Keywords

Summary



Keywords

1. Postopek – Stroški – Določitev – Stroški, ki se povrnejo – Pojem – Stroški, ki so jih stranke priglasile v fazi pred vložitvijo tožbe – Izključitev

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 91(b))

2. Postopek – Stroški – Določitev – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 91(b))

3. Postopek – Stroški – Določitev – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati – Analiza novega in pomembnega pravnega vprašanja

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 91(b))

4. Postopek – Stroški – Določitev – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati – Vprašanja, ki so bila izpostavljena že v upravnem postopku – Sodelovanje tožečih strank

5. Postopek – Stroški – Določitev – Stroški, ki se povrnejo – Nujni stroški, ki so jih priglasile stranke – Stroški pošiljanja procesnih pisanj – Pogoji

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, členi 43(6), 91(b) in 102(2))

Summary

1. Iz člena 91(b) Poslovnika Sodišča prve stopnje izhaja, da so stroški, ki se povrnejo, omejeni na stroške, ki nastanejo zaradi postopka pred Sodiščem prve stopnje in so bili nujno potrebni za ta postopek.

V zvezi s tem je treba kot stroške, ki se ne povrnejo, šteti stroške, ki jih tožeče stranke pripisujejo za vzdrževanje stikov s službami Komisije po sprejetju odločbe, ki se izpodbija v zadevi v glavni stvari, in pred vložitvijo tožbe. Člen 91 Poslovnika kot „postopek“ namreč šteje samo postopek pred Sodiščem prve stopnje, pri čemer je faza pred tem postopkom izključena, kljub dejstvu, da je bil lahko namen sestanka s službami Komisije izogniti se postopku pred Sodiščem prve stopnje.

(Glej točki 21 in 22.)

2. Sodišče Skupnosti ni pooblaščeno za določitev stroškov, ki jih morajo stranke plačati odvetnikom, ampak za določitev zneska, v višini katerega se ta plačila lahko izterjajo od stranke, ki ji je bilo naloženo plačilo stroškov. Ko Sodišče prve stopnje odloča o zahtevku za določitev stroškov, ne upošteva nacionalne tarife, ki določa odvetniške nagrade, niti morebitnega sporazuma, ki ga v zvezi s tem sklenejo zadevna stranka in njeni zastopniki ali svetovalci.

Sodišče Skupnosti mora zaradi neobstoja predpisov Skupnosti o tarifah sámo presoditi o podatkih v zadevi, in sicer ob upoštevanju predmeta in narave spora, njegovega pomena z vidika prava Skupnosti ter težavnosti zadeve, obsega dela, ki ga je lahko sodni postopek zahteval od zastopnikov ali svetovalcev, in gospodarskih interesov, ki jih je spor imel za stranke.

(Glej točki 23 in 24.)

3. Glede predmeta in narave spora v zadevi v glavni stvari ter njegovega pomena z vidika prava Skupnosti lahko analiza novega pomembnega pravnega vprašanja, ki v upravnem postopku pred Komisijo ni bilo postavljeno in ki je v zvezi s tematiko, glede katere je Komisija šele med postopkom v zadevi v glavni stvari razvila in objavila novo politiko, upraviči posredovanje visoko specializiranih odvetnikov, ki zahteva veliko delovnih ur po zelo visokih urnih postavkah, in to, da tožečo stranko zastopa več odvetnikov.

(Glej točko 26.)

4. Glede obsega opravljenega dela v okviru zadeve v glavni stvari lahko Sodišče Skupnosti upošteva dejstvo, da so bili nekateri razlogi, ki sta jih tožeči stranki navedli, predmet izmenjave stališč v upravnem postopku pred Komisijo in da so odvetniki teh strank torej nujno temeljito poznali postavljena vprašanja, ker so sodelovali v tem postopku.

Poleg tega lahko Sodišče Skupnosti upošteva, da sta tožeči stranki sodelovali zaradi priprave tožbe in drugih vlog, ki sta jih vložili skupaj in ne z ločenimi vlogami, čeprav so vsako stranko zastopali drugi odvetniki in med njimi ni bil sklenjen noben uradni dogovor o razdelitvi nalog, in tudi to, da bi morala skupna vložitev tožbe nekoliko skrajšati čas, ki so ga odvetniki vsake od tožečih strank v zadevi v glavni stvari namenili predvsem pripravi in sestavi vlog. Sodišče Skupnosti lahko vseeno upošteva tudi to, da sta tožeči stranki s takim sodelovanjem bistveno zmanjšali stroške z vidika dela nasprotne stranke in tudi Sodišča Skupnosti.

(Glej točki 29 in 30.)

5. Pri presoji nujnosti stroškov dostave vlog in drugih dokumentov na Sodišče prve stopnje le-to upošteva, prvič, da obstajajo drugi varni in cenejši načini pošiljanja teh dokumentov, drugič, da je bil v členu 102(2) Poslovnika Sodišča prve stopnje določen rok zaradi oddaljenosti, da bi omogočili pošiljanje na konvencionalnejši in cenejši način, in nazadnje, da člen 43(6) Poslovnika določa možnost pošiljanja vlog s sodobnimi sredstvi sporočanja, zlasti po telefaksu, če je podpisani izvirnik aktov vložen najpozneje deset dni pozneje.

(Glej točko 34.)