ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sklep Komisije, s katerim je podjetju naložena sankcija, ker je bilo matična družba udeleženca kartela, s katerim je tvorilo gospodarsko enoto, tako v ničemer ne krši načela zakonitosti v kazenskem pravu, ker je kršitev, ki jo je ugotovila Komisija, jasno opredeljena v členu 101 PDEU in členu 53 Sporazuma o Evropskem gospodarske prostoru, in ker v skladu z že staro sodno prakso Sodišča in Splošnega sodišča pripis kršitve, ki jo je storila hčerinska družba, matični družbi, ker ti družbi tvorita eno samo podjetje v smislu konkurenčnega prava Unije in ker se torej šteje, da je bila matična družba enako udeležena pri kršitvi kot njena hčerinska družba, jasno izhaja iz prava Unije.

Načelo zakonitosti v kazenskem pravu zahteva, da zakon jasno opredeli kazniva dejanja in kazni, s katerimi se ta kaznujejo. Ta pogoj je izpolnjen, ko lahko naslovnik norme iz besedila zadevne določbe in po potrebi s pomočjo njene razlage, ki jo podajo sodišča, razbere, za katera dejanja in opustitve mora kazensko odgovarjati. V zvezi s tem izraz „pravo“ v smislu člena 7(1) Evropske konvencije o človekovih pravicah ustreza izrazu „zakon“, uporabljenem v drugih določbah te konvencije, in zajema tako pravo, ki izhaja iz zakonodaje, kot tudi pravo, ki izhaja iz sodne prakse.

Na področju konkurence pogoji za odgovornost matičnih družb za ravnanje njihovih hčerinskih družb nikakor niso popolnoma nepredvidljivi, kar bi bilo v nasprotju z načelom pravne varnosti.

Okoliščina, da se pojem podjetja uporablja v skladu s pogoji, ki so lahko odvisni od izvajanja gospodarske dejavnosti, saj podjetje po konkurenčnem pravu Unije zajema vse subjekte, ki opravljajo gospodarsko dejavnost, ne glede na njihovo pravno obliko in način financiranja, in da je treba pojem podjetja v kontekstu konkurenčnega prava razumeti, kot da označuje gospodarsko enoto, čeprav s pravnega vidika to gospodarsko enoto sestavlja več fizičnih ali pravnih oseb, namreč ne spremeni dejstva, da je pojem podjetja kot gospodarske enote popolnoma opredeljen in predvidljiv v zvezi z razmerji med matičnimi družbami in hčerinskimi družbami, ki so v njihovi stoodstotni lasti.

Tudi to, da lahko Komisija naloži sankcijo samo hčerinski družbi, ali samo matični družbi, ali celo obema, nikakor ni v nasprotju z načelom pravne varnosti, ki zahteva, da so pravila jasna in natančna, ter se nanaša na zagotavljanje predvidljivosti položajev in pravnih razmerij. Možnost, da Komisija naloži sankcijo enemu in/ali drugemu subjektu, to je matični in hčerinski družbi, ki tvorita podjetje, ki je kršilo člen 101 PDEU ali člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, namreč jasno izhaja iz solidarne narave njune odgovornosti.

(Glej točke 43 in od 48 do 50.)
1.

Znamka Skupnosti — Pripombe tretjih oseb in ugovor — Preizkus ugovora — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 42(2) in (3)) (Glej točke od 21 do 26.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Znamka Skupnosti

–

Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti

–

Relativni razlogi za zavrnitev

–

Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve

–

Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točki 17 in 54.)

Subject of the case

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. julija 2010 (zadeva R 1175/2008-4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Jesúsom Miguelom Azpirozom Arrutijem in družbo The Pukka Luggage Company Ltd.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družbi The Pukka Luggage Company Ltd se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Summary



Keywords

1. Znamka Skupnosti – Postopkovne določbe – Odločbe Urada – Popravek – Očitna pomota – Pojem – Kršitev pravice do obrambe – Izključitev

(Uredba Komisije št. 2245/2002, člen 39)

2. Akti institucij – Preklic – Nezakoniti akti – Pogoji – Spoštovanje razumnega roka in načela varstva legitimnih pričakovanj

3. Akti institucij – Izbira pravne podlage – Napaka – Razglasitev ničnosti akta – Pogoji

Summary

1. V skladu s členom 39 Uredbe št. 2245/2002 o izvajanju Uredbe št. 6/2002 o modelih Skupnosti se lahko v odločbah Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) popravijo samo jezikovne napake, napake pri prepisovanju in očitne pomote. Po uradni dolžnosti ali na zahtevo zainteresirane stranke jih popravi oddelek, ki je odločbo sprejel.

Glede na pomembnost zavezujoče narave izreka končne odločbe, ki jo je sprejel pristojni organ, in ob upoštevanju načela pravne varnosti je treba pravilo, ki v izjemnih primerih dovoljuje naknadne popravke take odločbe, razlagati strogo. Zato je pojem očitna pomota omejen na formalne napake, katerih nepravilnost je jasno razvidna iz besedila odločbe in ki ne vplivajo na njen obseg ali vsebino, kot sta določeni z izrekom in obrazložitvijo. Pojem očitna pomota pa se ne more nanašati na napako, ki lahko vpliva na pravilnost vsebine izpodbijane odločbe.

Kršitev pravice do obrambe, povzročena s sprejetjem odločbe pred iztekom roka, določenega tožeči stranki za predložitev stališč, ni očitna pomota v smislu člena 39 Uredbe št. 2245/2002. Taka kršitev je namreč kršitev postopka, v katerem je bila sprejeta odločba, in lahko zato vpliva na pravilnost njene vsebine.

(Glej točki 35 in 37.)

2. Retroaktivni preklic nezakonitega upravnega akta, s katerim so bile ustvarjene subjektivne pravice, je dovoljen, če institucija, ki je akt sprejela, upošteva pogoje v zvezi s spoštovanjem razumnega roka in legitimnih pričakovanj upravičenca iz akta, ki se je lahko zanesel na njegovo zakonitost.

(Glej točko 40.)

3. Vendar ne glede na obstoj druge pravne podlage napaka pri izbiri pravne podlage povzroči razglasitev ničnosti zadevnega akta, kadar lahko ta napaka vpliva na njegovo vsebino, med drugim s povzročitvijo nepravilnosti v postopku, uporabljenem za njegovo sprejetje.

(Glej točko 41.)
57

Nato je treba ugotoviti, da je lahko Komisija na podlagi dokumentov, ki jih je zasegla v prostorih družbe Hitachi, identificirala vsaj nekatera podjetja in nekatere njihove zastopnike, ki so sodelovali na teh sestankih. Prvič, imena nekaterih oseb, ki so sodelovale na teh sestankih, so navedena v dokumentu FP 4, Komisija pa je lahko s pomočjo drugih dokumentov, kot je dokument FBP 200, za nekatere od njih ugotovila, h katerim podjetjem spadajo in da so na teh sestankih zastopale skupine ABB, Alstom in VA-TECH. Glede imen dveh oseb, navedenih v dokumentu FP 4, ki ju ni bilo mogoče povezati z zgoraj navedenimi podjetji, je treba ugotoviti, da je Komisija glede na okoliščine, prvič, da je bil v dokumentih NB 6, NB 8 in KC 10 naveden sestanek, ki je potekal v konferenčni sobi tovarne enega od sodelujočih podjetij v Nurembergu (Nemčija), in drugič, da je bila v tem mestu večja tovarna družbe Siemens, razpolagala z elementi in indici, na podlagi katerih je lahko sumila, da so zastopniki družbe Siemens tudi sodelovali na teh sestankih. Drugič, Komisija se je pravilno sklicevala na dejstvo, da je lahko zaradi dokumentov, ki jih je zasegla v prostorih družbe Hitachi, sumila, da je to podjetje tudi sodelovalo na sestankih o močnostnih transformatorjih. Tretjič, v dokumentu FP 5 se sklicuje na vzpostavitev dveh skupnih podjetij med podjetji, označenimi s kodami T2, T3 na eni strani ter T4 in T5 na drugi. Komisija je lahko, kot to pravilno zatrjuje, na podlagi javno dostopnih informacij v času pregledov v družbi Hitachi sklepala, da gre za vzpostavitev skupnega podjetja med družbama Fuji in Hitachi na eni strani ter družbo Toshiba in drugo japonsko družbo na drugi strani. Zlasti na podlagi tega dokumenta je zato lahko tudi sumila, da so skupine Hitachi, Fuji in Toshiba sodelovale na sestankih.
78

Vendar mora biti obrazložitev, ki se zahteva s členom 253 PDEU, prilagojena naravi zadevnega akta in okoliščinam, v katerih je bil sprejet. Obveznost obrazložitve je treba presojati glede na okoliščine posameznega primera, zlasti glede na vsebino zadevnega akta, lastnosti podanih razlogov in interesa za obrazložitev, ki ga lahko imajo naslovniki ali druge osebe, ki jih akt neposredno in posamično zadeva. V obrazložitvi ni treba podrobno navesti vseh upoštevnih dejanskih in pravnih okoliščin, ker je treba zadostnost obrazložitve presojati ne le glede na besedilo tega člena, ampak tudi glede na njegov okvir in vsa pravna pravila, ki urejajo zadevno področje (sodba z dne 2. aprila 1998, Komisija/Sytraval in Brink’s France, C‑367/95 P, Recueil, EU:C:1998:154, točka 63; zgoraj v točki 78 navedena sodba Elf Aquitaine/Komisija, EU:C:2011:620, točka 150, in sodba z dne 15. novembra 2012, Al-Aqsa/Svet in Nizozemska/Al-Aqsa, C‑539/10 P in C‑550/10 P, ZOdl., EU:C:2012:711, točki 139 in 140).
38

V skladu s sodno prakso se pristojnost Splošnega sodišča, da na podlagi arbitražne klavzule odloča o sporu, ki se nanaša na pogodbo, presoja z vidika te določbe in z vidika določb klavzule (sodba Sodišča z dne 8. aprila 1992 v zadevi Komisija proti Feilhauer, C-209/90, Recueil, str. I-2613, točka 13, in sodba Splošnega sodišča z dne 9. februarja 2010 v zadevi Evropaïki Dynamiki proti Komisiji, T‑340/07, neobjavljena v ZOdl., točka 76). Ta pristojnost odstopa od splošne ureditve, zato jo je treba razlagati ozko (sodba Sodišča z dne 18. decembra 1986 v zadevi Komisija proti Zoubek, 426/85, Recueil, str. 4057, točka 11, in sodba Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2010 v zadevi Komisija proti Arci Nuova associazione comitato di Cagliari in Gessa, T‑259/09, neobjavljena v ZOdl., točka 39). Tako Splošno sodišče, po eni strani, ne more odločati o pogodbenem sporu brez izrecne volje pogodbenih strank o podelitvi pristojnosti Splošnemu sodišču (zgoraj navedena sodba Komisija proti Arci Nuova associazione comitato di Cagliari in Gessa, točka 39), in, po drugi strani, lahko obravnava le zahtevke, ki izhajajo iz pogodbe, ki vsebuje arbitražno klavzulo, ali so neposredno povezani z obveznostmi na podlagi pogodbe (zgoraj navedena sodba Komisija proti Zoubek, točka 11).
Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 26. septembra 2012 –

Serrano Aranda proti UUNT – Burg Groep (LE LANCIER)

(Zadeva T-265/09)

„Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava skupnostne besedne znamke LE LANCIER – Prejšnje besedne in figurativne nacionalne znamke EL LANCERO – Relativni razlogi za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Zavrnitev ugovora“

1. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Presoja verjetnosti zmede – Merila (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točke 15, 16, 43, 74 in 75.)

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Besedna znamka LE LANCIER – Besedne in figurativne znamke EL LANCERO (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točke 18, 70 in 76.)

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnimi proizvodi ali storitvami – Merila presoje – Dopolnilnost proizvodov (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točki 22 in 34.)

4. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnima znamkama – Merila presoje – Sestavljena znamka (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 51 do 52.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. marca 2009 (zadeva R 366/2008-1) v zvezi s postopkom z ugovorom med M. Enriquejem Serranom Arandom in družbo Burg Groep BV.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 10. oktobra 2012 –

Evropaïki Dynamiki proti Komisiji

(Zadeva T-247/09)

„Javna naročila storitev – Postopek javnega razpisa – Opravljanje storitev v zvezi z izdelavo in razširjanjem Dopolnila k Uradnemu listu Evropske unije in povezanih medijev brez spletne povezave in spletnih medijev – Zavrnitev ponudbe ponudnika in odločba o dodelitvi naročila drugemu ponudniku – Obveznost obrazložitve – Enako obravnavanje – Očitna napaka pri presoji – Nepogodbena odgovornost“

1. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločitev o neizbiri ponudbe v postopku oddaje javnega naročila storitev – Presoja glede na informacije, ki so bile tožeči stranki na voljo v trenutku vložitve tožbe (člen 253 ES; Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 100(2); Uredba Komisije št. 2342/2002, člen 149) (Glej točke od 30 do 34.)

2. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločitev o neizbiri ponudbe v postopku oddaje javnega naročila storitev – Obveznost, da se po vložitvi pisne zahteve sporoči značilnosti in prednosti izbrane ponudbe ter ime izbranega ponudnika (Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 100(2)) (Glej točke 47 in od 172 do 174.)

3. Javna naročila Evropske unije – Sklenitev naročila na podlagi javnega razpisa – Diskrecijska pravica institucij – Sodni nadzor – Meje (Uredba Sveta št. 1605/2002; Uredba Komisije št. 2342/2002, člen 146(1), drugi pododstavek) (Glej točki 50 in 75.)

4. Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Označitev predmeta spora – Povzetek navajanih tožbenih razlogov (Statut sodišča, člena 21, prvi odstavek, in 53, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c)) (Glej točko 57.)

5. Javna naročila Evropske unije – Postopek javnega razpisa – Obveznost spoštovanja načela enakega obravnavanja ponudnikov – Nujnost zagotoviti enake možnosti in ravnati v skladu z načelom preglednosti – Obseg (Glej točke od 66 do 69.)

6. Sodni postopek – Navajanje novih razlogov med postopkom – Pogoji – Nov tožbeni razlog – Pojem (Poslovnik Splošnega sodišča, člena 44(1)(c), in 48(2)) (Glej točko 165.)

7. Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Nezakonitost – Škoda – Vzročna zveza – Neizpolnitev enega od pogojev – Zavrnitev odškodninske tožbe v celoti (člen 288, drugi odstavek, ES) (Glej točko 177.)

8. Sodni postopek – Stroški – Stroški, povzročeni brez razloga ali iz nagajivosti – Ravnanje institucije, s katerim se spodbuja nastanek spora (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 87(3), drugi odstavek) (Glej točki 183 in 184.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Urada za uradne objave Evropskih skupnosti z dne 7. aprila 2009 o zavrnitvi ponudbe, ki jo je tožeča stranka vložila na podlagi razpisa za opravljanje storitev v zvezi z izdelavo in razširjanjem Dopolnila k Uradnemu listu Evropske unije in povezanih medijev brez spletne povezave in spletnih medijev, in vseh kasnejših odločb Urada za publikacije, vključno s tisto o dodelitvi naročila drugemu ponudniku, ter odškodninski zahtevek.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 31. januarja 2012 – Spar proti UUNT – Spa Group Europe (SPA GROUP)

(Zadeva T-378/09)

„Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti SPA GROUP – Prejšnji nacionalni figurativni znamki SPAR – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Neobstoj podobnosti znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 24, 25, 54 in od 69 do 74.)

Predmet

Tožba za razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 16. julija 2009 (zadeva R 123/2008‑1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Spar Handelsgesellschaft mbH in Spa Group Europe Ltd & Co. KG.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
88

Vendar je bil takšen očitek zavrnjen v okviru prvega tožbenega razloga. Kar zadeva izpodbijani sklep I, je vsekakor treba ugotoviti, po eni strani, da tožeča stranka ne izpodbija trditev iz točke 14 obrazložitve navedenega sklepa, v skladu s katerimi, sta bili agregacija „ATM“ in jedrno omrežje tožeče stranke (točki I in II Priloge I k izpodbijanemu sklepu I) vzpostavljeni pred 1. majem 2004, in po drugi strani, da ju je tožeča stranka ob izdaji navedenega sklepa še vedno uporabljala za zagotavljanje veleprodajnih in maloprodajnih širokopasovnih storitev. Prav tako tožeča stranka ne izpodbija trditev iz točke 15 obrazložitve izpodbijanega sklepa I, da se dokumenti iz točk III in IV Priloge I k navedenemu sklepu, po eni strani, nanašajo na veleprodajne in maloprodajne širokopasovne storitve, ki so bile dane na razpolago leta 2003 in ki jih je tožeča stranka po 1. maju 2004 še naprej zagotavljala, in se, po drugi strani, nanašajo zlasti na načrtovanje navedenih storitev, njihovo uvedbo, z njimi povezane naložbe in njihov razvoj. Vendar je Komisija pravilno štela, da so bile te informacije potrebne, čeprav se nanašajo na približno enoinpolletno obdobje pred pristopom Slovaške republike k Uniji. Enako velja – kar zadeva izpodbijani sklep II in iz razlogov, navedenih že v točki 55 zgoraj – za zahteve po informacijah, ki se nanašajo na prihodke, stroške (preden so, odvisno od primera, predmet amortizacije) in donosnost tožeče stranke (glej točki 21 in 22 zgoraj).
2.

European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov Evropske komisije.
Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 22. septembra 2011 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji

(Zadeva T-86/09)

„Javna naročila storitev – Postopek javnega razpisa – Opravljanje informacijskih storitev, vključno z vzdrževanjem in razvojem informacijskih sistemov Generalnega direktorata za pomorske zadeve in ribištvo – Zavrnitev ponudbe ponudnika – Obveznost obrazložitve – Enako obravnavanje – Preglednost – Merila za oddajo – Nasprotje interesov – Očitna napaka pri presoji – Nepogodbena odgovornost“

1. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločba o zavrnitvi ponudbe, sprejeta v okviru postopka oddaje javnega naročila storitev – Obveznost, da se na pisno zahtevo sporočijo značilnosti in relativne prednosti izbrane ponudbe ter ime izbranega ponudnika (člen 253 ES; Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 100(2); Uredba Komisije št. 2342/2002, člen 149(3)) (Glej točke 26 in od 29 do 32.)

2. Javna naročila Evropskih skupnosti – Postopek javnega razpisa – Obveznost spoštovanja načela enakega obravnavanja ponudnikov – Nujnost zagotovitve enakih možnosti in spoštovanja načela preglednosti – Razlike v podatkih, sporočenih ponudnikom, ki so v korist obstoječemu izvajalcu – Podatek, ki ni ne potreben ne koristen za pripravo ponudb – Neobstoj kršitve načela enakega obravnavanja (Glej točke od 60 do 63 in od 65 do 83.)

3. Javna naročila Evropskih skupnosti – Oddaja naročila na podlagi javnega razpisa – Pooblastila institucij v postopku oddaje javnega naročila –Navzkrižje interesov med ponudnikom in članom odbora za oceno ponudb – Pojem (Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 52(2)) (Glej točke od 100 do 103.)

4. Javna naročila Evropskih skupnosti – Oddaja naročila na podlagi javnega razpisa – Diskrecijska pravica institucij – Sodni nadzor – Meje (Glej točko 123.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 12. decembra 2008, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v okviru postopka javnega razpisa MARE/2008/01, ki se nanaša na zagotovitev informacijskih storitev, vključno z vzdrževanjem in razvojem informacijskih sistemov Generalnega direktorata za pomorske zadeve in ribištvo (UL 2008, S 115) in odločbe, s katero je bilo naročilo oddano drugemu ponudniku, ter odškodninski zahtevek.

Izrek

1. Tožba se zavrže.
Pritožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 16. julija 2009 (zadeva R 1097/2008‑1) v zvezi s postopkom z ugovorom med Hendrikom Blokom in družbo Honda Motor Co. Ltd.
Sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 9. septembra 2011 – Chalk proti UUNT – Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)

(Zadeva T-83/09)

„Znamka Skupnosti – Besedna znamka Skupnosti CRAIC – Prenosi – Vpis prenosa znamke – Razveljavitev – Členi 16, 17, 23 in 77a Uredbe (ES) št. 40/94 (postali členi 16, 17, 23 in 80 Uredbe (ES) št. 207/2009) in pravilo 31 Uredbe (ES) št. 2868/95“

Znamka Skupnosti – Znamka Skupnosti kot predmet premoženja – Obravnavanje znamke Skupnosti kot nacionalne znamke – Področje uporabe člena 16 Uredbe št. 40/94 (Uredba Sveta št. 40/94, člen 16) (Glej točke od 25 do 27.)

Predmet

Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 13. novembra 2008 (zadeva R 1888/2007-2), ki se nanaša na zahtevo za vpis prenosa znamke Skupnosti po prenosu.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 25. maja 2011 – Prinz von Hannover proti UUNT (Upodobitev grba)

(Zadeva T-397/09)

„Znamka Skupnosti – Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki upodablja grb – Absolutni razlog za zavrnitev – Heraldična imitacija državnega simbola – Člen 7(1)(h) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Člen 6 Pariške konvencije“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, ki jih je treba zavrniti na podlagi Pariške konvencije – Varstvo simbolov držav in mednarodnih organizacij (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(h))(Glej točke 24, 25, 29 in 30.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. julija 2009 (zadeva R 1361/2008‑1), ki se nanaša na zahtevo za registracijo figurativne znamke, ki upodablja grbe hiše Hannover, kot znamke Skupnosti.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Ernst August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki upodablja grb, za proizvode in storitve iz razredov 16, 25, 28, 32, 33, 35, 39, 41 in 43 – zahteva za registracijo št. 5627245 Odločba preizkuševalca: zavrnitev zahteve za registracijo Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe





Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2011 – ReValue Immobilienberatung proti UUNT (ReValue)

(Zadeva T‑487/09)

„Znamka Skupnosti – Prijava figurativne znamke Skupnosti ReValue – Delna zavrnitev registracije – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 – Obveznost obrazložitve – Člen 75 Uredbe št. 207/2009“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, ki jih sestavljajo izključno znaki ali označbe, s katerimi je mogoče opisati značilnosti storitve (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke 58 in od 69 do 73.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. oktobra 2009 (zadeva R 531/2009‑4) glede zahteve za registracijo figurativnega znaka ReValue kot znamke Skupnosti.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: ReValue Immobilienberatung GmbH Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka ReValue za storitve iz razredov 35, 36, 42 in 45 – prijava št. 6784292 Odločba preizkuševalca: delna zavrnitev registracije Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe





Izrek

1. Tožba se zavrne.