ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 343/28

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 22. junija 2016 – Sacko Moussa/Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano y

(Zadeva C-348/16)

(2016/C 343/40)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale di Milano

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Sacko Moussa

Tožena stranka: Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba Direktivo 2013/32/EU (1) (zlasti člene 12, 14, 31 in 46) razlagati tako, da dopušča postopek, kakršen je italijanski (člen 19(9) zakonske uredbe št. 150 iz leta 2011), v katerem sodišče, pri katerem je prosilec vložil pravno sredstvo – pri čemer je upravni organ, pooblaščen za obravnavo prošenj za azil, njegovo prošnjo po celoviti obravnavi z zaslišanjem zavrnil – lahko to zavrne brez obravnave, ne da bi moralo navedenega prosilca znova zaslišati, če je to pravno sredstvo očitno neutemeljeno in je zavrnitev upravnega organa nepreklicna?

(1) Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, str. 60).
SL Uradni list Evropske unije C 326/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 22. junija 2016 – MP/Secretary of State for the Home Department

(Zadeva C-353/16)

(2016/C 326/28)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court of the United Kingdom

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: MP

Nasprotna stranka: Secretary of State for the Home Department

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 2(e) v povezavi s členom 15(b) Direktive Sveta 2004/83/ES (1) vključuje utemeljeno tveganje, da pritožnik, če bi se vrnil v izvorno državo, utrpi resno škodo v zvezi s svojim telesnim ali duševnim zdravjem zaradi prejšnjega mučenja ali nehumanega ali poniževalnega ravnanja, za katero je odgovorna izvorna država?

(1) Direktiva Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96).
1.

Ali pravno razmerje med družbo, ki je pridobila pravico do izterjave dolga na podlagi pogodbe o prenosu terjatve, in fizično osebo, katere zadolženost izhaja iz potrošniške posojilne pogodbe, če navedena družba izvaja ukrepe za izterjavo dolgov, spada na področje uporabe Direktive 2005/29/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta?
2.

Ali je v skladu s tema direktivama in predpisi razlaga, da lahko delodajalec v zvezi s temi delavci prosto izbira dneve, ki jih v vsakem tednu dodeli delavcu za počitek, do katerega ima ta pravico, pri čemer je delavec lahko zavezan, da dela do deset zaporednih delovnih dni, ne da bi prejel dodatek za nadurno delo (na primer od srede, po počitku na ponedeljek in torek, do petka v naslednjem tednu, ki mu sledi počitek na soboto in nedeljo)?
4.

Ali je s členom 7(1) Direktive 2008/95/ES in členom 15(1) Direktive (EU) 2015/2436 skladno ter s členom 36 Pogodbe o delovanju Evropske unije skladno, da imetnik A znamke X v neki državi članici nasprotuje uvozu proizvodov, označenih z navedeno znamko, če ti proizvodi izvirajo iz druge države članice, v kateri je znamko (Y), ki je povsem enaka X, registriral drug imetnik B, ki jo trži, in: — oba imetnika, A in B, vzdržujeta intenzivne poslovne in gospodarske odnose, čeprav pri teh ne gre za strogo odvisnost za skupno uporabo znamke X; — oba imetnika, A in B, vzdržujeta usklajeno strategijo glede znamke, tako da pri upoštevni javnosti namenoma krepita videz ali podobo enotne in celostne znamke; ali — oba imetnika, A in B, vzdržujeta intenzivne poslovne in gospodarske odnose, čeprav pri teh ne gre za strogo odvisnost za skupno uporabo znamke X, poleg tega pa vzdržujeta usklajeno strategijo glede znamke, tako da pri upoštevni javnosti namenoma krepita videz ali podobo enotne in celostne znamke?
3.

Ali je v okviru sodnega nadzora nad odločitvijo nacionalnega organa za javna naročila, da se izključi posamezen ponudnik, mogoče to, da je izbrani ponudnik skoraj v celoti izvedel več naročil, šteti za objektivno oviro, zaradi katere nacionalno sodišče ne more izvajati vsebine določbe člena 47(1) in (2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členoma 1(1) in 2(3), (6), (7) in (8) Direktive Sveta 89/665/EGS (2) z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje?
SL Uradni list Evropske unije C 270/33

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) 30. maja 2016 – American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(Zadeva C-304/16)

(2016/C 270/37)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: American Express Co.

Nasprotne stranke: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury, Diners Club International Limited, MasterCard Europe S.A.

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali zahteva iz členov 1(5) in 2(18) Uredbe (EU) 2015/751 (1) (v nadaljevanju: uredba IFR), da se tristranska shema plačilnih kartic pri izdaji kartičnih plačilnih instrumentov s partnerjem, ki souporablja blagovno znamko, ali prek posrednika šteje za štiristransko shemo plačilnih kartic, velja le, če partner, ki souporablja blagovno znamko, ali posrednik deluje kot „izdajatelj“ v smislu člena 2(2) in uvodne izjave 29 uredbe IFR (in sicer kadar je navedeni partner ali posrednik v pogodbenem razmerju s plačnikom, da bi zagotovil plačilni instrument, s katerim se odrejajo in obdelujejo kartične plačilne transakcije plačnika)?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali sta člena 1(5) in 2(18) uredbe IFR neveljavna, kolikor določata, da se taki sporazumi štejejo za štiristransko shemo plačilnih kartic, na podlagi: (a) neobstoja obrazložitve v skladu s členom 296 PDEU; (b) očitne napake pri presoji in/ali (c) kršitve načela sorazmernosti?

(1) Uredba (EU) 2015/751 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2015 o medbančnih provizijah za kartične plačilne transakcije (UL L 123, str. 1).
1.

Ali je treba člena 49 PDEU in 54 PDEU razlagati tako, da nasprotujeta obstoju regionalnega davka, s katerim se obdavčuje okoljska škoda, ki nastaja z uporabo inštalacij in opreme, povezanih z dejavnostjo in prometom v trgovskih centrih, ki razpolagajo z veliko prodajno površino in parkiriščem za svoje stranke, če je maloprodajna površina večja od 500 m2, vendar ki se uporablja ne glede na dejansko umeščenost teh trgovskih centrov zunaj strnjenega urbanega območja ali v njem in v večini primerov prizadene podjetja drugih držav članic, ob upoštevanju: (i) da efektivno ne obdavčuje trgovcev, ki so lastniki več trgovskih centrov, ne glede na njihovo skupno maloprodajno površino, če noben od teh centrov nima maloprodajne površine, večje od 500 m2, in celo, če nekateri od teh presegajo ta prag, vendar njihova davčna osnova ne presega 2 000 m2, medtem ko efektivno obdavčuje trgovce z enim samim trgovskim centrom, katerega maloprodajna površina presega ta pragova, in (ii) ki poleg tega ne obdavčuje trgovskih centrov, katerih dejavnosti so izključno prodaja: strojev, vozil, orodja in industrijska dobava; gradbenega materiala, sanitetne opreme, vrat in oken za prodajo izključno poslovnim subjektom; pohištva v individualnih, tradicionalnih in specializiranih trgovinah; avtomobilov v razstavnih salonih koncesionarjev in servisnih delavnicah; opreme za vrtnarstvo in poljedelstvo, ter goriv za motorna vozila, ne glede na to, kakšna je njihova maloprodajna površina?
(b)

je iz pripomb na predlog zakona o spremembah razvidno, da je namen zgoraj navedenih kazenskih določb pojasniti ali uvesti prepoved spletnih iger na srečo, ki jih ponujajo družbe izven Danske in ki neposredno ciljajo na danski trg, delno s prepovedjo oglaševanja med drugim spletnih iger na srečo, ki jih ponujajo družbe, ki prirejajo igre na srečo, izven Danske, saj je v teh pripombah navedeno, da so na podlagi predpisov, ki so veljali pred spremembami, ukrepi o igrah na srečo nedvomno nezakoniti, če družba, ki prireja igre na srečo izven Danske, uporabi prodajne kanale, prek katerih se naprava za igre na srečo dejansko fizično proda znotraj meja Danske. Ker pa obstaja dvom o tem, ali v okvir te določbe spadajo tudi igre na srečo, ki so namenjene igralcem na Danskem, fizično pa se dejansko nahajajo izven Danske, je treba pojasniti, ali so s to določbo zajete te oblike iger na srečo. Iz pripomb je razvidno tudi, da se predlaga uvedba prepovedi oglaševanja iger na srečo, loterij in stav, za katere ni izdano dovoljenje na podlagi tega zakona, in da je sprememba v skladu s sedanjo prepovedjo iz člena 12(3) zakona o stavah na konjskih dirkah (hestevæddeløbsloven), pomeni pa pojasnilo o členu 10(4) [zdaj razveljavljenega] zakona o stavah in loterijah (Tips- og lottoloven). V pripombah je dalje navedeno, da je namen prepovedi zavarovati ponudnike iger na srečo, ki imajo dovoljenje danskih organov, pred konkurenco družb, ki takega dovoljenja nimajo in ki zato ne morejo zakonito ponujati ali posredovati iger na srečo na Danskem.
SL Uradni list Evropske unije C 251/4

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španija) 7. aprila 2016 – E/Subdelegación del Gobierno en Álava

(Zadeva C-193/16)

(2016/C 251/05)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka/pritožnik: E

Tožena stranka: Subdelegación del Gobierno en Álava

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali v skladu z določbami člena 27[(1) in (2)] Direktive 2004/38/ES (1) pritožnik, ki je zaradi ponavljajočih se kaznivih dejanj zlorabe mladoletnikov obsojen na 12 let zaporne kazni, pomeni resnično in sedanjo grožnjo za javno varnost, če se upošteva, da je v zaporu in da mora po prestanih šestih letih prestati še več let zaporne kazni, preden bo prišel na prostost?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (besedilo velja za EGP) (UL L 158, str. 77).
SL Uradni list Evropske unije C 232/5

Pritožba, ki jo je SolarWorld AG vložila 11. aprila 2016 zoper sklep Splošnega sodišča (peti senat) z dne 1. februarja 2016 v zadevi T-141/14, SolarWorld AG in drugi/Svet Evropske unije

(Zadeva C-204/16 P)

(2016/C 232/06)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: SolarWorld AG (zastopniki: L. Ruessmann, odvetnik, J. Beck, Solicitor)

Druge stranke v postopku: Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, Svet Evropske unije, Evropska komisija, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME)

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— pritožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

— razveljavi sklep Splošnega sodišča v zadevi T-141/14;

— odloči v zadevi in razglasi člen 3 Uredbe št. 1238/2013 za ničen ali pa naj zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da odloči o ničnostni tožbi; in

— Svetu naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Splošno sodišče je nepravilno uporabilo pravo, ko je presodilo, da je člen 3 Uredbe št. 1238/2013 (1) neločljiv od ostalega dela te uredbe. Sprememba oblike ukrepov ne spreminja obsega uredbe, ki jih nalaga. Obseg protidampinških ukrepov so vsi uvozi proizvajalcev, ki so sodelovali v škodljivem dampingu, njihov namen – ne glede na obliko – pa je, da so ustrezni za odpravo škode, povzročene izvoznikom Evropske unije. Ta obseg ni spremenjen z razglasitvijo ničnosti člena 3.

Izpodbijani sklep krši pritožničino pravico iz člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, saj zavrača, da bi industrija Evropske unije imela pravno sredstvo na področju trgovinske obrambe zoper dokončne ukrepe, ki ne spoštujejo zahtev osnovne uredbe. Poleg tega izpodbijani sklep krši pritožničino pravico iz člena 20 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, saj proizvajalce izvoznike postavlja v boljši položaj od položaja industrije Evropske unije, ker sodna praksa priznava njihovo pravico do pritožbe.

(1) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1238/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL L 325, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 243/27

Pritožba, ki so jo Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd vložile 13. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 29. februarja 2016 v zadevi T-270/12, Panalpina World Transport (Holding) Ltd in drugi/Evropska komisija

(Zadeva C-271/16 P)

(2016/C 243/27)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnice: Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd (zastopniki: S. Mobley, A. Stratakis, A. Gamble, solicitors)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnice Sodišču predlagajo, naj:

— izpodbijano sodbo razveljavi v delu, v katerem je zavrnjen prvi tožbeni razlog pritožnic v zvezi s kršitvami;

— spremeni člen 2(2) in (3) Sklepa Komisija z dne 28. marca 2012 v zadevi COMP/39462 – Špedicija (v nadaljevanju: sklep) v delu, v katerem se te določbe nanašajo na pritožnice, in na podlagi svoje neomejene pristojnosti zniža globo, naloženo pritožnicam; in

— vsekakor Komisiji naloži, da nosi svoje stroške in stroške pritožnic iz tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Splošno sodišče je, ko je ugotovilo, da Komisija ni odstopila od svoje prakse odločanja, ni napačno uporabila prava niti kršila načel sorazmernosti in enakega obravnavanja, napačno uporabilo pravo s tem, da je očitno prekoračilo meje razumne presoje dokazov, ki so mu bila predložena, in narobe uporabilo upoštevno sodno prakso. Natančneje, pritožbena razloga pritožnic sta:

1. Splošno sodišče je očitno prekoračilo meje razumne presoje dokazov glede tega, ali sporne kršitve, in natančneje kršitve v zvezi z AMS (Advanced Manifest System) in CAF (Currency Adjustment Factor), zadevajo celoten „paket storitev“ špedicije.
2.

Ali je mogoče člena 49 in 54 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da v skladu z nacionalnim pravom določena obveznost družbe glede izvedbe likvidacijske postopka, ki obsega dokončanje tekočih poslov, izterjavo terjatev, izpolnitev obveznosti in unovčenje premoženja družbe, poplačilo ali zavarovanje upnikov, predložitev finančnega poročila o teh izvedenih ukrepih ter imenovanje osebe, ki hrani poslovne knjige in dokumente, in ki je izveden pred prenehanjem družbe, do katerega pride v trenutku izbrisa iz registra, pomeni ustrezno, nujno in sorazmerno sredstvo za varstvo javnega interesa, ki je vreden zaščite, katerega namen je zaščititi upnike, manjšinske družbenike in delavce družbe, ki se seli?
SL Uradni list Evropske unije C 200/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) 7. marca 2016 – Edra Costruzioni Soc. coop., Edilfac Srl/Comune di Maiolati Spontini

(Zadeva C-140/16)

(2016/C 200/10)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Edra Costruzioni Soc. coop., Edilfac Srl

Tožena stranka: Comune di Maiolati Spontini

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali načela Unije glede varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti, skupaj z načeli prostega pretoka blaga, pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev iz Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), pa tudi načela, izhajajoča iz te pogodbe, kot so načela enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije, vzajemnega priznavanja, sorazmernosti in preglednosti, ki so (nazadnje) navedena v Direktivi 2014/24/EU, (1) nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kakršna je italijanska, ki izhaja iz člena 87(4) zakonske uredbe št. 163 iz leta 2006 v povezavi z njenim členom 86(3a) in členom 26(6) zakonske uredbe št. 81 iz leta 2008, kakor se razlaga v skladu z enotno razlago zakona v smislu člena 99 zakonika o upravnem postopku v sodbah občne seje Consiglio di Stato št. 3 in 9 iz leta 2015, v skladu s katero se podjetje, ki predloži ponudbo, vsekakor izključi, če v ekonomskih ponudbah v okviru postopka za oddajo javnih naročil gradenj ločeno ne navede stroškov za varnost pri delu – brez možnosti dopolnitve ponudbe in brez kontradiktornega postopka – tudi če obveznost ločene navedbe ni bila določena niti v razpisni dokumentaciji niti v priloženem vzorcu za sestavo ponudb, čeprav so v ponudbi vsebinsko upoštevani minimalni stroški za varnost pri delu?

(1) Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, str. 65).
I.

Ali člen 1(3) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 412/2013 (1) z dne 13. maja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 131, str. 1, v nadaljevanju: Uredba št. 412/2013) dopušča, da se za prvo določitev dokončne protidampiške dajatve naknadno predloži veljaven trgovinski račun, če so izpolnjeni vsi ostali pogoji za uporabo individualne stopnje protidampinške dajatve, določene za posamezno družbo?
SL Uradni list Evropske unije C 191/21

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Belgija) 31. marca 2016 – Sadikou Gnandi/État belge

(Zadeva C-181/16)

(2016/C 191/26)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Sadikou Gnandi

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: État belge

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 5 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (1), ki državam članicam nalaga obveznost, da pri izvajanju te direktive upoštevajo načelo nevračanja, ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva iz člena 13(1) navedene direktive in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nasprotujeta sprejetju odločbe o vrnitvi, kot jo določajo člen 6 zgoraj navedene direktive 2008/115/ES ter člen 52/3(1) zakona z dne 15. decembra 1980 o vstopu na ozemlje, prebivanju, nastanitvi in odstranitvi tujcev in člen 75(2) kraljevega odloka z dne 8. oktobra 1981 o vstopu na ozemlje, prebivanju, nastanitvi in odstranitvi tujcev, takoj ko generalni komisar za begunce in osebe brez državljanstva zavrne prošnjo za azil ter torej preden je mogoče izčrpati pravna sredstva zoper to odločbo in preden je mogoče azilni postopek dokončno končati?

(1) UL L 348, str. 98.
1.

Za namene člena 49 PDEU (pravica do ustanavljanja) in glede na ustavno razmerje med Gibraltarjem in Združenim kraljestvom: 1.1 ali je treba Gibraltar in Združeno kraljestvo obravnavati, kot da sta del ene same države članice (a) za namene prava EU, in če je tako, ali je posledica tega, da se člen 49 PDEU med Združenim kraljestvom in Gibraltarjem ne uporablja, razen če se lahko uporablja za notranji ukrep, podredno (b) za namene člena 49 PDEU posamezno, tako da se člen ne uporablja, razen če se lahko uporablja za notranji ukrep? Podredno, 1.2 ali ima Gibraltar ob upoštevanju člena 355(3) PDEU ustavni status ozemlja, ločenega od Združenega kraljestva, znotraj EU, tako da (a) je treba uveljavljanje pravice do ustanavljanja med Gibraltarjem in Združenim kraljestvom obravnavati kot trgovino znotraj EU za namene člena 49 PDEU, ali pa (b) se člen 49 PDEU uporablja za prepoved omejitev uveljavljanja pravice do ustanavljanja s strani državljanov Združenega kraljestva v Gibraltarju (kot ločenem subjektu)? Podredno, 1.3 ali je treba Gibraltar obravnavati kot tretjo državo ali ozemlje, tako da se pravo EU uporablja za transakcije med njima samo v okoliščinah, v katerih ima pravo EU učinek med državo članico in državo, ki ni članica? Podredno, 1.4 ali je treba ustavno razmerje med Gibraltarjem in Združenim kraljestvom za namene člena 49 PDEU obravnavati kako drugače?
SL Uradni list Evropske unije C 175/5

Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) vložil 29. januarja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 18. novembra 2015 v zadevi T-659/14, Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP/UUNT

(Zadeva C-56/16 P)

(2016/C 175/04)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (zastopnika: O. Mondéjar Ortuño in E. Zaera Cuadrado, agenta)

Druga stranka v postopku: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP, Bruichladdich Distillery Co.Ltd

Predlogi

Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

— pritožbi v celoti ugodi;

— razveljavi izpodbijano sodbo;

— tožeči stranki v postopku pred Splošnim sodiščem naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo člen 53(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1) v povezavi s členoma 8(4) in 53(2)(d) Uredbe (ES) št. 207/2009 z ugotovitvijo, da je mogoče zaščito, ki jo Uredba (ES) št. 491/2009 (2) določa za označbe porekla, dopolniti z Decreto-Lei No 173/2009 in Decreto-Lei No 212/2004 ter portugalskim zakonikom o intelektualni lastnini.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1)

(2) Uredba Sveta (ES) št. 491/2009 z dne 25. maja 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1234/2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (UL L 154, str. 1).
1.

Ali mora Komisija v skladu z odstavkom 1 [člena] 54 [Uredbe] št. 178/2002[,] (1) če jo za to prosi država članica, sprejeti nujne ukrepe v smislu [člena] 53 [Uredbe] št. 178/2002, tudi če presodi, da za posamezna živila ali krmo ni razlogov za resno in očitno tveganje za zdravje ljudi in živali ali za okolje?
1.

Ali Direktiva Sveta 2000/29/ES (1), kakor je bila nadalje dopolnjena in spremenjena, zlasti kot je predvideno v njenem členu 11(3), členu 13c (7) ter v členu 16(1), (2), (3) in (5), ter načela sorazmernosti, logičnosti in razumnosti ovirajo uporabo člena 6(2) in (4) Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2015/789 (2), kot se izvajata v italijanskem pravu s členom 8(2) in (4) odloka Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Italijanske republike (Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali), v delu, v katerem je zahtevano, da je treba v polmeru 100 metrov okrog rastlin, ki so bile testirane in pri katerih je bilo ugotovljeno, da so okužene z zadevnim organizmom, nemudoma odstraniti gostiteljske rastline, ne glede na njihovo zdravstveno stanje, ter v sobesedilu, v katerem je navedeno, da mora država članica pred odstranitvijo rastlin iz odstavka 2 izvesti ustrezna fitosanitarna tretiranja proti prenašalcem zadevnega organizma in rastlinam, ki bi navedene prenašalce lahko gostile, pri čemer lahko navedena tretiranja po potrebi vključujejo odstranitev rastlin?