Keywords

Summary



Keywords

1. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Določbe Pogodbe – Področje uporabe

(člen 43 ES)

2. Pravo Skupnosti – Načela – Temeljne pravice – Pravica do izvajanja kolektivnih ukrepov – Združljivost z zahtevami v zvezi s temeljnimi svoboščinami, ki jih zagotavlja Pogodba

(člen 43 ES)

3. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Določbe Pogodbe – Področje osebne uporabe

(člen 43 ES)

4. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Omejitve – Kolektivni ukrep sindikata, katerega namen je, da zasebno podjetje prisili k sklenitvi delovne kolektivne pogodbe

(člen 43 ES)

Summary

1. Člen 43 ES je treba razlagati tako, da na področje uporabe tega člena načeloma ne spadajo kolektivni ukrepi sindikata ali združenja sindikatov proti zasebnemu podjetju, katerih namen je, da bi slednjega pripravili do sklenitve kolektivne pogodbe, katere vsebina bi to podjetje odvrnila od izvrševanja svobode ustanavljanja.

Člen 43 ES namreč ne ureja zgolj delovanja javnih organov, temveč velja tudi za druge predpise, katerih namen je kolektivno urejati delovna razmerja, neodvisno delo in opravljanje storitev. Ker so delovni pogoji v različnih državah članicah urejeni tako z zakoni in drugimi predpisi kot tudi s kolektivnimi pogodbami in drugimi akti, ki so jih sklenili ali sprejeli zasebni subjekti, bi omejitev prepovedi iz tega člena zgolj na akte javnih organov lahko povzročila neenakosti pri njihovi uporabi.

Ker organizacija kolektivnih ukrepov delavskih sindikatov sodi v pravno avtonomijo teh entitet, ki niso subjekti javnega prava, in jo imajo zaradi svobode sindikalnega združevanja, ki jim je priznana zlasti z nacionalnim pravom, in ker so kolektivni ukrepi neločljivo povezni s kolektivno pogodbo, katere sklenitev želijo sindikati doseči, za te kolektivne ukrepe člen 43 načeloma velja.

(Glej točke od 33 do 37, 55 in točko 1 izreka.)

2. Pravica do kolektivnega ukrepanja, vključno s pravico do stavke, je priznana z različnimi mednarodnimi instrumenti, pri katerih so države članice sodelovale oziroma k njim pristopile, kot na primer Evropska socialna listina, ki je med drugim izrecno omenjena v členu 136 ES, in Konvencija št. 87, ki jo je Mednarodna organizacija dela sprejela leta 1948, ter z instrumenti, ki so jih države članice pripravile na ravni Skupnosti ali v okviru Evropske unije, kot na primer Listina Skupnosti o temeljnih socialnih pravicah delavcev, sprejeta leta 1989, ki je prav tako omenjena v členu 136 ES, ter Listina Evropske unije o temeljnih pravicah.

Čeprav je torej to pravico, vključno s pravico do stavke, treba priznati kot temeljno pravico, ki je sestavni del splošnih načel prava Skupnosti, katerih spoštovanje zagotavlja Sodišče, pa to tudi pomeni, da za njeno izvrševanje lahko veljajo nekatere omejitve. Kot namreč to potrjuje člen 28 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je ta pravica varovana v skladu s pravom Skupnosti in nacionalnimi zakonodajami in praksami.

Čeprav je varstvo temeljnih pravic legitimni interes, ki načeloma lahko upravičuje omejitev obveznosti, ki jih nalaga pravo Skupnosti, celo na podlagi temeljne svoboščine, ki jo zagotavlja Pogodba, pa za izvrševanje zadevnih pravic veljajo določbe Pogodbe in mora biti združljivo z zahtevami, ki izhajajo iz pravic, zavarovanih s Pogodbo, in v skladu z načelom sorazmernosti.

Iz tega izhaja, da okoliščina, da je pravica do kolektivnega ukrepanja temeljna pravica, ni takšna, da bi bilo tako ukrepanje proti podjetju, z namenom da bi slednjega pripravili do sklenitve kolektivne pogodbe, katere vsebina je takšna, da bi ga odvrnila od izvrševanja svobode ustanavljanja, izključeno iz področja uporabe člena 43 ES.

(Glej točke od 43 do 47.)

3. Člen 43 ES zasebnemu podjetju daje pravice, ki jih je mogoče uveljavljati zoper sindikat ali združenje sindikatov.

Odprava ovir za prosto gibanje oseb in svobodo opravljanja storitev bi bila namreč ogrožena, če bi odpravo državnih omejitev lahko izničile ovire, ki bi bile posledica izvrševanja pravne avtonomije združenj in organov, ki niso osebe javnega prava. Poleg tega dejstvo, da so nekatere določbe Pogodbe formalno naslovljene na države članice, ne izključuje, da bi te pravice lahko bile obenem podeljene tudi vsakemu posamezniku, ki ima interes za spoštovanje tako navedenih obveznosti. Poleg tega prepoved ogrožanja temeljne svoboščine, ki jo določa določba Pogodbe, ki je kogentna, med drugim velja za vse pogodbe, ki kolektivno urejajo delovna razmerja.

(Glej točke 57, 58, 66 in točko 2 izreka.)

4. Člen 43 ES je treba razlagati tako, da kolektivni ukrepi, katerih namen je pripraviti zasebno podjetje, ki ima sedež v državi članici, k sklenitvi delovne kolektivne pogodbe s sindikatom, ki ima sedež v tej državi članici, in uporabiti klavzule, ki jih določa ta pogodba, za zaposlene v hčerinski družbi navedenega podjetja s sedežem v drugi državi članici, pomenijo omejitev v smislu navedenega člena.

Posledica takih kolektivnih ukrepov je namreč ta, da postane izvrševanje pravice do svobode ustanavljanja s strani podjetja manj privlačno oziroma celo nesmiselno, saj slednjemu preprečuje, da bi bilo v državi gostiteljici upravičeno do enakega obravnavanja kot drugi gospodarski subjekti s sedežem v tej državi. Take kolektivne ukrepe, katerih namen je ladjarjem preprečiti, da bi svoje ladje registrirali v drugi državi, kot je država državljanstva dejanskih lastnikov teh ladij, je poleg tega treba šteti vsaj za take, ki omejujejo izvrševanje pravice podjetja do svobode ustanavljanja.

Te omejitve so lahko načeloma upravičene zaradi zaščite nujnega razloga v splošnem interesu, kot je varstvo delavcev, pod pogojem, da se ugotovi, da so primerne za zagotovitev uresničitve legitimnega cilja in ne gredo prek tega, kar je potrebno za zagotovitev tega cilja.

(Glej točke od 72 do 74, 90 in točko 3 izreka.)