Zbi rka odločb sodne pr akse  
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA  
GERARDA HOGANA,  
predstavljeni 3. septembra 2020 1  
Zadeva C-6 3 7 / 1 9 
BY 
proti 
CX 
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt, Patent-och  
marknadsöverdomstolen (pritožbeno sodišče za intelektualno lastnino in gospodarske zadeve  
v Stockholmu, Švedska))  
„Predhodno odločanje –Direktiva 2001 /29/ES –Harmonizacija nekaterih vidikov avtorske in sorodnih  
pravic –Člen 3(1) –Pravica do priobčitve javnosti –Člen 4(1) –Pravica distribuiranja –Pomen izraza  
‚javnost‘–Predložitev primerka varovanega dela kot dokaza sodišču –Listina Evropske unije  
o temeljnih pravicah –Člen 47 –Pravica do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega  
sodišča –Člen 17(2) –Pravica intelektualne lastnine“  
I. Uvod 
1. Ta predlog za sprejetje prehodne odločbe, ki je bil v sodnem tajništvu Sodišča vložen 27. avgusta 
2019 , izhaja iz spora med fizičnima osebama, BY in CX, v civilnem postopku, 2 ki ga zdaj obravnava 
Svea hovrätt, Patent-och marknadsöverdomstolen (pritožbeno sodišče za intelektualno lastnino in 
gospodarske zadeve v Stockholmu, Švedska). V njem se postavljajo pomem bna vprašanja glede 
medsebojnega odnosa med zakono dajo Unije o avtorskem pravu in nacionalno svobodo obveščanja, 
vključno s pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča (kot je zagotovljena 
s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, v nadaljevanju: Listina). 
2. Natančneje, ali razkritje dela, varovanega z avtorsko pravico (v obravnavani zadevi fotografije), 
v nacionalnem postopku pred sodiščem pomeni „priobčitev javnosti“ in/ali „javno distribuiranje“ 
v smislu člena 3(1) in člena 4(1) Direktive 2001 /29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 
2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi? 3 
3. Vendar je treba pred nadaljevanjem najprej opredeliti upoštevni pravni okvir. 
1 Jezik izvirnika: angleščina. 
2 Ugotoviti je mogoče, da iz predloga za sprejetje prehodne odločbe ni jasna dejanska narava zadevnega civilnega postopka oziroma ali so zadevni 
dokazi v okviru tega postopka upoštevni. 
3 UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230; ter popravka v UL 2008 , L 314, str. 16, in UL 2012 , L 33, str. 9. 
SL 
ECLI:EU:C:2020 :650 1 
SKLEPNI PREDLOGI G. HOGANA – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
II. Pravni okvir 
A. Mednarodno pravo 
4. Svetovna organizacija za intelektualno lastnino (SOIL) je 20. decembra 1996 v Ženevi sprejela 
Pogodbo SOIL o avtorski pravici (v nadaljevanju: Pogodba SOIL o avtorski pravici). Pogodba SOIL 
o avtorski pravici je bila nato v imenu Evropske skupnosti potrjena s Sklepom Sveta 2000 /278/ES 
z dne 16. marca 2000 . 4 
5. Člen 6 Pogodbe SOIL o avtorski pravici, naslovljen „Pravica do distribuiranja“, določa: 
„1. Avtorji književnih in umetniških del uživajo izključno pravico dovoljevati, da izvirnik in primerki 
njihovih del postanejo dostopni javnosti s prodajo ali drugačnim prenosom lastninske pravice. 
[…]“ 
B. Pravo Unije 
6. V uvodnih izjavah 3, 9, 10, 15 in 31 Direktive 2001 /29 je navedeno: 
„(3) Predlagano usklajevanje [harmonizacija] bo pomagalo uresničevati štiri svoboščine notranjega 
trga in je povezano s spoštovanjem temeljnih pravnih načel, zlasti lastnine, vključno 
z intelektualno lastnino, ter s svobodo izražanja in javnim interesom. 
[…] 
(9) Vsakršno usklajevanje [harmonizacija] avtorske in sorodnih pravic mora temeljiti na visoki stopnji 
varstva, kajti takšne pravice so za intelektualno ustvarjanje bistvenega pomena. Njihovo varstvo 
pomaga zagotoviti ohranjanje in razvoj ustvarjalnosti v interesu avtorjev, izvajalcev, producentov, 
potrošnikov, kulture, industrije in javnosti nasploh. Intelektualna lastnina se torej prizna kot 
sestavni del lastnine. 
(10) Če naj avtorji ali izvajalci nadaljujejo z ustvarjalnim in umetniškim delom, morajo za uporabo 
svojega dela prejeti primerno nagrado, prav tako pa tudi producenti, da lahko to delo financirajo. 
V proizvodnjo proizvodov, kot so fonogrami, filmi ali multimedijski izdelki, ter opravljanje 
storitev, kot so storitve ‚na zahtevo‘, je treba precej investirati. Zadostno pravno varstvo pravic 
intelektualne lastnine je nujno, čese želi zagotoviti takšno nagrajevanje in zagotoviti možnost za 
zadovoljive donose na te investicije. 
[…] 
(15) Diplomatska konferenca, ki se je odvijala pod pokroviteljstvom Svetovne organizacije za 
intelektualno lastnino (WIPO) decembra 1996 , je vodila k sprejetju dveh novih pogodb, 
‚Pogodbe WIPO o avtorski pravici‘ in ‚Pogodbe WIPO o izvedbah in fonogramih‘, ki pokrivata 
varstvo avtorjev oziroma izvajalcev in proizvajalcev fonogramov. S tema pogodbama se 
pomem bno posodablja mednarodno varstvo avtorske in sorodnih pravic, zlasti ob upoštevanju 
tako imenovanega ‚digitalnega dnevnega reda‘, in izboljšuje način spopada s piratstvom po vsem 
4 Sklep Sveta z dne 16. marca 2000 o sprejetju Pogodbe Svetovne organizacije za intelektualno lastnino o avtorski pravici in Pogodbe Svetovne 
organizacije za intelektualno lastnino o izvedbah in fonogramih v imenu Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, 
zvezek 33, str. 208). 
ECLI:EU:C:2020 :650 2 
SKLEPNI PREDLOGI G. HOGANA – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
svetu. Skupnost in večina držav članic so že podpisale Pogodbi, proces urejanja ratifikacije 
Pogodb s strani Skupnosti in držav članic pa je v teku. Ta direktiva je namenjena tudi 
uresničevanju številnih novih mednarodnih obveznosti.“ 
[…] 
(31) Zagotoviti je treba pravično ravnotežje pravic in interesov med različnimi kategorijami imetnikov 
pravic, pa tudi med različnimi kategorijami imetnikov pravic in uporabnikov varovanih 
predmetov. Obstoječe izjeme in omejitve pravic, kot jih določajo države članice, je treba 
ponovno ovrednotiti glede na novo elektronsko okolje. Obstoječe razlike pri izjemah in 
omejitvah določenih omejenih dejanj imajo neposredne negativne učinke na delovanje 
notranjega trga avtorske in sorodnih pravic. Takšne razlike lahko kmalu postanejo bolj izrazite 
z nadaljnjim razvojem čezmejnega izkoriščanja del in čezmejnih dejavnosti. Da bi zagotovili 
pravilno delovanje notranjega trga, je treba takšne izjeme in omejitve opredeliti bolj usklajeno. 
Stopnja njihovega usklajevanja [harmonizacije] mora temeljiti na njihovem vplivu na gladko 
delovanje notranjega trga.“ 
7. Člen 3 te direktive, naslovljen „Pravica priobčitve del javnosti in pravica do dajanja na voljo javnosti 
predmetov sorodnih pravic“, določa: 
„1. Države članice predvidijo za avtorje izključno pravico, da dovolijo ali prepovejo vsakršno obliko 
priobčenja njihovih del javnosti, po žici ali na brezžični način, vključno z dajanjem svojih del na voljo 
javnosti tako, da imajo člani javnosti do njih dostop s kraja in v času, ki si ju izberejo sami. 
[…]“ 
8. Člen 4 Direktive 2001 /29, naslovljen „Pravica distribuiranja“, določa: 
„1. Države članice predvidijo za avtorje v zvezi z izvirnikom ali primerki del izključno pravico, da 
dovolijo ali prepovedo kakršno koli javno distribuiranje s prodajo ali drugače. 
[…]“ 
9. Člen 5(3) Direktive 2001 /29, naslovljen „Izjeme in omejitve“, določa: 
„Države članice lahko predvidijo izjeme in omejitve pravic iz členov 2 in 3 v naslednjih primerih: 
[…] 
(e) uporaba v namene javne varnosti ali za zagotovitev pravilne izvedbe ali poročanja o upravnih, 
parlamentarnih in sodnih postopkih; 
[…]“ 
C. Nacionalno pravo 
10. Člen 2 lagen (1960 :729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen) 
(zakon št. 729 iz leta 1960 o avtorski pravici na književnih in umetniških delih; v nadaljevanju: zakon 
o avtorski pravici) določa: 
„(1) V okviru omejitev, določenih v tem zakonu, avtorska pravica obsega izključno pravico razpolaganja 
z delom z reproduciranjem in dajanjem na voljo javnosti v izvirniku ali spremenjeni obliki, v prevodu, 
preoblikovanim v drugo književno ali umetniško zvrst ali z uporabo druge tehnike. 
ECLI:EU:C:2020 :650 3 
SKLEPNI PREDLOGI G. HOGANA – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
(2) Reproduciranje je vsako neposredno ali posredno, začasno ali stalno reproduciranje, v celoti ali 
deloma, na kakršen koli način in v kakršni koli obliki. 
(3) Delo se da na voljo javnosti v teh primerih: 
1. kadar je delo predmet priobčitve javnosti. Priobčitev javnosti je podana, kadar se delo da na voljo 
javnosti po žici ali na brezžični način, s kraja, ki ni kraj, kjer lahko javnost uživa v delu. Vključuje 
kakršno koli priobčitev javnosti, ki je opravljena tako, da imajo člani javnosti do dela dostop 
s kraja in v času, ki si ju izberejo sami; 
[…] 
4. Če se reprodukcija dela prodaja, daje v najem ali kako drugače distribuira javnosti. 
Kakršna koli priobčitev ali izvajanje dela za širok zaprti krog v poslovnem okviru se obravnava kot 
priobčitev javnosti ali javno izvajanje.“ 
11. Člen 49a zakona o avtorski pravici določa: 
„Avtor fotografskega dela ima izključno pravico, da fotografijo reproducira in da jo da na voljo javnosti. 
Pravica velja ne glede na to, ali se delo uporabi v izvirni ali spremenjeni obliki in ne glede na 
uporabljeno tehniko.“ 
12. V skladu s poglavjem 2, člen 1, tryckfrihetsförordningen (zakon o svobodi tiska) podpiranje 
svobode izražanja in pluralizma informacij vsebuje pravico vsakogar do dostopa do javnih 
dokumentov. Zakon o svobodi tiska je eden od štirih temeljnih zakono v na Švedskem , ki ima poseben 
in specialen položaj, podoben položaju, ki ga ima v drugih državah članicah ustava. 
13. Zakon o svobodi tiska med drugim določa tudi, da je vsak procesni akt, ki je predložen sodišču 
v kateri koli obliki, javni dokument. Na podlagi poglavja 2, člen 1, zakona o svobodi tiska lahko torej 
vsakdo zaprosi za vpogled v procesni akt, predložen sodišču. Vendar za to načelno pravilo velja izjema 
v primeru zaupnih informacij. 
14. Načelo je torej, da se pravica dostopa do dokumentov nanaša tudi na dokumente, na katere se 
nanašajo avtorska in sorodne pravice. 
III. Dejansko stanje v glavni stvari in predlog za sprejetje predhodne odločbe 
15. BY in CX sta fizični osebi, ki obe upravljata vsaka svojo spletno mesto. V okviru predhodnega 
spora pred civilnimi sodišči je oseba CX poslala kopijo strani, ki je vsebovala besedilo, vključno 
s fotografijo, s spletnega mesta osebe BY kot dokaz v tistem sodnem postopku. Ta fotografija je tako 
del dokazov v postopku. 
16. Oseba BY trdi, da ima avtorsko pravico na tej fotografiji in zahteva, naj se osebi CX naloži plačilo 
odškodnine, prvič, zaradi kršitve avtorske pravice, in drugič, zaradi kršitve posebnega varstva, ki je 
fotografijam zagotovljeno s členom 49a zakona o avtorski pravici. Oseba CX zavrača kakršno koli 
obveznost plačila odškodnine in trdi, da razkritje gradiva za sodni postopek ni pomenilo kršitve 
avtorske pravice. 
17. Patent-och marknadsdomstolen (sodišče za intelektualno lastnino in gospodarske zadeve, Švedska) 
je na prvi stopnji razsodilo, da je fotografija varovana s pravicami, ki so sorodne avtorski pravici, to je 
s posebnim varstvom, ki je priznano fotografskim delom. Vendar je to sodišče ugotovilo, da lahko – ker 
mu je bila fotografija predložena kot procesni akt – katera koli tretja oseba zahteva vpogled 
ECLI:EU:C:2020 :650 4 
SKLEPNI PREDLOGI G. HOGANA – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
v fotografijo v skladu z veljavnimi določbami švedskega ustavnega zakona o pravici do dostopa do 
dokumentov. Čeprav je Patent-och marknadsdomstolen (sodišče za intelektualno lastnino in 
gospodarske zadeve) sklenilo, da je oseba CX to fotografijo javno distribuirala v smislu zakona 
o avtorski pravici, je štelo, da ni dokazano, da je oseba BY utrpela škodo, in zato zavrnilo njeno tožbo. 
18. Oseba BY je zoper to sodbo vložila pritožbo pri predložitvenem sodišču. 
19. Predložitveno sodišče meni, da mora med drugim razsoditi o vprašanju, ali posredovanje kopije te 
fotografije sodišču v okviru procesnega dejanja pomeni nezakonito dajanje dela na voljo v smislu 
upoštevne nacionalne zakono daje o avtorski pravici, bodisi kot javno distribuiranje bodisi kot priobčitev 
javnosti. 
20. Ni sporno, da je bila fotografija sodišču, ki je obravnavalo spor med strankama, poslana elektronsko 
(po elektronski pošti) v obliki elektronske kopije. Nacionalno sodišče želi tudi ugotoviti, ali je mogoče 
za sodišče šteti, da v tem smislu spada v okvir pojma „javnost“. 
21. Predložitveno sodišče poudarja, da obstaja negotovost glede tega, kako se v pravu Unije razlagata 
pojma „priobčitev javnosti“ in „javno distribuiranje“, če se delo, varovano z avtorsko pravico, predloži 
sodišču v civilnem postopku. Zato se najprej postavi vprašanje, ali je mogoče šteti, da sodišče spada 
v pojem „javnost“ v smislu Direktive 2001 /29, in drugič, ali je treba izrazu „javnost“ pripisati isti pomen 
v okviru uporabe členov 3(1) in 4(1) Direktive 2001 /29. 
22. V zvezi s tem predložitveno sodišče navaja, da je Sodišče razsodilo, da pojem „javnost“ zajema 
nedoločeno število morebitnih naslovnikov, poleg tega pa mora biti število oseb dovolj veliko. Dalje je 
poudarilo, da je cilj omogočiti, da je delo na vsak primeren način zaznavno „osebam na splošno“,in ne 
določenim posameznikom, ki so del zasebne skupine. 5 
23. Prav tako je iz sodne prakse Sodišča razvidno, da ima pojem „distribuiranje“ v smislu člena 4(1) 
Direktive 2001 /29 isti pomen kot izraz „[dajanje na voljo] javnosti s prodajo“ v smislu člena 6(1) 
Pogodbe SOIL o avtorski pravici. Vendar je iz sodbe z dne 13. maja 2015 , Dimensione Direct Sales in 
Labianca (C-516/13, EU:C:2015 :315), razvidno, da za „javno distribuiranje“ zadostuje, da je bilo 
varovano delo dostavljeno članu javnosti. 
24. Prav tako je treba ugotoviti, ali gre, kadar je procesni akt predložen sodišču – bodisi v obliki 
fizičnega dokumenta (v papirni obliki) bodisi kot priponka k elektronski pošti – za „priobčitev 
javnosti“ ali za „javno distribuiranje“, ker ima taka predložitev v obeh primerih enake učinke in enak 
namen. 
25. Predložitveno sodišče meni, da ne sodišča samega ne njegovih uslužbencev ne bi bilo mogoče šteti 
za „javnost“ v splošnem pomenu besede. Vendar zanje ne bi bilo mogoče šteti, da so del zasebne 
skupine. 
26. Poleg tega naj bi se po navedbah predložitvenega sodišča, čeprav je število oseb, ki imajo po 
predložitvi dela dostop do njega, zagotovo omejeno zgolj na uslužbence sodišča, to število nujno 
spreminjalo in bi ga bilo treba od začetka šteti za veliko. Nazadnje, v nacionalnem pravu je določeno, 
da ima vsakdo pravico do dostopa do dokumentov, ki jih je prejelo sodišče. 
27. V teh okoliščinah je predložitveno sodišče prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje 
predložilo ta vprašanja: 
„1. Ali ima pojem ‚javnost‘ iz členov 3(1) in 4(1) Direktive [2001 /29] enoten pomen? 
5 Glej sodbo z dne 31. maja 2016 , Reha Training (C-117/15, EU:C:2016 :379, točki 41 in 42 ter navedena sodna praksa). 
ECLI:EU:C:2020 :650 5 
SKLEPNI PREDLOGI G. HOGANA – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba za sodišče šteti, da spada k pojmu ‚javnost‘ 
v smislu teh določb? 
3. Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: 
(a) ali lahko sodišče, če se mu varovano delo pošlje, spada k pojmu ‚javnost‘? 
(b) ali lahko sodišče, če mu je varovano delo distribuirano, spada k pojmu ‚javnost‘? 
4. Ali dejstvo, da nacionalna zakono daja določa splošno načelo dostopa do javnih dokumentov, 
v skladu s katerim ima vsakdo, ki to zahteva, pravico do vpogleda v procesne akte, predložene 
sodišču, razen če ne vsebujejo zaupnih informacij, vpliva na presojo, ali gre pri predložitvi 
varovanega dela sodiščuza ‚priobčitev javnosti‘ ali za ‚javno distribuiranje‘?“ 
IV. Postopek pred Sodiščem 
28. Pisna stališča je predložila Evropska komisija. 
29. Sodiščejena švedsko vlado naslovilo več pisnih vprašanj. Švedska vlada je na ta vprašanja 
odgovorila 6. maja 2020 . 
V. Analiza 
A. Prvo vprašanje 
30. Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem sprašuje, ali ima izraz „javnost“ v členih 3(1) in 4(1) 
Direktive 2001 /29 enoten pomen. 6 
31. V postopku sodelovanja med nacionalnimi sodišči in Sodiščem, uvedenem s členom 267 PDEU, je 
naloga Sodišča, da nacionalnemu sodišču da koristen odgovor, ki mu bo omogočil rešitev spora, 
o katerem odloča. Zato mora Sodišče po potrebi preoblikovati predložena vprašanja, potem ko iz vseh 
elementov, ki jih je predložilo predložitveno sodišče, zlasti iz obrazložitve predložitvene odločbe, izbere 
elemente prava Unije, ki jih je treba razložiti ob upoštevanju predmeta spora v glavni stvari. 7 
32. Menim, da Sodišču ni treba odgovoriti na prvo vprašanje in je zato treba preoblikovati druga 
vprašanja. V tem pogledu je iz točk 3 in 6 predloga za sprejetje prehodne odločbe jasno, da je bila 
varovana fotografija, 8 ki je predmet postopka pred predložitvenim sodiščem, poslana po elektronski 
pošti kot dokaz civilnemu sodišču v okviru postopka, ki poteka pred njim. 
33. V skladu s členom 3(1) Direktive 2001 /29 imajo avtorji izključno pravico, da dovolijo ali prepovejo 
vsakršno obliko priobčitve svojih del javnosti, po žici ali brezžično, vključno z dajanjem svojih del na 
voljo javnosti tako, da ima vsakdo do njih dostop s kraja in v času, ki si ju sam izbere. Poleg tega 
člen 4(1) te direktive določa, da imajo avtorji v zvezi z izvirnikom ali primerki del izključno pravico, 
6 Izraz „javnost“ v Direktivi 2001 /29 ni opredeljen. 
7 Glej po analogiji sodbo z dne 19. decembra 2019 , Nederlands Uitgeversverbond in Groep Algemene Uitgevers (C-263/18, EU:C:2019 :1111 , 
točki 31 in 32 ter navedena sodna praksa). 
8 Glej po analogiji točko 14 sodbe z dne 7. avgusta 2018 , Renckhoff (C-161/17, EU:C:2018 :634), v kateri je Sodišče spomnilo, da se fotografija 
lahko zavaruje z avtorsko pravico, če je avtorjeva intelektualna stvaritev, ki odraža njegovo osebnost in njegove svobodne in ustvarjalne izbire 
pri njeni izdelavi. 
ECLI:EU:C:2020 :650 6 
SKLEPNI PREDLOGI G. HOGANA – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
da dovolijo ali prepovedo kakršno koli javno distribuiranje s prodajo ali drugače. Člen 4(2) Direktive 
2001 /29 dalje določa, da se ta pravica izčrpa v primeru prve prodaje ali prvega drugačnega prenosa 
lastništva izvirnika dela ali njegove kopije v Evropski uniji, ki jo izvrši imetnik pravice ali se izvrši 
z njegovim dovoljenjem. 9 
34. Iz, med drugim, točk od 39 do 45, 51 in 52 sodbe z dne 19. decembra 2019 , Nederlands 
Uitgeversverbond in Groep Algemene Uitgevers (C-263/18, EU:C:2019 :111), je jasno, da mora biti 
delo, da bi šlo za „javno distribuiranje“ v smislu člena 4(1) Direktive 2001 /29, dano v obtok v obliki 
fizičnih primerkov, materialnih nosilcev ali materialnih predmetov. 10 Ta posebna zahteva iz člena 4(1) 
Direktive 2001 /29 ni izpolnjena pri prenosu dela v nesnovni obliki po elektronski pošti. 11 
35. Posredovanje dela po elektronski pošti namesto tega po mojem mnenju pomeni akt priobčitve dela 
ali njegovega dajanja na voljo po žici ali brezžično, tako da lahko naslovnik do njega dostopa s kraja in 
v času, ki si ju izbere sam, v skladu s členom 3(1) Direktive 2001 /29. Vendar je ključno vprašanje v tem 
postopku, ali ta predložitev pomeni priobčitev ali dajanje na voljo „javnosti“ v smislu člena 3(1) 
Direktive 2001 /29. 12 
36. Zato menim, da ni potrebno, da sodišče v tem postopku poda razlago člena 4(1) Direktive 2001 /29. 
37. Ne glede na to, ali je mogoče člen 3(1) ali člen 4(1) Direktive 2001 /29 uporabiti za dejansko stanje 
v postopku v glavni stvari, je treba Direktivo 2001 /29 razlagati na način – kot je prikazano s sodbo 
z dne 13. maja 2015 , Dimensione Direct Sales in Labianca (C-516/13, EU:C:2015 :315, točka 34) – ki 
zagotavlja učinkovito in strogo varstvo imetnika avtorske pravice. 
38. Ta stroga zahteva je še dalje poudarjena s členom 17(2) Listine, ki določa, da „[je z]agotovljeno] 
[…] varstvo“ intelektualne lastnine. 13 
39. Ob upoštevanju teh zahtev zdaj predlagam obravnavo drugih vprašanj predložitvenega sodišča, kot 
jih je bilo treba preoblikovati. 
9 Sodba z dne 19. decembra 2019 , Nederlands Uitgeversverbond in Groep Algemene Uitgevers (C-263/18, EU:C:2019 :1111 , točki 35 in 36). 
10 Te izraze uporabljam kot sopomenke zgolj zaradi ponazoritve. Vendar menim, da do „javnega distribuiranja“ pride v „realnem“ in ne 
„virtualnem“ svetu, zaradi česar je potrebno kroženje fizičnega ali materialnega predmeta. 
11 Poleg tega je Sodišče vtočkah 22 in 26 sodbe z dne 19. decembra 2018 , Syed (C-572/17, EU:C:2018 :1033 ), navedlo, da je za javno distribuiranje 
značilnih več ravnanj, ki potekajo vsaj od sklenitve prodajne pogodbe do njene izvršitve z dobavo posamezniku. Poleg tega lahko kršitev pravice 
distribuiranja, ki je opredeljena v členu 4(1) Direktive 2001 /29, pomeni dejanje pred izvršitvijo prodaje dela ali primerka dela, zaščitenega 
z avtorsko pravico, ki je bilo opravljeno brez dovoljenja imetnika te pravice in za namene izvršitve takšne prodaje. Iz spisa pred Sodiščem je 
razvidno, da predložitev fotografije kot dokaza v sodnem postopku ne pomeni prodaje tega dela ali prenosa lastninske pravice na njem ali 
priprave na prodajo tega dela. 
12 V skladu z ustaljeno sodno prakso pojem „priobčitev javnosti“ v skladu s členom 3(1) Direktive 2001 /29 združuje dva kumulativna elementa, in 
sicer „priobčitev“ dela in priobčitev tega dela „javnosti“. V zvezi s prvim od navedenih elementov, in sicer obstojem „dejanja priobčitve“,je iz 
člena 3(1) Direktive 2001 /29 razvidno, je za tako ravnanje dovolj že, da je delo javnosti dano na voljo tako, da imajo lahko osebe, ki jo 
sestavljajo, do njega dostop, pri čemer ni odločilno, ali so uporabile to možnost. V zvezi z drugim od zgoraj navedenih elementov, da je 
varovano delo dejansko priobčeno „javnosti“, je iz sodne prakse Sodišča razvidno, da pojem „javnost“ opredeljuje nedoločeno število 
potencialnih naslovnikov, pri tem pa mora biti število oseb dovolj veliko. Glej sodbo z dne 7. avgusta 2018 , Renckhoff (C-161/17, 
EU:C:2018 :634, točke 19, 20 in 22 in navedena sodna praksa). Sodiščeje v točki 68 sodbe z dne 19. decembra 2019 , Nederlands 
Uitgeversverbond in Groep Algemene Uitgevers (C-263/18, EU:C:2019 :1111 ), spomnilo, da pojem „javnost“ vsebuje neki minimalni prag, kar iz 
tega pojma izključuje premajhno število zadevnih oseb, in drugič, da je treba upoštevati kumulativni učinek, ki izhaja iz dajanja varovanih del – 
s prenosom – na voljo potencialnim naslovnikom. Upoštevati je torej treba zlasti število oseb, ki imajo hkrati dostop do istega dela, pa tudi, 
koliko izmed teh oseb je imelo dostop do tega dela zaporedoma. 
13 Sodiščeje v točki 18 sodbe z dne 7. avgusta 2018 , Renckhoff (C-161/17, EU:C:2018 :634), spomnilo, da je glavni cilj Direktive 2001 /29 v skladu 
z njenimi uvodnimi izjavami 4, 9 in 10 vzpostavitev visoke stopnje varstva avtorjev, kar naj bi jim omogočilo, da prejmejo ustrezno plačilo za 
uporabo svojih del, še posebej pri priobčitvi javnosti. Iz tega izhaja, da je treba pojem „priobčitev javnosti“ razumeti široko, kot je izrecno 
navedeno v uvodni izjavi 23 te direktive. 
ECLI:EU:C:2020 :650 7 
SKLEPNI PREDLOGI G. HOGANA – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
B. Drugo, tretje in četrto vprašanje za predhodno odločanje 
40. Čeprav se drugo, tretje in četrto vprašanje predložitvenega sodišča prekrivajo, se z njimi želi 
v bistvu ugotoviti, ali – in če je to tako, v katerih okoliščinah – bi lahko razkritje gradiva, varovanega 
z avtorsko pravico, po elektronski pošti sodišču kot dokaza v sodnem postopku pomenilo priobčitev 
javnosti v smislu člena 3(1) Direktive 2001 /29. Najprej bom obravnaval ta splošna vprašanja, nato pa 
sklenil z odgovorom na konkretna postavljena vprašanja. 
41. Srčika varstva, zagotovljenega s členom 3(1) Direktive 2001 /29, je v ideji, da je imetnik avtorske 
pravice upravičen do varstva pred priobčitvijo gradiva, varovanega z avtorsko pravico, ali njegovim 
dajanjem na voljo „javnosti“. 14 Tako se – ob upoštevanju izjem in omejitev iz člena 5 Direktive 
2001 /29 – za vsa dejanja priobčitve dela javnosti, storjena od tretje osebe, zahteva predhodno 
dovoljenje njegovega avtorja. 
42. Čeprav priobčitev varovanega gradiva tretjim osebam, ki izvajajo upravno ali sodno funkcijo, seveda 
lahko presega „določen prag de minimis“ zaradi števila ljudi, ki so potencialno vključeni, 15 po mojem 
mnenju praviloma ne bi pomenila „priobčitve javnosti“ v smislu člena 3(1) Direktive 2001 /29, in to 
prav zato, ker bi bile te osebe, čeprav niso per se zasebna skupina, 16 vendarle omejene z naravo svojih 
uradnih nalog. Zlasti ne bi bile upravičene obravnavati gradiva, varovanega z avtorsko pravico, kot da 
z njo ni varovano. 
43. S tem, da bi na primer stranka v civilnem postopku posredovala tako gradivo sodnim uslužbencem 
ali nosilcem sodne funkcije, poleg dejstva, da tako posredovanje nima neodvisnega gospodarskega 
pomena, 17 se prejemnikom tega gradiva ne bi omogočilo, da z njim počnejo, kar hočejo. Navsezadnje 
bi bilo v tem primeru gradivo posredovano takim osebam v okviru njihove upravne ali sodne funkcije 
in bi za to, da bi ga lahko dalje reproducirale, priobčile ali distribuirale, veljale izrecne ali implicitne 
pravne in etične omejitve, vključno z avtorskopravnimi, določene v nacionalnem pravu. 
44. Kljub morebiti visokem u številu vključenih sodnih uslužbencev bi priobčitev torej ne bila 
naslovljena na nedoločeno število morebitnih naslovnikov, kot je Sodišče zahtevalo v točki 37 sodbe 
z dne 7. decembra 2006 , SGAE (C-306/05, EU:C:2006 :764). Priobčitev bi bila namesto tega namenjena 
jasno opredeljeni in omejeni ali zaprti skupini ljudi, ki opravljajo svojo funkcijo v javnem interesu in so, 
kar mora preveriti predložitveno sodišče, zavezani s pravnimi in etičnimi pravili, ki se med drugim 
nanašajo na uporabo in razkritje informacij in dokazov, pridobljenih v sodnem postopku. 
45. Menim, da predložitev gradiva, varovanega z avtorsko pravico, sodišču kot dokaza v okviru sodnega 
postopka načeloma ne posega v izključne pravice imetnika avtorske pravice na tem gradivu, tako da bi 
ga, na primer, prikrajšala za možnost, da zahteva primerno nagrado za uporabo svojega dela. Možnost 
predložitve gradiva, varovanega z avtorsko pravico, kot dokaza v civilnem postopku je, nasprotno, 
namenjena zagotovitvi pravice od učinkovitega pravnega sredstva in pravice do nepristranskega 
sodišča, kot sta zagotovljeni s členom 47 Listine. Pravica stranke v civilnem postopku do obrambe bi 
bila resno ogrožena, če ne bi mogla predložiti dokazov sodišču, če bi se druga stranka v tem postopku 
ali tretja oseba sklicevala na avtorskopravno varstvo teh dokazov. 18 
14 Komisija meni, da se izraz „javnost“ nanaša na fizične osebe in torej ne na institucije ali sodišča. Vendar se sam ne strinjam, da je izraz „javnost“ 
omejen na fizične osebe, saj menim, da bi lahko zajemal tudi pravne osebe, kakršne so gospodarske družbe. 
15 Mogoče je, da taka skupina ni majhna ali nepomem bna, ampak lahko zajema precej veliko število ljudi. Glej sodbo z dne 31. maja 2016 , Reha 
Training (C-117/15, EU:C:2016 :379, točka 43). 
16 Glej sodbo z dne 31. maja 2016 , Reha Training (C-117/15, EU:C:2016 :379, točka 42 in navedena sodna praksa). 
17 Glej po analogiji člen 5(1) Direktive 2001 /29. 
18 Sodiščeje v točki 71 sodbe z dne 6. novembra 2012 , Otis in drugi (C-199/11, EU:C:2012 :684), navedlo, da načelo enakosti orožij, ki izhaja iz 
pojma poštenega sojenja, vključuje obveznost dati vsaki stranki razumno možnost, da predstavi svoje trditve, vključno z dokazi, pod pogoji, ki je 
v primerjavi z nasprotno stranko ne postavljajo v bistveno slabši položaj. Menim, da je izognitev takem u tveganju prava funkcija morebitne 
izjeme ali omejitve avtorskopravnega varstva za uporabo v upravnih in sodnih postopkih, kot je določena v členu 5(3)(e) Direktive 2001 /29. 
Vendar je treba poudariti, da je predložitveno sodišče vtočki 6 predloga za sprejetje predhodne odločbe izrecno navedlo, da se vprašanja, ki jih 
postavlja, ne nanašajo na uporabo člena 5(3)(e) Direktive 2001 /29. 
ECLI:EU:C:2020 :650 8 
SKLEPNI PREDLOGI G. HOGANA – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
46. V zvezi s tem je treba poudariti, da pravice intelektualne lastnine, vsebovane v členu 17(2) Listine, 
niso absolutne pravice, ampak jih je treba uravnotežiti ali tehtati z drugimi pravicami, ki so 
zagotovljene z Listino. 19 
47. Bistvo teh pravic ni ogroženo zaradi nacionalnega prava ali prakse, ki strankam v civilnem 
postopku omogoča, da v sodnem postopku uporabijo ali se sklicujejo na gradivo, varovano z avtorsko 
pravico, tudi zato ne, ker se s tem avtorskopravno varstvo ne izgubi enostavno zaradi tega, ker se nanj 
sklicujejo v tem postopku. 
48. Predložitveno sodiščes četrtim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je ta presoja drugačna, ker švedska 
zakono daja določa splošno načelo dostopa do javnih dokumentov, v skladu s katerim ima vsakdo, ki to 
zahteva, pravico do vpogleda v procesne akte, predložene sodišču, razen če ne vsebujejo zaupnih 
informacij. 20 Menim, in tako sta navedli Komisija 21 in nemška vlada 22, da to, da stranka v pravdnem 
postopku sodišču posreduje gradivo, varovano z avtorsko pravico, v takih okoliščinah ne pomeni 
priobčitve javnosti od stranke v pravdnem postopku, ker je na koncu samo sodišče (ali sodni 
uslužbenci) tisto, ki lahko morebiti dovoli vpogled v gradivo na podlagi nacionalnih pravil o svobodi 
obveščanja ali preglednosti. 23 
49. V zvezi s tem nič v spisu pred Sodiščem ne kaže, da so sodišča ali sodni uslužbenci na Švedskem 
dejansko dovolili vpogled v gradivo, varovano z avtorsko pravico, ali da se je tak vpogled zahteval. 
50. Predložitveno sodišče je v predlogu za sprejetje prehodne odločbe zgolj navedlo, da nacionalna 
svoboda obveščanja splošni javnosti ipso iure dovoljuje vpogled v to gradivo. 24 To je konec koncev 
splošni cilj zakono daje o svobodi obveščanja na nacionalni ravni in ravni Unije. 25 Ta pojem je 
dejansko srčika švedskega zakona o svobodi tiska, 26 ki pa je sam navdih za zakono dajo o svobodi 
obveščanja v številnih drugih državah članicah in na ravni Unije, ker so na podlagi poglavja 2, člen 1, 
tega zakona sodni dokumenti članom javnosti nasploh dostopni ipso iure. 27 Švedska vlada je tudi 
navedla, da je avtorska pravica varovana s švedsko ustavo v skladu s pravili, določenimi v zakonu 
o avtorski pravici. Vendar člen 26b(1) zakona o avtorski pravici določa, da se ne glede na pravila 
o avtorski pravici javni dokumenti priobčijo javnosti pod pogoji iz poglavja 2 zakona o svobodi tiska. 
19 Glej po analogiji sodbo z dne 29. junija 2019 , Pelham in drugi (C-476/17, EU:C:2019 :624, točki 33 in 34). Glej tudi sodbo z dne 29. julija 2019 , 
Funke Medien NRW (C-469/17, EU:C:2019 :623, točka 72). 
20 Čeprav to iz spisa pred Sodiščem ni povsem jasno, je verjetno bistvo tega vprašanja tveganje, da bi se sodni postopek lahko izrabil zaradi 
oportunistične predložitve gradiva, varovanega z avtorsko pravico, v tem postopku, da bi se javnosti na podlagi svobode obveščanja ali 
preglednosti omogočil vpogled v gradivo, varovano z avtorsko pravico, s čimer bi se poseglo v izključne pravice avtorjev. 
21 Glej točko 20 stališč Komisije. 
22 Glej točko 25 odgovora švedske vlade z dne 6. maja 2020 na pisna vprašanja Sodišča. 
23 Glej člen 9 Direktive 2001 /29, ki določa, da ta direktiva ne vpliva na predpise, ki se med drugim nanašajo na dostop do javnih dokumentov. 
Švedska vlada je navedla, da so v skladu s švedsko zakono dajo dokumenti, ki jih stranka v postopku predloži sodišču, javni dokumenti in da so 
zato načeloma dostopni javnosti. Sodiščeje v točki 26 sodbe z dne 1. marca 2017 , ITV Broadcasting in drugi (C-275/15, EU:C:2017 :144), 
navedlo, da se člen 9 Direktive 2001 /29 ob upoštevanju uvodne izjave 60 te direktive nanaša na nadaljnjo uporabo veljavnih določb na drugih 
področjih od tistih, ki se harmonizirajo z navedeno direktivo. 
24 Glej točko 18 predloga za sprejetje predhodne odločbe. 
25 Glej člen 15(3) PDEU. 
26 Švedska vlada je navedla, da je dostop javnosti do vlog in dokazov, predloženih sodišču, urejen z offentlighets – och sekretesslag (2009 :400) 
(zakon št. 400 iz leta 2009 o preglednosti in zaupnosti javnih dokumentov, v nadaljevanju: OSL) in poglavjem 2 zakona o svobodi tiska. 
27 Švedska vlada je navedla, da ima sicer vsakdo, ki zahteva dostop do javnega dokumenta, proti plačilu upravnih stroškov tudi pravico do kopije 
tega dokumenta, vendar javna uprava načeloma ni dolžna posredovati tega dokumenta po elektronski poti. Glej točko 37 odgovora švedske 
vlade. To bi zato očitno zagotovilo – kar pa mora preveriti predložitveno sodišče – da sodišča gradiva, varovanega z avtorsko pravico, načeloma 
ne priobčijo javnosti. 
ECLI:EU:C:2020 :650 9 
SKLEPNI PREDLOGI G. HOGANA – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
51. Vendar obstajajo izjeme od tega splošnega načela. Sicer mora to na koncu preveriti nacionalno 
sodišče, vendar je švedska vlada v odgovoru na pisno vprašanje, ki ga je postavilo Sodišče, slednje 
obvestila, da člen 23 v poglavju 31 OSL 28 vsebuje varovalko za gradivo, varovano z avtorsko pravico. 
Učinek te varovalke bi bil zato očitno – kar mora spet preveriti predložitveno sodišče – da se 
informacije, vsebovanje v gradivu, ki je predmet avtorske pravice, pod določenimi pogoji štejejo za 
zaupne in se ne smejo razkriti, če ne obstaja posebna določba, v kateri je določeno nasprotno. 29 
52. Poleg tega in morda še pomem bneje, švedska vlada je navedla, da sicer člen 26b(1) zakona 
o avtorski pravici ureja razkritje javnih dokumentov, vendar ne zagotavlja pravice do uporabe takih 
dokumentov. Po navedbah te vlade „vsakdo, ki mu je bil posredovan primerek dela na podlagi te 
določbe, zato z njo ne sme razpolagati tako, da bi kršil [zakon o avtorski pravici]. Za kakršno koli 
nadaljnjo uporabo je zahtevano dovoljenje avtorja ali pa mora uporaba temeljiti na eni od izjem od 
avtorskopravnega varstva, določeni z [zakono m o avtorski pravici].“ 
53. Tako je očitno, da gradivo, varovano z avtorsko pravico, s tem ne preide v javno sfero prek določb 
zakona o svobodi tiska, ki se nanašajo na svobodo obveščanja, zgolj zato, ker je bilo razkrito ali 
predloženo ali na drug način dano na voljo kot dokaz v sodnem postopku. 
54. Drugače povedano, razkritje takega gradiva, varovanega z avtorsko pravico, na podlagi pravil 
o preglednosti nima bistvenega vpliva, tako da to gradivo izgubi status gradiva, varovanega z avtorsko 
pravico, in s tem preide v javno sfero. 
55. Tako je jasno – kar mora seveda na koncu preveriti nacionalno sodišče – da švedsko pravo ne 
predvideva ali dovoljuje, da se varstvo na podlagi avtorske pravice izgubi zgolj zato, ker je ena od 
strank to gradivo predložila v civilnem postopku in lahko tretja oseba naknadno pridobi vpogled v to 
gradivo na podlagi švedskega zakona o svobodi obveščanja. 
56. Na koncu je mogoče ugotoviti, da če bi bil ta zakon drugačen in bi se avtorska pravica dejansko 
izgubila z enostavnim aktom predložitve dokumenta, varovanega z avtorsko pravico, v civilnem 
postopku, bi Kraljevina Švedska po mojem mnenju ne prenesla pravilno zahtev iz Direktive 2001 /29 in 
bi v tem smislu ne izpolnila zahtev iz člena 17(2) Listine glede učinkovitega varstva intelektualne 
lastnine. Tako stanje stvari bi očitno ogrozilo bistvo zahtevane ravni varstva z avtorsko pravico, ki je 
imetnikom pravic zagotovljeno z Direktivo 2001 /29 (in v tem smislu s členom 17(2) Listine), saj bi 
ostali brez učinkovitega varstva, da preprečijo izgubo avtorske pravice na ta način. 
57. Ker pa – kar mora preveriti predložitveno sodišče – očitno ne gre za tak primer, ni treba dalje 
obravnavati tega vprašanja. 
58. Zato menim, da to, da stranka ali drugi udeleženec v civilnem postopku sodišču elektronsko 
posreduje gradivo, varovano z avtorsko pravico, ne pomeni „priobčitve javnosti“ ali „javnega 
distribuiranja“ v smislu člena 3(1) in člena 4(1) Direktive 2001 /29. Zgolj dejstvo, da se tak dokaz šteje 
za javni dokument in da ima torej javnost v skladu z nacionalnimi pravili o svobodi obveščanja ali 
preglednosti načeloma pravico do vpogleda v zadevno gradivo, varovano z avtorsko pravico, ne 
pomeni, da preide v javno sfero in ni več zaščiteno z avtorsko pravico. 
28 V tej določbi je navedeno: 
„Informacije, ki jih vsebuje delo, varovano z avtorsko pravico, in za katere se ne more šteti, da nimajo gospodarskega interesa, so zaupne, razen 
če ni jasno, da je mogoče take informacije razkriti brez škode za imetnike, in 
1. da obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da delo že ni bilo objavljeno v smislu [zakona o avtorski pravici]; 
2. da obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da je bilo delo priobčeno upravnim organom brez dovoljenja imetnika pravic; in 
3. da razkritje informacij pomeni dajanje na voljo v smislu avtorske pravice.  
V smislu prvega odstavka se za delo, priobčeno na podlagi poglavja 2 [zakona o svobodi tiska] ali predloženo od enega upravnega organa  
drugemu, ne šteje, da je bilo objavljeno.“  
29 Glej člen 1, poglavje 8, OSL. 
ECLI:EU:C:2020 :650 10 
SKLEPNI PREDLOGI G. HOGANA – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
VI. Predlog 
59. Glede na zgornje ugotovitve menim, da bi moralo Sodišče na vprašanja za predhodno odločanje, ki 
jih je predložilo Svea hovrätt, Patent-och marknadsöverdomstolen (pritožbeno sodišče za intelektualno 
lastnino in gospodarske zadeve v Stockholmu, Švedska), odgovoriti: 
To, da stranka ali drugi udeleženec v civilnem postopku sodišču elektronsko posreduje gradivo, 
varovano z avtorsko pravico, ne pomeni „priobčitve javnosti“ ali „javnega distribuiranja“ v smislu 
člena 3(1) in člena 4(1) Direktive 2001 /29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 
o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi. Zgolj dejstvo, da 
se tak dokaz šteje za javni dokument in da ima torej javnost v skladu z nacionalnimi pravili o svobodi 
obveščanja ali preglednosti načeloma pravico do vpogleda v zadevno gradivo, varovano z avtorsko 
pravico, ne pomeni, da preide v javno sfero in ni več zaščiteno z avtorsko pravico. 
ECLI:EU:C:2020 :650 11