Keywords

Summary



Keywords

1. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Omejitve

(člena 43 ES in 48 ES)

2. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Omejitve

(člena 43 ES in 48 ES)

Summary

1. Morebitno dvojno obdavčevanje, ki izhaja iz obveznosti podjetja, da po eni strani plača nacionalno dajatev za strokovno izobraževanje na podlagi izračuna, ki upošteva stroške plač, ki jih je mogoče pripisati njegovi podružnici v državi članici, po drugi strani pa prispevke za javno politiko zaposlovanja te države članice za zaposlene v tej podružnici, ker taka davčna neugodnost izhaja iz vzporednega izvrševanja davčnih pristojnosti dveh držav članic, ne pomeni omejitve, ki je prepovedana s Pogodbo. Pravo Unije v sedanjem stanju razvoja in v takem položaju namreč ne predpisuje splošnih meril za porazdelitev pristojnosti med državami članicami glede odprave dvojnega obdavčevanja v Evropski uniji. Iz tega izhaja, da imajo v sedanjem stanju razvoja prava Unije države članice ob spoštovanju tega prava na tem področju neko stopnjo avtonomije in da zato niso dolžne prilagajati svojega davčnega sistema različnim davčnim sistemom drugih držav članic za odpravo dvojnega obdavčevanja, ki izhaja iz vzporednega izvrševanja davčnih pristojnosti navedenih držav članic.

(Glej točke 25 in od 27 do 29.)

2. Člena 43 ES in 48 ES nasprotujeta zakonodaji države članice, na podlagi katere mora podjetje, katerega sedež je v tej državi, plačati dajatev, kot je dajatev za strokovno izobraževanje, katere znesek se izračuna na podlagi stroškov plač, vključno s tistimi iz podružnice tega podjetja, ki ima sedež v drugi državi članici, če to podjetje v zvezi s to podružnico v praksi ne more izkoristiti s to zakonodajo predvidenih možnosti zmanjšanja te dajatve ali pa mu je onemogočen dostop do teh možnosti.

Težava, ki v praksi obstaja za družbo s sedežem na nacionalnem ozemlju, da se v zvezi s podružnico, ustanovljeno v drugi državi članici, sklicuje na v nacionalni zakonodaji predvidene možnosti zmanjšanja bruto zneska dajatve za strokovno izobraževanje, ki ga je treba plačati, to družbo namreč postavlja v manj ugoden položaj od položaja družbe, katere dejavnost je omejena na nacionalno ozemlje. Ta težava lahko torej to družbo odvrne od tega, da izkoristi pravico do ustanavljanja iz členov 43 ES in 48 ES, in pomeni omejitev te pravice.

Take omejitve ne bi bilo mogoče utemeljiti z nujnostjo ohranitve doslednosti sistema, kakršen je sistem dajatve za strokovno izobraževanje, ker se to, da družba, ki ima sedež na svojem nacionalnem ozemlju, upošteva plačne mase, ki jih je mogoče pripisati podružnici, ustanovljeni v drugi državi članici, v praksi ne izravna z nobeno možnostjo te družbe, da bi izkoristila v nacionalni zakonodaji predvideno možnost zmanjšanja bruto zneska dajatve za strokovno izobraževanje, ki ga je treba plačati, glede na stroške izobraževanja, ki so nastali v tej podružnici. Poleg tega – glede cilja izboljšanja ravni strokovnega izobraževanja na nacionalnem trgu dela – čeprav bi lahko zmanjšanje bruto zneska dajatve, ki ga je treba plačati, glede na stroške izobraževanja, plačane zunaj nacionalnega ozemlja, gotovo privedlo do zmanjšanja dohodkov, namenjenih uresničitvi tega cilja, je tak pomislek zgolj ekonomski in torej ne more pomeniti nujnega razloga v splošnem interesu, s katerim bi bilo tako omejitev mogoče upravičiti.

(Glej točke 43, 44 in od 47 do 49 ter izrek.)