ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Komisija s tem, da je sprejela člen 45(8) Uredbe št. 639/2014 o dopolnitvi Uredbe št. 1307/2013, v katerem je določeno dodatno merilo za to, da je površino mogoče uvrstiti med površine z ekološkim pomenom, na podlagi katerega so neavtohtone vrste izključene iz hitro rastočih panjevcev, zasajenih na površini, ki naj bi bila ekološkega pomena, ni prekoračila pooblastila iz člena 46(9)(a) Uredbe št. 1307/2013 o vzpostavitvi pravil za neposredna plačila kmetom v podpornih shemah v okviru skupne kmetijske politike. V skladu s to zadnjo določbo je Komisija namreč določila dodatno merilo za uvrstitev vrst površin iz člena 46(2) Uredbe št. 1307/2013 med površine z ekološkim pomenom. Niti v členu 46(9)(a) te uredbe niti v drugih določbah te uredbe ni določeno, da se to merilo ne more nanašati na vrsto, ki se lahko zasadi. Poleg tega omejitev iz člena 45(8) Uredbe št. 639/2014 prispeva k učinkoviti in skladni določitvi površin z ekološkim pomenom glede na cilj ohranitve biotske raznovrstnosti teh površin.

Poleg tega Komisija s sprejetjem navedene omejitve ni kršila pristojnosti in polja proste presoje držav članic za določitev drevesnih vrst, ki se lahko zasadijo za nastanek hitro rastočih panjevcev. Z Uredbo št. 1307/2013, zlasti s členom 4(1)(k) in (2)(c), namreč državam članicam ni podeljena izključna pristojnost za izbiro drevesnih vrst, ki se lahko uporabijo za vzpostavitev površin z ekološkim pomenom. Države članice sicer lahko določijo seznam drevesnih vrst, ki se uporabijo za sajenje hitro rastočih panjevcev, vendar se samo drevesne vrste, ki izpolnjujejo pogoje iz Uredbe št. 1307/2013 in dodatna merila, ki jih določi Komisija na podlagi pooblastila, lahko upoštevajo pri uvrščanju kmetijskih površin med površine z ekološkim namenom.

(Glej točke od 18 do 21.)
3.

Pravo Evropske unije — Načela — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Nedopustnost ničnostne tožbe zoper ukrepe, ki nimajo zavezujočih pravnih učinkov — Možnost pravnih subjektov, da take ukrepe izpodbijajo s tožbo iz naslova nepogodbene odgovornosti Unije (členi 263 PDEU, 299, četrti odstavek, PDEU in 340, drugi odstavek, PDEU) (Glej točko 77.)
4.

Znamka EU — Opredelitev in pridobitev znamke EU — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka ABTRONIC in besedna znamka TRONIC (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 48 in od 55 do 58.)
Če javni upnik podjetju olajša plačilo dolga, ki mu ga to podjetje dolguje, je to državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, če podjetje, ob upoštevanju s tem dobljenih gospodarskih ugodnosti, primerljivih olajšav očitno ne bi prejelo od zasebnega upnika, ki je v kar najbolj podobnem položaju kot javni upnik in ki želi doseči poplačilo zneskov, ki mu jih dolguje dolžnik s finančnimi težavami. Ta presoja se načeloma opravi ob uporabi merila zasebnega upnika, pri čemer je to merilo, če se uporabi, med elementi, ki jih Komisija mora upoštevati za ugotovitev obstoja take pomoči. Komisija mora torej opraviti celovito presojo, pri čemer mora upoštevati vse upoštevne dokaze v zadevi, na podlagi katerih bo lahko odločila, ali upravičeno podjetje očitno ne bi prejelo primerljivih olajšav od takega zasebnega upnika. V zvezi s tem je treba za bistveno šteti vsako informacijo, ki lahko nezanemarljivo vpliva na proces odločanja zasebnega upnika, ki je običajno previden in skrben, ki je v karseda podobnem položaju kot javni upnik in ki želi doseči poplačilo zneskov, ki mu jih dolguje dolžnik s finančnimi težavami.

Kadar ima običajno previden in skrben zasebni upnik, ki je v karseda podobnem položaju kot lokalni davčni organ, možnost izbire med več postopki, s katerimi si lahko zagotovi poplačilo dolgovanih zneskov, mora preučiti prednosti in slabosti vsakega od teh postopkov, da bi ugotovil katera je najboljša možnost. Na njegovo izbiro, ki je odvisna od več dejavnikov, kot so to, ali je hipotekarni, privilegirani ali navadni upnik, vrsta in obseg morebitnih zavarovanj, ki jih ima, njegova presoja možnosti finančnega prestrukturiranja podjetja in izkupiček, ki bi ga dobil v stečajnem postopku, ter tveganje še večje izgube, lahko nezanemarljivo vpliva tudi trajanje postopkov, zaradi česar je izterjava dolgovanih zneskov odložena in kar lahko v primeru dolgotrajnih postopkov močno vpliva na njihovo vrednost.

Iz tega izhaja, da mora Komisija v takem primeru ugotoviti, ali tak zasebni upnik, ki bi želel doseči poplačilo dolgovanih zneskov, ob upoštevanju teh dejavnikov očitno ne bi sprejel predloga za prisilno poravnavo, in mora na podlagi interesa zasebnega upnika primerjati prednosti in slabosti vsakega od teh postopkov, pri čemer nosi Komisija tudi dokazno breme izpolnjevanja pogojev za uporabo merila zasebnega upnika.

(Glej točke 93, 94, od 131 do 139, 269 in 280.)
6.

Proračun Evropske unije — Finančna uredba — Izterjava terjatev od tretjih oseb — Zahteva za vračilo v obliki opomina — Rok za vročitev — Spoštovanje razumnega roka — Merila presoje — Kršitev — Posledice (Uredba št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 81; Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 73a) (Glej točke od 90 do 92, 96, 103, 104 in 128.)
3.

Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Razlogi za razveljavitev — Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 15(1) in člen 51(1)(a)); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravili 22(3) in 40(5)) (Glej točki 33 in 34.)
Čeprav ima Svet široko polje proste presoje glede splošnih meril, ki naj se upoštevajo za namene sprejetja omejevalnih ukrepov, učinkovitost sodnega nadzora, ki ga zagotavlja člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zahteva, da se sodišče Unije v okviru nadzora zakonitosti razlogov, na katerih temelji sklep o vpisu ali ohranitvi imena določene osebe na seznamu oseb, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi, prepriča, da ta sklep, ki je za to osebo posamični akt, temelji na dovolj trdni dejanski podlagi. To pomeni, da je treba preveriti dejstva, ki so navedena v obrazložitvenem memorandumu, na katerem temelji navedeni sklep, tako da sodni nadzor ni omejen na presojo abstraktne verjetnosti navedenih razlogov, temveč se nanaša na vprašanje, ali so ti razlogi – oziroma vsaj eden od njih, za katerega se šteje, da je sam po sebi dovolj za utemeljitev tega sklepa – utemeljeni dovolj jasno in konkretno.

Glede tega mora imeti Svet za vpis imena osebe na seznam oseb, ki so predmet omejevalnih ukrepov, z obrazložitvijo, da je bila ugotovljena njena odgovornost za odtujitev javnih sredstev, na voljo dovolj trdno dejansko podlago, in sicer informacije v zvezi z dejstvi ali ravnanji, ki jih se očitajo posebej tej osebi.

Poleg tega mora pristojni organ Unije v primeru izpodbijanja dokazati utemeljenost razlogov, navedenih zoper zadevno osebo, ne pa da bi morala zadnjenavedena predložiti negativni dokaz o neutemeljenosti navedenih razlogov.

(Glej točke 43, 54 in 56.)
1.

Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 4. avgusta 2014 (zadeva R 2305/2013‑2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama WE Brand Sàrl in Hong Kong Group Oy in odločba oddelka za ugovore pri UUNT z dne 30. septembra 2013 se razveljavita.
2.

Znamka Skupnosti — Pripombe tretjih oseb in ugovor — Preizkus ugovora — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Razlaga ob upoštevanju ratio legis člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 42(2) in (3)) (Glej točke od 23 do 28.)
5.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka JUICE masafi in besedna znamka masafi (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 34 do 38 in 40.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki BIONECS in BIONECT (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 20, 33, 34, 72 in 73.)
1.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 19 do 21 in 26.)
3.

Kmetijstvo — Enotne zakonodaje — Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila — Uredba št. 1151/2012 — Postopek preklica registracije — Razlogi za preklic — Možnost navajanja razlogov, ki se nanašajo zgolj na postopek z ugovorom — Izključitev (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1151/2012, členi 10, 51 in 54) (Glej točke od 62 do 64, 67, 81 in 82.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, ki jih sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki označujejo lastnosti blaga — Figurativna znamka BIO CON ESTRATTI VEGETALI DI PRODUZIONE PROPRIA (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 16 do 18 in 24.)
2.

Modeli Skupnosti — Razlogi za ničnost — Neobstoj individualnosti — Model, ki na seznanjenega uporabnika ne naredi celotnega vtisa, ki se razlikuje od celotnega vtisa, ki ga naredi prejšnji model — Seznanjeni uporabnik — Pojem (Uredba Sveta št. 6/2002, člena 6(1) in 25(1)(b)) (Glej točke 18 in od 23 do 26.)
Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. septembra 2015 –

Rintisch/UUNT – Compagnie laitière européenne (PROTICURD)

(Zadeva T‑382/14)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska skupnost — Besedna znamka PROTICURD — Prejšnji nacionalni besedni znamki PROTI in PROTIPLUS — Prejšnja nacionalna figurativna znamka Proti Power — Relativni razlog za zavrnitev — Dopustnost — Člen 59 Uredbe (ES) št. 207/2009 in člen 8(3) Uredbe (ES) št. 216/96 — Obveznost obrazložitve — Člen 75 Uredbe št. 207/2009 — Resna in dejanska uporaba prejšnjih znamk — Člen 42(2) Uredbe št. 207/2009 — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b)Uredbe št. 207/2009“

1. Znamka Skupnosti — Tožbeni postopek — Pritožbe pred odbori za pritožbe — Pristojnost odborov za pritožbe — Ponovni preizkus po uradni dolžnosti resne in dejanske uporabe prejšnje znamke za proizvode, ki jih stranke ne navajajo — Izključitev (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 65) (Glej točko 24.)

2. Znamka Skupnosti — Tožbeni postopek — Tožba pri sodišču Unije — Pristojnost Splošnega sodišča — Ponovni preizkus dejstev ob upoštevanju dokazov, ki so bili prvič predloženi pred njim — Izključitev (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 65) (Glej točko 40.)

3. Znamka Skupnosti — Postopkovne določbe — Obrazložitev odločb — Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 — Enak obseg kot obseg člena 296 PDEU — Uporaba implicitne obrazložitve s strani odbora za pritožbe — Dopustnost (člen 296 PDEU; Uredba Sveta št. 207/2009, člen 75, prvi stavek; Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 50(2)(h)) (Glej točki 48 in 61.)

4. Akti institucij — Obrazložitev — Obveznost — Obseg — Odprava pomanjkljivosti v obrazložitvi med sodnim postopkom — Nedopustnost (člen 296 PDEU) (Glej točko 62.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 14. marca 2014 (zadeva R 609/2011‑4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Bernhardom Rintischem in Compagnie laitière européenne SA.

Izrek

1. Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 14. marca 2014 (zadeva R 609/2011‑4) se razveljavi.

2. UUNT poleg svojih stroškov nosi stroške Bernharda Rintischa.

3. Družba Compagnie laitière européenne SA nosi svoje stroške.
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki HAPPY TIME in HAPPY HOURS (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 23, 30, 43 in 46.)
Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 10. septembra 2015 –

Laverana/UUNT (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)

(Zadeva T‑609/14)

„Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009“

1. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, ki jih sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki označujejo lastnosti blaga — Presoja opisnosti znaka — Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točko 14.)

2. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, ki jih sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki označujejo lastnosti blaga — Cilj — Zahteva po razpoložljivosti (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točko 15.)

3. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, ki jih sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki označujejo lastnosti blaga — Figurativna znamka ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 16 do 18, 20 in 24.)

4. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Ločen preizkus razlogov za zavrnitev vseh proizvodov ali storitev, na katere se nanaša zahteva za registracijo — Obveznost obrazložitve zavrnitve registracije — Obseg (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 7(1) in 75) (Glej točko 19.)

5. Ničnostna tožba — Razlogi — Zloraba pooblastil — Pojem (člen 263 PDEU) (Glej točko 26.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 2. junija 2014 (zadeva R 123/2014‑4) glede zahteve za registracijo figurativnega znaka ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION kot znamke Skupnosti.

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Družbi Laverana GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.
129

Taka možnost je dejansko izraz potencialne konkurence v položaju, kakršen je tisti v obravnavani zadevi, v katerem so izvirni patenti družbe Lundbeck za citalopram ter za postopka alkilacije in cianacije potekli, in v katerem so obstajali drugi postopki, po katerih je mogoče proizvesti generični citalopram, za katere ni bilo dokazano, da se z njimi kršijo drugi patenti družbe Lundbeck, kar sta tožeči stranki sami priznali v odgovoru na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah. Poleg tega ukrepi in naložbe generičnih podjetij zaradi vstopa na trg citaloprama pred sklenitvijo spornih sporazumov, ki jih Komisija za vsako generično podjetje opisuje v izpodbijanem sklepu (glej točke od 738 do 743 in od 827 do 832 obrazložitve za podjetje Merck (GUK), točke od 877 do 883 in od 965 do 969 obrazložitve za podjetje Arrow, točke od 1016 do 1018 obrazložitve za podjetje Alpharma ter točke od 1090 do 1102 obrazložitve za podjetje Ranbaxy) in katerih obstoja tožeči stranki nista zanikali, kažejo na to, da so bila ta pripravljena za vstop na trg in prevzem tveganja, ki ga tak vstop pomeni.
32

ECHA najprej navaja, da se podjetij Medini in A.L.O. Immobilien ni štelo kot partnerski podjetji tožeče stranke. Poleg tega naj bi se izpodbijana odločba nanašala na podjetje Compagnie d’Investissement des Alpes kot „neposredno“ partnersko podjetje tožeče stranke. Zahteve za informacijo glede tega podjetja in tudi s podjetjem Medini morebiti povezanih podjetij naj bi temeljile na členu 6 Priloge k Priporočilu 2003/361. Natančneje, na podlagi člena 6(3), drugi pododstavek, Priloge k Priporočilu 2003/361 naj bi ECHA imela namen presojati podatke dveh partnerskih podjetij podjetja I.C.B. (in sicer podjetij Medini in A.L.O. Immobilien). Za to ECHA navaja, da je uporabila prvi pododstavek odstavka 3 člena 6, ki vsebuje pojasnila glede določitve podatkov partnerskega podjetja povezanega podjetja. Zato naj bi ECHA od tožeče stranke zahtevala predložitev podatkov podjetij A.L.O. Immobilien in Medini ter z njima povezanih podjetij (in sicer podjetja Compagnie d’Investissement des Alpes). Ta zahteva naj bi bila poleg tega v skladu z besedilom člena 6(3), drugi pododstavek, Priloge k Priporočilu 2003/361, ki – v nasprotju s tem, kar je določeno za samostojna podjetja – ne določa, da se podatki podjetij, ki so partnerska podjetjem, povezanim z zadevnim podjetjem, določijo izključno na podlagi računovodskih izkazov teh podjetij. ECHA poudarja, da je izraz „izključno“ povzet v več jezikovnih različicah Priporočila 2003/361. ECHA člen 6(3), drugi pododstavek, Priloge k Priporočilu 2003/361 razlaga torej tako, da ji nalaga, da upošteva podatke vseh družb, ki so povezane s partnerskimi podjetji, na katere napotuje navedeni člen. Nasprotna razlaga bi vodila do tega, da bi se status MSP spreminjal glede na to, ali so podjetja, ki so partnerska podjetjem, povezanim z zadevnim podjetjem, vključena ali ne v konsolidirane bilance podjetij, s katerimi so povezane (v obravnavani zadevi gre za podjetje Compagnie d’Investissement des Alpes). Ta razlaga naj bi bila v skladu tudi z merilom stroge razlage, ki bi morala veljati glede Priporočila 2003/361. Prav tako naj bi bila v skladu s Smernicami za opredelitev MSP, natančneje s pojasnilom in prilogami k tem smernicam. ECHA dodaja, da je pojem „skupina podjetij“, kot ga predstavlja tožeča stranka, v nasprotju z določbami Priporočila 2003/361. Pripadnost podjetja skupini naj bi bila odvisna od razmerij tega podjetja z drugimi podjetji in ne od obstoja holdinga. ECHA poudarja, da naj bi v obravnavani zadevi eden od družbenikov in upraviteljev podjetja I.C.B. bil tudi predsednik upravnega odbora tožeče stranke in upravitelj podjetja A.L.O. Immobilien. Zato naj bi bilo pred odločanjem o statusu tožeče stranke kot MSP nujno analizirati podatke podjetja Compagnie d’Investissement des Alpes.
327

Poleg tega tožeča stranka ne more trditi, da izpodbijani sklep določa novo pravilo presoje omejitev, katerih izvajanje je pogojeno s pravnim varovalom, v skladu s katerim so take omejitve kršitve glede na cilj, razen če Komisija pri presoji ex post ugotovi, da glede omejevalnosti obstaja razumen dvom ter da sta stranki zato takoj opravili samooceno in odpravili ali spremenili sporazum, ki določa omejitev. Razvidno je namreč, da je Komisija ravnala pravilno, ko je ugotovila zgolj, da v obravnavanem primeru dejstvo, da ni velikega dvoma glede zakonitosti določbe ob podpisu sporazuma, in dejstvo, da stranki zakonitosti določbe nista preučili pred začetkom veljave sporazuma, ki je začel veljati dva meseca po podpisu, nasprotujeta navedbi strank, da je bila določba o nekonkuriranju s pravnim varovalom spremenjena v določbo o samooceni. Če take okoliščine pri presoji določbe, ki vsebuje pravno varovalo, ne bi bile upoštevane, bi to, da stranki vključita izraz „v obsegu, ki ga dovoljuje zakonodaja“, zadoščalo za to, da protikonkurenčni sporazum ne more pomeniti omejitve konkurence glede na cilj in da mora Komisija preizkusiti posledice. Vendar to ne bi zgolj izredno otežilo dokaznega bremena Komisije glede ravnanj, ki so v nasprotju s členom 101 PDEU, in bi torej bilo nezdružljivo z nalogo nadzora nad pravilno uporabo teh določb, ki jo ima Komisija na podlagi pogodb, ampak bi strankam protikonkurenčnega sporazuma omogočilo raznovrstne zlorabe.
80

Odbor za pritožbe je ugotovil, da je bil račun, ki je bil priložen v prilogi 1 k pisni izjavi, v kateri so navedeni pritožbeni razlogi, datiran z dne 2. avgusta 2010, torej izven upoštevnega obdobja, in je izkazoval prodajo treh skuterjev za ceno 680 EUR po kosu, torej majhno število. Dalje je štel, da so izjave, priložene v prilogi 2 k navedeni pisni izjavi, nejasne in v njih ni bilo nikjer navedeno, da so bili proizvodi prodani, temveč le, da so bili izdelani. Priloga 3 k tej pisni izjavi naj se ne bi nanašala na proizvode PESARO B MOTOBI. Priloga 4 k isti izjavi naj bi se nanašala na pravico do uporabe logotipov „Benelli“ in „MotoBi“ v okviru razstav, načrtovanih v letu 2005, ne da bi bila dokazana njuna uporaba. Priloga 5 k navedeni pisni izjavi naj bi vsebovala članek v angleščini o zgodovini znamke MOTOBI. Zadnji omenjen datum je iz leta 1972. Zadnjenavedena priloga naj bi prav tako prikazovala fotografije skuterjev brez datuma. Priloga 8 k tej pisni izjavi naj bi prikazovala fotografije motornih koles brez datuma. Priloga 9 k tej pisni izjavi naj bi prikazovala fotografije skuterjev brez datuma in natisnjene leta 2011. Priloga 10 k navedeni pisni izjavi naj bi prikazovala tehnične specifikacije dveh modelov MOTOBI iz leta 2004. Nazadnje, priloga 11 k zgoraj navedeni pisni izjavi naj bi vsebovala časopisne članke in fotografije motornih koles, tako imenovanih „benelli“, ne da bi bila omenjena znamka PESARO B MOTOBI.
98

Vendar iz sodne prakse izhaja, da temeljni pravici, na kateri se sklicuje tožeča stranka, to sta lastninska pravica in pravica do opravljanja gospodarske dejavnosti, nista absolutni pravici in da za njuno uresničevanje lahko veljajo omejitve, ki jih upravičujejo cilji v splošnem interesu, ki jih Unija uresničuje. Tako vsak gospodarski ali finančni omejevalni ukrep po definiciji povzroča učinke, ki posegajo v lastninsko pravico in svobodno opravljanje poklicnih dejavnosti, in škodi tistim osebam, ki jim odgovornost za položaj, zaradi katerega so bili sprejeti zadevni ukrepi, ni bila dokazana. S pomenom ciljev, ki jih uresničujejo sporni predpisi, se utemeljijo negativne, celo zelo negativne posledice za nekatere subjekte (glej sodbo z dne 9. julija 2009, Melli Bank/Svet, T‑246/08 in T‑332/08, ZOdl., EU:T:2009:266, točka 111 in navedena sodna praksa).
1.

Znesek glob, naloženih s členom 2(2), točke (f), (h) in (i), Sklepa C(2012) 8839 final Komisije z dne 5. decembra 2012 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/39.437 – Katodne cevi televizijskih in računalniških zaslonov), se določi na 128.866.000 EUR, kar zadeva družbo Panasonic Corp. za njeno neposredno sodelovanje pri kršitvi v zvezi s trgom barvnih katodnih cevi za barvne televizijske zaslone, na 82.826.000 EUR solidarno, kar zadeva družbe Panasonic, Toshiba Corp. in MT Picture Display Co. Ltd, in na 7.530.000 EUR solidarno, kar zadeva družbi Panasonic in MT Picture Display.