SL Uradni list Evropske unije C 344/42

Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 12. avgusta 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 30. maja 2013 v zadevi T-454/10, Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) proti Evropski komisiji

(Zadeva C-457/13 P)

2013/C 344/73

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: A. Marcoulli, K. Skelly, agenta)

Druge stranke v postopku: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Confederazione Cooperative Italiane

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— sodbo Splošnega sodišča v celoti razveljavi;

— o zadevi dokončno odloči in ugotovi, da sta tožbi v zadevah T-454/10 in T-482/11 nedopustni in/ali neutemeljeni;

— tožečim strankam na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in plačilo stroškov te pritožbe;

Če bo Sodišče potrdilo sodbo Splošnega sodišča, Komisija Sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da so učinki člena 52(2a), drugi pododstavek, Uredbe št. 1580/2007 (1) in člena 50(3) Izvedbene uredbe št. 543/2011 (2) ter člena 60(7) Izvedbene uredbe dokončni, saj so bila plačila organizacijam proizvajalcev izvedena v skladu s temi določbami do 15. oktobra leta, ko bo izdana sodba Sodišča ali do datuma, ki ga Sodišče določi kot primernega, za plačila v zvezi z operativnimi programi, ki so bili potrjeni pred 30. majem 2013.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija v tej zadevi Sodišču predlaga, naj razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča, dokončno odloči o sporu, tako da ugotovi, da sta tožbi v zadevah T-454/10 in T-482/11 nedopustni in/ali neutemeljeni in tožečim strankam na prvi stopnji naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in stroškov tega pritoženega postopka.

Gre za pritožbo v zvezi s postopki, v katerih sta tožeči stranki predlagali (i) razglasitev ničnosti člena 52(2a) in Priloge VIII k Uredbi Komisije (ES) št. 1580/2007 in (ii) razglasitvi ničnosti člena 50(3) in člena 60(7) Uredbe Komisije št. 543/2011.

Tožeči stranki v postopku na prvi stopnji sta bili predelovalca sadja in zelenjave, ki sta trdili, da zgoraj navedene določbe posredno omogočajo dodelitev sredstev Unije za določene predelovalne dejavnosti, ki jih izvajajo organizacije proizvajalcev.

Splošno sodišče je ugotovilo, da sta tožbi dopustni. Odločilo je, da je dodelitev pomoči organizacijam proizvajalcev, katerih proizvode je predelala sama organizacija ali tretja oseba na svoj račun, pomenila pomoč za predelovalne dejavnosti, kar naj ne bi spadalo v področje uredbe o enotni SUT (3). Splošno sodišče je odločilo, da Komisija ni bila upravičena dodeliti pomoči, ki bi postavila v diskriminatoren položaj predelovalce, ki niso člani organizacije proizvajalcev in postavila v ugodnejši položaj organizacije proizvajalcev, kolikor opravljajo dejavnost predelave.

Komisija trdi, da je ta odločitev Splošnega sodišča napačna v treh točkah.

Prvič, Komisija trdi, da je Splošno sodišče napačno ugotovilo, da sta tožbi tožečih strank dopustni. Komisija trdi, da so zadevni ukrepi predpisi splošne uporabe, katerih pravni učinek nastane šele z izvedbenimi ukrepi držav članic. Komisija trdi tudi, da je Splošno sodišče napačno ugotovilo, da se zadevni ukrepi za tožeči stranki neposredno uporabljajo. Do take ugotovitve je Splošno sodišče prišlo na podlagi presoje, da sta bili tožeči stranki v enakem položaju kot konkurenti prejemnikov državne pomoči. Komisija trdi, da je Splošno sodišče do te ugotovitve prišlo na napačen način.

Glede temelja Komisija trdi, da Splošno sodišče ni pravilno razlagalo določb Uredbe o enotni SUT in zlasti ni dosledno upoštevalo diskrecijske pravice, ki jo je Svet zaupal Komisiji za sprejetje izvedbenih predpisov uredbe o enotni SUT.

Nazadnje Komisija trdi, da Splošno sodišče ni pravilno razlagalo načela prepovedi diskriminacije, ki naj bi se uporabilo za sheme finančne pomoči v zvezi z uredbo o enotni SUT.

Če bo Sodišče to pritožbo zavrnilo, Komisija Sodišču predlaga, naj v skladu z diskrecijsko pravico, ki jo ima na podlagi člena 264 PDEU zadrži učinke svoje odločitve do 15. oktobra leta, ko bo izdana sodna odločba. S tem predlogom želi Komisija zagotoviti, da bodo učinki sodne odločbe veljali enako za vse organizacije proizvajalcev in jim ne bodo povzročali neupravičenih težav.

(1) Uredba Komisije (ES) št. 1580/2007 z dne 21. decembra 2007 o določitvi izvedbenih pravil za uredbe Sveta (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 1182/2007 v sektorju sadja in zelenjave (UL L 350, str. 1)

(2) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 543/2011 z dne 7. junija 2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave (UL L 157, str. 1)

(3) Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“) (UL L 299, str. 1)