Z zahtevo lastnoročnega podpisa v smislu člena 43(1) Poslovnika Splošnega sodišča se z namenom pravne varnosti skuša doseči zagotovitev izvirnosti vloge in izključitev tveganja, da ta v resnici ni delo avtorja, pooblaščenega za ta namen. Zato je treba to zahtevo obravnavati kot bistveno pravilo obličnosti in jo strogo uporabljati, tako da njeno nespoštovanje povzroči nedopustnost tožbe. Vendar je treba tožbo razglasiti za dopustno, če je tožba brez izvirnega podpisa pravnega zastopnika priložena spremnemu dopisu, ki vsebuje izviren lastnoročni podpis istega pravnega zastopnika, ki je enak tudi podpisu na spremnem dopisu pošiljke po telefaksu. V takih okoliščinah ni nikakršnega dvoma o istovetnosti avtorja tožbe, označene kot izvirnik. Poleg tega je treba spremni dopis ali spremnico, ki jo je podpisal zastopnik tožeče stranke, in vlogo, ki ni podpisana, šteti za ustrezno podpisan edinstven procesni akt, če je del iste poštne pošiljke.

Nazadnje, pojem enotni cilj ne more biti določen s splošnim sklicevanjem na izkrivljanje konkurence na trgu, ki ga zadeva kršitev. Za opredelitev različnih ravnanj kot enotne in trajajoče kršitve je treba preveriti, ali se medsebojno dopolnjujejo, tako da je vsako od njih namenjeno spoprijemanju z eno ali več posledicami običajne konkurence, in z medsebojnim vplivanjem prispevajo k izvršitvi celote protikonkurenčnih posledic, ki so jih želeli njihovi storilci v okviru celostnega načrta, namenjenega doseganju enotnega cilja.

Kadar se različna dejanja zaradi istega cilja, ki izkrivlja konkurenco na skupnem trgu, uvrščajo v celostni načrt, lahko Komisija pripiše odgovornost za ta dejanja glede na sodelovanje pri kršitvi kot celoti. Različne pojavne oblike kršitve je treba presojati v splošnem okviru, ki pojasnjuje, zakaj so nastale. V zvezi s tem dokazno vrednost različnih dejstev v okviru izvajanja dokazov povečujejo ali potrjujejo druga dejstva, ki skupaj dajejo logično in popolno sliko o enotni kršitvi.

Pojem enotna kršitev se nanaša na položaj, v katerem je več podjetij udeleženih pri kršitvi, sestavljeni iz trajajočega ravnanja z enim samim gospodarskim ciljem, to je izkriviti konkurenco, ali posameznih kršitev, ki so med seboj povezane z enotnostjo cilja in gospodarskih subjektov. Tej razlagi ni mogoče oporekati, ker bi lahko tudi en ali več elementov tega niza dejanj ali trajajočega ravnanja sam po sebi in ločeno pomenil kršitev člena 81 ES. Poleg tega se pojem enotna kršitev lahko nanaša na pravno opredelitev protikonkurenčnega ravnanja, ki ga sestavljajo sporazumi, usklajena ravnanja in sklepi podjetniških združenj.

Bistveni elementi, na katere se Komisija opira v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, so lahko povzeti na kratko in ni nujno, da je končna odločba kopija obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah, saj je to obvestilo pripravljalni dokument, v katerem sta presoja dejstev in pravna presoja le začasni. Komisija zato lahko do sprejetja dokončne odločbe med drugim ob upoštevanju pisnih ali ustnih pripomb strank ali umakne nekatere oziroma celo vse očitke, ki so bili na začetku navedeni zoper te stranke, in tako spremeni svoje stališče v njihovo korist ali se, obratno, odloči dodati nove očitke, če da zadevnim podjetjem možnost, da predstavijo svoja stališča v zvezi s tem.

V zvezi z, natančneje, spoštovanjem pravice do obrambe, če je v končni odločbi trajanje kršitve v primerjavi s trajanjem, ki je bilo navedeno v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, skrajšano zaradi dokazne vrednosti razpoložljivih dokazov, tako skrajšanje ni dodaten očitek in nikakor ne škoduje interesom podjetja, ki je naslovnik navedene odločbe. Pomeni namreč, da se je Komisija očitku deloma in dopustno odrekla v korist navedenega podjetja. Poleg tega zato, ker je imelo to podjetje priložnost predložiti pripombe k obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, vključno z navedbami o trajanju kršitve, ni mogoče šteti, da je bila njegova pravica do obrambe kršena.

(Glej točke 118 in od 123 do 125.)