SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

(tretji senat)

z dne 15. oktobra 2014

Zadeva F‑107/13

José António de Brito Sequeira Carvalho

proti

Evropski komisiji

„Javni uslužbenci – Uradniki – Upokojeni uradnik – Disciplinski postopek – Disciplinska kazen – Zadržanje zneska pokojnine – Zaslišanje obremenilne priče s strani disciplinske komisije – Nezaslišanje zadevnega uradnika – Nespoštovanje pravice do izjave“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, ki se za Pogodbo ESAE uporablja na podlagi njenega člena 106a, v skladu s katero J. A. de Brito Sequeira Carvalho, primarno, predlaga razglasitev ničnosti sklepa Evropske komisije z dne 14. marca 2013, s katerim mu je bila naložena disciplinska kazen zmanjšanja neto mesečne pokojnine za eno tretjino za dve leti, in naložitev povračila škode, ki naj bi jo utrpel, Komisiji.

Odločitev: Sklep Evropske komisije z dne 14. marca 2013, s katerim je bila J. A. de Brito Sequeira Carvalhu naložena kazen zmanjšanja neto mesečne pokojnine za eno tretjino za dve leti, se razglasi za ničen. V preostalem se tožba zavrne. Evropska komisija nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov, ki jih je priglasil J. A. de Brito Sequeira Carvalho.

Povzetek

1. Uradniki – Dolžnost skrbnega ravnanja uprave – Meje – Interes službe – Kršitev zaradi uvedbe disciplinskega postopka – Neobstoj

2. Uradniki – Disciplinska ureditev – Obveznost izvedbe predhodne ali dodatne preiskave – Neobstoj

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 86 in Priloga IX, člena 3 in 17)

3. Uradniki – Disciplinska ureditev – Postopek pred disciplinsko komisijo – Spoštovanje pravic do obrambe in kontradiktornosti postopka

(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(2)(a); Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga IX, členi 4, 16(1) in 22, prvi odstavek)

4. Uradniki – Disciplinska ureditev – Postopek pred organom za imenovanja – Spoštovanje pravic do obrambe in kontradiktornosti postopka – Neobstoj

(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(2)(a); Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga IX, člen 22, prvi odstavek)

5. Uradniki – Disciplinska ureditev – Postopek pred disciplinsko komisijo – Zdravniško ugotovljena nezmožnost zaslišanja uradnika s strani disciplinske komisije – Prošnja za preložitev zaslišanja – Utemeljitev zavrnitve preložitve

(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga IX)

1. Zahtev v zvezi z dolžnostjo skrbnega ravnanja ni mogoče razlagati tako, da preprečujejo, da bi organ za imenovanja uvedel in izvedel disciplinski postopek v zvezi z uradnikom. Taka odločitev se namreč sprejme zlasti v interesu institucije, da se ugotovi morebitno neizpolnjevanje obveznosti, ki jih ima uradnik na podlagi Kadrovskih predpisov, in se, če je to primerno, tako neizpolnjevanje tudi sankcionira.

V zvezi s tem uradnik ne more vložiti zahteve ali pritožbe za to, da bi pri tretjih osebah širil obtožbe na račun enega od svojih sodelavcev. Uradnika namreč tudi v okviru uresničevanja pravic, določenih s členom 90 Kadrovskih predpisov v zvezi z vložitvijo zahteve ali pritožbe pri organu za imenovanja zavezujeta diskretnost in zmernost, ki se zahtevata na podlagi dolžnosti objektivnosti in nepristranskosti ter spoštovanja ugleda službe, časti oseb in domneve nedolžnosti. Poleg tega mora uradnik, če namerava opozoriti svojo institucijo na ravnanje enega od svojih sodelavcev, uporabiti pravna sredstva, ki so mu na voljo na podlagi členov 22a, 22b ali 24 Kadrovskih predpisov, namesto da širi obtožbe na račun tega sodelavca, s čimer bo zagotovo škodil njegovemu poklicnemu ugledu. S širjenjem takih obtožb pri tretjih osebah uradnik torej krši svoje obveznosti na podlagi Kadrovskih predpisov. V takih okoliščinah mora organ za imenovanja sprejeti vse potrebne upravne ukrepe, med katerimi sta uvedba in izvedba disciplinskega postopka.

(Glej točke od 76 do 78.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: sodba Brendel/Komisija, T‑55/03, EU:T:2004:316, točka 133;

Sodišče za uslužbence: sodbi A in G/Komisija, F‑124/05 in F‑96/06, EU:F:2010:2, točka 377, in de Brito Sequeira Carvalho/Komisija, F‑126/11, EU:F:2013:126, točki 72 in 88.

2. Uvedba predhodne preiskave na podlagi člena 86 Kadrovskih predpisov ali dodatne preiskave na podlagi člena 17 Priloge IX h Kadrovskim predpisom je stvar diskrecijske pravice organa za imenovanja ali disciplinske komisije. S tema določbama ni določeno, da se preiskava uvede samodejno, niti, da je to obveznost, ki jo mora organ za imenovanja izpolniti vedno, kadar se domneva obstoj neizpolnjevanja obveznosti iz Kadrovskih predpisov.

Poleg tega, čeprav iz člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom izhaja, da organ za imenovanja svoje disciplinske pristojnosti izvaja na podlagi poročila o preiskavi, mu nič ne prepoveduje, da tako preiskavo izvede zgolj tako, da preuči dejstva, za katera je izvedel, brez sprejetja dodatnih ukrepov.

(Glej točki 90 in 91.)

Napotitev na:

Sodišče za uslužbence: sodba de Brito Sequeira Carvalho/Komisija, EU:F:2013:126, točka 123 in navedena sodna praksa.

3. V okviru disciplinskega postopka, kot je urejen s Kadrovskimi predpisi, je pravica do izjave v smislu Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zagotovljena, po eni strani, zlasti s členom 16(1) Priloge IX h Kadrovskim predpisom, ki določa, da zadevnega uradnika zasliši disciplinska komisija, in, po drugi strani, s členom 4 iste priloge, ki določa, da je uradnik, ki ga iz objektivnih razlogov ni mogoče zaslišati po določbah navedene priloge, lahko pozvan k predložitvi pisnih pripomb ali pa ga lahko zastopa oseba, ki jo izbere sam.

Poleg tega upoštevanje kontradiktornosti disciplinskega postopka v okviru preiskave zahteva, da se obdolženemu uradniku ali njegovemu zagovorniku omogoči navzočnost na zaslišanjih prič, ki se opravijo, in da jim postavlja vprašanja, ki se mu zdijo koristna za njegovo obrambo. Tako disciplinska komisija, če meni, da glede dejanj, ki se očitajo zadevni osebi, ali okoliščin, v katerih so bila ta dejanja storjena, nima dovolj jasnih informacij, na podlagi člena 17(1) Priloge IX h Kadrovskim predpisom odredi kontradiktorno preiskavo.

(Glej točki 100 in 109.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: sodba Connolly/Komisija, T‑34/96 in T‑163/96, EU:T:1999:102, točka 61.

4. Podrobneje, v zvezi z obveznostjo organa za imenovanja, da potem ko mu je disciplinska komisija predložila svoje mnenje, zasliši uradnika, preden sprejme dokončno odločitev v zvezi z zadevo, dejstvo, da zadevna oseba ni bila zaslišana v skladu s členom 22, prvi odstavek, Priloge IX h Kadrovskim predpisom, ne povzroči razglasitve ničnosti sklepa, s katero ji je naložena disciplinska kazen, če je za to nezaslišanje odgovorna zadevna oseba sama.

V okoliščinah, v katerih zaslišanje zadevnega uradnika s strani organa za imenovanja pred sprejetjem sklepa, s katerim mu je naložena disciplinska kazen, ne more popraviti neizvedbe zaslišanja zadevnega uradnika s strani disciplinske komisije niti odpraviti ipso iure nekontradiktornosti zaslišanja obremenilne priče, ki jo je povabil organ za imenovanja s strani disciplinske komisije, je treba ugotoviti, da pravica zadevnega uradnika do izjave ni bila upoštevana.

(Glej točki 101 in 122.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: sodba Stevens/Komisija, T‑277/01, EU:T:2002:302, točka 41 in navedena sodna praksa.

5. Ker je uradnik disciplinsko komisijo pravočasno obvestil o svojem bolniškem dopustu, ki zajema tudi dan, predviden za njegovo zaslišanje, za kar je predložil zdravniško potrdilo, mora njegova institucija na podlagi drugega zdravniškega mnenja ali zanesljivega niza usklajenih indicev dokazati, da bi lahko prišel na navedeno zaslišanje ali da njegova odsotnost ni bila upravičena z objektivnim razlogom.

To se ne zgodi, če disciplinska komisija ne stori ničesar, da bi preverila resničnost ali točnost zdravniških opravičil, ki jih je predložil uradnik, niti ne sprejme nobenega ukrepa, da bi temu omogočila navzočnost na zaslišanju, zlasti z odločitvijo, da se zaslišanje najmanj enkrat preloži na poznejši datum.

(Glej točki 111 in 117.)