ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 103/4

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. februarja 2011 – Evropska komisija proti Republiki Ciper

(Zadeva C-251/09) (1)

(Javna naročila za preskrbo in javna naročila za gradnje - Vodni, energetski, transportni in telekomunikacijski sektor - Direktiva 93/38/EGS - Javni razpis - Merila za oddajo - Enako obravnavanje ponudnikov - Načelo preglednosti - Direktiva 92/13/EGS - Revizijski postopek - Obveznost obrazložitve odločbe o neizboru določenega ponudnika)

2011/C 103/04

Jezik postopka: grščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: C. Zadra, zastopnik, I. Chatzigiannis in M. Patakia, zastopnika)

Tožena stranka: Republika Ciper (zastopnika: K. Likourgos in A. Pantazi-Lamprou, zastopnika)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 4(2) in 31(1) Direktive Sveta 93/38/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju (UL L 199, str. 84) – Kršitev člena 1(1) Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju (UL L 76, str. 14) – Obveznost obrazložitve odločbe o zavrnitvi ponudnika – Obveznost zagotoviti, da se odločbe, ki jih sprejmejo naročniki, lahko učinkovito in čim hitreje preizkusijo – Načeli enakega obravnavanja in preglednosti

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 233, 26.9.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 130/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. marca 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal du travail de Bruxelles – Belgija) – Gerardo Ruiz Zambrano proti Office national de l'emploi (ONEM)

(Zadeva C-34/09) (1)

(Državljanstvo Unije - Člen 20 PDEU - Podelitev pravice do prebivanja v skladu s pravom Unije mladoletnemu otroku na ozemlju države članice, katere državljanstvo ima ta otrok, neodvisno od njegovega predhodnega izvajanja pravice do gibanja na ozemlju držav članic - Podelitev, v istih okoliščinah, izpeljane pravice do prebivanja predniku, državljanu tretje države, ki vzdržuje mladoletnega otroka - Vpliv pravice do prebivanja mladoletnega otroka na zahteve, ki jih mora z vidika delovnega prava izpolniti prednik tega mladoletnika, ki je državljan tretje države)

2011/C 130/02

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal du travail de Bruxelles

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Gerardo Ruiz Zambrano

Tožena stranka: Office national de l'emploi (ONEM)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal du travail de Bruxelles – Razlaga členov 12, 17 in 18 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, v povezavi s členi 21, 24 in 34 Listine o temeljnih pravicah – Podelitev pravice do prebivanja državljanu Unije na ozemlju države članice, katere državljanstvo ima, neodvisno od njegovega predhodnega izvajanja pravice do gibanja? – V istih okoliščinah, podelitev izpeljane pravice do prebivanja predniku, državljanu tretje države, ki vzdržuje mladoletnega otroka z državljanstvom države članice, česar bi bil deležen v vsakem primeru, če bi mladoletni otrok izvajal pravico do gibanja? – Posledice pravice do prebivanja mladoletnega otroka na zahteve, ki jih mora z vidika delovnega prava izpolniti prednik tega mladoletnika, ki je državljan tretje države.

Izrek

Člen 20 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica, prvič, državljanu tretje države, ki vzdržuje svoje mladoletne otroke, ki so državljani Unije, zavrne prebivanje v državi članici, v kateri imajo ti stalno prebivališče in katere državljani so, in drugič, temu državljanu tretje države zavrne izdajo delovnega dovoljenja, če bi taki odločbi tem otrokom onemogočili dejansko izvrševanje bistvene vsebine pravic, ki so jim podeljene zaradi statusa državljana Unije.

(1) UL C 90, 18.4.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 80/5

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 27. januarja 2011 – Evropska komisija proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

(Zadeva C-490/09) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Člen 49 ES - Svoboda opravljanja storitev - Nepovračilo stroškov laboratorijskih analiz in preiskav, opravljenih v drugih državah članicah, ki niso Veliko vojvodstvo Luksemburg - Nacionalni predpisi, ki ne predvidevajo njihovega kritja v obliki povračila stroškov, ki so bili za take analize in preiskave plačani vnaprej - Nacionalni predpisi, ki kritje storitev zdravstvene oskrbe pogojujejo s spoštovanjem pogojev, določenih s temi predpisi)

2011/C 80/08

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Rozet in E. Traversa, zastopnika)

Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnika: C. Schiltz, zastopnik, A. Rodesch, odvetnik)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 49 ES (člen 56 PDEU) – Omejitev svobode opravljanja storitev – Nacionalne določbe, ki izključujejo povračilo stroškov biomedicinskih laboratorijskih analiz in preiskav, opravljenih v drugih državah članicah – Kritje stroškov samo v primeru, da so te analize in preiskave opravljene v laboratoriju za analize, ob popolnem spoštovanju pogojev, določenih z nacionalno zakonodajo

Izrek

1. Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v svojih predpisih o socialni varnosti ni predvidelo možnosti, da se stroški laboratorijskih analiz in preiskav v smislu člena 24 luksemburškega zakonika o socialni varnosti – v različici, ki se uporablja v sporu – ki so bile opravljene v drugi državi članici, krijejo s povračilom stroškov, ki so bili za te analize in preiskave vnaprej plačani, temveč je predvidelo le sistem neposrednega kritja s strani skladov zdravstvenega zavarovanja, ni izpolnilo obveznosti iz člena 49 ES.

2. V preostalem delu se tožba zavrne.

3. Evropska komisija in Veliko vojvodstvo Luksemburg nosita vsak svoje stroške.

(1) UL C 37, 13.2.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 55/7

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. decembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Berlin – Nemčija) – Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG proti BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

(Zadeva C-239/09) (1)

(Državne pomoči - Pomoči, ki jih je Zvezna republika Nemčija dodelila za pridobitev zemljišč - Program za privatizacijo zemljišč in prestrukturiranje kmetijstva v novih nemških zveznih deželah)

2011/C 55/11

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Berlin

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG

Tožena stranka: BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landgericht Berlin – Razlaga člena 87 ES – Državne pomoči – Privatizacija zemljišč v novih nemških zveznih deželah – Nakup teh zemljišč po ceni, določeni v skladu z nacionalnimi določbami, ki predvidevajo določitev tržne vrednosti na podlagi regionalnih meril, ki je nižja od njihove dejanske tržne vrednosti – Združljivost te nacionalne določbe s členom 87 ES

Izrek

Člen 87 ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa metode izračuna, na podlagi katerih se določi vrednost kmetijskih in gozdarskih zemljišč, ki so jih javni organi v okviru načrta privatizacije dali naprodaj, kot so te, ki jih določa člen 5(1) uredbe o pridobitvi zemljišč (Flächenerwerbsverordnung) z dne 20. decembra 1995, če te metode določajo posodabljanje cen, kadar se cene močno povišajo, tako da se cena, ki jo kupec dejansko plača, kolikor je mogoče približa tržni vrednosti teh zemljišč.

(1) UL C 220, 12.9.2009.
1.

Helenska republika s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov, da bi nacionalni organi z dovoljenji, izdanimi v skladu s členoma 6 in 8 Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (Kodificirana različica), ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbeli, da obstoječi obrati delujejo v skladu z zahtevami iz členov 3, 7, 9, 10, 13, 14(a) in (b) ter 15(2) te direktive najpozneje 30. oktobra 2007, kar pa ne vpliva na posebno zakonodajo Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) navedene direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 13/7

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde – Belgija) – Kazenski postopek zoper V. W. Lahousseja, Lavichy BVBA

(Zadeva C-142/09) (1)

(Direktivi 92/61/EGS in 2002/24/ES - Homologacija dvo- in trikolesnih motornih vozil - Vozila za uporabo na športnih tekmovanjih na cesti ali na terenu - Nacionalni predpis, s katerim je prepovedana izdelava, trženje in vgradnja naprav za povečevanje moči in/ali zviševanje hitrosti mopedov)

2011/C 13/10

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde

Stranki v kazenskem postopku v glavni stvari

V. W. Lahousse, Lavichy BVBA

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Belgija) – Razlaga členov 1(1), 12 in 15(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/24/ES z dne 18. marca 2002 o homologaciji dvo- in trikolesnih motornih vozil in o razveljavitvi Direktive Sveta 92/61/EGS (UL L 124, str. 1) – Izjema v zvezi z vozili za uporabo na športnih tekmovanjih na cesti ali na terenu – Nacionalna ureditev, s katero se ta izjema ne upošteva

Izrek

Določbe direktiv Sveta 92/61/EGS z dne 30. junija 1992 o homologaciji dvo- ali trikolesnih motornih vozil in Evropskega parlamenta in Sveta 2002/24/ES z dne 18. marca 2002 o homologaciji dvo- in trikolesnih motornih vozil in o razveljavitvi Direktive Sveta 92/61/EGS je treba razlagati tako, da če se za vozilo ali za njegov sestavni del ali samostojno tehnično enoto ne uporablja postopek homologacije, ki ga ti direktivi uvajata, ker zlasti ne spadajo na področje uporabe teh direktiv, njune določbe ne prepovedujejo, da za navedene vozilo, sestavni del ali samostojno tehnično enoto država članica v okviru svojega nacionalnega prava uvede ustrezen mehanizem priznavanja pregledov, ki so jih opravile druge države članice. Vsekakor mora taka ureditev upoštevati pravo Unije, zlasti člena 34 PDEU in 36 PDEU.

(1) UL C 153, 04.07.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 328/5

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. oktobra 2010 – Evropska komisija proti Portugalski republiki

(Zadeva C-154/09) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/22/ES - Elektronske komunikacije - Omrežja in storitve - Člena 3(2) in 8(2) - Določitev podjetij, ki so odgovorna za izvajanje univerzalne storitve - Nepravilen prenos)

2010/C 328/07

Jezik postopka: portugalščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: P. Guerra e Andrade in A. Nijenhuis, zastopnika)

Tožena stranka: Portugalska republika (zastopnika: L. Inez Fernandes, zastopnik, L. Morais, odvetnik)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 3(2) in 8(2) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51) – Določitev podjetij, ki so odgovorna za izvajanje univerzalne storitve

Izrek

1. Portugalska republika s tem, da v nacionalno pravo ni pravilno prenesla pravnih določb Unije, ki urejajo določitev izvajalca ali izvajalcev univerzalne storitve oziroma v vsakem primeru s tem, da ni zagotovila praktične uporabe teh določb, ni izpolnila obveznosti iz členov 3(2) in 8(2) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah)

2. Portugalski republiki se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 153, 4.7.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 246/12

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 29. julija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Chancery Division) – Združeno kraljestvo) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs proti Isaac International Limited

(Zadeva C-371/09) (1)

(Uredba (EGS) št. 2913/92 - Carinski zakonik - Člen 212a - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Člen 292 - Uredba (ES) št. 88/97 - Člen 14 - Protidampinška dajatev - Okvirji koles)

2010/C 246/19

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice (Chancery Division)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Tožena stranka: Isaac International Limited

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - High Court of Justice (Chancery Division) – Razlaga člena 14(c) Uredbe Komisije (ES) št. 88/97 z dne 20. januarja 1997 o dovoljenju za oprostitev plačila uvozne dajatve na uvoz nekaterih delov za kolesa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, uvedene z Uredbo Sveta (EGS) št. 2474/93 in razširjene z Uredbo Sveta (ES) št. 71/97 o protidampinški dajatvi (UL L 17, str. 17) – Razlaga člena 292(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1) – Razlaga člena 212(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 (UL L 302, str. 1) – Protidampinška dajatev na kolesa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske – Pogoji za oprostitev na uvoz nekaterih glavnih delov za kolesa – Pridobitev dovoljenja za posebno uporabo – Uvoznik ni pridobil potrebnega dovoljenja, ker ni preveril pogojev iz člena 14(c) Uredbe št. 88/97 in člena 292(3) Uredbe št. 2451/93 – Pojem očitna malomarnost

Izrek

1. Postopek, določen v členu 292(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1602/2000 z dne 24. julija 2000, ne more biti uporabljen kot dovoljenje uvozniku – ki je ustanovljen v dveh državah članicah, v katerih opravlja svojo dejavnost in uvaža blago v prvo državo članico z namenom takojšnjega odpošiljanja v drugo državo članico – da je lahko deležen oprostitve od protidampinške dajatve na podlagi člena 14(c) Uredbe Komisije (ES) št. 88/97 z dne 20. januarja 1997 o dovoljenju za oprostitev plačila uvozne dajatve na uvoz nekaterih delov za kolesa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, uvedene z Uredbo Sveta (EGS) št. 2474/93 in razširjene z Uredbo Sveta (ES) št. 71/97 o protidampinški dajatvi.

2. Na podlagi člena 212a Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, ni mogoča odobritev oprostitve od protidampinške dajatve uvozniku, ki nima predhodnega dovoljenja, da je lahko deležen take oprostitve od dajatve na podlagi člena 14(c) Uredbe št. 88/97.

(1) UL C 267, 07.11.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 317/9

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 30. septembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Bíróság – Republika Madžarska) – József Uzonyi proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

(Zadeva C-133/09) (1)

(Kmetijstvo - Skupna kmetijska politika - Sheme podpor - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Člen 143ba - Ločeno plačilo za sladkor - Dodelitev - Odločitev novih držav članic - Pogoji - Objektivna in nediskriminatorna merila)

2010/C 317/16

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Fővárosi Bíróság

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: József Uzonyi

Tožena stranka: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Fővárosi Bíróság – Razlaga člena 143ba(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL L 270, str. 1) – Obveznost držav članic, da ločeno plačilo za sladkor odobrijo na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril – Nacionalna ureditev, ki to plačilo pridržuje samo za pridelovalce, ki so sklenili pogodbo o dobavi in sladkorno peso dobavljajo neposredno proizvajalcu sladkorja

Izrek

Člen 143ba(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 319/2006 z dne 20. februarja 2006, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki pravico do ločenega plačila za sladkor izključuje za kmete, ki nimajo pravice do dobave in sladkorno peso dobavijo proizvajalcu sladkorja prek zadružne organizacije, ki navedeno pravico ima, medtem ko ta ureditev ločeno plačilo priznava kmetom, ki imajo pravico do dobave in sladkorno peso dobavljajo neposredno proizvajalcu sladkorja, ter kmetom, ki nimajo pravice do dobave, vendar so člani združenja pridelovalcev in sladkorno peso proizvajalcu sladkorja dobavljajo prek tega združenja, ki ima pravico do dobave.

(1) UL C 153, 04.07.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 234/15

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 29. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – kazenski postopek zoper E, F

(Zadeva C-550/09) (1)

(Skupna zunanja in varnostna politika - Posebni omejevalni ukrepi zoper nekatere osebe in organizacije v okviru boja proti terorizmu - Skupno stališče 2001/931/SZVP - Uredba (ES) št. 2580/2001 - Člena 2 in 3 - Uvrstitev organizacije na seznam oseb, skupin in organizacij, vpletenih v teroristična dejanja - Posredovanje sredstev, pridobljenih z dejavnostma zbiranja prispevkov in prodaje publikacij, organizaciji s strani njenih članov)

2010/C 234/22

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

E, F

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Düsseldorf – Razlaga členov 2 in 3 Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 344, str. 70 – Izpodbijanje veljavnosti sklepa Sveta o uvrstitvi organizacije na seznam iz člena 2(3) zgoraj navedene uredbe, pri čemer zadevna organizacija ni izpodbijala tega sklepa – Področje uporabe uredbe, ki določa prepoved dajanja gospodarskih virov na voljo organizaciji, ki je navedena na tem seznamu – Posredovanje gospodarskih virov organizaciji s strani oseb, ki so njeni člani

Izrek

1. Navedba Devrimci Halk Kurtulus Partisi-Cephesi (DHKP-C) na seznamu iz člena 2(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu je neveljavna in zato ne more biti podlaga za kazensko obsodbo v zvezi z domnevno kršitvijo te uredbe za obdobje pred 29. junijem 2007.

2. Člen 2(1)(b) Uredbe št. 2580/2001 je treba razlagati tako, da zajema to, da član pravne osebe, skupine ali organizacije, ki je na seznamu iz člena 2(3) te uredbe, tej posreduje denarna sredstva, drugo finančno premoženje ali gospodarske vire, zbrane ali pridobljene od tretjih oseb.

(1) UL C 148, 5.6.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 246/8

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. julija 2010 – Anheuser-Busch, Inc proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Budějovický Budvar, národní podnik

(Zadeva C-214/09 P) (1)

(Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Zahteva za registracijo besedne znamke BUDWEISER - Ugovor - Člen 8(1)(a) in (b) navedene uredbe - Prejšnji mednarodni besedni in figurativni znamki BUDWEISER in Budweiser Budvar - Resna uporaba prejšnje znamke - Člen 43(2) in (3) iste uredbe - Predložitev dokazov „v ustreznem času“ - Potrdilo o podaljšanju prejšnje znamke - Člen 74(2) Uredbe št. 40/94)

2010/C 246/13

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Anheuser-Busch, Inc (zastopnika: V. von Bomhard in B. Goebel, odvetnika)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral), Budějovický Budvar, národní podnik (zastopnik: K. Čermák, odvetnik)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 25. marca 2009, v zadevi Anheuser-Busch proti UUNT (T-191/07) - Anheuser-Busch, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo razveljavitveno tožbo, ki jo je prijavitelj besedne znamke „BUDWEISER“ za proizvode iz razreda 32 vložil zoper odločbo R 299/2006-2 drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 20. marca 2007, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore, s katero je bila zavrnjena registracija navedene znamke v okviru ugovora, ki ga je podal imetnik mednarodnih figurativnih in besednih znamk „BUDWEISER“ in „Budweiser Budvar“ za proizvode iz razredov 31 in 32

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Anheuser-Busch Inc. se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 193, 15.08.2009.
1.

Republika Poljska s tem, da je davek na dodano vrednost odmerila tako, kot je določeno v poglavju 13, paragrafu 35, točkah 1, 3, 4 in 5 uredbe ministra za finance z dne 27. aprila 2004 o izvrševanju nekaterih določb zakona o davku na proizvode in storitve, ni izpolnila obveznosti iz členov 73, 168 in 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.
1.

Člen 3(3), prvi pododstavek, Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov se ne uporabi v zadevi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, in torej ne nasprotuje temu, da država članica uvede sistem za odmero trošarine za rabljena motorna vozila ob njihovem uvozu na ozemlje države članice, če se ta trošarina ne plača neposredno ob nakupu iz druge roke takih vozil, ki so že v tej državi članici in za katera je bila plačana trošarina ob prvotnem uvozu na ozemlje države članice, pod pogojem, da zaradi takega sistema pri trgovanju med državami članicami ne nastanejo formalnosti, povezane s prestopom meje.