Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurenca – Upravni postopek – Odločba Komisije o ugotovitvi kršitve – Dokazno breme Komisije za obstoj kršitve in njeno trajanje – Obseg dokaznega bremena

(člen 81(1) ES)

2. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Podjetje, ki je bilo v času trajanja kršitve večkrat prodano – Zaporedje več matičnih družb

(Uredba Sveta št. 1/2003; Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

3. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Presoja – Upoštevanje gospodarske stvarnosti, kakršna je bila v času storitve kršitve

(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(3); Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

4. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Olajševalne okoliščine – Pasivna ali posnemovalna vloga podjetja – Merilo za presojo

(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 3, prva alinea)

5. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Diskrecijska pravica Komisije – Obveznost zagotoviti sorazmerje med zneskom globe in celotnim obsegom trga zadevnega proizvoda – Neobstoj

(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(3))

6. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Najvišji znesek – Izračun – Promet, ki ga je treba upoštevati – Globa, ki je višja od letnega prometa, ustvarjenega z zadevnim proizvodom – Kršitev načela sorazmernosti – Neobstoj

(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2))

7. Konkurenca – Globe – Solidarna odgovornost za plačilo – Določitev zneska globe, ki ga mora plačati podjetje, ki je solidarno odgovorno – Podjetje, ki je bilo v času trajanja kršitve večkrat prodano – Zaporedje več matičnih družb

(Uredba Sveta št. 1/2003; Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

Summary

1. Komisija mora dokazati ne samo obstoj omejevalnega sporazuma, ampak tudi njegovo trajanje. V zvezi s tem je pomembno, da se Komisija, kadar ni dokazov, s katerimi bi lahko neposredno dokazala trajanje kršitve, opre vsaj na dokaze glede dejstev, ki so si časovno dovolj blizu, tako da se lahko razumno prizna, da je kršitev brez prekinitve trajala med datumoma.

V primeru, v katerem je ugotovljeno, da je podjetje tako pred kot po določenem obdobju sodelovalo pri kršitvi s tem, da je sodelovalo pri številnih protikonkurenčnih sestankih, ne da bi se javno oddaljilo od njihove vsebine, se lahko domneva, da je kršitev potekala brez prekinitve, če je bilo podjetje povabljeno na protikonkurenčne sestanke in se je za to, da jih ni obiskalo, večkrat opravičilo.

(Glej točke 41, 42 in od 46 do 48.)

2. V okviru izračuna zneska glob, naloženih zaradi kršitve konkurenčnih pravil, pristopa Komisije, pri katerem se za matično družbo določi enak izhodiščni znesek kot za hčerinsko družbo, ki je neposredno sodelovala pri omejevalnem sporazumu, ne da bi bil ta izhodiščni znesek v primeru zaporedja več matičnih družb porazdeljen, samega po sebi ni mogoče šteti za neustreznega. Cilj, ki si ga Komisija prizadeva doseči z uporabo te metode izračuna, je omogočiti, da se lahko za matično družbo, ki se šteje za odgovorno za kršitev, ker ji je bila ta pripisana, določi enak izhodiščni znesek, kot bi bil določen, če bi sama neposredno sodelovala pri omejevalnem sporazumu. To pa je v skladu s ciljem politike konkurence in zlasti ciljem instrumenta te politike, ki ga pomenijo globe, s katerimi naj bi se ravnanje podjetij usmerilo k upoštevanju pravil konkurence.

Dejstvo, da seštevek zneskov, naloženih zaporednim matičnim družbam, presega znesek, naložen njihovi hčerinski družbi, samo po sebi ne more privesti do ugotovitve, da je ta metoda izračuna očitno napačna. Ob upoštevanju uporabe metodologije, navedene v smernicah o načinu določanja glob, naloženih na podlagi člena 15(2) Uredbe št. 17 in člena 65(5) Pogodbe ESPJ, ter načela individualizacije kazni, lahko namreč Komisija, kadar je dokazan obstoj gospodarskega subjekta, ki je sodeloval pri kršitvi, eno od pravnih oseb, ki pripadajo ali so pripadale temu subjektu, naj bo to matična ali hčerinska družba, šteje za odgovorno za plačilo višjega zneska od zneska, za katerega so odgovorne druga pravna oseba ali druge pravne osebe, ki tvorijo ali so tvorile navedeni gospodarski subjekt. Iz tega izhaja, da pri kršitvi, ki jo je storila hčerinska družba, ki je med kršitvijo zaporedoma pripadala več gospodarskim subjektom, ni mogoče a priori šteti za neustrezno, da je seštevek zneskov, naloženih matičnim družbam, višji od zneska ali seštevka zneskov, naloženega navedeni hčerinski družbi.

(Glej točki 74 in 76.)

3. V okviru izračuna zneska glob, naloženih zaradi kršitve konkurenčnih pravil, se mora presoja teže kršitve nanašati na gospodarsko stvarnost, kakršna je bila v času storitve navedene kršitve. V zvezi s tem so elementi, ki jih je treba upoštevati, zlasti velikost in gospodarska moč posameznega podjetja ter obseg kršitve, ki jo je storilo vsako od njih. Za presojo teh elementov se je nujno treba sklicevati na promet, ustvarjen v zadevnem obdobju.

Referenčno leto ni nujno zadnje celotno leto, v katerem je kršitev trajala.

V okviru izračuna glob, če Komisija uporablja individualiziran pristop, da bi bile naslovnice odločbe, ki so odgovorne samo kot matične družbe, obravnavane kot neposredne udeleženke kršitve, referenčno leto ne more biti leto, ko še ni obstajal gospodarski subjekt, ki ga tvorita matična in hčerinska družba.

(Glej točke 91, 93 in 95.)

4. V skladu s točko 3, prva alinea, smernic o načinu določanja glob, naloženih na podlagi člena 15(2) Uredbe št. 17 in člena 65(5) Pogodbe ESPJ „izključno pasivna ali ,sledi mojemu vodji‘ vloga“ podjetja pri kršitvi pomeni, če je dokazana, olajševalno okoliščino. Pasivna vloga pomeni, da zadevno podjetje ni „izstopalo“, to je, da ni dejavno sodelovalo pri oblikovanju enega ali več protikonkurenčnih sporazumov.

Med dejavniki, ki kažejo na pasivno vlogo podjetja v okviru omejevalnega sporazuma, upoštevata njegova, v primerjavi z rednimi udeleženci omejevalnega sporazuma znatno manj redna udeležba na srečanjih in pozen vstop na trg, ki ga kršitev zadeva, ne glede na trajanje njegovega sodelovanja pri tej kršitvi, ali celo obstoj izrecnih izjav o tem s strani predstavnikov tretjih podjetij, sodelujočih pri kršitvi.

Poleg tega dejstvo, da so bila druga podjetja, ki so sodelovala pri enem in istem omejevalnem sporazumu, lahko dejavnejša od določenega udeleženca, ne pomeni, da je imel zadnji izključno pasivno vlogo ali vlogo „sledi mojemu vodji“. V poštev bi namreč lahko prišla samo popolna pasivnost, ki jo mora dokazati stranka, ki se nanjo sklicuje.

(Glej točke od 106 do 108.)

5. Pri določitvi zneska naložene globe za kršitev konkurenčnih pravil ima Komisija diskrecijsko pravico in ni zavezana uporabiti natančne matematične formule. Na podlagi člena 23(3) Uredbe št. 1/2003 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe se znesek globe določi na podlagi teže kršitve in njenega trajanja. Poleg tega je navedeni znesek rezultat vrste računskih operacij, ki jih Komisija izvede v skladu s smernicami o načinu določanja glob, naloženih na podlagi člena 15(2) Uredbe št. 17 in člena 65(5) Pogodbe ESPJ. Ta znesek je treba določiti zlasti na podlagi različnih okoliščin, ki se nanašajo na posamezno ravnanje zadevnega podjetja, kot je obstoj oteževalnih ali olajševalnih okoliščin.

Iz tega pravnega okvira ni mogoče sklepati, da bi morala Komisija zagotoviti sorazmerje med skupnim zneskom tako izračunanih glob, naloženih udeležencem omejevalnega sporazuma, in obsegom trga za zadevni proizvod v letu kršitve, medtem ko je zadevna kršitev trajala več kot 20 let in so zneski glob odvisni tudi od drugih okoliščin, povezanih s posameznim ravnanjem zadevnih podjetij.

(Glej točki 141 in 142.)

6. Namen člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe je preprečiti nesorazmernost glob. V primeru, ko znesek končne globe ne presega zgornje meje 10 % prometa, ga ni mogoče šteti za nesorazmernega zaradi dejstva, da skupni znesek glob presega skupni obseg upoštevnega trga, niti zaradi dejstva, da globa presega letni promet, ki ga podjetje ustvari z zadevnim podjetjem. Zgornja meja 10 % prometa se uporabi, ne da bi bilo treba upoštevati posebno vlogo podjetja v omejevalnem sporazumu.

Kar zadeva primerjavo med podjetji, ki so naslovniki izpodbijane odločbe in ki jim je bila naložena globa, je različno obravnavanje lahko neposredna posledica zgornje meje, določene za globe z Uredbo št. 1/2003, katere zakonitost se ni izpodbijala in ki se očitno uporablja samo, če bi predvideni znesek globe presegal 10 % prometa zadevnega podjetja. Takšno različno obravnavanje ne pomeni kršitve načela enakega obravnavanja.

(Glej točki 144 in 147.)

7. Načelo pravne varnosti je splošno načelo prava Unije, ki med drugim zahteva, da je vsak akt institucij Unije, zlasti če nalaga ali dopušča nalaganje kazni, jasen in natančen, tako da se lahko zadevne osebe nedvoumno seznanijo s pravicami in dolžnostmi, ki izhajajo iz njega, ter lahko ustrezno ukrepajo.

Kadar matična družba in hčerinska družba tvorita ali sta tvorili gospodarski subjekt, ki je sodeloval pri omejevalnem sporazumu, ju Komisija lahko šteje za solidarno odgovorni za kršitev pravil konkurence.

V primeru hčerinske družbe, ki je zaporedno pripadala več matičnim družbam, nič ne nasprotuje temu, da Komisija različne matične družbe šteje za solidarno odgovorne za plačilo globe, naložene njihovi hčerinski družbi. Nasprotno, odločba, na podlagi katere ima Komisija popolno svobodo glede izvršitve zadevne solidarne odgovornosti od ene ali druge pravne osebe in na podlagi katere se lahko torej Komisija odloči, da bo del globe ali celotno globo izterjala od hčerinske družbe ali od ene matične družbe ali vseh matičnih družb, ki so zaporedoma nadzirale hčerinsko družbo, dokler ne bo v celoti odškodovana, pogojuje znesek, dejansko izterjan od ene matične družbe, z zneski, izterjanimi od druge matične družbe, ne da bi bilo mogoče navesti kakršno koli utemeljitev, izpeljano iz odvračilne narave glob. Ker pa zaporedne matične družbe niso nikoli tvorile gospodarskega subjekta, jih ne more povezovati nikakršna solidarna odgovornost. Načelo individualizacije kazni zahteva, da znesek, ki ga ena od matičnih družb dejansko plača, ne presega deleža njene solidarne odgovornosti. Ker ni pojasnjen delež, ki pripada materinskim družbam, in je Komisiji podeljena popolna svoboda glede izvršitve zadevne solidarne odgovornosti zaporednih matičnih družb, ki niso skupaj nikoli tvorile gospodarskega subjekta, je odločba nezdružljiva z obveznostjo, ki jo ima Komisija v skladu z načelom pravne varnosti, da tem družbam omogoči, da se nedvoumno seznanijo z natančnim zneskom globe, ki jo morajo plačati glede na obdobje, za katero se štejejo za solidarno odgovorne za kršitev, skupaj s hčerinsko družbo. S takšno odločbo je kršeno tako načelo pravne varnosti kot načelo individualizacije kazni.

(Glej točke 161, od 163 do 167, 169 in 170.)