ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kot izhaja iz sodne prakse, se znamka resno in dejansko uporablja, če se uporablja v skladu s svojo bistveno funkcijo zagotavljanja istovetnosti izvora proizvodov ali storitev, za katere je bila registrirana, da bi se ustvarilo ali ohranilo tržišče za te proizvode in storitve, izključena pa je simbolična uporaba, katere edini cilj je ohranjanje pravic iz znamke. V zvezi s tem je treba pojasniti, da je bistvena funkcija kolektivne znamke Evropske unije razlikovati proizvode ali storitve članov združenja, ki je imetnik te znamke, od proizvodov in storitev preostalih podjetij.

Pri presoji resne in dejanske uporabe znamke je treba upoštevati vsa dejstva in okoliščine, ki so pomembne za ugotovitev, ali se znamka resnično uporablja na trgu, še posebej ali se v zadevnem gospodarskem sektorju taka uporaba šteje za upravičeno za ohranjanje ali ustvarjanje deleža na trgu za blago ali storitve, ki jih varuje znamka, naravo tega blaga ali storitev, značilnosti trga ter obseg in pogostost uporabe znamke.

Poleg tega resne in dejanske uporabe znamke ni mogoče dokazati z verjetnostjo ali domnevami, ampak mora temeljiti na konkretnih in objektivnih elementih, ki dokazujejo resnično in zadostno uporabo znamke na zadevnem trgu. Izvesti je treba celovito presojo, pri kateri se upoštevajo vsi upoštevni dejavniki posameznega primera in ki vključuje določeno soodvisnost upoštevanih dejavnikov.

(Glej točke od 26 do 28.)
4.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Znamka, ki upodablja zamašek steklenice (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 32 do 37, 44, 50, 51, in od 60 do 64.)
3.

Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Presoja na podlagi merila zasebnega vlagatelja – Presoja glede na vse upoštevne elemente sporne transakcije in njenega konteksta – Dokazno breme, ki ga nosi Komisija – Obseg (člen 107(1) PDEU) (Glej točke 37, 38, 40, 48 in od 51 do 56.)
3.

Institucije Evropske unije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij – Uporaba za dokumente v zvezi s postopkom EU Pilot – Splošna domneva o uporabi izjeme od pravice do dostopa – Meje – Izpodbojnost (člena 15(3) PDEU in 258 PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(2), tretja alinea) (Glej točke 26 in od 37 do 40.)
2.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativni znamki Alfrisa in Frinsa F (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 30 do 82.)
4.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Besedni znamki tigha in TAIGA (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 46, 47, od 55 do 57, od 70 do 72 in 80.)
2.

Pritožbe uradnikov – Predhodna upravna pritožba – Skladnost med pritožbo in tožbo – Istovetnost predmeta in podlage – Razlogi in argumenti, ki niso navedeni v pritožbi, vendar so z njo tesno povezani – Dopustnost (Kadrovski predpisi, člena 90 in 91) (Glej točke od 56 do 59.)
Sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. decembra 2018 – Bischoff/EUIPO – Miroglio Fashion (CARACTÈRE)

(Zadeva T‑743/17)

„Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Evropske unije CARACTÈRE – Absolutni razlogi za zavrnitev – Neobstoj opisnosti – Razlikovalni učinek – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001)“

1. Znamka Evropske unije – Tožbeni postopek – Tožba pri sodišču Unije – Pristojnost Splošnega sodišča – Ponovni preizkus dejanskega stanja ob upoštevanju dokazov, ki so bili prvič predloženi pred njim – Izključitev (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 65) (Glej točko 15.)

2. Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Cilj – Zahteva po razpoložljivosti (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točko 23.)

3. Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Pojem (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 24 do 26.)

4. Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Presoja opisnosti znaka – Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točko 27.)

5. Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Absolutni razlogi za ničnost – Registracija v nasprotju s členom 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009 – Besedna znamka CARACTÈRE (Uredba Sveta št. 207/2009,člena 7(1)(c) in 52(1)(a)) (Glej točke 37 in od 40 do 42.)

6. Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Pojem – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 48 do 50.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 20. julija 2017 (zadeva R 328/2016-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Bischoff in Miroglio Fashion.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
5.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativni znamki SEVENOAK in 7seven (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 42 do 44, 56, 63, 71, 78, 86, 87 in od 101 do 105.)
9.

Evropski parlament – Financiranje političnih strank na evropski ravni – Zavrnitev prošnje za nepovratna sredstva – Kršitev pravic do svobode izražanja in do svobode združevanja – Neobstoj (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 11 in 12; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 2004/2003) (Glej točko 128.)
Spoštovanje pravice do obrambe v smislu člena 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je mogoče samo v okviru postopka, ki je uveden zoper osebo ter lahko pripelje do akta, s katerim se posega v njen položaj in v katerem uprava upošteva obremenilne dokaze proti tej osebi.

V zvezi s tem se postopek upravne preiskave, izveden po tem, ko je uradnik ali uslužbenec vložil prošnjo za pomoč v smislu člena 24 Kadrovskih predpisov zaradi dejanj tretje osebe, uslužbenca ali uradnika, ki domnevno pomenijo psihično nadlegovanje v smislu člena 12a Kadrovskih predpisov, resda uvede na njegovo prošnjo, vendar se ne sme šteti za postopek preiskave, uveden zoper navedenega uradnika ali uslužbenca. Naloga vlagatelja prošnje za pomoč, ki zatrjuje nadlegovanje, je predvsem sodelovanje pri dobri izvedbi upravne preiskave, da se ugotovijo dejstva.

Iz tega sledi, da v okviru postopka, ki ga uprava uporabi za odločitev o prošnji za pomoč, ki temelji na kršitvi člena 12a Kadrovskih predpisov, vlagatelj te prošnje ne more zahtevati spoštovanja pravice do obrambe iz člena 48 Listine o temeljnih pravicah kot take niti v tem okviru v obliki kršitve načela kontradiktornosti. Vendar je treba vlagatelju prošnje za pomoč kot domnevni žrtvi priznati procesne pravice, ki so ločene od pravice do obrambe iz člena 48 Listine o temeljnih pravicah in niso tako obsežne kot zadnjenavedene, ter so ne nazadnje del pravice do dobrega upravljanja, kot je določena v členu 41 Listine o temeljnih pravicah.

V zvezi s tem, da bi se spoštovala pravica do dobrega upravljanja, mora biti torej vlagatelj prošnje za pomoč v skladu s členom 41(2)(a) Listine nujno učinkovito zaslišan, preden uprava sprejme to odločitev o zavrnitvi prošnje za pomoč. To pomeni, da mora biti zadevna oseba predhodno zaslišana o razlogih, na katere se namerava uprava sklicevati v utemeljitev zavrnitve te prošnje.

(Glej točke od 66 do 68, 70 in 74.)
1.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Razlogi za razveljavitev – Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke – Dokaz o uporabi prejšnje znamke – Resna in dejanska uporaba – Pojem – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 51(1) in 78(1)(f); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravili 22(2) in (3) ter 40(5)) (Glej točke od 26 do 28.)
Z uvedbo te obveznosti je želel zakonodajalec zagotoviti, na eni strani, da se merila, na podlagi katerih se bo opravila navedena določitev, opredelijo po postopku sprejetja splošnih določb za izvajanje iz člena 110(1) Kadrovskih predpisov, ki organu za imenovanja omogoča razumevanje upoštevnih parametrov, tako da se posvetuje s svojim odborom uslužbencev in pridobi mnenje Odbora za kadrovske predpise. Na drugi strani je zakonodajalec želel, da se ta merila opredelijo abstraktno in neodvisno od katerega koli postopka, s katerim se v posameznem primeru ponovno določa znesek DŽR, ki velja za uslužbence, ki delajo v tretji državi, zato da bi odpravil tveganje, da bi na izbiro meril vplival rezultat, ki ga potencialno želi doseči uprava

Mnenje zunanjega in medinstitucionalnega organa, kot je Odbor za Kadrovske predpise, je potrebno, da se zagotovi, da so ukrepi za izvajanje Kadrovskih predpisov, ki jih sprejmejo različne institucije, dosledni in spoštujejo načelo enotnosti Kadrovskih predpisov.

Zakonodajalec Unije je v členu 110 Kadrovskih predpisov izredno predpisal zavezujočo določbo, ki jasno ločuje med obveznostjo organa za imenovanje ali organa, pristojnega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, da se posvetuje z odborom uslužbencev zadevne institucije in pridobi mnenje Odbora za Kadrovske predpise. Okoliščina, da člen 110 Kadrovskih predpisov Odboru za kadrovske predpise daje pristojnost, da poda mnenje glede vseh splošnih izvedbenih določb, in ki mora imeti možnost, da se izjavi glede meril, ki upravo vodijo pri izvrševanju njene široke diskrecijske pravice pri reviziji zneska, nujno pomeni, da ta mnenja lahko vplivajo na odločitev odbora za imenovanje ali organa, pooblaščenega za sklenitev pogodbe o zaposlitvi.

Člen 266(1) PDEU zadevni instituciji sicer nalaga, da mora preprečiti, da bi akt, s katerim bo nadomeščen akt, ki je bil razglašen za ničen, vseboval enake nepravilnosti, kot so bile ugotovljene v sodbi o razglasitvi ničnosti, vendar se s to določbo ne zahteva, da mora ta na zahtevo zainteresiranih znova preučiti enake ali podobne odločbe, ki domnevno vsebujejo enako nepravilnost in so imele druge naslovnike kot tožečo stranko.

(Glej točko 48.)
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Besedni znamki GN Laboratories in GNC (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 23 in od 25 do 33.)
Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 7. junija 2018 – Winkler/Komisija

(Zadeva T-369/17)

„Javni uslužbenci – Uradniki – Prenos nacionalnih pokojninskih pravic – Odločba o določitvi števila let pokojninske dobe – Razumni rok – Pravica do izjave – Pravna varnost – Enako obravnavanje – Legitimno pričakovanje – Odgovornost – Premoženjska škoda“

1. Tožbe uradnikov–Tožba zoper odločbo o zavrnitvi pritožbe–Dopustnost–Obveznost odločanja o predlogih zoper odločbo o zavrnitvi pritožbe–Predlogi brez samostojne vsebine ali povsem potrditvena odločba–Neobstoj (Kadrovski predpisi, člena 90 in 91) (Glej točko 22.)

2. Uradniki–Pokojnine–Pokojninske pravice, pridobljene pred zaposlitvijo pri Uniji–Prenos v sistem Unije–Pravila za izvajanje–Razdelitev pristojnosti med institucijami Unije in nacionalnimi organi (Kadrovski predpisi, Priloga VIII, člen 11(2)) (Glej točki 27 in 28.)

3. Pravo Evropske unije–Načela–Spoštovanje razumnega roka–Upravni postopek–Merila presoje (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(1)) (Glej točki 33 in 34.)

4. Uradniki–Pokojnine–Pokojninske pravice, pridobljene pred zaposlitvijo pri Uniji–Prenos v sistem Unije–Odločba o priznanju pokojninske dobe, sprejeta po prenosu kapitalske vrednosti pridobljenih pokojninskih pravic–Vezana pristojnost uprave–Neobstoj diskrecijske pravice (Kadrovski predpisi, Priloga VIII, člen 11(2)) (Glej točki 38 in 62.)

5. Uradniki–Načela–Pravica do obrambe–Obveznost, da se zadevni osebi pred sprejetjem akta, ki posega v njen položaj, da možnost izjave–Obseg (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(2)(a)) (Glej točke od 44 do 46.)

6. Sodni postopek–Vloga, s katero se postopek začne–Zahteve obličnosti–Kratek povzetek navajanih razlogov–Enake zahteve za očitke, navedene v utemeljitev tožbenega razloga–Nenatančna ubeseditev očitka–Nedopustnost (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 76(d)) (Glej točke 53, 54 in 63.)

7. Uradniki–Enako obravnavanje–Pojem (Kadrovski predpisi, člen 1d) (Glej točko 59.)

8. Uradniki–Načela–Varstvo legitimnega pričakovanja–Pogoji–Jasna zagotovila uprave (Glej točko 67.)

9. Pritožbe uradnikov–Predmet–Navodilo upravi–Nedopustnost (Kadrovski predpisi, člen 91) (Glej točko 74.)

10. Uradniki–Nepogodbena odgovornost institucij–Pogoji–Nezakonitost–Škoda–Vzročna zveza–Kumulativni pogoji (Člen 340(2) PDEU) (Glej točko 78.)

11. Sodni postopek–Stroški–Naložitev lastnih stroškov uspeli stranki (Poslovnik Splošnega sodišča, člena 134(1) in 135(1)) (Glej točke od 85 do 87.)

Predmet

Predlog na podlagi člena 270 PDEU, prvič, za razglasitev ničnosti odločbe Urada za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO) Evropske komisije z dne 26. septembra 2016 o določitvi števila let pokojninske dobe, ki se na podlagi predloga za prenos pokojninskih pravic, ki jih je tožeča stranka pridobila pred nastopom službe pri Uniji, upoštevajo v pokojninskem sistemu institucij Evropske unije, in, drugič, za povrnitev škode, ki je tožeči stranki domnevno nastala zaradi nezakonitosti, ki naj bi jih Komisija storila pri obravnavi njenega predloga za prenos.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve–Figurativna znamka EFUSE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 23 do 22, 29, 30, 34 in 35.)
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka SANTORO in besedna znamka SANGRE DE TORO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 35 do 37, 45, 57 in 62.)
3.

Uradniki–Osebni prejemki–Družinski dodatki–Otroški dodatek–Priznanje neke osebe za „vzdrževanega otroka“–Zahteva–Preživninska obveznost na podlagi sodbe, ki temelji na zakonodaji države članice o varstvu mladoletnikov–Pojem (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 24; Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga VII, člen 2(2), tretji pododstavek, in (4)) (Glej točke 36, 39, 40, od 43 do 46, 50 in 57.)
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Besedni znamki LABORATOIRES MAJORELLE in MAJORELLE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (glej točke 59, 75 in od 91 do 93)
2.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke, ki nasprotujejo javnemu redu ali sprejetim moralnim načelom–Besedna znamka Fack Ju Göhte (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(f)) (Glej točke od 17 do 20, 26, 30, 32, 40, 43 in 46.)
1.

Znamka Evropske unije–Pripombe tretjih oseb in ugovor–Preizkus ugovora–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Pojem–Razlaga ob upoštevanju ratio legis člena 42(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 42(2) in (3)) (Glej točko 19.)
V skupni izjavi z dne 21. julija 2011 je med drugim navedeno:

„1. Pozdravljamo ukrepe, ki jih je grška vlada sprejela za stabilizacijo javnih financ in reformo gospodarstva ter novi sveženj ukrepov, ki ga je nedavno sprejel grški parlament, med njimi tudi privatizacijo. To so izjemno velika prizadevanja, toda nujno potrebna za to, da bi se grško gospodarstvo vrnilo na pot trajnostne rasti. Zavedamo se bremen, ki jih grškim državljanom nalagajo ukrepi prilagajanja, hkrati pa smo prepričani, da so te žrtve nujno potrebne za oživitev gospodarstva in da bodo prispevale k prihodnji stabilnosti in blaginji te države.

2. Soglasni smo, da podpremo nov program za [Helensko republiko] in da skupaj z MDS in prostovoljnimi prispevki zasebnega sektorja zapolnimo finančno vrzel. Uradna finančna pomoč je ocenjena na skupaj 109 milijard EUR. Ta program bo zasnovan tako, da bo odločno izboljšal vzdržnost zadolževanja in profil refinanciranja [Helenske republike], in sicer zlasti z nižjimi obrestnimi merami in daljšimi roki zapadlosti. MDS pozivamo, naj še naprej prispeva k financiranju novega programa [Helenske republike]. Kot sredstvo financiranja pri naslednjem izplačilu nameravamo uporabiti [EFSF]. Zelo pozorno bomo spremljali, kako dosledno se program izvaja, in sicer na podlagi rednega ocenjevanja s strani [Evropske k]omisije v povezavi z ECB in MDS.

[…]

5. Finančni sektor je izrazil pripravljenost, da prostovoljno podpre [Helensko republiko] v okviru več možnosti, ki omogočajo nadaljnje utrjevanje splošne vzdržnosti. Neto prispevek zasebnega sektorja je ocenjen na 37 milijard EUR […]. Zagotovljeno bo izboljšanje kreditne kvalitete za podkrepitev kakovosti zavarovanja, s čimer bo grškim bankam zagotovljen nadaljnji dostop do likvidnostnih operacij v okviru Eurosistema. Če bo potrebno, bomo zagotovili zadostna sredstva za dokapitalizicijo grških bank.“
10

Komisija je v izpodbijanem sklepu na prvem mestu ugotovila, da so se pri zadevnih ukrepih, ki jih je odobril IVF, uporabila državna sredstva in da ju je mogoče pripisati Kraljevini Španiji. Na drugem mestu, menila je, da je prejemnik pomoči tožeča stranka in ne fundacija Fundación Valencia, ki je delovala kot finančni posrednik, zlasti ob upoštevanju cilja zadevnih ukrepov, ki je olajšati financiranje povečanja kapitala tožeče stranke. Vendar naj bi bil finančni položaj tožeče stranke ob dodelitvi zadevnih ukrepov kot položaj podjetja v težavah v smislu točke 10(a) ali točke 11 Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranju podjetij v težavah (UL 2004, C 244, str. 2; v nadaljevanju: smernice za reševanje in prestrukturiranje). Komisija je glede na merila, opredeljena v njenem Obvestilu o uporabi členov [107] in [108 PDEU] za državno pomoč v obliki poroštev (UL 2008, C 155, str. 10; v nadaljevanju: obvestilo o poroštvih), ter ob upoštevanju finančnega položaja tožeče stranke in pogojev državnega poroštva, ki ga je prejela, ugotovila obstoj neupravičene prednosti, s katero bi se lahko izkrivljala konkurenca ali bi obstajala nevarnost njenega izkrivljanja in ki bi lahko vplivala na trgovino med državami članicami. Komisija je poleg tega v izpodbijanem sklepu količinsko opredelila element pomoči, domnevno dodeljen tožeči stranki, pri čemer se je oprla na referenčno obrestno mero, ki se uporablja v skladu z njenim Sporočilom o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (UL 2008, C 14, str. 6; v nadaljevanju: sporočilo o referenčnih obrestnih merah), saj ni bilo smiselne primerjave na podlagi podobnih transakcij na trgu. Komisija je pri količinski opredelitvi sporne pomoči ugotovila, da je vrednost delnic tožeče stranke, na katerih je IVF prejel zastavne pravice kot zavarovanje za poroštvo, skoraj nična. Komisija je nazadnje v izpodbijanem sklepu ugotovila, da sporna pomoč ni združljiva z notranjim trgom, zlasti glede na načela in pogoje iz smernic za reševanje in prestrukturiranje. Komisija je glede tega navedla, da načrt za sposobnost preživetja tožeče stranke iz maja 2009 ni bil dovolj popoln, da bi omogočil vzpostavitev sposobnosti preživetja v razumnem roku.
86

Na drugem mestu je treba navesti, da nobena informacija, ki jo vsebujeta dopisa, ki sta skoraj enaka, z dne 7. marca 2016 (glej točko 21 zgoraj) glede zadeve T‑244/16 in z dne 6. marca 2017 (glej točko 27 zgoraj) glede zadeve T‑285/17, ne dopušča mnenja, da je imel Svet na voljo dokaze glede tega, ali so ukrajinski organi spoštovali zadevni pravici glede kazenskih postopkov, ki se nanašajo na tožečo stranko, in še manj, da je Svet te dokaze presojal, da bi preveril, ali so ukrajinski sodni organi ti pravici dovolj upoštevali pri sprejetju odločitve o začetku in vodenju postopka kazenske preiskave, ki se nanaša na kaznivo dejanje odtujitve javnih sredstev ali javnega premoženja, ki naj bi ga storila tožeča stranka. V teh dopisih je namreč Svet, kakor v zadevi, v kateri je bila izdana sodba z dne 19. decembra 2018, Azarov/Svet (C‑530/17 P, EU:C:2018:1031, točka 24), le navedel, da dopisi UDT, ki so bili predhodno posredovani tožeči stranki (glej točki 18 in 24 zgoraj), dokazujejo, da so se nanjo še vedno nanašali kazenski postopki za odtujitev javnih sredstev ali javnega premoženja. Poleg tega okoliščina, da je Ukrajina med državami, ki so pristopile k EKČP, kar je Svet izrecno navedel v dopisih in pisnih vlogah, ne odpravi zahteve po preverjanju spoštovanja pravice tožeče stranke do obrambe in njene pravice do učinkovitega sodnega varstva (glej točko 78 zgoraj).
47

Komisija navaja, da so členi 40, 42 in 55a Kadrovskih predpisov v tem primeru neupoštevni, ker se ne uporabljajo za primer uradnika, ki izgubi življenje zaradi neizpolnitve obveznosti institucije, da izvršuje svojo obveznost zaščite, zaradi česar tako pridejo v poštev odškodninske dajatve, in ugotavlja, da te določbe v tem primeru niso bile uporabljene. Meni, da bi bil tak pristop, ki bi se omejeval na to, da se v Kadrovskih predpisih išče obstoj določb, ki omenjajo potencialne, četudi posredne, upravičence obveznosti OI, katerih vsebina naj vseeno ne bi imela nobene zveze z uveljavljanim odškodninskim zahtevkom, napačen. Predmet odškodninskega zahtevka za nepremoženjsko škodo na podlagi člena 270 PDEU so lahko le spori, katerih predmet je odškodnina za škodo, za katero je Komisija „lahko odgovorna kot delodajalec“, kot je Sodišče navedlo v točki 22 sodbe z dne 8. oktobra 1986,Leussink/Komisija (169/83 in 136/84, v nadaljevanju: sodba Leussink, EU:C:1986:371), in dopolnilno to, kar določajo Kadrovski predpisi na podlagi člena 73. Komisija ugotavlja, da je povrnitev nepremoženjske škode, ki se dopolnilno zahteva iz naslova dajatev, ki so določene v členu 73 Kadrovskih predpisov, nikakor ne sme privesti do dvojne odškodnine, kot je Splošno sodišče navedlo v točki 195 sodbe, izdane po vrnitvi zadeve v razsojanje. Če pa bi se ugodilo odškodninskemu zahtevku za nepremoženjsko škodo brata in sestre Alessandra Missirja, bi prišlo do take dvojne odškodnine, ker ta zahtevek v skladu z lastnim besedilom temelji na „istih predpostavkah“, kot so tiste, na podlagi katerih je Splošno sodišče prisodilo odškodnino za nepremoženjsko škodo očetu in štirim otrokom Alessandra Missirja ter na podlagi katerih se Komisija sklicuje na „isti škodni dogodek“, in sicer smrt Alessandra Missirja.