Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Prepoved – Kršitve – Sporazumi in usklajena ravnanja, ki jih je mogoče obravnavati kot enotno kršitev

(člen 81(1) ES)

2. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Dokaz

(člen 81(1) ES)

3. Konkurenca – Upravni postopek – Odločba Komisije o ugotovitvi kršitve – Dokazno breme kršitve in njenega trajanja, ki je na strani Komisije

(člen 81(1) ES)

4. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sporazumi med podjetji – Dokaz

(člen 81(1) ES)

5. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Usklajeno ravnanje – Pojem – Usklajevanje in sodelovanje v nasprotju z obveznostjo vsakega podjetja, da samostojno določi svoje ravnanje na trgu

(člen 81(1) ES)

6. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Prepoved – Kršitve – Sporazumi in usklajena ravnanja, ki jih je mogoče obravnavati kot enotno kršitev – Pojem

(člen 81(1) ES)

7. Konkurenca – Globe – Pogoji, da Komisija naloži globe – Kršitev, storjena namerno ali iz malomarnosti – Oviranje ali predložitev napačnih ali lažnih informacij kot odgovor na zahtevo po informacijah Komisije

(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(1) in 2)

8. Konkurenca – Upravni postopek – Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah – Dolžnost odgovora nanj – Neobstoj

(Uredba Sveta št. 1/2003, člena 18(1) in 23(1)(a))

9. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Finančni položaj zadevnega podjetja

(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 5(b))

10. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Znižanje globe zaradi sodelovanja obtoženega podjetja – Pogoji

(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 96/C 207/04, naslov D)

Summary

1. Kršitev člena 81 ES je lahko ne le posledica ločenega dejanja, ampak niza dejanj ali tudi trajajočega ravnanja. Kadar se različna dejanja zaradi istega cilja, ki izkrivlja konkurenco na skupnem trgu, uvrščajo v celovit načrt, lahko Komisija naloži odgovornost za ta dejanja glede na sodelovanje pri kršitvi kot celoti. Poleg tega podjetje lahko odgovarja za celotni kartel, tudi če je ugotovljeno, da je neposredno sodelovalo le pri nekaterih konstitutivnih elementih tega kartela, če je vedelo ali bi nujno moralo vedeti, prvič, da se je dogovor, pri katerem je sodelovalo, nanašal na globalni načrt, in, drugič, da ima ta globalni načrt vse konstitutivne elemente omejevalnega sporazuma. Poleg tega je podjetje, ki je s svojimi ravnanji sodelovalo pri enotni in kompleksni kršitvi, s katerimi je prispevalo k uresničitvi kršitve kot celote, lahko odgovorno tudi za ravnanja drugih podjetij v okviru iste kršitve za celotno obdobje svojega sodelovanja pri tej kršitvi. To velja, če je ugotovljeno, da je zadevno podjetje vedelo za nezakonita ravnanja drugih udeležencev ali če jih je lahko razumno predvidevalo in je bilo zaradi tega pripravljeno sprejeti tveganje.

(Glej točki 55 in 56.)

2. Kar zadeva navedbo dokazov o kršitvi člena 81(1) ES, mora Komisija navesti jasne in skladne dokaze, da bi utemeljila trdno prepričanje, da je bila kršitev storjena. Dvom sodišča Unije se razlaga v korist podjetja, naslovnika odločbe o ugotovitvi kršitve. Sodišče torej ne sme sklepati, da je Komisija pravno zadostno dokazala obstoj zadevne kršitve, če pri njem še vedno obstaja dvom o tem vprašanju, zlasti v okviru tožbe za razglasitev ničnosti odločbe o naložitvi globe. Vendar ni nujno, da vsak dokaz, ki ga predloži Komisija, izpolnjuje ta merila glede vsakega znaka kršitve. Dovolj je, da več indicev, na katere se sklicuje institucija, gledano v celoti izpolnjuje to zahtevo.

Poleg tega je običajno, da so dejanja in sestanki v zvezi s protikonkurenčnimi sporazumi tajna in da o njih obstajajo le minimalni zapisi. Iz tega sledi, da tudi če Komisija najde listine, ki jasno dokazujejo nedovoljeno navezovanje stikov med gospodarskimi subjekti, kot so zapisniki sestankov, gre navadno le za nepopolna in posamezna dokazila, tako da je treba posamezne podrobnosti pogosto rekonstruirati s sklepanjem. Zato je treba večinoma na obstoj protikonkurenčnega ravnanja ali sporazuma sklepati iz več naključij in indicev, ki lahko, če se obravnavajo skupaj in če ni drugih verjetnih pojasnil, pomenijo dokaz o kršitvi konkurenčnih pravil.

(Glej točke od 57 do 59.)

3. Trajanje kršitve je sestavni del pojma kršitve v smislu člena 81(1) ES, katerega dokazno breme nosi Komisija.

(Glej točko 60.)

4. Izjave, dane v okviru politike ugodnega obravnavanja, igrajo pomembno vlogo. Dokazna vrednost teh izjav, danih v imenu podjetij, ni zanemarljiva, ker pomenijo znatno pravno in gospodarsko tveganje. Vendar pa izjave podjetja, obtoženega sodelovanja pri kartelu, katere pravilnost izpodbija več drugih obtoženih podjetij, ni mogoče šteti za zadosten dokaz o obstoju kršitve, ki so jo storila ta podjetja, ne da bi to potrjevali drugi dokazi.

(Glej točko 69.)

5. Ni potrebno, da je izmenjava informacij vzajemna, da bi pomenila kršitev načela samostojnega ravnanja na trgu. Razkritje občutljivih informacij odpravlja negotovost glede prihodnjega delovanja konkurentov in bodisi neposredno bodisi posredno vpliva na strategijo naslovnika informacij.

(Glej točko 71.)

6. Kar zadeva ravnanja, ki zajemajo redno in več let trajajočo organizacijo večstranskih in dvostranskih stikov med konkurenčnimi proizvajalci, katerih namen je vzpostavitev nedovoljenih praks za umetno organizacijo delovanja trga pribora (fitingov), zlasti na ravni cen, je dejstvo, da so se nekatere značilnosti ali intenzivnost teh ravnanj spremenile, za ugotovitev, ali se je zadevni kartel nadaljeval, nepomembno, ker je namen protikonkurenčnih ravnanj, in sicer usklajevanje cen pribora (fitingov), ostal enak. Glede tega je verjetno, da po pregledih Komisije kartel obstaja v manj strukturirani obliki in ob bolj spremenljivi intenzivnosti svojih dejavnosti. Vseeno na podlagi tega, da so za kartel lahko značilna obdobja spremenljive intenzivnosti njegovih dejavnosti, ni mogoče ugotoviti, da je prenehal obstajati.

(Glej točki 73 in 76.)

7. Dejstvo, da ima Komisija na podlagi Uredbe št. 1/2003 možnost naložiti globo v maksimalnem znesku 1 % prometa podjetja zaradi oviranja ali posredovanja napačnih ali lažnih informacij v odgovoru na zahtevo po informacijah kot globo za avtonomno kršitev, lahko to vseeno upošteva kot obteževalno okoliščino. Vendar je treba opozoriti, da uporaba ene od teh kvalifikacij izključuje možnost hkratne uporabe druge glede istega ravnanja.

(Glej točko 109.)

8. Čeprav se podjetja lahko odločijo, ali bodo odgovorila na zahteve, ki so na njih naslovljene na podlagi člena 18(1) Uredbe št. 1/2003, pa je iz člena 23(1)(a) te uredbe razvidno, da morajo podjetja, če se odločijo odgovoriti, posredovati pravilne informacije.

Glede tega je treba ugotoviti, da ob upoštevanju namena Uredbe št. 1/2003 obveznost posredovanja pravilnih informacij velja tudi v primeru odgovora na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah. Jasno je, da ne obstaja dolžnost odgovora na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah. Poleg tega izvrševanje pravic do obrambe zajema tudi pravico do prerekanja dokazne vrednosti dokumentov, na katere se je oprla Komisija. Vendar, če podjetje predloži druge informacije, kot je pričanje, s katerimi skuša dokazati, da so dokazi Komisije v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah napačni, morajo biti te informacije pravilne.

(Glej točko 111.)

9. Komisiji pri določitvi zneska globe, ki jo naloži podjetju zaradi kršitve konkurenčnih pravil, ni treba upoštevati finančnega primanjkljaja podjetja, ker bi bila s priznanjem take obveznosti zagotovljena neupravičena konkurenčna prednost podjetjem, ki so najmanj prilagojena tržnim razmeram.

Točka 5(b) Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, ne omaja tega načela. Zmožnost plačila je namreč pomembna zgolj v posebnem socialnem okviru, ki bi ga povzročile posledice plačila globe, zlasti ker bi vodile do povečane brezposelnosti ali poslabšanja gospodarskih sektorjev, povezanih z zadevnim podjetjem.

(Glej točki 120 in 121.)

10. Zmanjšanje globe zaradi sodelovanja v upravnem postopku je upravičeno le, če je ravnanje zadevnega podjetja Komisiji omogočilo, da je lažje ugotovila obstoj kršitve in jo, če je bilo potrebno, tudi odpravila. Zmanjšanje globe na podlagi Obvestila o ugodni obravnavi iz leta 1996 je upravičeno le, če se posredovane informacije in, splošneje, ravnanje zadevnega podjetja v tem pogledu lahko štejejo za dokaz njegovega resničnega sodelovanja.

(Glej točko 123.)