SL Uradni list Evropske unije C 212/38

Tožba, vložena 17. julija 2006 — Solvay proti Komisiji

(Zadeva T-186/06)

(2006/C 212/67)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Solvay S.A. (Bruselj, Belgija) (zastopniki: O.W. Brouwer, D. Mes, lawyers, M. O'Regan in A. Villette, Solicitors)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— v celoti naj se razglasijo za nične členi 1, 2 in 3 Odločbe Evropske komisije z dne 3. maja 2006 glede postopka v okviru člena 81 Pogodbe ES (zadeva COMP/F/38.620 — Vodikov peroksid and perborat), kolikor se nanaša na tožečo stranko, zlasti kolikor ugotavlja, da je tožeča stranka kršila člen 81(1) Pogodbe ES in člen 53(1) Sporazuma EGP (a) med 31. januarjem 1994 in avgustom 1997 in (b) med 18. majem in 31. decembrom 2000;

— razveljavi ali občutno zmanjša naj se globe, naložene tožeči stranki in Solvay Solexis SpA v skladu z odločbo;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke glede plačila globe deloma ali v celoti, ali ustvari bančno garancijo;

— izvedejo naj se vsi ukrepi, za katere Sodišče šteje, da so primerni.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V izpodbijani odločbi je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka s sodelovanjem v kartelu vodikovega peroksida in natrijevega perborata, in sicer v glavnem z izmenjavo informacij med konkurenti o cenah in prodajnih količinah, sporazumih o cenah, sporazumih o zmanjšanju kapacitete proizvodnje v EGS in monitoringu proti konkurenčnih dogovorov, kršila člen 81 ES in člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.

Tožeča stranka trdi, da je Komisija pravilno ugotovila, da je Solvay kršil člen 81 ES med avgustom 1997 in 18. majem 2000, vendar je Komisija kršila pravo in očitno napačno presodila uporabo člena 81 ES, ker je ugotovila, da je Solvay kršil člen 81 ES tako med 31. januarjem 1994 in avgustom 1997 kot tudi med 18. majem in 31. decembrom 2000. Te kršitve in očitne napake presoje se nanašajo zlasti na:

a) napačno uporabo pojmov „sporazum“, „usklajeno ravnanje“ ter „enotna in nadaljevana kršitev“;

b) nezadosten dokaz glede sodelovanja tožeče stranke v kartelu v ostalih obdobjih, kot so tista, ki jih zatrjuje tožeča stranka;

c) domnevno nadaljevanje protikonkurenčnih učinkov po 18. maju 2000; in

d) nepravilna presoja dokazov iz njenega spisa glede zgornjih obdobij.

Tožeča stranka nadalje trdi, da je Komisija pri izračunavanju globe večkrat kršila prava in očitno napačno presodila, ko je uporabila svoje 2002 Obvestila o ugodni obravanavi (1) in Uredbe št. 1/2003 (2), vključno glede:

a) časa zahtev za zmanjšanje globe in/ali določbe znatne dodane vrednosti;

b) presoje dodane vrednosti dokaza, ki ga je predložila tožeča stranka; in

c) stopnje zmanjšanja globe, ki se naloži tožeči stranki, ki po mnenju Solvay očitno ni upoštevala obsega dokazne vrednosti, ki jo je prispevala, tako kot bistvenega in nadaljevanega sodelovanja.

Nadalje tožeča stranka trdi, da je bila globa prevelika in nesorazmerna in da Komisija ni navedla nobenega oziroma vsaj nobenega zadostnega razloga za utemeljitev izračuna globe.

Nadalje tožeča stranka trdi, da je Komisija protipravno naložila plačilo globe podružnici tožeče stranke, Solvay Solexis SpA.

Končno tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija s tem, da ni omogočila popolnega dostopa do spisa in do nezaupnih različic odgovorov na ugovore drugih strank v postopku Komisije, kršila bistvene zahteve postopka.

(1) Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (UL 2002 C 45, str. 3)

(2) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL 2003 L 1, str. 1).