ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 23 do 25, 27 in 74.)

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnimi proizvodi in storitvami – Komplementarnost proizvodov ali storitev (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točki 30 in 31.)

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnima znamkama – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 40 do 43 in 65.)

4. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnima znamkama – Merila presoje – Sestavljena znamka – Šibek razlikovalni učinek prevladujočega elementa (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točko 55.)

5. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnima znamkama – Možna podobnost med figurativno in besedno znamko (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točko 61.)

6. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka Bankia in besedna znamka BANKY (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 77 do 79.)

Subject of the case

Predmet

Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 14. februarja 2014 (združeni zadevi R 649/2013‑2 in R 744/2013‑2) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Banco ActivoBank (Portugal), SA in Bankia, SA.

Izrek

Izrek

1. Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)(UUNT) z dne 14. februarja 2014 (združeni zadevi R 649/2013‑2 in R 744/2013‑2) se razveljavi v delu, v katerem je ugodeno pritožbi družbe Banco ActivoBank (Portugal), SA, glede „nepremičninskih storitev“, na katere se nanaša prijava znamke Skupnosti in ki spadajo v razred 36.

2. V preostalem se tožba zavrne.

3. Bankia, SA in UUNT nosita vsak svoje stroške.
3.

Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Zahteva za ugotovitev ničnosti, ki temelji na obstoju zaščitene geografske označbe — Določbe, ki se uporabijo — Povezana uporaba člena 13 Uredbe št. 510/2006 in člena 8(4) Uredbe št. 207/2009 (uredbi Sveta št. 510/2006, člen 13, in št. 207/2009, člena 8(4) in 53(1)(c)) (Glej točke od 34 do 36 in 47.)
Sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 16. junija 2015 –

Best‑Lock (Europe)/UUNT – Lego Juris (Oblika figurice-igrače)

(Zadeva T‑395/14)

„Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Tridimenzionalna znamka Skupnosti — Oblika figurice-igrače — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znak, ki sestavljen izključno iz oblike, ki jo zahteva sama narava proizvoda — Znak, ki je sestavljen izključno iz oblike proizvoda, ki je potrebna za doseganje tehničnega učinka — Člen 7(1)(e)(i) in (ii) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Slaba vera — Člen 52(1)(b) Uredbe št. 207/2009“

1. Postopek — Vloga, s katero se postopek začne — Formalne zahteve — Kratek povzetek navajanih razlogov — Pravni razlogi, ki niso navedeni v tožbi — Sklicevanje na vse priloge — Nedopustnost (Statut Sodišča, člen 21, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c)) (Glej točko 18.)

2. Znamka Skupnosti — Tožbeni postopek — Tožba pred sodiščem Unije — Vloga, s katero se postopek začne — Formalne zahteve — Kratek povzetek navajanih razlogov — Ponavljanje, v celoti ali deloma, trditev, podanih že pred Uradom — Dopustnost (Statut Sodišča, člen 21, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c); Uredba Sveta št. 207/2009, člen 65) (Glej točko 20.)

3. Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znaki, sestavljeni izključno iz oblike blaga, ki je nujna za dosego tehničnega učinka — Pojem — Prisotnost nebistvenih značilnosti, ki nimajo tehnične funkcije — Neobstoj vpliva na razlog za zavrnitev (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(e)(ii)) (Glej točko 29.)

4. Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Absolutni razlogi za ničnost — Prijava v nasprotju s členom 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 207/2009 — Tridimenzionalna znamka v obliki figurice-igrače (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(e)(ii)) (Glej točke od 31 do 35.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. marca 2014 (zadeva R 1695/2013‑4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Best‑Lock (Europe) Ltd in Lego Juris A/S.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Besedni znak COMPETITION, katerega registracija se zahteva za „motorizirana kopenska vozila in njihove dele“ iz razreda 12 v smislu Nicejskega aranžmaja, za „modele vozil v merilu, modele avtomobilov v merilu in avtomobilčke“ iz razreda 35 in za „predelavo, popravila, storitve vzdrževanja […] vozil, motorjev in njihovih ustreznih delov“ iz razreda 37 je brez slehernega razlikovalnega učinka v skladu s členom 7(2) Uredbe št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti. Ta znak, ki ga sestavlja zgolj ena beseda, ki je v angleščini in francoščini običajna, ki očitno označuje proizvod ali storitev, namenjen tekmovanju in je torej odlične kakovosti, ima laskavo sporočilo, namenjeno oglaševanju, katerega funkcija naj bi bila poudariti dobre lastnosti proizvodov ali storitev, za promocijo katerih se uporablja. Navedeni izraz bo torej upoštevna javnost, ki jo sestavljajo angleško in francosko govoreči potrošniki, takoj prepoznala kot laskavo sporočilo, namenjeno oglaševanju, ki pomeni, da imajo zadevni proizvodi in storitve za potrošnike prednost v smislu kakovosti v primerjavi s konkurenčnimi proizvodi in storitvami. Poleg tega besedni znak COMPETITION tudi kot oglaševalski izraz ni dovolj izviren ali pomenljiv, da bi upoštevna javnost, ki ga takoj poveže z zadevnimi proizvodi in storitvami, potrebovala minimalni trud za razlago, premislek ali analizo.

Iz tega izhaja, da ta znak upoštevni javnosti ne omogoča niti ugotoviti izvora zadevnih proizvodov in storitev niti jih razlikovati od proizvodov in storitev drugih podjetij in torej nima razlikovalnega učinka.

(Glej točke 20, 23, 24, 36 in 39.)
Sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 21. maja 2015 –

Urb Rulmenti Suceava/UUNT – Adiguzel (URB)

(Zadeva T‑635/14)

„Znamka Skupnosti — Postopek za ugotovitev ničnosti — Figurativna znamka Skupnosti URB — Prijava prejšnje nacionalne znamke URB, prejšnje nacionalna kolektivne besedne znamke URB, prejšnje nacionalna kolektivne figurativne znamke URB in prejšnjih mednarodnih figurativnih znamk URB — Absolutni razlog za zavrnitev — Neobstoj slabe vere imetnika znamka Skupnosti — Člen 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Relativni razlog za zavrnitev — Neobstoj pooblastila s strani imetnika prejšnjih znamk — Člena 8(1)(b) in 53(1)(a) Uredbe št. 207/2009 — Neobstoj kršitve členov 22(3) in 72 Uredbe št. 207/2009“

Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Absolutni razlogi za ničnost — Prijavitelj, ki je ob vložitvi prijave znamke v slabi veri — Merila presoje — Upoštevanje vseh upoštevnih dejavnikov, ki obstajajo ob vložitvi zahteve za registracijo (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 52(1)(b)) (Glej točke od 30 do 34, 45.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 23. junija 2014 (zadeva R 1974/2013‑4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med Urb Rulmenti Suceava SA in Harunom Adiguzelom.

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Urb Rulmenti Suceava SA se naloži plačilo stroškov.
Opredelitev pojma „logističen“, navedenem v členu 20(1)(c) Sklepa 2010/413/SZVP in v členu 23(2)(d) Uredbe št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu, ni omejena le na dejavnosti prevoza blaga ali oseb. Ta pojem se namreč običajno razume tako, da zajema vsa dejanja, ki so povezana z organizacijo in izvajanjem določene kompleksne dejavnosti ali postopka. Logistika je tako širok pojem, v katerem so lahko zajete različne vrste dejavnosti, kot so oskrba s surovinami, upravljanje z viri, dobava proizvodov in upravljanje z njimi. Zato je treba za logistično podporo v smislu zgoraj navedenih določb šteti vsako dejavnost, ki bi lahko – čeprav ni nikakor neposredno ali posredno povezana s širjenjem jedrskega orožja – zaradi njenega količinskega ali kakovostnega pomena pomenila podporo taki dejavnosti, in sicer z izpolnjevanjem določenih logističnih potreb iranske vlade, kot v tem primeru v plinskem in naftnem sektorju, ki tej vladi zagotavljata precejšnje dohodke.

Inženirske, gradbene in vzdrževalne dejavnosti subjekta, dejavnega na področju inženirstva, gradnje in vzdrževanja naprav na morju in kopnem za naftne in plinske projekte, ki se predstavlja kot prvi iranski pogodbenik na področju gradnje in nameščanja napeljav po morju, pa so nujno potrebne za dobro delovanje iranske plinske in naftne industrije. Brez namestitve vrtin, črpališč in napeljav, zlasti plinovodov in naftovodov, ta industrija ne bi mogla delovati. Napeljave in njihova namestitev od navedenega subjekta so torej zaradi njihovega količinskega in kakovostnega pomena nujne za izpolnjevanje potreb naftnega in plinskega sektorja v Iranu, ki je prek različnih državnih podjetij pod nadzorom iranske vlade. Taka logistična podpora, kot jo navedeni vladi zagotavlja ta subjekt, torej izpolnjuje merilo iz člena 20(1)(c) Sklepa 2010/413/SZVP in člena 23(2)(d) Uredbe št. 267/2012, saj kot izhaja iz uvodne izjave 22 Sklepa 2010/413/SZVP in uvodne izjave 8 Sklepa 2012/35/SZVP energetski sektor v Iranu ustvarja precejšnje dohodke, ki mu omogočajo financiranje njegove jedrske dejavnosti, ki so nevarne z vidika širjenja jedrskega orožja.

Svet torej pri vpisu imena takega subjekta na seznam oseb in subjektov, sankcioniranih zato, ker iranski vladi zagotavlja logistično podporo, ne stori nobene napake pri presoji.

(Glej točke od 53 do 55.)
4.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka BLACK JACK TM — Besedna in figurativna znamka BLACK TRACK (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 42 do 46.)
161

Točka 6.3.4 sporočila o previdnostnem načelu, naslovljena „Preizkus koristi in stroškov ukrepanja ali neukrepanja“, določa: „Primerjati je treba najverjetnejše pozitivne ali negativne posledice nameravanega ukrepanja s takimi posledicami neukrepanja za skupne stroške [Unije] tako kratko‑ kot dolgoročno. Nameravani ukrepi bi morali prinesti skupno korist pri zmanjšanju tveganja na sprejemljivo raven. Preizkusa koristi in stroškov ni mogoče omejiti samo na ekonomsko analizo stroškov in koristi. Njegov obseg je širši in zajema neekonomske razloge. Preizkus koristi in stroškov pa bi moral zajemati ekonomsko analizo stroškov in koristi, kadar je to primerno in izvedljivo. Vendar je mogoče upoštevati druge analizne metode, kot so te, ki se nanašajo na učinkovitost možnih izbir in njihovo javno sprejemljivost. Družba je namreč morda pripravljena plačati višjo ceno, da se zavaruje interes, kot sta okolje ali zdravje, ki sta zanjo zelo pomembni. Komisija trdi, da bi bilo treba zahtevam, povezanim z varovanjem javnega zdravja, v skladu s sodno prakso Sodišča nedvomno priznati prevladujoč pomen v razmerju do ekonomskih razlogov. Pogoj za sprejete ukrepe je preizkus koristi in stroškov ukrepanja ali neukrepanja. Ta preizkus zajema ekonomsko analizo stroškov in koristi, kadar je to primerno in izvedljivo. Vendar je mogoče upoštevati druge analizne metode, kot so te, ki se nanašajo na učinkovitost in socialno‑ekonomske učinke možnih izbir. Poleg tega lahko nosilca odločanja vodijo tudi neekonomski razlogi, kot je varovanje zdravja.“
2

Tožeča stranka je v postopku registracije navedla, da je „srednje veliko“ podjetje v smislu Priporočila Komisije 2003/361/ES z dne 6. maja 2003 o opredelitvi mikro, malih in srednje velikih podjetij (v nadaljevanju: MSP) (UL 2003, L 124, str. 36). Zaradi te izjave je bila upravičena do znižanja pristojbine, ki jo je treba na podlagi člena 6(4) Uredbe št. 1907/2006 plačati za vsako registracijo. V skladu s členom 74(1) iste uredbe je bila navedena pristojbina opredeljena v Uredbi Komisije (ES) št. 340/2008 z dne 16. aprila 2008 o pristojbinah in taksah, plačljivih Evropski agenciji za kemikalije na podlagi Uredbe št. 1907/2006 (UL 2008, L 107, str. 6). V Prilogi I k Uredbi št. 340/2008 so navedeni zneski pristojbin za registracije, predložene po členu 6 Uredbe št. 1907/2006, in znižanja, ki se priznajo mikro, malim in srednje velikim podjetjem. Kadar fizična ali pravna oseba, ki trdi, da je upravičena do znižanja ali opustitve pristojbine, ne more dokazati, da ima pravico do takšnega znižanja ali opustitve, Evropska agencija za kemikalije (ECHA) v skladu s členom 13(4) Uredbe št. 340/2008 zaračuna polno pristojbino ali takso in tudi upravno takso. V zvezi s tem je upravni odbor ECHA 12. novembra 2010 sprejel odločbo MB/D/29/2010 o klasifikaciji storitev, za katere se pobira taksa (v nadaljevanju: odločba MB/D/29/2010). V členu 2 in tabeli 1 iz priloge k tej odločbi, kakor je bila spremenjena z odločbo upravnega odbor ECHA MB/21/2012/D z dne 12. novembra 2010, je navedeno, da znaša upravna taksa iz člena 13(4) Uredbe št. 340/2008 za velika podjetja 19.900 EUR, za srednje velika podjetja 13.900 EUR in 7960 EUR za mala podjetja.
15

Svet Evropske unije je 18. februarja 2013 sprejel Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 157/2013 z dne 18. februarja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz bioetanola s poreklom iz Združenih držav Amerike (UL L 49, str. 10, v nadaljevanju: izpodbijana uredba), s katero je uvedel protidampinško dajatev na bioetanol, imenovano „etanol za gorivo“, tj. etilni alkohol, proizveden iz kmetijskih proizvodov, denaturiran ali nedenaturiran, razen izdelkov z vsebnostjo vode več kot 0,3 % (m/m), izmerjeno v skladu s standardom EN 15376, vendar vključno z etilnim alkoholom, proizvedenim iz kmetijskih proizvodov, vsebovanim v mešanicah bencina z vsebnostjo etilnega alkohola več kot 10 % (v/v) s poreklom iz ZDA, trenutno uvrščenim pod oznake KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99,, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 in ex 3824 90 97 (oznake TARIC 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 in 3824909767), po stopnji 9,5 % na ravni države, ki je določena kot fiksni znesek 62,30 EUR na tono neto in ki se uporablja glede na skupno vsebnost v obliki masnega deleža čistega etilnega alkohola, za obdobje petih let.
50

V skladu z ustaljeno sodno prakso imajo države članice široko diskrecijsko pravico pri opredelitvi tega, kaj štejejo za SSGP, in zato lahko Komisija njihovo opredelitev izpodbija le v primeru očitne napake (glej sodbe z dne 15. junija 2005, Olsen/Komisija, T‑17/02, ZOdl., EU:T:2005:218, točka 216; z dne 22. oktobra 2008, TV2/Danmark in drugi/Komisija, T‑309/04, T‑317/04, T‑329/04 in T‑336/04, ZOdl., EU:T:2008:457, točka 101, in z dne 6. oktobra 2009, FAB/Komisija, T‑8/06, EU:T:2009:386, točka 63). Ker namreč na tem področju ni usklajenih predpisov Unije, Komisija ni pristojna za odločanje o obsegu nalog javne službe, in sicer niti o višini stroškov, povezanih s to službo, niti o primernosti političnih odločitev, ki jih v zvezi s tem sprejmejo nacionalni organi, niti o gospodarski učinkovitosti javnega izvajalca (glej v tem smislu sodbi z dne 27. februarja 1997, FFSA in drugi/Komisija, T‑106/95, Recueil, EU:T:1997:23, točka 108, in z dne 1. julija 2010, M6/Komisija, T‑568/08 in T‑573/08, ZOdl., EU:T:2010:272, točka 139 in navedena sodna praksa). Iz člena 1, prva alinea, Protokola št. 26 o storitvah v splošnem interesu, ki dopolnjuje Pogodbo EU in Pogodbo DEU, je razvidno, da k skupnim vrednotam Unije v zvezi s SSGP v smislu člena 14 PDEU sodita zlasti bistvena vloga in široko polje proste presoje nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov pri zagotavljanju, naročanju in organiziranju SSGP, in sicer čim bolj v skladu s potrebami uporabnikov.
60

V skladu z ustaljeno sodno prakso je skupnostni sistem znamk samostojen sistem, sestavljen iz skupnih pravil, in sledi ciljem, ki so zanj značilni, pri čemer njegova uporaba ni odvisna od vseh nacionalnih sistemov. Zato se lastnost znaka, ki se lahko registrira kot znamka Skupnosti, lahko presoja samo na podlagi upoštevnih predpisov. UUNT in, odvisno od primera, sodišče Unije torej nista zavezana, četudi jih lahko upoštevata, z odločbami, izdanimi na ravni držav članic, in to tudi če so bile te odločbe sprejete ob uporabi nacionalne zakonodaje, usklajene na podlagi Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL L 299, str. 25) (glej sodno prakso, navedeno v točki 21 zgoraj). Dodati je treba, da nobena določba Uredbe št. 207/2009 ne zavezuje UUNT, oziroma, v zvezi s tožbo, Splošnega sodišča, da pride do enakih ugotovitev, kot so ugotovitve nacionalnih upravnih ali sodnih organov v podobnem položaju (glej sodbo z dne 12. januarja 2006, Deutsche SiSi-Werke/UUNT, C‑173/04 P, ZOdl., EU:C:2006:20, točka 49 in navedena sodna praksa).
Tožeča stranka je 9. decembra 2008, ker je bilo po njenem mnenju psihično nadlegovanje vodje njenega oddelka pretirano, vsem članom oddelka poslala elektronsko sporočilo, ki ga je tožeča stranka predložila v francoski različici:

‚Dragi kolegi, tudi mene jutri ne bo več med vami in gre za dobro premišljeno odločitev, ki pa zahteva nekaj pojasnil za tiste, ki niso na tekočem, da ne bo zamere.

Kot ste večinoma lahko opazili, je odnos vodje enote do mene postal še posebej sovražen, včasih popolnoma nevljuden, in pri tej opredelitvi (njegovega obnašanja) sem zelo vljudna, ker sem opozarjala na to, da je njegova nesposobnost ločevanja družbenih in poklicnih odnosov zelo negativno vplivala na delovanje oddelka in delovne razmere revizorjev, ki so se pri svojem delu soočili z dolgoletnim znancem vodje oddelka, s katerim so bile sklenjene pogodbe začasnega uslužbenca za skoraj dve leti v naši službi.

Nisem edina, ki jo je ta položaj motil, ampak očitno sem bila edina, ki si je drznila jasno povedati, kar si misli o tem, zlasti da gre za izraz pomanjkanja spoštovanja do drugih sodelavcev v našem oddelku, ker se je ugodno obravnavanje znancev žal dogajalo na račun drugih, tistih, ki so sem prišli po opravljenem natečaju EPSO ali na podlagi lastnega znanja in sposobnosti, brez prijateljskih, družinskih in drugih vezi s Sodiščem.

Seveda je povračilo bilo in ostaja brutalno, kar se izraža v mojih delovnih razmerah. Kljub temu pa menim, da so vrednote, kot so poštenost, dostojnost in dostojanstvo, pomembnejše od denimo pol točke za napredovanje. Noben položaj ne dovoljuje nekomu, da druge obravnava nekorektno ali arogantno, zlasti iz povsem osebnih razlogov, o katerih lahko vsak od vas, ki ve za dogajanje v našem oddelku od decembra 2005 do junija 2007, presodi sam.

Dobra novica za tiste, ki so mi ponavljali, da se ničesar ne da storiti zoper osebe, ki se poznajo, in da se tukaj nič ne bo spremenilo, je, da se je veliko že spremenilo in se bo kmalu še bolj. Najboljši dokaz za to je, da se zdaj v našem oddelku zaposlujejo tisti, ki so uspešno opravili natečaj EPSO, ali tisti, glede katerih ni nobenega dvoma, da so bili zaposleni na podlagi njihove kakovosti, in ne denimo na podlagi tega, da se poznajo in koliko časa se poznajo.

Tistim, ki jim nič ne pokvari apetita, želim ‚dober tek‘!

[…]

P. S. Najlepše se zahvaljujem tistim, ki so glasovali zame na volitvah v [kadrovsko komisijo] (skoraj 350 glasov je zelo dober izid), in za elektronska sporočila in druge izraze podpore, ki sem jih prejela. Kljub vsemu gre za konstruktivno izkušnjo, ko tako številna skupina enako meni, da bi bilo treba veliko stvari spremeniti ne samo v našem oddelku, ampak tudi v instituciji. Zdaj so možnosti za uspeh precej boljše kot prej.‘
116

V delu, v katerem se odškodninska tožba nanaša na zatrjevano nezakonitost odločbe komisije za pritožbe, je treba navesti, da eden od pogojev, ki omogočajo uveljavljanje nepogodbene odgovornosti Unije, ni izpolnjen. V skladu z ustaljeno sodno prakso iz člena 340, drugi odstavek, PDEU namreč izhaja, da sta uveljavljanje nepogodbene odgovornosti Unije in izvajanje pravice do povračila nastale škode odvisna od izpolnitve vseh pogojev glede nezakonitosti ravnanja, ki se očita institucijam, dejanske škode in obstoja vzročne zveze med tem ravnanjem in navedeno škodo. Navedene odgovornosti ni mogoče uveljavljati, če niso izpolnjeni vsi pogoji, od katerih je odvisna obveznost povračila škode, opredeljena v členu 340, drugi odstavek, PDEU (glej v tem smislu sodbo z dne 9. septembra 2008, FIAMM in drugi/Svet in Komisija, C‑120/06 P in C‑121/06 P, ZOdl., EU:C:2008:476, točki 164 in 165 in navedena sodna praksa).
2.

Družbe TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV in Sambucus eV nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.
1.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Merila presoje (Uredba Sveta (ES) št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 22 do 24 in 91.)
5.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedna znamka HARRY’S BAR in figurativna znamka PUB CASINO Harrys RESTAURANG (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (glej točke od 91 do 100 in od 106 do 108.)
Uradniki — Uslužbenci Evropske centralne banke — Pravice in obveznosti — Notranja preiskava o domnevnem psihičnem nadlegovanju — Pravica pritožnika do izjave in pravica do dostopa do spisa preiskave — Meje