SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:F:2011 :181 1SODBA SODIŠČA ZA U SLUŽBENCE
(drugi senat)
z dne 10. novembra 2011
Zadeva F-20/09
Mar c Juvyns
proti
Svetu E v r opske u nije
„Javni uslužbenci — Uradniki — Napredovanje — Napredovalno o bdobje 2008 — Primerjalna ocena 
uspešnosti — Postopek na podlagi ocenjevalnih poročil 2005 /2006 — Merilo ravni odgovornosti“
Predmet:Tožba, vložena na podlagi členov 236 E S in 152 E A, s katero M . Juvyns v bistvu predlaga 
razglasitev n ičnosti odločbe S veta o njegovem n enapredovanju v naziv AS T 7 
v napredovalnem o bdobju 2008 .
Odločitev:Tožba se zavrne. Tožeča stranka no si svoje stroške in stroške S veta.
Pov zetek
1. Uradniki — Tožba — Predhodna upravna pritožba — Skladnost m ed p ritožbo in tožbo — 
Istovetnost predmeta in vzroka — Tožbeni razlogi in trditve, ki niso nujno navedeni v pritožbi, vendar so 
z njo tesno povezani — Dopustnost
(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)
2. Uradniki — Napredovanje — Primerjalna ocena uspešnosti — Pravila za izvajanje
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 45; Priloga XIII, člen 10)
3. Uradniki — Napredovanje — Primerjalna ocena uspešnosti — Diskrecijska pravica uprave — 
Dejavniki, ki se l ahko u poštevajo
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43)
4. Uradniki — Napredovanje — Primerjalna ocena uspešnosti — Dejavniki, ki se l ahko u poštevajo
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 45)
5. Uradniki — Napredovanje — Pritožba kandidata, k i ne napreduje — Odločba o zavrnitvi — 
Obveznost obrazložitve — Obseg
(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 25 in 45)
1. Pravilo skladnosti predhodne upravne pritožbe in tožbe se lahko u porabi samo, kadar s e s tožbo 
spremeni predmet ali vzrok spora, ki j e naveden v pritožbi, pri čemer je treba pojem „vzrok“ razlagati 
široko.
2 ECLI:EU:F:2011 :181POVZETEK–ZADEVAF-20/09
JUVYNSPROTISVETU
V zvezi s predlogi za razglasitev n ičnosti aktov uprave je treba ko t „vzrok spora“ razumeti izpodbijanje 
materialne ali formalne zakonitosti izpodbijanega akta.
(Glej točko 41.)
Napotitev n a:
Sodišče za uslužbence: 1. julij 2010 , Mandt proti Parlamentu, F-45/07, točka 119.
2. Člen 10 P riloge XIII h Kadrovskim p redpisom v zvezi z uradniki iz funkcionalne skupine AS T 
določa m ultiplikatorje enakovrednosti za določitev š tevila prostih delovnih me st v posameznem 
razredu, ki s e ra zlikujejo gl ede na ra zlične kari erne ra zrede. Ker m ora u prava te m ultiplikatorje 
upoštevati, organ, pristojen za imenovanja, upravičeno me d seboj primerja uspešnost uradnikov iz 
funkcionalne skupine AS T, ki i zhajajo izključno iz istega kari ernega razreda.
Pri tem z a potrebe napredovalnega obdobja primerjava delovne uspešnosti uradnikov iz funkcionalne 
skupine AS T po kari ernih razredih ni v nasprotju s členom 45 K adrovskih predpisov, ki d oloča, da j e 
treba izvesti primerjalno o ceno v seh uradnikov, ki l ahko n apredujejo, saj člen 10 P riloge XIII 
h Kadrovskim predpisom ko t lex specialis odstopa od splošnih določb Kadrovskih predpisov.
(Glej točki 42 in 43.)
Napotitev n a:
Sodišče: 22. december 2008 , Centeno M ediavilla in dr ugi proti Komisiji, C-443/07 P, točka 107, s katero je bila 
potrjena sodba Sodišča prve s topnje z dne 11. julija 2007 v zadevi Centeno M ediavilla in dr ugi proti Komisiji, 
T-58/05, točka 129.
3. Čeprav ocenjevalno p oročilo pomeni nujni dejavnik presoje ob vsakokratni presoji poklicne poti 
uradnika za sprejetje odločbe o njegovem n apredovanju, pa člen 43 K adrovskih predpisov določa, da j e 
treba ocenjevalno p oročilo pripraviti samo vsaki dve leti. Ker Kadrovski predpisi ne določajo, da m ora 
biti napredovalno o bdobje enako d olgo ko t ocenjevalno o bdobje, ni izključeno, da l ahko o rgan, 
pristojen za imenovanja, o napredovanju odloči tudi brez najnovejšega ocenjevalnega poročila.
Glede na to, da n iti Kadrovski p redpisi niti no tranja pravila institucije ne nalagajo uskladitve me d 
napredovalnim i n o cenjevalnim o bdobjem t er da i ma u prava široko di skrecijsko p ravico p ri 
organizaciji postopka n apredovanja, čeprav je zaželeno, da o napredovanjih o dloči na podlagi 
najnovejših ocenjevalnih poročil, dejstvo, da s e navedena poročila izjemoma ne upoštevajo, ne pomeni 
nezakonitosti, zlasti če so bili vsi uradniki, ki l ahko n apredujejo, obravnavani enako.
To velja še toliko b olj, če je neobstoj ocenjevalnega poročila posledica običajnega poteka o cenjevalnega 
postopka.
(Glej točke o d 45 d o 47.)
Napotitev n a:
Sodišče: 17. december 1992 , Moritz proti Komisiji, C-68/91, točka 16;
Sodišče prve stopnje: 15. november 2001 , Sebastiani proti Komisiji, T-194/99, točke 45, 46 in 49.
ECLI:EU:F:2011 :181 3POVZETEK–ZADEVAF-20/09
JUVYNSPROTISVETU
4. Ob u poštevanju z manjšanega števila ra zpoložljivih p roračunskih p ostavk lahko i nstitucija 
v napredovalnem o bdobju zakonito in podredno u pošteva obdobje dejanske z aposlitve u radnika in 
prednostno i menuje – če so vse preostale odlike e nake – dr uge uradnike, ki s o objektivno b olje 
opravljali naloge in so tako ve liko b olj ko t zadevna oseba prispevali h kontinuiteti in s tem t udi 
k interesu službe v referenčnem o bdobju.
Kar z adeva upoštevanje odsotnosti uradnikov v napredovalnem o bdobju, upravi ni treba ra zlično 
upoštevati števila dni dopusta glede na razloge za tako o dsotnost.
(Glej točki 50 in 53.)
Napotitev n a:
Sodišče prve stopnje: 13. april 2005 , Nielsen proti Svetu, T-353/03, točki 76 in 77.
5. Čeprav organu, pristojnemu za imenovanja, odločb o nenapredovanju ni treba obrazložiti, pa mora, 
nasprotno, tako o brazložitev n avesti ob zavrnitvi pritožbe kandida ta, ki n i napredoval.
Obseg obveznosti obrazložitve je namreč treba presojati glede na kon kretne okoliščine, predvsem gl ede 
na vsebino a kta, naravo ra zlogov, na ka tere se sklicuje, in interes za pojasnila, ki b i ga lahko imel 
naslovnik akta. Tako p ri obrazložitvi odločbe, sprejete v postopku, ki vp liva na ve liko p osameznikov, 
kot je postopek napredovanja, od organa, pristojnega za imenovanja, ni mogoče zahtevati, naj odločbo 
ob zavrnitvi pritožbe obrazloži tako, da p reseže očitke iz navedene pritožbe in me d dr ugim p ojasni, 
zakaj je bil posamezni uradnik, ki j e lahko n apredoval, uspešnejši od uradnika, ki j e vložil pritožbo.
(Glej točki 66 in 70.)
Napotitev n a:
Sodišče prve stopnje: 26. januar 1995 , Pierrat proti Sodišču, T-60/94, točki 31 in 32; 27. april 1999 , Thinus proti 
Komisiji, T-283/97, točka 73; 25. oktober 2005 , Salazar B rier proti Komisiji, T-83/03, točka 78; 23. november 2006 , 
Lavagnoli proti Komisiji, T-422/04, točka 69;
Sodišče za uslužbence: 8. oktober 2008 , Barbin proti Parlamentu, F-81/07, točka 27.