SL Uradni list Evropske unije C 90/17

Pritožba, ki sta jo vložili Nuova Agricast Srl in Cofra srl 17. februarja 2009 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat), razglašeno 2. decembra 2008 v zadevah T-362/05 in T-363/05, Nuova Agricast Srl in drugi proti Komisiji

(Zadeva C-67/09 P)

2009/C 90/28

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Pritožnici: Nuova Agricast Srl, Cofra srl (zastopnik: M. A. Calabrese, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi pritožnic

Pritožnici Sodišču predlagata naj:

primarni zahtevek

— izpodbijano sodbo razveljavi tudi v delu, v katerem je ugotovljeno, da v dopisu z dne 29. maja 2000 ni nikakršnih nepravilnosti in zato tudi po temelju zavrne nasprotno tožbo Komisije;

— ugotovi in razglasi, da je Komisija z ravnanji, navedenimi v tožbah na prvi stopnji, pri odločanju o vprašanjih iz organizacijskih ukrepov z dne 2. marca 2006 hudo in očitno kršila pravo Skupnosti in pritožnicam povzročila premoženjsko škodo;

— Sodišču prve stopnje vrne zadevo v ponovno odločanje glede vprašanj, ki niso zajeta v organizacijskih ukrepih z dne 2. marca 2006;

— in v zvezi s stroški: i) Komisiji naloži plačilo stroškov obeh stopenj postopka, ii) ali pridrži odločitev o stroških;

oziroma, če meni, da v zadevi ni mogoče odločati po temelju:

podredni zahtevek

— izpodbijano sodbo razveljavi tudi v delu, v katerem je ugotovljeno, da v dopisu z dne 29. maja 2000 ni nikakršnih nepravilnosti in zato tudi po temelju zavrne nasprotno tožbo Komisije;

— vrne Sodišču prve stopnje zadevo v ponovno odločanje;

— pridrži odločitev o stroških.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

PRVI RAZLOG NEZAKONITOSTI: napačna uporaba prava, ker se je upoštevalo, da lahko Komisija odobri shemo, ki je v nasprotju z načeli pravne varnosti, zaupanja v pravo in prepovedi diskriminacije podjetij, ki sodelujejo pri isti shemi pomoči; posledična kršitev člena 87 ES in sodne prakse Skupnosti, ki določa, da postopek iz člena 88 ES ni sredstvo, s katerim se lahko obide ali krši pravila in načela prava Skupnosti in po kateri Komisija ne more odobriti shem, ki kršijo druga pravila in načela prava Skupnosti.

Pritožnici trdita, da je Sodišče prve stopnje s tako razlago Odločbe iz leta 1997, kot izhaja iz točke 81 izpodbijane sodbe, celotno shemo pomoči, ki je bila s to odločbo odobrena, opredelilo za nezdružljivo z načelom pravne varnosti in zaupanja v pravo ter prepovedi diskriminacije, in to zato, ker naj bi po tej razlagi ta shema, ob jasnih zagotovilih podjetjem, ki naj bi prvič sodelovala pri drugem razpisu iz leta 1999 glede dejstva, da bi lahko tudi sama, če bi bilo treba, svoje zahtevke v naslednjem razpisu spremenila, to spremembo onemogočila, kar je logično, saj se po 31. decembru 1999 ta razpis ne bi mogel opraviti, niti če bi bil namenjen le za spremembe. Pritožnici zato sklepata, da bi se s shemo, ob tej razlagi, kršilo ne le načela pravne varnosti in zaupanja v pravo ampak tudi prepovedi diskriminacije, kajti to, kar bi bilo sicer dovoljeno vsem podjetjem, ki bi sodelovala pri prejšnjih razpisih, ne bi bilo dovoljeno le podjetjem, ki bi prvič sodelovala pri drugem razpisu v letu 1999.

DRUGI RAZLOG NEZAKONITOSTI: napačna uporaba prava, ker se ni preverilo ali se lahko razlago, ki je bila podana v zvezi z odločbo o odobritvi iz leta 1997, nadomesti z drugo, s katero bi se spoštovalo zgoraj navedena načela. Posledično je šlo za kršitev sodne prakse, po kateri mora sodnik slednje preveriti in po potrebi nadomestiti.

Pritožnici trdita, da Sodišče prve stopnje ob splošni in abstraktni razlagi sheme, kot je bila odobrena z Odločno iz leta 1997, ni preverilo ali bi lahko bila njegova obrazložitev Odločbe o odobritvi iz leta 1997 nadomeščena z drugo, s katero bi se spoštovala zgoraj navedena načela ter s tem napačno uporabilo pravo, saj je kršilo sodno prakso, po kateri se sekundarno pravilo prava Skupnosti, ob dovoljenih več razlagah, razlaga v korist tisti, ki omogoča, da je pravilo v skladu s Pogodbo ES in ne tisti, s katero se ugotovi, da je nezdružljivo s samo Pogodbo.

TRETJI RAZLOG NEZAKONITOSTI: pritožnici menita, da je izpodbijana sodba v delu (točki 50 in 51) v katerem je ugotovljeno, da v dopisu z dne 29. maja 2000 ni nikakršnih nepravilnosti, napačno obrazložena, da so v njej izkrivljena dejstva in jo je zato treba razveljaviti in tudi po temelju zavrniti nasprotno tožbo Komisije, ki je bila usmerjena k izločitvi iz besedil nekaterih zahtev, ki sta jih predložili pritožnici v zvezi s tem, da je Komisija dopis z dne 29. maja 2000 sestavila lažno, ideološko, tako da se lahko razlaga s smislu, da niti na sestanku z dne 16. maja 2000 italijanske oblasti niso omenile podjetij, ki so sodelovala v kategoriji tretjega natečaja.