Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 3. decembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-586/14 RENV, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Komisija

(Zadeva C-884/19 P)

(2020/C 54/42)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, A. Demeneix, T. Maxian Rusche, agenti)

Drugi stranki v postopku: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. septembra 2019 v zadevi T-586/14 RENV, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Komisija;

— zavrne prvi tožbeni razlog kot pravno neutemeljen;

— v zvezi z drugim, tretjim in četrtim tožbenim razlogom zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje;

— odločitev o stroških tega postopka in povezanih postopkov, to je postopka, v katerem je bila izdana izpodbijana sodba, postopka, v katerem bo izdana sodba na podlagi pritožbe, in postopka, v katerem bo izdana sodba, pridrži.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija navaja tri pritožbene razloge.

Prvič, v točkah od 55 do 61 sodbe je bilo napačno uporabljeno pravo. Splošno sodišče je v teh točkah napačno razlagalo člen 2(7)(b) in (c), tretja alinea, osnovne uredbe (1). Splošno sodišče je ti določbi razlagalo tako, da je MET (2) mogoče zavrniti le, kadar Komisija ugotovi, da bi uporaba člena 2 od (1) do (6) osnovne uredbe za podjetje, ki zahteva MET, privedla do izumetničenih rezultatov. Z drugimi besedami, presoja mora pokazati točen učinek izkrivljanja, razviden iz računovodskih evidenc podjetja. Vendar obveznost pokazati vpliv izkrivljanja na cene, stroške in vložke obstaja samo v zvezi s prvim delom prve alinee člena 2(7)(c) osnovne uredbe, kjer je ta obveznost izrecno navedena. V sodbi Svet/Zhejiang Xinan Chemical Industrial Grou je Sodišče to obveznost utemeljilo na tej specifični navedbi. Ni podlage za razširitev tega razlogovanja po analogiji na vseh pet meril za MET, določenih v členu 2(7)(c) osnovne uredbe.

Drugič, v točkah od 62 do 73 sodbe je bilo pravo večkrat napačno uporabljeno. Na prvem mestu je strošek kapitala proizvodni dejavnik prav tako kot strošek dela. Zato sta subvencijski shemi neposredno povezani s stroški proizvodnje. Na drugem mestu Splošno sodišče ne upošteva presoje Komisije glede vpliva subvencijskih shem na tožečo stranko na prvi stopnji, tako v zvezi z opredelitvijo upoštevnega obdobja kot tudi v zvezi s celotnim prejetim zneskom. Namesto tega ekonomsko presojo Komisije nadomešča s svojo lastno presojo.

Tretjič, na sodbo so škodljivo vplivale kršitve postopka. Tožeča stranka na prvi stopnji ni izpodbijala tega, kako je Komisija razlagala člen 2(7)(c), tretja alinea, osnovne uredbe, temveč samo to, kako je to določbo uporabila za dejansko stanje. Zato je Splošno sodišče odločilo ultra vires. Poleg tega Splošno sodišče Komisiji ni dalo nobene priložnosti, da izrazi stališče o novi razlagi člena 2(7)(c) osnovne uredbe, razviti v sodbi, s čimer je kršilo pravico Komisije do poštenega sojenja.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009, L 343, str. 51, in popravek UL 2016, L 44, str. 20).

(2) Tržnogospodarska obravnava („Market economy treatment“).