ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 209/48

Tožba, vložena 28. maja 2010 – medi proti UUNT – Deutsche Medi Präventions (deutschemedi.de)

(Zadeva T-247/10)

()

2010/C 209/72

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: medi GmbH & Co. KG (Bayreuth, Nemčija) (zastopniki: D. Terheggen, H. Lindner in T. Kiputh, odvetniki)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Deutsche Medi Präventions GmbH (Düsseldorf, Nemčija)

Predlogi tožeče stranke

— odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 16. marca 2010 v zadevi R 1366/2008-4 naj se razveljavi;

— registracija znamke Skupnosti EM 5 089 099 naj se v celoti razveljavi;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: Deutsche Medi Präventions GmbH.

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka Wortmarke „deutschemedi.de“ za storitve iz razreda 35.

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „medi.eu“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 10, 35, 39, 41, 42 in 44; nemška besedna znamka „medi welt“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 10, 35, 38, 39, 41, 42, 43 in 44; nemška besedna znamka „medi-Verband“ za proizvode in storitve iz razredov 5, 10, 35, 38, 39, 41, 42, 43 in 44; znamka Skupnosti „World of medi“ za proizvode in storitve iz razredov 3, 5, 10, 35, 41 in 42; nemška figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „medi Ich fühl mich besser“, za proizvode in storitve iz razredov 5, 10, 35, 38, 39, 41, 42, 43 in 44; poslovno ime in firma, ki vsebuje besedni element „medi“, ki se v gospodarskem prometu uporablja za vse proizvode in storitve zgoraj navedenih znamk na področju Unije.

Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru.

Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev ugovora.

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1) in (4) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 (1), ker naj bi med nasprotujočima si znamkama obstajala verjetnost zmede in je tožeča stranka izkazala, da je imetnica pravic iz poslovnega imena in firme, ter kršitev pravice do izjave na podlagi člena 73 Uredbe št. 207/2009.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 221/56

Tožba, vložena 21. junija 2010 – Wesergold Getränkeindustrie proti UUNT – Lidl Stiftung (WESTERN GOLD)

(Zadeva T-278/10)

()

2010/C 221/90

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Rinteln, Nemčija) (zastopniki: P. Goldenbaum, I. Rohr in T. Melchert, odvetniki)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija)

Predloga tožeče stranke

— Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 24. marca 2010 v zadevi R 770/2009-1 naj se razveljavi;

— UUNT naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: Lidl Stiftung & Co KG

Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka WESTERN GOLD za proizvode iz razreda 33

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nacionalna besedna znamka in besedna znamka Skupnosti WeserGold za proizvode iz razreda 29, 31 in 32; nacionalna besedna znamka in mednarodna besedna znamka Wesergold za proizvode iz razreda 29, 31 in 32 ter nacionalna besedna znamka WESERGOLD za proizvode iz razreda 32

Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in zavrnitev ugovora

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker med nasprotujočima si znamkama obstaja verjetnost zmede; kršitev člena 64(1) Uredbe (ES) št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni niti zavrnil zadeve niti ni preizkusil utemeljenosti ugovora; dalje, kršitev člena 75, drugi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009, ki se nanaša na kršitev pravice tožeče stranke do izjave, in člena 75, prvi stavek, Uredbe (ES) št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni obrazložil odločbe.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).
V tretjem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da Komisija, brez uvedbe postopka v skladu s členom 6(1)(c) Uredbe o združitvah, ni imela prepričljivih in odločilnih elementov za sklep, da za to transakcijo ne obstaja resen sum glede združljivosti s skupnim trgom. Poleg tega tožeča stranka trdi, da so te napake vplivale tudi na odločbo o nepredložitvi zadeve belgijskemu organu, pristojnemu za konkurenco, saj Komisija ni imela zadostnih elementov za ugotovitev, ali je najbolj primerna za obravnavo priglašene transakcije ali ne.
SL Uradni list Evropske unije C 179/46

Tožba, vložena 26. aprila 2010 – Scuola Elementare Maria Montessori proti Komisiji

(Zadeva T-193/10)

2010/C 179/80

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (Rim, Italija) (zastopnik: A. Nucara, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga tožeče stranke

— Odločba Komisije, ki jo vsebuje dopis z dne 15. februarja 2010, s katero je tožena stranka zavrnila pritožbo tožeče stranke, naj se razglasi za nično;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper odločbo, ki naj bi jo vseboval dopis z dne 15. februarja 2010 in s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke.

Navedena pritožba se ne nanaša le na oprostitev občinskega davka na nepremičnine, kot v zadevi T-192/10, Pietro Ferracci proti Komisiji, ampak tudi na delno oprostitev (in sicer 50 %) plačila davka od dohodkov pravnih oseb, ki je določena v italijanski davčni zakonodaji.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevi T-192/10.
Tožba, vložena 19. aprila 2010 – Alcoa Trasformazioni proti Komisiji

(Zadeva T-177/10)

(2010/C 161/81)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuso, Italija) (zastopnika: M. Siragusa, T. Müller-Ibold, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga tožeče stranke

— Razglasitev ničnosti odločbe Komisije (C(2009) 5497) z dne 19. novembra 2009 v delu, v katerem se nanaša na državno pomoč C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), ki naj bi jo Italija dodelila družbi Alcoa Trasformazioni S.r.l.,

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožba je uperjena zoper odločbo, ki jo je Evropska komisija izdala 19. novembra 2009 v zvezi z družbo Alcoa Trasformazioni S.r.l. (1).

Ta odločba naj bi opredelila podaljšanje tarifnega režima, ki velja za obrate družbe Alcoa na Sardiniji in Benečiji, v skladu s členom 11(11) dekreta št. 35 z dne 14. marca 2005 (2) z učinkom od 1. januarja 2006, kot nezdružljivo državno pomoč in zahtevala njeno delno vračilo.

V primeru tožeče stranke se od leta 1996 za njeni tovarni aluminija na Sardiniji in v Benečiji uporablja poseben tarifni režim za električno energijo. Komisija je bila takrat o tem tarifnem režimu obveščena v okviru postopka privatizacije družbe Alumix, ki se ukvarja s pridelavo aluminija in je pod nadzorom italijanske države, ki je bila nato prodana tožeči stranki. Komisija je leta 1996 odločila, da zadevni tarifni režim ne pomeni državne pomoči.

Komisija v izpodbijani odločbi ugotavlja, da je izpodbijani tarifni režim, po nekaterih spremembah, popolnoma drugačen ukrep kot tisti, ki je bil preizkušen leta 1996.

Po mnenju tožeče stranke naj bi bila odločba nezakonita iz naslednjih razlogov:

— Kršitev člena 107(1) PDEU, ker je tarifni režim za električni tok, ki ga je potrebovala družba Alcoa za tovarni aluminija na Sardiniji in v Benečiji, opredelila kot „državno pomoč“, čeprav slednji za prejemnika ni predstavljal nobene prednosti.

— Kršitev člena 107(3) PDEU, ker ni pravilno ocenila prispevka državne pomoči.

— Kršitev člena 107(3) PDEU, ker je zadevni tarifni režim napačno opredelila kot državno pomoč podjetju, ki je nezdružljiva s smernicami za državne pomoči za regionalne namene.

— Kršitev načela dobrega upravljanja in člena 107(3) PDEU, s tem ko je Komisija med postopkom v zvezi z učinkom tržnega mehanizma, ki ga je sama predlagala za Sardinijo, brez pojasnila ali predhodnega opozorila spremenila lastno presojo, celo na koncu pomanjkljivega postopka preiskave.

— Kršitev načela zaupanja v pravo in člena 108 PDEU, ker je tarifni režim opredelila kot „novo“ namesto „obstoječo“ državno pomoč.

Tožena stranka naj bi nazadnje s tem, ko je sprejela izpodbijano odločbo, kršila številne bistvene obličnostne določbe.

(1) Odločba Evropske Komisije z dne 19. novembra 2009 o državni pomoči št. C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) in št. C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), ki jo je Italica dodelila družbi Alcoa Trasformazioni srl

(2) Dekret „Nujne določbe na področju akcijskega načrta za gospodarski, sociali in prostorski razvoj“, spremenjen v zakon na podlagi zakona z dne 14. maja 2005, št. 80.
SL Uradni list Evropske unije C 148/43

Tožba, vložena 26. marca 2010 – Telefónica O2 Germany proti UUNT – Loopia (LOOPIA)

(Zadeva T-150/10)

2010/C 148/71

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG (München, Nemčija) (zastopnika: A. Fottner in M. Müller, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Loopia AB (Västeras, Švedska)

Predloga tožeče stranke

— Razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. januarja 2010 v zadevi R 1812/2008-1; in

— Naložitev stroškov toženi stranki, vključno s stroški, ki so nastali v pritožbenem postopku.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „LOOPIA“ za storitve iz razreda 42

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registrirana nemška znamka „LOOP“, za blago in storitve iz razredov 9, 38 in 42 ter registrirana besedna znamka Skupnosti „LOOP“ za blago in storitve iz razredov 9, 16, 35, 38 in 42 in znamke Skupnosti „LOOPY“ za blago in storitve iz razredov 9, 38 in 42.

Odločba oddelka za ugovore: ugoditev vsem ugovorom v zvezi z vsemi spornimi proizvodi

Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev izpodbijane odločbe, zavrnitev ugovora in dopustitev prijave znamke Skupnosti

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da med zadevnimi znamkami ne obstaja verjetnost zmede
SL Uradni list Evropske unije C 134/40

Tožba, vložena 8. marca 2010 – Insula proti Komisiji

(Zadeva T-110/10)

2010/C 134/68

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Pariz, Francija) (zastopnika: J.-D. Simonet in P. Marsal, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi tožeče stranke

— tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

— ugotovi naj se, da je zahteva Komisije za povračilo zneska 84 120 EUR neutemeljena, in zato naj se Komisiji naloži izdajo dobropisa v znesku 84 120 EUR;

— ugotovi naj se, da mora biti ta zadeva zaradi povezanosti združena z zadevo T 366/09 za pisni in ustni postopek;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s to tožbo, ki jo je vložila na podlagi arbitražne klavzule, Splošnemu sodišču predlaga, naj ugotovi, da opomin z dne 28. januarja 2010, s katerim je Komisija po prejemu revizijskega poročila urada OLAF zahtevala vrnitev predplačil, ki jih je izplačala tožeči stranki, ni v skladu z določili pogodbe EL HIERRO (NNE5/2001/950), sklenjene v okviru posebnega programa za raziskovanje, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti na področju energije, okolja in trajnostnega razvoja.

Tožeča stranka uveljavlja dva tožbena razloga.

S prvim tožbenim razlogom izpodbija upravičenost terjatve, ki jo zahteva Komisija na podlagi revizije, ki je bila opravljena leta 2005.

Z drugim tožbenim razlogom navaja, da Komisija z izdajo novega opomina krši pogodbene obveznosti, ki ji ne dopuščajo, da bi šest let po zadnjem plačilu Insuli in brez obvestila, poslanega v roku, ki je določen v pogodbi, zahtevala predložitev dodatnih dokazil.
SL Uradni list Evropske unije C 148/44

Tožba, vložena 30. marca 2010 – El Corte Inglés proti UUNT – Azzedine Alaïa (ALIA)

(Zadeva T-152/10)

2010/C 148/73

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

Stranke

Tožeča stranka: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španija) (zastopniki: J. Rivas Zurdo, M. López Camba in E. Seijo Veiguela, odvetniki)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Azzedine Alaïa (Pariz, Francija)

Predloga tožeče stranke

— Odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT naj se razveljavi,

— Nasprotni stranki oziroma strankam naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ALIA“ (prijava št. 3 788 999) za proizvode iz razredov 3, 14, 18 in 25.

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: La sociedad francesa Azzedine Alaïa.

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: mednarodna besedna znamka „ALAÏA“ (št. 773 126), za proizvode iz razredov 3, 18 in 25; figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „ALAÏA“ (št. 3 485 166), za proizvode iz razredov 16, 20 in 25; in prejšnja neregistrirana znamka „ALAÏA“, za izdelavo in prodajo oblačil, ženskih artiklov in modnih dodatkov.

Odločba oddelka za ugovore: Delna ugoditev ugovoru.

Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

Navajani tožbeni razlogi: Nepravilna razlaga člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 o znamki Skupnosti.
—

nespoštovanje pravic do obrambe Evropskega parlamenta, saj naj bi sklep o začasni odredbi presegal okvir osnovne ocene v skladu s členom 102(2) Poslovnika Sodišča za uslužbence, ki določa, da je ob predlogu za začasno odredbo treba med drugim navesti predmet spora, okoliščine, iz katerih izhaja nujnost, ter dejanske in pravne razloge, ki na prvi pogled izkazujejo utemeljenost predlagane začasne odredbe. Sklep naj bi, s tem ko se spušča v podrobnosti postopka izboljšave, kršil pravice do obrambe Evropskega parlamenta, saj naj bi mu s tem odvzel možnost zavzeti stališče in se braniti glede teh vprašanj;
SL Uradni list Evropske unije C 134/39

Tožba, vložena 5. marca 2010 – Luksemburg proti Komisiji

(Zadeva T-109/10)

2010/C 134/67

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnika: C. Schiltz, zastopnik, in P. Kinsch, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga tožeče stranke

— Izpodbijana odločba naj se v delu, ki se nanaša na Veliko vojvodstvo Luksemburg, razglasi za nično;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka predlaga, naj se odločbo Komisije C(2009) 10712, ki je bila sprejeta 23. decembra 2009 in s katero je bila zmanjšana pomoč, ki je bila za program pobude Skupnosti Interreg II/C „Poplave Ren-Meuse“ Kraljevini Belgiji, Zvezni republiki Nemčiji, Francoski republiki, Velikemu vojvodstvu Luksemburg in Kraljevini Nizozemski dodeljena iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) na podlagi Odločbe Komisije C(97) 3742 z dne 18. decembra 1997 (ESRR št. 970010008), v delu, ki se nanaša na Veliko vojvodstvo Luksemburg, razglasi za nično.

V podporo svoji tožbi tožeča stranka navaja dva tožbena razloga.

V prvem tožbenem razlogu tožeča stranka navaja, da bo v primeru uspeha tožb za razglasitev ničnosti, ki so ju vložili nizozemski in nemški organi, v boljšem položaju tudi Veliko vojvodstvo Luksemburg. Če bo ugotovljeno, da domnevno sistematičnih napak oziroma pomanjkljivosti, ki naj bi jih Komisija odkrila pri reviziji izvedbe zadevnega programa na Nizozemskem in v Nemčiji, dejansko ni, bo odločba ostala brez podlage svoje utemeljitve, s tem pa bo brez podlage ostala tudi linearna finančna korekcija za projekte, ki se izvajajo v Luksemburgu.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost razširitve finančne korekcije na Veliko vojvodstvo Luksemburg, saj bi bila ta lahko upravičena le v zvezi z drugimi državami članicami. Pri izvajanju programa v Velikem vojvodstvu Luksemburg ni bilo ugotovljenih nobenih nepravilnosti. Dejstvo, da je Luksemburg pristal na sodelovanje pri skupnem projektu z Nemčijo, Belgijo, Francijo in Nizozemsko, ne more upravičiti negativnih posledic v obliki finančne korekcije njegovih projektov, zaradi napak ali pomanjkljivosti, ki naj bi bile odkrite med revizijo nizozemskih ali nemških projektov in se nanašajo skoraj izključno na domnevno kršitev predpisov, ki urejajo postopke oddaje javnih naročil. Postopki oddaje javnih naročil pa so, ne glede na to, da gre za sodelovanje petih držav članic pri istem programu, v izključni pristojnosti nacionalnih organov zadevnih držav članic.
SL Uradni list Evropske unije C 113/52

Tožba, vložena 17. februarja 2010 – Embraer in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-75/10)

2010/C 113/84

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Empresa Brasileira de Aeronáutica, SA (Embraer) (São José dos Campos, Brazilija), Embraer Aviation Europe SAS (EAE) (Villepinte, Francija), Indústria Aeronáutica de Portugal SA (OGMA) (Alverca do Ribatejo, Portugalska) (zastopnika: U. O’Dwyer in A. Martin, solicitors)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga tožečih strank:

— izpodbijana odločba naj se razglasi za nično;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2009) 4541 konč. z dne 17. junija 2009, s katero je za nezdružljivo s skupnim trgom razglašena pomoč za financiranje stroškov raziskav in razvoja v zvezi z zasnovo in izdelavo letalskega proizvoda, ki so jo organi Združenega kraljestva dodelili družbi Bombardier (Short Brothers) [N 654/2008] (1). Odločba Komisije je bila sprejeta po predhodni proučitvi na podlagi člena 108(3) PDEU. Tožeče stranke so konkurentke prejemnice pomoči in vložile so pritožbo, s katero nasprotujejo načrtovani pomoči in Komisiji predlagajo, naj začne formalni postopek preiskave.

Tožeče stranke v utemeljitev svoje ničnostne tožbe navajajo te tožbene razloge:

Prvič, trdijo, da je imela Komisija resne težave med predhodno proučitvijo združljivosti državne pomoči s skupnim trgom in bi zato morala začeti formalni postopek preiskave, določen v členu 108(2) PDEU. Dalje navajajo, da je Komisija s tem, da ni začela formalnega postopka, tožečim in drugim zadevnim strankam odvzela pravico do izjave med preiskavo Komisije. Tožeče stranke menijo, da je to postopkovna napaka, ki pomeni kršitev Pogodbe.

Resne težave Komisije so razvidne zlasti iz: — dolžine in okoliščin predhodne proučitve; — dejstva, da Komisija trga kril za letala z od 100 do 149 sedeži ni opredelila kot trg upoštevnega proizvoda; — dejstva, da Komisija ni analizirala vpliva državne pomoči na konkurenco na trgu kril za letala z od 100 do 149 sedeži; — analize vpliva državne pomoči na konkurenco dokončanih letal z od 100 do 149 sedeži, ki jo je opravila Komisija in ki je bila nezadostna in nepopolna.

Drugič, tožeče stranke trdijo, da dejstvo, da je Komisija opredelila domnevni trg sestavnih delov letal, ni pa opredelila upoštevnega trga kril za letala z od 100 do 149 sedeži, pomeni očitno napako pri presoji združljivosti pomoči s skupnim trgom, opravljeni v skladu s členom 107(3)(c) PDEU.

Tretjič, trdijo, da dejstvo, da Komisija ni analizirala vpliva državne pomoči na upoštevni trg kril za letala z od 100 do 149 sedeži, pomeni očitno napako pri presoji združljivosti pomoči s skupnim trgom, opravljeni v skladu s členom 107(3)(c) PDEU.

Četrtič, zatrjujejo, da nepopolna in napačna analiza vpliva državne pomoči na trg dokončanih letal z od 100 do 149 sedeži, pomeni očitno napako pri presoji združljivosti pomoči s skupnim trgom, opravljeni v skladu s členom 107(3)(c) PDEU.

(1) UL 2009, C 298, str. 2.
SL Uradni list Evropske unije C 100/55

Pritožba, ki jo je 2. februarja 2010 vložil Herbert Meister zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 30. novembra 2009 v zadevi F-17/09, Meister proti UUNT

(Zadeva T-48/10 P)

2010/C 100/81

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnik: Herbert Meister (Muchamiel, Španija) (zastopnik: H.-J. Zimmermann, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predloga pritožnika

— Sklep Sodišča za uslužbence z dne 30. novembra 2009 v zadevi Meister proti UUNT (F-17/09) naj se razveljavi;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožba se nanaša na sklep Sodišča za uslužbence z dne 30. novembra 2009 v zadevi Meister proti UUNT (F-17/09), s katerim je bila tožba pritožnika zavržena kot očitno nedopustna.

Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja, da je bila tožba na prvi stopnji nujna, saj je dejansko stanje v neposredni stvarni povezavi s predmetoma spora v prejšnjih povezanih zadevah F-138/06 in F-37/08, o katerih ob vložitvi tožbe še ni bilo odločeno. Pritožnik navaja, da a limine zavržba zadeve F-17/09 kot nedopustne brez ustne obravnave krši pravico do izjave iz člena 6 EKČP. Poleg tega pritožnik očita, da Sodišče za uslužbence njegovemu predlogu za prekinitev postopka zaradi vložitve pritožbe zoper odločbo v zadevi F-37/08 ni ugodilo. Nazadnje očita, da je prvostopenjsko sodišče izvedlo nepopolno in pravno napačno analizo dejanskega stanja.
SL Uradni list Evropske unije C 100/48

Tožba, vložena 1. februarja 2010 – Internationaler Hilfsfonds proti Komisiji

(Zadeva T-36/10)

2010/C 100/73

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Internationaler Hilfsfonds e.V. (Rosbach, Nemčija) (zastopnik: H. Kaltenecker, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga tožeče stranke

— Odločbi Komisije z dne 9. oktobra 2009 in 1. decembra 2009 naj se razglasita za nični v delih, v katerih je bil tožeči stranki zavrnjen dostop do dokumentov, ki niso bili razkriti;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka in stroškov tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 9. oktobra 2009, s katero je bila delno zavrnjena prošnja za dostop do nerazkritih dokumentov iz spisa, ki se nanaša na pogodbo LIEN 97-2011, in dopis Komisije z dne 1. decembra 2009, s katerim je tožečo stranko obvestila, da odločbe glede druge prošnje tožeče stranke za vpogled v spis, ki se nanaša na pogodbo LIEN 97-2011, ne bo mogoče sprejeti v predpisanem roku.

Tožeča stranka v podporo svoji tožbi v bistvu navaja, da Komisija ni bila upravičena tožeči stranki zavrniti dostopa do zahtevanih dokumentov na podlagi izjeme iz člena 4(3) in (4) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1). Poleg tega tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da obstaja prevladujoč javni interes, da se razkrije dokumente, ki še niso dostopni.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL. L 145, str. 43).
—

Kršitev pravice do obrambe. Glede tega trdi, da ji Komisija ni poslala obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah in ji ni omogočila izvrševanja pravice do obrambe. Komisija je poleg tega določila neustrezne roke in ovirala njeno pravico do dostopa.