Keywords

Summary



Keywords

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Nespoštovanje obveznosti izterjati nezakonite pomoči – Sredstva obrambe

(člen 88(2) ES; člen 4(3) PEU)

2. Pomoči, ki jih dodelijo države – Odločba Komisije, s katero je bila ugotovljena nezdružljivost pomoči s skupnim trgom in odrejena njena izterjava – Obveznosti držav članic

(člen 88(2) ES; Uredba Sveta št. 659/1999, uvodna izjava 13 in člen 14(3))

3. Pomoči, ki jih dodelijo države – Izterjava nezakonite pomoči – Uporaba nacionalnega prava – Pogoji in meje

(člen 88(2) ES; Uredba Sveta št. 659/1999, člen 14(3))

Summary

1. Edini razlog, na katerega se država članica lahko sklicuje pri obrambi v okviru tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti, ki jo Komisija vloži na podlagi člena 88(2) ES, je absolutna nemožnost pravilne izvršitve odločbe o izterjavi.

V primeru težav pri izvršitvi morata Komisija in država članica po načelu, ki državam članicam in institucijam Evropske unije nalaga vzajemne obveznosti lojalnega sodelovanja, določene predvsem v členu 4(3) PEU, v dobri veri sodelovati, da bi težave premagali, ob popolnem spoštovanju določb Pogodbe DEU, zlasti določb o državnih pomočeh.

(Glej točki 43 in 44.)

2. Ni mogoče sprejeti dobesedne razlage odločbe Komisije o nezdružljivosti pomoči s skupnim trgom, ki jo uveljavlja zadevna država članica, da bi utemeljila neizvršitev te odločbe, in po kateri je s to odločbo naloženo „izterjevanje“, in ne „izterjava“, kar naj bi po njenem mnenju pomenilo obveznost, da opravi različna dejanja za izterjavo nezakonite pomoči, ne pa, da mora to pomoč dejansko izterjati.

V kontekstu prava Unije, zlasti pa glede na uvodno izjavo 13 in člen 14(3) Uredbe št. 659/1999 o uporabi člena 88 ES, je namreč namen take odločbe Komisije ponovna vzpostavitev učinkovite konkurence, tako da je državi članici, ki je naslovnica, s to odločbo naloženo, da doseže dejansko izterjavo državne pomoči, in to nemudoma.

(Glej točke 5 in od 46 do 48.)

3. Država članica, ki mora na podlagi odločbe Komisije, s katero je ugotovljen obstoj državne pomoči, ki je nezdružljiva s skupnim trgom, izterjati nezakonite pomoči, lahko izbere postopke, s katerimi bo izpolnila to obveznost, če izbrani ukrepi niso v nasprotju z obsegom in učinkovitostjo prava Unije. Pravo Unije tako nalaga obveznost sprejetja vseh ustreznih ukrepov za izvršitev odločb Komisije, ki nalagajo izterjavo nezakonite pomoči, vendar pri tem upošteva posebnosti različnih postopkov, ki jih v zvezi s tem določajo države članice.

Natančneje, glede vprašanja, ali je mogoče s pravnomočnostjo nacionalne sodne odločbe, s katero je bila v postopku prisilne poravnave potrjena prisilna poravnava, na podlagi katere je terjatev javnega organa delno odpisana – ta odpis pa Komisija naknadno opredeli kot državno pomoč – preprečiti izterjavo te pomoči, pravo Unije nacionalnega sodišča ne obvezuje v vseh primerih, da ne uporabi nacionalnih postopkovnih pravil, v skladu s katerimi postane sodna odločba pravnomočna, čeprav bi se s tem lahko odpravila kršitev prava Unije, ki jo povzroča zadevna odločba. Vendar če imajo organi zadevne države članice v skladu z nacionalnim pravom na voljo sredstva, ki bi ob skrbni uporabi tej državi omogočila izterjati zadevno pomoč, in če ta država ni predložila dovolj podatkov, ki bi omogočali sklep, da je v roku, ki ji je bil določen, sprejela vse mogoče ukrepe, da bi izterjala nezakonito pomoč, je treba šteti, da ta država ni izpolnila obveznosti iz člena 249, četrti odstavek, ES in odločbe Komisije.

(Glej točke 51, 52, 55, 60, 61, 64 in 65.)