1
2
3
4
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
1—
2—
3—
4—
ECLI:EU:C:2014 :2107 1SKLEPNI PR EDLOGI GENERALNEGA PR AVOBRANILCA
NIILA JÄÄS KINENA,
predstavljeni 17. julija 2014  
Jezik izvirnika: francoščina.Zadeva C-2 6 1 / 1 3 P
Peter Sc hönberger
proti
E v ropskemu parlamentu
„Pritožba — Pravica do pe ticije, naslovljene na Evropski parlament — Člena 20 PD EU in 227 PD EU — 
Člen 44 L istine Evropske u nije o temeljnih pravicah — Nepristojnost odbora za peticije za odločanje 
o postavljenih vp rašanjih — Odločitev o arhiviranju pe ticije — Ničnostna tožba — Akt, ki u stvarja 
zavezujoče pravne učinke, ki l ahko vp livajo na pravni položaj posameznika — Člen 263 PD EU“
I – Uvod
1. Odbor Evropskega parlamenta za pe ticije (v nadaljevanju: odbor za pe ticije) je v enem o d poročil 
navedel, da j e pe ticija „pomem bno o rodje, saj posamezniku o mogoča, da s e uradno s liši njegov glas in 
da s e zadeve, ki g a skrbijo, obravnavajo v institucijah U nije. Je torej neposredna ve z me d nami, 
izvoljenimi predstavniki, in tistimi, katerih interese si prizadevamo braniti.“ 
Poročilo o dejavnostih o dbora z a pe ticije v parlamentarnem l etu 1999 /2000 ( A5-0162 /2000 ), 
http://www .europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+REPORT+A5-2000 -0162 + 0+DOC+PDF+V0//EN. Iz statističnih podatkov 
odbora za pe ticije izhaja, da j e ta instrument dejansko z elo uspešen. Leta 2013 j e število pe ticij, ki j ih 
je registriral ta odbor, preseglo 3000 , kar p omeni 45-odstotni porast v primerjavi z letom 2012 in 
podvojitev v primerjavi z letom 2011 . 
Poročilo o dejavnostih odbora za peticije za leto 2013 ( 2014 /2008 (INI), str. 17).2. P. Schönberger (v nadaljevanju: pritožnik) predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske 
unije Schönberger/Parlament (T-186/11, EU:T:2013 :111, v nadaljevanju: izpodbijana sodba), s katero je 
bil kot nedopusten zavržen predlog za razglasitev n ičnosti odločbe odbora E vropskega parlamenta za 
peticije z dne 25. januarja 2011 o koncu obravnave pe ticije, ki j o je pritožnik vložil 2. oktobra 2010  
Peticija št. 1188 /2010 . (v 
nadaljevanju: izpodbijana odločba).
3. Ta zadeva se torej nanaša na razlago obsega pravice do pe ticije v smislu členov 20 PD EU in 227 
PDEU, ko t je potrjena s členom 44 L istine Evropske u nije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: 
Listina). Sodišče prvič odloča o tem, ali sodišča Unije nad o dločbami, ki j ih sprejme o dbor za pe ticije, 
izvajajo nadzor v smislu člena 263 PD EU.
5
6
7
8
9
10
5—
6—
7—
8—
9—
10—
2 ECLI:EU:C:2014 :2107SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
4. V teh sklepnih predlogih je treba torej analizirati izvajanje pravice do pe ticije ob upoštevanju 
dosedanje sodne prakse Splošnega sodišča na tem p odročju, ki j o je treba primerjati s sodno p rakso 
Sodišča v zvezi s pojmom izpodbojnega akta. V izpodbijani sodbi je bila namreč dosledno u porabljena 
sodna praksa iz sodbe Tegebauer/Parlament 
T-308/07, EU:T:2011 :466., v kateri je Splošno s odišče pojasnilo, da m ora biti ocena 
dopustnosti peticije predmet sodnega nadzora, saj odločitev o nedopustnosti ali arhiviranju pe ticije 
vpliva na samo bistvo pravice do pe ticije in je zato odločitev, ki j o je mogoče izpodbijati z ničnostno 
tožbo, v smislu člena 263 PD EU. 
Sodba Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466, točka 21).5. Naj na začetku o pozorim, da j e po m ojem m nenju Splošno s odišče v sodbi Tegebauer/Parlament 
(EU:T:2011 :466) napačno u porabilo pojem i zpodbojnega akta, pri čemer se mi zdi, da t a napaka izhaja 
iz širokega pojmovanja obsega pravice do pe ticije. M enim, da j e pravica do pe ticije orodje 
neposrednega političnega dia loga, ki j e izraz demokratične interakcije me d dr žavljanom in izvoljenimi 
poslanci, sodišča Unije pa razen v izjemnih primerih ne bi smela posegati vanj.
6. Zato nameravam v teh sklepnih predlogih Sodišču predlagati, naj razveljavi pristop iz sodbe 
Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466), na podlagi ka terega je bila izrečena izpodbijana sodba. 
Vsekakor bi moralo Sodišče v tej pritožbi, da b i zagotovilo pravno v arnost strank v postopku, zavzeti 
izrecno s tališče v zvezi s pristopom iz sodbe Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466), ki b i ga moralo ali 
razveljaviti ali potrditi. Če bi se odločilo za zadnjo m ožnost, obravnava pritožbe sploh ne bi bila 
problematična.
II – Pravni okvir
7. Pravica do pe ticije je priznana s členoma 20(d) PD EU in 227 PD EU ko t posebna pravica na podlagi 
evropskega državljanstva.
8. Člen 44 L istine določa:
„Vsak državljan Unije in vsaka fizična ali pravna oseba s prebivališčem a li statutarnim sedežem v eni od 
držav članic ima pravico nasloviti peticijo na Evropski parlament.“ 
V skladu s pojasnili iz Listine je pravica, zagotovljena s tem č lenom, pravica, zagotovljena s členoma 20 PD EU in 227 PD EU. Na podlagi 
člena 52(2) Listine se uporablja v skladu s pogoji, določenimi v teh dveh členih.9. Obravnava peticij je bila urejena z naslovom VIII P oslovnika E vropskega parlamenta (v nadaljevanju: 
Poslovnik). Določbe, ki s e ratione temporis uporabljajo v obravnavani zadevi, so členi od 191 d o 193 
Poslovnika. 
Različica iz julija 2004 ( UL 2005 , L 44, str. 1). Ve ndar j e treba kljub temu pripomniti, da s o bile te določbe s spremem bo Poslovnika iz 
leta 2011 s premenjene in so bile odtlej vključene v člene od 201 d o 203 P oslovnika (v nadaljevanju: 
spremenjeni poslovnik). 
Spremem ba določb Poslovnika, s katerimi je urejena pravica do pe ticije, na podlagi različice sedmega zakono dajnega obdobja iz marca 2011 
(UL 2011 , L 116). Le-ta v bistvu povzema vme sno s premem bo internega poslovnika, sprejeto na podlagi Sklepa Evropskega parlamenta z dne 
6. maja 2009 ( 2006 /2209 (REG)) ( UL 2010 , C 212 E , str. 140). Nazadnje, po spremem bi iz julija 2014 p ravico do pe ticije zdaj urejajo členi 
od 215 d o 218 s premenjenega poslovnika, ko t izhaja iz spremem be iz osmega zakono dajnega 
obdobja. 
http://www .europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+RULES-EP+20140701+ TOC+DOC+XML+V0//SL. Ve ndar p a zadnja spremem ba n i vp livala n a b esedilo d oločb, upoštevnih gl ede 
spremenjenega poslovnika.
11
11—
ECLI:EU:C:2014 :2107 3SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
10. Člen 191 P oslovnika, naslovljen „Pravica do pe ticije“, določa:
„1.Vsak dr žavljan Evropske u nije ter vsaka fizična ali pravna oseba s prebivališčem a li statutarnim 
sedežem v eni od dr žav članic ima pravico, da s amostojno a li skupaj z drugimi državljani ali osebami 
naslovi na Parlament peticijo glede vp rašanj, ki s odijo na področje delovanja Evropske u nije in ki j ih 
neposredno z adevajo.
[…]
6. Peticije, ki j ih odbor označi za nedopustne, se arhivirajo; predlagatelj peticije je obveščen o taki 
odločitvi in razlogih zanjo.
[…]“
11. Člen 192 P oslovnika, naslovljen „Obravnava peticij“, določa:
„1.Pristojni odbor lahko p ripravi poročilo ali kako dr ugače izrazi svoje mnenje o peticijah, ki j ih je 
označil za dopustne.
Odbor lahko, predvsem v zvezi s peticijami, ki me rijo na spremem bo obstoječe zakono daje, prosi za 
mnenja drugih odborov v skladu s členom 46.
[…]
3. Pri o bravnavi pe ticij ali ugotavljanju d ejstev l ahko o dbor o rganizira p redstavitve m nenj 
predlagateljev pe ticije ali splošne predstavitve m nenj ali pošlje svoje člane na kra j dogajanja zaradi 
ugotovitve d ejstev.
[…]
7. Predsednik Parlamenta predlagatelje pe ticij seznani s sprejetimi odločitvami in razlogi zanje.“
12. Člen 201(7) spremenjenega poslovnika d oloča, da p redsednik Parlamenta posreduje v register 
vpisane pe ticije pristojnemu odboru, ki n ajprej ugotovi dopustnost ali nedopustnost peticije v skladu 
s členom 227 PD EU.
13. Člen 201(8) spremenjenega poslovnika d oloča:
„Peticije, ki j ih odbor označi za nedopustne, se ar hivirajo; predlagatelj pe ticije je obveščen o taki 
odločitvi in razlogih zanjo. Če je mogoče, se lahko p redlagajo druga pravna sredstva.“
14. Člen 203a spremenjenega poslovnika v različici na podlagi sklepa Evropskega parlamenta z dne 
22. maja 2012  
Predlog spremem be Poslovnika E vropskega parlamenta (B7-0732 /2011 ) in Sklep E vropskega parlamenta z dne 22. maja 2012 o spremem bi 
Poslovnika E vropskega parlamenta o izvajanju ev ropske dr žavljanske p obude (2011 /2302 (REG)) ( UL 2013 , C 264 E , str. 98). ureja tudi obravnavo državljanske p obude.
4 ECLI:EU:C:2014 :2107SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
III – Dejansko stanje, postopek p red S plošnim sodiščem in izpodbijana sodba
15. Pritožnik, nekdanji uradnik Parlamenta, je izpodbijal točke z a delovno u spešnost, ki s o m u bile 
dodeljene v okviru napredovalnega obdobja leta 2005 . Evropski varuh človekovih pravic je v zvezi 
s pritožbo, ki j o je pritožnik vložil 15. novembra 2008 , s sklepom z dne 13. julija 2010 u gotovil 
neustrezno o bravnavo s strani Parlamenta, saj bi moral predsednik Parlamenta odločati o pritožnikovi 
pritožbi.
16. Pritožnik je 2. oktobra 2010 n a podlagi člena 227 PD EU na Parlament naslovil peticijo, v kateri je 
tej instituciji predlagal, naj sprejme u krepe z a odpravo nepravilnosti, ki j ih je ugotovil varuh človekovih 
pravic.
17. Predsednik odbora za pe ticije je v izpodbijani odločbi, naslovljeni na pritožnika, zapisal: „[S] tem 
dopisom v as obveščam, da j e odbor preučil vašo pe ticijo in jo označil za dopustno v skladu 
s Poslovnikom E vropskega parlamenta, saj zadeva področja dejavnosti Evropske u nije. Ve ndar o dbor 
za pe ticije ne more obravnavati vsebinskih vp rašanj iz vaše pe ticije, zato si je zabeležil vaše pripombe. 
Vaša pe ticija bo posredovana generalnemu dir ektorju, pristojnemu za osebje, da s prejme u strezne 
ukrepe. Hkrati vam sporočam, da j e s tem o bravnava vaše pe ticije kon čana.“ S tem j e bila obravnava 
peticije zaključena.
18. P. Schönberger je s tožbo, ki j o je v tajništvu Splošnega sodišča vložil 26. marca 2011 , predlagal 
razglasitev n ičnosti izpodbijane odločbe, ker naj bi se z njo obravnava njegove pe ticije kon čala še pred 
vsebinsko o bravnavo.
19. Splošno s odišče je v izpodbijani sodbi tožbo zavrglo ko t nedopustno. Splošno s odišče se je oprlo na 
sodbo T egebauer/Parlament (EU:T:2011 :466) in o dločilo, da i zpodbijana o dločba, ke r je b ila 
pritožnikova pe ticija opredeljena ko t dopustna, ni ustvarila obveznih pravnih učinkov, ki b i lahko 
vplivali na pritožnikov pravni položaj. Več podrobnosti je na voljo v izpodbijani sodbi.
IV – Predlogi strank in postopek p red S odiščem
20. P. Schönberger v pritožbi Sodišču predlaga, naj razveljavi izpodbijano s odbo, ugodi tožbi na prvi 
stopnji, razglasi ničnost izpodbijane odločbe in Evropskem u parlamentu naloži plačilo stroškov.
21. Parlament v odgovoru na pritožbo Sodišču predlaga, naj pritožbo zavrne in pritožniku n aloži 
plačilo stroškov.
12 13
14
15
16
17 18
19
12—
13—
14—
15—
16—
17—
18—
19—
ECLI:EU:C:2014 :2107 5SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
V – Obravnava pritožbe
22. Pritožnik v podporo svoji pritožbi navaja šest očitkov, 
Ker zadevne trditve n iso niti samostojne niti samozadostne, predlagam, da s e vsaka o d njih ne opredeli kot „pritožbeni razlog“. in sicer, prvič, neupoštevanje dejstev, 
Po m nenju pritožnika S plošno s odišče ob navajanju dejstev n e upošteva, da j e predsednica odbora za pe ticije pritožnika b rez ka kršne ko li 
utemeljitve o bvestila, da n jegove pe ticije kljub temu, da j e dopustna, ni mogoče vsebinsko o bravnavati. V nadaljevanju je Splošno s odišče 
izkrivilo dejstva s predpostavko, da j e bila peticija obravnavana. 
drugič, neupoštevanje področja uporabe temeljne pravice do pe ticije, 
Po m nenju pritožnika S plošno s odišče ne upošteva obsega uporabe temeljne pravice do pe ticije, ker napačno d omneva, da j e ta obseg 
omejen le na preizkus dopustnosti peticije. Obseg uporabe te pravice pa naj bi zajemal tudi v sebinsko o bravnavo pe ticije, kadar j e ta 
dopustna, in odločitev o njeni vsebini (pravica do obravnave pe ticije). tretjič, neobrazložitev i n 
protislovnost iz izpodbijane sodbe, 
Po m nenju pritožnika s e je Splošno s odišče zapletlo v logično p rotislovje, da n eobravnava dopustne pe ticije, drugače ko t neobravnava 
nedopustne peticije, nima pravnih učinkov. četrtič, napačno p resojo zaradi n epravilne uporabe sodbe iz zadeve 
Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466), 
Po m nenju pritožnika S plošno s odišče nasprotuje sodbi Tegebauer/Parlament, v kateri je ra zsodilo, da j e pravici do pe ticije m ogoče 
škodovati, če vsebina peticije ni bila obravnavana. pe tič, neobrazložitev v zvezi z neobravnavo pomanjkljive 
obrazložitve izpodbijane odločbe 
Po mnenju pritožnika je Splošno s odišče spregledalo kršitev p rava, vsebovano v pomanjkljivi obrazložitvi odločbe Parlamenta. Namesto tega 
naj bi to obrazložitev n adomestilo z lastno o brazložitvijo, da b i tako u temeljilo neobravnavo pe ticije. in, šestič, nepopolno o bravnavo dejanskega stanja. 
Po mnenju pritožnika S plošno s odišče ne upošteva tega, da j e bila pritožniku o dvzeta možnost pred odborom za pe ticije objektivno p odati 
navedbe glede svojega predloga.23. V zvezi s tem p redlagam združitev zadevnih očitkov v dva pritožbena razloga glede na povezavo, ki 
jo je mogoče vzpostaviti me d njimi. Prvi pritožbeni razlog bo vseboval očitke v zvezi z obsegom pravice 
do pe ticije (zajete v drugem, tretjem i n četrtem o čitku iz pritožbe). Drugi pritožbeni razlog bo vseboval 
očitke gl ede postopkovnih kršitev (zajete v prvem, petem i n šestem o čitku iz pritožbe).
24. Ker je odgovor na trditve v zvezi z vsebino p ravice do pe ticije in obsegom sodne prakse iz zadeve 
Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466) odločilen za obravnavo te pritožbe, bom n ajprej preučil ta 
pritožbeni razlog.
VI – Obseg pravice do peticije (pr vi pritožbeni razlog, ki vključuje drugi, tretji in četrti očitek i z 
pritožbe)
A – Trditve strank
25. Pritožnik z vsemi očitki, zbranimi v prvem p ritožbenem ra zlogu, izpodbija področje uporabe 
pravice do pe ticije. Prvič, v zvezi s točko 18 izpodbijane sodbe se ne strinja z razsodbo Splošnega 
sodišča, da j e mogoče izvajanje pravice do pe ticije omejiti le z odločitvijo, da s e pe ticija označi za 
nedopustno. Tako n aj bi bilo področje uporabe pravice do pe ticije napačno o mejeno le na vp rašanje 
dopustnosti peticij. Vendar n aj ne bi zadostovalo, da P arlament preuči le dopustnost peticije, temve č 
naj bi bil zavezan tudi k vsebinski analizi peticij, ki s e označijo za dopustne. Z zavrnitvijo vsebinske 
obravnave pe ticije naj bi se preprečilo izvajanje zadevne pravice, saj naj bi bil predlagatelj peticije 
prikrajšan za možnost prispevka k izboljšanju prava Unije in sodelovanja v demokratičnem ž ivljenju 
Unije v smislu člena 10(3) PEU in člena 24, drugi odstavek, PD EU.
26. Drugič, pritožnik Splošnemu sodišču očita logično p rotislovje, ker naj bi po eni strani trdilo, da 
Parlament v zvezi s peticijami nikoli ne sprejema zavezujočih aktov, po dr ugi strani pa, da j e mogoče 
zoper odločitev, s katero se pe ticija označi za nedopustno a li se arhivira, vložiti ničnostno t ožbo. 
Pritožnik se sklicuje na točko 17 izpodbijane sodbe, vendar g re dejansko z a točko 16 z adevne sodbe. 
Tretjič, pritožnik izpodbija to, da s e je Splošno s odišče v točkah 16, 17 in 19 i zpodbijane sodbe 
sklicevalo na sodbo Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466).
20
21 22
23
24
25
26
27
20—
21—
22—
23—
24—
25—
26—
27—
6 ECLI:EU:C:2014 :2107SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
27. Na drugi strani Parlament zavrača vse navedene očitke. Glede tega zlasti poudarja, da p ravica do 
peticije, ki j e zunajsodna, zagotavlja le pravico do predložitve pe ticije Parlamentu, me dtem ko t a 
ohrani politično s vobodo, da o dloči o njeni nadaljnji (ne)obravnavi. Parlament trdi, da n iti na podlagi 
pravice do pe ticije, določene v primarni zakono daji, niti na podlagi določb Poslovnika n i mogoče 
skleniti, da i ma predlagatelj peticije posebne postopkovne pravice za dejansko i zvajanje pravice do 
peticije. Poleg tega se strinja z analizo, ki i zhaja iz sodbe Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466).
B – Pravica do peticije v pravu Unije
1. Izvajanje pravice do pe ticije
28. Kot sem ž e omenil, je m ožnost predložitve pe ticije instrument neposrednega sodelovanja pri 
političnih funkcijah, ki j ih izvajajo predstavniki narodov Unije. Ker pa se tokrat Sodišču prvič predlaga, 
naj analizira p ravico do pe ticije ko t celoto, me nim, da b i bilo ko ristno o praviti podrobno a nalizo tega 
instrumenta.
29. Pravica do pe ticije, naslovljene na Parlament, v ustanovnih pogodbah ni bila določena, 
Naj opozorim, da s ta bili vložitev in obravnava pe ticij v skupščini predvideni že v poslovniku s kupne skupščine Evropske s kupnosti za 
premog in jeklo (ESPJ). Na vrhu v Parizu leta 1977 j e Evropski p arlament sprejel resolucijo o podelitvi posebnih pravic dr žavljanom 
Evropske skupnosti, pri čemer je Komisiji Evropskih skupnosti predlagal, naj razmisli o prednostni podelitvi pravice do pe ticije državljanom. vendar j e 
Parlament leta 1981 p o prvih splošnih volitvah spremenil svoj poslovnik in uradno p riznal možnost 
predložitve pe ticij, 
Priznanje pravice do pe ticije ev ropskim dr žavljanom je bilo prvič potrjeno n a zasedanju Evropskega sveta leta 1984 , ko s o bili sprejeti 
predlogi odbora „Evropa državljanov“. ta pa je bila nato leta 1989 š e okrepljena z medinstitucionalno i zjavo. 
Sporazum, podpisan 12. aprila 1989 ( UL C 120, str. 90). Šele 
z začetkom ve ljavnosti Maastrichtske p ogodbe je bila pravica do pe ticije, naslovljene na Parlament, 
priznana v Pogodbi, nazadnje pa ji je bil podeljen tudi status temeljne pravice, vključene v člen 44 
Listine. 
Treba je opozoriti, da j e na podlagi člena 52(2) Listine s tem d okumentom zagotovljena pravica do pe ticije v obsegu, ki i zhaja iz členov 20 
PDEU in 227 PD EU. Pravica do pe ticije je vključena tudi v člen 24 PD EU.30. Pravica do pe ticije 
Etimološko „peticija“ pomeni prošnjo (latinski gl agol petere pomeni prositi). Za analizo glej Surrel, H., „Le ‚droit de pé tition‘ au Parlement 
européen“, RMC, št. 335, marec 1990 . je bila torej sprva zasnovana ko t instrument, p ovezan z evropskim 
državljanstvom. 
Resolucija Evropskega parlamenta o obravnavah odbora za pe ticije v parlamentarnem l etu 2003 /2004 ( 2004 /2090 (INI)) (UL 2005 , C 320 E , 
str. 161). Pravica naslavljati peticije na Parlament, določena v členih 20(d) PD EU, 24, drugi 
odstavek, PD EU in 227 PD EU, in pravica naslavljati pritožbe na evropskega varuha človekovih pravic 
v skladu s členom 228 PD EU sta sredstvi, ki ev ropskim dr žavljanom omogočata izvajanje neposrednih 
demokratičnih dr žavljanskih pravic. Primerljivo orodje je evropska dr žavljanska p obuda, vzpostavljena 
z Lizbonsko p ogodbo v skladu s členom 11(4) PEU. 
Pogoji za njeno izvajanje so opredeljeni v Uredbi (EU) št. 211/2011 E vropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o državljanski 
pobud (UL L 65, str. 1).31. Pravica do pe ticije, ki j e nujno p otrebna za demokratično s odelovanje in demokratični nadzor 
državljanov, torej krepi komunikacijo me d Parlamentom ter državljani in prebivalci Unije, hkrati pa je 
to za zadevne osebe odprt, demokratičen in pregleden me hanizem, ki o mogoča – če je to legitimno in 
utemeljeno – zunajsodno r ešitev n jihove zahteve. 
Poročilo o dejavnostih odbora za peticije za leto 2013 ( 2014 /2008 (INI)) (A7-0131 /2014 ).
28
29
30
31
32
33
34
35
36
28—
29—
30—
31—
32—
33—
34—
35—
36—
ECLI:EU:C:2014 :2107 7SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
32. Drži sicer, da pe ticija ko t taka n i bila opredeljena z nobenim a ktom. Ve ndar j e Parlament že 
pokazal nekaj zanimanja za to vp rašanje s predlogom, naj ta vključuje „vsako p ritožbo, posvetovanje, 
zahtevo za poseg in odziv na resolucije Parlamenta ali na odločitve dr ugih institucij ali organov 
Skupnosti, ki b i mu jih predložili posamezniki in združenja“. 
Poročilo o dejavnostih odbora za peticije za parlamentarno leto 1993 /1994 ( A3-0158 /94). Čeprav taka o predelitev n i bila uradno 
sprejeta v poročilih odbora z a pe ticije, se ko t pe ticije ra zumejo „zahteve z a poseg, ukrepanje ali 
spremem bo politike ali zahteve z a posvetovanje, ki s e predložijo Parlamentu“. Naj nazadnje še dodam, 
da s ta bila v poročilu iz leta 2001  
Poročilo z dne 27. novembra 2001 o pravici evropskega državljana do pe ticije: krepitev te pravice in revizija Pogodbe ES (2001 /2137 (INI)) 
(A5-0429 /2001 ). predstavljena osnutek kr epitve p ravice do pe ticije in spremem ba 
Pogodbe, vendar v zvezi s tem n i bil sprejet noben poseben nadaljnji ukrep.
33. Za primerjavo, po m ojih podatkih je pravica do pe ticije v več dr žavah članicah ustavna (Španija, 
Francija, Italija, Luksemburg, Romunija) ali temeljna (Češka republika, Nemčija 
– P ravica d o pe ticije j e d oločena v členu 17 n emške u stave v razdelku, n aslovljenem „Temeljne p ravice“: 
http://www .bundestag.de/bundestag/aufgaben/rechtsgrundlagen/grundgesetz/gg_01/245122 . Na podlagi člena 45c nemške u stave j e bil 
ustanovljen o dbor z a pe ticije: htt p://www .bundestag.de/bundestag/aufgaben/rechtsgrundlagen/grundgesetz/gg_03/245126 . N aloge in 
pristojnosti t ega o dbora s o p odrobneje u rejene z zakono m o pristojnostih o dbora z a pe ticije 
(http://www .bundestag.de/bundestag/ausschuesse18/a02/grundsaetze/petitionsausschuss_befugnisse/260546 ) in p oslovnikom B undestag 
(odstavek 108 in naslednji) (http://www .bundestag.de/bundestag/aufgaben/rechtsgrundlagen/go_btg/go09/245168 ).) pravica. Ve ndar j o 
je kljub temu težko n a splošno o predeliti. Na podlagi nacionalnih tradicij lahko pe ticija vključuje 
predlog, informacijo ali pobudo, lahko p a izraža tudi obrambo ali pritožbo. 
Za bolj poglobljeno a nalizo glej poročilo Parlamenta o pravici do pe ticije v državah Unije („Le droit de pé tition da ns les pays de l’Union“) iz 
leta 2001 : http://www .uni-mannheim.de/edz/pdf/dg4/POLI119_FR.pdf. Čeprav nekatere države 
članice nimajo instrumenta, ki b i državljanom o mogočal predložitev ka kršne ko li zadeve p arlamentu 
(Republika F inska, Kraljevina Švedska), pa razpolagajo z drugimi sredstvi za navezavo stika s poslanci, 
kot so dopisi, naslovljeni na Parlament. 
Glej zgoraj navedeno p oročilo Evropskega parlamenta o pravici do pe ticije v državah Unije, str. 140 in 141.34. V p ravu U nije lahko p ravico do pe ticije izvajajo vsi prebivalci Unije in vse pravne osebe 
s statutarnim sedežem v kateri od dr žav članic. Ve ndar j e bila s spremem bo Poslovnika, ki j e bila 
sprejeta leta 2011 , možnost predložitve pe ticije ra zširjena tudi n a fizične ali pravne osebe, ki n iso 
državljani Unije in ne prebivajo ali nimajo statutarnega sedeža v kateri od dr žav članic. 
Vendar p a jih odboru za pe ticije ni treba obravnavati (glej člen 201(13), sprejet z različico poslovnika sedmega zakono dajnega obdobja iz 
marca 2011 ( UL L 116)). Torej peticija 
ni strogo povezana z državljanstvom U nije. 
Vendar j e treba kljub temu poudariti, da č leni 20(d) PD EU, 24, drugi odstavek, PD EU in 227 PD EU izrecno z adevajo pravico dr žavljanov 
Unije. Poleg tega lahko pe ticije podpiše več milijonov ljudi, ki j ih 
mora zastopati predlagatelj peticije. 
Glej peticijo št. 1038 /96 p roti poskusom na živalih v sektorju ko zmetičnih izdelkov, ki s o jo podpisali 4 milijoni ljudi.35. Vendar j e na podlagi člena 227 PD EU m ožnost predložitve pe ticije omejena na področja, ki s o 
urejena s pravom U nije. Pravici do pe ticije je torej dodeljena vloga pri pripravi prava Unije in nadzoru 
nad n jegovim spoštovanjem.
36. Prvič, peticije spodbudijo delo dr ugih odborov Parlamenta, ki s o vsebinsko p ristojni za pripravo 
zakono dajnih aktov na posebnih področjih. Parlament lahko n ato sprejme t udi resolucije na raznolikih 
in politično o bčutljivih področjih. 
Glej na primer Okoljski vp liv načrtovanega plinovoda s kozi Baltsko m orje (P6_TA(2008 )0336 ), resolucija Evropskega parlamenta z dne 
8. julija 2008 o okoljskem vp livu načrtovanega plinovoda skozi Baltsko m orje, ki n aj bi povezal Rusijo in Nemčijo (peticiji št. 0614 /2007 in 
št. 0952 /2006 ) (2007 /2118 (INI)) (UL 2009 , C 294 E , str. 3).
37
38 39
40
41
42
43 44
45
46
47
48
37—
38—
39—
40—
41—
42—
43—
44—
45—
46—
47—
48—
8 ECLI:EU:C:2014 :2107SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
37. Drugič, peticija je oblika n aknadnega nadzora n ad u porabo prava Unije, ki g a izvajajo dr žavljani 
Unije. Peticije so namreč dra gocen vir podatkov za odkrivanje kršitev p rava Unije, 
Glej zgoraj navedeno r esolucijo za leto 2003 /2004 ( 2004 /2090 (INI)): „ker ima Evropski parlament ko t neposredno i zvoljeno p redstavniško 
telo ev ropskih dr žavljanov na evropski ra vni posebno n alogo in privilegij braniti pravice državljanov; ker Parlament vseeno p otrebuje pomoč 
in zanesljivo sodelovanje Komisije ko t varuha [P]ogodb, da b o zmožen rešiti težave, zaradi ka terih dr žavljani prosijo za njegovo pomoč“. zlasti na področjih 
okolja in no tranjega trga, področjih, p ovezanih s priznavanjem p oklicnih kv alifikacij in sektorjem 
finančnih storitev, 
23. letno p oročilo Komisije o uporabi prava Unije: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2006 :0416 :FIN:sl:PDF, str. 4. ter področju kršenja temeljnih pravic. 
Osnutek p oročila z a l eto 2013 , htt p://www .europarl.europa.eu/meetdocs/2009 _2014 /documents/peti/pr/942/942633 /942633 sl.pdf. 
(2013 /2013 (INI)). V več primerih je lahko pe ticija, ki s ovpada 
s hkratno v ložitvijo pritožbe pri Evropski ko misiji, povod za začetek postopka z aradi n eizpolnitve 
obveznosti ali tožbe zaradi n edelovanja. 
Resolucija Evropskega parlamenta: Peticija ob začetku 21 . stoletja (A5-0088 /2001 , str. 10). Statistični podatki ka žejo, da j e četrtina ali celo tretjina 
peticij povezanih s postopki za ugotavljanje kršitev ali so povod za začetek takih postopkov. 
Glej zgoraj navedeno 23 . poročilo Komisije. Ve ndar 
se problematika n adaljnjega ukrepanja v zvezi s pritožbami in pe ticijami v tem p ostopku n e 
obravnava. 
Glej zahtevo odbora za pe ticije, ki j e Komisijo pozval, naj v povezavi s potekom p ostopkov za ugotavljanje kr šitev pe ticije in pritožbe 
obravnava enakovredno; točka 17 o snutka p oročila o dejavnostih iz leta 2013 o dejavnostih odbora za pe ticije za leto 2012 ( 2013 /2013 (INI)), 
http://www .europarl.europa.eu/meetdocs/2009 _2014 /documents/peti/pr/942/942633 /942633 sl.pdf.2. Postopek obravnave pe ticij
38. Podrobna pravila za izvajanje pravice do pe ticije so določena v členih od 201 d o 203 s premenjenega 
poslovnika 
V nasprotju z državljansko p obudo, urejeno z zgoraj navedeno u redbo št. 211/2011 . (v zadnji različici) 
Čeprav se njene določbe ne uporabljajo za dejansko s tanje v obravnavani zadevi, so v bistvu enake. Za nadaljnje spremem be glej pravni 
okvir.. Ob upoštevanju navedenih določb po m ojem m nenju ni no benega 
dvoma o tem, da s i Parlament prizadeva za izoblikovanje preglednega in pravičnega postopka, ki v sem 
upravičenim osebam omogoča izvajanje pravice do pe ticije. 
Parlament je razmišljal celo o tem, da b i bilo treba revidira ti celoten postopek v zvezi s peticijami: Poročilo o dejavnostih odbora za pe ticije 
za leto 2013 ( 2014 /2008 (INI), str. 18).39. Na podlagi veljavnih določb se pe ticijske z ahteve, ki i zpolnjujejo formalne pogoje dopustnosti, 
Peticije morajo vsebovati ime, državljanstvo in stalni naslov vsakega predlagatelja pe ticije. Sestavljene morajo biti v enem o d uradnih jezikov 
Unije. Vendar s e lahko n a podlagi člena 201(5) obravnavajo tudi pe ticije, sestavljene v drugih jezikih, če predlagatelji priložijo prevod. 
vpišejo v register po vrstnem r edu, po ka terem s o prispele. Peticije, ki n e izpolnjujejo pogojev iz 
člena 201(2) spremenjenega poslovnika, se arhivirajo, predlagatelji peticije pa so obveščeni o razlogih za 
to. Čeprav neregistrirane in nedopustne pe ticije spadajo v dve ra zlični kategoriji, 
Glej poročilo o dejavnostih odbora za peticije za leto 2012 ( 2013 /2013 (INI)) – Statistična priloga, ki v ključuje kategorije zahtev. ra zlikovanja me d 
obojimi, kot izhaja iz poročil odbora za peticije, ni lahko u gotoviti. 
Naj opozorim, da i z predhodnih poročil odbora za pe ticije izhaja, da z ahteve, ki s e niso skladale s členom 227 PD EU, niso bile registrirane 
kot peticije. V poročilu odbora za pe ticije za leto 2013 j e navedeno, da j e zadevni odbor „od leta 2009 p a doslej prejel kakih 10 .000 pe ticij, 
ki so bile evidentirane. Kakih 60 % [jih] je bilo razglašenih za dopustne, saj spadajo na področje delovanja Evropske u nije.“ Razlikovanje me d 
neregistriranimi in nedopustnimi zahtevami povzroča zm edo. Na podlagi poročila je odbor „leta 2013 p rejel skupno 2885 peticij. Uspel je 
obravnavati 989 peticij, od ka terih je bilo 654 dopustnih, 335 nedopustnih, obravnava 538 peticij pa je bila kon čana. 199 peticij je bilo 
priznanih ko t dopustn[ih] in je bila njihova obravnava zaključena.“ Ni jasno, ali so bili predlagatelji obveščeni o teh odločitvah in ali so bile 
te obrazložene. Zdi se, da t o ne velja za neregistrirane zahteve.40. Vpisane zahteve s e posredujejo odboru za pe ticije, ki p reveri n jihovo stvarno d opustnost ob 
upoštevanju člena 227 PD EU, na podlagi katerega lahko kd or ko li predloži peticijo glede vp rašanj, ki 
spadajo na področje delovanja Unije in ki z adevno o sebo neposredno z adevajo.
49
50
51
52
49—
50—
51—
52—
ECLI:EU:C:2014 :2107 9SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
41. Peticije, ki s e v tej fazi označijo za nedopustne, se ar hivirajo. S spremenjenim p oslovnikom je 
določeno t udi gl asovanje, če člani odbora za pe ticije ne dosežejo soglasja glede dopustnosti peticije. 
Vsekakor se odločitev o nedopustnosti obrazloži, predlagatelj peticije pa je o tem o bveščen, k čemur 
se pogosto priloži še predlog o naslovitvi na pristojni nacionalni ali me dnarodni organ. 
Na podlagi analize Parlamenta je ve čina pe ticij označenih za nedopustne, ker predlagatelji še ve dno n e ra zlikujejo me d ev ropskimi in 
nacionalnimi pristojnostmi, prav tako p a niso seznanjeni z delitvijo pristojnosti me d institucijami EU, Svetom E vrope i n Evropskim 
sodiščem z a človekove p ravice (glej http://www .europarl.europa.eu/ftu/pdf/sl/FTU_2.1.4.pdf). N a podlagi 
člena 201(8) zadevnega poslovnika je mogoče tudi predlagati druga pravna sredstva.
42. Dopustne zahteve s e delijo na kon čane zahteve s takojšnjim o dgovorom in tiste, ki s e pošljejo 
v analizo dr ugim institucijam ali drugim o rganom, ki i zdajo m nenje ali predložijo informacije. Nato 
odbor za pe ticije običajno p redlaga Komisiji, naj mu predloži vse upoštevne informacije ali svoje 
mnenje v zvezi s področji, na katera je opozoril predlagatelj peticije.
43. Iz določb, s katerimi je urejena obravnava pe ticij, jasno izhaja, da s o pristojnosti odbora za pe ticije 
dejansko p recej omejene. Ta odbor namreč ni „pravosodni organ, pristojen za odločanje o tem, kaj je 
pošteno in ka j ne v določeni zadevi, niti za to, da s e izreka o primernosti ali neprimernosti politične 
odločitve, ki j o sprejme p ristojni organ dr žave č lanice, prav tako p a nima pooblastil za uporabo 
prisilnih sredstev“ 
Poročilo o dejavnostih odbora za peticije v parlamentarnem l etu 1999 /2000 ( A5-0162 /2000 )..
44. Po dr ugi strani pa je tudi očitno, da l ahko o dbor za pe ticije prosto presoja o nadaljnjem u krepanju 
v zvezi s peticijo. Poleg tega se lahko p ri odločanju v zvezi z dopustnostjo pe ticije kljub povezavi 
s členom 227 PD EU uporabi tudi di skrecijska p ravica. Drži sicer, da s e na podlagi navedene določbe za 
to, da j e pe ticija dopustna, zahteva, da s pada n a področje delovanja Unije in da n eposredno z adeva 
predlagatelja pe ticije. Ve ndar p oleg navedenih formalnih zahtev i z člena 201(7) spremenjenega 
poslovnika š e izhaja, da s e pe ticija, če odbor za pe ticije ne doseže soglasja glede njene dopustnosti, 
označi za dopustno n a zahtevo vsaj četrtine članov zadevnega odbora.
45. Naj nazadnje še opozorim, da p o m nenju odbora za pe ticije „postopek pe ticij samo – in tako b i 
tudi m oralo ostati – dopolnjuje druge me hanizme z a popravo kri vic [v širokem p omenu], ki s o na voljo 
državljanom, kot so na primer pritožbe pri Komisiji ali [e]vropskem […] varuhu človekovih pravic“ 
Osnutek poročila o dejavnostih odbora za peticije za leto 2012 ( 2013 /2013 (INI), točka J).. 
Odbor za pe ticije ima poleg dr ugih organov, institucij in instrumentov, kot so preiskovalni odbori, 
evropska dr žavljanska p obuda i n varuh človekovih pravic, samostojno i n jasno o predeljeno v logo 
kontaktne točke za vse državljane. 
Ibidem.46. Zato je treba preučiti problematiko p ojma izpodbojnega akta, kot ga je razložilo Splošno s odišče 
v sodbi Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466) in na podlagi katerega je v izpodbijani sodbi tožbo 
zavrglo ko t nedopustno z obrazložitvijo, da j e bila v izpodbijani odločbi pe ticija opredeljena ko t 
dopustna.
53
54
55
56
57
58
59
60
61
62
63
53—
54—
55—
56—
57—
58—
59—
60—
61—
62—
63—
10 ECLI:EU:C:2014 :2107SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
C – Pravni učinki izvajanja pravice do peticije z vidika člena 263 P DEU
1. Pojem a kta, ki u stvarja pravne učinke
47. Glede na ustaljeno s odno p rakso je ničnostna tožba dopustna zoper vse določbe, ki j ih sprejmejo 
institucije in ki n aj bi imele pravne učinke, ne glede na njihovo pravno n aravo ali obliko. Zlasti se ko t 
izpodbojni v smislu člena 263 PD EU obravnavajo vsi ukrepi, ki u stvarijo zavezujoče pravne učinke, ki 
lahko vp livajo n a interese tožeče stranke t ako, da b istveno s premenijo n jen p ravni položaj. 
Sodbe IBM/Komisija (60/81, EU:C:1981 :264, točka 9); Athinaïki T echniki/Komisija (C-521/06 P, EU:C:2008 :422, točka 29) in Internationaler 
Hilfsfonds/Komisija (C-362/08 P, EU:C:2010 :40, točka 51). 
Nasprotno p a tožbe zoper akte, ki s o le interni upravni ukrepi in zato zunaj uprave n imajo no benega 
učinka, niso dopustne. 
Sklep P lanet/Komisija (T -320/09, EU:T:2011 :172, točke o d 37 d o 39).48. Ker gre v obravnavanem p rimeru za akt, ki g a je sprejel Parlament, je treba opozoriti, da j e Sodišče 
v sodbi Les Verts/Parlament potrdilo, da j e ničnostno tožbo mogoče vložiti zoper akte, ki j ih je sprejel 
Parlament in naj bi ustvarili pravne učinke za tretje osebe. 
Sodba Les Ve rts/Parlament (294/83, EU:C:1986 :166), kodificirana s členom G, točka 53, Maastrichtske p ogodbe, s katerim je bil spremenjen 
člen 173 P ogodbe ES. Ve ndar i z ustaljene sodne prakse izhaja, da 
zoper akte, ki z adevajo le interno o rganizacijo dejavnosti Parlamenta, ni mogoče vložiti ničnostne 
tožbe. 
Sodba W eber/Parlament (C-314/91, EU:C:1993 :109, točki 9 in 10).49. Tako je Sodišče presodilo, da j e ugotovitev p redsednika P arlamenta, da j e proračunski postopek 
zaključen, akt, ki l ahko u stvari p ravne učinke za tretje osebe. 
Sodba Svet/Parlament (34/86, EU:C:1986 :291). Pozneje je bilo pojasnjeno, da j e akt, s prejet na podlagi člena 314(9) PD EU, izpodbojni akt 
v smislu člena 263 PD EU, saj postane z njim p roračun Unije zavezujoč. Glej sodbo Svet/Parlament (C-77/11, EU:C:2013 :559, točke 50, 
od 54 d o 56, 60 in 63). Sodišče je še me nilo, da j e tožba zoper 
predpise v zvezi z začasnim n adomestilom o b kon cu m andata za poslance Parlamenta dopustna. 
Sodba W eber/Parlament (EU:C:1993 :109, točki 9 in 10). 
Možnost sodnega nadzora je bila dopuščena tudi v primeru resolucije Parlamenta, s katero je bilo 
imenovano o sebje, zadolženo z a nekatere dejavnosti. 
Sodba Luksemburg/Parlament (C-213/88 in C-39/89, EU:C:1991 :449).50. Po dr ugi strani pa je Sodišče me nilo, da a kti v zvezi s sestavo preiskovalnih odborov Parlamenta 
zadevajo l e interno o rganizacijo d ejavnosti P arlamenta. 
Sklep G roupe d es droites européennes/Parlament (78/85, EU:C:1986 :227, točka 11). P rav t ako j e o pozorilo, da s o 
medparlamentarne delegacije pristojne le za informiranje in kon taktiranje ter da a kti v zvezi 
z imenovanjem n jihovih članov in izvolitvijo njihovega predsednika n iso izpodbojni. 
Sklep B lot in Front national/Parlament (C-68/90, EU:C:1990 :222, točka 12). Sodišče je še 
razsodilo, da d opis institucije, poslan v odgovor na zahtevo, ki j o je vložil naslovnik, ni akt, z aradi 
katerega bi nastala pravica do vložitve n ičnostne tožbe. 
Glej sklep M iethke/Parlament (C-25/92, EU:C:1993 :32) v zvezi z zahtevo, naslovljeno n a Parlament, naj se m andati nemških poslancev 
razveljavijo zaradi p onovne združitve N emčije. Poleg tega je presojo dopustnosti tožb zoper 
akte Parlamenta združilo z vsebinsko p resojo. 
V n edavni zadevi v zvezi s predlogom z a ra zglasitev n ičnosti sklepov Parlamenta o razporedu zasedanj; sodba Francija/Parlament 
(C-237/11 in C-238/11, EU:C:2012 :796).51. V obravnavanem p rimeru bi lahko d opustili, da j e mogoče – glede na značilnosti pravice do pe ticije 
kot instrumenta političnega dia loga, ki s pada v pristojnost Parlamenta – odločitve, ki j ih sprejme o dbor 
za pe ticije, na prvi pogled izenačiti z akti interne organizacije Parlamenta, ki s e sprejmejo pri 
opravljanju političnih dejavnosti te institucije. Ob upoštevanju te ugotovitve je treba vseeno p reučiti 
učinke o dločitev o dbora z a pe ticije za tretje osebe, ko t izhajajo iz sodbe T egebauer/Parlament 
(EU:T:2011 :466).
64
65
66
64—
65—
66—
ECLI:EU:C:2014 :2107 11SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
2. Učinki odločitev odbora za peticije
a) Sodba Tegebauer/Parlament
52. Za začetek je treba ugotoviti, da v nasprotju s trditvami pritožnika n i sporno, da s odba 
Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466) ne podeljuje statusa izpodbojne odločbe vsem o dločitvam 
odbora za peticije, s čimer bi bil omogočen nadzor sodišč Unije nad n jimi.
53. Vendar p a je Splošno s odišče v tej sodbi me nilo, da „sodišča Unije sicer res ne morejo nadzirati 
nadaljnjega ukrepanja Parlamenta v zvezi s peticijo, ki s e označi za dopustno, saj Parlament v zvezi 
s tem v celoti ohrani svobodo presoje, ki j e politične narave, je pa v zvezi z dopustnostjo pe ticije kljub 
temu potreben sodni nadzor, saj je le tako m ogoče zagotoviti dejansko izvajanje pravice do predložitve 
peticije iz člena 194 E S. Odločitev o nedopustnosti ali arhiviranju pe ticije, ki j o sprejme o dbor za 
peticije, namreč vp liva na samo bistvo pravice dr žavljanov, da p redložijo pe ticijo, ko t je določena 
v Pogodbi, zato je zoper tako o dločitev m ogoče vložiti ničnostno tožbo.“
54. V obravnavani zadevi iz izpodbijane sodbe izhaja, da s e je Splošno s odišče ravnalo po načelu, da j e 
mogoče z ničnostno tožbo izpodbijati le odločitve odbora za peticije, s katerimi so zahteve o značene za 
nedopustne.
55. Vendar j e po mnenju pritožnika tak sklep p rotisloven, saj sodna praksa Splošnega sodišča po eni 
strani dopušča široko di skrecijsko p ravico glede utemeljenosti peticij in nadaljnjega ukrepanja v zvezi 
z njimi, po dr ugi strani pa nekatere od teh odločitev o predeljuje ko t izpodbojne akte v smislu 
člena 263 PD EU.
56. Iz že navedenih ra zlogov v zvezi z značilnostmi instrumenta pe ticije v pravu Unije in iz spodaj 
navedenih ra zlogov tudi sam me nim, da j e sodba Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466) protislovna. 
Po mojem m nenju namreč no bena odločitev o dbora za pe ticije ne more bistveno s premeniti pravnega 
položaja predlagatelja pe ticije.
b) Opredelitev p ojma „pravica“ do pe ticije
57. Prvič, treba je opozoriti, da s e je treba ob analizi pravnih učinkov ka terega ko li akta prava Unije 
osredotočiti zlasti na njegovo vsebino in naravo, ne pa na njegovo poimenovanje ali obliko. To mora 
veljati tudi z a pravico do pe ticije. Zato bi bilo napačno i zhajati iz načela, da ž e uporaba izraza 
„pravica“ samodejno p omeni, da o bstaja subjektivna pravica.
58. S tega vidika v zvezi z dejstvom, da j e pravica do pe ticije vključena v Listino in je temeljna pravica, 
zadostuje napotilo na člen 52 L istine, ki v odstavku 5 določa razlikovanje me d pravicami in načeli. 
Iz pojasnil iz Listine izhaja, da j e treba subjektivne pravice spoštovati, načela pa upoštevati. Poleg tega je še pojasnjeno, da l ahko v nekaterih 
primerih člen Listine vsebuje elemente pravice in načela. 
Vendar s e nekatere „pravice“ iz Listine kljub takem u poimenovanju ne obravnavajo ko t individualne 
pravice. Kot izhaja iz sodbe Association d e mé diation s ociale 
C-176/12, EU:C:2014 :2., je bila „pravica do obveščanja in 
posvetovanja“ v smislu člena 27 L istine zasnovana ko t „načelo“ v smislu Listine. Ta določba namreč 
ne opredeljuje posamičnega pravnega položaja, temve č javnim oblastem n alaga opredelitev o bjektivne 
vsebine (obveščenost delavcev i n posvetovanje z njimi) in nekaterih ciljev ( dejansko o bveščanje, 
predstavništvo glede na ravni, pravočasno o bvestilo). 
Glej sklepne predloge v zadevi Association d e mé diation s ociale (C-176/12, EU:C:2013 :491, točka 54).59. Poleg tega pravo Unije pozna več zunajsodnih instrumentov, ki s o poimenovani „pravice“, ne da b i 
se v zvezi z njimi izvajal sodni nadzor.
67
68
69
70
71
72
67—
68—
69—
70—
71—
72—
12 ECLI:EU:C:2014 :2107SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
60. Tako i majo dr žavljani pravico vložiti pritožbo, če me nijo, da K omisija ne upošteva ko deksa 
ravnanja za uslužbence. 
Kodeks ra vnanja za uslužbence Komisije, sprejet leta 2000 : http://ec.europa.eu/transparency/code/_docs/code_sl.pdf. Edino p redvideno p ravno s redstvo je, da l ahko p ritožnik od generalnega 
sekretarja Komisije zahteva ponovno p reučitev p ritožbe. Ta ko deks d oloča tudi m ožnost vložitve 
pritožb pri varuhu človekovih pravic. Poleg tega je Komisija določila tudi splošna načela in minimalne 
standard e, ki s e uporabljajo za javna posvetovanja, 
Večji kulturi posvetovanja in dia loga naproti – splošna načela in m inimalni standardi z a posvetovanje Komisije z zainteresiranimi stranmi 
(COM(2002 ) 704 f inal). ne da b i ob tem p osameznikom p odelila pravico 
do sodnega izpodbijanja odločitev, sprejetih v nasprotju s temi načeli in standardi .
61. Poleg tega, čeprav ta pravica ni urejena s posebnim pravnim aktom, lahko dr žavljani kršitev p rava 
Unije v državi članici kljub temu prijavijo Komisiji. Po dr ugi strani ni sporno, da p osamezniki n e 
morejo izpodbijati odločitve K omisije, da z oper dr žavo članico n e bo začela postopka z aradi 
neizpolnitve o bveznosti. 
Glej, ex m ultis, sklepa G rúas A bril Asistencia/Komisija (C-521/10 P, EU:C:2011 :418, točka 29) in A ltner/Komisija (C-411/11 P, 
EU:C:2011 :852, točka 8). Če pritožnik me ni, da K omisija njegove p ritožbe ni obravnavala ustrezno, se 
lahko o brne na evropskega varuha človekovih pravic. 
http://ec.europa.eu/eu_law/your_rights/your_rights_sl.htm#6recours.62. V zvezi s tem s e pritožnik v obravnavani pritožbi sklicuje na tveganje kršitve temeljne pravice ali 
vsekakor izvajanja te pravice z vidika p ostopkovnih jamstev, ki n aj bi spadala k njej. Taka kr šitev b i 
lahko b istveno vp livala na pravni položaj predlagatelja pe ticije.
63. Ni namreč sporno, da j e načelo učinkovitega sodnega varstva splošno n ačelo prava Unije, ki i zhaja 
iz skupnih ustavnih tradicij držav članic ter je bilo potrjeno v členih 6 in 13 E vropske kon vencije 
o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane v Rimu 4. novembra 1950 , 
Sodbe Johnston ( 222/84, EU:C:1986 :206, točki 18 in 19); Heylens in dr ugi (222/86, EU:C:1987 :442, točka 14); Komisija/Avstrija (C-424/99, 
EU:C:2001 :642, točka 45); Unión d e P equeños A gricultores/Svet (C-50/00 P, EU:C:2002 :462, točka 39) in E ribrand (C-467/01, 
EU:C:2003 :364, točka 61). in znova 
tudi v členu 47 L istine.
64. Vendar m oram hkrati opozoriti, da t o načelo izhaja iz ugotovitve, da j e „obstoj pravnega sredstva 
pred sodiščem z oper odločbe nacionalnih organov, s katerimi so zavrnjene pravice, bistvenega pomena 
za zagotovitev u činkovitega varstva pravice posameznika“ 
Sodba Heylens in dr ugi (EU:C:1987 :442, točka 14).. Neobstoj učinkovitega pravnega sredstva je 
torej enakovreden kr šitvi zajamčene pravice.
65. To pa za pravico do pe ticije ne dr ži. Če je namreč v zvezi s peticijo sprejeta odločitev 
o nedopustnosti, arhiviranju, posredovanju dr ugi instituciji ali kon čanju postopka z odgovorom, se ne 
postavlja no beno vp rašanje glede omejitve ali zavrnitve s pravom U nije priznane pravice, zaradi č esar 
bi nastala potreba po sodnem v arstvu. Nasprotno, v takem p rimeru je pravica do izvajanja pravice do 
peticije v celoti spoštovana, saj je pritožnik lahko v ložil zahtevo, bil je obveščen o postopkovnih fazah 
v Parlamentu in prejel je odgovor na svojo zahtevo.
66. Naj v zvezi s tem š e dodam, da l ahko p redlagatelj peticije, če njegovi zahtevi ni ugodeno, znova 
naslovi peticijsko z ahtevo na Parlament, ta pa lahko o b m orebitni drugačni politični presoji v zvezi 
z njo poljubno s prejme p opolnoma dr ugačno o dločitev. Glede tega je treba še opozoriti, da j e 
Parlament razširil obseg dopustnih pe ticij v primerjavi z obsegom, določenim s Pogodbo. Poleg tega 
lahko n a splošno s prejme p olitično s tališče v zvezi z zadevami, ki n e spadajo na področje pristojnosti 
Unije. Vendar s tališča, ki j ih sprejme o dbor za pe ticije, nimajo niti negativnih niti pozitivnih učinkov 
pravnomočnosti. Poleg tega se lahko p redlagatelj peticije nato obrne na varuha človekovih pravic in na 
Komisijo.
73
74
75
76
77
78
79
80
73—
74—
75—
76—
77—
78—
79—
80—
ECLI:EU:C:2014 :2107 13SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
c) Sodna praksa v zvezi s pritožbami
67. Drugič, da b i ugotovili, od ko d izvira n apaka, ki j o je po mojem m nenju storilo Splošno s odišče pri 
razlikovanju, uvedenem v sodbi Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466) in uporabljenem v sodbi, ki s e 
izpodbija v obravnavani zadevi, se je treba opreti na pravila v zvezi s pristojnostmi organov, ki s o jim 
predložene neformalne zahteve a li pritožbe v pravu Unije.
68. Tako se na eni strani najbolj klasičen primer ponuja v sodni praksi v zvezi s pristojnostmi Komisije, 
ki so ji podeljene zavezujoče pristojnosti na področju pritožb v konkurenčnem p ravu. Sodišče je 
namreč že odločilo, da K omisiji sicer ni treba niti sprejeti sklepa o obstoju kr šitve p ravil v zvezi 
s konkurenco niti opraviti preiskave p ritožbe, ki j i je predložena na podlagi Uredbe št. 17 ( postala 
Uredba št. 1/2003  
Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil kon kurence iz členov 81 in 82 P ogodbe (posebna izdaja 
v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).), mora pa kljub temu pozorno p reučiti pritožnikove d ejanske in pravne pritožbene 
razloge, da t ako p reveri m orebitni obstoj protikonkurenčnega ra vnanja. Poleg tega m ora K omisija 
v primeru ar hiviranja svoj sklep o brazložiti, da t ako S plošnemu sodišču omogoči, da p reveri njene 
morebitne dejanske ali pravne napake o ziroma zlorabo pooblastil. 
Sodba Rendo in dr ugi/Komisija (C-19/93 P, EU:C:1995 :339, točka 27).69. V t akih o koliščinah je Sodišče me nilo, da i nstitucija, k i ima p ristojnost ugotavljanja in 
sankcioniranja kršitve ter ji je lahko p redložena pritožba posameznika, kar s e ujema s položajem 
Komisije na področju kon kurenčnega prava, z arhiviranjem z adevne pritožbe v celoti ali njenim 
delnim ar hiviranjem n ujno s prejme a kt, ki u stvarja pravne učinke (moj poudarek). 
Sodba SFEI in dr ugi/Komisija (C-39/93 P, EU:C:1994 :253, točka 27 in navedena sodna praksa).70. Vendar j e očitno, da s e glede na popolnoma različen namen zadevne gospodarske u reditve in vloge, 
ki jo ima Komisija v tem o kviru, na področju pravice do pe ticije ni mogoče sklicevati na sodno p rakso 
s področja kon kurence. Kljub temu se zdi, da s e ra zlikovanje iz sodbe T egebauer/Parlament 
(EU:T:2011 :466) ravna prav po tej logiki. Poleg tega sodbe Rendo in dr ugi/Komisija 
T-16/91, EU:T:1996 :189, točke o d 54 d o 56., na ka tero se je 
skliceval pritožnik in ki z adeva področje kon kurence, ni mogoče uporabiti za področje pe ticij, hkrati 
pa je ta sklic tudi napačen, saj v zadevni sodbi ni bilo potrjeno, da ka kršna ko li omejitev p ravice nujno 
ustvari tudi pravne učinke. 
Poleg tega je Sodišče to sodbo ra zveljavilo v sodbi Rendo in dr ugi/Komisija (EU:C:1995 :339), bila pa je podlaga za sodbo Rendo in 
drugi/Komisija (T 16 /91, EU:T:1996 :189).71. Na drugi strani je popolnoma nasproten primer pristojnosti varuha človekovih pravic, ki n e more 
sprejemati zavezujočih ukrepov. 
Glej sodbo Komninou in dr ugi/Komisija (C-167/06 P, EU:C:2007 :633, točka 44). Č eprav je treba priznati, da t a sodna praksa ne m ore v celoti 
odgovoriti na vp rašanja, ki s e postavljajo v obravnavani zadevi, bi bilo ko ristno o praviti primerjavo 
med presojo odločitev, ki j ih sprejme o dbor za pe ticije, in akti, ki j ih sprejme v aruh človekovih pravic 
med obravnavo pritožb, naslovljenih nanj na podlagi člena 228 PD EU.
72. Natančneje, presojeno je bilo, da p oročilo varuha človekovih pravic, ki u gotovi primer neustrezne 
obravnave, že po definiciji ne ustvari no benega pravnega učinka za tretje osebe v smislu člena 230 E S 
in prav tako n e zavezuje Parlamenta, ki l ahko v okviru izvajanja pristojnosti, ki s o m u podeljene 
s Pogodbo, prosto odloči o nadaljnjem u krepanju. To še toliko b olj drži za letno p oročilo, ki g a mora 
varuh človekovih pravic prav tako p redložiti Parlamentu ob kon cu vsakega letnega zasedanja in ki s e 
nanaša na vse rezultate njegovih p reiskav. 
Sklep A ssociazione delle Cantine Sociali Venete/Varuh človekovih pravic in Parlament (T-103/99, EU:T:2000 :135, točka 50). Tako o brazloženi sklep v aruha človekovih p ravic, 
s katerim se kon ča vsebinska o bravnava pritožbe z njenim ar hiviranjem, ni akt, ki b i ga bilo mogoče 
izpodbijati z ničnostno tožbo, saj tak sklep n e ustvari p ravnih učinkov za tretje osebe. 
Glej sklep S rinivasan/Varuh človekovih pravic (T -196/08, EU:T:2008 :470).
81
82 83 84
85
86
81—
82—
83—
84—
85—
86—
14 ECLI:EU:C:2014 :2107SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
73. Ob upoštevanju pristojnosti odbora z a pe ticije lahko t orej utemeljeno d omnevamo, da t emu 
odboru podobno ko t varuhu človekovih pravic ni naložena no bena obveznost glede doseganja 
rezultatov. 
Glej po analogiji sodbo Varuh človekovih pravic/Lamberts (C-234/02 P, EU:C:2004 :174, točke o d 48 d o 52 in navedena sodna praksa). Poleg tega bi bilo treba ob upoštevanju zgoraj navedenih značilnosti pravice do pe ticije to 
načelo uporabiti za odločitve o nedopustnosti ali arhiviranju pe ticije brez obravnave.
d) Vsebina pravice do pe ticije
74. Tretjič, ne bi rekel, da l ahko p ravica do pe ticije v pravu Unije odraža model peticij, ki j e v veljavi 
v več dr žavah članicah, ali da s e mora ra vnati po njem. Po m ojih podatkih so le Zvezna republika 
Nemčija, 
Ti akti se načeloma ne obravnavajo ko t „upravni akti“, saj nimajo pravnega učinka n a predlagatelja pe ticije. Ve ndar p a obstaja „tožba za 
izdajo odredbe“, s katero lahko p redlagatelj peticije predlaga, naj upravno s odišče opravi sodni nadzor nad o dločitvijo, ki n e ustvari p ravnih 
učinkov. Po izčrpanju v seh dr ugih p ravnih s redstev j e m ogoča tudi u stavna p ritožba. V zvezi s prakso gl ej na p rimer 
http://www .bundesverfassungsgericht.de/entscheidungen/rk20121121_ 2bvr172012 .html, kjer je ustavno s odišče za nedopustno ra zglasilo 
ustavno p ritožbo na odločitev O berverwaltungsgericht B erlin-Brandeburg z dne 20. junija 2012 v zvezi z odločitvijo odbora z a pe ticije 
Bundestag, da z avrne obravnavo pe ticije, ker so pristojna zvezna ministrstva že obravnavala dve p odobni peticiji. Kraljevina Španija 
Po španskem p ravu je v zvezi s peticijo, predloženo z akono dajnima domovoma, če akt p arlamenta kr ši temeljno p ravico, mogoče vložiti 
pritožbo pred ustavnim sodiščem. V tem p rimeru je tožba pred upravnimi sodišči izključena, saj je dejavnost parlamenta ustavne narave. in francoske č ezmorske o zemeljske s kupnosti 
Po francoskem p ravu lahko tožbo pred upravnim sodiščem v ložijo le čezmorske skupnosti, vendar l e v zvezi z nekaterimi odločitvami. določile sodni nadzor 
nad o dločitvami, sprejetimi na podlagi peticij. Vendar s e na podlagi mojih virov niti v nemškem p ravu 
odločitve, sprejete v odgovor na peticijo, ne obravnavajo ko t „upravni akti“, saj nimajo pravnega učinka 
na predlagatelja peticije. 
Natančneje, nadzor, ki s e dopušča v nemškem p ravu, je formalni, in ne vsebinski n adzor. Tako s e lahko dr žavljan pritoži pri upravnem 
sodišču, če Bundestag ni obravnaval njegove pe ticije ali ni uporabil pravilnega postopka. Nasprotno, upravno s odišče ne more odločati po 
temelju.75. Vendar j e treba pravico do pe ticije v pravu Unije obravnavati kot samostojen kon cept, ki m ora za 
to, da s e zanj lahko u porablja člen 263 PD EU, izpolnjevati me rila, postavljena s sodno p rakso v zvezi 
s pojmom akta, ki l ahko b istveno s premeni pravni položaj predlagatelja pe ticije. Naj še opozorim, da 
sodišča Unije pri nadzoru zakonitosti na podlagi členov 263 PD EU in 265 PD EU niso pristojna za 
izrekanje odredb institucijam in organom U nije. 
Glej sklep P evasa in Inpesca/Komisija (C-199/94 P in C-200/94 P, EU:C:1995 :360, točka 24); sodbo Assurances du crédit/Svet in Komisija 
(C-63/89, EU:C:1991 :152, točka 30) ter sklepa Victoria S ánchez/Parlament in K omisija (EU:C:2011 :693, točka 38) in M ugraby/Svet in 
Komisija (C-581/11 P, EU:C:2012 :466, točka 75).76. Vzpostavitev p ravice do pe ticije je namreč načeloma v izključni pristojnosti Parlamenta, ki j amči za 
interese svojih volivcev. Naj še poudarim, da i zvajanje pravice do pe ticije pred Parlamentom n e spada 
med dejavnosti upravnega organa, temve č me d dejavnosti političnega organa. To pomeni, da l ahko 
državljani na evropskih volitvah nadzirajo in sankcionirajo odločitve, ki j ih sprejme P arlament.
77. Različnih vrst odgovorov, ki j ih odbor za pe ticije lahko s prejme v zvezi s peticijo, vključno 
s posredovanjem dr ugemu o rganu zaradi o mejitev s vojih p ooblastil, torej ni m ogoče izenačiti 
z zavrnitvijo upravnega organa, saj je odbor za peticije del predstavniškega organa politične narave.
78. Zato predlagam, naj se pravica do pe ticije vsebinsko o bravnava ko t možnost, da s e Parlament 
uradno s eznani z nekaterimi vprašanji, ne da b i bila predlagatelju zahteve o b tem p odeljena pravica, 
da n eposredno z ahteva pravno v arstvo. Ne gre za individualno p ravico, katere namen je ustvariti 
pravne učinke v zvezi s položajem p redlagatelja pe ticije, temve č za politično o rodje za sodelovanje 
v demokratičnem ž ivljenju.
87
88
89
87—
88—
89—
ECLI:EU:C:2014 :2107 15SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
79. Možnost državljanov, da p ošiljajo dopise ali druga pisanja Parlamentu in poslancem, namreč ni 
odvisna od formalne pravice do pe ticije. Zato me nim, da j e z ustavnega vidika f unkcija tega 
instrumenta enakovredna dovoljenju, da s e Parlamentu formalno p redložijo pobude, ki j ih n e 
pripravijo niti Komisija niti njegovi poslanci, frakcije ali odbori. 
Naj opozorim n a stališče odbora za pe ticije iz točke 1 teh sklepnih predlogov, v skladu s katerim pe ticija posamezniku o mogoča, da s e 
uradno sliši njegov glas (moj poudarek).80. Posledica pravice do pe ticije je torej ta, da m ora P arlament izoblikovati me hanizme, ki 
predlagateljem z ahteve o mogočajo dostop do njega po učinkovitih in preglednih postopkih. Sodišča 
Unije lahko torej s tožbo zaradi n edelovanja na podlagi člena 265 PD EU nadzirajo le izoblikovanje teh 
mehanizmov.
81. V zvezi s tem s e nagibam k prepričanju, da b i bil nadzor sodišč Unije potreben le, če bi ravnanje 
Parlamenta odražalo hudo in trajno kr šitev p ravice do pe ticije, s čimer bi se vzbudil dvom o uporabi 
instrumenta pe ticij ko t takega, zlasti v primeru zavrnitve s prejetja pe ticij ali neodgovarjanja nanje. 
S takim ra vnanjem b i namreč Parlament kršil svojo obveznost na podlagi členov 20 PD EU in 227 
PDEU ter člena 44 L istine. V tem p rimeru bi morala Komisija ko t varuhinja Pogodb, če bi prejela 
pritožbo posameznika, ukrepati v skladu s členom 265 PD EU.
82. Nikakor pa ni mogoče izključiti niti možnosti, da b i po analogiji uporabili rešitev, ki j o je Sodišče 
izoblikovalo v sodni praksi v zvezi s sklepi varuha človekovih pravic, in sicer kljub stališču, da p ravica 
do pe ticije ni subjektivna pravica. Na podlagi te sodne prakse bi lahko dr žavljan v popolnoma 
izjemnih okoliščinah dokazal, da j e odbor za pe ticije pri izvajanju svojih nalog storil dovolj resno 
kršitev p rava Unije, s čimer je bila zadevnemu dr žavljanu povzročena škoda. 
Glej po analogiji sodbo Varuh človekovih pravic/Lamberts (EU:C:2004 :174, točka 52).83. Glede na navedeno me nim, da p ristop iz sodbe Tegebauer/Parlament (EU:T:2011 :466) temelji na 
nepravilni razlagi obsega pravice do pe ticije v smislu členov 20 PD EU in 227 PD EU, saj je z njo 
odločitvam o nedopustnosti in arhiviranju pe ticije podeljen status izpodbojnega akta.
84. Zato je Splošno s odišče z uporabo te sodne prakse v izpodbijani sodbi napačno u porabilo pravo.
85. Vendar t a napaka n e vp liva na izrek izpodbijane sodbe. Te namreč ni mogoče razveljaviti le zato, 
ker je Splošno s odišče napačno u porabilo pravo, saj je izrek te sodbe očitno u temeljen z drugimi 
pravnimi razlogi. 
Sodba ThyssenKrupp N irosta/Komisija (C-352/09 P, EU:C:2011 :191, točka 136). Z ato Sodišču predlagam, naj spremeni obrazložitev, in sicer tako, da j e treba 
izključiti sodni nadzor nad ka kršno ko li odločitvijo odbora P arlamenta za pe ticije, saj take o dločitve 
niso izpodbojni akti v smislu člena 263 PD EU.
VII – Drugi p ritožbeni razlog (pr vi, peti in šesti očitek i z pritožbe)
86. Glede na navedeno p reostalih očitkov iz pritožbe, ki s o poleg tega v stališčih Parlamenta ocenjeni 
kot očitno n edopustni, ni treba preučiti. Torej je analiza v nadaljevanju zgolj podredna.
87. S prvim očitkom pritožnik Splošnemu sodišču očita, da n i upoštevalo dejstva, da o dbor za pe ticije 
ni vsebinsko o bravnaval njegove pe ticije. Zaradi t akega izkrivljanja dejstev n aj bi Splošno s odišče 
napačno s klenilo, da v obravnavanem p rimeru ni bila kršena pravica do pe ticije.
90
90—
16 ECLI:EU:C:2014 :2107SKLEPNIPREDLOGIN.JÄÄS KINENA–ZADEVAC-261/13P
SCHÖNBERGER/PARLAMENT
88. V zvezi s tem j e treba opozoriti, da S odišče v okviru pritožbe ni niti pristojno z a ugotavljanje 
dejanskega stanja niti načeloma ne more preučevati dokazov, s katerimi je Splošno s odišče utemeljilo 
to dejansko s tanje, lahko p a v okviru svoje pristojnosti nadzora n ad u gotovitvami dejanskega stanja, 
kot jih je opravilo Splošno s odišče, nadzira z lasti vsebinsko n epravilnost ugotovitev, ki i zhajajo iz listin 
v spisu, izkrivljanje dokazov, njihovo pravno o predelitev ter upoštevanje pravil v zvezi z bremenom in 
izvajanjem d okazov. 
Sodba Siemens in dr ugi/Komisija (C-239/11 P, C-489/11 P in C-498/11 P, EU:C:2013 :866, točki 38 in 39 ter navedena sodna praksa).89. Vendar s primerjavo me d točko 3 izpodbijane sodbe in odgovorom iz izpodbijane odločbe ni 
mogoče ugotoviti no benega izkrivljanja niti no bene vsebinske n epravilnosti. Čeprav Splošno s odišče 
res ni dobesedno p ovzelo dopisa predsednika o dbora za pe ticije, iz izpodbijane sodbe jasno izhaja, da 
odbor ni preučil pritožnikove zahteve. Vsekakor iz izpodbijane sodbe ko t celote izhaja, da j e Splošno 
sodišče zadevno pe ticijo pravilno o predelilo ko t dopustno, zato je upravičeno n avedlo, da j e nadaljnje 
ukrepanje v zvezi s peticijo v celoti odvisno o d presoje Parlamenta, ki m u ni treba sprejeti posebnega 
akta v zvezi z predlagateljem pe ticije. Torej je ta trditev očitno n eutemeljena.
90. S pe tim o čitkom iz pritožbe pritožnik Splošnemu sodišču očita neobrazložitev. Po njegovem 
mnenju Splošno s odišče ni ravnalo pravilno, ker v izpodbijani sodbi ni preučilo, ali je Parlament pri 
sprejetju izpodbijane odločbe kršil obveznost obrazložitve, čeprav je pritožnik na to opozoril v očitku 
v postopku n a prvi stopnji. Ker pa predlagam, naj se odloči, da i zpodbijana odločba ni izpodbojni akt, 
je kakršna ko li analiza v zvezi s tem o dveč, ta očitek pa je treba zavreči kot očitno n edopusten.
91. S šestim očitkom iz pritožbe pritožnik Splošnemu sodišču očita nepopolno o bravnavo dejanskega 
stanja, saj naj ne bi preverilo, ali je imel pritožnik priložnost svoj primer predstaviti pred odborom za 
peticije. Ob upoštevanju sodne prakse, navedene v točki 88 teh sklepnih predlogov, je treba ta očitek 
zavreči kot očitno n edopusten. Kakor ko li že, ker predlagam, naj se tožba zoper izpodbijano o dločbo 
razglasi za n edopustno, in je S plošno s odišče izpodbijano s odbo tudi u strezno u temeljilo 
z nedopustnostjo pritožnikove z ahteve, mu ni bilo treba preučiti poteka p ostopka p red odborom za 
peticije.
VIII – Predlog
92. Sodišču predlagam, naj:
— zavrne pritožbo in pri tem s premeni obrazložitev izpodbijane sodbe,
— pritožniku n aloži plačilo stroškov in odloči, da E vropski parlament nosi svoje stroške.