Glede na besedilo razreda 35 v smislu Nicejskega aranžmaja pojem „storitve prodaje na drobno“, kakor ga je razlagalo Sodišče v točki 34 sodbe z dne 7. julija 2005, Praktiker, C‑418/02, vsebuje tudi storitve prodaje, ki jih ponuja prodajna galerija. Pojem različnih storitev, kot je naveden v tej točki, namreč ne more ne vključevati tudi storitev, ki jih prodajna galerija ponuja za ohranjanje privlačnosti in praktičnih ugodnosti take trgovine, kot določa samo besedilo, ki je uporabljeno za opis razreda 35, saj je cilj, da se strankam, ki se zanimajo za različne proizvode, omogoči, „da jih vidijo in jih preprosto kupijo v trgovinah“, in da se s tem poveča obisk strank, ki jih ti proizvodi zanimajo, ne pa da se ti proizvodi kupujejo pri „drugem konkurentu“, ki nima svoje trgovine v zadevni nakupovalni galeriji.

To, da se lahko drugemu gospodarskemu subjektu dovoli uporaba znamke, ki vsebuje izraz „burlington“, za proizvode, ki so podobni tistim, ki so naprodaj v londonski prodajni galeriji imetnika prejšnjih znamk, v očeh povprečnega potrošnika samo po sebi ne more škodovati tržni privlačnosti tega kraja. Ta lastnost je namreč tesno povezana s tržnimi „različnimi storitvami“, ki jih opravijo najemniki trgovin v tej galeriji, in ne izključno v imenu zadnjenavedene, pri čemer je to ime enako, kot je pravilno ugotovil odbor za pritožbe v izpodbijani odločbi, imenom drugih krajev, ki so tudi zelo znani in so blizu te galerije, kot sta Burlington Gardens ali Burlington House.

Namreč, tudi če imetnik prejšnjih znamk poudarja, da so njene prejšnje znamke „skoraj enake“ in da imajo „velik in izključen“ ugled, je treba navesti, da ni predložil posebnih dokazov, s katerimi bi podprl dejstvo, da bi uporaba prijavljene znamke zmanjšala privlačnost prejšnjih znamk, med drugim glede na merila, v skladu s katerimi morajo ti zaključki temeljiti na „presoji verjetnosti, ob upoštevanju navad v zadevnem trgovinskem sektorju in vseh preostalih okoliščin obravnavane zadeve“.

Imetnik prejšnjih znamk, med katerimi so besedna znamka BURLINGTON ter besedna in figurativna znamka BURLINGTON ARCADE, ki so bile prej registrirane v Združenem kraljestvu za storitve iz razredov 35, 36 in 41 v smislu Nicejskega aranžmaja, ter figurativna znamka Evropske unije BURLINGTON ARCADE, ki je bila registrirana za iste storitve, odboru za pritožbe ali Splošnemu sodišču ni predložil skladnih dokazov, s katerimi bi bilo mogoče dokazati, da se z uporabo figurativne znamke Burlington, katere registracija kot znamke Evropske unije se zahteva za proizvode iz razredov 3, 14, 18 in 25, neupravičeno izkorišča razlikovalni učinek ali ugled prejšnjih znamk.

V okviru presoje verjetnosti zmede med, po eni strani, figurativno znamko Burlington, katere registracija kot znamke Evropske unije se zahteva za proizvode iz razredov 3, 14, 18 in 25 v smislu Nicejskega aranžmaja, in, po drugi strani, prejšnjima nacionalnima besednima znamkama BURLINGTON in BURLINGTON ARCADE, ter prejšnjo figurativno znamko Evropske Unije BURLINGTON ARCADE in prejšnjo nacionalno figurativno znamko BURLINGTON ARCADE, ki so bile registrirane za storitve iz razredov 35, 36 in 41, je treba šteti, da storitve, na katere se nanašajo prejšnje znamke, in proizvodi, na katere se nanaša prijavljena znamka, niso podobni.

Glede storitev iz razreda 36 se je namreč izkazalo, da si na primer storitve najema trgovin in pisarn ali upravljanja nepremičnin ter proizvodi, kot so mila, nakit ali usnjeni izdelki, med seboj sploh niso podobni. Poleg tega morajo biti v zvezi s storitvami iz razreda 35 za storitev prodaje na drobno proizvodi, ki so naprodaj, natančno določeni. Ker pa niso natančno navedeni proizvodi, ki so lahko naprodaj v različnih trgovinah, ki so v prodajni galeriji, kot je Burlington Arcade, ni nobene povezave med temi proizvodi in prijavljeno znamko, saj opredelitev, ki jo je v tem primeru imetnik prejšnjih znamk podal glede „luksuznih proizvodov“, ni zadostovala za natančno določitev, za katere proizvode gre. Če torej ti proizvodi niso natančno določeni, ni mogoče ugotoviti podobnosti ali komplementarnosti med storitvami, na katere se nanašajo prejšnje znamke, in proizvodi, na katere se nanaša prijavljena znamka.

Poleg tega prekrivanje med skupinami končnih potrošnikov ne zadostuje za dokaz verjetnosti zmede, če niso natančno navedeni proizvodi, ki so lahko naprodaj v prostorih galerije.

(Glej točke od 69 do 72.)