zmede, saj daje vtis, da morata pridobitnost in javni interes veljati za ustanove, in ne za organizacije, ki jim ustanova pripada. V teh okoliščinah bi bilo področje uporabe te določbe, ki ga Komisija opisuje kot skrajno omejenega, širše. Poleg tega naj bi zasebne družbe zelo pogosto opravljale dejavnosti pokroviteljstva in sponzoriranja z brezplačnim javnim posojanjem del in nič ne nasprotuje temu, da so organizacije, ki so lastnice teh ustanov, plačevale nadomestilo avtorjem, ki to zahtevajo.
20

Cilj Uredbe št. 1408/71 je zagotoviti, kot določata njena druga in četrta uvodna izjava, prosto gibanje zaposlenih in samozaposlenih oseb v Evropski skupnosti ter pri tem upoštevati posebnosti posameznih nacionalnih zakonodaj o socialni varnosti. V ta namen ta uredba, kot izhaja iz njene pete, šeste in desete uvodne izjave, določa načelo enakega obravnavanja vseh državljanov držav članic v različnih nacionalnih zakonodajah ter ima cilj, da se kar najbolje zagotovi enako obravnavanje vseh oseb, zaposlenih na ozemlju države članice, in ne kaznuje delavcev, ki uresničujejo pravico do prostega gibanja. Ureditev, ki jo vzpostavlja Uredba št. 1408/71, je le uskladitvena ureditev, ki se nanaša predvsem na določitev zakonodaje ali zakonodaj, ki se uporabljajo za zaposlene in samozaposlene osebe, ki v različnih okoliščinah uresničujejo pravico do prostega gibanja (sodba z dne 9. marca 2006 v zadevi Piatkowski, C-493/04, ZOdl., str. I-2369, točke 19 in 20).
28

To presojo pravne narave sklepov odbora in obsega obveznosti, ki so naložene carinskim organom pri upoštevanju tega sklepa, podpira tudi cilj, ki ga zasleduje ustanovitev odbora. Kot izhaja iz sedme uvodne izjave tega zakonika, se je ta odbor ustanovil samo z namenom, da se zagotovi tesno in učinkovito sodelovanje med državami članicami in Komisijo na področju, ki ga ureja ta zakonik. Glede zahtev za predelavo pod carinskim nadzorom to sodelovanje lahko vključuje – oziroma včasih mora vključevati – preverjanje gospodarskih pogojev iz členov 133(e) Carinskega zakonika in 502 izvedbene uredbe ter posvetovanje z odborom, preden upoštevni carinski organi izdajo dovoljenje ali po tem.
9

Opozoriti je treba, da člen 4 Direktive določa posebej načrtovan in okrepljen sistem varovanja za vrste iz Priloge I in za selitvene vrste, ki ga upravičuje dejstvo, da gre pri prvih za najbolj ogrožene vrste, pri drugih pa za vrste, ki so skupna dediščina Skupnosti (glej v tem smislu sodbi z dne 23. maja 1990 v zadevi Van den Burg, C-169/89, Recueil, str. I-2143, točka 11, in z dne 11. julija 1996 v zadevi Royal Society for the Protection of Birds, C-44/95, Recueil, str. I-3805, točki 23 in 26).
Pojem uporabnika ali „prizadetega“ podjetja v smislu člena 4(1) Direktive 2002/21 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, s katerim je vsakemu uporabniku ali podjetju, ki zagotavlja taka omrežja in/ali storitve, podeljena pravica do pritožbe zoper odločbo, ki jo sprejme nacionalni regulativni organ in ki ga prizadeva, in pojem „zadevne“ stranke v smislu člena 16(3) te direktive, ki zadnjenavedenemu v primeru odločbe, ki se nanaša na preklic obveznosti, naloženih podjetju s (prej) pomembno tržno močjo na upoštevnem trgu, podeljuje pravico, da je v ustreznem roku obveščeno o tem preklicu, je treba razlagati tako, da se lahko nanašata ne samo na podjetje s (prej) pomembno tržno močjo na upoštevnem trgu, ki je predmet odločbe nacionalnega regulativnega organa, sprejete v postopku analize trga na podlagi člena 16 iste direktive in katere naslovnik je, ampak tudi na uporabnike in konkurente tega podjetja s (prej) pomembno tržno močjo, ki sami niso naslovniki te odločbe, vendar ta zadeva njihove pravice.

(Glej točki 43, 48 in točko 1 izreka.)
Glede izjeme v zvezi s pravnimi nasveti, predvidene v členu 4(2), druga alinea, Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, mora institucija, od katere se zahteva razkritje dokumenta, preveriti, ali se ta dokument nanaša na pravne nasvete in, če se, določiti, kateri njegovi deli ustrezajo in lahko torej spadajo na področje uporabe navedene izjeme.

Ker niti v Uredbi št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije niti v njenih pripravljalnih dokumentih ni pojasnil o obsegu pojma „varstvo“ pravnih nasvetov, ga je treba razlagati glede na sistematičnost in namen ureditve, katere del je. Izjemo v zvezi s pravnimi nasveti iz člena 4(2), druga alinea, navedene uredbe je torej treba razlagati tako, da je njen namen varovati interes institucije, da zahteva pravne nasvete in prejme odkrite, objektivne in popolne nasvete.

Tveganje za poseg v ta interes mora biti razumno predvidljivo in ne le hipotetično, da se ga lahko uveljavlja.

V zvezi s tem splošna in abstraktna navedba tveganja, da lahko razkritje pravnih mnenj v zvezi z zakonodajnimi postopki povzroči dvome o zakonitosti zakonodajnih aktov, ne more zadostovati za opredelitev oslabitve varstva pravnih nasvetov v smislu navedene določbe in torej ne more utemeljiti zavrnitve razkritja teh mnenj. Ravno preglednost v zvezi s tem namreč omogoča javno razpravo o razhajanjih med različnimi mnenji ter daje institucijam večjo legitimnost v očeh evropskih državljanov in povečuje njihovo zaupanje. Pomanjkanje informacij in razprav lahko namreč pri državljanih vzbudi dvome o zakonitosti posameznega akta in legitimnosti celotnega postopka odločanja. Poleg tega se tveganje za nastanek dvomov pri evropskih državljanih glede zakonitosti akta, ki ga je sprejel zakonodajalec Skupnosti, čeprav je pravna služba Sveta podala negativno mnenje v zvezi s tem aktom, najverjetneje ne bo uresničilo, če se bolje obrazloži navedeni akt, tako da se poudarijo razlogi, zakaj to negativno mnenje ni bilo upoštevano.

(Glej točke od 41 do 43 in od 59 do 61.)
Keywords

Summary



Keywords

Svobodno opravljanje storitev – Omejitve

(členi 45 ES, 49 ES in 55 ES; Uredba Sveta št. 2092/91)

Summary

Država članica, ki zahteva, da morajo zasebni organi kontrole proizvodov ekološke pridelave, ki imajo sedež in so pridobili odobritev v drugi državi članici, imeti v prvi državi članici podružnico, da bi v njej lahko izvajali svojo dejavnost, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 ES.

Na eni strani namreč pomožne in pripravljalne vloge, ki je bila na zasebne organe prenesena z Uredbo št. 2092/91 o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil, glede na nadzorni organ oblasti ni mogoče šteti kot neposredno in posebno sodelovanje pri izvajanju javne oblasti v smislu člena 55 ES v povezavi s členom 45, prvi odstavek, ES, ki bi upravičevalo izjemo na podlagi teh določb, ampak kot dodatno dejavnost, ki jo je mogoče ločiti od izvajanja take oblasti. Po drugi strani takšna zahteva presega to, kar je objektivno nujno za dosego cilja varstva potrošnikov, kar bi lahko upravičilo omejitve svobode opravljanja storitev.

(Glej točke 37, 38, 44, 48 in 52 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Določbe Pogodbe – Področje uporabe

(členi 43 ES in od 56 ES do 58 ES)

2. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja

(člen 43 ES)

Summary

1. Davčni predpisi na področju davkov na dediščino, ki kot pogoj za oprostitev plačila teh davkov, predvidenih za družinska podjetja, določajo neko število zaposlenih delavcev v regiji zadevne države članice, močno vplivajo na svobodo ustanavljanja in sodijo na področje uporabe člena 43 ES. Če ima tak nacionalni ukrep omejevalne učinke na prosti pretok kapitala, bi bili taki učinki neizogibna posledica morebitne ovire za svobodo ustanavljanja in ne bi upravičevali preučitve navedenega ukrepa z vidika členov od 56 ES do 58 ES.

(Glej točke 12, 16 in 18.)

2. Če ni utemeljenega razloga, da davčni predpisi države članice na področju davkov na dediščino iz oprostitve plačila teh davkov, predvidene za družinska podjetja, izključujejo podjetja, ki so tri leta pred smrtjo zapustnika zaposlovala vsaj pet delavcev v drugi državi članici, medtem ko tako oprostitev dovoljujejo, če so delavci zaposleni v regiji prve države članice, so ti predpisi v nasprotju s členom 43 ES.

Ti predpisi so namreč v nasprotju s členom 43 ES predvsem v tem, da določajo različno obravnavanje med davčnimi zavezanci glede na kraj sedeža družbe, v kateri imajo ti zavezanci kapitalski delež in ki v določenem obdobju zaposluje določeno število delavcev. Ti predpisi uvajajo posredno diskriminacijo med davčnimi zavezanci na podlagi kraja zaposlovanja določenega števila delavcev v določenem obdobju, s tem da ta pogoj nesporno lažje izpolni družba, ki že ima sedež v zadevni državi članici.

Takih predpisov tudi ni mogoče upravičiti s sklicevanjem na preživetje malih in srednje velikih podjetij ter na ohranitev zaposlovanja v njih, ker so podjetja s sedežem v drugi državi članici glede cilja, da se prepreči, da obremenitev z davkom na dediščino ne bi ogrozila kontinuitete družinskih podjetij in torej delovnih mest, ki jih ta zagotavljajo, v primerljivem položaju kot podjetja s sedežem v prvi državi članici.

Zadevnih predpisov poleg tega ni mogoče upravičiti s potrebo po zaščiti učinkovitosti davčnega nadzora, ker bi davčni organi lahko od zadevnih davčnih zavezancev zahtevali, da sami predložijo dokaze, ki so potrebni, da se v celoti zagotovi, da se navedene ugodnosti dodeli le, če zadevne zaposlitve izpolnjujejo merila, določena z nacionalnim pravom.

(Glej točke 19, 21, 22, od 27 do 29 in izrek.)
Člen 21 Uredbe Sveta št 1254/1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso je treba razlagati v smislu, da je posledica nespoštovanja roka za posredovanje obvestila v računalniško bazo podatkov glede premika goveda na gospodarstvo ali z njega — ki je določen v členu 7(1), druga alinea, Uredbe št. 1760/2000 o uvedbi sistema za identifikacijo in registracijo govedi ter o označevanju govejega mesa in proizvodov iz govejega mesa in razveljavitvi Uredbe št. 820/97 — neupravičenost do klavne premije za navedeno govedo in zato vodi do izključitve te premije glede navedene živali. Iz besedila omenjenega člena 21 Uredbe št. 1254/1999 namreč jasno izhaja, da je, kot je navedeno v osemnajsti uvodni izjavi te uredbe, dodelitev klavne premije pogojena s tem, da da bi se morali zadevni rejci živali držati ustreznih predpisov Skupnosti o identifikaciji in registraciji govedi.

Taka razlaga je podprta s cilji, ki jih zasleduje Uredba št. 1760/2000, ki se, kot izhaja iz četrte do sedme uvodne izjave te uredbe, nanašajo na izboljšanje zaupanja potrošnikov v kakovost govejega mesa in proizvodov, izdelanih na osnovi tega mesa, ohranitev varovanja javnega zdravja in okrepitev trajne stabilnosti trga z govejim mesom.

(Glej točke 32, 40, 43 in točko 1 izreka.)