ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7.

Ali načelo nevtralnosti DDV ali katero drugo načelo prava Unije preprečuje uporabo ustavnega načela in dubio mitius, ki velja v nacionalnem pravu in ki javnim organom nalaga, da če so pravna pravila dvoumna in jih je objektivno mogoče razlagati na več načinov, izberejo razlago, ki je v korist osebe, za katero velja pravno pravilo (v tem primeru davčnega zavezanca za DDV)? Ali bi bila uporaba tega načela združljiva s pravom Unije vsaj takrat, če bi bila omejena na položaje, kjer so upoštevna dejstva zadeve obstajala, preden je Sodišče Evropske unije podalo zavezujočo razlago spornega pravnega vprašanja in odločilo, da je pravilna druga razlaga, ki je manj ugodna za davčnega zavezanca? Če je mogoče uporabiti načelo in dubio mitius:
3.

Ali v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, člen 9 Uredbe (ES) št. 1392/2001 ( 2 ) z dne 9. julija 2001 in pojem Unije „prednostna kategorija“ nasprotujeta določbi države članice, kakršna je člen 2(3) uredbe-zakona št. 157/2004, ki jo je sprejela Italijanska republika in določa razlikovanje pri vračanju preplačane dodatne dajatve, tako da časovno in glede na način vračila ločuje med proizvajalci, ki so zaupali v zahtevano spoštovanje določbe nacionalnega prava, za katero se je izkazalo, da ni v skladu s pravom Unije, in proizvajalci, ki navedene določbe niso spoštovali?
—

Ugotovi naj se, da Italijanska republika s tem, da Komisiji ni posredovala nacionalnega programa za ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom, ni izpolnila obveznosti iz člena 15(4) v povezavi s členom 13(1) Direktive Sveta 2011/70/Euratom z dne 19. julija 2011 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki ( 1 ),
Zadeva C-137/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Dresden (Nemčija) 22. februarja 2018 – hapeg dresden gmbh/Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Dresden (Nemčija) 22. februarja 2018 – hapeg dresden gmbh/Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG

(Zadeva C-137/18)

Predložitveno sodišče

Landgericht Dresden

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: hapeg dresden gmbh

Tožena stranka: Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba pravo Unije, zlasti člen 15(3)(b) in (c) ter člen 16(1), prvi, drugi in tretji pododstavek, točki (b) in (c), Direktive 2006/123/ES ( 1 ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 (Direktiva o storitvah), razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji – kot je ta, ki se uporablja v postopku v glavni stvari – v skladu s katero v pogodbah z arhitekti in/ali inženirji ni dovoljeno dogovoriti honorarja, nižjega od minimalnih tarif iz Honorarordnung für Architekten und Ingenieure (pravilnik o honorarjih za arhitekte in inženirje)?

( 1 ) Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu(UL L 376, str. 36).
Zadeva C-363/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 4. junija 2018 – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd/Ministre de l'Économie et des Finances

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 4. junija 2018 – Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd/Ministre de l'Économie et des Finances

(Zadeva C-363/18)

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Organisation juive européenne, Vignoble Psagot Ltd

Tožena stranka: Ministre de l'Économie et des Finances

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravo Evropske unije in zlasti Uredba (EU) št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o zagotavljanju informacij o živilih potrošnikom ( 1 ), če je navedba porekla izdelka, za katerega se uporablja ta uredba, obvezna, nalaga, da je treba na izdelku z izvorom z ozemlja, ki ga Izrael zaseda od junija 1967, navesti to ozemlje in da izdelek izvira iz izraelskega naselja, če je to tako? Če tega ne nalaga, ali določbe navedene uredbe, zlasti tiste iz njenega poglavja VI, dopuščajo državi članici predpisovanje takih navedb?

( 1 ) Uredba (EU) št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o zagotavljanju informacij o živilih potrošnikom, spremembah uredb (ES) št. 1924/2006 in (ES) št. 1925/2006 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Komisije 87/250/EGS, Direktive Sveta 90/496/EGS, Direktive Komisije 1999/10/ES, Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Komisije 2002/67/ES in 2008/5/ES in Uredbe Komisije (ES) št. 608/2004 (UL L 304, str. 18).
2.

Če navedena zakonodaja omogoča izbiro referenčnega indeksa med predvidenimi indeksi, ali je nacionalno zakonodajo, kot je ta, ki se uporablja v postopku v glavni stvari (in sicer med drugim in predvsem: Orden de 5 de mayo de 1994 sobre transparencia de las condiciones financieras de los préstamos hipotecarios (odredba z dne 5. maja 1994 o preglednosti finančnih pogojev hipotekarnih kreditov), Orden EHA/2899/2011, de 28 de octubre, de transparencia y protección del cliente de servicios bancarios (odredba EHA/2899/2011 z dne 28 oktobra o preglednosti in varstvu strank bančnih storitev), Circular 5/2012, de 27 de junio, del Banco de España, a entidades de crédito y proveedores de servicios de pago, sobre transparencia de los servicios bancarios y responsabilidad en la concesión de préstamos (okrožnica centralne banke Španije št. 5/2012 z dne 27. junija, namenjena kreditnim ustanovam in ponudnikom plačilnih storitev, o preglednosti bančnih storitev in odgovornosti pri dodeljevanju posojil) na podlagi Ley 10/2014, de 26 de junio, de ordenación, supervisión y solvencia de entidades de crédito (zakon št. 10/2014 z dne 26. junija o upravljanju, nadzoru in solventnosti kreditnih ustanov) ali njegovega predhodnika, člena 48 Ley 26/1988, de 29 de julio, sobre Disciplina e Intervención de las Entidades de Crédito (zakon št. 26/1988 z dne 29. julija o disciplini in nadzoru kreditnih ustanov)), pri sklepanju dolgoročnih hipotekarnih kreditov s spremenljivo obrestno mero mogoče šteti za „obvezne zakone in predpise“ v smislu člena 1(2) Direktive 93/13/EGS ( 1 )?
(1)

Prvič, Splošno sodišče je napačno presodilo pomen in pravne posledice določitve vrste zadevne znamke. Napačno je domnevalo, da ni pomembno, ali je bila izpodbijana znamka opredeljena kot figurativna znamka ali pozicijska znamka. Vendar razlikovanje med različnimi vrstami znamk dejansko pomembno vpliva na njihovo vsebino in na to, kako se uporabljajo. Uporaba izpodbijane znamke kot figurativne znamke se pomembno razlikuje od tega, kako bi se uporabljala, če bi bila pozicijska znamka.
1.

Ali v okoliščinah, kadar zasebno podjetje iz države članice Evropske unije (EU) prenese osebne podatke zasebnemu podjetju v tretji državi v komercialne namene v skladu s Sklepom 2010/87/EU ( 1 ), kakor je bil spremenjen s Sklepom Komisije 2016/2279 ( 2 ) (v nadaljevanju: Sklep o standardnih pogodbenih klavzulah), in jih lahko v tretji državi nadalje obdelujejo njeni organi za namene nacionalne varnosti, pa tudi za namene kazenskega pregona in vodenje zunanjih zadev tretje države, pravo EU (vključno z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina)) velja za prenos podatkov ne glede na določbe člena 4(2) PEU v zvezi z nacionalno varnostjo in določbami prve alinee člena 3(2) Direktive 95/46/ES ( 3 ) (v nadaljevanju: Direktiva) v zvezi z javno varnostjo, obrambo in varnostjo države?
2.

Glede na to, da se je Portugalska v skladu s členom 377 Direktive o DDV odločila, da bo še naprej oproščala transakcije, ki jih izvajajo bolnišnice in ki niso omenjene v členu 132(1)(b) navedene direktive, da je tem davčnim zavezancem dala možnost, da se odločijo za obdavčitev navedenih transakcij v skladu s členom 391 Direktive, če ostanejo v sistemu obdavčitve vsaj pet let, in da je določeno, da se lahko vrnejo v sistem oprostitve samo, če tako izrecno izjavijo, ali člen 391 in/ali načela varstva pridobljenih pravic in legitimnih pričakovanj, enakosti in prepovedi diskriminacije, nevtralnosti in prepovedi izkrivljanja konkurence v zvezi z uporabniki in davčnimi zavezanci, ki so osebe javnega prava, nasprotuje temu, da davčni in carinski organ določi, da se uporabi sistem oprostitve, preden se izteče navedeni rok, od trenutka, ko meni, da je davčni zavezanec začel opravljati storitve pod socialnimi pogoji, primerljivimi s pogoji, ki veljajo za osebe javnega prava?
3.

Ali je treba člen 20, od (4) do (6), Direktive v povezavi s členi 14, 21, 22, 23 in 24 te direktive ter člen 1, 3, 4 in 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da je proti mladoletniku, zlasti mladoletniku brez spremstva, mogoče izreči ukrep ali sankcijo začasne (ali dokončne) izključitve iz pravice do materialnih pogojev za sprejem, ali da ju ni mogoče izreči?
1.

Ali člena […] (ni prevedeno) 7(1) in 8 Direktive 97/67/ES ( 1 ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (Poštna direktiva) v različici, kakor izhaja iz Direktive 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 ( 2 ), nasprotujeta nacionalni zakonodaji, v skladu s katero lahko samo izvajalec poštnih storitev, pooblaščen za izvajanje univerzalne poštne storitve, na podlagi jamstva, ki mu je bilo podeljeno, distribuira druga frankirna sredstva, ki niso znamke?
Zadeva C-205/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Piteşti (Romunija) 20. marca 2018 – Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă/Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Piteşti (Romunija) 20. marca 2018 – Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă/Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

(Zadeva C-205/18)

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel Piteşti

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožniki: Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člene 114(3), 151 in 153 PDEU ter določbe okvirne direktive 89/391/EGS ( 1 ) in poznejših posebnih direktiv razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica uvede pogoje in postopke, ki preprečujejo dostop do sodnega varstva za razvrstitev delovnih mest med delovna mesta s posebnimi pogoji, kar preprečuje, da se novo zaposlenim delavcem v skladu z nacionalno zakonodajo priznajo pravice do varnosti in zdravja pri delu, ki izvirajo iz ugotovitve navedenih pogojev?

( 1 ) Direktiva Sveta z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL, posebna iudaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 349).
SL Uradni list Evropske unije C 182/13

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Central Administrativo Sul (Portugalska) 12. marca 2018 – Fazenda Pública/Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

(Zadeva C-184/18)

(2018/C 182/15)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Central Administrativo Sul

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Fazenda Pública

Nasprotni stranki v postopku s pritožbo: Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je povezane določbe členov 12, 56, 57 in 58 Pogodbe o Evropski Skupnosti (sedanji členi 18, 63, 64 in 65 Pogodbe o delovanju Evropske unije) treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, kakršna je obravnavana v sporu o glavni stvari (člen 43(2) Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares (zakon o dohodku fizičnih oseb), sprejet z uredbo-zakonom št. 442 A/88 z dne 30. novembra, v različici iz zakona št. 109-B/2001 z dne 27. decembra), ki za kapitalske dobičke od odsvojitve nepremičnin, ki se nahajajo v državi članici (Portugalska), določa višjo davčno obremenitev, kadar odsvojitev izvrši državljan te države članice, ki prebiva v tretji državi (Angola), kot takrat, kadar isto vrsto posla opravi rezident države, v kateri se ta nepremičnina nahaja?
—

Ugotovi naj se, da Republika Poljska s tem, da je v členu 13, točke od 1 do 3, zakona z dne 12. julija 2017 o spremembi zakona o sestavi rednih sodišč [Prawo o ustroju sądów powszechnych] uvedla različne upokojitvene starosti za ženske in moške, ki se zaposlijo v sodniški službi na rednih sodiščih, v sodniški službi na vrhovnem sodišču ali v službi pri državnem tožilstvu, ni izpolnila obveznosti iz člena 157 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter členov 5(a) in 9(1)(f) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (1), in
1.

Ali gre za posredno diskriminacijo zaradi starosti v smislu člena 2(b) Direktive 2000/78/ES (1) o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu, če država članica kot delodajalec uvede nižje plačne lestvice za tiste, ki začnejo delati kot učitelji v osnovnih šolah, medtem ko ostane plačilo tistih učiteljev, ki so že zaposleni, nespremenjeno, če: (a) veljajo spremenjene plačne lestvice in obstoječe plačne lestvice za vse učitelje v zadevni kategoriji ne glede na njihovo starost, (b) v trenutku, ko so se zaposlili in so bili uvrščeni na zadevno plačno lestvico, ni bilo nobene razlike v starostnem profilu tistih, ki so bili v bolje plačani skupini, in tistih, ki so bili v slabše plačani skupini, (c) je uvedba spremenjenih plačnih lestvic povzročila bistveno razliko v plačilu med obema skupinama učiteljev, ki opravljajo enakovredno delo, (d) je povprečna starost tistih, ki so se uvrstili na nižjo plačno lestvico, nižja od povprečne starosti tistih na prvotnih plačnih lestvicah, (e) je državna statistika, ko so bile uvedene nižje plačne lestvice, pokazala, da je bilo 70 % imenovanih učiteljev starih 25 let ali manj, in se je ugotovilo, da je bilo to značilno za starostni profil novozaposlenih učiteljev v osnovnih šolah v katerem koli letu, in (f) so učitelji v osnovnih šolah, ki so vstopili v ta poklic leta 2011 in pozneje, v očitno slabšem finančnem položaju v primerjavi z učitelji, ki so bili imenovani pred letom 2011?
SL Uradni list Evropske unije C 166/25

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal de première instance de Liège (Belgija) 5. marca 2018 – Jean Jacob, Dominique Lennertz/État belge

(Zadeva C-174/18)

(2018/C 166/32)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal de première instance de Liège

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Jean Jacob, Dominique Lennertz

Tožena stranka: État belge

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 39 Pogodbe o Evropski uniji nasprotuje temu, da belgijski davčni sistem s členom 155 CIR/92 ne glede na to, ali se upošteva okrožnica št. Ci.RH.331/575.420 z dne 12. marca 2008, povzroča, da se tožnikove luksemburške pokojnine, oproščene davka na podlagi člena 18 konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja med Belgijo in Luksemburgom, vključijo v izračun belgijskega davka in uporabijo kot osnova za odobritev davčnih ugodnosti iz CIR/92, čeprav ne bi smele biti njen del zaradi njihove popolne oprostitve, predvidene s konvencijo o izogibanju dvojnega obdavčevanja, ter da je korist od teh ugodnosti, kot so znesek, oproščen davka, olajšave iz naslova dolgoročnega varčevanja, stroškov, plačanih z boni za storitve, stroškov z namenom zmanjšanja porabe energije v stanovanju, stroškov zavarovanja stanovanja pred vlomom ali požarom in dobrodelnih prispevkov tožnika, delno izgubljena, manjša ali se prizna v manjši meri, kakor če bi obe tožeči stranki imeli belgijske dohodke, ki so obdavčljivi v Belgiji in niso oproščeni ter lahko tako absorbirajo vse davčne ugodnosti?
5.

Če je kraj, kjer mora potrošnik blago, kupljeno na daljavo, dati na razpolago podjetniku zaradi pregleda in naknadne izpolnitve – vedno ali v konkretnem primeru – sedež podjetja in je obveznost vnaprejšnjega plačila stroškov s strani potrošnika v skladu s členom 3(3), prvi pododstavek, v povezavi s členom 3(4) Direktive 1999/44/ES: Ali je treba člen 3(3), tretji pododstavek, v povezavi s členom 3(5), druga alinea, Direktive 1999/44/ES razlagati tako, da potrošnik nima pravice odstopiti od pogodbe, če je podjetnika zgolj obvestil o napaki, ne da bi mu ponudil prevoz blaga do kraja podjetja?
SL Uradni list Evropske unije C 142/36

Tožba, vložena 14. februarja 2018 – Evropska komisija/Romunija

(Zadeva C-116/18)

(2018/C 142/47)

Jezik postopka: romunščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Samnadda, L. Nicolae in G. von Rintelen, agenti)

Tožena stranka: Romunija

Predlog tožeče stranke

— Ugotovi naj se, da Romunija s tem, da do 10. aprila 2016 ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2014/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o kolektivnem upravljanju avtorske in sorodnih pravic ter izdajanju več ozemeljskih licenc za pravice za glasbena dela za spletno uporabo na notranjem trgu (1), oziroma vsekakor s tem, da o teh ukrepih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti na podlagi člena 43(1) te direktive.

— Romuniji naj se v skladu z določbami člena 260(3) PDEU naloži plačilo kazni v višini 42 377,60 EUR za vsak dan zamude od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi, ker ni izpolnila obveznosti glede obvestila o ukrepih za prenos Direktive 2014/26/EU;

— Romuniji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Države članice so v skladu s členom 43(1) Direktive 2014/26/EU zavezane sprejeti in izvajati zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do 10. aprila 2016, ter o teh ukrepih obvestiti Komisijo. Zato morajo države sprejeti ukrepe, potrebne za prenos direktive v nacionalno pravo v roku, določenim s to direktivo, in o teh ukrepih obvestiti Komisijo.

Komisija poleg tega predlaga, naj se Romuniji naloži kazen v višini 42 377,60 EUR za vsak dan zamude od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi, ker ni izpolnila obveznosti glede obvestila o ukrepih za prenos Direktive 2014/26/EU. Znesek te kazni je bil določen ob upoštevanju teže kršitve, njenega trajanja in nujnosti zagotavljanja odvračalnega učinka kazni ter plačilne sposobnosti te države članice.

Rok za prenos direktive v nacionalno pravo se je iztekel 10. aprila 2016.

(1) UL 2014, L 84, str. 72.
SL Uradni list Evropske unije C 152/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 24. januarja 2018 – Finanzamt Trier/Cardpoint GmbH kot pravna naslednica Moneybox Deutschland GmbH

(Zadeva C-42/18)

(2018/C 152/06)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožena stranka in predlagatelj revizije: Finanzamt Trier

Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku revizije: Cardpoint GmbH kot pravna naslednica Moneybox Deutschland GmbH

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali so tehnične in administrativne storitve, ki jih ponudnik storitve opravlja za banko, ki upravlja bankomat, in za gotovinska izplačila te banke na bankomatih, na podlagi člena 13(B)(d), točka 3, Direktive 77/388/EGS (1) oproščene plačila davka, če enakovrstne tehnične in administrativne storitve, ki jih opravlja ponudnik storitev za plačila s karticami pri prodaji vstopnic za kino, v skladu s sodbo Sodišča Evropske unije z dne 26. maja 2016, Bookit, C-607/14 (EU:C:2016:355), na podlagi te določbe niso oproščene plačila davka?

(1) Šesta direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).
SL Uradni list Evropske unije C 134/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Visoki upravni sud (Hrvaška) 8. februarja 2018 – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)/Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

(Zadeva C-90/18)

(2018/C 134/22)

Jezik postopka: hrvaščina

Predložitveno sodišče

Visoki upravni sud

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)

Tožena stranka: Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba določbe člena 15(3), drugi pododstavek, PDEU ter člena 4(1) in (2) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni določbi, ki omogoča, da javnost do informacij o razpolaganju s javnimi sredstvi dostopa brez izjem, čeprav bi bil dostop do teh informacij sicer omejen, ker so poslovna (bančna) tajnost?
—

naj ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni do 10. aprila 2016 sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2014/26/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o kolektivnem upravljanju avtorske in sorodnih pravic ter izdajanju več ozemeljskih licenc za pravice za glasbena dela za spletno uporabo na notranjem trgu (UL L 84, 20.3.2014, str. 72), ali s tem, da o teh ukrepih ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz člena 43(1) te direktive;
3.

Ali je člen 3(1), prvi pododstavek, in člen 13(1), prvi pododstavek, Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL 2009, L 140, str. 16) treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki umeščanje vetrnih elektrarn v prostor omejuje z uvedbo najmanjše razdalje med njihovim mestom postavitve in stanovanjsko zgradbo ali zgradbo z mešano rabo, ki zajema stanovanjsko rabo, tako da mora biti ta razdalja enaka desetkratniku višine vetrne elektrarne od kote terena do najvišje točke objekta, ob upoštevanju tehničnih sestavnih delov, zlasti rotorja z lopaticami rotorja, ali večja od te vrednosti?
SL Uradni list Evropske unije C 112/15

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 14. decembra 2017 – Unareti SpA/Ministero dello Sviluppo Economico in drugi

(Zadeva C-702/17)

(2018/C 112/20)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Unareti SpA

Nasprotne stranke: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per gli Affari Regionali, Autorità Garante per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico – Sede di Milano, Presidenza del Consiglio dei Ministri – Conferenza Stato Regioni ed Unificata, Ministero per gli affari regionali, Dipartimento per gli affari regionali e le autonomie, Conferenza Unificata Stato Regioni e Enti Locali

Vprašanje za predhodno odločanje

Sodišču se zlasti postavlja vprašanje, ali so tovrstna načela in predpisi v nasprotju z zgoraj navedeno nacionalno zakonodajo, ki določa retroaktivno uporabo meril za določitev višine povračil, do katerih so upravičeni nekdanji koncesionarji, in tako posega v prejšnja pogodbena razmerja, ali pa je takšna uporaba – tudi z vidika sorazmernosti – utemeljena zaradi potrebe po zagotavljanju varstva drugih splošnih interesov, upoštevnih na evropski ravni in povezanih s potrebo po zagotavljanju boljšega varstva konkurence na zadevnem trgu ob sočasnem zagotavljanju večjega varstva odjemalcev, ki bi lahko posredno občutili posledice morebitnega povišanja zneskov, do katerih so upravičeni nekdanji koncesionarji.