Keywords

Summary



Keywords

1. Pravo Skupnosti – Splošna pravna načela – Prepoved retroaktivnosti kazenskih določb

(Uredba Sveta št. 17, člen 15; obvestili Komisije 96/C 207/04 in 98/C 9/03)

2. Konkurenca – Globe – Smernice za izračun glob

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

3. Konkurenca – Globe – Sankcije Skupnosti in sankcije, naložene v državi članici ali tretji državi, zaradi kršitve nacionalnega konkurenčnega prava

(Uredba Sveta št. 17, člen 15)

4. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev

(člena 81(1) ES in 82 ES; Sporazum EGP, člen 53(1); Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

5. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

6. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Odvračilnost globe

(člen 81 ES; Uredba Sveta št. 17, člen 15)

7. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Konkreten vpliv na trg

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 1 A, prvi odstavek)

8. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

9. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Olajševalne okoliščine

(Uredba Sveta št. 17, člen 15)

10. Konkurenca – Upravni postopek – Spoštovanje pravic obrambe

(člena 81 ES in 82 ES; Uredba Sveta št. 17, člen 11)

11. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Obteževalne okoliščine

(Uredba Sveta št. 17, člen 15; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 2)

12. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

13. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Kršitve – Globe – Znesek – Določitev

(člen 81 ES; Uredba Sveta št. 17)

14. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Olajševalne okoliščine

(člen 81(1) ES; Uredba Sveta št. 17, člen 15(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 3, tretja alinea)

15. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Olajševalne okoliščine

(člen 81(1) ES; Uredba Sveta št. 17, člen 15)

16. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev

(Uredba Sveta št. 17, člen 15; Obvestilo Komisije 96/C 207/04, oddelki B, C in D)

17. Konkurenca – Upravni postopek – Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah – Obvezna vsebina

(Uredba Sveta št. 17, člen 19(1))

18. Konkurenca – Upravni postopek – Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah – Obvezna vsebina

(Uredba Sveta št. 17, člen 19(1))

19. Konkurenca – Globe – Znesek – Diskrecijska pravica Komisije – Sodni nadzor

(člen 229 ES)

Summary

1. Načelo prepovedi retroaktivnosti kazenskih zakonov iz člena 7 Evropske konvencije o človekovih pravicah je kot temeljna pravica splošno načelo prava Skupnosti, katerega spoštovanje je obvezno, ko se globe naložijo zaradi kršitve pravil o konkurenci. To načelo zahteva, da so izrečene sankcije v skladu s tistimi, ki so bile določene, ko je bila kršitev storjena.

Sprejetje Smernic, ki naj bi spremenile splošno politiko konkurence Komisije glede glob, načeloma lahko spada v področje uporabe načela prepovedi retroaktivnosti.

Prvič, Smernice lahko imajo pravne učinke. Ti pravni učinki ne izhajajo iz zavezujoče narave Smernic, temveč iz njihovega sprejetja in objave s strani Komisije. To sprejetje in objava Smernic kot tudi obvestila o ugodni obravnavi kažejo na samoomejevanje pooblastila za odločanje po prostem preudarku Komisije, ki se ne more oddaljiti od teh smernic, ne da bi bilo to glede na okoliščine primera sankcionirano zaradi kršitve splošnih pravnih načel, kot so načela enakega obravnavanja, varstva zaupanja v pravo in pravne varnosti.

Drugič, Smernice kot politični instrument na področju konkurence spadajo na področje uporabe načela prepovedi retroaktivnosti, po zgledu nove sodne razlage norme, ki določa kaznivo ravnanje, v skladu s sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice glede člena 7(1) Evropske konvencije o človekovih pravicah, ki za to določbo šteje, da nasprotuje retroaktivni uporabi nove razlage norme, ki določa kaznivo ravnanje. To v skladu z navedeno sodno prakso velja zlasti takrat, ko gre za razlago s strani sodne prakse, katere rezultat ni bil razumno predvidljiv, ko je bila kršitev storjena, zlasti ob upoštevanju tedaj sprejete razlage s strani sodne prakse glede zadevne zakonske določbe. Vendar iz te sodne prakse izhaja, da je obseg izraza predvidljivost pretežno odvisen od vsebine besedila, ki ga zadeva, področja, ki ga pokriva, ter od števila in statusa njegovih naslovnikov. Tako predvidljivost zakona ne nasprotuje temu, da bi bila zadevna oseba prisiljena poseči po pojasnjevalnih nasvetih, da bi v okoliščinah zadeve razumno presodila posledice, ki lahko nastanejo zaradi določenega dejanja. To velja zlasti za strokovnjake, ki so navajeni, da morajo dokazovati veliko skrbnost pri opravljanju svoje dejavnosti. Od njih je tudi mogoče pričakovati, da posebej pazijo na to, da presodijo tveganja, ki jih ta prinaša.

Za nadzor nad spoštovanjem načela prepovedi retroaktivnosti je treba preveriti, ali je bilo spremembo, ki pomeni sprejetje Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, mogoče razumno predvideti takrat, ko so bile storjene zadevne kršitve. V zvezi s tem je bistvena novost Smernic, da se kot izhodišče za izračun zneska globe uporabi osnovni znesek, določen v okviru za to predvidenega razpona, pri čemer razponi ustrezajo različnim stopnjam teže kršitev, kot taki pa nimajo nobene zveze z upoštevnim prometom. Ta metoda temelji predvsem na – čeprav relativni in prilagodljivi – določitvi tarif glob.

Dalje, dejstvo, da je Komisija v preteklosti pri globah uporabljala določene zneske za določene vrste kršitev, ji ne more odvzeti možnosti, da bi te zneske zvišala v okviru omejitev, navedenih v Uredbi št. 17, če je to potrebno, da bi se zagotovilo uresničenje skupnostne politike konkurence, nasprotno – učinkovita uporaba skupnostnih pravil konkurence zahteva, da lahko Komisija znesek glob kadar koli prilagodi potrebam te politike.

Iz tega izhaja, da podjetja, ki so v upravnem postopku, ki lahko pripelje do izreka globe, ne morejo legitimno pričakovati, da Komisija ne bo presegla višine zneska glob, ki jo je uporabljala prej, niti da bo uporabila metodo njihovega izračuna.

Posledično morajo navedena podjetja upoštevati možnost, da lahko Komisija v vsakem trenutku zviša znesek glob glede na raven glob, ki jih je izrekala v preteklosti. To ne velja samo tedaj, kadar Komisija zviša znesek glob, ko nalaga globe v posameznih odločbah, ampak tudi če je to zvišanje v posameznih primerih izvedeno z uporabo splošno veljavnih pravil ravnanja, kot so Smernice.

(Glej točke od 41 do 49 in 409.)

2. Dejstvo, da je Komisija za izračun globe, naložene podjetju, uporabila metodo iz Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, ni diskriminatorna obravnava glede na podjetja, ki so kršila skupnostna pravila o konkurenci v istem obdobju, a so zaradi časa odkritja kršitve ali razlogov, ki se nanašajo na potek upravnega postopka, ki jih zadeva, bila obsojena pred sprejetjem in objavo Smernic.

(Glej točko 53.)

3. Načelo ne bis in idem prepoveduje, da bi bila ista oseba več kot enkrat kaznovana za isto nezakonito ravnanje za varovanje istega pravnega interesa. Za uporabo tega načela morajo biti izpolnjeni trije kumulativni pogoji, in sicer identično dejansko stanje, identičnost kršitelja in identičnost varovanega pravnega interesa.

Zato je lahko eno podjetje predmet obravnave v dveh vzporednih postopkih za isto nezakonito ravnanje in je lahko dvakrat sankcionirano, in sicer s strani pristojnega organa zadevne države članice in organa Skupnosti, če imata omenjena postopka različne cilje in če ne gre za kršitev istega pravila.

Iz tega a fortiori izhaja, da načela ne bis in idem ni mogoče uporabiti, ko postopki in kazni, ki jih vodijo in naložijo na eni strani Komisija in na drugi strani organi tretjih držav, očitno nimajo istih ciljev. Čeprav gre namreč v prvem primeru za ohranjanje neizkrivljene konkurence na ozemlju Evropske unije in Evropskega gospodarskega prostora, gre v drugem primeru za varovanje trga tretje države. Pogoj identičnosti varovanega pravnega interesa, ki je nujen za uporabo načela ne bis in idem , v tem primeru ni izpolnjen.

(Glej točke od 61 do 63.)

4. Pooblastilo Komisiji, da naloži globe podjetjem, ki so namenoma ali iz malomarnosti kršila določbe členov 81(1) ES ali 82 ES, je eno od sredstev, s katerimi lahko izvršuje nalogo nadzora, ki ji jo je poverilo pravo Skupnosti. Ta naloga zajema preučevanje in zatiranje posameznih kršitev, pa tudi dolžnost, da uresničuje splošno politiko, da se bodo na področju konkurence uporabljala načela, ki jih določa Pogodba, in da delovanje podjetij usmeri v to.

Iz tega izhaja, da je Komisija pooblaščena, da odloča o ravni zneska glob, da bi zagotovila njihov odvračilni učinek, ker so določene kršitve še precej pogoste, čeprav so bile že od začetka politike Skupnosti na področju konkurence nezakonite zaradi dobička, ki ga lahko nekatera zainteresirana podjetja pridobijo od teh kršitev.

Cilj odvračanja, ki ga uresničuje Komisija, se nanaša na ravnanje podjetij v Skupnosti ali Evropskem gospodarskem prostoru. Posledično odvračilnost globe, naložene podjetju zaradi kršitve skupnostnih pravil o konkurenci, ne more biti odvisna niti samo od posebnega položaja tega podjetja niti od njegovega spoštovanja pravil o konkurenci, določenih v tretji državi zunaj EGP.

(Glej točke od 70 do 72.)

5. Pri ugotavljanju teže kršitve je treba upoštevati veliko dejavnikov, zlasti posebne okoliščine zadeve in njen kontekst, ne da bi obstajal zavezujoč ali taksativen seznam meril, ki jih je treba obvezno upoštevati.

Poleg tega so lahko med dejavniki presoje teže kršitve, odvisno od primera, količina in vrednost blaga, ki je predmet kršitve, ter velikost in gospodarska moč podjetja in zato vpliv, ki ga ima lahko podjetje na upoštevnem trgu. Po eni strani iz tega izhaja, da je mogoče za določitev zneska globe upoštevati tako celotni promet podjetja, ki je, čeprav približen in nepopoln, kazalec njegove velikosti in gospodarske moči, kot tržni delež zadevnih podjetij na zadevnem trgu, ki lahko pokaže obseg kršitve. Po drugi strani iz tega izhaja, da se ne sme niti enemu niti drugemu od teh podatkov glede na druge elemente presoje pripisati nesorazmernega pomena, zato določitev ustrezne globe ne more biti zgolj rezultat izračuna na podlagi skupnega prometa.

(Glej točki 98 in 99.)

6. Odvračilnost je eden izmed glavnih preudarkov, ki jih je treba upoštevati pri določitvi glob, naloženih zaradi kršitve skupnostnih pravil o konkurenci.

Vendar če bi se morala globa določiti na ravni, ki bi bila omejena na izničenje koristi omejevalnega sporazuma, potem ne bi imela odvračilnega učinka. Razumno bi bilo namreč predpostavljati, da podjetja pri finančnem izračunu in upravljanju niso upoštevala le zneska glob, ki bi jim bile naložene za kršitev, ampak tudi raven tveganja odkritja omejevalnega sporazuma. Poleg tega, če bi pomen globe zmanjšali zgolj na odpravo dobička oziroma pričakovane koristi, ne bi mogli dovolj upoštevati zadevnega kršitvenega ravnanja z vidika člena 81(1) ES. Z zmanjšanjem globe zgolj na povrnitev povzročene škode bi se namreč, razen odvračilnega učinka, ki lahko zadeva le prihodnje ravnanje, zanemarila tudi represivnost takega ukrepa glede na dejansko storjeno kršitev.

Poleg tega v primeru podjetja, ki je prisotno na številnih trgih in ima na voljo posebej velika finančna sredstva, upoštevanje prometa, ustvarjenega na zadevnem trgu, ne bi moglo zadoščati za zagotovitev odvračilnega učinka globe. Namreč, večje ko je podjetje in ima na voljo vsa sredstva, ki mu omogočajo, da na trgu deluje neodvisno, bolj se mora zavedati pomena svoje vloge za dobro delovanje konkurence na trgu. Zato je treba ob tem, da se dejanske okoliščine in zlasti celotni promet nanašajo na gospodarsko moč podjetja, ki je spoznano za krivo kršitve, ta celotni promet upoštevati pri presoji teže kršitve.

(Glej točke od 129 do 131.)

7. V skladu s točko 1 A, prvi odstavek, Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, Komisija pri izračunu globe glede na težo kršitve med drugim upošteva dejanski vpliv kršitve na trg, kjer se to lahko meri. Ta izmerljivi vpliv omejevalnega sporazuma na zadevni trg je treba šteti za dovolj dokazanega, če Komisija lahko predloži konkretne in verodostojne indice, ki z razumno verjetnostjo kažejo, da je omejevalni sporazum vplival na ta trg.

Presoja vpliva omejevalnega sporazuma na zadevni trg namreč nujno pomeni uporabo hipotez. V tem okviru mora Komisija preučiti zlasti to, kakšne bi bile cene zadevnega proizvoda, če omejevalnega sporazuma ne bi bilo. Vendar je pri preučevanju vzrokov za dejansko gibanje cen tvegano špekulirati o vlogi vsakega izmed njih. Upoštevati je treba objektivno okoliščino, da so se stranke zaradi omejevalnega sporazuma o cenah jasno odrekle ravno konkuriranju pri cenah. Tako presoja vpliva, ki je posledica drugih dejavnikov, kot je to prostovoljno vzdržanje strank omejevalnega sporazuma, nujno temelji na razumnih in nenatančno količinsko opredeljivih verjetnostih.

Zato Komisiji ni mogoče očitati – razen če bi merilu iz točke 1 A, prvi odstavek, odvzeli polni učinek –, da se je oprla na dejanski vpliv omejevalnega sporazuma na trg, ki je imel protikonkurenčen cilj, kot je omejevalni sporazum o cenah ali kvotah, ne da bi ta vpliv količinsko opredelila ali ne da bi o njem predložila kvantitativno presojo.

(Glej točke od 157 do 161.)

8. Pri določanju teže kršitve na področju konkurence je treba upoštevati zlasti pravni in ekonomski okvir očitanega ravnanja. V zvezi s tem se mora Komisija pri presoji dejanskega vpliva kršitve na trg sklicevati na konkurenco, kakršna bi obstajala, če ne bi bilo kršitve.

Po eni strani iz tega izhaja, da je treba pri omejevalnih sporazumih, ki se nanašajo na cene, z razumno stopnjo verjetnosti ugotoviti, da so sporazumi zadevnim strankam dejansko omogočili, da so dosegle višjo raven cen, kot bi jo brez omejevalnega sporazuma. Po drugi strani iz tega izhaja, da mora Komisija pri presoji upoštevati vse objektivne razmere na zadevnem trgu glede na prevladujoči ekonomski in morebitni pravni okvir . Glede na okoliščine primera je treba upoštevati „objektivne ekonomske dejavnike“, ki kažejo na to, da raven cen v okviru „proste konkurence“ ne bi bila taka, kot so dejanske cene.

(Glej točki 181 in 182.)

9. Dejstvo, da stranke niso v celoti spoštovale omejevalnega sporazuma in niso v celoti uporabljale dogovorjenih cen, ne pomeni, da so ob tem imele cene, ki bi jih lahko imele, če omejevalnega sporazuma ne bi bilo, in torej ne pomeni elementa, ki ga je treba upoštevati kot olajševalno okoliščino. Podjetje, ki kljub usklajevanju s konkurenti ohrani bolj ali manj neodvisno politiko na trgu, namreč lahko zgolj skuša izrabiti omejevalni sporazum v svojo korist.

(Glej točko 189.)

10. Nobena določba Komisiji ne prepoveduje, da se kot na dokaz, ki je lahko podlaga za ugotovitev kršitve členov 81 ES in 82 ES ter določitev globe, opre na dokument, ki ni nastal v postopku, ki ga je vodila sama Komisija.

Kljub temu je na podlagi splošnih načel prava Skupnosti, katerih del so temeljne pravice in glede na katera je treba razlagati besedila prava Skupnosti, podjetju priznana pravica, da ga Komisija v okviru člena 11 Uredbe št. 17 ne prisili, da prizna udeležbo pri kršitvi. Varstvo te pravice pri sporih glede obsega vprašanja pomeni, da je treba preveriti, ali je vprašana oseba odgovor nanj enačila s priznanjem kršitve, tako da bi bila krnjena njena pravica do obrambe.

Ko se Komisija v okviru proste presoje dokazov opre na izjavo, dano v drugačnem okviru, kot je postopek, ki ga uvede sama, in ko so v tej izjavi morebitne informacije, posredovanje katerih bi podjetje lahko zavrnilo, če bi mu Komisija zastavila vprašanja o isti zadevi, mora ta institucija zadevnemu podjetju zagotoviti procesne pravice, ki so enakovredne tem, ki jih daje omenjena sodna praksa.

Spoštovanje teh procesnih jamstev v takem okviru pomeni, da mora Komisija po uradni dolžnosti preizkusiti, ali na prvi pogled obstajajo resni dvomi glede spoštovanja procesnih pravic zadevnih podjetij v okviru postopka, v katerem so podala take izjave. Če takih resnih dvomov ni, je treba šteti, da so bile procesne pravice zadevnim podjetjem dovolj zagotovljene, če Komisija v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah jasno navede, da se namerava na te dokumente opreti, in jih po potrebi k temu obvestilu priloži. Tako Komisija zadevnim podjetjem omogoči, da se opredelijo ne le o vsebini teh izjav, ampak tudi o morebitnih nepravilnostih ali posebnih okoliščinah, v katerih so nastali ali bili predloženi Komisiji.

(Glej točke od 261 do 265.)

11. Kadar pravila o konkurenci krši več podjetij, je treba pri določitvi glob obravnavati relativno težo udeležbe vsakega izmed njih, kar zlasti pomeni, da se ugotovi vloga posameznega podjetja med trajanjem udeležbe pri kršitvi.

Iz tega zlasti izhaja, da je treba vlogo „vodje“, ki jo ima v kartelu eno ali več podjetij, upoštevati pri izračunu globe, saj morajo podjetja, ki so imela tako vlogo, glede na druga podjetja nositi posebno odgovornost.

(Glej točki 296 in 297.)

12. Komisija ima pri določanju globe, naložene zaradi kršitev pravil o konkurenci, diskrecijsko pravico. Dejstvo, da je Komisija v preteklosti za obteževalne okoliščine uporabila določen odstotek povečanja glob, ji ne odvzema pooblastila, da ta odstotek poveča v okviru Uredbe št. 17 in Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, če se to izkaže za potrebno za zagotovitev uresničevanja skupnostne politike konkurence.

(Glej točko 312.)

13. Komisija mora pri uporabi člena 15(2) Uredbe št. 17 v vsakem posameznem primeru, torej ko naloži globe zaradi kršitve pravil o konkurenci iz Pogodbe, spoštovati splošna pravna načela, med katerimi je načelo enakega obravnavanja, kot ga razlaga sodišče Skupnosti. Podjetje pa vseeno lahko izpodbija znesek globe, ki mu je bila naložena, z utemeljitvijo, da gre za kršitev tega načela, a le če dokaže, da so okoliščine v zadevah, ki se nanašajo na te druge odločbe, kot so trgi, proizvodi, države, podjetja in zadevna obdobja, primerljive s tistimi v obravnavanem primeru.

(Glej točki 315 in 316.)

14. Komisija mora pri presoji teže kršitve, da bi določila globo, upoštevati ne le posebne okoliščine primera, ampak tudi okvir, v katerem je bila kršitev storjena, in zagotoviti odvračilni učinek svojega ukrepa. Le upoštevanje teh dejavnikov namreč zagotavlja polni učinek ukrepov Komisije za ohranjanje neizkrivljene konkurence na skupnem trgu.

Zgolj besedilna analiza določbe iz točke 3, tretja alinea, Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, bi lahko dajala vtis, da samo dejstvo, da kršitelj preneha vsakršne kršitve, takoj ko posreduje Komisija, na splošno in brez izjem pomeni olajševalno okoliščino. Vendar bi taka razlaga te določbe zmanjšala uporabni učinek določb, ki omogočajo ohranitev učinkovite konkurence, ker bi zmanjšala sankcijo, ki jo je mogoče naložiti zaradi kršitve člena 81 ES, in odvračilni učinek take sankcije.

Ta okoliščina namreč drugače kot druge olajševalne okoliščine ni povezana niti s subjektivno značilnostjo kršitelja niti z dejstvi posameznega primera, ker izhaja predvsem iz zunanjega posega Komisije. Zato prenehanja kršitve samo zaradi posega Komisije ni mogoče enačiti z zaslugami, ki so posledica samostojne pobude kršitelja, saj pomeni le ustrezen in normalen odziv na navedeni poseg. Poleg tega ta okoliščina povzroči le vrnitev kršitelja k zakonitemu ravnanju in ne prispeva k učinkovitejšemu pregonu s strani Komisije. Nazadnje, zatrjevane olajševalne narave te okoliščine ni mogoče opravičiti s samo spodbudo za prenehanje kršitve, ki jo prinaša. V zvezi s tem že opredelitev nadaljevanja kršitve po prvih posegih Komisije kot obteževalne okoliščine pomeni pobudo za prenehanje kršitve, vendar v nasprotju z zadevno olajševalno okoliščino ne zmanjšuje niti sankcije niti odvračilnega učinka te sankcije.

Tako bi priznanje prenehanja kršitve po prvih posegih Komisije kot olajševalna okoliščina, z zmanjšanjem tako sankcije kot tudi odvračilnega učinka sankcije, neupravičeno škodilo uporabnemu učinku člena 81(1) ES. Zato sama Komisija zgolj prenehanja kršitve po prvih posegih ne bi smela šteti za olajševalno okoliščino. Posledično je treba določbo iz točke 3, tretja alinea, Smernic razlagati strogo, da ne bo nasprotovala uporabnemu učinku člena 81(1) ES, in sicer tako, da le posebne okoliščine posameznega primera, v katerih kršitev preneha po prvih posegih Komisije, lahko upravičijo upoštevanje te okoliščine kot olajševalne okoliščine.

V primeru posebej resne kršitve, katere cilj je določitev cen in razdelitev trgov, ki so jo zadevna podjetja storila namenoma, prenehanja te kršitve ni mogoče šteti za olajševalno okoliščino, če je do prenehanja prišlo zaradi posega Komisije.

(Glej točke od 334 do 338, 340 in 341.)

15. Čeprav je pomembno, da podjetje sprejme ukrepe, s katerimi prepreči, da bi njegovi zaposleni v prihodnosti znova kršili konkurenčno pravo Skupnosti, njihovo sprejetje dejansko ne spremeni ugotovljene kršitve. Komisija torej ni zavezana upoštevati take okoliščine kot olajševalne, toliko bolj kadar zadevna kršitev pomeni očitno kršitev člena 81(1) ES.

(Glej točko 359.)

16. Da bi se izognili koliziji z načelom enakega obravnavanja, je treba obvestilo o nenalaganju ali zmanjševanju glob v primeru kartelov uporabljati tako, da mora Komisija pri zmanjšanju glob enako obravnavati podjetja, ki ji v isti fazi postopka in v podobnih okoliščinah posredujejo podobne informacije glede dejstev, ki se jim očitajo. Zgolj okoliščina, da je eno izmed teh podjetij priznalo očitana dejstva, ko je prvo odgovorilo na vprašanja, ki mu jih je postavila Komisija v isti fazi postopka, ne more biti objektivni razlog za različno obravnavanje.

Vendar to velja le v okviru sodelovanja podjetij, ki ne spada na področje uporabe oddelkov B in C obvestila o ugodni obravnavi.

V nasprotju s tema oddelkoma namreč oddelek D ne predvideva različnega obravnavanja zadevnih podjetij glede na to, kdaj so sodelovala s Komisijo.

(Glej točke 400, 401 in 403.)

17. Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah mora vsebovati očitke, ki so dovolj jasni, čeprav so kratki, da se lahko zainteresirane stranke ustrezno seznanijo z ravnanji, ki jim jih očita Komisija. Samo pod tem pogojem lahko obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah izpolni funkcijo, ki mu jo dajejo predpisi Skupnosti, in sicer predložitev vseh potrebnih podatkov podjetjem in podjetniškim združenjem, da lahko ta ustrezno pripravijo obrambo, preden Komisija sprejme dokončno odločbo.

(Glej točko 416.)

18. Kadar Komisija v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah izrecno navede, da bo preučila, ali je treba zadevnim podjetjem naložiti globe, in navede glavne dejanske in pravne elemente, zaradi katerih se lahko izreče globa, kot so teža in trajanje domnevne kršitve in dejstvo, da je bila ta storjena „namenoma ali iz malomarnosti“, izpolni obveznost spoštovanja pravice podjetij do izjave. S tem jim da elemente, potrebne za obrambo ne le zoper ugotovitev kršitve, ampak tudi zoper naložitev globe.

Iz tega izhaja, da je glede določitve glob pravica zadevnih podjetij do obrambe pred Komisijo zagotovljena z možnostjo podajanja pripomb o trajanju, teži in domnevni protikonkurenčnosti kršitve. Ta ugotovitev velja še toliko bolj, ko Komisija z objavo Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, zainteresirane osebe natančno seznani z metodo izračuna zneska morebitne globe in načinom, kako bo upoštevala ta merila. Te ugotovitve ne omaje dejstvo, da se Smernice ne sklicujejo izrecno na multiplikator, ker je v njih navedeno, da je treba upoštevati dejansko gospodarsko zmožnost kršiteljev, da drugim gospodarskim subjektom povzročijo veliko škodo, in določiti globo na ravni, ki zagotavlja, da je ta dovolj odvračilna.

(Glej točki 434 in 435.)

19. Kadar obravnava razlogov, ki jih podjetje navaja zoper zakonitost odločbe Komisije, s katero mu je bila naložena globa zaradi kršitve skupnostnih pravil o konkurenci, pokaže, da je nezakonitost podana, mora Sodišče prve stopnje obravnavati, ali je ob izvrševanju njegove neomejene pristojnosti treba spremeniti izpodbijano odločbo.

(Glej točko 443.)