SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE (tretji senat)

z dne 30. septembra 2004

Zadeva T-246/02

Albano Ferrer de Moncada

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Uradniki – Ocenjevalno poročilo – Pozna sestava – Odškodnina za povzročeno škodo“

Celotno besedilo v francoskem jeziku II - 0000

Predmet: Tožba zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe, s katero je Komisija z molkom zavrnila zahtevek tožeče stranke z dne 28. avgusta 2001 za izplačilo odškodnine zaradi zamude pri sestavi njenega ocenjevalnega poročila za obdobja 1995/1997 in 1997/1999, in, kolikor je potrebno, odločbe, s katero je Komisija z molkom zavrnila pritožbo tožeče stranke z dne 14. januarja 2002, in zaradi izplačila odškodnine za škodo, ki jo je utrpela tožeča stranka zaradi pozne sestave zadevnih ocenjevalnih poročil.

Odločitev: Komisiji se naloži plačilo 7000 evrov poleg zneska 1000 evrov, ki ga je Komisija že odobrila. V preostalem delu se tožba zavrne. Komisiji se naloži plačilo stroškov.

Povzetek

1. Uradniki – Tožba – Odškodninska tožba – Dodelitev nižje odškodnine uprave v postopku, kot je bil zahtevani znesek – Tožba, ki ni postala brezpredmetna

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 91(1))

2. Uradniki – Tožba – Predhodna upravna pritožba – Istovetnost predmeta in vzroka – Tožbeni razlogi in trditve, ki jih pritožba ne zajema, ampak so z njo tesno povezani – Dopustnost

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)

3. Uradniki – Ocenjevanje – Ocenjevalno poročilo – Sestava – Zamuda – Napaka, ki povzroči nepremoženjsko škodo – Pogoji

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43)

4. Uradniki – Ocenjevanje – Ocenjevalno poročilo – Sestava – Zamuda – Upravičenost na podlagi organizacijskih težav – Nedopustnost – Delna odgovornost uradnika za zamudo

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43)

1. Odškodninska tožba za izplačilo škode, ki se oceni ex aequo et bono kot odškodnina za nepremoženjsko škodo, ne postane v celoti brezpredmetna, kadar uprava med postopkom odobri odškodnino, če je ta odškodnina nižja od zneska, ki ga je tožeča stranka zahtevala v okviru tožbe.

(Glej točko 54.)

2. Na podlagi člena 91(2) Kadrovskih predpisov so tožbe uradnikov dopustne le, če je organ, pristojen za imenovanja, predhodno prejel ugovor iz člena 90(2) Kadrovskih predpisov. Tožbeni predlogi morajo imeti enak predmet, kot je v predhodni upravni pritožbi, in vsebovati izpodbojne razloge, ki temeljijo na enakem vzroku, kot je ta v pritožbi.

Vendar predmet pritožbe ni nesporno in dokončno povezovanje morebitne sporne stopnje. Izpodbojni razlogi se lahko predložijo sodniku Skupnosti s predstavitvijo tožbenih razlogov in trditev, ki se ne pojavijo nujno v pritožbi, če so z njo tesno povezani.

(Glej točki 58 in 59.)

Napotitev na: Sodišče, 23. april 2002, Campogrande proti Komisiji, C‑62/01 P, Recueil, str. I‑3793, točka 34; Sodišče prve stopnje, 28. maj 1997, Burban proti Parlamentu, T‑59/96, RecFP, str. I‑A‑109 in II‑331, točka 31; Sodišče prve stopnje, 16. september 1998, Rasmussen proti Komisiji, T‑193/96, RecFP, str. I‑A‑495 in II‑1495, točka 47; Sodišče prve stopnje, 5. december 2000, Gooch proti Komisiji, T‑197/99, RecFP, str. I‑A‑271 in II‑1247, točke 35 in od 38 do 40.

3. Odsotnost ocenjevalnega poročila v individualnem spisu uradnika lahko temu povzroči nepremoženjsko škodo, če bi lahko vplivala na njegovo kariero ali če mu je ta odsotnost povzročila negotovost ali zaskrbljenost glede njegove poklicne prihodnosti.

(Glej točko 70.)

Napotitev na: Sodišče prve stopnje, 28. maj 1998, W proti Komisiji, T‑78/96 in T‑170/96, RecFP, str. I‑A‑239 in II‑745, točka 233.

4. Periodična redakcija ocenjevalnih poročil na datum, ki ga določajo kadrovski predpisi, in njihova redna sestava sta med nujnimi dolžnostmi uprave. Institucija se zato v utemeljitev nespoštovanja obveznosti, ki jih ima do uradnikov, ne more veljavno sklicevati na notranje organizacijske težave.

Vendar se uradnik ne more pritožiti zaradi zamude pri sestavi ocenjevalnega poročila, kadar je za to zamudo odgovoren vsaj delno ali kadar je k njej znatno prispeval.

(Glej točke 81 in 85.)

Napotitev na: Sodišče, 18. december 1980, Gratreau proti Komisiji, 156/79 in 51/80, Recueil, str. 3943, točka 15; Sodišče prve stopnje, 16. december 1993, Moritz proti Komisiji, T‑20/89, Recueil, str. II‑1423, točki 37 in 50; Sodišče prve stopnje, 23. oktober 2003, Lebedef proti Komisiji, T‑279/01, RecFP, str. I‑A‑249 in II‑1203, točka 57.