SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE

JULIANE KOKOTT,

predstavljeni 17. marca 2005( )

Zadeva C-107/04

Comité Andaluz de Agricultura Ecológica

proti

Administración del Estado

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Supremo)

„Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Uredba (EGS) št. 2092/91 – Označevanje proizvodov z izrazoma ‚biológico‘ in ‚bio‘, čeprav niso bili pridobljeni v skladu z ekološko pridelavo, določeno v Uredbi (EGS) št. 2092/91“

I – Uvod

1. V tem predlogu Tribunal Supremo za sprejetje predhodne odločbe gre za razlago Uredbe Sveta (EGS) št. 2092/91 z dne 24. junija 1991 o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil( ).

2. V skladu s špansko ureditvijo, kraljevim odlokom („Real Decreto“) št. 506/2001 z dne 11. maja 2001( ) (v nadaljevanju: kraljevi odlok 506/2001), se lahko v Španiji izraza „biológico“ in „bio“ uporabljata tudi za označevanje proizvodov, ki niso bili pridobljeni v skladu z ekološko pridelavo, določeno v določbah Uredbe št. 2092/91. Zoper to ureditev je Comité Andaluz de Agricultura Ecológica (andaluzijski odbor za ekološko pridelavo, v nadaljevanju: Comité Andaluz) vložil tožbo pri Tribunal Supremo. Očita zlasti neskladnost z Uredbo št. 2092/91. Tribunal Supremo sprašuje Sodišče, ali Uredba nasprotuje španski ureditvi.

II – Pravni okvir

A – Pravo Skupnosti

3. Upoštevne določbe Uredbe št. 2092/91 so bile večkrat spremenjene, nazadnje z Uredbo Sveta (ES) št. 392/2004 z dne 24. februarja 2004 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2092/91 o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil( ) ter – z učinkom od 1. maja 2004 – z Aktom o pristopu( ).

4. Člen 2 Uredbe št. 2092/91 se tako glasi:

„V tej uredbi se proizvod šteje kot proizvod z označbo, ki se nanaša na postopke ekološke pridelave, če se pri označevanju, v reklamnem gradivu ali poslovnih dokumentih tak proizvod, njegove sestavine ali posamična krmila opisujejo z izrazi, ki kupcu sporočajo, da so proizvod ali njegove sestavine pridobljeni v skladu s pravili pridelave iz člena 6. Zlasti naslednji strokovni izrazi, njihove običajne izpeljanke (kakršne so bio, eko itn.) ali pomanjševalnice, sami ali v kombinaciji, štejejo v vsej Skupnosti in v vseh jezikih Skupnosti kot označbe, ki se nanašajo na ekološko pridelavo, razen če se taki izrazi ne uporabljajo za kmetijske proizvode v živilih ali krmi ali očitno nimajo povezave s postopkom pridelave:

– v španščini: ecológico,

– v češčini: ekologické

– v danščini: økologisk,

– v nemščini: ökologisch, biologisch,

– v estonščini: mahe or /ökoloogiline

– v grščini: βιολογικό,

– v angleščini: organic,

– v francoščini: biologique,

– v italijanščini: biologico,

– v letonščini: bioloġiskā,

– v litvanščini: ekologiškas,

– v madžarščini: ökológiai,

– v malteščini: organiku,

– v nizozemščini: biologisch,

– v poljščini: ekologiczne,

– v portugalščini: biológico,

– v slovaščini: ekologické,

– v slovenščini: ekološki,

– v finščini: luonnonmukainen,

– v švedščini: ekologisk.“

5. V členu 5(1) in (3) Uredbe št. 2092/91 so določeni pogoji, ki jih mora proizvod izpolnjevati, da se označevanje in oglaševanje proizvoda lahko sklicujeta na postopke ekološke pridelave.

6. V členu 5(3)(a) Uredbe št. 2092/91 je prehodna določba za že registrirane znamke.

B – Nacionalno pravo

7. V Kraljevini Španiji je ekološko pridelavo kmetijskih proizvodov in označevanje tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil najprej urejal kraljevi odlok („Real Decreto“) št. 1852/1993 z dne 22. oktobra 1993( ) (v nadaljevanju: kraljevi odlok 1852/1993). Na podlagi člena 3(1) tega odloka je veljalo, da ima proizvod v vsakem primeru označbo, ki se nanaša na postopek ekološke pridelave, kadar se v etiketiranju, reklamnem gradivu ali poslovnih dokumentih tak proizvod ali njegove sestavine označujejo z označbo „ecológico“. Poleg tega je člen 3(1) predvideval, da se lahko uporabljajo tudi naslednje navedbe: „obtenido sin el empleo de productos químicos de síntesis“ (pridelano brez uporabe sintetičnih kemikalij), „biológico“ (biološko), „orgánico“ (organsko), „biodinámico“ (biodinamično) ter označbi „eco“ (eko) in „bio“ (bio).

8. V členu 3(1) kraljevega odloka 506/2001 po spremembi je določeno:

„V skladu s členom 2 Uredbe št. 2092/91, kot je bil spremenjen z Uredbo (ES) št. 1804/1999, se v vsakem primeru šteje, da ima proizvod označbe, ki se sklicujejo na postopek ekološke pridelave, če se pri označevanju, v reklamnem gradivu ali poslovnih dokumentih tak proizvod, njegove sestavine ali posamična krmila označujejo z izrazom ‚ecológico‘ ali njegovo izpeljanko ‚eco‘, samostojnim ali z dodanim imenom proizvoda, njegovih sestavin ali znamko.“

9. Iz tega izhaja, da na podlagi kraljevega odloka 506/2001 izraza „biológico“ in „bio“ v Španiji nista več pridržana samo za proizvode, ki izhajajo iz postopka ekološke pridelave.

III – Dejansko stanje in vprašanja za predhodno odločanje

10. Po objavi kraljevega odloka 506/2001, s katerim je bil spremenjen kraljevi odlok 1852/1993, je Comité Andaluz pri Tribunal Supremo vložil izpodbojno tožbo in predlagal, naj se kraljevi dekret 506/2001 razglasi za ničnega.

11. Kot je Tribunal Supremo navedlo, lahko fizične in pravne osebe, v katerih interese posega splošna določba regulativne narave, po španskem pravu vložijo izpodbojno tožbo. Če splošna določba krši pravni red zaradi formalnih ali vsebinskih pomanjkljivosti, se z učinkom erga omnes razglasi za nično.

12. Comité Andaluz utemeljuje izpodbojno tožbo predvsem z neskladnostjo novega kraljevega odloka z Uredbo št. 2092/91.

13. S sklepom z dne 1. decembra 2003 je Tribunal Supremo Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:

„1. Ali Uredba Sveta (EGS) št. 2092/91 z dne 24. junija 1991 o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil, dopolnjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1804/1999 z dne 19. julija 1999, šteje v vseh državah članicah izraza biološki in ekološki ter njuni predponi bio in eko kot označbe, ki pri kupcu ustvarjajo vtis, da so bili proizvod ali sestavine pridobljeni v skladu s pravili ekološke pridelave?

2. Ali Uredba (EGS) št. 2092/91, dopolnjena z Uredbo (ES) št. 1804/1999, nujno pridržuje v vseh državah članicah izraza biološki in ekološki ter njuni predponi bio in eko za proizvode, ki so bili pridobljeni v skladu z normami, določenimi s to uredbo za ekološko pridelavo?

3. Ali člen 2 Uredbe (EGS) št. 2092/91, dopolnjene z Uredbo (ES) št. 1804/1999, v španščini pridržuje izraz ‚ecológico‘ in njegovo predpono ‚eco‘ za proizvode, ki so bili pridobljeni v skladu z normami, določenimi s to uredbo za ekološko pridelavo, na tak način, ki ni nujno v nasprotju z določbami evropske ureditve, da se v španščini uporabljata izraz ‚biológico‘ in njegova predpona ‚bio‘ za neekološke proizvode, če jih je uporaba tega izraza in te predpone spremenila v splošne izraze in predpone, ki v Španiji ne označujejo živil z določenimi značilnostmi, povezanimi s postopkom ekološke pridelave?“

14. Po sprejetju Uredbe št. 392/2004 je Tribunal Supremo na zahtevo Sodišča natančno navedlo, da mora njegova odločitev o veljavnosti kraljevega odloka temeljiti na veljavni različici Uredbe št. 2092/91. Iz tega izhaja, da se odgovor na predlog za sprejetje predhodne odločbe ne sme omejiti na Uredbo št. 2092/91, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1804/1999, ampak mora vključevati zadnje spremembe.

IV – Pravna presoja

15. Predložitveno sodišče s temi vprašanji sprašuje za razlago člena 2 Uredbe št. 2092/91, kot je bil spremenjen z Uredbo št. 392/2004. Predvsem želi izvedeti, ali je skladno z Uredbo, da se dopušča uporaba izraza „biológico“ in predpone „bio“ za proizvode, ki ne ustrezajo zahtevam Uredbe.

16. V členu 2 Uredbe št. 2092/91 je določeno, kdaj se označevanje proizvoda sklicuje na postopke ekološke pridelave. V členu 5 Uredbe št. 2092/91 je določeno, kateri pogoji ekološke pridelave morajo biti izpolnjeni, da ima proizvod lahko označbo, ki se sklicuje na postopke ekološke pridelave. Samo proizvodi, katerih pridelava ustreza pogojem Uredbe št. 2092/91, imajo lahko označbo, ki se sklicuje na postopke ekološke pridelave.

17. V skladu s kraljevim odlokom 506/2001 imajo lahko označbo „biológico“ ali „bio“ tudi proizvodi, ki ne ustrezajo pogojem, ki jih postavlja Uredba št. 2092/91.

18. Kdaj proizvod pomeni proizvod z označbo, ki se sklicuje na postopke ekološke pridelave, je določeno v členu 2 Uredbe št. 2092/91, kakor je bil spremenjen z Uredbo št. 392/2004, in sicer s splošno definicijo, dopolnjeno s pregledom zadevnih označb po jezikih. V členu 2 Uredbe št. 2092/91 je pri naštevanju izrazov, ki se sklicujejo na postopke ekološke pridelave, v španščini naveden samo izraz „ecológico“, izrecno pa ne izraza „biológico“ ali „bio“.

19. Predložitveno sodišče sprašuje, ali se v skladu z Uredbo št. 2092/91 na postopke ekološke pridelave sklicujejo tudi tisti izrazi, ki v členu 2 niso izrecno navedeni v zadevnem jeziku Skupnosti, tu v španščini, so pa izrecno navedeni v drugem jeziku Skupnosti.

20. V skladu s splošno definicijo, navedeno v členu 2 na začetku, se proizvod šteje za proizvod z označbo, ki se nanaša na postopek ekološke pridelave, če

„[je] proizvod […] [opisan] z izrazi, ki kupcu sporočajo, da [je] proizvod […] [pridobljen] v skladu s pravili pridelave iz člena 6.“

Ta splošna definicija se torej odločilno ravna po razumevanju potrošnika.

21. V temu sledeči podrobnejši opredelitvi so našteti posamezni izrazi, ki so razvrščeni po jezikih in katerih uporaba – tako kot uporaba njihovih izpeljank in pomanjševalnic – označuje proizvod, ki se nanaša na postopek ekološke pridelave.

22. Besedilo Uredbe, kot je bilo spremenjeno z Uredbo št. 392/2004, pri tem izrecno določa, da zadevni izraz, ki je naveden v enem jeziku, šteje kot označba, ki se ne nanaša na ekološko pridelavo samo v tem jeziku, temveč v vseh jezikih Skupnosti:

„[…] Zlasti naslednji strokovni izrazi, njihove običajne izpeljanke (kakršne so bio, eko itn.) ali pomanjševalnice, sami ali v kombinaciji, štejejo v vsej Skupnosti in v vseh jezikih Skupnosti[( )]kot označbe, ki se nanašajo na ekološko pridelavo […]“

Izrazi, ki so v členu 2 navedeni v posameznih jezikih Skupnosti, veljajo torej v vseh državah članicah in tudi v vsakokratnem prevodu v druge jezike Skupnosti. S tem stališčem se strinjata španska in francoska vlada.

23. V španščini sicer ni naveden izraz „biológico“, ki bi zajemal tudi okrajšavo „bio“, temveč samo izraz „ecológico“. V pregledu pa je v nemščini in nizozemščini naveden izraz „biologisch“, v francoščini „biologique“, v grščini „βιολογικό“, v italijanščini „biologico“, v letonščini „biologiska“ in v portugalščini „biológico“. Iz tega izhaja, da v skladu s členom 2 Uredbe št. 2092/91 prevoda izraza biološki in njegove okrajšave bio v vseh jezikih Skupnosti in vseh državah članicah štejeta kot označevanje proizvoda, ki se sklicuje na postopke ekološke pridelave. Člen 2 Uredbe št. 2092/91 v tem pogledu določa ustrezno razumevanje potrošnika.

24. Zato se v španščini tudi izraza „biológico“ in „bio“ sklicujeta na postopke ekološke pridelave.

25. Zaščita izraza, ki se morda samo v eni državi članici uporablja za označevanje proizvodov, ki se sklicujejo na postopke ekološke pridelave, za celotno Skupnost, je bila izrecna volja zakonodajalca. Aktualno besedilo člena 2 Uredbe št. 2092/91 vsebuje spremembe z Uredbo št. 392/2004. V skladu z drugo uvodno izjavo Uredbe št. 392/2004 se zaščita nanaša na običajne izpeljanke ali pomanjševalnice ne glede na to, v katerem jeziku se uporabljajo. Poročevalka Evropskega parlamenta se je jasno izrazila, da bi nova različica člena 2 izključila uporabo izraza „bio“ za proizvode, ki ne ustrezajo postopkom ekološke pridelave.( )

26. Tudi cilj Uredbe št. 2092/91 in ideja notranjega trga, ki jo je treba upoštevati v okviru razlage sekundarne zakonodaje, skladne s Pogodbo, potrjujeta, da ima okrajšava „bio“ značaj napotila za celotno Skupnost.

27. Cilj Uredbe št. 2092/91 je spodbujati ekološko pridelavo. Za dosego tega cilja želi Uredba po eni strani zaščititi potrošnika pred zavajajočimi izrazi. Potrošniku mora biti omogočena preprosta identifikacija proizvodov, ki izhajajo iz postopka ekološke pridelave. Po drugi strani pa želi Uredba preprečiti nelojalno konkurenco v breme pridelovalcev ekoloških proizvodov. Proizvodi, pridobljeni v skladu s pravili ekološke pridelave, morajo biti zaščiteni pred konkurenčnimi proizvodi, cenejšimi in pridobljenimi s postopkom konvencionalne pridelave.( )

28. V nasprotju s temi cilji bi bilo, če bi bil isti izraz, na primer „bio“, v eni državi članici pridržan proizvodom, ki izhajajo iz postopka ekološke pridelave, v drugih državah članicah pa bi ta izraz ostal nezaščiten. Če bi bil izraz „bio“ samo v nekaterih jezikih Skupnosti zaščiten kot označba za ekološko pridelavo, bi lahko potrošniki pri nakupu v drugih državah članicah ali pri nakupu proizvodov, ki se tržijo v drugih jezikih, zmotno mislili, da gre za proizvode, ki izhajajo iz postopka ekološke pridelave. Prav tako bi bili proizvodi, pridobljeni s postopkom ekološke pridelave, pri mednarodnem trgovanju neposredno izpostavljeni cenejšim konkurenčnim proizvodom, pridobljenim s postopkom konvencionalne pridelave.

29. S tem ne bi bil ogrožen le cilj Uredbe preprečiti nelojalno konkurenco. Take razlike v zaščiti označb bi lahko celo ovirale trgovanje s proizvodi, pridobljenimi s postopkom ekološke pridelave, znotraj Skupnosti. Po drugi strani enotna zaščita za celotno Skupnost izključuje potencialne ovire za prosti pretok blaga ter tudi podpira oblikovanje enotne terminologije znotraj Skupnosti, ki bi spodbujala trgovanje s temi proizvodi.

30. Zgodovina nastajanja in teleološka razlaga člena 2 Uredbe št. 2092/91 tako potrjujeta, da se vsak izmed izrazov, navedenih za posamezne jezike, in tudi njihove okrajšave, na podlagi Uredbe v celotni Skupnosti in v zadevnih prevodih štejejo kot označba za proizvode, ki se sklicujejo na postopke ekološke pridelave.

31. Pravo Skupnosti pa brez izjeme ne nasprotuje uporabi izraza, ki se v enem jeziku Skupnosti uporablja za označevanje ekološke pridelave, v drugem jeziku Skupnosti za proizvode, ki ne izhajajo iz postopka ekološke pridelave.

32. Člen 2 Uredbe tako izrecno dopušča uporabo izraza, zaščitenega v drugem jeziku Skupnosti, če se „ne [uporablja] za kmetijske proizvode v živilih ali krmi ali očitno [nima] povezave s postopkom pridelave“.

33. Če posledično ni nevarnosti, da bi potrošniki ene države članice proizvode, ki izhajajo iz postopka ekološke pridelave, povezovali z izrazom, ki se za tovrstne proizvode uporablja v jeziku druge države članice, oziroma z njegovim prevodom, potem ni verjetnosti zmede, zato se ta izraz oziroma njegov prevod v prvi državi članici lahko uporablja tudi za proizvode, ki ne izhajajo iz postopka ekološke pridelave. Ta izjema bi se lahko uporabila na primer pri prevodu izraza, navedenega v estonščini („mahe“, kar lahko prevedemo kot „blag“).

34. Naloga predložitvenega sodišča je, da določi, ali izraza „biológico“ in „bio“ pri španskem potrošniku očitno ne vzbujata nobenih asociacij s postopkom ekološke pridelave.

35. Predložitvenemu sodišču pa je mogoče nakazati nekaj opornih točk, ki jih je treba obravnavati pri odgovoru na to vprašanje.( ) Pri presoji se po eni strani lahko upošteva, da je stara različica kraljevega odloka 1852/1993 poleg izraza „ecológico“ izrecno predvidevala uporabo izraza „biológico“ oziroma „bio“ za proizvode po Uredbi. Če je že španski zakonodajalec izraza „biológico“ oziroma „bio“ enačil z izrazoma „ecológico“ in „eco“, potem lahko tudi sklepamo, da ju tako razume tudi španski potrošnik. Predvidevamo namreč lahko, da je zakonodajalec ureditev oprl na obstoječe razumevanje potrošnika, zato je ureditev celo utrdila ali vsaj razširila to razumevanje.

36. Ta sklep ni v nasprotju s tem, da je stara različica kraljevega odloka veljala samo za rastlinske proizvode. Če izraza „bio“ in „biológico“ pri nekaterih proizvodih označujeta pridelavo po Uredbi, je treba izhajati iz tega, da potrošnik tudi pri drugih proizvodih sklepa na tako pridelavo in je zato uporaba teh označb lahko zavajajoča.( )

37. Tudi sporna sprememba kraljevega odloka ni v nasprotju s sklepanjem iz besedila španskih zakonov na razumevanje španskega potrošnika. Po eni strani obstajajo tudi regionalne ureditve, ki še naprej utemeljujejo ustrezno zaupanje potrošnika v označbi „bio“ in „biológico“. Po drugi strani pa obratno sklepanje, z ukinitvijo ureditve o uporabi teh označb, na spremembo razumevanja potrošnika ipso facto ni mogoče. Pričakovanja potrošnikov, ki temeljijo na starih pravilih, bodo namreč obstajala vsaj še nekaj časa. Nenadna ukinitev zaščite nekaterih označb zato nujno vodi v nevarnost zavajanja potrošnika. Upravičena bi bila samo, če bi bilo dejansko ugotovljeno, da potrošnik označb, ki niso več zaščitene, v ničemer ne povezuje s pridelavo v skladu z Uredbo.

V – Predlog

38. Iz tega izhaja, da Sodišču predlagam, naj na predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo, odgovori tako:

1) V skladu z Uredbo Sveta št. 2092/91 z dne 24. junija 1991 o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 392/2004 z dne 24. februarja 2004, so izraza „biološki“ in „ekološki“ ter njune okrajšave v vseh državah članicah in v vsakokratnem prevodu v vse druge jezike Skupnosti, to pomeni v španščini izrazi „biológico“ in „ecológico“ ter „bio“ in „eco“, načeloma pridržani proizvodom, pridobljenim v skladu s pravili, ki so v tej uredbi določena za ekološko pridelavo.

2) Prevod izraza, izrecno navedenega v členu 2, v drug jezik Skupnosti, je v skladu s členom 2 Uredbe št. 2092/91 dovoljeno uporabiti za proizvode, ki ne izhajajo iz postopka ekološke pridelave, samo, če ta prevedeni izraz v zadevnem ciljnem jeziku očitno nima povezave s postopkom ekološke pridelave.