SL Uradni list Evropske unije C 283/35

Tožba, vložena 26. septembra 2007 – Litva proti Komisiji

(Zadeva T-368/07)

(2007/C 283/64)

Jezik postopka: litovščina

Stranki

Tožeča stranka: Republika Litva (zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— Za nično naj se razglasi odločba Komisije C(2007) 2407 konč. z dne 13. julija 2007 (1);

— Komisiji Evropskih skupnosti naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba, ki jo je prejela 16. julija 2007 ni zakonita zaradi naslednjih razlogov:

1. Komisija je prekoračila pooblastila

Tožeča stranka trdi, da je s sprejetjem enostranske odločitve glede dokončne vsebine litovskega nacionalnega načrta razdelitve pravic, Komisija prekoračila pooblastila iz Direktive 2003/87/ES, ker ne glede na to, da določbe te direktive Komisijo pooblaščajo za oceno nacionalnega načrta razdelitve države članice, tej ne more predpisovati skupnih pravic do emisij, in popolnoma prezreti nacionalnega načrta razdelitve, ki ga je država članica pripravila in sporočila Komisiji.

2. Kršitev prava Evropske skupnosti

2.1 Neupoštevanje ciljev Direktive 2003/87/ES: Komisija s tem, da je za obdobje od 2008 do 2012 v izpodbijani odločbi predpisala nacionalne emisije, ki so nižje kot jih Litvi nalaga pristop h Kjotskemu protokolu k Okvirni konvenciji Združenih narodov o spremembi podnebja, ni upoštevala dejanskih ciljev Direktive 2003/87, ki naj bi predstavljala ekonomsko učinkovit način za izpolnjevanje obveznosti pogodbenic Kjotskega protokola, glede emisij toplogrednih plinov.

2.2 Kršitev načel dobrega upravljanja in lojalnega sodelovanja: Izpodbijana odločba krši načeli dobrega upravljanja in lojalnega sodelovanja, ker je Komisija, ki ni upoštevala presoje, ki je bila opravljena, ko se je pripravljal litvanski nacionalni načrt, niti se v bistvu ni posvetovala z Litvo, opravila drugo presojo za določitev največje količine pravic do emisij, pri čemer se je oprla na metodo, ki jo je sama izbrala.

2.3 Kršitev določb Direktive 2003/87 in načela pravne varnosti: izpodbijana odločba krši člen 9(1) in člen 11(2) navedene direktive, ker temelji izključno na izračunih, ki so bili opravljeni po metodi, ki jo je izbrala Komisija sama za dodelitev največje količine pravic, ne da bi se upoštevalo izračune, ki so bili opravljeni v okviru litovskega nacionalnega načrta razdelitve pravic, in ker je bila zavrnjena metoda izračuna, ki jo je uporabila Republika Litva, kot neprimerna. Poleg tega je Komisija s tem, ko je uporabila metodo, o kateri Republika Litva ni bila predhodno obveščena, kršila načelo pravne varnosti.

2.4 Kršitev načela nediskriminacije: izpodbijana odločba krši načelo nediskriminacije, ker Komisija, ki je uporabila svojo lastno metodo za določitev največje količine pravic do emisij, ni upoštevala posebnega položaja Litve, kar pomeni, da so bistveno drugačni položaji bili obravnavani enako.

2.5 Nespoštovanje člena 9(1) in (3) in četrtega merila, ki je določen v Prilogi III k Direktivi 2003/87: izpodbijana odločba krši obveznost spoštovanja meril, navedenih v Prilogi III k direktivi, ki je določena v členu 9 te direktive, ker navedena odločba neutemeljeno ne upošteva četrtega merila te priloge niti ne upošteva potrebe Litve po povečanju proizvodnje elektrike v elektrarnah na fosilna goriva, kar izhaja iz obveznosti, da zapre nuklearno elektrarno Ignalina do leta 2009.

3. Kršitev bistvenih postopkovnih pravil pri aktih Skupnosti

Tožeča stranka meni, da so bila pri sprejetju izpodbijane odločbe kršena bistvena postopkovna pravila, ker je, prvič, z izpodbijano odločbo Komisija v bistvu zavrnila spremembo odločbe C(2006) 5613 konč., pri čemer je kršila določbe Direktive 2003/87, in drugič, ker je izpodbijana odločba neustrezno in nezadostno obrazložena in zato ne izpolnjuje zahtev iz člena 253 ES in člena 9(3) te direktive. Poleg tega Komisija ni spoštovala zahtev iz te direktive v zvezi s trajanjem presoje.

4. Očitno napačna presoja

Tožeča stranka ocenjuje, da Komisija v okviru svoje preučitve spremembe litovskega nacionalnega načrta razdelitve pravic, po eni strani, ni upoštevala posebnih in objektivnih okoliščin, ki jih je navedla Republika Litva in ki pogojujejo obseg emisij, in po drugi strani, je uporabila neprimerno metodo izračuna in se je oprla na netočne podatke, katerih posledica je bila določitev napačne največje količine pravic do emisij za Litvo.

(1) Odločba Komisije z dne 13. julija o spremembi nacionalnega načrta razdelitve pravic do emisij toplogrednih plinov, ki ga je Litva sporočila v skladu s členom 3(3) Odločbe Komisije C(2006) 5613 konč. o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisij toplogrednih plinov, ki ga je Litva sporočila v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta.