Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 4. februarja 2016 –

Isotis/Komisija

(Zadeva T‑562/13)

„Arbitražna klavzula — Okvirni program za konkurenčnost in inovacije — Pogodba REACH112 — Vračilo vnaprej plačanega zneska — Upravičeni stroški“

1. Sodni postopek — Vložitev tožbe pri Splošnem sodišču na podlagi arbitražne klavzule — Pristojnost Splošnega sodišča za obravnavo nasprotne tožbe — Podlaga (člena 256(1) PDEU in 272 PDEU) (Glej točke od 46 do 48.)

2. Sodni postopek — Vložitev tožbe pri Splošnem sodišču na podlagi arbitražne klavzule — Pogodba, na podlagi katere se dodeli finančno pomoč Unije za izvedbo projekta na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti — Zahtevek za ugotovitev upravičenosti nekaterih izdatkov in za plačilo nekaterih zneskov — Nasprotni zahtevek, ki vključuje zamudne obresti, postavljen v odgovoru na tožbo — Dopustnost (člen 272 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča (1991)) (Glej točke od 57 do 59, 61, 62.)

3. Akti institucij — Obrazložitev — Obveznost — Obseg — Zahteva Komisije za vračilo zneskov, ki so bili vnaprej plačani na podlagi pogodbe, sklenjene v okviru okvirnega programa za konkurenčnost in inovativnost — Neobstoj obveznosti obrazložitve (člena 288 PDEU in 296, drugi odstavek, PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(2)(c)) (Glej točki 79, 80.)

4. Sodni postopek — Vložitev tožbe pri Splošnem sodišču na podlagi arbitražne klavzule — Pristojnost Splošnega sodišča, določena izključno s členom 272 PDEU in arbitražno klavzulo — Uporaba nacionalnih določb o pristojnosti — Izključitev — Uporaba nacionalnih pravil o dokazovanju — Vključitev (člen 272 PDEU) (Glej točko 89.)

Predmet

Na eni strani, predlog na podlagi člena 272 PDEU, za ugotovitev neutemeljenosti zahteve Komisije za vračilo vnaprej plačanega zneska 47.197,93 EUR, izplačanega tožeči stranki na podlagi pogodbe št. 238940, „REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)“, sklenjene med Evropsko skupnostjo in tožečo stranko, in podredno, predlog za ugotovitev neutemeljenosti zahteve Komisije za vračilo navedenega vnaprej plačanega zneska v delu, v katerem se nanaša na izdatke, predložene Komisije za prvo referenčno obdobje projekta REACH112 v znesku 13.821,12 EUR ter na drugi strani, nasprotni zahtevek, s katerim se tožeči stranki naloži povračilo vnaprej plačanega zneska, neupravičeno izplačanega v okviru te pogodbe, in zamudnih obresti.

Izrek

1. O predlogih Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis, da naj se razglasi, da ji, ker se splošni pogoji šestega okvirnega programa za zadevno pogodbo ne uporabljajo, ni treba plačati pavšalnega nadomestila, in da je Evropska komisija s tem, da je zahtevala tako nadomestilo, kršila zadevno pogodbo, ni treba odločati.

2. Predlogu Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis, da naj se ugotovi, da je zahteva za vračilo vnaprej plačanega zneska, ki ga je prejela na podlagi pogodbe št. 238940, „REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)“, neutemeljena, se ugodi v delu, v katerem se nanaša na stroške, ki jih je predložila za prvo referenčno obdobje projekta REACH112.

3. Tožba Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis se v preostalem zavrne.

4. Zahteva Komisije, naj se Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis naloži vračilo vnaprej plačanega zneska, ki ga je prejela na podlagi pogodbe št. 238940, „REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)“, se v delu, v katerem se nanaša na stroške, ki jih je predložila za prvo referenčno obdobje projekta REACH112, zavrne.

5. Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes – Isotis se naloži, naj Komisiji plača 33.376,81 EUR, povišanem za zamudne obresti po 4‑odstotni letni obrestni meri od 29. oktobra 2013 in do celotnega poplačila tega zneska.