2

Splošno sodišče je dejansko stanje predstavilo v točkah od 1 do 14 izpodbijanega sklepa tako: „1 Tožeče stranke […] so zadruge za socialna stanovanja (woningcorporaties, v nadaljevanju: [woco/]wocos) s sedežem na Nizozemskem. Zadruge wocos so nepridobitne organizacije, katerih cilj je nakup, gradnja in oddajanje v najem stanovanj, namenjenih zlasti prikrajšanim osebam in socialno prikrajšanim skupinam. Zadruge wocos opravljajo tudi druge dejavnosti, kot so gradnja in oddajanje v najem stanovanj z višjimi najemninami, gradnja stanovanj za prodajo ter gradnja in oddajanje v najem nepremičnin v splošnem interesu. 2 Komisija je 15. decembra 2009 sprejela [sporno] odločbo […]. 3 Prvič, Nizozemski organi so v zvezi s pomočjo E 2/2005 leta 2002 Evropski komisiji priglasili splošni sistem državnih pomoči, dodeljenih zadrugam wocos. Ker je Komisija presodila, da je mogoče ukrepe financiranja zadrug wocos opredeliti kot obstoječe pomoči, so nizozemski organi svojo priglasitev umaknili. 4 Komisija je 14. julija 2005 nizozemskim organom poslala dopis na podlagi člena 17 Uredbe Sveta (ES) 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [107 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339), v katerem je splošni sistem državnih pomoči, dodeljenih zadrugam wocos (pomoč E 2/2005), opredelila za obstoječe pomoči in podvomila o njihovi združljivosti s skupnim trgom. Komisija je najprej navedla, da bi morali nizozemski organi spremeniti cilj javnih storitev, ki jih opravljajo zadruge wocos, tako da bi bila socialna stanovanja namenjena le jasno opredeljeni ciljni skupini prikrajšanih oseb ali socialno šibkejšim skupinam. Poudarila je, da morajo zadruge wocos vse komercialne dejavnosti opravljati v skladu s tržnimi pogoji in da zanje ne smejo prejemati državnih pomoči. Nazadnje, Komisija je navedla, da mora biti ponudba socialnih stanovanj v skladu s povpraševanjem prikrajšanih oseb ali socialno prikrajšanih skupin. 5 Komisija in nizozemski organi so se, potem ko je bil poslan navedeni dopis, začeli pogajati, da bi shemo pomoči uskladili s členom 106(2) PDEU. 6 Nizozemsko združenje institucionalnih vlagateljev v nepremičnine (Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland […]) je 16. aprila 2007 pri Komisiji vložilo pritožbo v zvezi s pomočmi, ki so bile odobrene zadrugam wocos. Pritožbi se je junija leta 2009 pridružila družba Vesteda Groep BV. 7 Nizozemski organi so z dopisom z dne 3. decembra 2009 Komisiji predložili zaveze o spremembi splošnega sistema državnih pomoči, namenjenih zadrugam wocos. 8 Ukrepi, ki jih zajema splošni sistem državnih pomoči, ki jih je [Kraljevina] Nizozemska dodelila zadrugam wocos, in na katere se nanaša postopek v zadevi E 2/2005, so: (a) državna poroštva za posojila jamstvenega sklada za gradnjo socialnih stanovanj; (b) pomoči centralnega stanovanjskega sklada, projektne pomoči ali pomoči za racionalizacijo v obliki posojil s prednostnimi obrestnimi merami ali neposredne subvencije; (c) prodaja zemljišč s strani občin po cenah, ki so nižje od tržnih cen; (d) pravica izposojanja od Bank Nederlandse Gemeenten. 9 Komisija je v [sporni] odločbi vse te ukrepe opredelila za državne pomoči in menila, da je nizozemski sistem financiranja socialnih stanovanj obstoječa pomoč, pri čemer je bil ta uveden pred začetkom veljavnosti pogodbe ES na Nizozemskem in poznejše reforme niso uvedle bistvenih sprememb. 10 Komisija je v točki 41 obrazložitve [sporne] odločbe navedla: ‚Nizozemski organi so se zavezali, da bodo spremenili delovanje zavodov wocos in ukrepe, s katerimi se jim dodeljujejo prednosti. Nizozemski organi so Komisiji v zvezi z različnimi spremembami predstavili osnutke določb. Nova pravila so bila vključena v novo ministrsko uredbo, ki je začela veljati 1. januarja 2010, in nov stanovanjski zakon, ki bo začel veljati 1. januarja 2011. […]‘ 11 Komisija je preučila združljivost pomoči E 2/2005 v zvezi s sistemom financiranja zadrug wocos, kot je bil spremenjen po zavezah, ki so jih sprejeli nizozemski organi. V točki 72 obrazložitve [sporne] odločbe je ugotovila, da so ‚pomoči, dodeljene za dejavnosti v zvezi s socialnimi stanovanji, torej povezane z gradnjo in oddajanjem v najem stanovanj, namenjenih posameznikom, vključno z gradnjo in vzdrževanjem pomožne infrastrukture, […] združljive s členom 106(2) PDEU‘. Komisija je zato odobrila zaveze nizozemskih organov. 12 Drugič, v zvezi s pomočjo N 642/2009 je treba ugotoviti, da so nizozemski organi 18. novembra 2009 priglasili nov sistem pomoči za obnovo mestnih četrti v nazadovanju, opredeljen kot ‚posebna projektna pomoč, namenjena nekaterim okrožjem‘, ki se dodeli zadrugam wocos, ki delujejo v izbranih četrtih. Ta nova shema pomoči se mora priznavati pod istimi pogoji, kot so določeni za ukrepe v okviru obstoječe sheme pomoči, kakor je bila spremenjena po zavezah, ki so jih sprejeli nizozemski organi. 13 Pomoč N 642/2009 bo v obliki neposrednih subvencij, ki jih nakaže Centraal Fonds Volkshuisvesting (centralni stanovanjski sklad) za izvedbo posebnih projektov, povezanih z gradnjo in oddajanjem v najem stanovanj na omejenih geografskih območjih, ki pokrivajo najbolj prikrajšane mestne skupnosti. Financirana bo z uvedbo novega davka, ki ga plačajo zadruge wocos, ki opravljajo dejavnosti zunaj prikrajšanih urbanih območij. 14 Komisija je v [sporni] odločbi menila, da je bila pomoč N 642/2009 združljiva s skupnim trgom. Presodila je, da so ‚[p]omoči za dejavnosti v zvezi z gradnjo in oddajanjem v najem stanovanj, namenjenih posameznikom, vključno z gradnjo in vzdrževanjem pomožne infrastrukture, ter v zvezi z gradnjo in oddajanjem v najem stanovanj v splošnem interesu združljive s členom 106(2) PDEU‘. Zato je odločila, da ne bo nasprotovala novim priglašenim ukrepom.“