Zadeva C-23/05

Komisija Evropskih skupnosti

proti

Velikemu vojvodstvu Luksemburg

„Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2000/34/ES – Delovni pogoji – Organizacija delovnega časa – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku“

Povzetek sodbe

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Predhodni postopek – Opomin – Pogoj – Predhodna neizpolnitev obveznosti države članice – Pripombe te države – Bistvena zahteva postopka – Opomin, katerega predmet je neizvršitev prenosa direktive, pred potekom roka za izvedbo – Nedopustnost

(člen 226 ES)

Izdaja pisnega opomina predpostavlja, da se zatrjuje predhodna neizpolnitev obveznosti zadevne države članice. Možnost, da navedena država članica predloži svoje pripombe, pomeni – tudi če država članica meni, da je ni treba izkoristiti – bistveno garancijo, ki jo zahteva Pogodba ES, katere spoštovanje je bistveni formalni pogoj za zakonitost postopka ugotovitve neizpolnitve obveznosti države članice. Predmet pisnega opomina zato ne more biti neizvršitev prenosa direktive, katere rok za izvedbo še ni potekel.

(Glej točko 7.)





































































SODBA SODIŠČA (šesti senat)

z dne 27. oktobra 2005( )

„Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2000/34/ES – Delovne razmere – Organizacija delovnega časa – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku“

V zadevi C-23/05,

zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 25. januarja 2005,

Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata G. Rozet in N. Yerrell, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,

tožeča stranka,

proti

Velikemu vojvodstvu Luksemburg, ki ga zastopa S. Schreiner, zastopnik,

tožena stranka,

SODIŠČE (šesti senat),

v sestavi J.-P. Puissochet, ki opravlja položaj predsednika šestega senata, S. von Bahr in A. Borg Barthet (poročevalec), sodnika,

generalna pravobranilka: J. Kokott,

sodni tajnik: R. Grass,

na podlagi pisnega postopka,

na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,

izreka naslednjo

Sodbo

1 Komisija Evropskih skupnosti s tožbo predlaga, naj Sodišče ugotovi, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2000/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 2000 o spremembah Direktive Sveta 93/104/ES o določenih vidikih organizacije delovnega časa, s katerimi se vključijo sektorji in dejavnosti, ki so iz te direktive izključeni (UL L 195, str. 41, v nadaljevanju: Direktiva), oziroma s tem, da o sprejetju teh predpisov ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz člena 2(1) Direktive.

2 Člen 2(1) Direktive določa, da „[d]ržave članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najkasneje do 1. avgusta 2003 ali zagotovijo, da najkasneje do tega dne delodajalci in delavci z dogovorom sprejmejo potrebne ukrepe, pri čemer morajo države članice sprejeti potrebne ukrepe, ki jim omogočajo, da v vsakem trenutku zagotavljajo rezultate, ki jih določa ta direktiva. Za zdravnike na usposabljanju je ta datum 1. avgust 2004. O tem takoj obvestijo Komisijo.“

3 Ker Direktiva ni bila prenesena v luksemburško pravo v predpisanem roku, je Komisija začela postopek zaradi neizpolnitve obveznosti, ki ga predvideva člen 226, prvi odstavek, ES. Potem ko je Komisija Veliko vojvodstvo Luksemburg 6. oktobra 2003 pisno opomnila in pozvala, naj predloži svoje pripombe, je 9. julija 2004 izdala obrazloženo mnenje, s katerim je to državo članico pozvala, naj sprejme potrebne ukrepe za uskladitev s tem mnenjem v roku dveh mesecev od njegove vročitve. Ker so podatki, ki so jih sporočili luksemburški organi na podlagi tega mnenja, razkrili, da Direktiva še ni bila prenesena, se je Komisija odločila, da vloži to tožbo.

4 Luksemburška vlada ne ugovarja, da navedena direktiva ni bila prenesena v predpisanem roku. Kljub temu navaja, da so za to potrebni ukrepi v postopku priprave. Osnutek zakona, ki bo prenesel Direktivo, je namreč že pripravljen.

5 V skladu s členom 92(2) Poslovnika lahko Sodišče vedno po uradni dolžnosti preizkusi, ali so izpolnjene procesne predpostavke javnega reda.

6 Glede tega je treba omeniti, da Direktiva v členu 2(1) predvideva, da jo države članice prenesejo najkasneje do 1. avgusta 2003. Za zdravnike na usposabljanju je ta datum 1. avgust 2004. Vendar nosi pisni opomin, ki ga je Komisija naslovila na Veliko vojvodstvo Luksemburg, datum 6. oktober 2003. Tega dne rok za prenos Direktive v delu, ki zadeva zdravnike na usposabljanju, še ni potekel.

7 Kot je sodišče že presodilo, izdaja pisnega opomina predpostavlja, da se zatrjuje predhodna neizpolnitev obveznosti zadevne države članice (glej sklep z dne 13. septembra 2000 v zadevi Komisija proti Nizozemski, C-341/97, Recueil, str. I-6611, točka 18, in sodbo z dne 15. februarja 2001 v zadevi Komisija proti Franciji, C-230/99, Recueil, str. I-1169, točka 32). Možnost, da zadevna država članica predloži svoje pripombe, pomeni – tudi če država članica meni, da je ni treba izkoristiti – bistveno garancijo, ki jo zahteva Pogodba ES, katere spoštovanje je bistveni formalni pogoj za zakonitost postopka ugotovitve neizpolnitve obveznosti države članice. Predmet pisnega opomina zato ne more biti neizvršitev prenosa direktive, katere rok za izvedbo še ni potekel (glej sodbo z dne 17. februarja 1970 v zadevi Komisija proti Italiji, 31/69, Recueil, str. 25, točke od 12 do 14).

8 Iz tega sledi, da v obravnavanem primeru zatrjevane neizpolnitve obveznosti iz Direktive v delu, v katerem se nanaša na zdravnike na usposabljanju, niso izkazane in da je tožba treba razglasiti za delno nedopustno v delu, v katerem se nanaša na izvedbo Direktive glede zdravnikov na usposabljanju.

9 Nasprotno pa je glede področij, za katera Direktiva velja, z izjemo področja zdravnikov na usposabljanju, treba opozoriti, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso obstoj neizpolnitve obveznosti treba presojati glede na položaj države članice, kot je obstajal v okviru roka, določenega v obrazloženem mnenju, in da naknadnih sprememb Sodišče ne sme upoštevati (glej zlasti sodbi z dne 30. maja 2002 v zadevi Komisija proti Italiji, C-323/01, Recueil, str. I-4711, točka 8, in z dne 2. oktobra 2003, Komisija proti Nizozemski, C-322/00, Recueil, str. I-11267, točka 50).

10 V obravnavani zadevi ni sporno, da do poteka roka, določenega v obrazloženem mnenju, potrebni ukrepi za zagotovitev prenosa Direktive v nacionalni pravni red niso bili sprejeti.

11 V teh okoliščinah je treba šteti tožbo, ki jo je vložila Komisija, za delno utemeljeno.

12 Posledično je treba ugotoviti, da Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov – razen tistih, ki jih mora sprejeti glede zdravnikov na usposabljanju –, potrebnih za uskladitev z Direktivo, ni izpolnilo obveznosti iz njenega člena 2(1).

Stroški

13 V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Komisija je predlagala, naj se Velikemu vojvodstvu Luksemburg naloži plačilo stroškov, in ker to s svojimi predlogi ni uspelo, se mu naloži plačilo stroškov.

Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:

1) Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih predpisov – razen tistih, ki jih mora sprejeti glede zdravnikov na usposabljanju –, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2000/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 2000 o spremembah Direktive Sveta 93/104/ES o določenih vidikih organizacije delovnega časa, s katerimi se vključijo sektorji in dejavnosti, ki so iz te direktive izključeni, oziroma s tem, da o sprejetju teh predpisov ni obvestilo Komisije, ni izpolnilo obveznosti iz člena 2 te direktive.

2) V preostalem se tožba zavrže.

3) Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

Podpisi