36

V teh okoliščinah je KZD prekinila odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1) Ali primer, predložen v preiskavo, spada na področje uporabe Direktive [2000/43] [v obravnavanem primeru na področje uporabe člena 3(1)(h)]? 2) Kaj je treba razumeti pod „manj ugodno obravnavo“ v smislu člena 2(2)(a) Direktive 2000/43 in pod [formulacijo] „postavila osebe neke rase ali narodnosti v posebno neugoden položaj v primerjavi z drugimi osebami“ v smislu člena 2(2)(b) Direktive 2000/43? a) Ali je za opredelitev manj ugodne obravnave kot neposredne diskriminacije nujno, da je obravnava neugodnejša in da se z njo neposredno ali posredno kršijo zakonsko izrecno določene pravice ali interesi, ali pa jo je treba razumeti kot vsako obliko vedenja (odnosa) v širšem smislu besede, ki je v primerjavi z vedenjem v podobnem položaju manj ugodno? b) Ali je za opredelitev postavitve v posebno neugoden položaj kot posredne diskriminacije potrebno tudi, da se z njo neposredno ali posredno kršijo zakonsko izrecno določene pravice ali interesi, ali pa jo je treba razumeti v širšem smislu kot vsako obliko postavitve v posebno neugoden položaj? 3) Odvisno od odgovora na drugo vprašanje: Če je za opredelitev kot neposredna ali posredna diskriminacija v smislu člena 2(2)(a) in (b) Direktive 2000/43 potrebno, da se z manj ugodno obravnavo ali postavitvijo v posebno neugoden položaj neposredno ali posredno krši zakonsko določena pravica ali interes, a) ali določbe člena 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, Direktiva [2006/32] (uvodna izjava 29 ter člena 1 in 13(1)), Direktiva [2003/54] (člen 3(5)) in Direktiva [2009/72] (člen 3(7)) v korist končnega odjemalca električne energije določajo pravico ali interes, da redno preverja stanje na električnem števcu, ki jo/ga je mogoče uveljavljati pred nacionalnimi sodišči v postopku, kot je postopek v glavni stvari, in b) ali je nacionalna zakonodaja in/ali upravna praksa, ki se izvaja z dovoljenjem državnega organa za urejanje energije, na podlagi katere se distribucijskemu podjetju dovoli namestitev električnih števcev na težko dostopnih ali nedostopnih mestih, zaradi česar odjemalci ne morejo osebno in redno preverjati ter spremljati stanja na električnem števcu, združljiva s temi določbami? 4) Odvisno od odgovora na drugo vprašanje: Če za opredelitev kot neposredna ali posredna diskriminacija ni nujno potrebno, da je neposredno ali posredno kršena zakonsko določena pravica ali interes, a) ali sta na podlagi člena 2(2)(a) in (b) Direktive 2000/43 dopustni nacionalna zakonodaja ali sodna praksa iz postopka v glavni stvari, na podlagi katerih se za opredelitev kot diskriminacija zahteva, da se z neugodnejšo obravnavo in postavitvijo v neugodnejši položaj neposredno ali posredno kršijo zakonsko določene pravice ali interesi; b) ali ju nacionalno sodišče, če nista dopustni, ne sme uporabiti in mora uporabiti opredelitve pojmov iz Direktive? 5) Kako je treba razlagati člen 8(1) Direktive 2000/43: a) tako, da mora žrtev dokazati dejstva, na podlagi katerih se vsiljuje jasen, neizpodbiten in zanesljiv sklep ali tak sklep o neposredni ali posredni diskriminaciji, ali pa je dovolj, da se z dejstvi utemelji samo domneva take diskriminacije? b) Ali dejstva, da so električni števci na cestah na električnih drogovih tako visoko, da odjemalci ne morejo preverjati stanja na števcih, nameščeni samo v delih mesta, ki sta v mestu znana kot romska okraja, z znanimi izjemami v nekaterih delih teh mestnih okrajev, in so električni števci v vseh preostalih mestnih okrajih nameščeni na višini, ki omogoča preverjanje (do 1,70 m), večinoma v stanovanjih odjemalcev ali na fasadah zgradb ali na ogradah, prenašajo dokazno breme na toženo stranko? c) Ali okoliščine, da v delih mesta, ki sta v mestu znana kot romska okraja, ne živijo samo Romi, temveč tudi osebe druge narodnosti, in/ali se celotno prebivalstvo v teh okrajih morda vendarle nima za Rome, in/ali distribucijsko podjetje opisuje vzroke za prestavitev električnih števcev na višino 7 m v teh mestnih okrajih kot splošno znane, izključujejo prenos dokaznega bremena na toženo stranko? 6) Odvisno od odgovora na peto vprašanje: a) Če je treba člen 8(1) Direktive 2000/43 razlagati tako, da je za obstoj diskriminacije potrebna domneva, in če se zaradi prej navedenih dejstev dokazno breme prenese na toženo stranko, o kateri obliki diskriminacije je potem mogoče domnevati na podlagi teh dejstev – neposredni ali posredni diskriminaciji in/ali nadlegovanju? b) Ali določbe Direktive 2000/43 dopuščajo, da se neposredna diskriminacija in/ali nadlegovanje upravičita z uresničevanjem zakonitega cilja s potrebnimi in ustreznimi sredstvi? c) Ali se lahko ukrep, uporabljen v navedenih mestnih okrajih, ob upoštevanju zakonitih ciljev, ki jih poudarja in uresničuje distribucijsko podjetje, upraviči v položaju, v katerem — se ukrep uporabi zaradi neplačanih računov, ki so se nabrali v navedenih mestnih okrajih, in zaradi pogostih kršitev odjemalcev, ki zmanjšujejo ali ogrožajo varnost, kakovost ter neprekinjeno in varno delovanje električnih naprav in se ukrep uporabi kolektivno, ne glede na to, ali je konkretni odjemalec plačal svoje račune za distribucijo in dobavo električne energije, in ne glede na to, ali je bilo ugotovljeno, da je konkretni odjemalec zakrivil kakršno koli kršitev (ponaredba stanja na električnem števcu, nezakonita priključitev in/ali nezakonit odvzem/nezakonita poraba električne energije brez štetja in plačila ali kakršni koli drugi posegi v omrežje, ki zmanjšujejo ali ogrožajo njegovo zanesljivo, kakovostno, neprekinjeno in varno delovanje); — so za vsako primerljivo kršitev v pravnih predpisih in splošnih pogojih pogodbe o distribuciji (v nadaljevanju: distribucijska pogodba) določene odgovornosti, in sicer civilna, upravna in kazenska; — določilo iz člena 27(2) splošnih pogojev distribucijske pogodbe – distribucijsko podjetje odjemalcu na izrecno pisno zahtevo zagotovi možnost preverjanja stanja na električnem števcu – odjemalcu dejansko ne omogoča, da bi osebno in redno preverjal stanje svoje porabe; — je mogoče na podlagi izrecnega pisnega zaprosila v stanovanju odjemalca namestiti kontrolni električni števec, za katerega mora odjemalec plačati takso; — je ukrep nenavaden in opazen znak za nepoštenost odjemalca tako ali drugače zaradi narave vzrokov za uporabo tega ukrepa, za katero distribucijsko podjetje trdi, da je splošno znana; — obstajajo drugi tehnični postopki in sredstva za zaščito pred posegi v električne števce; — pooblaščenec distribucijskega podjetja navaja, da s podobnim ukrepom, uporabljenim v mestnem okraju Romov v drugem mestu, dejansko ni bilo mogoče preprečiti posegov; — se za električno napravo, transformacijsko postajo, postavljeno v enem od navedenih mestnih okrajev, ne šteje za potrebno, da je treba zaradi varnosti na njej izvesti podobne ukrepe kot na električnih števcih?“