Keywords

Summary



Keywords

1. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Procesno upravičenje

(člen 230, četrti odstavek, ES)

2. Javna naročila Evropskih skupnosti – Postopek javnega razpisa – Obveznost spoštovanja načela enakega obravnavanja ponudnikov

(Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 89(1))

3. Javna naročila Evropskih skupnosti – Postopek javnega razpisa – Oddaja javnih naročil – Ekonomsko najugodnejša ponudba – Merila za oddajo

(Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 97(1) in (2); Uredba Komisije št. 2342/2002, člen 138(2) in (3))

4. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločba o nesprejetju ponudbe, izdana v okviru javnega razpisa

(člen 253 ES; Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 100(2); Uredba Komisije št. 2342/2002, člen 149)

Summary

1. V okviru ničnostne tožbe zoper odločbo naročnika, ki je bila naslovljena na konzorcij ponudnikov, ki ni nikoli imel pravne subjektivitete, o nesprejetju ponudbe tega konzorcija in o dodelitvi zadevnega javnega naročila drugemu ponudniku, je treba zadevni družbi, članici konzorcija, obravnavati kot naslovnici te odločbe. V teh okoliščinah je bila torej družba članica konzorcija kot naslovnica te odločbe upravičena to izpodbijati v skladu s pogoji iz člena 230 ES.

(Glej točko 40.)

2. Naročnik mora paziti, da je v vsaki fazi postopka javnega razpisa spoštovano načelo enakega obravnavanja in zato nuditi enako možnost vsem ponudnikom. Načelo enakega obravnavanja med ponudniki, katerega namen je spodbujanje razvoja zdrave in učinkovite konkurence med podjetji, ki sodelujejo pri javnem naročilu, zahteva, da imajo vsi ponudniki pri postavljanju pogojev v ponudbah enake možnosti, in torej zahteva, da za vse konkurente veljajo enaki pogoji.

Načelo enakega obravnavanja zajema tudi obveznost preglednosti, s katero se omogoči preverjanje spoštovanja tega načela. Najpomembnejši namen načela preglednosti je zagotoviti neobstoj tveganja favoriziranja in samovolje naročnika. Zahteva se, da so vsi pogoji in načini postopka oddaje v obvestilu o razpisu ali v razpisni dokumentaciji oblikovani jasno, natančno in enopomensko. Načelo preglednosti torej zahteva, da so vse tehnične informacije, ki so pomembne za dobro razumevanje obvestila o razpisu ali razpisne dokumentacije, na voljo, kakor hitro je mogoče, vsem podjetjem, ki so udeležena v postopku oddaje javnih naročil, da se tako vsem razumno obveščenim in običajno prizadevnim ponudnikom omogoči, da jih razumejo v pravilnem obsegu in jih razlagajo na enak način, ter da se naročniku omogoči učinkovit preizkus, ali ponudbe ponudnikov ustrezajo merilom, ki urejajo zadevno naročilo.

Kršitev enakih možnosti in načela preglednosti pomeni kršitev predhodnega postopka, s čimer je kršena pravica zadevnih strank do informacij. Vendar bi ta kršitev postopka lahko povzročila ničnost zadevne odločbe le, če bi se ugotovilo, da bi, če do te kršitve ne bi prišlo, upravni postopek lahko vodil do drugačnega izida, če bi v zvezi s tem obstajala vsaj majhna možnost, da bi lahko tožeča stranka v upravnem postopku dosegla drugačen izid.

(Glej točke od 55 do 59 in 61.)

3. Člen 97(1) Uredbe št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti določa, da mora naročnik pri oddaji naročila ekonomsko najugodnejšemu ponudniku v razpisni dokumentaciji določiti merila za oddajo naročila, ki omogočajo ocenitev vsebine ponudb. Ta merila morajo biti v skladu s členom 138(2) Uredbe št. 2342/2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje finančne uredbe upravičena s predmetom naročila. V skladu z odstavkom 3 te določbe mora naročnik v javnem naročilu ali v specifikacijah določiti, kako se vrednotijo posamezna merila pri ocenjevanju ekonomsko najugodnejše ponudbe. Vendar te določbe dopuščajo, da naročnik izbere merila za oddajo naročila, na podlagi katerih bodo ocenjene ponudbe. Ni treba, da so uporabljena merila nujno kvantitativna in usmerjena izključno na cene. Tudi če so v razpisno dokumentacijo vključena merila za oddajo, ki niso izražena kvantitativno, jih je mogoče uporabiti objektivno in enotno pri primerjavi ponudb in so očitno upoštevna za določitev ekonomsko najugodnejše ponudbe.

(Glej točke od 106 do 108.)

4. Zakonodajni določbi, ki določata vsebino obveznosti obrazložitve, ki je naložena naročniku glede ponudnika, čigar ponudba ni bila izbrana, sta člen 100(2) Uredbe št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti in člen 149 Uredbe št. 2342/2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje finančne uredbe. Iz teh členov izhaja, da na področju javnih naročil naročnik izpolni obveznost obrazložitve, če, prvič, vsem zavrnjenim ponudnikom takoj sporoči razloge za zavrnitev njihove ponudbe ter, drugič, če ponudnike, ki so predložili sprejemljivo ponudbo in to izrecno zahtevajo, obvesti o značilnostih in relativnih prednostih izbrane ponudbe ter o imenu izbranega ponudnika, in sicer v petnajstih koledarskih dneh od prejema pisne zahteve. Tako ravnanje je v skladu s ciljem obveznosti obrazložitve iz člena 253 ES, v skladu s katerim je treba jasno in nedvoumno navesti obrazložitev institucije, ki je akt izdala, da se lahko zadevne stranke seznanijo z utemeljitvijo sprejetih ukrepov, da bi lahko uveljavljale svoje pravice in da lahko Sodišče opravi nadzor.

(Glej točke od 132 do 134.)