ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. januarja 2009 – Komisija proti Italiji

(Zadeva C-539/07)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/22/ES — Člen 26(3) — Enotna evropska številka klica v sili — Informacije o lokaciji kličoče osebe — Dajanje na voljo organom, ki rešujejo nujne primere — Neopravljen prenos v predpisanem roku“

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Upoštevni položaj — Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

2. Države članice — Obveznosti — Izvršitev direktive — Neizpolnitev obveznosti — Utemeljitev na podlagi nacionalne ureditve — Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 11.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 26(3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (direktiva o univerzalni storitvi), v predpisanem roku (UL L 108, str. 51).

Izrek

1. Italijanska republika s tem, da ni zagotovila, da bi pri vseh klicih na evropsko številko klica v sili „112“ organom, ki rešujejo nujne primere, bile na voljo informacije o lokaciji kličočega, če je to tehnično izvedljivo, ni izpolnila obveznosti iz člena 26(3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (direktiva o univerzalni storitvi).

2. Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. januarja 2009 – Komisija proti Italiji

(Zadeva C-539/07)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/22/ES — Člen 26(3) — Enotna evropska številka klica v sili — Informacije o lokaciji kličoče osebe — Dajanje na voljo organom, ki rešujejo nujne primere — Neopravljen prenos v predpisanem roku“

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Upoštevni položaj — Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

2. Države članice — Obveznosti — Izvršitev direktive — Neizpolnitev obveznosti — Utemeljitev na podlagi nacionalne ureditve — Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 11.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 26(3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (direktiva o univerzalni storitvi), v predpisanem roku (UL L 108, str. 51).

Izrek

1. Italijanska republika s tem, da ni zagotovila, da bi pri vseh klicih na evropsko številko klica v sili „112“ organom, ki rešujejo nujne primere, bile na voljo informacije o lokaciji kličočega, če je to tehnično izvedljivo, ni izpolnila obveznosti iz člena 26(3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (direktiva o univerzalni storitvi).
(Glej točke od 22 do 25 in točko 1 izreka.)

Trajanje varstva po Direktivi 2006/116 o trajanju varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic velja na podlagi člena 10(2) te direktive, tudi kadar zadevni predmet ni bil nikoli varovan v državi članici, v kateri se zahteva varstvo.

Člen 10(2) Direktive 2006/116 o trajanju varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic je treba razlagati tako, da trajanje varstva po tej direktivi velja takrat, ko je bilo zadevno delo ali predmet 1. julija 1995 varovano v vsaj eni od držav članic na podlagi nacionalnih določb o avtorski ali sorodnih pravicah te države članice in ko je bil imetnik takih pravic na tem delu ali predmetu, ki je državljan tretje države, na ta dan upravičen do varstva po teh nacionalnih določbah.

Glede na navedeno je treba vprašanje, ali je bil v okviru te določbe imetnik avtorski pravici sorodnih pravic na delu ali predmetu, ki je državljan tretje države, 1. julija 1995 varovan v vsaj eni od držav članic, presojati na podlagi nacionalnih določb te države članice, ne pa na podlagi nacionalnih določb države članice, v kateri se zahteva varstvo po navedeni direktivi. Tako ugotovitev potrjujeta tudi uvodni izjavi 3 in 17 zadevne direktive, v katerih je naveden namen, da se izvede zadevna uskladitev in zlasti da se poišče ista začetna točka za izračun trajanja varstva avtorski pravici sorodnih pravic ter da se določi isto trajanje varstva teh pravic po vsej Skupnosti, in sicer zaradi zagotovitve nemotenega delovanje notranjega trga.

Iz tega izhaja, da za delo ali predmet, ki je bil 1. julija 1995 varovan v vsaj eni od držav članic v skladu z nacionalnimi določbami te države članice, dejstvo, da je imetnik tega varstva državljan tretje države in da v državi članici, v kateri se zahteva trajanje varstva po Direktivi 2006/116, ni varovan na podlagi nacionalnega prava te države članice, ni odločilno za vprašanje uporabe člena 10(2) navedene direktive. Pomembno je namreč, ali je bilo zadevno delo ali predmet varovano na podlagi nacionalnih določb v vsaj eni od držav članic.

(Glej točke 34, 35 in 37 ter točko 2 izreka.)
Tak rok v načelu ne sme praktično onemogočati ali pretirano otežiti izvajanja pravice do obrambe, ki jo zagotavlja pravni red Skupnosti. Podjetja, ki bi jih postopek lahko zadeval, se običajno namreč profesionalno ukvarjajo z uvozom. Poleg tega veljavna ureditev Skupnosti določa, da mora biti tem podjetjem omogočeno, da ob kontroli upravičijo pravilnost vseh izvršenih ravnanj. Končno splošni interes Evropske skupnosti in zlasti interes izterjave lastnih dohodkov v najkrajšem roku zahteva, da so kontrole opravljene hitro in učinkovito.

Naloga nacionalnega sodišča je, da odloči, ob upoštevanju posebnih okoliščin zadeve, ali je bilo v okviru naknadne izterjave uvoznih carinskih dajatev z rokom, dejansko danim na razpolago uvozniku, temu omogočeno, da so ga carinski organi učinkovito zaslišali.

Pri tem se lahko upošteva različna merila. Uvozi iz azijskih držav so lahko prav tako pomemben element kot kompleksnost spornih ravnanj, razdalja ali tudi kakovost običajnih odnosov s pristojnimi lokalnimi organi. Enako je treba upoštevati velikost podjetja in dejstvo, ali s spornimi državami vzdržuje običajne trgovske odnose. Poleg tega je prav tako treba upoštevati okoliščine, ki omogočajo ugotovitev, da je bilo zainteresirano podjetje ob popolnem poznavanju zadeve med inšpekcijo zaslišano. Tudi na podlagi postopkov inšpekcije, ki se izvršujejo več mesecev in obsegajo preverjanja na mestu in zaslišanje zadevnega podjetja, katerega izjave so vsebovane v spisu, se lahko domneva, da je navedeno podjetje poznalo razloge, zaradi katerih je bil uveden postopek inšpekcije, in naravo dejstev, ki so mu bila očitana.

Nacionalno sodišče mora preveriti, ali je, ob upoštevanju roka, ki je pretekel med trenutkom, ko je zadevni organ prejel stališča uvoznika, in datumom, ko je organ sprejel svojo odločitev, mogoče upoštevati, da je organ pravilno upošteval stališča, ki so mu bila predložena.

(Glej točke od 44 do 46, 53 in 54 ter točki 2 in 3 izreka.)
Besedilo „začasn[a] pogodb[a] o zaposlitvi ali delovno razmerje“ v členu 8(2), drugi pododstavek, Direktive 91/533 o obveznosti delodajalca, da zaposlene obvesti o pogojih, ki se nanašajo na pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje, je treba razlagati tako, da se nanaša na pogodbe o zaposlitvi in delovna razmerja za krajši čas. Če za ta namen v predpisih države članice ni pravila, mora to obdobje določiti nacionalno sodišče, in sicer za vsak primer posebej in glede na posebnosti določenih sektorjev ali določenih poklicev in dejavnosti. To obdobje pa je treba določiti tako, da je zagotovljeno učinkovito varstvo pravic, ki jih uživajo zaposleni iz naslova navedene direktive.

(Glej točko 54 in točko 3 izreka.)
1.

Italijanska republika s tem, da je v členu 2(44) zakona št. 350 z dne 24. decembra 2003 o pravilih o oblikovanju letnega in večletnega državnega proračuna (finančni zakon za leto 2004) (legge n. 350, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2004)) podaljšala v leto 2002 davčno amnestijo, ki jo določata člena 8 in 9 zakona št. 289 z dne o pravilih o oblikovanju letnega in večletnega državnega proračuna (finančni zakon za leto 2003) (legge n. 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) ter splošno in nerazlikovalno določila opustitev preverjanja obdavčljivih transakcij, opravljenih v davčnem letu 2002, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(1)(a), (c) in (d) ter členov od 193 do 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, s katerimi sta bila razveljavljena in nadomeščena člena 2 in 22 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, in iz člena 10 Pogodbe ES.
1.

Italijanska republika s tem, da je ohranila določbe, na podlagi katerih imajo javni uslužbenci pravico do starostne pokojnine pri različni starosti glede na to, ali so moški ali ženske, ni izpolnila obveznosti iz člena 141 ES.
Zadeva C-151/07

Theologos-Grigorios Chatzithanasis

proti

Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis

in

Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias)

„Direktiva 92/51/EGS — Priznavanje diplom — Študij, opravljen na ‚centru za svobodne študije‘, ki ga država članica gostiteljica ne priznava za izobraževalno ustanovo — Optik“

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 4. decembra 2008 I ‐ 9015

Povzetek sodbe

Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Delavci – Priznavanje diplom – Direktiva 92/51

(Direktiva Sveta 92/51, členi 1(a), 3 in 4)

Člene 1(a), 3 in 4 Direktive 92/51 o drugem splošnem sistemu priznavanja strokovne izobrazbe in usposabljanja, ki dopolnjuje Direktivo 89/48/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2001/19, je treba razlagati tako, da morajo pristojni organi države članice gostiteljice, na podlagi člena 3 te direktive in brez poseganja v uporabo člena 4 te direktive, priznati diplomo, ki jo je izdal pristojni organ v drugi državi članici, čeprav ta diploma potrjuje izobrazbo in usposobljenost, ki je bila v celoti ali deloma pridobljena na ustanovi, ki ima sedež v državi članici gostiteljici in ki v skladu z zakonodajo te države ni priznana kot izobraževalna ustanova.

Po eni strani namreč Direktiva 92/51 ne vsebuje omejitev glede države članice, v kateri bi moral kandidat pridobiti poklicne kvalifikacije, po drugi strani pa so le organi, ki so pristojni za izdajo diplome, ki omogoča dostop do reguliranega poklica, zadolženi, da ob upoštevanju pravil, ki se uporabljajo v okviru njihovega sistema strokovnega izobraževanja in usposabljanja, preverijo, ali so izpolnjeni pogoji, ki se zahtevajo za izdajo teh diplom in med katere spadajo tudi pogoji glede izobraževalne ustanove, v kateri je imetnik diplome opravil svoje izobraževanje in usposabljanje. S to razlago se ne postavlja pod vprašaj pristojnosti države članice gostiteljice glede vsebine poučevanja in organizacije izobraževalnega sistema, saj zadevna diploma glede na to direktivo ne spada pod izobraževalni sistem države članice gostiteljice, ampak pod izobraževalni sistem države članice, pod katero spada pristojni organ, ki je izdal to diplomo. Zato mora ta organ zagotoviti kakovost zadevnih izobraževanj in usposabljanj.

Poleg tega dejstvo, da se državljan neke države članice, ki želi opravljati reguliran poklic, odloči, da bo tega opravljal v državi članici po svoji izbiri, samo po sebi ne more pomeniti zlorabe splošnega sistema za priznavanje, določenega z Direktivo 92/51, pravica državljanov držav članic, da izberejo državo članico, v kateri želijo pridobiti svoje poklicne kvalifikacije, pa je neločljivo povezana z izvrševanjem temeljnih svoboščin, ki jih zagotavlja Pogodba, na enotnem trgu.

(Glej točke od 30 do 32 in 34 ter izrek.)
Kadrovski predpisi in Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev določajo, da med delovnopravnim statusom, zahtevami za zaposlitev in pogoji zaposlitve pomožnih uslužbencev in uradnikov ter začasnih uslužbencev obstajajo razlike. Iz teh razlik izhaja, da pomožni uslužbenci niso zaposleni zaradi izvrševanja trajnih nalog v institucijah Skupnosti. Po drugi strani je značilnost, ki razlikuje pogodbo pomožnega uslužbenca, negotovost trajanja njegove zaposlitve, saj se njegova pogodba lahko uporabi samo za kratkoročno nadomeščanje ali za opravljanje administrativnih nalog, ki so začasne ali izpolnjujejo nujno potrebo oziroma niso jasno opredeljene. Pomožni uslužbenci zaradi tega dejstva sestavljajo ločeno kategorijo uslužbencev, ki pokrivajo druge potrebe institucij, ki jih zaposlujejo.

(Glej točki 42 in 48.)
Zadeva C-291/07

Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet

proti

Skatteverket

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Regeringsrätten)

„DDV — Kraj obdavčljivih transakcij — Davčna navezna okoliščina — Izvajalec storitev s sedežem v državi članici, ki ni tista, v kateri ima sedež naročnik — Status davčnega zavezanca — Storitve, ki se opravijo za nacionalno ustanovo, ki izvaja gospodarsko in negospodarsko dejavnost“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca J. Mazáka, predstavljeni 17. junija 2008 I ‐ 8257

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. novembra 2008 I ‐ 8268

Povzetek sodbe

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Opravljanje storitev – Določitev davčno upoštevne navezne okoliščine

(Direktivi Sveta 77/388, člen 9(2)(e), in 2006/112, člen 56(1)(c))

Člen 9(2)(e) Šeste direktive Sveta 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 1999/59, in člen 56(1)(c) Direktive Sveta 2006/112 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, ki določata kraj, ki je davčno upoštevna navezna okoliščina za storitve svetovalcev, inženirjev, svetovalnih pisarn, odvetnikov in računovodij ter druge podobne storitve, je treba razlagati tako, da se mora osebo, ki naroči svetovalne storitve od davčnega zavezanca s sedežem v drugi državi članici, če ta naročnik opravlja gospodarsko dejavnost in dejavnost, za katero se ti direktivi ne uporabljata, obravnavati, kot da ima status davčnega zavezanca, tudi če je bila navedena storitev uporabljena le za potrebe zadnje dejavnosti.

V tem členu namreč ni določeno, ali se uporablja le, če davčni zavezanec, ki naroči storitev, to uporabi za potrebe svoje gospodarske dejavnosti. Zato ta člen v nasprotju z drugimi določbami Šeste direktive, kot sta člena 2(1) in 17(2), nikakor ne določa, da bi ga bilo mogoče uporabiti le v tem primeru.

Ker v členu 9(2)(e) Šeste direktive ni izrecno določeno, da bi morale biti opravljene storitve uporabljene za potrebe gospodarske dejavnosti naročnika, je treba ugotoviti, da če naročnik te storitve uporabi za dejavnosti, za katere se ne uporablja Šesta direktiva, to ne preprečuje uporabe te določbe.

(Glej točke od 28 do 33 in izrek.)
1.

Republika Avstrija, s tem da ni določila roka za sprejemanje odločitev o vlogah za vpis zdravila v rumeni ali zeleni del Kodeksa o zdravilih na recept, ki ga predvideva Allgemeines Sozialversicherungsgesetz (splošni zakon o socialnem zavarovanju), spremenjen z Sozialversicherungs-Änderungsgesetz 2003 (zakon o spremembi zakona o socialnem zavarovanju iz leta 2003), kot bi to morala storiti v skladu s členom 6, točka 1, Direktive Sveta 89/105/EGS z dne 21. decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v področje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja, ni izpolnila obveznosti, določenih s to določbo.
(Glej točko 33 in točko 1 izreka.)

Pri uporabi Direktive 2000/76 o sežiganju odpadkov je treba, ko ima toplarna več kotlov, vsak kotel in pripadajočo opremo obravnavati kot ločeno napravo.

Naprava se mora glede na svoj glavni namen opredeliti kot „sežigalnica“ ali „naprava za sosežig“ v smislu člena 3, točki 4 in 5, Direktive 2000/76 o sežiganju odpadkov. Pristojni organi morajo ugotoviti ta namen na podlagi presoje dejstev, ki obstajajo v času te presoje. V okviru take presoje je treba upoštevati zlasti z zadevno napravo proizvedeno količino energije ali izdelkov glede na količino sežganih odpadkov v tej napravi ter stabilnost in nepretrganost te proizvodnje.

(Glej točko 46 in točko 2 izreka.)
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 5. junija 2008 – Komisija proti Nemčiji

(Zadeva C-395/07)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2004/48/ES — Spoštovanje pravic intelektualne lastnine — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku“

1. Države članice — Obveznosti — Izvršitev direktive — Neizpolnitev obveznosti — Utemeljitev na podlagi nacionalne ureditve — Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 7.)

2. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Stanje, ki ga je treba upoštevati — Položaj ob poteku roka, določenega z obrazloženim mnenjem (člen 226 ES) (Glej točko 8.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh predpisov, ki so potrebni za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL L 157, str. 45, in popravek v UL L 195, str. 16).

Izrek

1. Zvezna republika Nemčija, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2. Zvezni republiki Nemčiji se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 5. junija 2008 – Komisija proti Nemčiji

(Zadeva C-395/07)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2004/48/ES — Spoštovanje pravic intelektualne lastnine — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku“

1. Države članice — Obveznosti — Izvršitev direktive — Neizpolnitev obveznosti — Utemeljitev na podlagi nacionalne ureditve — Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 7.)

2. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Stanje, ki ga je treba upoštevati — Položaj ob poteku roka, določenega z obrazloženim mnenjem (člen 226 ES) (Glej točko 8.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh predpisov, ki so potrebni za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL L 157, str. 45, in popravek v UL L 195, str. 16).

Izrek

1. Zvezna republika Nemčija, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
1.

Portugalska republika s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev, ni izpolnila obveznosti iz člena 71 te direktive.
Pijem „pisanje za vročitev“ iz člena 8(1) Uredbe št. 1348/2000 o vročanju sodnih in zunajsodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah se, če je to pisanje tožba, razlaga kot pisanje ali pisanja, katerih pravočasna vročitev toženi stranki omogoča uveljavljanje njenih pravic v okviru sodnega postopka v državi prosilki. Tako pisanje mora omogočati zanesljivo seznanitev vsaj s predmetom in podlago zahtevka, vsebovati pa mora tudi vabilo na sodišče ali – odvisno od vrste postopka v teku – možnost vložitve pravnega sredstva pri sodišču. Listine, ki opravljajo zgolj dokazno funkcijo in niso nujne za razumevanje predmeta in podlage zahtevka, niso sestavni del tožbe v smislu te uredbe.

Člen 8(1) Uredbe št. 1348/2000 o vročanju sodnih in zunajsodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah je treba razlagati tako, da naslovnik tožbe za vročitev, ki lahko uveljavi svoje pravice v okviru sodnega postopka v državi članici prosilki, nima pravice zavrniti sprejema te tožbe, če so tožbi priložene priloge z dokazili, ki sicer niso napisane v jeziku zaprošene države članice ali v jeziku države članice prosilke, ki ga naslovnik razume, vendar opravljajo zgolj dokazno funkcijo in niso nujne za razumevanje predmeta in podlage zahtevka. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali tožena stranka glede na vsebino tožbe lahko uveljavlja svoje pravice ali pa mora pošiljatelj zagotoviti prevod priloge, ki jo je treba nujno priložiti.

Po eni strani iz obravnave več določb Haaške konvencije iz leta 1965 in Bruseljske konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, kot je bila spremenjena, in konvencije z dne 26. maja 1997 o vročanju sodnih in zunajsodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah Evropske unije, uredb št. 1348/2000 in št. 44/2001 ter obvestil držav članic v skladu s členom 14(2) Uredbe št. 1348/2000 izhaja, da prevod tožbe, ki bi ga zagotovila tožeča stranka, ni nujno potreben za uveljavljanje pravic obrambe tožene stranke, saj mora imeti slednja na voljo le ustrezen rok, v katerem lahko zagotovi prevod pisanja in pripravi svojo obrambo.

Po drugi strani iz samostojne razlage pojma tožbe izhaja, da mora tako pisanje obsegati listino ali listine, če so te neločljivo povezane, na podlagi katerih se lahko tožena stranka seznani s predmetom in razlogi zahtevka tožeče stranke ter z obstojem sodnega postopka, v katerem lahko uveljavlja svoje pravice. Nasprotno pa dokazila, ki opravljajo zgolj dokazno funkcijo od predmeta vročitve ali same vročitve in ki niso neločljivo povezana s tožbo, tako da bi bila nujna za razumevanje predmeta in podlage tožnikovega zahtevka, niso njen sestavni del tožbe v smislu te določbe. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali tožena stranka glede na vsebino tožbe lahko uveljavlja svoje pravice ali pa mora pošiljatelj zagotoviti prevod priloge, ki jo je treba nujno priložiti.

(Glej točke 52, 56, 64, 65, 69, 75, 78 in točko 1 izreka.)