ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Državljanstvo Evropske unije – Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Direktiva 2004/38 – Pravica do izstopa in vstopa – Področje uporabe

(člen 21 PDEU; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38, člen 4(1))

2. Državljanstvo Evropske unije – Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Direktiva 2004/38 – Omejitev pravice do vstopa in prebivanja zaradi javnega reda ali javne varnosti

(člen 21 PDEU; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38, člen 27)

Summary

1. Status državljana Unije evropskemu državljanu omogoča, da – tudi proti svoji državi članici izvora – uveljavlja pravice, ki so povezane s tem statusom, predvsem pravico do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, kot je podeljena s členom 21 PDEU. Pravica do prostega gibanja vključuje tako pravico, da državljani Evropske unije vstopajo v drugo državo članico, kot je njihova država članica izvora, kot tudi soodnosno pravico slednjo zapustiti. Temeljnim svoboščinam, zagotovljenim s Pogodbo, bi bila namreč odvzeta vsebina, če bi država članica izvora lahko brez tehtne utemeljitve prepovedala svojim državljanom zapustiti njeno ozemlje zaradi vstopa na ozemlje druge države članice.

Glede na to, da člen 4(1) Direktive 2004/38 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic izrecno določa, da imajo vsi državljani Unije z veljavno osebno izkaznico ali potnim listom pravico, da zapustijo ozemlje države članice zaradi potovanja v drugo državo članico, spada položaj osebe, ki ji je prepovedan izstop iz države, katere državljan je, na področje uporabe navedene direktive.

(Glej točke od 24 do 27.)

2. Člen 21 PDEU in člen 27 Direktive 2004/38 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki dopušča omejitev pravice državljana države članice, da potuje na ozemlje druge države članice, zlasti iz razloga, ker je bil v drugi državi članici kazensko obsojen zaradi prometa s prepovedanimi drogami, pod pogojem, prvič, da osebno obnašanje tega državljana predstavlja resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo, ki prizadene osnovni interes družbe, drugič, da je predviden omejitveni ukrep primeren za zagotovitev uresničitve zastavljenega cilja in ne gre preko tega, kar je potrebno za dosego tega, in tretjič, da je ta ukrep lahko predmet učinkovitega sodnega nadzora, ki omogoča preizkus njegove zakonitosti glede dejstev in glede prava z vidika zahtev prava Unije.

(Glej točko 42 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – Obseg jamstva v korist tretje osebe, ki ga zagotavlja obvezno zavarovanje – Izključitvene določbe – Nesreča, ki jo povzroči nezavarovan voznik

(direktive Sveta 72/166, 84/5, člen 2(1), in 90/232, člen 1, prvi odstavek)

Summary

Člen 1, prvi odstavek, Tretje direktive 90/232 in člen 2(1) Druge direktive 84/5 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, katere učinek bi bila samodejna izključitev obveznosti zavarovatelja, da plača odškodnino oškodovancu v prometni nesreči, če je to nesrečo povzročil voznik, ki ni bil zavarovan v okviru zavarovalne police, ta oškodovanec, ki je bil ob nesreči potnik, pa je bil zavarovan za vožnjo tega vozila in je temu vozniku dovolil voziti.

Ta razlaga se ne razlikuje glede na to, ali je zavarovanec, ki je oškodovanec v nesreči, vedel, da oseba, ki ji je dovolil voziti, za to ni zavarovana, ali je menil, da je zavarovana, ali pa o tem sploh ni razmišljal.

Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil iz člena 3(1) Prve direktive 72/166 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil mora kriti vse oškodovance, razen voznika vozila, s katerim je bila povzročena materialna škoda ali telesne poškodbe, razen če je mogoče uporabiti eno od izjem, ki so izrecno določene s Prvo, Drugo ali Tretjo direktivo.

(Glej točke 44, 46 in 50 ter točki 1 in 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Kamelje meso – Uvrstitev pod tarifno podštevilko 0208 90 40 kombinirane nomenklature – Pogoj – Kamele, ki živijo v divjini in se jih lovi

(Uredba Sveta št. 2658/87, Priloga I; Uredba Komisije št. 1549/2006)

Summary

Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1549/2006, je treba razlagati tako, da je kamelje meso treba uvrstiti pod tarifno podštevilko 0208 90 40 kot „drugo meso divjačine“, če kamele, od katerih prihaja to meso, živijo v divjini in se jih lovi.

(Glej točko 31 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Osebe, ki so dolžne plačati davek

(Direktiva Sveta 77/388, člen 21(1)(b))

Summary

Člen 21(1)(b) Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2000/65, je treba razlagati tako, da za to, da se davčnega zavezanca šteje za „davčnega zavezanca, ki nima sedeža na ozemlju države“, zadošča, da ima sedež gospodarske dejavnosti zunaj te države.

Zlasti v položaju, v katerem je, prvič, sedež gospodarske dejavnosti davčnega zavezanca poznan in je zunaj države naročnika, in drugič, ni sporno, da gre za dejanski in resničen sedež, ne pa za navidezen sedež ali ustanovitev, ni mogoče upoštevati morebitnega stalnega prebivališča davčnega zavezanca v tej državi.

Domneva, da storitev opravi „davčni zavezanec, ki nima sedeža na ozemlju države“, če je sedež gospodarske dejavnosti navedenega zavezanca zunaj te države, ne glede na to, kje ima stalno prebivališče, omogoča, da naročniku s sedežem v državi, ki ve, da ima izvajalec sedež gospodarske dejavnosti zunaj te države, ni treba raziskovati, kje ima ta izvajalec stalno prebivališče, in torej prispeva k zagotavljanju zanesljivega in pravilnega pobiranja davka na dodano vrednost.

(Glej točke 28, od 34 do 36 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Okolje – Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje – Direktiva 2001/42 – Posvetovanja – Posvetovalni organ

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/42, člen 6(3))

2. Okolje – Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje – Direktiva 2001/42 – Posvetovanja – Obveznost države članice, da organom in zadevni javnosti da ustrezen rok za podajo njihovih mnenj – Obseg

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/42, člen 6, od (2) do (4))

Summary

1. Za okoliščine, v katerih je za del ozemlja države članice z decentraliziranimi pristojnostmi v skladu s členom 6(3) Direktive 2001/42 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje določen en sam organ, ta člen ne nalaga, da je treba v smislu te določbe oblikovati ali določiti drug posvetovalni organ, če je znotraj organa, ki je običajno pristojen in določen za posvetovanje na področju okolja, funkcionalna ločenost organizirana tako, da ima upravni organ znotraj nje dejansko samostojnost, kar še zlasti pomeni, da ima svoja administrativna sredstva in svoje osebje ter lahko tako opravlja naloge, ki so posvetovalnemu organu dodeljene v smislu člena 6(3) te direktive, in predvsem da lahko objektivno poda mnenje glede načrta ali programa, ki ga sprejema organ, s katerim je povezan.

(Glej točki 41 in 43 ter točko 1 izreka.)

2. Člen 6(2) Direktive 2001/42 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje je treba razlagati tako, da ne določa, da morajo biti roki, v katerih bi organi, ki so bili določeni, in javnost, ki jo ali bi jo lahko to zadevalo v smislu odstavkov 3 in 4 tega člena, lahko izrazili svoje mnenje glede osnutka načrta ali programa in glede okoljskega poročila, natančno določeni z nacionalno zakonodajo, s katero je prenesena ta direktiva, in zato ta določba ne nasprotuje temu, da organ, ki izvaja načrt ali program, določi te roke za vsak primer posebej. Vendar v tem primeru ta člen 6(2) določa, da za posvetovanje teh organov in javnosti o osnutku načrta ali o danem programu, zadostuje ustrezno določen rok, ki jim daje dejansko priložnost, da dovolj zgodaj izrazijo svoje mnenje glede tega osnutka načrta ali programa in glede okoljskega poročila tega načrta ali programa.

(Glej točko 50 in točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Postopek za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe – Direktiva 98/34 – Tehnični predpis – Pojem

(Direktiva 98/34 Evropskega parlamenta in Sveta, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48, člen 1, točka 11)

Summary

Člen 1, točka 11, Direktive 98/34 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48, je treba razlagati tako, da določbe, ki določajo splošne zahteve glede izvedbe električnih inštalacij, sestave elektrotehničnega materiala in zaščite tega materiala zaradi zagotavljanja varstva delavcev, kakršne so te v belgijski ureditvi v zvezi minimalnimi varnostnimi zahtevami za nekatere starejše električne inštalacije na delovnih mestih, niso tehnični predpisi v smislu te določbe, katerih osnutke je treba sporočiti v skladu s členom 8(1), prvi pododstavek, navedene direktive.

(Glej točko 22 in izrek.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Davčne določbe – Notranji davki – Dajatev za onesnaževanje, ki se plača za motorna vozila ob prvi registraciji na nacionalnem ozemlju – Dajatev, ki se uporablja za uvožena rabljena vozila in ji ne ustreza nobena dajatev za enako stara in enako obrabljena vozila, ki so na nacionalnem trgu – Nedopustnost (člen 110 PDEU) (Glej točki 28 in 29 ter izrek.)

2. Vprašanja za predhodno odločanje – Razlaga – Časovni učinki razlagalnih sodb – Retroaktivni učinek – Omejitev, ki jo določi Sodišče – Pogoji – Pomen finančnih posledic sodbe za zadevno državo članico – Neodločilno merilo (člen 110 PDEU) (Glej točke od 32 do 36.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunalul Gorj – Registracija rabljenih vozil, ki so bila prej registrirana v drugih državah članicah – Okoljska dajatev za vozila pri prvi registraciji v državi članici – Opredelitev merila „dneva prve registracije“ – Združljivost nacionalne ureditve s členom 110 PDEU – Veljavnost oprostitve od plačila dajatve, uvedene za nekatere kategorije vozil – Morebitna možnost uporabe načela „onesnaževalec plača“.

Izrek

Izrek

Člen 110 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica uvede okoljsko dajatev za onesnaževanje, ki jo je treba plačati za motorna vozila ob prvi registraciji v tej državi članici, če ta davčni ukrep učinkuje tako, da v tej državi članici odvrača od uporabe rabljenih vozil, ki so bila kupljena v drugih državah članicah, ne da bi hkrati odvračal od nakupa rabljenih vozil, ki so enako stara in enako obrabljena, na nacionalnem trgu.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti

–

Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče

–

Upoštevni položaj

–

Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 258 PDEU; Direktiva Sveta 1999/30, člen 5(1))

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 5(1) Direktive Sveta 1999/30/ES z dne 22. aprila 1999 o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev in svinca v zunanjem zraku (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 164) – Prekoračitev mejnih vrednosti za delce PM10 v zunanjem zraku v letih 2005, 2006 in 2007 na območjih SW 2 in SW 4 ter v letih 2005 in 2006 na območju SW 5.

Izrek

Izrek

1. Kraljevina Švedska s tem, da je presegla mejne vrednosti za koncentracije PM10 v zunanjem zraku v letih 2005, 2006 in 2007 na območjih SW 2 in SW 4 ter v letih 2005 in 2006 na območju SW 5, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) Direktive Sveta 1999/30/ES z dne 22. aprila 1999 o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev in svinca v zunanjem zraku.

2. Kraljevini Švedski se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Summary



Keywords

Promet – Pomorski promet – Svoboda opravljanja storitev – Pomorska kabotaža – Nacionalni predpisi, na podlagi katerih je za opravljanje storitev pomorske kabotaže potrebno predhodno dovoljenje

(Uredba Sveta št. 3577/92, člena 1 in 4)

Summary

Povezane določbe členov 1 in 4 Uredbe Sveta (EGS) št. 3577/92 z dne 7. decembra 1992 o uporabi načela prostega pretoka storitev v pomorskem prometu med državami članicami (pomorska kabotaža) je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki uvaja sistem predhodnega dovoljenja za storitve pomorske kabotaže in določa sprejetje upravnih odločb, ki nalagajo upoštevanje nekaterih terminov prihodov in odhodov iz razlogov, ki so na eni strani povezani z varnostjo ladij in s pristaniškim redom ter na drugi strani z obveznostmi gospodarske javne službe, če tak sistem temelji na merilih, ki so objektivna, nediskriminatorna in vnaprej določena, zlasti kadar želi več ladjarjev sočasno vpluti v isto pristanišče. Pri upravnih odločbah, ki nalagajo obveznosti gospodarske javne službe, je med drugim nujno dokazati dejansko potrebo po gospodarski javni službi zaradi neustreznosti rednih prevoznih storitev v razmerah proste konkurence. Naloga nacionalnega sodišča je, da presodi, ali so ti pogoji izpolnjeni.

(Glej točko 63 in izrek.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti

–

Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče

–

Upoštevni položaj

–

Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 258 PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 273/2004, člen 12; Uredba Sveta št. 111/2005, člen 31) (Glej točke od 15 do 18.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 12 Uredbe (ES) št. 273/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 8, str. 46) in s členom 31 Uredbe Sveta (ES) št. 111/2005 z dne 22. decembra 2004 o določitvi pravil za nadzor trgovine s predhodnimi sestavinami za prepovedane droge med Skupnostjo in tretjimi državami (UL 2005, L 22, str. 1), v predpisanem roku.

Izrek

Izrek

1. Italijanska republika s tem, da ni sprejela nacionalnih ukrepov, potrebnih za izvajanje, prvič, člena 12 Uredbe (ES) št. 273/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah, in drugič, člena 31 Uredbe Sveta (ES) št. 111/2005 z dne 22. decembra 2004 o določitvi pravil za nadzor trgovine s predhodnimi sestavinami za prepovedane droge med Skupnostjo in tretjimi državami, ni izpolnila obveznosti iz navedenih uredb.

2. Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.
Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (peti razširjeni senat) z dne 9. septembra 2009 v združenih zadevah Diputación Foral de Álava in drugi proti Komisiji (od T-30/01 do T-32/01 in od T-86/02 do T-88/02), s katero je to sodišče v zadevah od T-30/01 do T-32/01 ustavilo postopek v zvezi s predlogom za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 28. novembra 2000 o začetku postopka iz člena 88(2) ES v zvezi z davčnimi ugodnostmi, ki so bile priznane z določbami, ki so jih sprejele Diputación Foral de Álava, Diputación Foral de Guipúzcoa in Diputación Foral de Vizcaya, v obliki oprostitev davka od dohodkov pravnih oseb za nekatera novoustanovljena podjetja, v zadevah od T-86/02 do T-88/02 pa je zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti odločb Komisije 2003/28/ES, 2003/86/ES in 2003/192/ES z dne 20. decembra 2001 o shemi državnih pomoči, ki jo je Španija leta 1993 izvajala v korist nekaterih novoustanovljenih podjetij v provincah Álava (T-86/02), Vizcaya (T-87/02) in Guipúzcoa (T-88/02) (UL 2003, L 17, str. 20, UL 2003, L 40, str. 11, in UL 2003, L 77, str. 1) v obliki oprostitev davka od dohodkov pravnih oseb.
Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 4(2) in 31(1) Direktive Sveta 93/38/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 2, str. 194) – Kršitev člena 1(1) Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 315) – Obveznost obrazložitve odločbe o zavrnitvi ponudnika – Obveznost zagotoviti, da se odločbe, ki jih sprejmejo naročniki, lahko učinkovito in čim hitreje preizkusijo – Načeli enakega obravnavanja in preglednosti
1.

Helenska republika s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov, da bi nacionalni organi z dovoljenji, izdanimi v skladu s členoma 6 in 8 Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (Kodificirana različica), ali –kadar je to primerno – tako, da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbeli, da obstoječi obrati delujejo v skladu z zahtevami iz členov 3, 7, 9, 10, 13, 14(a) in (b) ter 15(2) te direktive najpozneje 30. oktobra 2007, brez poseganja v druge posebne določbe Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) navedene direktive.
1.

Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da v predpisanem roku ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.
1.

Helenska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/32/ES z dne 6. julija 2005 o vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, ki rabijo energijo, in o spremembi Direktive Sveta 92/42/EGS ter direktiv 96/57/ES in 2000/55/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi te direktive.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Pomoči, ki jih dodelijo države – Vračilo nezakonite pomoči – Uporaba nacionalnega prava – Pogoji – Izvedba postopka za zagotovitev takojšnje in učinkovite izvršitve odločbe Komisije (člena 88(2) ES in 249 ES; Uredba Sveta št. 659/1999, člen 14(3)) (Glej točke 35, 36 in 38.)

2. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Nespoštovanje obveznosti izterjave nezakonitih pomoči – Sredstva obrambe – Absolutna nemožnost izpolnitve – Merila presoje – Težave z izvršitvijo – Obveznost Komisije in države članice, da sodelujeta pri iskanju rešitve v skladu s Pogodbo (člena 10 ES in 88(2) ES) (Glej točke od 40 do 42.)

3. Pomoči, ki jih dodelijo države – Vračilo nezakonite pomoči – Uporaba nacionalnega prava – Začasni ukrepi o odlogu, ki jih sprejme nacionalno sodišče – Dopustnost – Pogoji (Uredba Sveta št. 659/1999, člen 14(3)) (Glej točke od 45 do 47.)

4. Pomoči, ki jih dodelijo države – Vračilo nezakonite pomoči – Obveznost – Dolžnost takojšnje in učinkovite izvršitve odločbe Komisije – Prepozno sprejeti zakonodajni ukrepi za zagotovitev izvršitve odločbe Komisije – Kršitev obveznosti (člena 88(2) ES in 249 ES) (Glej točke od 53 do 55.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje potrebnih ukrepov za uskladitev s členi 2, 5 in 6 Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost (notificirano pod dokumentarno številko C(1999) 4268), (UL L 150, str. 50).

Izrek

Izrek

1. Italijanska republika s tem, da v predpisanih rokih ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev vračila pomoči, ki so bile prejemnikom dodeljene na podlagi sheme pomoči, ki je bila z Odločbo Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 v zvezi z ukrepi pomoči podjetjem, ki se nahajajo na območju Benetk in Chioggie, določenimi z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995 o zmanjšanju prispevkov za socialno varnost razglašena za nezakonito in nezdružljivo s skupnim trgom, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 5 te odločbe.

2. Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Summary



Keywords

1. Približevanje zakonodaj – Enotne zakonodaje – Industrijska in poslovna lastnina – Patentno pravo – Dodatni varstveni certifikat za zdravila – Področje uporabe – Izdelek, ki je bil dan v promet pred pridobitvijo dovoljenja za promet v skladu z Direktivo 65/65 – Izključitev

(Uredba Sveta št. 1768/92, člen 2; Direktiva Sveta 65/65)

2. Približevanje zakonodaj – Enotne zakonodaje – Industrijska in poslovna lastnina – Patentno pravo – Dodatni varstveni certifikat za zdravila – Podelitev za izdelek, ki ne spada na področje uporabe Uredbe št. 1768/92 – Ničnost certifikata

(Uredba Sveta št. 1768/92, členi 2, 3 in 15)

Summary

1. Člen 2 Uredbe št. 1768/92 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila je treba razlagati tako, da izdelek, ki je bil v Evropski skupnosti dan v promet kot zdravilo za uporabo v humani medicini, preden je bilo zanj izdano dovoljenje za promet v skladu z Direktivo 65/65 o približevanju določb zakonov in drugih predpisov, ki se nanašajo na lastniška zdravila, in zlasti ne da bi bila zanj opravljena presoja varnosti in učinkovitosti, ne spada na področje uporabe te uredbe in torej ne more biti predmet dodatnega varstvenega certifikata.

Iz navedene določbe namreč izhaja, da je lahko predmet dodatnega varstvenega certifikata samo izdelek, ki je varovan z veljavnim patentom na ozemlju države članice in ki je pridobil dovoljenje za promet, potem ko je bil, preden je bil v Skupnosti dan v promet kot zdravilo, predmet upravnega postopka odobritve v skladu z Direktivo 65/65, ki vključuje presojo njegove varnosti in učinkovitosti.

(Glej točki 44 in 51 ter točko 1 izreka.)

2. Dodatni varstveni certifikat, podeljen za izdelek, ki ne spada na področje uporabe Uredbe št. 1768/92 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila, kot je opredeljeno v njenem členu 2, je ničen.

Čeprav na podlagi besedila ali zasnove člena 15(1) navedene uredbe ni mogoče sklepati, da seznam razlogov za ničnost dodatnega varstvenega certifikata ni taksativen, lahko nespoštovanje člena te uredbe, ki ni naveden v tej določbi, povzroči ničnost navedenega certifikata zaradi njegove povezanosti s členom 3 iste uredbe. Pojem izdelka iz tega člena 3 se namreč neizogibno nanaša na izdelek, ki spada na področje uporabe Uredbe št. 1768/92, kot je opredeljeno v njenem členu 2. Torej se s podelitvijo navedenega certifikata za izdelek, ki ne spada na to področje uporabe, ne spoštuje obseg navedenega pojma izdelka, certifikat pa je v takih okoliščinah v skladu s členom 15 Uredbe št. 1768/92 ničen.

(Glej točke od 55 do 57 in točko 2 izreka.)