Zadeva C‑223/14

Tecom Mican SL

in

José Arias Domínguez

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Primera Instancia no 7 de Las Palmas de Gran Canaria)

„Predhodno odločanje — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Vročanje sodnih in izvensodnih pisanj — Pojem ‚izvensodno pisanje‘ — Zasebna listina — Čezmejne posledice — Delovanje notranjega trga“

Povzetek – Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. novembra 2015

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1393/2007, člen 16)

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Vročanje sodnih in zunajsodnih pisanj — Uredba št. 1393/2007 — Zunajsodno pisanje — Izpolnjenost pogojev za uporabo člena 16 navedene uredbe — Obveznost v vsakem posameznem primeru preveriti, ali ima vročitev zunajsodnega pisanja čezmejne posledice in je potrebna za pravilno delovanje notranjega trga — Neobstoj

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1393/2007)

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Vročanje sodnih in zunajsodnih pisanj — Uredba št. 1393/2007 — Vročitev zunajsodnega pisanja po postopku iz Uredbe po prvi vročitvi tega pisanja — Dopustnost

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1393/2007, člen 16)

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Vročanje sodnih in zunajsodnih pisanj — Uredba št. 1393/2007 — Zunajsodno pisanje — Pojem — Zasebna listina, ki mora biti uradno poslana naslovniku, ki prebiva v tujini, za izvrševanje, dokaz ali ohranitev pravice ali pravnega zahtevka v civilnih ali gospodarskih zadevah — Vključitev

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1393/2007, člen 16)

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Vročanje sodnih in zunajsodnih pisanj — Uredba št. 1393/2007 — Zunajsodno pisanje — Pojem — Avtonomna razlaga

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 32.)

Člen 16 Uredbe št. 1393/2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah in razveljavitvi Uredbe št. 1348/2000 je treba razlagati tako, da pojem „izvensodno pisanje“ iz tega člena ne vključuje samo pisanj, ki jih sestavi ali overi javni organ ali pravosodni uradnik, ampak tudi zasebne listine, katerih uradno pošiljanje njihovemu naslovniku, ki prebiva v tujini, je nujno za izvrševanje, dokaz ali ohranitev pravice ali pravnega zahtevka v civilnih ali gospodarskih zadevah. Ker namreč v besedilu člena 16 Uredbe št. 1393/2007 ni pojasnil za določitev obsega navedenega pojma, je treba upoštevati kontekst navedenega člena 16 in cilje, ki jih uresničuje ta uredba, ter po potrebi njeno zgodovino nastanka. V zvezi s kontekstom Uredba št. 1393/2007, ki je bila sprejeta na podlagi člena 61(c) ES, vzpostavlja, kot je navedeno v njeni uvodni izjavi 1, mehanizem vročanja sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih in gospodarskih zadevah znotraj Skupnosti z namenom postopne vzpostavitve območja svobode, varnosti in pravice. V zvezi s tem je v skladu z uvodno izjavo 2 te uredbe njen namen izboljšati in pospešiti pošiljanje sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih in gospodarskih zadevah med državami članicami za okrepitev pravilnega delovanja notranjega trga. Tako je treba pojem „izvensodno pisanje“ glede na zgodovino zakonodajnega nastanka Uredbe št. 1393/2007 in natančneje v kontekstu razvoja področja pravosodnega sodelovanja v civilnih zadevah, na katerega spada v smislu člena 16 Uredbe št. 1393/2007, razlagati tako, da vključuje hkrati dokumente, ki jih sestavi ali overi javni organ ali pravosodni uradnik, in zasebne listine, katerih uradno pošiljanje njihovemu naslovniku, ki prebiva v tujini, je nujno za izvrševanje, dokaz ali ohranitev pravice ali pravnega zahtevka v civilnih ali gospodarskih zadevah. Čezmejno pošiljanje takih zasebnih listin z mehanizmom vročanja, vzpostavljenega z Uredbo št. 1393/2007, namreč prav tako krepi pravilno delovanje notranjega trga na področju sodelovanja v civilnih in gospodarskih zadevah in postopno vzpostavlja območje svobode, varnosti in pravice v Evropski uniji. (Glej točke od 35 do 38, od 44 do 46 in točko 1 izreka.)

Uredbo št. 1393/2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah in razveljavitvi Uredbe št. 1348/2000 je treba razlagati tako, da je vročitev izvensodnega pisanja po postopku iz te uredbe mogoča tudi, kadar je prosilec prvo vročitev tega pisanja že opravil s pošiljanjem na način, ki ni predviden z navedeno uredbo, ali na enega od drugih načinov pošiljanja, vzpostavljenih s to uredbo. Najprej namreč, kar zadeva primer, v katerem je prosilec prvo vročitev opravil na način, ki ni predviden z Uredbo št. 1393/2007, ta uredba predvideva le dva primera, v katerih je vročitev pisanja med državami članicami zunaj njenega področja uporabe in je ni mogoče opraviti na načine, ki jih vzpostavlja, in sicer, prvič, kadar je stalno ali običajno prebivališče naslovnika neznano, in drugič, kadar je ta imenoval pooblaščenega predstavnika v državi, v kateri poteka sodni postopek. Tako navedena uredba ne določa nobene druge izjeme od uporabe načinov, določenih za pošiljanje izvensodnega pisanja med državami članicami, za primer, da bi prosilec predhodno že vročil isto pisanje s pošiljanjem na način, ki ni določen s to uredbo. Dalje, v zvezi s posledicami v primeru, v katerem naj bi prosilec prvo vročitev opravil po postopku iz Uredbe št. 1393/2007, ta uredba izčrpno določa različne načine pošiljanja, ki se uporabijo za vročitev izvensodnih pisanj na podlagi njenega člena 16. Ta uredba pa med različnimi načini pošiljanja, ki jih je vzpostavila, ne določa hierarhije. Poleg tega navedena uredba za zagotovitev hitrega čezmejnega pošiljanja zadevnih pisanj niti organom za pošiljanje oziroma organom za sprejem, niti diplomatskim oziroma konzularnim predstavnikom, niti sodnim uradnikom, uradnikom ali drugim pristojnim osebam zaprošene države članice ne nalaga, da morajo preveriti smotrnost ali upoštevnost razlogov, iz katerih je prosilec uporabil vročitev pisanja s pošiljanjem na vzpostavljene načine. Iz tega je razvidno, da lahko na področju vročanja izvensodnega pisanja prosilec ne samo izbere en ali drug način pošiljanja, določen z Uredbo št. 1393/2007, ampak tudi uporabi hkrati ali zaporedno dva ali več načinov, za katere glede na okoliščine posameznega primera meni, da so najsmotrnejši ali najprimernejši. (Glej točke 49, 51, 52, 54, od 57 do 59 in 61 ter točko 2 izreka.)