ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za dodelitev – Fumus boni juris – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Kumulativnost – Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (členi 256(1), 278 in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(3)) (Glej točki 6 in 8.)

2. Sodni postopek – Procesne predpostavke javnega reda – Nespoštovanje poslovnika – Sodni preizkus po uradni dolžnosti (členi 256(1), 278 in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156) (Glej točko 7.)

3. Začasna odredba – Formalne zahteve – Vložitev predlogov – Kratek povzetek navajanih razlogov – Pravni razlogi, ki niso bilo navedeni v tožbi in v vlogah – Splošno sklicevanje na druga pisanja – Nedopustnost (člena 278 in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člena 76(d), in 156(4)) (Glej točke od 9 do 11.)

4. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za dodelitev – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Dokazno breme – Finančna škoda – Položaj, ki bi lahko ogrozil obstoj tožeče družbe – Škoda, ki jo je mogoče pozneje popraviti z odškodninskim zahtevkom – Neobstoj nepopravljivosti (členi 268, 278, 279 in 340 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(3)) (Glej točke 13, 14 in od 16 do 18.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za odlog izvršitve odločb, ki ju je Svet ECB sprejel 28. junija 2015 in 6. julija 2015 ter se nanašata na raven izredne likvidnostne pomoči grškim bankam.

Izrek

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

2. Odločitev o stroških se pridrži.
(Glej točke 14, 34 in od 41 do 43.)

Sodišče pristojno za izdajo začasne odredbe lahko vsekakor zgolj ugotovi, da si navedeni elementi zaslužijo poglobljeno obravnavo, ki jo mora v okviru postopka v glavni stvari opraviti sodišče, ki odloča v postopku v glavni stvari. V skladu s členom 261 PDEU in členom 31 Uredbe št. 1/2003 ima namreč s pritožbo zoper odločbo, s katero je Komisija določila globo ali periodično denarno kazen, sodišče Unije neomejeno pristojnost do pregleda odločbe. Sodišče z neomejeno pristojnostjo lahko pri izvajanju pooblastila za spremembo upošteva pravni in dejanski položaj, ki obstaja na datum, ko odloča.

Kar zadeva predlog za izdajo začasne odredbe, katerega cilj je oprostitev od obveznosti zagotovitve bančne garancije kot pogoja za to, da se globa, ki jo je Komisija naložila za kršitev pravil o konkurenci, ne izterja takoj, je pogoj v zvezi z fumus boni juris izpolnjen, če obstaja več elementov, ki kažejo na to, da je Komisija v izpodbijanem sklepu podcenila resnost slabega finančnega položaja sankcioniranega podjetja.

Ker je možnost zahtevati zagotovitev bančne garancije kot pogoja za to, da se globa, naložena za kršitev pravil o konkurenci, ne izterja takoj, v skladu s splošnim in razumnim delovanjem Komisije, je lahko sankcionirano podjetje le v izjemnih okoliščinah oproščeno obveznosti zagotovitve takšne garancije. Da dokaže obstoj takšnih izjemnih okoliščin, mora navedeno podjetje načeloma predložiti dokaz, da objektivno ne more zagotoviti te bančne garancije ali da bi zagotovitev garancije ogrozila njen obstoj. Ti dve izjemni okoliščini sta alternativni in ne kumulativni. Zato, kar zadeva predlog za izdajo začasne odredbe, ki ga vloži sankcionirano podjetje in katerega cilj je oprostitev od obveznosti zagotovitve takšne garancije, če lahko navedeno podjetje pravno zadostno dokaže, da objektivno ne more zagotoviti bančne garancije za naložene globe, je treba priznati nujnost zahtevane odložitve izvršitve.

Poleg tega je treba šteti, da je navedeno podjetje pravno zadostno dokazalo, da objektivno ne more zagotoviti bančne garancije, če mu je bančno garancijo zavrnilo dvanajst finančnih ustanov.

(Glej točke od 49 do 51 in točko 66.)
3.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za izdajo — Nujnost — Resna in nepopravljiva škoda — Dokazno breme — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Zamrznitev sredstev ter omejitev vstopa na in tranzita prek ozemlja Unije — Nujnost zagotovitve resnične in celovite slike položaja osebe, za katero veljajo omejevalni ukrepi (člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke od 14 do 16.)
Glede postopka za izdajo začasne odredbe, sproženega v okviru tožbe zoper akte o ponovnem vpisu podjetja na seznam oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi, sprejeti proti Iranu, za preprečitev širjenja jedrskega orožja, tožba na prvi pogled ni videti neutemeljena, če je treba ugotoviti obstoj pomembnega pravnega nesoglasja, katerega rešitev ni vnaprej jasna in ki torej zasluži temeljito presojo, ki mora biti predmet postopka v glavni stvari. Tako je namreč pri vprašanju, ali se lahko Svet glede na pravico do učinkovitega pravnega sredstva sklicuje na sodno prakso, v skladu s katero je institucija Unije, če je bil akt, ki ga je zadevna institucija sprejela, razglašen za ničen zaradi kršitev procesnega prava ali vsebinskih kršitev, upravičena ponovno sprejeti enak akt – tako da tokrat upošteva pravila procesnega prava in zagotovi, da v novem aktu ni storjena ista vsebinska kršitev – da bi ugotovitve nezakonitosti, ki so bile razlog za razglasitev ničnosti omejevalnega ukrepa, popravila s sprejetjem novega ukrepa z enakim praktičnim učinkom, kot ga je imel prejšnji ukrep, in to v dejanskih okoliščinah, ki se v bistvu niso spremenile, ali pri vprašanju, ali spoštovanje temeljne pravice do učinkovitega pravnega sredstva ne zahteva uvedbe elementa prekluzije pri naslednjih sodnih postopkih, ki jih lahko začne isto podjetje, zaradi česar bi moral Svet v prvem spisu o omejevalnih ukrepih navesti vse razloge za vpis in obremenilne dokaze, ki bi jih zlahka pridobil do dneva sestave spisa, in kar bi mu, če bi Splošno sodišče zavrnilo te razloge in dokaze, onemogočalo, da bi jih znova uporabil za utemeljitev ponovnega vpisa podjetja. To bi pomenilo, da bi bil tak ponovni vpis mogoč le ob pojavu novih in upoštevnih dejstev oziroma dokazov, medtem ko bi bilo Svetu prepovedano, da bi ob prihodnjih ponovnih vpisih uporabil elemente, na katere se sicer še ni skliceval, vendar so že bili pripravljeni za uporabo ob prvem vpisu.

Poleg tega, če obstaja pravnomočna sodba, s katero je bil prvotni vpis zadevnega podjetja razglašen za ničen, bi bilo mogoče sklepati – če je dejavnost navedenega podjetja v bistvu ostala nespremenjena in je razlika v zvezi z obravnavanima obdobjema dejavnosti rezultat njegovega ponovnega vpisa, ki ga je Svet opravil na podlagi dejanskih okoliščin, ki se prav tako v bistvu niso spremenile – da je uporaba pojma pravnomočnost izključena le zaradi ukrepa Sveta, da umetno podaljša omejevalne ukrepe, naložene v zvezi z navedenim podjetjem, s tem da zdaj navaja elemente, na katere bi se lahko skliceval ob prvotnem vpisu. Tak pristop pa bi, tudi če se ne šteje za nezdružljiv s pojmom pravnomočnosti, vsekakor lahko prispeval h kršitvi pravice zadevnega podjetja do učinkovitega pravnega sredstva.

(Glej točke 39, 43, 45, 47 in 50.)
6

Sklep 2014/119 in Uredba št. 208/2014 sta bila prav tako spremenjena s Sklepom Sveta (SZVP) 2015/364 z dne 5. marca 2015 o spremembi Sklepa 2014/119 (UL 2015, L 62, str. 25) in z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/357 z dne 5. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 (UL 2015, L 62, str. 1). S tema aktoma je bila tožeča stranka obdržana na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporabljajo omejevalni ukrepi, ki so bili v zvezi z zadevno osebo podaljšani do 6. marca 2016, in sicer s to novo obrazložitvijo: „Oseba, zoper katero ukrajinski organi vodijo kazenski postopek zaradi odtujitve javnih sredstev ali drugega premoženja.“
55

Fizične in pravne osebe, ki zaradi pogojev za dopustnost iz člena 263, četrti odstavek, PDEU ne morejo neposredno izpodbijati splošnih aktov Unije, so tako zaščitene pred uporabo takih aktov v zvezi z njimi. Če so za izvajanje navedenih aktov pristojne institucije Unije, lahko te osebe pred sodiščem Unije vložijo direktno tožbo zoper izvedbene ukrepe pod pogoji iz člena 263, četrti odstavek, PDEU in se na podlagi člena 277 PDEU v utemeljitev te tožbe sklicujejo na nezakonitost zadevnega splošnega akta. Če so za to izvajanje pristojne države članice, se lahko navedene osebe pred nacionalnimi sodišči sklicujejo na neveljavnost zadevnega akta Unije in dosežejo, da ta sodišča na podlagi člena 267 PDEU Sodišču v predhodno odločanje predložijo vprašanja (zgoraj v točki 19 navedena sodba Inuit Tapiriit Kanatami in drugi/Parlament in Svet, EU:C:2013:625, točka 93).
Zadeva T‑381/14

Viktor Pavlovych Pshonka

proti

Svetu Evropske unije

„Ničnostna tožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Vključitev imena tožeče stranke — Rok za vložitev tožbe — Dopustnost — Dokaz o utemeljenosti vpisa na seznam — Očitno utemeljena tožba“

Povzetek – Sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 10. junija 2016

Ničnostna tožba – Roki – Začetek – Akt o omejevalnih ukrepih proti osebi ali subjektu – Akt, ki je objavljen in sporočen naslovnikom – Datum obvestila o aktu – Obvestitev zadevne osebe z objavo v Uradnem listu Evropske unije – Rok, ki začne teči štirinajsti dan po tej objavi (člen 263, šesti odstavek, PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 102(1); Sklep Sveta 2014/119/SZVP; Uredba Sveta št. 208/2014) Evropska unija – Sodni nadzor zakonitosti aktov institucij – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Obseg nadzora – Dokaz o utemeljenosti ukrepa – Obveznost pristojnega organa Unije, da v primeru izpodbijanja dokaže utemeljenost razlogov, sprejetih v zvezi z zadevnimi osebami ali subjekti (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47; Sklep Sveta 2014/119/SZVP; Uredba Sveta št. 208/2014) Sodni postopek – Obveznost Splošnega sodišča, da začne ustni postopek, preden odloči o ugovoru nedopustnosti – Neobstoj (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 114)
1.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Pravni interes — Nujnost obstoječega in dejanskega interesa — Tožba zoper sklep Komisije o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom — Neobstoj neposrednega interesa upnika, ki zatrjuje kršitev svojih gospodarskih in finančnih interesov — Nedopustnost (Člen 263, četrti odstavek, PDEU) (Glej točke 17, 18 in od 23 do 26.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Dopis, v katerem Komisija državo članico neformalno poziva k temu, da proračunu Unije da na razpolago tradicionalna lastna sredstva – Izključitev – Dopis, ki nima zavezujočih pravnih učinkov – Nedopustnost tožbe

(člena 258 PDEU in 263 PDEU; Uredba Sveta št. 1150/2000; Sklep Sveta 2007/436)

2. Lastna sredstva Evropske unije – Določanje in dajanje na voljo s strani držav članic – Odgovornost držav članic – Obseg

(Uredba Sveta št. 1150/2000, členi 2(1), 9(1) in 17(1) in (2); Sklep Sveta 2007/436, člena 2(1)(a) in 8(1))

Summary

1. Na področju ničnostnih tožb držav članic ali institucij se za izpodbojne akte v smislu člena 263 PDEU štejejo vse določbe, ki jih sprejmejo institucije, ne glede na obliko, in imajo zavezujoče pravne učinke.

To pa ne velja za dopis, v katerem Komisija državo članico neformalno poziva k dajanju tradicionalnih lastnih sredstev na voljo za proračun Unije. Za uporabo določb Unije na področju dajanja lastnih sredstev na voljo so namreč odgovorne države članice. Nobena od določb Sklepa 2007/436 o sistemu virov lastnih sredstev Evropskih skupnosti in Uredbe št. 1150/2000 o izvajanju Sklepa št. 2007/436, ki sta bila sprejeta na tem področju, Komisiji ne podeljuje pristojnosti za sprejemanje odločitev o njihovi razlagi. Poleg tega Komisija ne sme posegati v izključno pristojnost Sodišča za odločanje o skladnosti ravnanja države članice z Uredbo št. 1150/2000. Tako ima Komisija vedno na voljo zgolj možnost, da izrazi svoje mnenje, ki nacionalnih organov nikakor ne zavezuje.

Poleg tega, edini namen predhodne faze postopka zaradi neizpolnitve obveznosti iz člena 258 PDEU je omogočiti, da država članica prostovoljno ravna v skladu z zahtevami iz Pogodbe ali, glede na primer, da upraviči svoje stališče, tako da noben akt, ki ga je sprejela Komisija v tem okviru, vključno z dopisom, v katerem ta institucija državo članico neformalno poziva k dajanju tradicionalnih lastnih sredstev na voljo za proračun Unije, ni zavezujoč.

(Glej točke 25, 34, 38, 40, 43, 46 in 48.)

2. Glej besedilo odločbe.

(Glej točke od 29 do 35.)
3.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Procesno upravičenje — Neposredno nanašanje — Merila — Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014‑2020 — Tožba poklicnega združenja za obrambo in zastopanje njegovih članov — Neobstoj neposrednega nanašanja na člane — Nedopustnost (člen 263, četrti odstavek, PDEU; sporočilo Komisije 2014/C 200/01) (Glej točke od 21 do 38.)
(Glej točki 26 in 27.)

V zadevi, prekinjeni na podlagi člena 91(4) Kadrovskih predpisov, zavrnitev pritožbe zaradi molka organa pomeni konec prekinitve postopka. Tožena stranka ima na podlagi členov 39 in 100(3) Poslovnika Sodišča za uslužbence na voljo dvomesečni rok od tega datuma, ki se podaljša za enkratno obdobje desetih dni, za vložitev odgovora na tožbo.

Obveznost obrazložitve je temeljno načelo prava Unije. Namen zahteve, določene v členu 296, drugi odstavek, PDEU in tudi v členu 25, drugi odstavek, Kadrovskih predpisov, je Sodišču za uslužbence omogočiti, da izvaja nadzor nad zakonitostjo odločb, ki posegajo v položaj, in zadevni osebi dati na voljo dovolj podatkov za ugotovitev, ali so te odločbe dobro utemeljene ali pa vsebujejo napake, na podlagi katerih bi lahko izpodbijala njihovo zakonitost. Iz tega sledi, da mora biti obrazložitev zadevni osebi načeloma sporočena sočasno z odločbo, ki posega v njen položaj.

Vendar ni mogoče šteti, da odločba, če je bila sprejeta v okoliščinah, ki jih je zadevna oseba poznala, sploh ni obrazložena, ampak se lahko šteje le, da je pomanjkljivo obrazložena. Pomanjkljiva obrazložitev, podana v okviru predhodnega postopka, ne more upravičiti razglasitve ničnosti sprejete odločbe, če uprava med postopkom navaja dodatna pojasnila.

(Glej točki 26 in 35.)

Sodišče: sodba z dne 19. novembra 1998, Parlament/Gaspari, C‑316/97 P, Recueil, EU:C:1998:558, točka 29;

Splošno sodišče: sodbe z dne 12. decembra 2002, Morello/Komisija, T‑164/00, RecFP, EU:T:2002:312, točka 36; z dne 3. februarja 2005, Heurtaux/Komisija, T‑172/03, ZOdl. JU, EU:T:2005:34, točka 44, in z dne 10. oktobra 2014, EMA/BU, T‑444/13 P, ZOdl. JU, EU:T:2014:865, točka 37.
2.

Mednarodni sporazumi — Sporazumi Unije — Konvencija o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (Aarhuška konvencija) — Učinki — Prednost pred akti sekundarne zakonodaje Unije — Presoja sekundarne zakonodaje glede na mednarodne sporazume, ki jih je sklenila Unija — Obveznost skladne razlage — Meje (člen 216(2) PDEU; Aarhuška konvencija, člen 9(3); Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1367/2006, člena 2(1)(g) in 10) (Glej točke od 29 do 34.)
2.

Evropska unija — Zastopanje pred sodišči Unije — Odškodninska tožba proti Uniji za povračilo škode, ki naj bi nastala zaradi nerazumnega trajanja postopka pred Splošnim sodiščem Unije — Zastopanje Unije, tožene stranke, s strani Sodišča (členi 13 PEU, 17(1) PEU in 19 PEU; členi 256(1) PDEU, 268 PDEU, 335 PDEU in 340(2) PDEU) (Glej točke 26, 27, od 30 do 32 in od 41 do 44.)
Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Michelin Reifenwerke proti Komisiji

(Zadeva T‑301/14 R)

„Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris“

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Pogoji za dodelitev — Fumus boni juris — Preizkus prima facie tožbenih razlogov v utemeljitev glavne tožbe — Tožba zoper odločbo Komisije o začetku uradnega postopka preizkusa državnega ukrepa, ki je med izvajanjem začasno opredeljen kot nova pomoč — Ukrep, s katerim se odobri zgornji prag dajatve za porabo električne energije — Vračilo dajatve na podlagi diskrecijske pravice zasebnih podjetij dobaviteljev električne energije — Začasna opredelitev kot ukrepa dajanja prednosti, za katero je odgovorna država — Očitna napaka pri presoji s strani Komisije — Neobstoj na prvi pogled (členi 107(1), 108(2), in 278 PDEU) (Glej točke 14 in od 19 do 23.)

Predmet

Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

2. Odločitev o stroških se pridrži.

Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Michelin Reifenwerke proti Komisiji

(Zadeva T‑301/14 R)

„Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris“

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Pogoji za dodelitev — Fumus boni juris — Preizkus prima facie tožbenih razlogov v utemeljitev glavne tožbe — Tožba zoper odločbo Komisije o začetku uradnega postopka preizkusa državnega ukrepa, ki je med izvajanjem začasno opredeljen kot nova pomoč — Ukrep, s katerim se odobri zgornji prag dajatve za porabo električne energije — Vračilo dajatve na podlagi diskrecijske pravice zasebnih podjetij dobaviteljev električne energije — Začasna opredelitev kot ukrepa dajanja prednosti, za katero je odgovorna država — Očitna napaka pri presoji s strani Komisije — Neobstoj na prvi pogled (členi 107(1), 108(2), in 278 PDEU) (Glej točke 14 in od 19 do 23.)

Predmet

Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.
SKLEP SPLOŠNEGA SODIŠČA (pritožbeni senat)

z dne 10. aprila 2014

Zadeva T‑57/14 P

Luigi Marcuccio

proti

Evropski komisiji

„Pritožba – Pritožba, pravočasno vložena po telefaksu – Podpis odvetnika na pritožbi, poslani po telefaksu, različen od podpisa na izvirniku, poslanem po pošti – Prepozna vložitev izvirnika – Zamuda – Očitno nedopustna pritožba“

Predmet: Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 7. novembra 2013, Marcuccio/Komisija (F‑94/12), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

Odločitev: Pritožba se zavrže. L. Marcuccio nosi svoje stroške.

Povzetek

Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Tožba, vložena po telefaksu v roku za vložitev tožbe – Lastnoročni podpis odvetnika, ki se razlikuje od podpisa na izvirniku, poslanem po pošti – Posledica – Neupoštevanje datuma prejema kopije po telefaksu pri presoji spoštovanja roka za vložitev tožbe

(Statut Sodišča, člen 21; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 43(6))

V skladu s členom 43(6) Poslovnika Splošnega sodišča se dan, ko sodno tajništvo po telefaksu ali s katerim drugim tehničnim sredstvom sporočanja prejme prepis podpisanega izvirnika procesnega akta, šteje za datum vložitve akta le pod pogojem, da je podpisani izvirnik akta vložen v sodnem tajništvu najpozneje deset dni pozneje.

Kadar podpis odvetnika, ki zastopa pritožnika, na dnu pritožbe, poslane po telefaksu, ni enak podpisu na pozneje poslanem izvirniku pritožbe, se datum pošiljanja pritožbe po telefaksu ne more upoštevati pri spoštovanju roka za vložitev pritožbe. Iz tega sledi, da se mora v skladu s členom 43(6) Poslovnika Splošnega sodišča pri spoštovanju navedenega roka upoštevati le datum vložitve podpisanega izvirnika.

(Glej točke 6, 8 in 9.)

Napotitev na:

Splošno sodišče: 29. november 2011, ENISA/ENVP, T‑345/11, neobjavljen v ZOdl., točke od 15 do 17 in navedena sodna praksa; 3. oktober 2012, Tecnimed/UUNT – Ecobrands (ZAPPER-CLICK), T‑360/10, neobjavljen v ZOdl., točke od 15 do 17; 14. november 2013, Marcuccio/Komisija, T‑229/13 P, točki 14 in 15.
1.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Pogoji za izdajo — Nujnost — Resna in nepopravljiva škoda — Dokazno breme — Finančna škoda — Položaj, ki bi lahko ogrozil obstoj tožeče družbe — Presoja glede na položaj skupine, katere del je podjetje, in njegovih lastnikov — Javni interes v zvezi z izvršitvijo sklepov, ki jih sprejmejo institucije Unije, ki prevlada nad posamičnim interesom družb, ki so del skupine, katere del je podjetje — Pravna nesposobnost skupine, katere del je podjetje, za nudenje finančne pomoči — Neobstoj (člen 287 PDEU) (Glej točke od 18 do 21 in od 27 do 33.)
Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 –

Klemme proti Komisiji

(Zadeva T‑294/14 R)

„Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris“

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Pogoji za dodelitev — Fumus boni juris — Preizkus prima facie tožbenih razlogov v utemeljitev tožbe v glavni stvari — Tožba zoper sklep Komisije o začetku uradnega postopka preizkusa državnega ukrepa, ki je med izvajanjem začasno opredeljen kot nova pomoč — Ukrep, s katerim je odobrena omejitev dajatve za porabo električne energije — Vračilo dajatve v zvezi s prosto presojo zasebnih podjetij dobaviteljev energije — Ukrep, s katerim se dodeli prednost, ki jo gre pripisati državi, v smislu začasne opredelitve — Očitna napaka pri presoji Komisije — Neobstoj na prvi pogled (členi 107(1), 108(2), in 278 PDEU) (Glej točke 14, in od 19 do 23.)

Predmet

Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

2. Odločitev o stroških se pridrži.

Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 –

Klemme proti Komisiji

(Zadeva T‑294/14 R)

„Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris“

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Pogoji za dodelitev — Fumus boni juris — Preizkus prima facie tožbenih razlogov v utemeljitev tožbe v glavni stvari — Tožba zoper sklep Komisije o začetku uradnega postopka preizkusa državnega ukrepa, ki je med izvajanjem začasno opredeljen kot nova pomoč — Ukrep, s katerim je odobrena omejitev dajatve za porabo električne energije — Vračilo dajatve v zvezi s prosto presojo zasebnih podjetij dobaviteljev energije — Ukrep, s katerim se dodeli prednost, ki jo gre pripisati državi, v smislu začasne opredelitve — Očitna napaka pri presoji Komisije — Neobstoj na prvi pogled (členi 107(1), 108(2), in 278 PDEU) (Glej točke 14, in od 19 do 23.)

Predmet

Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.