SL Uradni list Evropske unije C 151/15

Pritožba, ki jo je Apcoa Parking Holdings GmbH vložila 23. januarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 8. novembra 2016 v združenih zadevah T-268/15 in T-272/15, Apcoa Parking Holdings GmbH/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

(Zadeva C-32/17 P)

(2017/C 151/21)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: Apcoa Parking Holdings GmbH (zastopnik: Dr. A. Lohmann, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

1. razveljavi sklep Splošnega sodišča Evropske unije (sedmi senat) z dne 8. novembra 2016 v združenih zadevah T-268/15 in T-272/15.

2. razveljavi odločbe četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO (prej UUNT) z dne 25. marca 2015 v zadevah iz pritožbenih postopkov R 2062/2014-4 in R 2063/2014-4.

3. EUIPO naloži plačilo stroškov postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica meni, da sklep temelji na postopkovni kršitvi (prvi pritožbeni razlog). Poleg tega ta sklep krši pravo Unije. Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo bistvenih okoliščin dejanja (drugi pritožbeni razlog). Izkrivilo naj bi dejstva (tretji pritožbeni razlog). Sklep krši temeljno načelo enotnega značaja blagovne znamke EU (četrti pritožbeni razlog).

Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je odločilo o tožbi, ne da bi izvedlo obravnavo. Vendar je pritožnica izrecno zahtevala, da se obravnava izvede.

Obravnava ni bila nepotrebna zato, ker tožba ni bila niti očitno nedopustna niti očitno neutemeljena. Sklep tako temelji na postopkovni kršitvi.

Drugi pritožbeni razlog: sklep Splošnega sodišča krši pravo Unije. V nasprotju s sklepom Splošnega sodišča ni bilo absolutnega razloga za zavrnitev, v smislu člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 (1), registracije zadevne znamke. Pri znamkah ne gre za opisne navedbe.

Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo bistvenih dejanskih okoliščin. Domnevalo je, da za upoštevno javnost v Združenem kraljestvu iz angleškega naziva „Parkway“ izhaja pomen parkirišča na železniški postaji. Pri tem Splošno sodišče ni upoštevalo, da se je urad za znamke v Veliki Britaniji s tem vprašanjem izrecno ukvarjalo celo na zaslišanju in ga zanikalo po temeljiti oceni opisne navedbe. Kadar se pojem uporabi samostojno, kot je vsebovan v znamki, nima pomena, ki mu ga je pripisalo Splošno sodišče. Enake znamke, ki vsebujejo izraz „Parkway“, so bile v številnih državah članicah (med drugim na Irskem) registrirane po razširitvi mednarodne registracije, in se jih je štelo za upravičene do registracije kot prijavljene znamke v Združenem kraljestvu.

Splošno sodišče vsega tega ni upoštevalo in je zgolj opozorilo na to, da ga nacionalne odločitve načeloma ne zavezujejo. Pri tem je spregledalo, da ga okoliščina, da ni zavezano, ne odvezuje obveznosti, da vsaj upošteva in presodi vse zadevne okoliščine. Nacionalna registracija enakih znamk v državah članicah, iz katerega jezikovnega področja izhaja sporna oznaka, naj bi bila ravno tako bistvena okoliščina. Celostno neupoštevanje je pravno napačno.

Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je pomen pojma „Parkway“, na katerem je opredelilo svojo odločbo, vzelo iz dveh sklicev na slovarje. Vendar naj bi slednje citiralo na nepopoln in izkrivljen način. Splošno sodišče ni upoštevalo, da splošnega pomena pojma „Parkway“, upoštevanega izolirano, kot je slednji, na katerem je Splošno sodišče utemeljilo svojo odločitev, ni bilo mogoče ugotoviti na podlagi teh virov. Tudi o tem viru je razpravljal urad za znamke Združenega kraljestva. Urad za znamke Združenega kraljestva je ugotovil, da pomen, naveden v slovarju, ne nasprotuje varstvu tega pojma kot znamke. Če bi Splošno sodišče vire ustrezno presodilo, bi prišlo do istih ugotovitev. Pri izkrivljanju dejstev gre tudi za napačno uporabljeno pravo.

Četrti pritožbeni razlog: sklep poleg tega krši temeljno načelo enotnosti blagovne znamke EU. Kajti, kljub temu, da za nobeno državo članico Unije ne obstaja absolutni razlog za zavrnitev, Splošno sodišče pritožnici ni odobrilo zahteve za enotno varstvo pod blagovno znamko EU.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo), UL L 78, str. 1.