1
„
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
1
ECLI:EU:C:2020 :108 1SKLEPNI PR EDLOGI GENERALNEGA PR AVOBRANILCA
GERARDA H OGANA,
predstavljeni 25. februarja 2020  
Jezik izvirnika: angleščina.Zadeva C-9 7 / 1 9
Pfeifer & L angen GmbH & C o. KG
proti
Hauptzollamt Köln
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki g a je vložilo Finanzgericht D üsseldorf (finančno s odišče 
v Düsseldorfu, Nemčija))
Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Uredba Sveta (EGS) št. 2913 /92 – Carinski zakonik 
Skupnosti – Carinska d eklaracija – Spremem ba deklaracije – Spremem ba imena deklaranta, tako da s e 
ga nadomesti z imenom osebe, ki j e pridobila uvozna potrdila – Razveljavitev deklaracije – Zastopanje“
1. Člen 78(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913 /92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem z akoniku S kupnosti 
(UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307; v nadaljevanju: Carinski zakonik iz 
leta 1992 ), ki j e veljal do 30. aprila 2016 , je določal, da l ahko c arinski organi po odobritvi prepustitve 
blaga, navedenega v deklaraciji, po uradni dolžnosti ali na zahtevo deklaranta deklaracije ponovno 
pregledajo. Vp rašanje, ki s e zdaj postavlja v tem p redlogu za sprejetje predhodne odločbe, je, ali je ta 
določba carinskim organom omogočala, da s premenijo ime d eklaranta, če je bila identiteta deklaranta 
napačno n avedena, pri čemer je očitno š lo za bona fide n apako.
2. Ta predlog za sprejetje predhodne odločbe je vložilo Finanzgericht D üsseldorf (finančno s odišče 
v Düsseldorfu, Nemčija) v okviru spora me d dr užbo Pfeifer & L angen G mbH & C o. KG (v 
nadaljevanju: Pfeifer & L angen) in Hauptzollamt Köln (carinski urad v Kölnu, Nemčija; v nadaljevanju: 
carinski urad) v zvezi z uvozom trsnega sladkorja po znižani carinski stopnji.
3. Glavno vp rašanje, ki s e v tej zadevi postavlja, je področje uporabe člena 78 C arinskega zakonika iz 
leta 1992 . Preden se lotim o bravnave t eh vp rašanj, je treba najprej opredeliti upoštevne pravne 
določbe.
I. Pravni okvir
4. V pe ti in šesti uvodni izjavi Carinskega zakonika iz leta 1992 j e bilo navedeno:
„ker m orajo zaradi z agotavljanja ra vnotežja me d potrebami carinskih organov pri zagotavljanju 
pravilnega izvajanja carinske zakono daje na eni strani, in pravico gospodarskih subjektov do poštenega 
obravnavanja na dr ugi strani, ti organi, me d dr ugim, dobiti široka p ooblastila za nadzor, gospodarski 
subjekti pa pravico do pritožbe; ker izvajanje sistema carinskih pritožb zahteva, da Z druženo kra ljestvo 
uvede no ve ad ministrativne postopke, ki p a niso izvedljivi pred 1. januarjem 1995 ;
–
–
–
–
–
–
2 ECLI:EU:C:2020 :108SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
ker je treba zaradi i zrednega pomena, ki g a ima zunanja trgovina za Skupnost, carinske formalnosti in 
nadzor opustiti ali ju vsaj zmanjšati na minimum“.
5. Člen 5 Carinskega zakonika iz leta 1992 j e določal:
„1.Pod pogoji iz člena 64(2) in ob upoštevanju določb, sprejetih v okviru člena 243(2)(b), lahko v sakdo 
imenuje zastopnika, ki z anj pri carinskih organih izvršuje opravila in formalnosti v skladu s carinskimi 
predpisi.
2. Tako z astopanje je lahko:
neposredno, pri čemer zastopnik nastopa v tujem i menu in za tuj račun, ali
posredno, pri čemer zastopnik nastopa v svojem i menu, a za tuj račun.
Država članica lahko o meji pravico do vlaganja carinske d eklaracije:
preko n eposrednega zastopnika ali
preko p osrednega zastopnika,
s tem, da m ora biti zastopnik carinski posrednik, ki o pravlja svojo dejavnost na ozemlju tiste države.
3. Razen v primerih iz člena 64(2)(b) in (3) mora zastopnik imeti svoj sedež v Skupnosti.
4. Zastopnik mora izjaviti, da n astopa v imenu zastopane osebe, pojasniti ali gre za neposredno a li za 
posredno z astopanje, ter biti pooblaščen, da n astopa ko t zastopnik.
Oseba, ki n e izjavi, da n astopa v tujem i menu ali za tuj račun, ali ki i zjavi, da n astopa v tujem i menu in 
za tuj račun, pa ni pooblaščena, se šteje, da n astopa v svojem i menu in za svoj račun.
5. Carinski o rgani lahko o d osebe, ki i zjavi, da n astopa v tujem i menu in za tuj račun, zahtevajo 
dokazilo, da j e pooblaščena, da n astopa ko t zastopnik.“
6. Člen 64 tega zakonika je določal:
„1.Ob upoštevanju člena 5 lahko c arinsko d eklaracijo izdela vsaka o seba, ki l ahko s ama ali preko 
druge osebe pristojni carinski službi predloži zadevno b lago in vse dokumente, potrebne zaradi 
uporabe določb o carinskem p ostopku, za katerega je blago deklarira no.
2. Vendar:
(a) če s sprejemom c arinske d eklaracije za določeno o sebo nastanejo posebne obveznosti, mora 
deklaracijo izdelati ta oseba ali pa se mora ta vložiti za njen račun;
(b) mora imeti deklarant sedež v Skupnosti.
Pogoj sedeža v Skupnosti pa ne velja za osebe, ki:
vložijo deklaracijo za tranzitni postopek ali začasni uvoz,
priložnostno d eklarira jo blago, če carinski organi me nijo, da j e to upravičeno.“
ECLI:EU:C:2020 :108 3SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
7. Člen 65 C arinskega zakonika iz leta 1992 j e določal:
„Deklarantu se na njegovo zahtevo dovoli, da p opravi eno a li več navedb v deklaraciji, potem ko s o jo 
sprejeli carinski organi. Popravek ne sme i meti za posledico, da b i se deklaracija nanašala na dr ugo 
blago, kot ga je prvotno z ajemala.
Vendar s e ne sme d ovoliti noben popravek več, če se to zahteva potem, ko s o carinski organi:
(a) seznanili deklaranta o tem, da b odo pregledali blago; ali,
(b) ugotovili, da z adevne navedbe niso točne; ali,
(c) blago prepustili.“
8. Člen 66 tega zakonika je določal:
„1.Carinski organi na zahtevo deklaranta razveljavijo že sprejeto deklaracijo, če deklarant dokaže, da j e 
bilo blago pomotoma deklarira no z a carinski postopek, ki j e naveden v tej deklaraciji, ali da z aradi 
posebnih okoliščin vnos blaga v carinski postopek, za katerega je bilo deklarira no, ni več upravičen.
Če pa so carinski organi deklaranta seznanili o tem, da b odo opravili pregled blaga, se lahko z ahtevek 
za razveljavitev d eklaracije sprejme š ele po opravljenem p regledu.
2. Deklaracijo je po odobritvi prepustitve blaga mogoče razveljaviti zgolj v primerih, določenih skladno 
s postopkom odbora.
3. Razveljavitev d eklaracije ne vp liva na uporabo veljavnih ka zenskih določb.“
9. Člen 78 C arinskega zakonika iz leta 1992 j e določal:
„1.Carinski organi lahko p o uradni dolžnosti ali na zahtevo deklaranta, po odobritvi prepustitve blaga, 
deklaracije ponovno p regledajo.
2. Carinski organi lahko p o prepustitvi blaga preverijo poslovne dokumente in podatke, ki s e nanašajo 
na uvozne ali izvozne operacije v zvezi z zadevnim b lagom a li na ka snejše trgovske p osle z istim 
blagom, da s e prepričajo o točnosti navedb v deklaraciji. Ta preverjanja se lahko i zvajajo pri 
deklarantu, vseh osebah, ki s o s poslovnega vidika n eposredno a li posredno u deležene v navedenih 
operacijah, in vseh dr ugih osebah, ki i z poslovnih ra zlogov razpolagajo s temi dokumenti in podatki. 
Ti organi lahko tudi pregledajo blago, če je to še mogoče predložiti.
3. Če se pri ponovnem p regledu deklaracije ali naknadnih preverjanjih izkaže, da s o bile določbe 
o zadevnem c arinskem p ostopku u porabljene na podlagi netočnih ali nepopolnih podatkov, carinski 
organi ob upoštevanju vseh sprejetih predpisov sprejmejo potrebne ukrepe z a ureditev p oložaja, pri 
čemer upoštevajo no ve informacije, s katerimi razpolagajo.“
10. Člen 201 n avedenega zakonika je določal:
„1.Carinski dolg pri uvozu nastane:
(a) s sprostitvijo v prosti promet blaga, zavezanega uvoznim da jatvam, ali
(b) z vnosom takšnega blaga v postopek začasnega uvoza z delno o prostitvijo uvoznih da jatev.
2. Carinski dolg nastane v trenutku s prejema zadevne carinske d eklaracije.
4 ECLI:EU:C:2020 :108SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
3. Dolžnik je deklarant. V primeru posrednega zastopanja je dolžnik tudi oseba, za račun ka tere je bila 
izdelana carinska d eklaracija.
Če se carinska d eklaracija za enega od postopkov iz odstavka 1 sestavi na podlagi podatkov, ki 
povzročijo, da s e zakonsko d olgovane da jatve v celoti ali deloma ne poberejo, se lahko tudi osebe, ki 
so zagotovile te podatke, potrebne za izdelavo deklaracije, in so ve dele ali bi morale vedeti, da s o bili 
ti podatki napačni, v skladu z veljavnimi nacionalnimi predpisi štejejo za dolžnike.“
11. Člen 221(3) Carinskega zakonika iz leta 1992 j e določal:
„Po poteku t reh let od da tuma, ko j e carinski dolg nastal, se dolžniku n e pošlje obvestilo. Ta rok se 
odloži z dnem, ko j e vložena pritožba v smislu člena 243 z a toliko č asa, ko likor traja pritožbeni 
postopek.“
12. Člen 236 n avedenega zakonika je določal:
„1.Uvozne ali izvozne da jatve se povrnejo, kolikor se ugotovi, da v trenutku p lačila znesek teh da jatev 
ni bil zakonsko d olgovan ali da j e bil vknjižen v nasprotju s členom 220(2).
Uvozne ali izvozne dajatve se odpustijo, kolikor se ugotovi, da v trenutku v knjižbe znesek teh da jatev n i 
bil zakonsko d olgovan ali da j e bil vknjižen v nasprotju s členom 220(2).
Povračilo ali odpust se ne odobri, če so dejstva, ki s o povzročila plačilo ali vknjižbo zneska, ki n i bil 
zakonsko d olgovan, posledica goljufivega dejanja udeleženega.
2. Povračilo ali odpust uvoznih ali izvoznih da jatev s e odobri na podlagi zahtevka, vloženega pri 
pristojnem c arinskem u radu pred potekom roka treh let, ki s e šteje od dneva posredovanja sporočila 
o teh da jatvah dolžniku.
Ta rok se podaljša, če udeleženi dokaže, da z ahtevka v tem r oku n i m ogel vložiti zaradi 
nepredvidljivega dogodka ali višje sile.
Carinski organi po službeni dolžnosti povrnejo ali odpustijo da jatve, če v tem r oku s ami ugotovijo, da 
gre za enega od primerov iz prvega in dr ugega pododstavka o dstavka 1.“
II. Postopek v glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
13. Družba Zahărul Oradea SA ( v nadaljevanju: Zahărul Oradea) je družba s sedežem v Romuniji in je 
odvisna družba družbe Pfeifer & L angen. Družba Zahărul Oradea je ku pila 45 .000 ton trsnega sladkorja 
iz Brazilije za rafiniranje v tovarni družbe Pfeifer & L angen v Euskirchnu v Nemčiji v skladu s pogodbo, 
sklenjeno me d strankama. Po rafiniranju naj bi se sladkor prodal družbi Pfeifer & L angen.
14. Romunski pristojni organi so dr užbi Zahărul Oradea 13. decembra 2011 i zdali uvozno p otrdilo za 
45.000 ton t rsnega sladkorja za rafiniranje. Družba Zahărul Oradea je 2. februarja 2012 dr užbi Pfeifer 
& Langen da la pooblastilo, da v njenem i menu vloži carinske d eklaracije in da o pravi vse formalnosti, 
potrebne za carinjenje.
15. Družba Pfeifer & L angen je 24. februarja 2012 v svojem i menu carinskem u uradu predložila 
carinsko d eklaracijo za sprostitev v prosti promet dela ko ličine približno 499 ton t rsnega sladkorja. 
V carinski d eklaraciji se je sklicevala na uvozna potrdila dr užbe Zahărul Oradea. Med dokumenti, 
predloženimi carinskem u uradu, je bila tudi ko pija pooblastila, ki j i ga je podelila dr užba Zahărul 
Oradea. Vendar dr užba Pfeifer & L angen tega pooblastila ni uporabila.
2
2
ECLI:EU:C:2020 :108 5SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
16. Carinski urad j e sprejel deklaracijo in določil carino, ki j o mora plačati družba Pfeifer & L angen ko t 
dolžnik carinskega dolga, ter uporabil znižano s topnjo 252 ,50 EUR n a tono. Carinski organi so odšteli 
uvožene ko ličine od potrdil, izdanih dr užbi Zahărul Oradea. Družba Pfeifer & L angen je nato plačala 
uvozne dajatve.
17. Po inšpekcijskem p regledu v zvezi z DDV je dr užba Pfeifer & L angen z dopisoma z dne 10 . in 
11. januarja 2013 n avezala stik s carinskimi organi in zahtevala ponovni pregled carinske d eklaracije 
z dne 24. februarja 2012 , ker ni bila prepričana, ali se za trsni sladkor uporablja znižana carinska 
stopnja. 
Čeprav v spisu ni nobenih podrobnosti v zvezi s tem i nšpekcijskim p regledom v zvezi z DDV, je treba poudariti, da č len 85 D irektive S veta 
2006 /112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem s istemu da vka n a dodano v rednost (UL 2006 , L 347. str. 1) določa, da „[p]ri uvozu blaga 
davčno o snovo sestavlja vrednost, ki j e v skladu z veljavnimi določbami Skupnosti določena ko t carinska vrednost“.18. Z odločbo z dne 24. januarja 2013 j e carinski urad o d dr užbe Pfeifer & L angen zahteval vračilo 
83.158,41 EUR i z naslova carine. Ta znesek je rezultat uporabe običajne stopnje za uvoz trsnega 
sladkorja, in sicer 419 EUR n a tono. Carinski urad j e to odločitev u temeljil s tem, da dr užba Pfeifer & 
Langen ne bi smela uporabiti znižanje stopnje, ker so bila uvozna potrdila dejansko i zdana dr užbi 
Zahărul Oradea.
19. Družba Pfeifer & L angen je to odločbo izpodbijala, pri čemer se je sklicevala na svojo zahtevo za 
ponovni pregled carinske d eklaracije z dne 24. februarja 2012 , ki b i ji bilo treba ugoditi, kar n aj bi 
pomenilo, da b i jo bilo treba šteti kot posrednega zastopnika dr užbe Zahărul Oradea.
20. Carinski urad j e ugovor zavrnili z odločbo z dne 26. aprila 2018  in navedel, da dr užba Pfeifer & 
Langen v carinski deklaraciji ni navedla, da j e nastopala v imenu in za račun dr užbe Zahărul Oradea. 
V skladu s to odločbo navedbe imena deklaranta v carinski d eklaraciji pozneje ni bilo m ogoče 
spremeniti. V zvezi s tem n i bilo pomem bno, da c arinska d eklaracija družbe Pfeifer & L angen ni bila 
v skladu z določili pooblastila dr užbe Zahărul Oradea ali da j e bila ko pija pooblastila priložena 
k carinski deklaraciji, saj se je družba Pfeifer & L angen odločila – tako je vsaj trdil carinski urad – da 
se bo odpovedala svoji pravici do sklicevanja na to pooblastilo.
21. Družba Pfeifer & L angen je nato vložila tožbo zoper odločbo z dne 26. aprila 2018 p ri 
Finanzgericht D üsseldorf (finančno s odišče v Düsseldorfu) in izpodbijala odločbo carinskega urada , ker 
bi morala biti njena carinska d eklaracija popravljena v skladu z zahtevo in ke r bi jo bilo treba 
obravnavati, kot da n astopa ko t posredni zastopnik dr užbe Zahărul Oradea. V zvezi s tem dr užba 
Pfeifer & L angen trdi, da s e je pravici do uporabe pooblastila, ki j i ga je da la družba Zahărul Oradea, 
odpovedala samo zato, ker ji je uradnik carinskega urada da l napačne informacije. Trdila je, da j e 
uradnik v odgovor na vp rašanje, ki m u ga je zastavila, navedel, da m ora dr užba izpolniti carinsko 
deklaracijo v svojem i menu in za svoj račun. Ve ndar j e dr užba Pfeifer & L angen poudarila, da j e 
k carinski deklaraciji priložila ko pijo pooblastila, ki j i ga je dala družba Zahărul Oradea.
22. Carinski u rad t rdi, da dr užba Pfeifer & L angen nikoli ni prejela zatrjevane informacije od 
carinskega uradnika in da s o podatki, ki j ih je dr užba Pfeifer & L angen navedla v svoji carinski 
deklaraciji, napačni. Ker je izpolnila carinsko d eklaracijo v svojem i menu in se je torej odpovedala 
pravici do uporabe pooblastila za zastopanje, ki g a je imela na voljo, je ve ljavno p ridobila status 
deklaranta.
23. Predložitveno s odišče dvomi, ali bi bilo v teh okoliščinah m ogoče ponovno p regledati carinsko 
deklaracijo, ki s e obravnava v postopku v glavni stvari, tako da d eklarant ne bi bila družba Pfeifer & 
Langen, ampak dr užba Zahărul Oradea, ki j o zastopa družba Pfeifer & L angen. Izpostavilo je namreč 
dejstvo, da s ta Hoge Raad d er Nederlanden (vrhovno s odišče Nizozemske) in Finanzgericht H amburg 
(finančno s odišče v Hamburgu, Nemčija) nedavno o dločili, da č len 78(3) Carinskega zakonika i z 
leta 1992 n e dovoljuje spremem be imena osebe, ki j e na carinski deklaraciji navedena ko t deklarant.
3
4
5
6
7
8
3
4
5
6
7
8
6 ECLI:EU:C:2020 :108SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
24. V teh okoliščinah je Finanzgericht D üsseldorf (finančno s odišče v Düsseldorfu) prekinilo odločanje 
in Sodišču v predhodno o dločanje predložilo to vp rašanje:
„Ali je treba člen 78(3) [Carinskega zakonika iz leta 1992 ] razlagati tako, da j e treba v skladu s to 
določbo v primeru, kakršen je spor o glavni stvari, izvesti pregled in popravek carinske d eklaracije 
v tem s mislu, da s e podatki o deklarantu nadomestijo z navedbo osebe, ki j e imetnica uvoznega 
dovoljenja za uvoženo b lago in ki j o zastopa oseba, ki j e v carinski deklaraciji navedena ko t deklarant 
in ki j e carinskem u uradu predložila pooblastilo imetnice uvoznega dovoljenja?“
III. Analiza
25. Nacionalno s odišče s svojim vp rašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 78 C arinskega zakonika 
iz leta 1992 , ki j e veljal do 30. aprila 2016 , 
V naknadni različici Carinskega zakonika, uzakonjenega z Uredbo (ES) št. 450/2008 E vropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 
o carinskem z akoniku S kupnosti (Modernizirani carinski zakonik) (UL 2008 , L 145, str. 1) je bil člen 78 č rtan in nadomeščen s členom 27. S to 
različico Carinskega zakonika je bila naloga opredelitve, v katerih okoliščinah je carinsko d eklaracijo m ogoče spremeniti po prepustitvi blaga, 
podeljena Komisiji. Glej člene 89(2), 113 in 181. Naslednja različica zakonika, ki i zhaja iz sprejetja trenutno ve ljavne Uredbe (EU) št. 952/2013 
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. oktobra 2013 o carinskem z akoniku U nije (UL 2013 , L 269, str. 1), določa, da s e spremem ba carinske 
deklaracije po prepustitvi blaga dovoli, samo če je tak popravek nujen, da d eklarant lahko izpolni svoje obveznosti v zvezi z dajanjem b laga 
v zadevni carinski postopek. G lej člen 173. Ta ista različica določa, da K omisija z izvedbenimi akti določi postopkovna pravila v zvezi s tako 
zahtevo (glej člen 176). razlagati tako, da d ovoljuje, da s e ime d eklaranta spremeni 
po prepustitvi zadevnega blaga, če je bila identiteta tega deklaranta napačno n avedena zaradi b ona fide 
napake.
26. Najprej je treba spomniti, da j e bilo treba v skladu s členom 59(1) Carinskega zakonika iz leta 1992 
za vsako b lago, ki n aj bi bilo da no v carinski postopek, vložiti deklaracijo. 
Glej sodbo z dne 15. septembra 2011 , DP g rup (C-138/10, EU:C:2011 :587, točka 33). V skladu s členom 4(17) 
tega zakonika je bila carinska d eklaracija dejanje, s katerim oseba v predpisani obliki in na predpisan 
način izrazi voljo da ti blago v določen carinski p ostopek. 
Glej sodbo z dne 15. septembra 2011 , DP g rup (C-138/10, EU:C:2011 :587, točka 35). Če se carinska d eklaracija ne preveri, je 
člen 71(2) tega zakonika d oločal, da u poraba carinskega postopka, v katerega je da no b lago. ustreza 
navedbam v tej deklaraciji. 
Sodišče je v sodbi z dne 7. marca 2019 , Suez II ( C-643/17, EU:C:2019 :179, točka 46), odločilo, da m ora „odgovorni za vnos ali za prevoz, 
[predložiti] podatk[e], ki s e nanašajo na vrsto predmeta ali proizvoda, za ka terega gre, in ko ličino t ega blaga. Dejansko s o to tisti podatki, ki 
bodo omogočili pravilno o predelitev le-tega, z namenom tarifne klasifikacije le-tega in, če je potrebno, izračuna uvoznih da jatev“. Ve ndar i z 
člena 43 tega zakonika izhaja, da s e podatki, ki j ih zagotovi ta oseba, predložijo v skupni deklaraciji, ki j e začasna. Kot izhaja iz člena 29, je bil 
izračun uvoznih da jatev odvisen od deklaracije in torej od podatkov, ki j ih je predložil deklarant. Poleg te izjave v olje je deklarant m oral v skladu s členom 62(1) 
Carinskega zakonika iz leta 1992 p redložiti vse potrebne podatke, ki m orajo omogočiti identifikacijo 
blaga in uporabo predpisov, ki z anj veljajo. 
Glej sodbo z dne 5. oktobra 2006 , AS M L ithography (C-100/05, EU:C:2006 :645, točka 33). Kot je določal člen 62(2), bi morali biti deklaraciji 
priloženi vsi dokumenti, ki s o potrebni zaradi u porabe določb o carinskem p ostopku, za ka terega je 
bilo blago deklarira no.
27. Pred začetkom ve ljavnosti Carinskega zakonika iz leta 1992 1. januarja 1994 d eklarant ni smel 
spremeniti svoje deklaracije po prepustitvi blaga. Ta prepoved je bila črtana z novo različico člena 78. 
Od takrat naprej lahko c arinski organi na zahtevo deklaranta carinsko d eklaracijo ponovno p regledajo 
po odobritvi prepustitve b laga. Posledično s ta člena 65 in 78 C arinskega zakonika iz leta 1992 u vedla 
dva različna režima za spremem bo carinske d eklaracije glede na to, ali je bila zahteva predložena pred 
ali po prepustitvi blaga. 
Glej sodbi z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točke o d 61 d o 64), in z dne 10. julija 2019 , CEVA Freight 
Holland (C-249/18, EU:C:2019 :587, točka 29).
9
10
11
12
13
14
15
9
10
1112
13
14
15
ECLI:EU:C:2020 :108 7SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
28. Pred p repustitvijo blaga je člen 65 tega zakonika d opuščal, da j e lahko d eklarant sam enostransko 
popravil carinsko d eklaracijo, dokler prepustitev b laga ni bila odobrena. Smisel tega je bil, da j e lahko 
carinski organ pravilnost popravkov do te pripustitve z lahka p reveril, če je bilo potrebno, s fizičnim 
pregledom blaga. 
Glej sodbi z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 65), in z dne 10. julija 2019 , CEVA Freight H olland 
(C-249/18, EU:C:2019 :587, točka 30).29. Po prepustitvi blaga položaj v zvezi s spremem bami deklaracije morda n iti ni bil tako e nostaven. 
Člen 78(1) Carinskega zakonika iz leta 1992 j e namreč določal, da „[c]arinski organi lahko p o uradni 
dolžnosti ali na zahtevo deklaranta, po odobritvi prepustitve b laga, deklaracije ponovno p regledajo“. 
Moj poudarek. 
Ti organi torej niso bili dolžni ugoditi zahtevi, so jo pa bili dolžni pregledati, vsaj glede vp rašanja, ali 
je bilo primerno o praviti ta ponovni pregled ali ne. 
Glej sodbo z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 46). Po kon cu presoje so m orali carinski organi ob 
možnosti poznejšega sodnega pravnega sredstva zahtevek deklaranta z obrazloženo o dločbo zavrniti ali 
pa opraviti predlagani ponovni pregled. 
Glej sodbo z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 50). Sodišče je sprejelo, da j e deklaracija lahko p redmet 
več zahtev za spremem be. Glej sodbo z dne 10. decembra 2015 , Veloserviss (C-427/14, EU:C:2015 :803, točka 25), ki v jeziku p ostopka, namreč 
latvijskem , uporablja izraz „atkārtotu pārskatīšanu“. V francoski ra zličici je v tej točki navedeno: „[…] ne contient de restriction n i en ce qui 
concerne la possibilité pour les autorités douanières de répéter une révision […]“ (moj poudarek).30. Če se je pri pregledu deklaracije izkazalo, da s o bile določbe o zadevnem c arinskem p ostopku 
uporabljene na podlagi netočnih ali nepopolnih podatkov, in če cilji postopka aktivnega oplemenitenja 
niso bili ogroženi, so morali carinski organi v skladu s členom 78(3) Carinskega zakonika iz leta 1992 
sprejeti potrebne ukrepe z a ureditev p oložaja, pri čemer upoštevajo no ve p odatke, ki j ih imajo na 
voljo. 
V zvezi s tem gl ej sodbi z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 52), in z dne 14. januarja 2010 , Terex 
Equipme nt in dr ugi (C-430/08 in C-431/08, EU:C:2010 :15, točka 62).31. Če se je nazadnje pri presoji izkazalo, da u vozne dajatve, ki j ih je plačal deklarant, presegajo tiste, ki 
bi bile zakonsko d olgovane, če napake n e bi bilo, je bil zadnjenavedeni upravičen zahtevati ponovni 
pregled. 
Glej v tem s mislu sodbi z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 53), in z dne 14. januarja 2010 , Terex 
Equipme nt in dr ugi (C-430/08 in C-431/08, EU:C:2010 :15, točka 63). T a ponovni pregled je bilo treba opraviti v skladu s členom 236 C arinskega zakonika iz 
leta 1992 , če so bili pogoji, določeni v tem č lenu, izpolnjeni. Med temi pogoji je bila določba, v skladu 
s katero je bilo treba predlog za ponovni pregled vložiti v roku, ki s e uporabi in ki j e bil načeloma tri 
leta. 
Glej v tem s mislu sodbe z dne 5. oktobra 2006 , AS M L ithography (C-100/05, EU:C:2006 :645, točka 42); z dne 27. februarja 2014 , Greencarrier 
Freight S ervices Latvia, (C-571/12, EU:C:2014 :102, točka 40), in z dne 12. oktobra 2017 , X (C-661/15, EU:C:2017 :753, točka 63). Člen 78 
Carinskega zakonika iz leta 1992 p a ni določal nobenega kon kretnega roka za spremem bo carinskih deklaracij. Glej sodbo z dne 10. decembra 
2015 , Veloserviss (C-427/14, EU:C:2015 :803, točka 25).32. In obratno, če so se plačane da jatve izkazale za nezadostne, ker znesek da jatve, ki i zhaja iz 
carinskega dolga, ni bil vknjižen ali pa je bil vknjižen v znesku, ki j e bil nižji od zakonsko d olgovanega, 
so lahko c arinski o rgani v skladu s členom 220 in naslednjimi Carinskega zakonika iz leta 1992 
zahtevali plačilo razlike v roku treh let od da tuma, ko j e carinski dolg nastal.
33. V tem o kviru nemški carinski o rgani, češka v lada i n nizozemska v lada t rdijo, da j e pravica do 
spremem be iz člena 78 C arinskega zakonika iz leta 1992 p repovedovala spremem bo deklarantovega 
imena. Trdijo, da j e ta določba pomenila izjemo od načela nepreklicnosti carinske d eklaracije, in da b i 
jo zato bilo treba ra zlagati ozko. Spremem be carinske d eklaracije, ki j ih je bilo m ogoče izvesti na 
podlagi člena 78 C arinskega zakonika iz leta 1992 , so bile tako o mejene na določene položaje, ki n aj 
ne bi zajemali napake v imenu deklaranta.
16
17
18
19
20
16
17
18
19
20
8 ECLI:EU:C:2020 :108SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
34. V podporo temu argumentu te stranke trdijo, prvič, da j e moral deklarant v skladu s tem, kar j e bil 
takrat člen 201(3) Carinskega zakonika i z leta 1992 , zagotoviti pravilnost podatkov v carinski 
deklaraciji. Ker je bilo ime d eklaranta odločilni podatek, b i spremem ba imena pripeljala do 
neveljavnosti deklaracije. Člen 66 C arinskega zakonika iz leta 1992 n i dopuščal razveljavitve c arinske 
deklaracije po tem, ko j e bila prepustitev b laga odobrena, razen v posebnih okoliščinah, ki n aj tu ne bi 
bile podane.
35. Drugič, člen 5(4) Carinskega zakonika iz leta 1992 j e jasno d oločal obveznost vsakega zastopnika, 
da izjavi, da n astopa za račun zastopanega. Če je bila torej oseba, ki s prva ni izjavila, da n astopa ko t 
zastopnik, upravičena, da z ahteva spremem bo svoje deklaracije, bi bil tej določbi odvzet vsakršen polni 
učinek. Poleg tega bi, če bi se možnost takega popravka d opustila, to ustvarilo precejšnje tveganje, da 
carinskih da jatev n e bi več bilo mogoče sporočiti novemu dolžniku v roku, določenem v členu 221(3) 
tega zakonika.
36. Tretjič, zatrjuje se, da j e okvir člena 78 C arinskega zakonika i z leta 1992 n ujno i zključeval 
spremem bo i mena d eklaranta. D oločbe v zvezi z identiteto d eklaranta s o b ile n amreč 
v naslovu I Carinskega zakonika iz leta 1992 , me dtem ko j e bil člen 78 v naslovu IV, ki j e urejal 
dajanje blaga v carinski postopek.
37. Četrtič, ker se je besedilo člena 78(1) Carinskega zakonika iz leta 1992 n anašalo na deklaranta, bi 
bilo treba šteti, da i me d eklaranta ni bilo del podatkov, ki s e lahko spremenijo.
38. Čeprav bi se ti argumenti na prvi pogled lahko z deli prepričljivi, vseeno me nim, da j ih besedilo, 
sobesedilo in cilji člena 78 ter sodna praksa Sodišča dejansko n e potrjujejo. V skladu z ustaljeno s odno 
prakso Sodišča je namreč treba pri ra zlagi določbe prava EU upoštevati ne le njeno b esedilo, ampak 
tudi njen sobesedilo in cilje, ki s e želijo doseči z ureditvijo, katere del je. 
Glej sodbo z dne 12. oktobra 2017 , Tigers (C-156/16, EU:C:2017 :754, točka 21).39. V zvezi z besedilom č lena 78 j e m ogoče ugotoviti, da j e očitno p opolnoma splošna in odprta 
določba. Člen 78(3) Carinskega zakonika iz leta 1992 n amreč ni določal no bene ex ante izključitve 
nekaterih podatkov v carinski d eklaraciji, ker jih ni mo goče spremeniti. 
Glej v tem s mislu sodbo z dne 10. decembra 2015 , Veloserviss (C-427/14, EU:C:2015 :803, točka 25). Č e bi bil namen, da b i 
nekateri podatki v carinski deklaraciji – ko t je identiteta deklaranta – ostali nedotakljivi in se ne bi 
smeli spremeniti z mehanizmom iz člena 78(3), bi zakono dajalec Unije to zlahka d oločil. Nasprotno, 
kot je Sodišče navedlo v točki 63 sodbe Overland Footwear, 
Sodba z dne 20. oktobra 2005 ( C-468/03, EU:C:2005 :624). Glej v tem s mislu sodbo z dne 14. januarja 2010 , Terex Equipme nt in dr ugi 
(C-430/08 in C-431/08, EU:C:2010 :15, točka 56). člen 78(3) „ne razločuje me d napakami 
ali opustitvami, ki b i jih bilo mogoče popraviti, in tistimi, ki j ih ne bi bilo mogoče“.
40. V zvezi s sobesedilom i n cilji je res, da s o bile določbe v zvezi z identiteto deklaranta – ko t sta na 
obravnavi trdila tako c arinski u rad ko t tudi n izozemska v lada – omenjene v naslovu I Carinskega 
zakonika iz leta 1992 , me dtem ko j e bil člen 78 v naslovu IV, ki j e urejal carinsko d ovoljene rabe ali 
uporabe blaga. Ve ndar j e treba poudariti, da j e Sodišče odločilo, da j e v določenih okoliščinah 
deklaracije v zvezi z vrednostjo blaga m ogoče spremeniti, 
Glej sodbi z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 70), in z dne 20. decembra 2017 , Hamamatsu Photonics 
Deutschland (C-529/16, EU:C:2017 :984, točka 30). čeprav so bile določbe v zvezi s to 
vrednostjo del naslova II, ne pa naslova IV. Že samo to zadostuje, da s e ovrže trditev, da i me 
deklaranta ni moglo biti predmet popravkov, ki b i lahko b ili izvedeni na podlagi člena 78, samo zato, 
ker so bile določbe v zvezi z imenom deklaranta v drugem n aslovu Carinskega zakonika iz leta 1992 . 
Menim, da j e dejstvo, da j e zakono dajalec vstavil člen 78, pa tudi določbe v zvezi s pravno u reditvijo deklaracije (členi od 59 d o 77), v naslov IV 
o carinsko d ovoljeni rabi ali uporabi blaga, mogoče pojasniti že s tem, da j e glavni namen deklaracije določiti carinski postopek, ki s e uporabi. 
Zato je bilo nujno d oločiti pravno u reditev, ki ve lja za to deklaracijo, preden se opredelijo njene posledice.
21
22
23
24
25
21
22
23
24
25
ECLI:EU:C:2020 :108 9SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
41. Vsekakor je treba navesti, kot je Sodišče izpostavilo v sodbi Terex Equipme nt in dr ugi, da j e „logika 
tega člena [v tem, da s e prilagodi] carinski postopek dejanskem u položaju“. 
Sodba z dne 14. januarja 2010 , Terex Equipme nt in dr ugi (C-430/08 in C-431/08, EU:C:2010 :15, točka 56). S tega vidika č len 78(3) 
enostavno da u činek pravici popraviti pisno n apako v okviru Carinskega zakonika iz leta 1992 , kadar 
je to primerno i n utemeljeno. Obstoj take s plošne pravice popraviti pisno n apako je seveda d obro 
uveljavljena značilnost javnega prava v vseh dr žavah članicah.
42. Podobno s e ne strinjam z mnenjem, v skladu s katerim b i carinski organi, če bi bila spremem ba 
imena deklaranta dovoljena, imeli težave p ri upoštevanju roka, določenega v členu 236(2) Carinskega 
zakonika iz leta 1992 , da s poročijo kon čni znesek da jatev, ki j ih je treba plačati. Da bi deklaracija 
ostala pravilna in da b i torej do take n adomestitve p rišlo, bi vsaka s premem ba imena deklaranta, 
vključno z njegovim n aslovom, pravzaprav nujno p omenila, da b i bilo treba podrobnosti v zvezi 
z deklarantom p osodobiti. Zato se ne zdi ve rjetno, da b i spremem ba imena deklaranta povzročila 
kakršne ko li posebne težave carinskim organom pri upoštevanju tega roka. 
Da bi se ta spremem ba lahko i zvedla, je bilo treba prejšnjemu deklarantu podeliti pooblastilo, saj je lahko s lednji v skladu s členom 5(4) 
Carinskega zakonika iz leta 1992 s amo pod tem p ogojem p redlagal to spremem bo v imenu no vega deklaranta. Poleg tega je treba poudariti, da 
se člen 78 n anaša na spremem bo deklaracije, ne pa njeno n adomestitev, zato je bilo treba šteti, da j e no vi deklarant vstopil v pravice in 
obveznosti prejšnjega deklaranta, vključno v zvezi s kakršnim ko li rokom.43. Obveznost, ki j o je člen 5(4) Carinskega zakonika iz leta 1992 j asno n alagal, in sicer, da m ora vsak 
zastopnik navesti, da n astopa v imenu zastopane osebe, kaže na to, da j e mogoče, da j e omem ba imena 
deklaranta v določenih okoliščinah pomenila napako v smislu člena 78 tega zakonika, ki j e bila – ko t 
bom pojasnil spodaj – ravno e den od pogojev za uporabo te določbe.
44. V tem o kviru bi dalje opozoril, da j e člen 76(1)(a) tega zakonika d oločal, da z a to, da b i se izvajanje 
formalnosti in postopkov čim b olj poenostavilo in zagotovila pravilnost izvajanja operacij, carinski 
organi dovolijo pod pogoji, določenimi v skladu s postopkom o dbora, da d eklaracija ne vsebuje 
nekaterih zahtevanih podatkov. To po navadi d okazuje, da ra zen v primeru določenih izjem, ki j ih 
bom predstavil spodaj, vsebina deklaracije ni nujno takoj in v celoti točno d oločena.
45. Res je, da j e Sodišče morda v časih da lo vtis, da t o določbo nerado razlaga preširoko. Na primer, 
Sodišče je odločilo, da s e je, ker Carinski zakonik iz leta 1992 o d carinskih organov ni zahteval, da t o 
sistematično p reverjajo, od deklaranta pričakovalo, da c arinskim o rganom p redloži popolne in točne 
podatke. 
Člen 199 U redbe Komisije (EGS) št. 2454 /93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913 /92 o carinskem z akoniku 
Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3) prav tako d oloča, da j e deklarant odgovoren za točnost podatkov, 
navedenih v deklaraciji. Ker pa je ta uredba predpis nižjega ranga, ki j e bil poleg tega delno ra zveljavljen zaradi kr šitve d oločb Carinskega 
zakonika iz leta 1992 ( glej sodbo z dne 12. oktobra 2017 , X, C -661/15, EU:C:2017 :753, točka 67), je ni mogoče upoštevati pri ra zlagi določb tega 
zakonika. Ta obveznost bi logično v ključevala tudi n ačelo n epreklicnosti že sprejete carinske 
deklaracije, izjeme o d tega načela pa so strogo določene z zakono dajo U nije na tem p odročju. 
Glej sodbo z dne 15. septembra 2011 , DP g rup (C-138/10, EU:C:2011 :587, točki 40 in 41). Načelo nepreklicnosti deklaracije pa očitno b olj 
ustreza položaju, ki j e bil razširjen pred sprejetjem C arinskega zakonika iz leta 1992 . V skladu s tem z akonikom je zaradi s prejetja člena 78 in 
možnosti razveljavitve d eklaracije, določeni v členu 66, obstoj takega načela očitno b olj vprašljiv. 
Sodišče je v zvezi s tem p rav tako ra zsodilo, da j e naknadna uskladitev t ransakcijske v rednosti 
omejena na posebne položaje, ki s e nanašajo zlasti na slabo ka kovost proizvoda a li napake, odkrite po 
njegovi sprostitvi v prosti promet. 
Glej v tem s mislu sodbo z dne 20. decembra 2017 , Hamamatsu Photonics Deutschland (C-529/16, EU:C:2017 :984, točke o d 30 d o 34). Poleg 
tega je bilo Sodišče v sodbi z dne 17. septembra 2014 , Baltic Agro (C-3/13, EU:C:2014 :2227 ), povprašano o veljavnosti člena 66 C arinskega 
zakonika iz leta 1992 . Nacionalno s odišče je dvomilo, ali bi ta določba lahko kr šila načelo enakega obravnavanja, saj ni dovoljevala, da b i se 
nepravilna carinska d eklaracija razveljavila, da b i se popravil prejemnik blaga. V zvezi s tem j e Sodišče odgovorilo nikalno, ne da b i podvomilo 
v to premiso. Nasprotno, Sodišče je spomnilo na obveznost deklaranta, da p redloži čim točnejše podatke (glej točke o d 41 d o 46 te sodbe).
26
27
28
29
30 31
32
33
34
26
27
28
29
30
31
32
33
34
10 ECLI:EU:C:2020 :108SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
46. Vendar j e bila v številnih dr ugih sodbah podana manj ozka ra zlaga, pri ka teri se je raje oprlo na 
logiko, na ka teri temelji člen 78 C arinskega zakonika iz leta 1992 , in sicer, da s e carinski postopek 
uskladi z dejanskim položajem. 
Glej sodbo z dne 12. oktobra 2017 , Tigers (C-156/16, EU:C:2017 :754, točka 31). Sodišče je da lje poudarilo, da t a določba ne razlikuje me d napakami 
ali opustitvami, ki b i jih bilo mogoče popraviti ali spremeniti, in tistimi, ki j ih ne bi bilo mogoče. 
Glej sodbi z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 63), in z dne 27. februarja 2014 , Greencarrier Freight 
Services Latvia (C-571/12, EU:C:2014 :102, točka 33). Te 
sodbe so torej štele, da j e treba izraz „netočni ali nepopolni podatki“ razlagati tako, da z ajema hkrati 
tehnične napake a li opustitve in nepravilno ra zlago prava, ki s e uporablja. Ta del sodne prakse 
dokazuje, da j e bilo m ogoče zahtevati spremem bo deklaracije ne samo v primeru tehnične napake, 
ampak tudi v primeru opustitev ali napačne razlage prava, ki s e uporablja. 
Glej na primer sodbe z dne 14. januarja 2010 , Terex Equipme nt in dr ugi (C-430/08 in C-431/08, EU:C:2010 :15, točka 56); z dne 12. julija 2012 , 
Südzucker in dr ugi (C-608/10, C-10/11 in C -23/11, EU:C:2012 :444, točka 47); z dne 16. oktobra 2014 , VAEX V arkens- en Vee handel 
(C-387/13, EU:C:2014 :2296 , točka 50), in z dne 10. julija 2019 , CEVA Freight H olland (C-249/18, EU:C:2019 :587, točka 32).47. Sodišče je tako ra zsodilo, da j e carinsko d eklaracijo mogoče spremeniti v zvezi z vrednostjo blaga, 
Glej sodbo z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 70). Ve ndar j e Sodišče v točki 30 s odbe z dne 
20. decembra 2017 , Hamamatsu Photonics Deutschland (C-529/16, EU:C:2017 :984), razsodilo, da s o zadeve, v katerih je dopuščena naknadna 
uskladitev transakcijske vrednosti, omejene na posebne položaje, ki s e nanašajo zlasti na slabo ka kovost proizvoda a li napake, odkrite po njegovi 
sprostitvi v prosti promet. 
šifro za določitev carinskega režima, ki ve lja za blago deklaranta, 
Glej sodbo z dne 14. januarja 2010 , Terex Equipme nt in dr ugi (C-430/08 in C-431/08, EU:C:2010 :15, točka 65). ali izvoznikovim imenom. 
Glej sodbo z dne 12. julija 2012 , Südzucker in dr ugi (C-608/10, C10/11 in C-23/11, EU:C:2012 :444, točka 47). Sodišče 
je prav tako ra zsodilo, da b i bilo mogoče na deklaraciji spremeniti njen da tum, tako da b i se navedel 
poznejši datum, ko j e izvoznik imel veljavno izvozno d ovoljenje. 
Glej sodbo z dne 16. oktobra 2014 , VAEX Varkens- en Vee handel (C-387/13, EU:C:2014 :2296 , točka 52).48. V vseh teh zadevah je Sodišče prišlo do te ugotovitve s sklicevanjem n a dve osnovni načeli, in sicer, 
da je logika č lena 78, da s e carinski p ostopek uskladi z dejanskim p oložajem, in da t a določba ne 
razlikuje me d napakami ali opustitvami, ki b i jih bilo m ogoče popraviti, in tistimi, ki j ih ne bi bilo 
mogoče. S katerega ko li zornega ko ta bi uporaba teh načel dopuščala m ožnost spremem be imena 
deklaranta. 
Res je, da j e Sodišče odločilo, da i majo carinski organi široko di skrecijsko p ravico, da o dločijo, ali se deklarantovi zahtevi za spremem bo ugodi 
ali ne. Glej sodbo z dne 10. decembra 2015 , Veloserviss (C-427/14, EU:C:2015 :803, točka 27). Vendar j e treba to izjavo umestiti v okvir, in sicer, 
da s e nanaša na možnost uprave, da i zvede pregled po uradni dolžnosti. V zvezi s tem, kar s ledi predlogu za spremem bo, je glede na zgoraj 
omenjeno s odno p rakso Sodišča ta diskrecijska p ravica očitno ra zmeroma omejena. Menim, da j e bila uporaba izraza „lahko“ v členu 78 
pojasnjena s tem, da t a določba priznava tako m ožnost uprave, da p opravi določen podatek, ko t tudi o bstoj pravice deklaranta, da z ahteva 
spremem bo deklaracije.49. Po m ojem m nenju je to utemeljeno s ciljem c arinskega zakonika iz leta 1992 , ki s e je v skladu 
s peto uvodno i zjavo tega zakonika n anašal na zagotovitev p ravilne uporabe da vkov, ki j ih določa, 
s tem, da s e zagotovijo hitri in učinkoviti postopki v interesu tako g ospodarskih subjektov ko t carinskih 
organov, pri čemer zadnjenavedeni niso zavezani opravljati sistematičnih pregledov vsega blaga, ki j e 
predmet carinske d eklaracije, tako da s e carinske formalnosti in nadzor v skladu s šesto uvodno izjavo 
tega zakonika zmanjšajo na minimum. 
Glej sodbo z dne 27. februarja 2014 , Greencarrier Freight S ervices Latvia (C-571/12, EU:C:2014 :102, točka 32). Glej tudi s odbo z dne 
15. septembra 2011 , DP g rup (C-138/10, EU:C:2011 :587, točka 37). Drugače od drugih pravnih sistemov, v katerih mora deklarant 
zgolj predložiti dejanske p odatke o blagu, je ta zakonik dolžniku n aložil obveznost, da s vojo deklaracijo 
napiše tako, da g a zavezuje. Ta formula je carinskim organom omogočila, da s voj nadzor izvajajo hitreje 
in učinkoviteje.
35
36
37
38
39
40
35
36
37
38
39
40
ECLI:EU:C:2020 :108 11SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
50. Vendar b i bilo treba priznati, da j e to zahtevalo tudi trud gospodarskih subjektov, da ra zlagajo 
pravna besedila, ki s o pogosto zapletena. V teh okoliščinah se bona fide n apakam n i mogoče izogniti. 
Člen 78 C arinskega zakonika iz leta 1992 j e bil zasnovan, da z a to poskrbi in da o mogoči carinskim 
organom, da p opravijo take n apake v saj tam, kjer bi to lahko s torili tako, da n e bi povzročali škode 
legitimnim p ravicam in interesom dr ugih (tudi ne carinskim organom). Vse to potrjuje sodna praksa 
Sodišča, v kateri je do zdaj priznalo le tri okoliščine, v katerih je mogoče zagovarjati pravico carinskih 
organov, da z avrnejo zahtevo za spremem bo carinske d eklaracije. 
Kot te tri okoliščine, bi bilo mogoče iz člena 66(1) Carinskega zakonika iz leta 1992 i zpeljati tudi, da j e tako izbiro načeloma mogoče spremeniti 
le z razveljavitvijo.51. Prvi razlog za zavrnitev izhaja iz me dsebojnega učinkovanja členov 65 in 78 C arinskega zakonika iz 
leta 1992 . Ker je člen 78 ve ljal samo za zahteve z a spremem be, uveljavljane po prepustitvi blaga, to je 
na stopnji, ko t očnosti podatkov v zvezi z zadevnim b lagom n i bilo ve č mogoče preverjati, je treba 
člen 78 n ujno ra zlagati tako, da n i dopuščal spremem be podatkov v zvezi z naravo ali značilnostmi 
blaga, omenjenega v deklaraciji. 
Glej sodbi z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 47), in z dne 16. oktobra 2014 , VAEX V arkens- en 
Veehandel (C-387/13, EU:C:2014 :2296 , točka 53). Vendar, kot je Sodišče razsodilo v sodbi z dne 12. julija 2012 , Südzucker in dr ugi (C-608/10, 
C-10/11 in C-23/11, EU:C:2012 :444, točka 50), zgolj dejstvo, da f izični pregled blaga ni mogoč, ne pomeni, da p onovni pregled deklaracije ni bil 
mogoč. Samo če bi bili taki pregledi nujni zaradi s kladnosti in izpolnjevanja ciljev zakono daje Evropske u nije, bi se lahko tak razlog uporabil za 
zavrnitev zahteve z a spremem bo. Zlasti ta okoliščina ni preprečevala naknadnega nadzora kv alifikacije blaga, ki j e bila izvedena na podlagi opisa 
tega blaga v deklaraciji. Glej sodbi z dne 22. novembra 2012 , Digitalnet in dr ugi (C-320/11, C-330/11, C-382/11 in C-383/11, EU:C:2012 :745, 
točke o d 65 d o 67), in z dne 27. februarja 2014 , Greencarrier Freight Services Latvia (C-571/12, EU:C:2014 :102, točka 36).52. Drugi razlog za zavrnitev, ki p osredno i zhaja iz prepovedi zlorabe pravic, je nastal, ko j e bilo 
verjetno, da b o zahteva povzročila škodo ciljem, ki j im sledi carinska zakono daja. 
Glej zlasti sodbi z dne 16. oktobra 2014 , VAEX Varkens- en Vee handel (C-387/13, EU:C:2014 :2296 , točka 54), in z dne 5. oktobra 2006 , AS M 
Lithography (C-100/05, EU:C:2006 :645, točka 43).53. Tretji razlog za zavrnitev je bil, če podatek, ka terega spremem ba se zahteva, ni bil naveden 
namenoma, in ne zaradi n apake. 
Glej, na primer, sodbo z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 69).54. V nasprotju z argumentom, ki s o ga navedli nemški carinski urad t er češka in nizozemska v lada, 
Sodišče dejansko n i nikoli izključilo nekaterih podatkov iz deklaracije iz obsega uporabe člena 78 
Carinskega zakonika iz leta 1992 z obrazložitvijo, da s o bili povezani z bistvom d eklaracije. Razen 
dejstva, da v besedilu te določbe taka ex ante izključitev n i bila nikjer omenjena, naj opozorim, da j e 
Sodišče sprejelo – ko t je omenjeno z goraj – da j e bilo da tum, ko j e bila deklaracije predložena, mogoče 
spremeniti, pri čemer je načeloma tak podatek v upravnem p ravu prav tako p omem ben ko t identiteta 
deklaranta. 
Glej sodbo z dne 14. januarja 2010 , Terex Equipme nt in dr ugi (C-430/08 in C-431/08, EU:C:2010 :15, točka 51). P oleg tega je sodbo T erex m ogoče ra zumeti tudi t ako, da j e deklaracijo m ogoče 
spremeniti v zvezi z izbranim c arinskim p ostopkom, čeprav je b ila d eklaracija v skladu 
s členoma 4(17) in 59(1) Carinskega zakonika iz leta 1992 d ejanje, s katerim je deklarant izrazil svojo 
voljo, da da b lago v poseben carinski postopek. N azadnje, Sodišče je prav tako ra zsodilo, da b i bilo 
ime i zvoznika m ogoče spremeniti, čeprav je podelitev f inančnih ugodnosti odvisna od id entitete 
izvoznika. 
Glej sodbo z dne 14. januarja 2010 , Terex Equipme nt in dr ugi (C-430/08 in C-431/08, EU:C:2010 :15, točke o d 53 d o 66). V tej zadevi je carinski 
organ, ki j e deloval v imenu dr užbe Terex ali ku pcev, na izvozni deklaraciji navedel šifro za carinski p ostopek 10 00, ki o značuje izvoz 
skupnostnega blaga, namesto šifre 31 51 z a ponovni izvoz blaga, za ka tero ve lja oprostitev da jatev. Sodišče je v točki 65 o dločilo, da č len 78 
Carinskega zakonika iz leta 1992 d ovoljuje spremem bo izvozne deklaracije, tako da s e spremeni šifra. Če se je Sodišče na splošno i zreklo 
o področju uporabe člena 78 C arinskega zakonika, je mogoče to sodbo razumeti tako, da j e bilo ugotovljeno, da j e pravica do spremem be izbire 
carinskega postopka v skladu s členom 78 C arinskega zakonika o bstajala, če je bil carinski postopek uporabljen napačno in so bili ogroženi cilji 
Carinskega zakonika iz leta 1992 . Rešitev, do ka tere je prišlo Sodišče v tem p rimeru, je mogoče razumeti tudi tako, da j e omejena na položaje, 
ki vključujejo napako p ri izbrani šifri. Za ugotovitev S odišča bi bilo zato mogoče šteti, da j e omejena na dovoljenje spremem be carinskih šifer, 
ki n iso združljive z izbranim c arinskim p ostopkom, in ne, da p omeni splošno p ravico do spremem be carinskega postopka, izbranega 
v deklaraciji. Čeprav v opisu dejanskega stanja ni pojasnjeno, ali je deklaracija poleg navedene šifre vsebovala izbran carinski postopek, bi bila 
po m ojem m nenju ta dr uga m ožnost razumevanja prepričljivejša. Glede na člen 66 in ke r je izbira c arinskega postopka kl jučni element 
deklaracije, bi bilo to namreč mogoče spremeniti le z razveljavitvijo.
41
42
43
44
45
41
42
43
44
45
12 ECLI:EU:C:2020 :108SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
55. Argument, da b i spremem ba imena deklaranta pripeljala do ra zveljavitve d eklaracije, vsekakor 
temelji na premisi, da j e razlika me d spremem bo in ra zveljavitvijo deklaracije odvisna od podatkov 
v deklaraciji, ki b i jih bilo treba spremeniti. Vendar j e člen 66 C arinskega zakonika iz leta 1992 d oločal 
možnost razveljavitve s amo v dveh primerih, in sicer, če je deklarant dokazal, da j e bilo blago 
pomotoma deklarira no z a carinski p ostopek, ki j e naveden v tej deklaraciji, ali da z aradi p osebnih 
okoliščin vnos blaga v carinski postopek, za katero je bilo deklarira no, ni bil več upravičen. 
Res je, da j e člen 66(2) določal, da b i bila deklaracija v določenih primerih lahko ra zveljavljena, potem ko j e bilo blago prepuščeno. Vendar t a 
določba ni imela učinka ra zširitve p odročja uporabe člena 66, ampak je samo dopuščala razveljavitev p o odobritvi prepustitve v določenih 
primerih, ki p a so vseeno s padali na področje uporabe člena 66, kot je bilo določeno v njegovem p rvem o dstavku. V praksi 
to pomeni, da b i do razveljavitve lahko p rišlo predvsem, če bi se gospodarski subjekt nazadnje odločil, 
da n e izvede carinske o peracije ali če se je carinsko d ovoljena raba ali uporaba blaga spremenila. 
Seveda je, kot sem p ojasnil v točkah 26 in 56 teh sklepnih predlogov, glavni namen carinske d eklaracije dati blago v poseben carinski postopek.56. To dr ugo hipotezo bi bilo sicer mogoče utemeljeno ra zumeti tako, da o mejuje področje uporabe 
člena 78 s tem, da b i bilo m ogoče izbiro carinskega postopka, takoj ko j e primarni namen carinske 
deklaracije sporen, spremeniti samo z razveljavitvijo upoštevne carinske d eklaracije. Da bi se ohranil 
polni učinek (effet utile) člena 66, bi ga bilo m ogoče šteti za edini podatek, ki z a to, da s e popravi, 
zahteva razveljavitev d eklaracije. Ve ndar s e zdi, da j e Sodišče, kot je bilo omenjeno z goraj, razsodilo, 
da b i bilo mogoče carinski režim, pod ka terega je deklarant dal blago, spremeniti s členom 78. 
Glej sodbo z dne 14. januarja 2010 , Terex Equipme nt in dr ugi (C-430/08 in C-431/08, EU:C:2010 :15, točka 56).57. Zunaj tega okvira s e vsekakor zdi, da ra zlika me d ra zveljavitvijo in popravkom n i temeljila 
v glavnem n a naravi podatkov, ki b i jih bilo treba spremeniti. Če nekega drugega podatka n e bi bilo 
mogoče spremeniti, bi to namreč bistveno o mejilo možnost carinskih organov, da d oločijo carinski dolg 
v višini, ki b i morala biti dolgovana glede na dejanski položaj. Mogoče je tudi pripomniti, da č e bi se 
štelo, da j e mogoče določene podatke p opraviti samo z razveljavitvijo, teh podatkov ne bi nikoli bilo 
mogoče spremeniti na pobudo uprave, tudi kadar b i bilo to nujno, saj uprava ne bi mogla nadomestiti 
deklaranta in pripraviti nove d eklaracije.
58. Glede na obstoječo sodno p rakso edino ra zlikovanje me d razveljavitvijo in spremem bo temelji na 
njunih učinkih. V primeru zahteve z a razveljavitev, če se ta sprejme, carinski dolg ne obstaja ve č. 
Glej člen 233 C arinskega zakonika iz leta 1992 . 
Deklarant nima ve č obveznost plačila carinskega dolga. V primeru spremem be pa se lahko z nesek 
dolga poveča ali zmanjša, vendar p a še naprej obstaja. 
Sodba z dne 15. septembra 2011 , DP g rup (C-138/10, EU:C:2011 :587), te ugotovitve n e izpodbija. Čeprav se sodišče v tej zadevi, ki s e je 
nanašala na napako p ri izračunu, sklicuje na možnost razveljavitve, iz te sodbe ne izhaja, da j e Sodišče odločilo o možnosti take ra zveljavitve 
v primeru, kakršen je obravnavani v postopku v glavni stvari v navedeni zadevi. Sodišče je zgolj odgovorilo na zastavljeno vp rašanje, tako da j e 
opozorilo na to, da s odišče sicer ni moglo ra zveljaviti deklaracije, vendar j e deklarant lahko v nekaterih primerih prosil za ra zveljavitev 
deklaracije. Menim, da d ejstvo, da S odišče ni želelo zavzeti stališča glede možnosti razveljavitve v okoliščinah, ka kršne so obravnavane v tej 
zadevi, jasno i zhaja iz dejstva, da p ri predstavitvi pravnega okvira S odišče niti ni opredelilo, kateri primeri ra zveljavitve so bili dovoljeni po 
izvedbeni uredbi.59. Glede na te tri ra zloge za zavrnitev, ki j ih je Sodišče priznalo, ni mogoče šteti, da j e spremem ba 
imena deklaranta izključena iz področja uporabe člena 78.
60. Prvič, ime d eklaranta ni imelo nič opraviti z blagom. Tako n ikakor ni bilo verjetno, da b i odobritev 
prepustitve vp livala na preverjanje točnosti tega podatka a li tega, ali deklarant izpolnjuje pogoje za 
predložitev carinske d eklaracije.
61. Drugič, ne zdi se verjetno, da b i spremem ba identitete deklaranta spodkopala cilje carinskih pravil. 
Nasprotno, cilj, ki m u kon kretno s ledi člen 78, in sicer, da s e carinski postopek uskladi z dejanskim 
položajem, podpira u gotovitev, da b i moralo biti tak popravek mogoče narediti.
46
47
48
49
50
51
52
46
47
48
49
50
51
52
ECLI:EU:C:2020 :108 13SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
62. Ne gre pa za to, da n e upoštevam povečane nevarnosti goljufije, ki b i jo lahko p omenila pravica do 
spremem be deklaracije. Seveda j e boj proti goljufiji tudi e den od ciljev C arinskega zakonika i z 
leta 1992 . 
Glej sodbo z dne 16. oktobra 2014 , VAEX Varkens- en Vee handel (C-387/13, EU:C:2014 :2296 , točka 54). Ve ndar ve rjamem , da v skladu s Carinskim z akonikom i z leta 1992 v primeru 
deklarantovega imena taka spremem ba ni povzročila znatnega povečanja te nevarnosti. Deklaranta se 
pravzaprav ne bi smelo zamenjati z uvoznikom in izvoznikom. Kot je določal člen 64(1) tega zakonika, 
da b i bila opredeljena ko t deklarant, je morala oseba zgolj biti sposobna, da „lahko s ama ali preko 
druge osebe pristojni carinski službi predloži zadevno b lago in vse dokumente, potrebne zaradi 
uporabe določb o carinskem p ostopku, za katerega je blago deklarira no“. 
Glej tudi sodbi z dne 14. maja 1996 , Faroe Seafood in dr ugi (C-153/94 in C-204/94, EU:C:1996 :198, točki 108 in 109), in z dne 7. aprila 2011 , 
Sony Su pply Ch ain Solutions (Europe) (C-153/10, EU:C:2011 :224, točka 28).63. Res je, da s o zunaj Carinskega zakonika iz leta 1992 dr uga carinska p ravila odobritev n ekaterih 
ugodnosti, kot je pravica do preferencialne tarife ali izvoznega nadomestila, pogojevala s tem, da j e 
uvoznik ali izvoznik blaga deklarant. Na primer, v postopku v glavni stvari je člen 24 U redbe Komisije 
(ES) št. 1291 /2000  
Uredba (ES) št. 1291 /2000 z dne 9. junija 2000 o določitvi skupnih podrobnih pravil za uporabo sistema uvoznih in izvoznih dovoljenj in potrdil 
o vnaprejšnji določitvi za kme tijske p roizvode (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 29, str. 145). določal, da m ora c arinsko d eklaracijo podati imetnik ali, če je to primerno, 
prevzemnik dovoljenja ali potrdila, ali njun zastopnik v smislu člena 5(2) Carinskega zakonika iz 
leta 1992 .
64. Vendar j e bila nevarnost goljufije v položaju, v katerem j e bilo deklarantovo ime s premenjeno tako, 
da je ustrezalo imenu uvoznika ali izvoznika, nevtralizirana s pravili, ki u rejajo odobritev teh ugodnosti 
in ki s o nalagala določene obveznosti zadevni osebi kot uvozniku a li izvozniku. 
Glej na primer sodbe z dne 12. julija 2012 , Südzucker in dr ugi (C-608/10, C-10/11 in C-23/11, EU:C:2012 :444, točka 56); z dne 16. oktobra 
2014 , Nordex Food (C-334/13, EU:C:2014 :2294 , točka 59), in z dne 16. oktobra 2014 , VAEX V arkens- en Vee handel (C-387/13, 
EU:C:2014 :2296 , točka 34).65. Poleg tega, če je bila deklaracija spremenjena tako, da j e ime d eklaranta ustrezalo imenu uvoznika 
ali izvoznika, zato da b i temu omogočila, da p ridobi pravico do preferencialne tarife ali izvoznega 
nadomestila, taka s premem ba ni da la tej osebi no bene neupravičene prednosti, ampak ji je bolj 
omogočila, da p ridobi ugodnost, do ka tere bi bila upravičena, če bi bila prvotno o menjena ko t 
deklarant. 
Glej v tem s mislu sodbo z dne 12. julija 2012 , Südzucker in dr ugi (C-608/10, C-10/11 in C-23/11, EU:C:2012 :444, točka 66). V primeru, kakršen je v postopku v glavni stvari, torej nevarnost goljufije ostaja enaka, če 
se ko ličine uvoženega blaga odbijejo od uvoznikovih potrdil.
66. Poleg pravil, ki u rejajo uvozna potrdila ali izvozna nadomestila, 
Glej, na primer, sodbo z dne 13. marca 2014 , SICES in dr ugi (C-155/13, EU:C:2014 :145). so dr uge določbe Carinskega 
zakonika iz leta 1992 z natno o mejile nevarnost goljufije, ki b i lahko b ila posledica spremem be imena 
deklaranta. Zlasti je mogoče ugotoviti naslednje.
67. Prvič, člen 74(1) Carinskega zakonika iz leta 1992 j e določal, da j e treba carinski dolg plačati ali 
zavarovati pred prepustitvijo. 
Glej člen 192 C arinskega zakonika iz leta 1992 . Ker se je na eni strani člen 78 u porabil, ko j e bila ta prepustitev 
odrejena in ko j e bil carinski dolg plačan ali zavarovan, in ke r bi na dr ugi strani vsakršen popravek 
identitete deklaranta nujno p ovzročil, da b i no v deklarant vstopil v pravice in obveznosti prvega 
deklaranta, se je lahko i me d eklaranta spremenilo, samo če se je lahko o bstoječe zavarovanje ali 
plačilo preneslo na no vega deklaranta ali če je ta bodisi plačal carinski d olg bodisi zagotovil no vo 
zavarovanje. Nevarnost neplačila carinskega dolga se torej v praksi ne zdi nič večja samo zato, ker se 
je spremenilo ime d eklaranta.
53
54
55
56
57
58
53
54
55
56
57
58
14 ECLI:EU:C:2020 :108SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
68. Drugič, v zvezi z uvozom, kakršen je obravnavani v postopku v glavni stvari, je člen 201(3), drugi 
pododstavek, C arinskega zakonika iz leta 1992 d oločal, da s e, če je carinska d eklaracija izdelana na 
podlagi nepravilnih podatkov, „lahko t udi o sebe, ki s o zagotovile te podatke, potrebne za izdelavo 
deklaracije, in so ve dele ali bi morale ve deti, da s o bili ti podatki n apačni, v skladu z veljavnimi 
nacionalnimi predpisi štejejo za dolžnike“. Ker je prvi deklarant nujno m oral predložiti ostale podatke, 
navedene v deklaraciji, bi se ga lahko, če bi se ti izkazali za napačne, tudi štelo za zavezanega za 
carinski dolg.
69. Glede na to pravilo predvsem n isem p repričan, kot je trdila nizozemska v lada, da b i bilo treba 
spremem bo imena deklaranta vsekakor dovoliti samo za spremem be, ka terih p osledica je bila 
spremem ba neposrednega zastopanja v posredno z astopanje, saj bi samo zadnje omogočilo prvotnemu 
deklarantu, da o stane dolžnik carinskega dolga. Glede na besedilo člena 201(3), drugi pododstavek, 
Carinskega zakonika iz leta 1992 b i prvotni deklarant, tudi če se je ime d eklaranta spremenilo, da b i 
se odražalo dejstvo, da p rvotno o menjeno o sebo zastopa no vi deklarant, ve rjetno o stal dolžnik 
carinskega dolga, saj je bil ta tisti, ki j e prvotno p redložil podatke.
70. Tretjič, poudariti je treba, da s o morali biti zato, da b i novi deklarant pridobil katero ko li povračilo, 
izpolnjeni pogoji iz člena 236 C arinskega zakonika iz leta 1992 .
71. Glede argumentov v zvezi z negotovostmi, ki b i jih spremem ba deklarantovega imena ustvarila za 
carinske o rgane, se te zdijo posledica odločitev z akono dajalca U nije, prvič, da d ovoli popravek 
deklaracije po odobritvi prepustitve, in dr ugič, da z agotovi enako p riložnost za spremem bo bodisi na 
pobudo uprave b odisi na pobudo deklaranta. 
Res je, da v saka s premem ba deklaracije povzroči stroške u pravi, ampak ke r člen 78(3) določa, da m orajo biti spremem be izvedene „ob 
upoštevanju vseh sprejetih predpisov“, so države članice lahko, če so tako h otele, prevalile te stroške n a deklaranta. Tako s o lahko b ili vsi podatki, ki s o jih carinski organi 
lahko spremenili po uradni dolžnosti, tudi predmet zahteve d eklaranta v tem s mislu. 
Glej v tem s mislu sodbo z dne 10. decembra 2015 , Veloserviss (C-427/14, EU:C:2015 :803, točka 41).72. Ker člen 78 C arinskega zakonika i z leta 1992 n i izključeval imena deklaranta iz m ožnosti 
morebitnih spremem b in ke r je nacionalno s odišče očitno izključilo, da b i šlo za zlorabo pravic, 
Glej točke o d 51 d o 53 teh sklepnih predlogov. je 
zato, da b i se ugotovilo, ali so carinski organi v postopku v glavni stvari s meli zavrniti spremem bo 
imena deklaranta, odločilno vp rašanje, ki g a je še treba preučiti, ali je bila navedba imena deklaranta 
posledica resnične napake a li nesporazuma, ali pa je bila namerna. 
Glej v tem s mislu sodbi z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 47 in naslednje), in z dne 14. januarja 
2010 , Terex Equipme nt in dr ugi (C-430/08 in C-431/08, EU:C:2010 :15, točka 56 in naslednje). Po m ojem m nenju je to prava 
narava diskrecijske p ravice, podeljene carinskim o rganom v skladu s členom 78(1) tega zakonika (da 
„[…] lahko […] deklaracije ponovno p regledajo“), ker če je na podlagi preučitve zahteve z a spremem bo 
jasno, da d eklaracija ne odraža pravega stanja, potem j o je načeloma treba spremeniti, razen če bi to 
škodovalo ciljem, ki j im sledi carinska zakono daja in zato škodovalo legitimnim pravicam in interesom 
drugih strank in zlasti finančnim interesom U nije, v imenu ka tere carinski organi pobirajo da jatve.
73. Za odgovor na vp rašanje, ki g a je postavilo nacionalno s odišče, je torej treba ugotoviti, ali je 
mogoče v okoliščinah, ka kršne so v postopku v glavni stvari, omem bo dr užbe Pfeifer & L angen ko t 
deklaranta obravnavati kot posledico napake.
74. Tudi tu je Sodišče razmeroma široko ra zlagalo ta pojem. Sodišče je na primer odločilo, da p ojem 
„napaka“ vključuje nenamerne opustitve, celo v primerih, v katerih se zdi, da j e bil obstoj takih 
opustitev izpeljan samo iz dejstva, da j e deklarant vložil zahtevo za spremem bo deklaracije. 
Glej v tem s mislu sodbi z dne 20. oktobra 2005 , Overland Footwear (C-468/03, EU:C:2005 :624, točka 63), in z dne 10. julija 2019 , CEVA Freight 
Holland (C-249/18, EU:C:2019 :587, točka 32). V sodbi 
CEVA F reight H olland 
Sodba z dne 10. julija 2019 ( C-249/18, EU:C:2019 :587). je Sodišče odločilo, da d eklarant lahko z ahteva spremem bo transakcijske
59
60
61
59
60
61
ECLI:EU:C:2020 :108 15SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
 vrednosti blaga, pri čemer je določitev te vrednosti odvisna od izbire me tode izračuna, 
Uvoznik me d cenami, dogovorjenimi za vsako o d teh prodaj, pravzaprav prosto izbere ceno, ki j o bo uporabil kot osnovo za določitev carinske 
vrednosti zadevnega blaga, če lahko gl ede cene, ki j o je izbral, carinskim organom predloži vse podatke in dokumente, ki j ih potrebujejo (prav 
tam, točka 25). če je bila taka 
zahteva podana ko t odziv na spremem bo, ki s o jo izvedli carinski organi v zvezi s tarifno p odštevilko. 
Glej sodbo z dne 10. julija 2019 , CEVA Freight H olland (C-249/18, EU:C:2019 :587, točke 26 in od 36 d o 39). 
Zdi se torej, da j e pojem n apake p okrival ne samo vsebinske n apake, ampak tudi vsako d eklaracijo, ki j e 
bila izdelana, ne da b i upoštevala carinsko p ravilo.
75. V postopku v glavni stvari o čitno n i dvoma, da j e prvotna navedba imena deklaranta posledica 
napake. V zvezi s tem p redložitveno s odišče navaja, da j e družba Pfeifer & L angen od dr užbe Zahărul 
Oradea dobila pooblastilo, da n astopa v njenem i menu. Glede tega je treba pripomniti, da j e točka 6 
pooblastila z dne 2. februarja 2012 d oločala:
„Zavedamo se, da z vložitvijo carinske d eklaracije postanemo deklarant v skladu s carinskim zakonikom 
in se zavezujemo, da b omo no sili stroške u voznih da jatev, ki b i jih dr užba Pfeifer & L angen KG plačala 
carinskem u uradu.“
76. Ta okoliščina, ki s e ne izpodbija, je po mojem m nenju dovolj, da s e ugotovi obstoj napake v smislu 
člena 78 C arinskega zakonika iz leta 1992 .
77. Res je, da „mora“ deklarant v skladu s členom 5(4) tega zakonika, ko n astopa za račun zastopane 
osebe, izjaviti, da n astopa v imenu zastopane osebe, pojasniti, ali gre za neposredno a li za posredno 
zastopanje, in imeti pooblastilo za zastopanje. Če torej deklarant nastopa za račun zastopane osebe, 
vendar t ega ne izjavi, krši člen 5(4), prvi pododstavek Carinskega zakonika iz leta 1992 .
78. Poleg tega je treba v tej zadevi opozoriti, da s o da včni organi uporabili preferencialno t arifo za 
družbo Pfeifer & L angen in odbili količino u voza od potrdil družbe Zahărul Oradea. Torej so carinski 
organi implicitno, a nujno z avzeli stališče, da j e dr užba Pfeifer & L angen nastopala za račun dr užbe 
Zahărul Oradea, pa tudi za svoj račun, kar j e domneva, ki j e v nasprotju s členom 5(2) Carinskega 
zakonika iz leta 1992 . Ta določba, ki j e izčrpna glede pravice zastopanja pred carinskimi organi, 
Glej sodbo z dne 7. aprila 2011 , Sony Su pply Ch ain Solutions (Europe) (C-153/10, EU:C:2011 :224, točka 30). 
namreč določa samo možnost nastopanja v imenu in za račun drugih ali pa v svojem i menu, a za račun 
drugih.
79. Res je, da č len 5(4), drugi pododstavek, Carinskega zakonika iz leta 1992 d oloča, da „[o]seba, ki n e 
izjavi, da n astopa v tujem i menu ali za tuj račun, ali ki i zjavi, da n astopa v tujem i menu in za tuj račun, 
pa ni pooblaščena, se šteje, da n astopa v svojem i menu in za svoj račun“. Vendar d ejstvo, da j e kršitev 
člena 5(4), prvi pododstavek, C arinskega zakonika iz leta 1992 m ogoče odpraviti z uporabo domneve, 
ne spremeni dejstva, da – ko t izhaja iz uporabe glagola „mora“ – se je od deklaranta zahtevalo, da 
izjavi, da n astopa v imenu ali za ra čun dr uge osebe. Zato deklarant, če se oseba ne sklicuje na 
pooblastilo, stori napako v smislu člena 78 C arinskega zakonika iz leta 1992 .
80. Ker je bilo pooblastilo priloženo k deklaraciji, v postopku v glavni stvari d okaza o obstoju takega 
pooblastila na datum deklaracije ni mogoče izpodbijati.
81. Glede na zgoraj navedeno je treba na vprašanje, ki g a je postavilo nacionalno s odišče, odgovoriti, da 
je treba člen 78 C arinskega zakonika iz leta 1992 ra zlagati tako, da s e, če je carinski deklarant navedel, 
da n astopa izključno v svojem i menu, čeprav mu je bilo naročeno, da v loži carinsko d eklaracijo za 
račun in v imenu tretje osebe, po prepustitvi blaga deklaracija lahko s premeni, da s e ko t deklarant 
navede zastopana oseba, če je mogoče dokazati obstoj takega pooblastila, preden je bila deklaracija 
predložena.
16 ECLI:EU:C:2020 :108SKLEPNIPREDLOGIG.HOGANA–ZADEVAC-97/19
PFEIFER&LANGEN
IV. Predlog
82. Glede na navedeno S odišču predlagam, naj na vp rašanje za predhodno o dločanje, ki g a je postavilo 
Finanzgericht D üsseldorf (finančno s odišče v Düsseldorfu, Nemčija), odgovori:
Člen 78 U redbe Sveta (EGS) št. 2913 /92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem z akoniku S kupnosti je 
treba ra zlagati tako, da s e, če je carinski d eklarant navedel, da n astopa izključno v svojem i menu, 
čeprav m u je bilo naročeno, da v loži carinsko d eklaracijo za ra čun in v imenu tretje osebe, po 
prepustitvi blaga deklaracija lahko s premeni, da s e ko t deklarant navede zastopana oseba, če je 
mogoče dokazati obstoj takega pooblastila, preden je bila deklaracija predložena.