31

V teh okoliščinah je Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (svet za spore v zvezi z izdajo soglasij) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. Ali člena 2(a) in 3(2)(a) Direktive [2001/42] pomenita, da je treba člen 99 odredbe flandrijske vlade o spremembi odredbe flandrijske vlade z dne 6. februarja 1991 o določitvi uredbe flandrijske vlade o okoljskem dovoljenju in spremembi [Vlarem II], s katerim se navedeni odredbi prilagajata razvoju tehnologije in ki v Vlarem II uvaja oddelek 5.20.6 v zvezi z nameščenimi napravami za proizvodnjo električne energije z uporabo vetrne energije, in [okrožnico iz leta 2006], pri čemer oba vsebujeta različne določbe za postavitev vetrnih elektrarn, zlasti ukrepe na področju varnosti in senčnega migotanja ter standarde v zvezi s hrupom glede na urbanistična območja, razumeti kot ‚načrt ali program‘ v smislu določb te direktive? 2. Če se izkaže, da bi bilo treba pred izdajo [odredbe in okrožnice iz leta 2006] izvesti presojo vplivov na okolje, ali lahko [Raad voor Vergunningsbetwistingen (svet za spore v zvezi z izdajo soglasij)] pravne učinke teh nezakonitih [odredbe in okrožnice iz leta 2006] začasno ohrani v veljavi? V ta namen je treba postaviti nekaj podvprašanj: (a) Ali se lahko politični ukrep, kot je zadevna okrožnica [iz leta 2006], ki jo zadevni organ sprejme na podlagi svojega polja proste presoje in upravnih pooblastil, tako da pristojni organ dejansko ni bil zadolžen za izdelavo ‚načrta ali programa‘, in za katerega tudi ni predpisan formalni postopek sprejemanja, šteje za načrt ali program v smislu člena 2(a) Direktive [2001/42]? (b) Ali za to, da bi se politični instrument ali splošno pravilo, kot [na primer odredba in okrožnica iz leta 2006], lahko štel za ‚načrt ali program‘ v smislu člena 2(a) Direktive [2001/42], zadostuje, da delno omejuje polje proste presoje organa, pristojnega za izdajanje soglasij, tudi če [ti odredba in okrožnica] ne predstavlja[ta] zahteve ali nujnega pogoja za izdajo soglasja ali ni[sta] namenjen[i] določanju okvira za prihodnja soglasja, ne glede na to, da evropski zakonodajalec ta namen šteje za sestavni element opredelitve pojma ‚načrti in programi‘? (c) Ali se lahko politični ukrep, kot je [okrožnica iz leta 2006], katerega izdelavo narekuje pravna varnost in je zato posledica povsem svobodne odločitve, opredeli kot ‚načrt ali program‘ v smislu člena 2(a) Direktive [2001/42] in ali taka razlaga ni v nasprotju s sodno prakso Sodišča, da teleološka razlaga direktive ne sme bistveno odstopati od jasno izražene volje zakonodajalca Unije? (d) Ali je možno oddelek 5.20.6 Vlarem II, ki vsebuje pravila, katerih sprejetje ni bilo predpisano, opredeliti kot ‚načrt ali program‘ v smislu člena 2(a) Direktive [2001/42] in ali taka razlaga ni v nasprotju s sodno prakso Sodišča, da teleološka razlaga direktive ne sme bistveno odstopati od jasno izražene volje zakonodajalca Unije? (e) Ali se lahko politični ukrep in normativna odredba vlade, kakršna sta [odredba in okrožnica iz leta 2006], ki imata omejeno usmerjevalno vrednost ali vsaj ne predstavljata okvira, iz katerega bi izhajala pravica do izvedbe projekta, in ki ne določata pravice do okvira, v skladu s katerim bi bilo mogoče dovoljevati projekte, štejeta za ‚načrte ali programe‘, ki določajo ‚okvir za prihodnja soglasja za izvedbo projektov iz prilog I in II k Direktivi [85/337]‘ v smislu členov 2(a) in 3(2)[(a)] Direktive [2001/42]‚ in ali taka razlaga ni v nasprotju s sodno prakso Sodišča, da teleološka razlaga direktive ne sme bistveno odstopati od jasno izražene volje zakonodajalca Unije? (f) Ali je mogoče politični ukrep, kakršna sta okrožnica [iz leta 2006], ki ima samo usmerjevalno vrednost, in/ali normativna odredba vlade, kot je oddelek 5.20.6 Vlarem II, ki določa samo minimalne okvire za podelitev soglasij in poleg tega kot splošno pravilo deluje popolnoma avtonomno, – pri čemer obe vsebujeta samo omejeno število meril in rešitev – ter nobena od njiju izključno ne določa niti enega merila ali rešitve, zaradi česar je mogoče zastopati stališče, da je mogoče na podlagi objektivnih okoliščin izključiti možnost, da bi lahko znatno vplivali na okolje, razumeti kot ‚načrt ali program‘ v smislu člena 2(a) in člena 3(1) in (2) Direktive [2001/42] in zato kot pravna akta, ki z določitvijo pravil in kontrolnih postopkov, ki jih je treba uporabiti za zadevno področje, tvorita celovit skupek meril in rešitev za odobritev in izvedbo enega ali več projektov, ki bodo verjetno znatno vplivali na okolje? (g) Ali lahko sodišče, če je odgovor na […] [drugo ]vprašanje[, točka (f),] nikalen, to samo ugotovi, potem ko je odredba ali psevdozakonodaja (kot [sta odredba in okrožnica iz leta 2006]) sprejeta? (h) Ali lahko sodišče, če je pristojno samo posredno zaradi ugovora, katerega rezultat velja le inter partes, in če iz odgovora na vprašanja za predhodno odločanje izhaja, da [odredba in okrožnica iz leta 2006] nista zakoniti, odloči, da bo učinke nezakonite odredbe in/ali nezakonite okrožnice ohranilo v veljavi, če nezakoniti instrumenti prispevajo k cilju varstva okolja, ki se želi doseči tudi z direktivo v smislu člena 288 PDEU, in so izpolnjeni pogoji prava Unije za tako ohranitev v veljavi (kot je navedeno v sodbi [z dne 28. julija 2016,] Association France Nature Environnement [(C‑379/15), EU:C:2016:603])? (i) Ali lahko sodišče, če je odgovor na […] [drugo] vprašanje[, točka (h),] nikalen, odloči, da bo učinke izpodbijanih projektov ohranilo v veljavi, da bi s tem posredno izpolnilo zahteve prava Unije za ohranitev učinkov načrtov in programov, ki niso v skladu z Direktivo [2001/42], v veljavi (kot je določeno v sodbi [z dne 28. julija 2016,] Association France Nature Environnement [(C‑379/15), EU:C:2016:603])?“