Keywords

Summary



Keywords

1. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Ločen preizkus različnih razlogov za zavrnitev – Razlaga razlogov za zavrnitev glede na splošni interes, ki je podlaga za določitev vsakega od njih

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1))

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka znaka – Splošni interes, ki je podlaga za člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 – Obseg

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b))

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka znaka – Besedna znaka, sestavljena iz več delov – Upoštevanje, kako upoštevna javnost celovito zaznava kombinacijo

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b))

4. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka znaka – Nazadostnost ugotovitve, da ni določene ravni ustvarjalnosti ali jezikovne ali umetniške domišljije za zavrnitev obstoja razlikovalnega učinka znaka – Znamka, ki ne opisuje zadevnega blaga ali storitev – Obveznost Urada, da obrazloži odsotnost razlikovalnega učinka

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b)in (c))

5. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Besedna zveza „SAT.2“

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b))

Summary

1. Vsak od razlogov za zavrnitev, ki so našteti v členu 7(1) Uredbe, je neodvisen od drugih in zahteva ločen preizkus. Poleg tega je treba razlagati omenjene razloge za zavrnitev v smislu splošnega interesa, ki je podlaga za vsakega od njih. Splošni interes, ki se ga upošteva med preizkusom vsakega od teh razlogov za zavrnitev, lahko odraža, celo mora jih, različne ugotovitve o zadevnih razlogih za zavrnitev.

(Glej točko 25.)

2. Splošni interes, ki je podlaga členu 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, v katerem je naveden razlog za zavrnitev registracije zaradi odsotnosti razlikovalnega učinka, kaže na nujnost, da se razpoložljivost barv za druge udeležence v gospodarskem prometu, ki so ponudniki proizvodov in storitev, kot so tisti, za katere se zahteva registracija, ne omeji neupravičeno. Sicer se ob upoštevanju obsega varstva, ki ga znamki zagotavlja Uredba, splošni interes, na katerem temelji zadevna določba, očitno prekriva z bistveno funkcijo znamke, in sicer z da se potrošniku ali končnemu uporabniku zagotovi identiteta izvora proizvoda ali storitve, ki ju označuje znamka, tako da lahko brez morebitne zmede razlikuje ta proizvod ali storitev od proizvoda ali storitve drugačnega izvora.

Po drugi strani pa ni eno od meril za razlago člena 7(1)(b) merilo, v skladu s katerim se znamke, ki se v gospodarskem prometu splošno uporabljajo za označevanje zadevnih proizvodov in storitev, ne morejo registrirati kot znamke, saj je to merilo upoštevno v okviru člena 7(1)(c) Uredbe. Ravno tako se pri zgoraj navedenem merilu splošnega interesa ne upošteva, da preudarek, da določba člena 7(1)(b) zasleduje splošni interes, in sicer da lahko v njej navedene znake vsi prosto uporabljajo.

(Glej točke 23, 26, 27 in 36.)

3. Pri presoji razlikovalnega učinka znamke v smislu člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, in ko gre za znamko, ki je sestavljena iz besed ali iz besede in številke, kot je ta, ki je predmet spora, se lahko preveri mogoč razlikovalni učinek za vsak njen izraz ali del posebej, vendar mora biti v vsakem primeru odvisen od presoje celote, ki jo ti sestavljajo. Samo okoliščina, da je vsak od teh delov posamezno brez slehernega razlikovalnega učinka, ne izključuje tega, da ima lahko njihova kombinacija razlikovalni učinek.

Nepravilna razlaga te določbe je podana, če se presoja obstoj razlikovalnega učinka besedne zveze, ki je sestavljena iz več delov, v glavnem z ločeno analizo vsakega njenega posameznega sestavnega dela in če se pri tem izhaja iz domneve, da deli, ki so sami brez razlikovalnega učinka, ne morejo, ko so enkrat kombinirani, imeti takega učinka, in ne, glede na celovito zaznavanje te besedne zveze pri povprečnem potrošniku, s tem, da se celotni vtis, ki ga ustvarja besedna zveza, preuči le podredno, ne da bi se upoštevalo nekatera dejstva, kot je domišljijski sestavni del, ki bi se pri taki analizi moral upoštevati.

(Glej točke 28, 29 in 35.)

4. Za registracijo znaka kot znamke se dejansko ne zahteva ugotovitev določene ravni ustvarjalnosti ali jezikovne ali umetniške domišljije imetnika znamke. Zadostuje, da znamka omogoča upoštevni javnosti ugotoviti izvor proizvodov ali storitev, zavarovanih z znamko, in jih razlikuje od tistih iz drugih podjetij.

Kadar je znamka, ki ne spada pod razlog za zavrnitev, določen v členu 7(1)(c) Uredbe, kljub temu brez slehernega razlikovalnega učinka v smislu točke (b) iste določbe, mora Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) navesti razloge, zaradi katerih meni, da je znamka brez kakršnega koli razlikovalnega učinka.

Pri tem je treba poudariti, da pogosta uporaba znamk, sestavljenih iz besednega in številčnega dela, v sektorju telekomunikacij nakazuje, da se za tako kombinacijo ne more na splošno šteti, da je brez slehernega razlikovalnega učinka.

(Glej točke 41, 42 in 44.)

5. Čeprav je res – da način, kako je sestavljena besedna zveza „SAT.2“, katere registracija kot znamke Skupnosti se zahteva za storitve iz razredov 38 in 41 Nicejskega aranžmaja, in sicer:

– razred 38: „Oddajanje radijskih in televizijskih oddaj in programov po kabelskih ali drugih omrežjih; oddajanje programov ali kinematografskih, televizijskih, radijskih oddaj, teleteksta in videoteksta; posredovanje in dajanje dovoljenj za uporabo uporabnikom različnih komunikacijskih omrežij; telekomunikacije; zbiranje, posredovanje in oddajanje informacij, novic (tudi elektronsko in/ali prek računalnika); oddajanje glasu in slike po satelitu; opravljanje storitve televizije na naročilo (plačljiva televizija) vključno z videom na zahtevo tudi za račun tretjega kot digitalna platforma; storitve na področju telekomunikacij; dajanje informacij na razpolago tretjim; oddajanje informacij po kabelskih in drugih omrežjih; on-line storitve in oddajanje, in sicer posredovanje informacij in novic vključno z elektronsko pošto; uporaba omrežja za oddajanje informacij, slik, teksta, glasu in podatkov; oddajanje programov ‚nakup po televiziji‘“;

– razred 41: „Filmska produkcija, reprodukcija, projekcija in dajanje v najem filmov, video programov in drugih televizijskih programov; organizacija in gostovanje spektaklov, kvizov, glasbenih prireditev in organizacija zabavnih in športnih tekmovanj za predvajanje posnetkov in za oddajanje v živo; produkcija radijskih in televizijskih oddaj, vključno z običajnimi igrami; produkcija kinematografskih, televizijskih ali radijskih programov ali oddaj in teleteksta in videoteksta, radijskih in televizijskih razvedrilnih oddaj; snemanje, oddajanje, shranjevanje, obdelava in reprodukcija glasu in slike; organizacija radijskih in televizijskih oddaj in programov; produkcija programov ‚nakup po televiziji‘“;

ni neobičajen, predvsem v tem, kako lahko povprečni potrošnik zaznava storitve telekomunikacijskega sektorja, in da postavitev besednega sestavnega dela „SAT“ poleg števila, kot je „2“, ločenega s „.“, ne pomeni posebno visoke stopnje ustvarjalnosti – te okoliščine ne zadoščajo za dokaz, da je taka besedna zveza brez slehernega razlikovalnega učinka v smislu člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94.

(Glej točko 40.)