Keywords

Summary



Keywords

1. Carinska unija – Nastanek in izterjava carinskega dolga v primeru carinskih prekrškov – Zaračunavanje zamudnih obresti – Dopustnost – Merila

(Uredba Sveta št. 2913/92, členi od 202 do 205, 210, 211, 220 in 232(1)(b); Uredba Komisije št. 2454/93)

2. Carinska unija – Nastanek in izterjava carinskega dolga v primeru carinskih prekrškov – Obračunanje kompenzacijskih obresti – Nedopustnost

(Uredba Sveta št. 2913/92, člen 214(3), Uredba Komisije št. 2454/93, člen 519(1))

3. Pravo Unije – Splošna pravna načela – Načelo zakonitosti kazni – Obseg

Summary

1. Člen 232(1)(b) Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1791/2006, je treba razlagati tako, da se lahko zamudne obresti za znesek neizterjanih carin na podlagi te določbe zaračunajo samo za obdobje po izteku roka za plačilo navedenega zneska.

Členom 232(1)(b) carinskega zakonika ni namenjen ne preprečevanju finančne izgube carinskih organov ne odpravi ugodnosti, ki za subjekte izhajajo iz zamud pri vknjižbi carinskega dolga v smislu navedenega zakonika in pri določitvi zneska oziroma dolžnika, ki so posledica ravnanja teh subjektov.

Ker namreč carinski dolg nastane na podlagi členov od 202 do 205, 210, 211 in 220 carinskega zakonika, ki se vsi nanašajo na položaje, za katere je značilno, da zadevni subjekt ne spoštuje carinskih predpisov Unije, ne carinski zakonik ne Uredba št. 2454/93 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913/92 ne določata posebnih ukrepov, kot je povečanje carine za znesek, enak zamudnim obrestim, ki naj bi se dolgovale za obdobje od nastanka carinskega dolga do njegove vknjižbe ali od zapadlosti navedenega dolga glede na njegovo prvotno vknjižbo do naknadne vknjižbe tega dolga.

(Glej točke od 32 do 34 in točko 1 izreka.)

2. Člen 214(3) Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1791/2006, je treba ob neobstoju ustreznih določb v Uredbi št. 2454/93 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 214/2007, razlagati tako, da nacionalni organi na podlagi te določbe carinskemu dolžniku ne smejo naložiti kompenzacijskih obresti za obdobje med prvotno carinsko deklaracijo in njeno naknadno vknjižbo.

Obračunanje kompenzacijskih obresti je v skladu s členom 519(1) Uredbe št. 2454/93 predvideno samo za primere, ko nastane carinski dolg za pridobljene izdelke ali uvozno blago pri aktivnem oplemenitenju ali začasnem uvozu.

Zato se carinski urad ne more opirati na člen 214(3) carinskega zakonika, da bi obračunal kompenzacijske obresti v drugih carinskih postopkih.

(Glej točke od 37 do 39 in točko 2 izreka.)

3. Splošna načela prava Unije in zlasti načelo zakonitosti v kazenskem pravu nasprotujejo temu, da bi nacionalni organi za carinski prekršek naložili sankcijo, ki ni izrecno predvidena v nacionalni zakonodaji.

V skladu s tem načelom mora namreč zakon jasno opredeliti kršitve in kazni, s katerimi se te kršitve kaznujejo. Ta pogoj je izpolnjen, če lahko naslovnik norme iz besedila zadevne določbe in po potrebi iz razlage te določbe, ki jo poda sodišče, razbere, za katera dejanja in opustitve kazensko odgovarja.

(Glej točke 42 in 43 ter točko 3 izreka.)