ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Člen 1, prvi odstavek, Tretje direktive Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS) in člen 2(1) Druge direktive Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, katere učinek bi bila samodejna izključitev obveznosti zavarovatelja, da plača odškodnino oškodovancu v prometni nesreči, če je to nesrečo povzročil voznik, ki ni bil zavarovan v okviru zavarovalne police, ta oškodovanec, ki je bil ob nesreči potnik, pa je bil zavarovan za vožnjo tega vozila in je temu vozniku dovolil voziti.
1.

Francoska republika s tem, da je v naslovu IV upravnih navodil 3 A-9-06 št. 105 z dne 23. junija 2006 določila upravno toleranco, ki odstopa od sistema obrnjene davčne obveznosti glede davka na dodano vrednost in ki vključuje določitev davčnega zastopnika s strani prodajalca ali ponudnika storitev s sedežem zunaj Francije, identifikacijo zadnjega za namen davka na dodano vrednost v Franciji in kompenzacijo med odbitnim davkom na dodano vrednost, ki ga je plačal, in tistim, ki ga je pobral v imenu in za račun svojih strank, ni izpolnila svojih obveznosti iz Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, zlasti njenih členov 168, 171, 193, 194, 204 in 214.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – J.C. van Ardennen proti Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

(Zadeva C-435/10) (1)

(Direktiva 80/987/EGS - Varstvo delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca - Odpravnina zaradi plačilne nesposobnosti delodajalca - Plačilo, pogojeno z obveznostjo prijaviti se kot iskalec zaposlitve)

(2012/C 25/27)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Centrale Raad van Beroep

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: J.C. van Ardennen

Tožena stranka: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Centrale Raad van Beroep – Razlaga členov 4, 5 in 10 Direktive Sveta z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (80/987/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 217), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/74/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 261) – Obseg jamstva jamstvene ustanove – Nacionalna zakonodaja, ki delavce zavezuje, da se nemudoma prijavijo kot iskalci zaposlitve, preden zahtevajo plačilo terjatev zaradi neizplačanih plač.

Izrek

Člena 3 in 4 Direktive Sveta z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (80/987/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/74/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002, je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki možnost delavcev, katerih delodajalec je plačilno nesposoben, da v celoti uveljavljajo pravico do plačila neporavnanih terjatev iz naslova plač, kot so te v postopku v glavni stvari, pogojuje z obveznostjo prijaviti se kot iskalec zaposlitve.

(1) UL C 317, 20.11.2010.
C 25/11

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo – Medeva BV proti Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

(Združeni zadevi C-322/10) (1)

(Zdravila za človeško uporabo - Dodatni varstveni certifikat za zdravila - Uredba (ES) št. 469/2009 - Člen 3 - Pogoji za pridobitev certifikata - Pojem ‚izdelek, varovan z veljavnim osnovnim patentom‘ - Merila - Obstoj dodatnih ali različnih meril za zdravilo z več kot eno učinkovino ali za cepivo proti več boleznim (‚Multi-disease vaccine‘ ali ‚polivalentno cepivo‘))

(2012/C 25/17)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Medeva BV

Toženi stranki: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Razlaga člena 3(a) in (b) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1) – Pogoji za pridobitev certifikata – Pojem „izdelek, varovan z veljavnim osnovnim patentom“ – Merila – Obstoj dodatnih ali različnih meril za zdravilo z več kot eno učinkovino ali za cepivo proti več boleznim („Multi-disease vaccine“)

Izrek

1. Člen 3(a) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da pristojni urad za industrijsko lastnino v državi članici podeli dodatni varstveni certifikat, ki se nanaša na učinkovine, ki niso navedene v besedilu zahtevkov osnovnega patenta, na katero se je sklicevalo v utemeljitev take prijave.

2. Člen 3(b) Uredbe št. 469/2009 je treba razlagati tako, da če so izpolnjeni tudi drugi pogoji, določeni v tem členu, ta ne nasprotuje temu, da pristojni urad za industrijsko lastnino v državi članici podeli dodatni varstveni certifikat za kombinacijo dveh učinkovin, ki ustreza kombinaciji, ki je navedena v besedilu navedenih zahtevkov osnovnega patenta, če zdravilo, glede katerega je v utemeljitev prijave za dodatni varstveni certifikat predloženo dovoljenje za dajanje tega zdravila v promet, ne vključuje samo te kombinacije dveh učinkovin, temveč tudi druge učinkovine.

(1) UL C 246, 11.9.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 370/12

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 27. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Essen-NordOst proti GFKL Financial Services AG

(Zadeva C-93/10) (1)

(Šesta direktiva o DDV - Člena 2, točka 1, in 4 - Področje uporabe - Pojma „odplačna storitev“ in „gospodarska dejavnost“ - Prodaja slabih terjatev - Prodajna cena pod nominalno vrednostjo teh terjatev - Kupčev prevzem izterjave navedenih terjatev in tveganja njihovega neplačila s strani dolžnikov)

2011/C 370/17

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Finanzamt Essen-NordOst

Tožena stranka: GFKL Financial Services AG

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga členov 2, točka 1, 4 in 11A(1)(a) ter člena 13B(d), točki 2 in 3, Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23) – Pojma odplačna storitev in gospodarska dejavnost – Faktoring – Odkup tveganih terjatev po ceni, izračunani glede na možnost neizpolnitve dolžnikov – Faktorjev prevzem izterjave terjatev in tveganja neizpolnitve

Izrek

Člena 2, točka 1, in 4 Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da gospodarski subjekt, ki na svoje tveganje odkupi slabe terjatve po ceni, ki je nižja od njihove nominalne vrednosti, ne opravi storitve za plačilo v smislu člena 2, točka 1, in ne opravlja gospodarske dejavnosti, ki bi spadala na področje uporabe te direktive, če je razlika med nominalno vrednostjo navedenih terjatev in njihovo odkupno ceno odraz dejanske ekonomske vrednosti zadevnih terjatev ob odstopu.

(1) UL C 134, 22.5.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 340/4

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 29. septembra 2011 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji

(Zadeva C-387/10) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Svobodno opravljanje storitev - Ureditev države članice v zvezi z investicijskimi in nepremičninskimi skladi - Dokaz v zvezi z dohodki, za katere se šteje, da so razdeljeni - Dokaz, predložen prek davčnega zastopnika - „Nacionalne“ kreditne institucije ter „nacionalni“ računovodje in davčni svetovalci kot davčni zastopniki)

2011/C 340/06

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in W. Mölls, zastopnika)

Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnik: C. Pesendorfer, zastopnik)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 49 ES in člena 36 Sporazuma z dne 2. maja 1992 o evropskem gospodarskem prostoru (UL 1994, L 1, str. 3) – Ureditev države članice, v skladu s katero je davčno zastopanje investicijskih in nepremičninskih skladov omejeno na računovodje in davčne svetovalce ter na kreditne institucije s sedežem v tej državi

Izrek

1. Republika Avstrija s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi predpise, v skladu s katerimi se lahko za davčne zastopnike investicijskih ali nepremičninskih skladov postavi le nacionalne kreditne institucije ali nacionalne računovodje in davčne svetovalce, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 ES in člena 36 Pogodbe o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992.

2. Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 328, 4.12.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 355/5

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 13. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Prism Investments BV proti J. A. van der Meeru, stečajnemu upravitelju družbe Arilco Holland BV

(Zadeva C-139/10) (1)

(Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Izvršljivost - Razlogi za zavrnitev - Izvršitev sodne odločbe, glede katere je bila podana zahteva za razglasitev izvršljivosti, v državi članici izvora)

2011/C 355/07

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Prism Investments BV

Tožena stranka: J. A. van der Meer, stečajni upravitelj družbe Arilco Holland BV

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga členov 34, 35, 43, 44 in 45 Uredbe Sveta (ES) št. z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 19 zvezek 4 str. 42) – Zavrnitveni razlogi – Taksativno naštetje – Izvršitev obveznosti na podlagi nacionalne sodbe, glede katere je bila podana zahteva za razglasitev izvršljivosti.

Izrek

Člen 45 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da sodišče, pri katerem se vloži pravno sredstvo iz člena 43 ali 44 te uredbe, zavrne oziroma prekliče razglasitev izvršljivosti neke odločbe na podlagi razloga, ki ni naveden v členih 34 in 35 te uredbe, kot je izpolnitev te odločbe v državi članici izvora.

(1) UL C 134, 22.5.2010.
1.

Portugalska republika s tem, — da je vse obalne vode otoka Madeira in otoka Porto Santo opredelila kot manj občutljiva območja; — da je določila manj strog postopek čiščenja, kot je določen v členu 4 Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode, za izpuste komunalne odpadne vode iz aglomeracij s populacijskim ekvivalentom večjim od 10 000, kot sta aglomeraciji Funchal in Câmara de Lobos, v obalne vode otoka Madeira; — da za aglomeracijo ob estuariju reke Tejo, in sicer Quinta do Conde, ni zagotovila kanalizacijskega sistema za komunalno odpadno vodo v skladu s členom 3 te direktive; — da za aglomeracije Albufeira/Armação de Pêra, Beja, Chaves in Viseu ter za štiri aglomeracije, ki odvajajo odpadne vode na levi breg estuarija reke Tejo, in sicer Barreiro/Moita, Corroios/Quinta da Bomba, Quinta do Conde in Seixal, ni zagotovila strožjega postopka čiščenja, kot je določen v členu 4 navedene direktive, ni izpolnila obveznosti iz členov 3, 5 in 6 Direktive 91/271.
1.

Direktivo Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP in okvirni sporazum o delu za določen čas, ki je v prilogi k tej direktivi, je treba razlagati tako, da se, prvič, uporabljata za pogodbe o zaposlitvi in delovna razmerja za določen čas, sklenjena med upravami in drugimi subjekti javnega sektorja, in, drugič, zahtevata izključitev vsakršnega različnega obravnavanja med redno zaposlenimi uradniki in primerljivimi nadomestnimi uradniki države članice, zgolj zato, ker so zadnji zaposleni za določen čas, razen če je različno obravnavanje utemeljeno z objektivnimi razlogi v smislu člena 4, točke 1, navedenega okvirnega sporazuma.
SL Uradni list Evropske unije C 269/17

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 14. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Mons – Belgija) – Država Belgija proti Pierru Henflingu, Raphaëlu Davinu, Koenraadu Tangheju, stečajnim upraviteljem družbe Tiercé Franco-Belge SA

(Zadeva C-464/10) (1)

(Obdavčenje - Šesta direktiva o DDV - Člen 6(4) - Oprostitev - Člen 13(B)(f) - Igre na srečo - Storitve komisionarja (trafikant), ki deluje v svojem imenu in za račun komitenta, ki opravlja dejavnost sprejemanja stav)

2011/C 269/29

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour d'appel de Mons

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Država Belgija

Nasprotne stranke: Pierre Henfling, Raphaël Davin, Koenraad Tanghe kot stečajni upravitelji družbe Tiercé Franco-Belge SA

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Cour d’appel de Mons – Razlaga členov 6(4) in 13(B)(f) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL L 145, str. 1) – Oprostitev plačila davka za storitve, ki jih opravlja komisionar, ki posreduje v svojem imenu in za račun komitenta, ki organizira igre na srečo in stave, na katere se nanaša navedena direktiva

Izrek

Člena 6(4) in 13(B)(f) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da če gospodarski subjekt pri sprejemanju stav, za katere velja oprostitev plačila DDV iz tega člena 13(B)(f), posreduje v svojem imenu in za račun podjetja, ki opravlja dejavnost sprejemanja stav, je v skladu s členom 6(4) treba šteti, da to podjetje za navedeni subjekt opravlja storitev stav, za katere velja navedena oprostitev.

(1) UL C 346, 18.12.2010.
1.

Kraljevina Belgija s tem, da ni v predpisanem roku sprejela zakonskih in drugih predpisov potrebnih za pravilen prenos Direktive Komisije 2005/81/ES z dne 28. novembra 2005 o spremembi Direktive 80/723/EGS o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji in o finančni preglednosti v nekaterih podjetjih, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 226/6

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 9. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Fővárosi Bíróság – Republika Madžarska) – Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt. proti Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

(Zadeva C-115/10) (1)

(Skupna kmetijska politika - Uredba (ES) št. 1782/2003 - Dopolnilna nacionalna neposredna pomoč - Pogoji za dodelitev)

2011/C 226/10

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Fővárosi Bíróság

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt.

Tožena stranka: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Fővárosi Bíróság – Razlaga člena 1(4) Uredbe Sveta (EGS) št. 3508/92 z dne 27. novembra 1992 o vzpostavitvi integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 355, str. 1) ter členov 1 in 10(a) Uredbe Sveta (ES) št. 1259/1999 z dne 17. maja 1999 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike (UL L 160, str. 113). – Nacionalna ureditev, na podlagi katere do dopolnilne nacionalne pomoči, povezane s sistemom enotnega plačila na površino, niso upravičeni kmetje, ki so v postopku likvidacije - Možnost, da države članice za upravičenost do dopolnilne nacionalne pomoči določijo pogoje, ki niso predvideni za dodelitev zadevne pomoči Skupnosti

Izrek

Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) št. 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001, kakor je bila spremenjena s Sklepom Sveta z dne 22. marca 2004 o prilagoditvi Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija, zaradi reforme skupne kmetijske politike (2004/281/ES), je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, na podlagi katere do dopolnilne nacionalne pomoči niso upravičene pravne osebe, ki opravljajo kmetijsko dejavnost na ozemlju zadevne države članice, ker so v postopku prostovoljne likvidacije, če Evropska komisija pogoja glede neobstoja takega postopka ni predhodno odobrila.

(1) UL C 134, 22.5.2010.
—

v primeru, kakršen je naveden v tem vprašanju, ko gre za registracijo znamke, ki vsebuje geografsko označbo ali poimenovanje, ki ustreza tej označbi, in prevod te označbe, za žgane pijače, ki ne ustrezajo specifikacijam, ki se za to označbo zahtevajo, se uporabljajo situacije, ki so navedene v členu 16(a) in (b) Uredbe št. 110/2008, kar ne izključuje možnosti uporabe drugih pravil, ki so navedena v tem členu 16.
2.

Člen 183 Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2006/138, je ob upoštevanju načela davčne nevtralnosti treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa, da se običajni rok za izvršitev povračila preveč plačanega davka na dodano vrednost, ob izteku katerega so na znesek, ki ga je treba povrniti, dolgovane zamudne obresti, podaljša ob uvedbi davčnega nadzora, pri čemer to podaljšanje povzroči, da so te obresti dolgovane le od datuma konca davčnega nadzora, čeprav je ta presežek že bil predmet prenosa med tremi zaporednimi davčnimi obdobji po obdobju, v katerem je bil davek preveč plačan. Vendar pa ni v nasprotju z navedeno določbo, da je ta običajni rok 45 dni.
SL Uradni list Evropske unije C 103/9

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. februarja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Rouen – Francija) – Marc Berel, in drugi proti Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre

(Zadeva C-78/10) (1)

(Carinski zakonik Skupnosti - Členi 213, 233 in 239 - Solidarna obveznost več dolžnikov za isti carinski dolg - Odpust uvoznih dajatev - Ugasnitev carinskega dolga - Možnost solidarnega dolžnika, da se sklicuje na odpust, odobren drugemu solidarnemu dolžniku - Neobstoj)

2011/C 103/14

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour d'appel de Rouen

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Marc Berel, pooblaščenec družbe Port Angot Développement, Emmanuel Hess, stečajni upravitelj družbe Port Angot Développement, Rijn Schelde Mondia France SA, Receveur principal des douanes de Rouen Port, Administration des douanes – Havre Port, Société Port Angot Développement, pravna naslednica družbe Manutention de Produits Chimiques et Miniers Maprochim SAS, Asia Pulp & Paper France EURL

Tožene strank: Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour d'appel de Rouen – Razlaga členov 213, 233 in 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) – Odpust uvoznih dajatev – Možnost solidarnega dolžnika, da se sklicuje na solidarnost carinskih obveznosti, da bi bil upravičen do odpusta uvoznih dajatev, ki je bil predhodno odobren drugemu solidarnemu dolžniku

Izrek

Člene 213, 233 in 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z dne 19. decembra 1996, je treba razlagati tako, da ti v okviru solidarne obveznosti glede carinskega dolga v smislu navedenega člena 213, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, nasprotujejo uporabi načela nacionalnega prava, po katerem se na delni odpust dajatev, odobren enemu od solidarnih dolžnikov na podlagi navedenega člena 239, lahko sklicujejo vsi drugi solidarni dolžniki, tako da se ugasnitev dolga, določena v členu 233, prvi odstavek, točka (b), istega zakonika, nanaša na dolg kot tak in so zato vsi solidarni dolžniki oproščeni plačila dolga do zneska, za katerega je bil odobren odpust.

(1) UL C 113, 1.5.2010.
1.

Portugalska republika s tem, da so njeni carinski organi od leta 1998 do leta 2002 sistematično sprejemali carinske deklaracije za sprostitev svežih banan v prosti promet, čeprav so vedeli ali bi razumno morali vedeti, da deklarirana teža banan ne ustreza njihovi dejanski teži, in da portugalski organi niso dali na voljo lastnih sredstev, ki ustrezajo izgubi prihodkov in dolgovanih zamudnih obresti, ni izpolnila obveznosti iz členov 13, 68 in 71 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti v povezavi s členom 290a Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 89/97 z dne 20. januarja 1997, ter členov 2, 6 in od 9 do 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (Euratom, ES) št. 1355/96 z dne 8. julija 1996 in istih členov Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti.