ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Člen 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, člene 3, 5 in 7 Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140, ter člene 2 in 4 Direktive Komisije 2002/77/ES z dne 16. septembra 2002 o konkurenci na trgih za elektronska komunikacijska omrežja in storitve je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnemu predpisu, s katerim se pri pretvorbi obstoječih analognih postaj v digitalna omrežja upošteva nezakonito upravljane analogne postaje, če ta predpis povzroči nadaljnje trajanje ali celo okrepitev neupravičene konkurenčne prednosti.
SL Uradni list Evropske unije C 374/8

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. septembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – Birgit Bossen, Anja Bossen, Gudula Gräßmann/Brussels Airlines SA/NV

(Zadeva C-559/16.) (1)

((Predhodno odločanje - Prevoz - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 7(1) - Skupna pravila glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov - Večdelni let - Pojem „oddaljenost“, ki ga je treba upoštevati))

(2017/C 374/11)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Hamburg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Birgit Bossen, Anja Bossen, Gudula Gräßmann

Tožena stranka: Brussels Airlines SA/NV

Izrek

Člen 7(1) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da pojem „oddaljenost“ pri letalskih povezavah s prestopi obsega le neposredno oddaljenost med krajem prvega vzleta in končnim namembnim krajem, ki se ugotovi z metodo najkrajše poti (letenja), in sicer ne glede na dejansko prepotovano zračno razdaljo.

(1) UL C 53, 20.2.2017.
1.

Določbo 4, točki 1 in 2, Okvirnega sporazuma o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenega 6. junija 1997, ki je v Prilogi k Direktivi Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC, kakor je bila spremenjena, in člen 4 Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki pri izračunu zneska poklicne pokojnine razlikuje med plačo, nižjo od mejne vrednosti podlage za izračun prispevkov za obvezno pokojninsko zavarovanje, in plačo, ki zadnjo presega, in s tem plače iz naslova zaposlitve s krajšim delovnim časom ne obravnava tako, da bi se najprej ugotovil znesek plače, nakazane za ustrezno zaposlitev s polnim delovnim časom, nato bi se določil delež nad in pod mejno vrednostjo podlage za izračun prispevkov ter bi se nazadnje to razmerje uporabilo za znižano plačo za zaposlitev s krajšim delovnim časom.
SL Uradni list Evropske unije C 300/6

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. julija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft – KABEG/Mutuelles du Mans assurances – MMA IARD SA

(Zadeva C-340/16) (1)

((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Člen 9(1) - Člen 11(2) - Sodna pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovanjem - Neposredna tožba oškodovanca proti zavarovalnici - Tožba delodajalca oškodovanca, ki je oseba javnega prava, na katerega po zakonu preidejo terjatve, ki jih ima njegov delavec do zavarovalnice udeleženega vozila - Subrogacija))

(2017/C 300/07)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft – KABEG

Tožena stranka: Mutuelles du Mans assurances – MMA IARD SA

Izrek

Člen 9(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v povezavi s členom 11(2) te uredbe je treba razlagati tako, da delodajalec s sedežem v prvi državi članici, ki je izplačeval plačo svojemu delavcu v obdobju, ko je bil ta odsoten po prometni nesreči, in na katerega so prešle terjatve tega delavca do zavarovalnice s sedežem v drugi državi članici, pri kateri je bilo sklenjeno zavarovanje civilne odgovornosti za vozilo, ki je bilo udeleženo v tej nesreči, lahko kot „oškodovanec“ v smislu zadnjenavedene določbe toži to zavarovalnico pred sodišči prve države članice, če so take neposredne tožbe dopustne.

(1) UL C 305, 22.8.2016.
1.

Pri preučitvi prvega in drugega vprašanja ni bil odkrit noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost točke FCL.065(b) Priloge I k Uredbi Komisije (EU) št. 1178/2011 z dne 3. novembra 2011 o tehničnih zahtevah in upravnih postopkih za letalsko osebje v civilnem letalstvu v skladu z Uredbo (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta glede na člen 15(1) ali člen 21(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
2.

Člen 11(2) in (3) Direktive 86/653 je treba razlagati tako, da določba pogodbe o trgovskem zastopanju, v skladu s katero mora zastopnik vrniti sorazmerni delež provizije v primeru delne neizpolnitve pogodbe, sklenjene med naročiteljem in tretjim, ne pomeni „odstopanja na škodo trgovskega zastopnika“ v smislu člena 11(3) te direktive, če je del provizije, ki ga je treba vrniti, sorazmeren obsegu neizpolnitve navedene pogodbe, in če za to neizpolnitev ni kriv naročitelj.
SL Uradni list Evropske unije C 161/4

Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – József Lingurár/Miniszterelnökséget vezető miniszter

(Zadeva C-315/16) (1)

((Predhodno odločanje - Skupna kmetijska politika - Financiranje od EKSRP - Pomoč za razvoj podeželja - Plačila v okviru Nature 2000 - Upravičenost, določena zgolj za zasebnike - Gozdno območje, ki je delno v državni lasti))

(2017/C 161/05)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Kúria

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: József Lingurár

Tožena stranka: Miniszterelnökséget vezető miniszter

Izrek

Člen 42(1), prvi stavek, Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) je treba razlagati tako, da če je gozdno območje, ki je upravičeno do pomoči v okviru Nature 2000, delno v državni lasti in delno v lasti zasebnika, je treba pri izračunu zneska pomoči, ki ga je treba plačati zasebniku, upoštevati razmerje med površino tega območja v državni lasti in površino v lasti tega zasebnika.

(1) UL C 296, 16.8.2016.
1.

Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni vzpostavilo nacionalnega elektronskega registra za cestni prevoz, ki bi bil povsem skladen in medsebojno povezan z nacionalnimi elektronskimi registri drugih držav članic, ni izpolnilo svojih obveznosti na podlagi člena 16(1) in (5) Uredbe (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in o razveljavitvi Direktive Sveta 96/26/ES.
1.

Helenska republika s tem, da ni predložila poročila o stroškovno optimalni ravni, ki je določeno v členu 5(2), drugi pododstavek, Direktive 2010/31/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta za dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb in ki ga je treba sestaviti v skladu z določbami Delegirana uredbe Komisije (EU) št. 244/2012 z dne 16. januarja 2012 o dopolnitvi Direktive 2010/31 z določitvijo primerjalnega metodološkega okvira za izračunavanje stroškovno optimalnih ravni za minimalne zahteve glede energetske učinkovitosti stavb in elementov stavb, ni izpolnila ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 5(2) Direktive 2010/31.
SL Uradni list Evropske unije C 72/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. decembra 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Mercantil no 3 de Barcelona – Španija) – Asociación Profesional Elite Taxi/Uber Systems Spain, SL

(Zadeva C-434/15) (1)

((Predhodno odločanje - Člen 56 PDEU - Člen 58(1) PDEU - Storitve na področju prevoza - Direktiva 2006/123/ES - Storitve na notranjem trgu - Direktiva 2000/31/ES - Direktiva 98/34/ES - Storitve informacijske družbe - Storitev posredovanja, ki omogoča, da se prek aplikacije za pametni telefon odplačno povezuje nepoklicne voznike, ki uporabljajo svoje lastno vozilo, z osebami, ki iščejo prevoz v mestu - Zahteva za dovoljenje))

(2018/C 072/02)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Asociación Profesional Elite Taxi

Tožena stranka: Uber Systems Spain, SL

Izrek

Člen 56 PDEU v povezavi s členom 58(1) PDEU, členom 2(2)(d) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu in členom 1, točka 2, Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998, na katerega napotuje člen 2(a) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju), je treba razlagati tako, da je storitev posredovanja, kot je ta v postopku v glavni stvari in katere cilj je prek aplikacije za pametni telefon odplačno povezovati nepoklicne voznike, ki uporabljajo svoje lastno vozilo, z osebami, ki iščejo prevoz v mestu, treba šteti za neločljivo povezano s storitvijo prevoza in jo torej opredeliti za „prevozno storitev“ v smislu členu 58(1) PDEU. Tako storitev je zato treba izključiti s področja uporabe člena 56 PDEU, Direktive 2006/123 in Direktive 2000/31.

(1) UL C 363, 3.11.2015.
3.

Družba TV2/Danmark A/S nosi svoje stroške in stroške, ki so Evropski komisiji in družbi Viasat Broadcasting UK Ltd nastali v postopku na prvi stopnji in s to pritožbo.
SL Uradni list Evropske unije C 382/9

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 14. septembra 2017 – LG Electronics, Inc./Evropska komisija

(Združeni zadevi C-588/15 P in C-622/15 P) (1)

((Pritožba - Omejevalni sporazumi - Svetovni trg katodnih cevi televizijskih in računalniških zaslonov - Sporazumi in usklajena ravnanja na področju cen, razdelitve trgov in strank ter omejitve proizvodnje - Pravica do obrambe - Pošiljanje obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah zgolj matičnima družbama skupnega podjetja in ne temu podjetju - Globa - Smernice o načinu določanja glob (2006) - Točka 13 - Določitev vrednosti prodaje, povezane s kršitvijo - Prodaja zadevnega proizvoda znotraj skupine zunaj Evropskega gospodarskega prostora (EGP) - Upoštevanje prodaje končnih proizvodov, v katere je vgrajen zadevni proizvod, v EGP - Enako obravnavanje))

(2017/C 382/09)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: LG Electronics, Inc. (zastopnika: G. van Gerven in T. Franchoo, odvetnika), Koninklijke Philips Electronics NV (zastopniki: E. Pijnacker Hordijk, J. K. de Pree in S. Molin, odvetniki)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: A. Biolan, V. Bottka in I. Zaloguin, agenti)

Izrek

1. Pritožbi se zavrneta.

2. Družbama LG Electronics Inc. in Koninklijke Philips Electronics NV se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 16, 18.1.2016

UL C 27, 25.1.2016.
SL Uradni list Evropske unije C 392/5

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. septembra 2017 – Easy Sanitary Solutions BV/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Group Nivelles NV

(Združeni zadevi C-361/15 P in C-405/15 P) (1)

((Pritožba - Intelektualna lastnina - Modeli Skupnosti - Uredba (ES) št. 6/2002 - Člen 5 - Novost - Člen 6 - Individualna narava - Člen 7 - Razkritje javnosti - Člen 63 - Pristojnosti, podeljene Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) v okviru izvajanja dokazov - Dokazno breme vložnika zahteve za razglasitev ničnosti - Zahteve, povezane z upodobitvijo risbe ali predhodnega modela - Risba, ki upodablja odtočno kanaleto za prho - Zavrnitev zahteve za razglasitev ničnosti s strani odbora za pritožbe))

(2017/C 392/07)

Jezik postopka: nizozemščina

Stranke

Pritožnika: Easy Sanitary Solutions BV (zastopnik: F. Eijsvogels, odvetnik) (C-361/15 P), Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnika: S. Bonne in A. Folliard-Monguiral, agenta) (C-405/15 P)

Druga stranka v postopku: Group Nivelles NV (zastopnik: H. Jonkhout, odvetnik)

Intervenient v podporo Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (C-405/15 P): Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: J. Kraehling in C. R. Brodie, agenta, askupaj z N. Saundersom, barrister)

Izrek

1. Pritožbi v zadevah C-361/15 P in C-405/15 P se zavrneta.

2. Družbi Easy Sanitary Solutions BV se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki sta jih družba Group Nivelles NV in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) priglasila v zadevi C-361/15 P.

3. EUIPO se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki jih je družba Group Nivelles NV priglasila v zadevi C-405/15 P.

4. EUIPO se naloži, da nosi tretjino stroškov, ki jih je družba Easy Sanitary Solutions BV priglasila v zadevi C-405/15 P, preostali dve tretjini stroškov pa nosi družba Easy Sanitary Solutions BV.

5. Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške v zadevi C-405/15 P.

(1) UL C 337, 12.10.2015.
1.

Člen 9(1) Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008, je treba razlagati tako, da storitev pošiljanja poštnih pošiljk, kot je ta v postopku v glavni stvari, ne spada v okvir univerzalne storitve, če ni del stalne ponudbe poštnih storitev predpisane kakovosti na vseh točkah ozemlja po dostopnih cenah za vse uporabnike. Za opravljanje storitve pošiljanja poštnih pošiljk, ki ne spada v okvir univerzalne storitve, ni mogoče izdati splošnega dovoljenja.
SL Uradni list Evropske unije C 300/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. julija 2017 – Evropska komisija/Patrick Breyer, Republika Finska, Kraljevina Švedska

(Zadeva C-213/15 P) (1)

((Pritožba - Dostop do dokumentov institucij - Člen 15(3) PDEU - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Področje uporabe - Prošnja za dostop do vlog, ki jih je vložila Republika Avstrija v zadevi, v kateri je bila izdana sodba z dne 29. julija 2010, Komisija/Avstrija (C 189/09, neobjavljena, EU:C:2010:455) - Dokumenti, ki so v posesti Evropske komisije - Varstvo sodnih postopkov))

(2017/C 300/02)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: P. Van Nuffel in H. Krämer, agenta)

Druge stranke v postopku: Patrick Breyer (zastopnik: M. Starostik, odvetnik), Republika Finska (zastopnik: H. Leppo, agent), Kraljevina Švedska (zastopniki: A. Falk in C. Meyer-Seitz, E. Karlsson in L. Swedenborg, agenti)

Intervenientki v podporo tožeče stranke: Kraljevina Španija (zastopnika: M. J. García-Valdecasas Dorrego in S. Centeno Huerta, agenta), Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme in F. Fize, agenti)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Evropska komisija poleg lastnih stroškov nosi tudi polovico stroškov, ki jih je priglasil Patrick Breyer.

3. Kraljevina Španija, Francoska republika, Republika Finska in Kraljevina Švedska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 245, 27.7.2015.
2.

Člen 5 Direktive Sveta 2011/96/EU z dne 30. novembra 2011 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic je treba razlagati tako, da ne nasprotuje davčni zakonodaji države članice, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa davek, kot je fairness tax, za plačilo katerega so zavezane družbe nerezidentke, ki gospodarsko dejavnost v tej državi članici opravljajo prek stalne poslovne enote, in družbe rezidentke, vključno z odvisno družbo rezidentko družbe nerezidentke, če izplačujejo dividende, ki zaradi uporabe nekaterih davčnih ugodnosti, določenih v nacionalni davčni ureditvi, niso v njihovem končnem obdavčljivem dobičku.
SL Uradni list Evropske unije C 249/5

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. junija 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Wuppertal – Nemčija) – postopek, ki ga je sprožil Mircea Florian Freitag

(Zadeva C-541/15) (1)

((Predhodno odločanje - Državljanstvo Unije - Člen 21 PDEU - Svoboda gibanja in prebivanja v državah članicah - Državljan, ki ima hkrati državljanstvo države članice svojega prebivališča in države članice svojega rojstva - Sprememba priimka v državi članici rojstva zunaj običajnega prebivanja - Osebno ime, ki ustreza rojstnemu imenu - Prošnja za vpis tega imena v matični register države članice prebivališča - Zavrnitev te prošnje - Razlog - Nepridobitev imena med običajnim prebivanjem - Obstoj drugih postopkov za pridobitev priznanja istega imena v nacionalnem pravu))

(2017/C 249/06)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Wuppertal

Stranka v postopku v glavni stvari

Mircea Florian Freitag

Izrek

Člen 21 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da matični urad države članice zavrne priznanje in vpis osebnega imena, ki ga je državljan te države članice zakonito pridobil v drugi državi članici, katere državljanstvo še ima, in ki ustreza njegovemu rojstnemu imenu, v matični register na podlagi določbe nacionalnega prava, ki možnost pridobitve takega vpisa pogojuje z izjavo matičnemu uradu, če je bilo to ime pridobljeno med običajnim prebivanjem v tej drugi državi članici, razen če v nacionalnem pravu obstajajo druge določbe, ki dejansko omogočajo priznanje navedenega imena.

(1) UL C 48, 8.2.2016.
SL Uradni list Evropske unije C 195/3

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. aprila 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Madžarska) – Tibor Farkas/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

(Zadeva C-564/15) (1)

((Predhodno odločanje - Preizkus razloga, ki se nanaša na kršitev prava Unije, po uradni dolžnosti - Načeli enakovrednosti in učinkovitosti - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Pravica do odbitka vstopnega davka - Sistem obrnjene davčne obveznosti - Člen 199(1)(g) - Uporaba samo v primeru nepremičnin - Davek, ki ga pridobitelj blaga neupravičeno plača prodajalcu na podlagi napačno izdanega računa - Odločba davčnega organa o ugotovitvi davčnega dolga v breme pridobitelja blaga, o zavrnitvi plačila odbitka, ki ga je ta zahteval, in o naložitvi davčne globe temu pridobitelju))

(2017/C 195/03)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Tibor Farkas

Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

Izrek

1. Člen 199(1)(g) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2010/45/EU z dne 13. julija 2010, je treba razlagati tako, da se uporablja za dobave nepremičnine, ki jo prodaja dolžnik po sodbi v postopku prisilne prodaje.

2. Določbe Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/45, ter načela davčne nevtralnosti, učinkovitosti in sorazmernosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da je v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, pridobitelju blaga odvzeta pravica do odbitka davka na dodano vrednost, ki ga je neupravičeno plačal prodajalcu na podlagi računa, izdanega v skladu s pravili o običajnem sistemu davka na dodano vrednost, čeprav je upoštevna transakcija spadala pod sistem obrnjene davčne obveznosti, kadar je prodajalec navedeni davek plačal v državno blagajno. Vendar ta načela zahtevajo – če vračilo neupravičeno zaračunanega davka na dodano vrednost prodajalca pridobitelju postane nemogoče ali pretirano oteženo, zlasti v primeru plačilne nesposobnosti prodajalca – da pridobitelj lahko zahtevo za vračilo uveljavlja neposredno proti davčnemu organu.

3. Načelo sorazmernosti je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, nacionalni davčni organi davčnemu zavezancu, ki je pridobil blago, katerega dobava spada pod sistem obrnjene davčne obveznosti, naložijo davčno sankcijo, ki znaša 50 % zneska davka na dodano vrednost, ki ga mora plačati davčni upravi, če zanjo ni nastala izguba davčnih prihodkov in ni indicev za davčno goljufijo, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 90, 7.3.2016.
1.

Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske s tem, da ni zagotovilo, da se voda, zbrana s kombiniranim sistemom za zbiranje komunalne odpadne vode in deževnice v aglomeracijah Gowerton in Llanelli, zadrži in usmerja za čiščenje, v skladu z Direktivo Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode, ni izpolnilo obveznosti iz členov 3, 4 in 10 te direktive ter iz Priloge I, točki A in B, k tej direktivi.
SL Uradni list Evropske unije C 151/3

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 14. marca 2017 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van Cassatie – Belgija) – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/G4S Secure Solutions NV

(Zadeva C-157/15) (1)

((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje - Diskriminacija zaradi vere ali prepričanja - Pravilnik podjetja, s katerim je delavcem prepovedano nošenje vidnih političnih, filozofskih in verskih znakov na delovnem mestu - Neposredna diskriminacija - Neobstoj - Posredna diskriminacija - Prepoved nošenja muslimanske naglavne rute, izrečena delavki))

(2017/C 151/03)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hof van Cassatie

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnici v kasacijskem postopku: Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: G4S Secure Solutions NV

Izrek

Člen 2(2)(a) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da prepoved nošenja muslimanske naglavne rute, ki izhaja iz internega pravila zasebnega podjetja, s katerim je prepovedano vidno nošenje vsakršnega političnega, filozofskega in verskega znaka na delovnem mestu, ne pomeni neposredne diskriminacije, ki bi temeljila na veri ali prepričanju v smislu te direktive.

Vendar lahko tako interno pravilo zasebnega podjetja pomeni posredno diskriminacijo v smislu člena 2(2)(b) Direktive 2000/78, če se dokaže, da so zaradi navidezno nevtralne obveznosti, ki jo določa, osebe določene vere ali prepričanja dejansko v slabšem položaju, razen če ga objektivno upravičuje legitimen cilj, kot je politika politične, filozofske in verske nevtralnosti, ki jo delodajalec vodi v razmerju do svojih strank, in če so ukrepi za uresničitev tega cilja primerni in potrebni, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 205, 22.6.2015.