SL Uradni list Evropske unije C 282/18

Pritožba, ki jo je Lidl Stiftung & Co. KG vložila 13. maja 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 27. februarja 2014 v zadevi T-225/12, Lidl Stiftung & Co. KG proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

(Zadeva C-237/14 P)

2014/C 282/24

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Lidl Stiftung & Co. KG (zastopniki: M. Wolter, M. Kefferpütz, A. K. Marx, odvetniki)

Druga stranka v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2014 (zadeva T-225/12);

— če ugotovi, da je pritožba utemeljena, razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe z dne 21. marca 2012 (R 2379/2010-1), kot je bilo predlagano v postopku pred Splošnim sodiščem;

— UUNT kot toženi stranki pred Splošnim sodiščem naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in pritožbenega postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Družba Lidl Stiftung & Co. KG v okviru pritožbe navaja tri pritožbene razloge zoper izpodbijano sodbo:

1. kršitev člena 42(2) in (3) UBZS (1) in Pravila 22(3) in (4) UIUBZS (2) v povezavi s členom 15(1) UBZS, saj je Splošno sodišče napačno razlagalo zahteve za dokaz o resni in dejanski uporabi znamke, ki je predmet ugovora, glede na pomen teh določb;

2. kršitev člena 15(1)(a) UBZS v povezavi s členom 42(2) in (3) UBZS, saj je Splošno sodišče napačno razlagalo zahteve za to, da se uporaba znamke, ki je predmet ugovora, v drugačni obliki, kot je tista, v kateri je registrirana, šteje za resno in dejansko uporabo v smislu člena 15(1) UBZS;

3. kršitev člena 8(1)(b) UBZS, saj je Splošno sodišče napačno razlagalo zahteve za presojo verjetnosti zmede.

Bistvene trditve je mogoče povzeti tako:

Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da je odbor za pritožbe pravilno štel, da so tri nedatirane fotografije skupaj z nekaj računi trden in objektiven dokaz, ki zadostuje za dokazovanje resne in dejanske uporabe znamke, ki je predmet ugovora, zlasti glede na naravo uporabe.

Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče ni upoštevalo izjemnega značaja člena 15(1)(a) UBZS, ki zahteva, da se zaradi pravne varnosti in predvidljivosti strogo in ozko razlaga presoja vseh elementov znamke v njeni registrirani obliki. Splošno sodišče je zato napačno uporabilo pravo s tem, da je potrdilo ugotovitve odbora za pritožbe, da je uporabljena oblika znamke pomenila resno in dejansko uporabo, saj ni spremenila razlikovalnega značaja znamke, ki je predmet ugovora, v njeni registrirani obliki, saj odbor za pritožbe ni upošteval vseh elementov znamke, ki je predmet ugovora.

Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 8(1)(b) UBZS, saj pri presoji ugotovitev odbora za pritožbe glede podobnosti znakov in verjetnosti zmede ni ustrezno upoštevalo, prvič, da je v obravnavanem primeru stopnja pozornosti upoštevne javnosti precej visoka, drugič, da povprečni potrošnik znamko običajno zaznava kot celoto in ne presoja različnih podrobnosti, in tretjič, da se presoja podobnosti znakov lahko opravi na podlagi samega prevladujočega elementa le, če so vsi sestavni deli znamke zanemarljivi. Če bi se ti vidiki pravilno upoštevali, verjetnost zmede ne bi bila ugotovljena.

Ker izpodbijana sodba zato ni v skladu z določbami UBZS, družba Lidl Stiftung & Co. KG zahteva njeno razveljavitev.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti

UL L 78, str. 1.

(2) Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti

UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189.