ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Ker ima nezakonito prebivajoči državljan tretje države pred sprejetjem odločbe o njegovi vrnitvi pravico do izjave, ga mora pristojni nacionalni organ zaslišati glede zakonitosti prebivanja, glede morebitne uporabe člena 5 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, glede izjem, ki so določene v členu 6, od (2) do (5) te direktive in glede načina njegove vrnitve.

Nasprotno pa pravo Evropske unije – razen če državljan tretje države ni mogel razumno domnevati, da se lahko zoper njega sprejme odločba o vrnitvi, ali razumno domnevati, katera dejstva so mu očitana, zaradi česar bi moral izvesti nekatera preverjanja ali pridobiti potrdila – ne zahteva, da mora pristojni nacionalni organ to osebo pred zaslišanjem, katerega namen je sprejetje te odločbe, opozoriti, da namerava sprejeti odločbo o vrnitvi, prav tako pa je ni dolžan seznaniti niti s tem, da namerava sprejeti odločbo o vrnitvi, niti z dejstvi, na katerih namerava utemeljiti to odločbo, ali ji zagotoviti čas za razmislek pred pridobitvijo njegovih stališč.

Preden pristojni nacionalni organ sprejme odločbo o vrnitvi si lahko državljan tretje države na zaslišanju pred pristojnimi nacionalnimi organi pomaga s pravnim svetovalcem, če ta pravica ne ovira poteka postopka in ne preprečuje učinkovitega izvajanja Direktive 2008/115, vendar pa pravo Unije državam članicam ne nalaga, da v okviru brezplačne pravne pomoči plačajo stroške tega svetovanja.
76.

Kot sem navedel v točkah 57 in 58 teh sklepnih predlogov, bi vključitev samo švedske podružnice Skandia America Corporation v DDV-skupino v povezavi z uporabo načela iz sodbe FCE Bank (EU:C:2006:196) povzročila, da storitve, opravljene med ameriško glavno poslovno enoto in njeno švedsko podružnico, ne bi bile obdavčljive za namene DDV, medtem ko storitve, opravljene med to podružnico in drugimi člani DDV-skupine, prav tako ne bi bile obdavčljive, in sicer na podlagi člena 11 Direktive o DDV. To bi povzročilo izid, ki ga zakonodajalec Unije ni želel, in sicer neobdavčenje zadevnih storitev.
56.

Nazadnje menim, da obravnavana zadeva dobro ponazarja, čemu se je želel izogniti zakonodajalec Unije s tem, da je določil sistem pravil o pristojnosti, kot je ta iz Uredbe št. 44/2001. V tej zadevi je namreč ugotovljeno, da A nima stalnega prebivališča na avstrijskem ozemlju. Če bi sprejeli, da je to, da se začasni zastopnik odsotne tožene stranke spusti v postopek, spustitev v postopek v smislu člena 24 te uredbe, bi to pomenilo priznanje pristojnosti sodišča države članice, ki nima navezne okoliščine z dejanskim sporom. Opozarjam namreč, da so B in drugi kazahstanski državljani in imajo stalno prebivališče v Kazahstanu, da je tudi A kazahstanski državljan in da prebiva na malteškem ozemlju ter, nazadnje, da se je dejansko stanje iz postopka v glavni stvari zgodilo na kazahstanskem ozemlju.
Komisija je ob upoštevanju podatkov, ki so jih pridobili inšpektorji med misijami v zadevnih državah članicah, ugotovila, da se šteje, da so se možnosti za ribolov na navadnega tuna v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45° in Sredozemskem morju, dodeljene ribiškim plovilom, ki plujejo pod zastavami Grčije, Francije, Italije, Cipra in Malte, izčrpale 16. junija 2008. Ribolovne možnosti plovil z zapornimi plavaricami, ki plujejo pod špansko zastavo, so se štele za izčrpane 23. junija 2008. Ob upoštevanju teh dejstev je Komisija v skladu s členom 7 zgoraj navedene Uredbe št. 2371/2002 sprejela Uredbo št. 530/2008 o sprejemu nujnih ukrepov glede ribolova na navadnega tuna z zapornimi plavaricami v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45° Z in Sredozemskem morju ( 7 ). Prvi trije členi Uredbe št. 530/2008 določajo:

„Člen 1

Ribolov na navadnega tuna v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45° Z in v Sredozemskem morju na plovilih z zapornimi plavaricami, ki plujejo pod zastavo Grčije, Francije, Italije, Cipra in Malte ali so v navedenih državah registrirana, se prepove s 16. junijem 2008.

Od navedenega datuma naprej je tudi prepovedano obdržati na krovu, dajati v mrežaste kletke za pitanje ali gojenje, pretovarjati, prenašati ali iztovarjati navedeni stalež, ki ga ulovijo navedena plovila.

Člen 2

Ribolov na navadnega tuna v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45° Z in v Sredozemskem morju na plovilih z zapornimi plavaricami, ki plujejo pod zastavo Španije ali so v navedeni državi registrirana, se prepove s 23. junijem 2008.

Od navedenega datuma naprej je tudi prepovedano obdržati na krovu, dajati v mrežaste kletke za pitanje ali gojenje, pretovarjati, prenašati ali iztovarjati navedeni stalež, ki ga ulovijo navedena plovila.

Člen 3

1. Ob upoštevanju drugega odstavka nosilci dejavnosti v Skupnosti od 16. junija 2008 naprej v vodah ali pristaniščih Skupnosti ne sprejmejo iztovarjanja, dajanja v mrežaste kletke za pitanje ali gojenje in pretovarjanja navadnega tuna, ulovljenega v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45° Z in v Sredozemskem morju na plovilih z zaporno plavarico.

2. Do 23. junija 2008 je v vodah ali pristaniščih Skupnosti dovoljeno iztovarjati, dajati v mrežaste kletke za pitanje ali gojenje in pretovarjati navadnega tuna, ulovljenega v Atlantskem oceanu vzhodno od zemljepisne dolžine 45° Z in v Sredozemskem morju na plovilih z zaporno plavarico, ki plujejo pod zastavo Španije ali so v navedeni državi registrirana.“
28.

Vendar menim, da ni mogoče prezreti ali izpustiti dejstva, da so bile storitve priskrbljene za sklad zaradi pridobivanja prihodkov od investicij in so bile zato v neposredni in tesni povezavi z dejavnostjo tega sklada, torej so samo posredno in skrajnje povezane z dejavnostmi PPG. Tudi če je gospodarska dejavnost PPG obdavčljiva dejavnost, s katero so storitve najtesneje (čeprav samo posredno) povezane, ni sporno, da obstaja neposredna in tesna povezava z (neobdavčljivo) dejavnostjo sklada, ki se uvršča med pridobljene storitve in gospodarsko dejavnostjo PPG. Ali je vstopni davek mogoče odbiti, je odvisno od vrste dejavnosti, s katero so blago in storitve, za katere je dolgovan, neposredno in tesno povezani. Odločilna mora biti najtesnejša povezava, ne pa najtesnejša obdavčljiva povezava. Sicer bi bilo zlahka mogoče zaobiti načelo, da vstopnega davka ni mogoče odbiti, če se pridobljeno blago in storitve uporabijo za oproščene transakcije ali transakcije, ki ne spadajo na področje DDV.
57.

Končal bom z opozorilom, da je treba pri presoji upoštevanja načela učinkovitosti – in kot zahteva sodna praksa Sodišča ( 38 ) – upoštevati celotni postopek, njegov potek in njegove posebnosti pred različnimi nacionalnimi organi. Pojasnila, ki jih je navedla španska vlada v svojih pisanjih glede postopkovne obravnave tožb za prepoved uporabe, ki jih vložijo organizacije za varstvo potrošnikov, kot je oprostitev varščine ali nezastarljivost navedenih tožb, v povezavi z navedeno utemeljitvijo, da ima tako pravilo dvojni cilj, in sicer preprečevati kontradiktorne sodne odločbe ( 39 ) in prodajalcu ali ponudniku olajšati izvršitev odločbe, ki bo izdana, ( 40 ) me prepričajo, da zakonodaja v postopku v glavni stvari niti praktično ne onemogoča niti pretirano ne otežuje uporabe pravic, ki za zadevne organizacije izhajajo iz prava Unije na splošno in zlasti Direktive 93/13.
74.

To privede do drugega vprašanja, ki ga je postavilo Supreme Court, to je do težave s posebnimi naloženimi pogoji, zlasti s tistim glede odgovornosti za neizpolnitev zakonodaje o obdelavi odpadkov in nadzoru nad njimi, to pomeni zakonodaje, od katere spoštovanja je nazadnje odvisno to, da gnojevka preneha biti odpadek in postane stranski proizvod.
79.

Sodišče je v zadevi M., ki se je nanašala na obravnavanje prošnje za azil in prošnje za subsidiarno zaščito, poleg tega poudarilo, da je treba – kadar se država članica odloči uvesti ločena postopka za obravnavanje prošnje za azil in prošnje za subsidiarno zaščito, ki si sledita – pravico zadevne osebe do izjave ob upoštevanju, da gre za temeljno pravico, v celoti zagotoviti v obeh postopkih. ( 31 ) Sodišče je dodalo, da je ta pravica še toliko bolj veljala, ker so se pogoji za priznanje statusa begunca in pogoji za pridobitev subsidiarne zaščite razlikovali, nacionalna uprava pa je svojo zavrnitev obeh prošenj obrazložila analogno. ( 32 )
7.

Člen 11 uredbe, ki se nanaša na odobritev, v bistvu določa: „1. Nobena ustanova […] ne more začeti opravljati dejavnosti […] brez predhodne odobritve. Odobritev se podeli […] za največ šest let in se lahko obnovi. V odločbi o odobritvi […] se določi maksimalno število starejših, ki so lahko nastanjeni ali oskrbovani v ustanovi. Za pridobitev odobritve […] mora ustanova spoštovati […] tudi pravila, ki jih svet lahko sprejme […] za vsako kategorijo ustanov, navedenih v členu 2(4). Ta pravila se nanašajo na: 1. sprejem in oskrbo starejših; 2. spoštovanje starejših, njihovih ustavnih in zakonskih pravic in svoboščin ob upoštevanju njihovega zdravstvenega stanja in pravice do dostojnega življenja, […]; 3. načrtovanje načina življenja in način sodelovanja in obveščanja starejših ali njihovih zastopnikov; 4. preučevanje in obravnavo pritožb starejših ali njihovih zastopnikov; 5. prehrano, higieno in nego, ki jih je treba zagotoviti; 6. število osebja in vodstvenih delavcev, njihovo usposobljenost, načrt njihovega izobraževanja, njihove etične standarde, zahteve glede njihove minimalne prisotnosti ter izkušnje, ki se zahtevajo za vodstvene delavce; 7. […] posebne arhitekturne in varnostne standarde za stavbe; 8. […] sporazum o oskrbi ali nastanitvi; […] Sporazum mora zlasti jasno in taksativno določati postavke, ki jih zajema cena na dan, in stroške, ki jih je mogoče poleg cene na dan zaračunati kot dodatne stroške ali kot stroške za tretje osebe. […] […] 12. zavarovalne pogodbe […]“
28.

Splošno sodišče je v točki 31 in naslednjih obravnavalo trditev družbe Clean Solutions, da ugotovitve odbora za pritožbe nimajo zadostne podlage v dejanskem stanju. Za obravnavani postopek s pritožbo so pomembne te točke: „32 V tej zadevi so dokazi, ki jih je intervenientka predložila pred oddelkom za izbris, da bi dokazala resno in dejansko uporabo svoje znamke, častna izjava njenega poslovodje, štirje računi in štirinajst digitalnih fotografij. 33 Najprej je treba ugotoviti, da iz sklepanja odbora za pritožbe ne izhaja, da njegova ugotovitev glede dokazanosti resne in dejanske uporabe […] temelji na častni izjavi poslovodje intervenientke. […] [O]dbor za pritožbe [je namreč] resno in dejansko uporabo znamke CENTROTHERM ugotovil na podlagi dokazne vrednosti fotografij v povezavi z dokazno vrednostjo štirih računov. Sklicevanja na to izjavo […] zgolj opozarjajo na njene pomanjkljivosti in na neobstoj dodatnih dokazov, ki bi potrjevali njeno vsebino. 34 Zato je treba preučiti, ali je na podlagi celovite presoje fotografij in štirih računov mogoče ugotoviti, da se je sporna znamka v skladu z načeli, opredeljenimi v sodni praksi, […] uporabljala resno in dejansko. […] 37 Iz tega sledi, da je intervenientka pred UUNT predložila razmeroma šibke dokaze o prodaji glede na znesek, ki je naveden v izjavi njenega poslovodje. Zato bi bilo, tudi če bi odbor za pritožbe to izjavo upošteval, treba ugotoviti, da v spisu ni dovolj dokazov za podporo njene vsebine glede vrednosti prodaje. Poleg tega se glede časovnega vidika uporabe znamke ti računi nanašajo na zelo kratko in natančno določeno obdobje, in sicer na 12., 18. in 21. julij 2006 ter na 9. januar 2007. […] 43 Tako je treba ugotoviti, da na podlagi celovite presoje dokazov […] ni mogoče sklepati ali vsaj domnevati, da se je sporna znamka za proizvode, navedene v točki 11 zgoraj, v upoštevnem obdobju uporabljala resno in dejansko. 44 Zato je odbor za pritožbe s tem, da je menil, da je intervenientka za te proizvode dokazala resno in dejansko uporabo znamke CENTROTHERM, storil napako. 45 S trditvami intervenientke, […] da je v bistvu zaradi posebnosti trga težko zbrati dokaze, te ugotovitve ni mogoče ovreči. 46 Načini in sredstva dokazovanja resne in dejanske uporabe znamke namreč niso omejeni. Splošno sodišče tega, da v tej zadevi resna in dejanska uporaba ni bila dokazana, ni ugotovilo zato, ker bi moral biti dosežen posebno visok dokazni prag, ampak zato, ker se je intervenientka odločila, da bo predložila omejeno število dokazov […] Oddelek za izbris je prejel fotografije slabe kakovosti, na katerih so predmeti, katerih številke ne ustrezajo predmetom, ki so bili – kot je razvidno iz redkih računov – prodani. Poleg tega se ti računi nanašajo na kratko obdobje in prikazujejo prodajo, katere vrednost je glede na vrednost, ki naj bi jo intervenientka ustvarila, minimalna. Ugotoviti je treba tudi, da je intervenientka na obravnavi potrdila, da med računi in fotografijami, ki jih je predložila pred UUNT, ni bilo nobene neposredne povezave.“
2.

Člen 1 Direktive vsebuje te opredelitve: „(a) ohranjanje pomeni vrsto ukrepov, ki so potrebni za vzdrževanje ali obnovitev ugodnega stanja naravnih habitatov in populacij prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, kot je opredeljeno v (e) in (i); […] (d) prednostni naravni habitatni tipi pomenijo naravne habitatne tipe, ki so na ozemlju iz člena 2 in so v nevarnosti, da izginejo, za njihovo ohranitev pa je Skupnost še posebej odgovorna glede na delež njihovega naravnega območja razširjenosti na ozemlju iz člena 2; ti prednostni naravni habitatni tipi so v Prilogi I označeni z zvezdico *; (e) stanje ohranjenosti naravnega habitata pomeni skupek vplivov, ki delujejo na naravni habitat in njegove značilne vrste in ki lahko vplivajo na njegovo dolgoročno naravno razširjenost, strukturo in funkcije ter dolgoročno preživetje njegovih značilnih vrst na ozemlju iz člena 2. Šteje se, da je stanje ohranjenosti naravnega habitata ‚ugodno‘: — če so njegovo naravno območje razširjenosti in površine, ki jih na tem območju pokriva, stabilne ali se povečujejo, in — če obstajajo in bodo v predvidljivi prihodnosti verjetno še obstajale posebna struktura in funkcije, potrebne za njegovo dolgoročno ohranitev, in — če je stanje ohranjenosti njegovih značilnih vrst ugodno, kot je opredeljeno v (i); […] (i) stanje ohranjenosti vrste pomeni skupek vplivov, ki delujejo na to vrsto in lahko dolgoročno vplivajo na razširjenost in številčnost njenih populacij na ozemlju iz člena 2; Šteje se, da je stanje ohranjenosti ‚ugodno‘: — če podatki o populacijski dinamiki te vrste kažejo, da se sama dolgoročno ohranja kot preživetja sposobna sestavina svojih naravnih habitatov, in — če se naravno območje razširjenosti vrste niti ne zmanjšuje niti se v predvidljivi prihodnosti verjetno ne bo zmanjšalo, in — če obstaja in bo verjetno še naprej obstajal dovolj velik habitat za dolgoročno ohranitev njenih populacij; (j) območje pomeni geografsko opredeljeno površino z jasno določeno mejo; (k) območje, pomembno za Skupnost, pomeni območje, ki v biogeografski regiji ali regijah pomembno prispeva k ohranitvi ali obnovitvi ugodnega stanja ohranjenosti naravnega habitatnega tipa iz Priloge I ali vrste iz Priloge II in lahko tudi pomembno prispeva k usklajenosti Nature 2000 iz člena 3 in/ali pomembno prispeva k ohranjanju biološke raznovrstnosti v tej biogeografski regiji ali regijah. […] (l) posebno ohranitveno območje pomeni območje, pomembno za Skupnost, ki ga države članice določijo z zakonskim, upravnim in/ali pogodbenim aktom in kjer se uporabljajo potrebni ohranitveni ukrepi za vzdrževanje ali obnovitev ugodnega stanja ohranjenosti naravnih habitatov in/ali populacij vrst, za katere je bilo območje določeno.“
9.

Ob izteku roka iz obrazloženega mnenja so bile na spletni strani francoskega ministrstva za finance različne praktične informacije, namenjene kupcem trošarinskih proizvodov, ki izvajajo pravico do prostega gibanja med Francijo in drugimi državami članicami. V skladu z navedenim v tožbi Komisije so informacije, ki jih je zagotovilo ministrstvo za finance, vključevale: „Splošna vprašanja Če med potovanji v druge države Unije kupite proizvode za osebno uporabo, vam ob izstopu iz Francije ali vstopu vanjo ni treba predložiti deklaracije niti plačati dajatev ali davkov. Davek na dodano vrednost (DDV) morate plačati neposredno v državi, kjer ste opravili nakup, in po davčni stopnji, ki velja v tej državi. Če ste kupili pijače in tobak, zakonodaja Skupnosti določa okvirne pragove, če nakup opravijo fizične osebe. Francoski carinski organi lahko vaše nakupe, ki presegajo pragove, ki veljajo za tobak in alkohol in so določeni spodaj, glede na druga merila obravnavajo kot komercialne. V tem primeru morate plačati ustrezne dajatve in davke v Franciji za vsakega od proizvodov. Ti pragovi veljajo tudi v primeru izstopa iz Francije v katero koli drugo državo članico Evropske unije. Tobak V skladu s členoma 575 G in 575 H splošnega davčnega zakonika, ki sta bila spremenjena z zakonom o financiranju socialne varnosti za leto 2006, veljajo od 1. januarja 2006 za nakupe tobaka, ki jih opravijo fizične osebe v drugi državi članici Evropske unije, z izjemo desetih novih držav članic, naslednje določbe: — Pri sebi imate lahko 5 zavojčkov cigaret (to je 1 kilogram tobaka) brez dovoljenja za promet. Opozorilo: navedeni prag velja za vsako posamezno prevozno sredstvo, v primeru skupnega prevoza (to je kateri koli prevoz več kot devetih potnikov, vključno z voznikom) pa za vsako osebo, starejšo od 17 let. — Za od 6 do 10 zavojčkov morate predložiti poenostavljeni spremni dokument (PSD). Če se pri pregledu ugotovi, da potnik nima PSD, se mu tobak zaseže in naloži globa. Potnik se blagu lahko odpove. V tem primeru se mu ne naloži nobena sankcija. — Za pridobitev tega dokumenta zadostuje osebna zglasitev v prvem uradu francoske carinske uprave na meji. — Uvoz več kot 10 zavojčkov cigaret (ali 2 kilograma tobaka) je v vseh ostalih primerih prepovedan. Potnika, pri katerem se opravi pregled, se lahko kaznuje z zgoraj navedenima sankcijama (zaseg tobaka in globa). Za skupna prevozna sredstva (letalo, ladja, avtobus, vlak) veljajo te določbe za vsakega posameznega potnika.“
57.

V obravnavanem primeru menim, da odločitev nacionalnega sodišča o tem, ali je izpolnjen pogoj resne in dejanske uporabe iz člena 15(1) Uredbe, ne more temeljiti le na presoji primerov uporabe „ONEL“ na Nizozemskem. Namesto tega mora nacionalno sodišče proučiti vse primere uporabe na notranjem trgu, ki očitno vključujejo tudi tiste na Nizozemskem, in dati ustrezno težo vsakemu primeru uporabe ob upoštevanju značilnosti trga in imetnikovega tržnega deleža na tem trgu. Če nacionalno sodišče ugotovi, na primer, da je notranji trg storitev, ki jih pokriva „ONEL“, še posebej zasičen na Nizozemskem in morda na sosednjih območjih, bo lahko dalo posebno težo uporabi znamke zgolj na Nizozemskem. Hkrati mora nacionalno sodišče razširiti svoj preizkus tako, da vanj vključi oblike uporabe, ki morda niso upoštevne za presojo resne in dejanske uporabe nizozemske nacionalne znamke, to so na primer primeri uporabe znamke Skupnosti, zaradi katerih so storitve prepoznavne na poslovno pomemben način potencialnim kupcem zunaj Nizozemske.
15.

Tožečim strankam je pravico do državnih pomoči za primer bolezni, ki so jih zahtevale v zadevah C-124/11 in C-125/11 in jih je uprava najprej zavrnila, priznalo Verwaltungsgericht (upravno sodišče) v Berlinu, ki je menilo, da imajo partnerji v registriranih partnerskih skupnosti, čeprav niso vključeni med upravičence do pomoči, na podlagi Direktive 2000/78/ES kljub temu pravico do njih, saj se take pomoči v skladu s sodno prakso Sodišča štejejo za „plačilo“ v smislu te direktive, ker so zagotovljene izključno iz naslova zaposlitve in ne kot dajatve iz splošnega javnega sistema socialne varnosti ali socialnega zavarovanja.
24.

Tunizijski državljan M. Gattoussi je po tem, ko se je poročil z nemško državljanko in dobil dovoljenje, da se ji pridruži, dobil dovoljenje za prebivanje z veljavnostjo treh let in nato delovno dovoljenje za nedoločen čas. Ker so nemški organi izvedeli, da M. Gattoussi živi ločeno od žene, so mu omejili veljavnost dovoljenja za prebivanje in mu z grožnjo izgona v Tunizijo odredili, naj zapusti nemško ozemlje. Nacionalni organi so tako kot v zadevi, v kateri je bila izdana zgoraj navedena sodba Eddline El-Yassini, menili, da se M. Gattoussi ne more sklicevati na pravico do prebivanja na podlagi člena 64(1) Evro-mediteranskega sporazuma, v skladu s katerim države članice tunizijske delavce, ki so zaposleni na njenem ozemlju, glede delovnih pogojev, plače in odpuščanja obravnavajo brez vsakršne diskriminacije na podlagi državljanstva v primerjavi s svojimi državljani.
65.

Če bo predložitveno sodišče ugotovilo, da je treba preurejeno stanovanje kot celoto šteti za ločeno investicijsko blago, bi se to lahko vključilo v poslovna sredstva podjetja. Zdi se namreč, da se je v postopku v glavni stvari ugotovilo, da so se deli preurejenega stanovanja – in sicer kopalnica in stranišče – od vsega začetka uporabljali tudi za dejavnost. ( 35 ) V postopku v glavni stvari sporna adaptacija v zvezi z vgradnjo strešnih oken in ureditvijo predsobe bi v tem primeru pomenila del izdelave blaga, ki se je uporabljalo v zasebne namene in tudi za dejavnost. V tem primeru bi se moralo preurejeno stanovanje obravnavati enako kot zasebna stavba, ki je bila zgrajena za mešano uporabo. Za kakšen namen sta se pri tem vgradili strešni okni in je bila urejena predsoba, ne bi bilo pomembno, ker je odločilna mešana uporaba investicijskega blaga kot celote. ( 36 )
61.

Res je sicer, da je Sodišče ugotovilo, da to načelo ni absolutno in da so v primeru utaje ali slabe vere mogoče izjeme od njega. Natančneje, v zgoraj navedeni sodbi R je potrdilo, da se na načeli davčne nevtralnosti in varstva legitimnih pričakovanj „ne more uspešno sklicevati davčni zavezanec, ki je naklepno sodeloval pri davčni utaji in je ogrozil delovanje skupnega sistema DDV“ ( 27 ). Sodišče je v tej sodbi prav tako ugotovilo, da načelo sorazmernosti „ne nasprotuje temu, da se dobavitelju, ki sodeluje pri davčni utaji, naloži obveznost naknadnega plačila DDV za dobavo znotraj Skupnosti, ki jo je opravil, če je sodelovanje tega dobavitelja pri utaji odločilen element, ki ga je treba upoštevati pri preizkusu sorazmernosti nacionalnega ukrepa“ ( 28 ).
—

ugotovi, da Poljska s tem, da je sprejela in ohranila v veljavi člen 4(3a) zakona o zdravilih, ki v povezavi s členom 4(3), točka 2, in členom 4(1) tega zakona omogoča, da se dajo v promet zdravila brez dovoljenja za promet, če je cena teh zdravil konkurenčna v primerjavi s ceno zdravil, ki imajo dovoljenje za promet in imajo enako aktivno snov ali snovi in enak odmerek ter so enake oblike, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 6 Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES in Uredbo (ES) št. 1901/2006;