SL Uradni list Evropske unije C 79/21

Pritožba, ki jo je Komisija Evropskih skupnosti vložila 24. januarja 2008 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat), razglašeno 8. novembra 2007 v zadevi T-194/04, Komisija Evropskih skupnosti proti The Bavarian Lager Co. Ltd, European Data Protection Supervisor (EDPS)

(Zadeva C-28/08 P)

(2008/C 79/36)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Docksey in P. Aalto, zastopnika)

Drugi stranki v postopku: The Bavarian Lager Co. Ltd, European Data Protection Supervisor

Predlogi pritožnice:

Pritožnica Sodišču predlaga:

— naj izpodbijano sodbo Sodišča prve stopnje v celoti razglasi za nično;

— naj dokončno odloči v sporu glede točk, ki so predmet te pritožbe;

— in naj tožeči stranki v zadevi T-194/04 naloži plačilo stroškov, ki so Komisiji nastali zaradi te zadeve in zaradi te pritožbe oziroma, če glede pritožbe ne odloči v prid Komisije, naj tej tožeči stranki naloži plačilo polovice stroškov tožeče stranke v zadevi T-194/04, ki izhajajo iz te zadeve.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta pritožba se nanaša na razlago izjem glede varstva zasebnosti in varstva podatkov, ter glede preiskovalnih ravnanj, določenih v členih 4(1)(b) in 4(2), druga alinea, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (1).

Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da člena 8(b) Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (2) ni mogoče uporabiti v primeru obdelave osebnih podatkov iz dokumentov, ki jih ima institucija, in za katere velja Uredba 1049/2001. Vendar nobena določba iz Uredbe 45/2001 ali iz Uredbe 1049/2001 ne zahteva oziroma ne dovoljuje, da bi se ta določba umaknila zato, da bi imelo pravilo iz Uredbe 1049/2001 učinek. Sodišče prve stopnje je torej z razlago člena 4(1)(b) Uredbe 1049/2001 v smislu, da naj bi določal, da se ne uporabi določbe prava Skupnosti, napačno uporabilo pravo.

Drugič, Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da bi morali biti osebni podatki v dokumentih, kljub posebnemu sklicevanju v členu 4(1)(b) na zakonodajo Skupnosti glede varstva podatkov, dostopni javnosti na podlagi Uredbe 1049/2001, razen v primerih, ko gre za očitno ogrožanje varstva pravice do zasebnosti in posameznikove integritete.

Sodišče prve stopnje je z omejevanjem obsega izjeme iz člena 4(1)(b) na take primere uporabilo ozko razlago te izjeme, ki dodatnemu pogoju v drugem delu te izjeme („zlasti v skladu z zakonodajo Skupnosti glede varstva podatkov“) jemlje njegov polni učinek. To sodišče je z omejevanjem navedene izjeme, s tem ko je izločilo zakonodajo Skupnosti o varstvu osebnih podatkov iz njenega področja uporabe v primeru, ko gre za zahteve po dostopu do osebnih podatkov, ki se nahajajo v nekem dokumentu, napačno uporabilo pravo.

Tretjič, Sodišče prve stopnje je uporabilo tako razlago izjeme v zvezi z varstvom „preiskovalnih ravnanj“, ki povzroči dvom glede sposobnosti Komisije, da učinkovito izvršuje svoje naloge, ker naj bi se ta oprla na podatke, ki jih je zaupno pridobila od tretjih strank, da bi si z njimi pomagala pri preiskavi.

Sodišče prve stopnje je napačno uporabilo pravo, ko je izjemo glede preiskovalnih ravnanj iz člena 4(2), tretja alinea, Uredbe 1049/2001, razlagalo v smislu, da Komisija ne more zagotoviti niti zaupnosti, obljubljene med svojo preiskavo navedene kršitve prava Skupnosti, niti spoštovanja takih zagotovil v prihodnje.

Nazadnje se je Komisija pritožila glede stroškov.

(1) UL L 145, str. 43.

(2) UL L 8, 12.1.2001, str. 1.