12

Člen 53 zakona o delovnih razmerjih, ki se nanaša na obliko in učinke odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz objektivnih razlogov, določa: „1. Za sprejetje odločbe o odpovedi na podlagi prejšnjega člena morajo biti izpolnjeni naslednji pogoji: (a) delavca je treba pisno obvestiti o razlogu; (b) delavcu je treba ob pisni obvestitvi izplačati odpravnino, katere znesek ustreza 20 plačanim dnem na leto zaposlitve, s tem da se odpravnina za obdobja, krajša od enega leta, izračuna sorazmerno z meseci dela, pri čemer pa skupni znesek ne sme preseči 12 mesečnih plač. Če odločba o odpustu na podlagi člena 52(c) [zakona o delovnih razmerjih] temelji na ekonomskih razlogih in ta ekonomski položaj preprečuje, da bi se delavcu izplačala odpravnina iz prejšnjega odstavka, lahko delodajalec tega izplačila ne izvede in to nezmožnost navede v pisnem obvestilu, brez poseganja v pravico delavca, da zahteva izplačilo, ko bo odpust začel učinkovati; (c) določiti je treba odpovedni rok 15 dni, ki se upošteva od dne, ko je delavcu vročeno osebno obvestilo o odpovedi pogodbe o zaposlitvi. V primeru iz člena 52(c) se kopija pisnega obvestila v vednost posreduje zakonitim zastopnikom zaposlenih; […] 3. Zoper odločbo o odpustu je mogoče vložiti pritožbo, kot da bi šlo za odpust iz disciplinskih razlogov. 4. Če odločba delodajalca o odpovedi pogodbe o zaposlitvi temelji na enem od razlogov, ki jih ustava ali zakon opredeljuje kot diskriminatorne in zato prepovedane, ali če je bil odpust opravljen v nasprotju s temeljnimi pravicami in državljanskimi svoboščinami delavca, je odločba o odpustu nična, to ničnost pa mora sodišče ugotoviti po uradni dolžnosti. Odločba o odpustu je nična tudi v teh primerih: (a) če je sprejeta v obdobju prekinitve pogodbe o zaposlitvi, povezane z materinstvom, tveganjem med nosečnostjo, tveganjem med naravnim dojenjem, boleznijo, ki jo povzroči nosečnost, porodom ali naravnim dojenjem, posvojitvijo, namestitvijo v rejništvo ali očetovstvom iz člena 45(1)(d) [zakona o delovnih razmerjih], ali če se vroči na tak datum, da se odpovedni rok izteče v tem obdobju prekinitve; (b) če se nanaša na nosečo delavko od začetka nosečnosti do začetka obdobja prekinitve iz prejšnjega odstavka ali na delavca, ki je zaprosil za enega od dopustov iz člena 37(4), (4a) in (5) [zakona o delovnih razmerjih] ali ga koristi ali ki je v skladu s členom 46(3) tega zakona zaprosil za neplačani dopust ali ga koristi; če se na delavko, ki je žrtev nasilja v družini, nanaša zaradi uveljavljanja njenih pravic do skrajšanja ali reorganizacije delovnega časa, geografske mobilnosti, spremembe delovnega mesta ali prekinitve pogodbe o zaposlitvi pod pogoji, ki jih priznava [zakon o delovnih razmerjih]; (c) če se nanaša na delavca, ki se je vrnil na delo po izteku obdobij prekinitve pogodbe o zaposlitvi zaradi materinstva, posvojitve, namestitve v rejništvo ali očetovstva, in je minilo manj kot devet mesecev od rojstva, posvojitve ali namestitve otroka v rejništvo. Določbe prejšnjih odstavkov se uporabljajo, razen če je v teh primerih odločba o odpustu utemeljena z razlogi, ki niso povezani z nosečnostjo ali uveljavljanjem pravice do zgoraj navedenih dopustov in neplačanega dopusta. Odločba o odpustu se šteje za utemeljeno, če je podlaga, na kateri temelji, dokazana, in so bili pogoji iz odstavka 1 tega člena izpolnjeni. V drugih primerih se razglasi za neutemeljeno. Neobstoj obvestila ali opravičljiva zmota pri izračunu odpravnine pa ne povzročita neutemeljenosti odpusta, brez poseganja v obveznost delodajalca izplačati plače za to obdobje ali pravilni znesek odpravnine, in to ne glede na druge učinke, ki iz tega izhajajo. 5. Odločba sodnega organa o razglasitvi ničnosti, utemeljenosti ali neutemeljenosti odločbe o odpustu povzroči enake učinke, kot so tisti, ki so določeni za odpust iz disciplinskih razlogov, ob upoštevanju teh sprememb: (a) če je odločba o odpustu utemeljena, ima delavec pravico do odpravnine iz odstavka 1 tega člena, ki ostane pridobljena, če jo je že prejel, in se šteje za brezposelnega iz razlogov, na katere ne more vplivati; (b) če se odločba o odpustu razglasi za neutemeljeno in delodajalec delavcu omogoči vrnitev na delo, mora ta vrniti prejeto odpravnino. Če se vrnitev na delo nadomesti z ekonomskim nadomestilom, se to zmanjša za znesek te odpravnine.“