SASS 
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA 
L. A. GEELHOEDA, 
predstavljeni 27. aprila 2004 1 
I - Uvod 
1. Vprašanje za predhodno odločanje v 
obravnavani zadevi izhaja iz prehoda k 
ponovni združitvi Nemčije. Zlasti se nanaša 
na vprašanje, ali je različno obravnavanje, ki 
je posledica različnih zakonskih ureditev 
porodniškega dopusta nekdanje Demokra­
tične republike Nemčije in Zvezne republike 
Nemčije, vodi do diskriminacije na podlagi 
spola. 
A - Pravo skupnosti 
2. Člen 119(1) Pogodbe ES (sedaj člen 141(1) 
ES) določa načelo enakega plačila za enako 
delo ali delo enake vrednosti za moške in 
ženske. „Plačilo" pomeni običajno osnovno 
ali minimalno mezdo ali plačo ter kakršne 
koli druge prejemke v denarju ali naravi, ki jih delavec prejme iz naslova zaposlitve 
neposredno ali posredno od delodajalca (člen 
119(2) Pogodbe ES, sedaj člen 141(2), prvi 
stavek, ES). 
3. Direktiva 76/207 2 določa načelo enakega 
obravnavanja moških in žensk v zvezi z 
dostopom do zaposlitve in delovnih pogojev. 
4. V skladu s členom 3(1) navedene direktive 
uporaba tega načela pomeni, da ne sme biti 
nobene diskriminacije na podlagi spola pri 
pogojih, vključno z merili izbiranja, za dostop 
do vseh delovnih mest, ne glede na področje 
ali vrsto dejavnosti, in do vseh ravni poklicne 
hierarhije. 
1 — Jezik izvirnika: nizozemščina. 2 — Direktiva Sveta z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela 
enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do 
zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter 
delovnih pogojev (UL L 39, str. 40). 
I - 11145 
SKLEPNI PREDLOGI L. A. GEELHOEDA - ZADEVA C-284/02 
5. V skladu s členom 5(1) iste direktive 
načelo enakega obravnavanja pomeni tudi, 
da se moškim in ženskam zagotovijo enaki 
delovni pogoji brez diskriminacije na podlagi 
spola. 
6. Direktiva 92/85 3 določa minimalno raven 
varstva nosečih delavk in delavk, ki so pred 
kratkim rodile ali dojijo, s strani držav članic. 
V zvezi s tem člen 8 določa, da imajo te 
delavke pravico do neprekinjenega obdobja 
porodniškega dopusta, ki traja vsaj štirinajst 
tednov, od katerih sta vsaj dva tedna 
porodniškega dopusta obvezna. Poleg tega 
člen 11 določa, da je treba med porodniškim 
dopustom zagotoviti ohranitev plačila in/ali 
pravice do ustreznega nadomestila za delav­
ke in pravic iz delovnega razmerja. (Ta 
direktiva je morala biti prenesena do 10. ok­
tobra 1994.) 
B - Nacionalne določbe 
7. V Zvezni republiki Nemčiji položaj žensk, 
ki so rodile, ureja Mutterschutzgesetz (zakon 
o varstvu materinstva, v nadaljevanju: 
MuSchG). V nekdanji Demokratični repu­bliki Nemčiji je njihov položaj urejal Ar­
beitsgesetzbuch der Deutschen Demokrati­
schen Republik (zakonik o delovnih razme­
rjih nekdanje DRN, v nadaljevanju: AGB-
DDR). 
8. V zvezi s tem je člen 244 AGB-DDR 
določal, da so ženske upravičene do porod­
niškega dopusta šest tednov pred porodom 
in dvajset tednov po porodu. Med nosečnos­
tjo in porodniškim dopustom so ženske od 
nosilca socialnega zavarovanja prejemale 
porodniško nadomestilo in starševski doda­
tek, ki sta ustrezala znesku njihove pov­
prečne neto plače. 
9. V Zvezni republiki Nemčiji je bilo žen­
skam prepovedano opravljanje dela osem 
tednov po porodu, kot to danes prepoveduje 
člen 6(1), prvi stavek, MuSchG. Med po­
rodniškim dopustom mati, ki dela, od 
delodajalca prejema plačilo (člena 13 in 14 
MuSchG), poleg tega pa še starševski doda­
tek v skladu z Reichsversicherungsordnung 
(zakonikom socialne varnosti). Po tem ob­
dobju varstva je delavka upravičena do 
dopusta za nego in varstvo otroka, dokler ta 
ne dopolni 10 mesecev. V tem obdobju 
prejema nadomestilo za nego in varstvo 
otroka, ne pa plačila s strani delodajalca. 3 — Direktiva Sveta 92/85/EGS z dne 10. oktobra 1992 o uvedbi 
ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in 
zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim 
rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) 
Direktive 89/391/EGS, UL L 348, str. 1). 
I - 11146 
SASS 
10. Člen 23a kolektivne pogodbe za pogod­
bene uslužbence v javnem sektorju Vzhodne 
Nemčije (Bundes-Angestelltentarifvertrag-
Ost, v nadaljevanju: BAT-O) z dne 10. de­
cembra 1990 določa: 
„Razvrstitev v višji plačilni razred po preteku 
zahtevanega obdobja na zvezni ravni in na 
ravni Tarifgemeinschaft deutscher Länder 
(finančno združenje nemških dežel) 
Ko zaposleni, ki opravlja delo, katerega opis 
ima v Prilogi la zvezdico, dopolni zahtevano 
obdobje, se ga razvrsti v višji plačilni razred. 
Zahtevano obdobje urejajo naslednja pravila: 
1. Šteje se, da je pogoj zahtevanega obdobja 
izpolnjen, ko delavec dokaže, da je sposoben 
izpolnjevati zahteve v zvezi z delom, ki mu je 
bilo zaupano v zahtevanem obdobju. Ob tem 
je odločilno delo, ki ustreza plačilnemu 
razredu, v katerega je razvrščen zaposleni. 
[...] 
[...] 4. Zahtevano obdobje se mora dopolniti 
brez prekinitve. Prekinitve, ki trajajo največ 
šest mesecev, nanj ne vplivajo; poleg tega in 
neodvisno od tega na zahtevano obdobje ne 
vplivajo: 
(a) služenje vojaškega roka ali civilne služ­
be; 
(b) nezmožnost za delo v smislu člena 
37(1); 
(c) obdobja varstva, ki jih določa Mutter-
schutzgesetz; 
(d) dopust za nego in varstvo otroka, ki ga 
določa Bundeserziehungsgeldgesetz 
(zvezni zakon o nadomestilu za nego 
in varstvo otroka), ter drugi dopusti, ki 
so namenjeni negi in varstvu otrok, do 
skupno največ pet let; 
(e) prostovoljno delo, s katerim se nado­
mesti služenje vojaškega roka, ki traja 
največ dve leti. 
I - 11147 
SKLEPNI PREDLOGI L. A. GEELHOEDA - ZADEVA C-284/02 
Vendar se obdobja prekinitve ne vštejejo v 
zahtevano obdobje, razen naslednjih izjem: 
(a) dopust na podlagi členov od 47 do 49 in 
na podlagi Schwerbehindertengesetz 
(zakona o težjih invalidih); 
(b) poseben dopust na podlagi člena 50(1) 
v različici, ki se je uporabljala do 
31. avgusta 1995; 
(c) odsotnost z dela na podlagi člen 52; 
(d) nezmožnost za delo v smislu člena 37(1) 
v trajanju največ šestindvajsetih tednov 
ali primeru iz člena 37(4), tretji pod-
odstavek, v trajanju največ osemindvaj­
setih tednov; 
(e) obdobja varstva, ki jih določa Mutter-
schutzgesetz; 
[...]" 11. BAT-O je 8. maja 1991 spremenil 
Änderungstarifvertrag Nr. 1 zum BAT-O 
(kolektivna pogodba št. 1 o spremembah 
BAT-O). Člen 2 določa: 
„Prevzem plačilne strukture BAT: 
Priloga la - za zvezno raven in raven 
Tarifgemeinschaft deutscher Länder, razen 
določb v zvezi z dodatki na plačilo v delu II, 
poglavje N, in ustreznih določb v delu III, 
poglavje L, podpoglavje VII - in Priloga lb 
Bundes-Angestelltentarifvertrag (kolektivna 
pogodba za zvezne uslužbence, v nadaljeva­
nju: BAT) se morata uporabljati na podlagi 
naslednjih meril: 
1. Ce se za delo zahtevajo zahtevana obdob­
ja, obdobja službovanja, obdobja opravljanja 
poklica itd., je treba upoštevati obdobja, ki so 
bila dopolnjena pred 1. julijem 1991 in 
priznana kot obdobja službovanja na podlagi 
člena 19(1) in (2) BAT-O ter upoštevnih 
prehodnih določb, ki bi jih bilo treba 
upoštevati, če bi poglavje IV in plačilni 
razredi BAT-O začeli veljati že pred 1. julijem 
1991. Prvi stavek se mutatis mutandis 
ustrezno uporablja pri upoštevanju obdobij, 
ki so bila dopolnjena pred 1. julijem 1991, ki 
jih je treba ali se jih lahko - na podlagi 
I - 11148 
SASS 
prehodnih določb v kolektivni pogodbi o 
spremembah Priloge la ali Priloge lb k BAT, 
ki sta bili ali bosta sklenjeni po 30. juniju 
1991 - v celoti ali delno všteje v zahtevano 
obdobje, obdobje zaposlitve, obdobje delov­
nih izkušenj itd., ki se zahtevajo pri opisu 
dela. Če opis dela dopušča vštetje obdobij, ki 
so bila dopolnjena zunaj področja uporabe 
BAT-O, se taka obdobja upoštevajo, če bi jih 
bilo treba upoštevati na podlagi prvega 
pododstavka in če bi bila dopolnjena v okviru 
področja uporabe BAT-O. 
[...]" 
II - Spor o glavni stvari 
12. U. Sass je zaposlena kot vodja produkcije 
na Hochschule für Film und Fernsehen 
Konrad Wolf v Potsdamu od leta 1982. 
13. Ob rojstvu drugega otroka 27. januarja 
1987 je živela v takratni Demokratični 
republiki Nemčiji. Njeno delovno razmerje je tako urejal AGB-DDR. Po porodu je bila v 
skladu s členom 244 AGB-DDR na porodni­
škem dopustu dvajset tednov. 
14. Po združitvi Nemčije se je njeno delovno 
razmerje preneslo na Land Brandenburg. To 
razmerje je nato na podlagi individualne 
pogodbe o zaposlitvi urejal BAT-O. 
15. Do 7. maja 1998 je U. Sass prejemala 
plačilo, ki je ustrezalo plačilnemu razredu 
IIa) BAT-O. V plačilni razred lb, skupina 2, 
BAT-O, je napredovala 8. maja 1998, saj je v 
skladu s členom 23a BAT-O dopolnila 
zahtevano obdobje. 
16. Land je v zahtevano obdobje petnajstih 
let za razvrstitev v višji plačilni razred vštel 
osem prvih tednov porodniškega dopusta po 
porodu, ne pa naslednjih dvanajstih tednov. 
Meni, da je treba na podlagi določb kolek­
tivne pogodbe v zahtevano obdobje všteti le 
obdobja varstva, ki jih določa MuSchG, ne pa 
dodatnega porodniškega dopusta, ki ga 
določa člen 244 AGB-DDR. 
I- 11149 
SKLEPNI PREDLOGI L. A. GEELHOEDA - ZADEVA C-284/02 
17. Vendar U. Sass meni, da je bila že 
12. februarja 1998 razvrščena v višji plačilni 
razred, ker bi se moral na podlagi določb 
kolektivne pogodbe v zahtevano obdobje, ki 
je določeno v členu 23a BAT-O, všteti ves 
porodniški dopusti po porodu. Zatrjuje, da 
razlaga določb kolektivne pogodbe, ki jo je 
podal Land, vodi do nezakonite diskrimina­
cije žensk. 
18. Vložila je tožbo pri nacionalnem sodišču 
prve stopnje, kije njenemu predlogu ugodilo. 
V pritožbenem postopku je Land ponovno 
vztrajal pri tem, da njen predlog ni uteme­
ljen. U. Sass meni, da je treba pritožbo 
zavrniti. 
19. Predložitveno sodišče meni, da predlogu 
že na podlagi nacionalnega prava ni mogoče 
ugoditi. Pojasnjuje, da že na podlagi besedila 
člena 23a(4)(e), tretji stavek, BAT-O ni 
dvoma o tem, da se del porodniškega 
dopusta, ki presega obdobje varstva osmih 
tednov po porodu, ki ga določa člen 6(1), 
prvi stavek, MuSchG, ne všteva v zahtevano 
obdobje. To je tudi edina ugotovitev, ki jo je 
mogoče izpeljati iz sistematike kolektivne 
pogodbe ter namena in cilja njenih določb, ki 
izhajata iz njene sistematike. Tudi iz člena 2 
(1) Anderungstarifvertrag Nr. 1 zum BAT-O 
ne izhaja drugačna ugotovitev. Poleg tega 
predložitveno sodišče zatrjuje, da določbe kolektivne pogodbe ne kršijo nobene določbe 
nacionalnega prava višje veljave. Vendar 
predložitveno sodišče ne izključuje možnosti, 
da zadevna določba kolektivne pogodbe ni v 
skladu s členom 119 Pogodbe (sedaj člen 141 
ES) in z Direktivo 76/207. 
Vprašanje za predhodno odločanje 
20. Bundesarbeitsgericht (zvezno delovno 
sodišče) je odločilo, da Sodišču v predhodno 
odločanje predloži naslednje vprašanje: 
„Ali člen 119 Pogodbe ES (sedaj člen 141 
Pogodbe ES) in Direktiva 76/207/EGS na­
sprotujeta temu, da bi kolektivna pogodba, 
na podlagi katere se obdobja mirovanja 
delovnega razmerja ne vštejejo v zahtevano 
obdobje, izključevala tudi vštetje obdobja, ko 
je delovno razmerje mirovalo, ker je delavka 
po izteku obdobja varstva, ki traja osem 
tednov in se lahko všteje ter je določeno v 
členu 6 MuSchG (zakon o varstvu materin­
stva), v skladu s členom 244(1) zakonikom o 
delovnih razmerjih nekdanje Demokratične 
republike Nemčije (AGB-DDR) z dne 16. ju­
lija 1977 (GBl. I, str. 185) izkoristila po­
rodniški dopust do konca dvajsetih tednov 
po porodu [...]?" 
I - 11150 
SASS 
III - Presoja 
21. Čeprav predložitveno sodišče meni, da je 
kolektivna pogodba združljiva s členoma 3(1) 
in 5(1) Direktive 76/207 in tudi z načelom 
enakega plačila za enako delo, saj člen 23a(4) 
BAT-O vštetja obdobij prekinitev v zahte­
vano obdobje ne razlikuje na podlagi spola, 
temveč na podlagi vprašanja, ali je delovno 
razmerje med prekinitvijo mirovalo, ne iz­
ključuje možnosti - kot je navedeno zgoraj -, 
da kolektivna pogodba krši pravo Skupnosti, 
ker je U. Sass, s tem da je koristila porodniški 
dopust po porodu, do katerega so upravičene 
le ženske, bila razvrščena v višji plačilni 
razred dvanajst tednov kasneje kot moški, ki 
nima pravice do porodniškega dopusta. 
22. To je stališče U. Sass. Zatrjuje, da je bila 
razvrščena v višji plačilni razred dvanajst 
tednov kasneje kot moški, ki je opravljal 
enako delo, bil zaposlen pri istem delodajalcu 
in začel delati na isti dan, in sicer zaradi 
razlike pri obravnavanja na podlagi spola, 
zaradi česar je bil kršen člen 141 ES. 
23. Poleg tega se U. Sass sklicuje na 
Direktivo 76/207. Zatrjuje, da je bila razvr­ščena kasneje, ker se je upoštevalo le osem 
tednov, ki jih določa MuSchG (ne pa vseh 
dvajsetih tednov na podlagi AGB-DDR). 
Vendar U. Sass meni, da gre za kršitev 
členov 3(1) in 5(1) Direktive. 
24. Land in Komisija menita, da pravo 
Skupnosti ni bilo kršeno. 
25. Iz razlogov, ki jih navajam spodaj, sem 
prišel do enake ugotovitve. 
26. Prvič, menim, da je treba sporno vpra­
šanje preveriti ob upoštevanju Direktive 
76/207, ker se obravnavana zadeva nanaša 
na dostop do vseh ravni poklicne hierarhije v 
smislu člena 3(1) te direktive. V tem smislu je 
ustrezna pravna podlaga Direktiva 76/207 -
ki se nanaša zlasti na načelo enakega plačila -
in ne določbi člena 141(1) in (2) ES. Sodba v 
zadevi Niniz 4 se ne uporablja v obravnavani 
zadevi, ker njen predmet ni skoraj samo-
4 — Sodba z dne 7. februarja 1991 (C-184/89, Recueil, str. I-297). 
I- 11151 
SKLEPNI PREDLOGI L. A. GEELHOEDA - ZADEVA C-284/02 
dejno napredovanje iz enega plačilnega raz­
reda v drugega na podlagi časa službovanja, 
temveč se nanaša na prekinitve obdobja, ki se 
zahteva za napredovanje. 
27. Drugič, zdi se, da predložitveno sodišče 
obravnava le položaj U. Sass, ki je položaj 
ženske, ki je izkoristila porodniški dopust na 
podlagi zakonika o delovnih razmerjih, ki je 
takrat veljal v Vzhodni Nemčiji. Kot je 
Komisija pravilno poudarila v pisnih stališ­
čih, predložitveno sodišče ni postavilo sploš-
nejšega vprašanja, ali je mogoče dejstvo, da 
se dopust, ki presega osem tednov, ki jih 
določa MuSchG, ne upošteva pri zahteva­
nem obdobju, obravnavati kot diskriminaci­
jo. Glede tega je treba navesti, da bi tudi 
ženske v Zahodni Nemčiji lahko podobno 
izkoristile daljši dopust, kot ga je takrat 
določal MuSchG. Ta dodatni dopust se pri 
zahtevanem obdobju v smislu člena 23a(4) 
BAT-O ni upošteval. 
28. Tako se zdi, da se postavljeno vprašanje 
ne nanaša na diskriminacijo med moškimi in 
ženskami na splošno, temveč na obravnava­nje posebne skupine žensk, in sicer žensk iz 
nekdanje Demokratične republike Nemčije. 
29. Vendar pa to ni vidik prava Skupnosti. 
Na podlagi načela enakega obravnavanja, kot 
je določeno v členu 2(1) Direktive 76/207, 
je prepovedana vsakršna diskriminacija na 
podlagi spola. Direktiva se ne nanaša na 
diskriminacijo na drugi podlagi. Zato mo­
rebitne diskriminacije med ženskami iz 
Vzhodne in Zahodne Nemčije ni mogoče 
preizkusiti na podlagi te direktive. 
30. Očitno je, da se sporne določbe BAT-O 
nanašajo le na ženske, saj lahko le one rodijo 
in koristijo porodniški dopust na podlagi 
AGB-DDR. To še ne pomeni, da ne bi bilo 
mogoče ugotoviti nezakonite diskriminacije, 
saj je Sodišče odločilo, da lahko zavrnitev 
noseče kandidatke pomeni nezakonito dis­
kriminacijo, čeprav so vse druge kandidatke 
ženske.5 
31. Vendar razlog za različno obravnavanja 
ni nosečnost ali dejstvo, da gre za žensko, ki 
5 — Sodba z dne 8. novembra 1990 (C-177/88, Recueil, str. I-3941). 
I - 11152 
SASS 
je pred kratkim rodila, ampak dejstvo, da sta 
porodniški dopust/dopust po porodu, ki ga 
imajo ženske v Vzhodni in Zahodni Nemčiji, 
urejala različna pravna sistema. 
32. V Zahodni Nemčiji so morale biti ženske 
na porodniškem dopustu osem tednov. Med 
tem obdobjem so glavne obveznosti delavca 
(da dela) in delodajalca (da plača) mirovale. 
Namesto tega je moral delodajalec plačevati 
prispevke za socialno varnost kot zagotovilo, 
da bi ženska lahko še naprej dosegala enak 
dohodek. Kljub temu pa se je to obdobje 
upoštevalo pri zahtevanem obdobju za raz­
vrstitev v višji plačilni razred. Ženske so se 
lahko odločile za daljši dopust. Ko se je 
obdobje varstva osmih tednov po porodu za 
matere, ki so delale, izteklo, so imele pravico 
do dopusta za nego in varstvo otroka od 
konca tega obdobja varstva do dne, ko je 
otrok dopolnil deset mesecev. Vendar se to 
dodatno obdobje ni vštelo v zahtevano 
obdobje in delodajalec ni bil več zavezan 
plačevati prispevkov za socialno varnost, na 
podlagi katerih je bila mati upravičena do 
dajatev. 33. V Vzhodni Nemčiji sta med porodniškim 
dopustom glavni obveznosti delodajalca in 
delavca prav tako mirovali. V tem obdobju je 
ženska od nosilca socialne varnosti prejemala 
porodniško nadomestilo, ki je ustrezalo 
njenemu povprečnemu neto dohodku. Nem­
ška vlada je v odgovor na pisna vprašanja 
Sodišča navedla, da AGB-DDR ni določal 
absolutne prepovedi dela po nosečnosti, 
temveč da se je obdobje okrevanja šestih 
tednov obravnavalo kot običajno. Ženske 
niso bile dolžne koristiti porodniškega dopu­
sta dvajset tednov, vendar je v praksi skoraj 
vsaka ženska izkoristila pravico do tega 
porodniškega dopusta. V nasprotju z Zahod­
no Nemčijo Vzhodna ni imela sistema 
napredovanja in razvrščanja v plačilne raz­
rede, ki bi bil odvisen od določenih pogojev. 
34. Dejansko iz podatkov, ki sta jih predložili 
nemška vlada in U. Sass, izhaja, da sta 
namena osmih tednov, ki jih določa 
MuSchG, in v vsakem primeru prvih šest 
tednov, ki jih določa AGB-DDR, enaka: 
okrevanje matere in možnost, da v obdobju 
takoj po porodu skrbi za otroka. Po izteku 
tega obdobja se lahko mati odloči za dodaten 
porodniški dopust, da bi skrbela za otroka 
(Zahodna Nemčija), ali pravico do dopusta 
izkoristi v celotnem trajanju, tj. dvajset 
tednov (Vzhodna Nemčija). Čeprav v obrav­
navani zadevi to vprašanje ni bilo postav­
ljeno, se zdi, da so v Zahodni in Vzhodni 
I - 11153 
SKLEPNI PREDLOGI L. A. GEELHOEDA - ZADEVA C-284/02 
Nemčiji matere in očetje imeli možnost 
izkoristiti neke vrste starševski dopust. V 
Zahodni Nemčiji se to obdobje ni vštelo v 
zahtevano obdobje. Kot je bilo že navedeno 
zgoraj, Vzhodna Nemčija ni imela primer­
ljivega sistema napredovanja na podlagi 
kolektivne pogodbe. 
35. Po združitvi je bilo v kolektivni pogodbi 
določeno, da je v zahtevano obdobje mogoče 
všteti le osem tednov, ki jih določa MuSchG. 
Seveda je jasno, da lahko različna pravna 
sistema, ki sta se uporabljala pred združitvijo, 
povzročita trenja in da ni mogoče odpraviti 
vseh zgodovinskih razlik. Na drugi strani bi 
bilo mogoče trditi, da je namen prehodnih 
določb v kolektivni pogodbi zagotoviti enako 
obravnavanje delavcev Zvezne republike 
Nemčije in delavcev iz nekdanje Demokra­
tične republike Nemčije. Če bi se predlogu U. 
Sass ugodilo, bi tudi to vodilo do neenakega 
obravnavanja. 
36. Zavedam se, da bi dejstvo, da so vse 
ženske v nekdanji Vzhodni Nemčiji izkori­
stile porodniški dopust, ki je trajal dvajset 
tednov, lahko povzročilo legitimno pričako­vanje. Vendar to ni vprašanje prava Skup­
nosti, temveč vprašanje, ki ga je treba rešiti 
na podlagi nacionalnega prava. 
37. Kot končno pripombo bi želel navesti, da 
se vprašanje enakega obravnavanja nekdanjih 
prebivalcev Zahodne in Vzhodne Nemčije ne 
postavlja le v zvezi z varstvom mater. Na 
primer tudi na moške, ki služijo vojaški rok, 
lahko vpliva razlika med nekdanjima prav­
nima ureditvama. Teh vprašanj ni mogoče 
ustrezno obravnavati ob sklicevanju na 
načelo enakega obravnavanja moških in 
žensk na podlagi prava Skupnosti. 
38. Naj povzamem, morebitne razlike pri 
obravnavanju teh dveh skupin žensk ni 
mogoče obravnavati ob sklicevanju na načelo 
enakega obravnavanja moških in žensk. 
39. Ali se moški in ženske iz nekdanje 
Vzhodne Nemčije obravnavajo enako? 
I - 11154 
SASS 
40. Kot je bilo navedeno v točki 30, so lahko 
noseče samo ženske in lahko torej na podlagi 
AGB-DDR samo one koristijo porodniški 
dopust. Vendar to ne pomeni samodejno, da 
ta razlika vodi do diskriminacije. Nosečnost 
je posebno stanje, ki upravičuje posebno 
varstvo. Člen 2(3) Direktive 76/207 zato 
določa, da Direktiva ne vpliva na določbe, 
ki se nanašajo na varstvo žensk, še zlasti 
glede nosečnosti in materinstva. Prav tako 
navajam sodbo v zadevi Hofmann 6, v kateri 
je Sodišče odločilo, da spadajo ukrepi, kot je 
porodniški dopust, ki je zagotovljen ženskam 
po izteku zakonitega obdobja varstva, na 
področje uporabe člena 2(3) Direktive 
76/207 in da je tak dopust mogoče zakonito 
pridržati materi, ne da bi to pomenilo 
diskriminacijo. 
41. Čeprav se Direktiva 92/85 v obravnavani 
zadevi ne uporablja, je lahko vodilo. Ta 
direktiva določa le minimalna pravila glede 
trajanja porodniškega dopusta, kar pomeni, 
da države članice svobodno sprejmejo za­
konodajo, s katero se lahko zagotovi daljši 
porodniški dopust pred porodom ali po 
njem. 42. Glede posledic tega daljšega dopusta za 
pravice žensk v okviru delovnega razmerja 
Direktiva 92/85 določa le, da je treba med 
najkrajšim obdobjem, ki ga določa člen 8 te 
direktive, zagotoviti pravice iz delovnega 
razmerja. Direktiva torej ne ureja posledic 
porodniškega dopusta, ki presega najkrajše 
obdobje. V zvezi s tem je Sodišče v sodbi v 
zadevi Boyle 7 odločilo, da je dopustno, da 
se zavrne zahteva za koriščenje letnega 
dopusta v obdobju neplačanega porodniške­
ga dopusta, ki ga je delodajalec odobril poleg 
obdobja varstva, ki ga zagotavlja člen 8 
Direktive 92/85. 
43. V skladu s pisnim odgovorom nemške 
vlade, navedenim v točkah 33 in 34, ženske iz 
nekdanje Vzhodne Nemčije niso bile dolžne 
izkoristiti celotnega dvajsettedenskega po­
rodniškega dopusta. Z drugimi besedami, šlo 
je za posebno pravico v korist žensk - pri 
izbiri so bile svobodne. U. Sass navaja, da ob 
rojstvu MuSchG ni bil upošteven. Vse ženske 
v nekdanji Vzhodni Nemčiji so uveljavljale 
pravico do dvajsettedenskega porodniškega 
dopusta. Če tega ne bi storile, bi lahko imele 
celo nevšečnosti. Nadalje poudarja, da so se 
ženske v večji meri kot v Zvezni republiki 
Nemčiji po tem dopustu vrnile na delo in 
otroka dale v otroški vrtec. Prav tako so 
imele možnost dati otroka v vrtec v teh 
dvajsetih tednih, vendar so se morale - če so 
to storile po izteku šestih tednov porodni-
6 - Sodba 7. dne 12. julija 1984 (184/83, Recueil, str. 3047, 
locka 26). 7 - Sodba z dne 27. oktobra 1998 (C-411/96, Recueil, sir. I-6401). 
I - 11155 
SKLEPNI PREDLOGI L. A. GEELHOEDA - ZADEVA C-284/02 
škega dopusta - vrniti v službo, ker niso več 
prejemale porodniškega nadomestila. Kakor 
koli že, to ne more biti odločilno za 
obravnavano vprašanje. Ob upoštevanju mo­
rebitnega legitimnega pričakovanja opoza­
rjam na opombo v točki 35. Čeprav bi lahko 
taka praksa povzročila določena legitimna 
pričakovanja v smislu, da se ženska ne bi 
zavedala, da bi to lahko negativno vplivalo na njeno razvrstitev v višji plačilni razred, to ni 
vprašanje prava Skupnosti, temveč vprašanje, 
ki ga je treba rešiti na podlagi nacionalnega 
prava. 
44. Predložitveno sodišče je zastavilo tudi 
vprašanje posredne diskriminacije. Člen 244 
AGB-DDR, ki se nanaša le na ženske, ne 
more povzročiti posredne diskriminacije. 
IV - Predlog 
45. Ob upoštevanju zgornjih ugotovitev Sodišču predlagam, naj na vprašanje za 
predhodno odločanje, ki mu ga je predložilo Bundesarbeitsgericht, odgovori: 
Določba kolektivne pogodbe, v skladu s katero se obdobja mirovanja delovnega 
razmerja ne vštejejo v zahtevano obdobje in v skladu s katero se v zahtevano obdobje 
všteje le obdobje varstva, ki traja osem tednov v skladu s členom 6 Mutter-
schutzgesetz, ne pa daljše obdobje porodniškega dopusta, ki ga določa zakonik o 
delovnih razmerjih Demokratične republike Nemčije, ne vodi do diskriminacije na 
podlagi spola. 
I - 11156