ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

V okviru prvega tožbenega razloga tožeča stranka izpodbija vsebino kariernih ocenjevalnih poročil kot podlago za sporno ocenjevalno obdobje in se sklicuje na nepravilnost obravnavanega zaprtega postopka napredovanja, nemožnost in nezakonitost a posteriori regularizacije po koncu napredovalnega obdobja. — Tožeča stranka navaja, da ni bilo mogoče dokazati, da bi bilo vrednostne presoje mogoče izvesti drugače, če izredno vmesno poročilo ne bi bilo upoštevano v različnih fazah postopka napredovanja. — Tožeča stranka se sklicuje na napačno uporabo prava in nepravilnost spornega postopka napredovanja: kršitev določb Sklepa Komisije C(2013) 89 68 final z dne 16. decembra 2013 o splošnih določbah za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov, kršitev člena 45(1) Kadrovskih predpisov ob upoštevanju člena 7 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in neobstoj dejanske primerjave uspešnosti. — Tožeča stranka se poleg tega sklicuje na očitno napako pri presoji v okviru uporabe meril za napredovanje, določenih v členu 45 Kadrovskih predpisov, ob upoštevanju člena 7 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
C 65/40

Tožba, vložena 10. decembra 2018 – AMVAC Netherlands/EFSA

(Zadeva T-720/18)

(2019/C 65/52)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: AMVAC Netherlands BV (Amsterdam, Nizozemska) (zastopniki: C. Mereu, M. Grunchard in S. Englebert, lawyers)

Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (EFSA)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi ničnost sklepa EFSA z dne 1. oktobra 2018, ki je bil tožeči stranki vročen 2. oktobra 2018 in ki se nanaša na presojo zahtev za zaupno obravnavanje v zvezi s predlogom za obnovitev postopka odobritve za etoprofos kot aktivno snov;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: ultra vires — Tožeča stranka trdi, da bi bilo treba dokumente, ki naj bi se objavili zaradi izpodbijanega sklepa, objaviti v zaupni različici, ker je ravnanje tožene stranke (predlog za razvrstitev snovi), izrecno zunaj njene pristojnosti.

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev temeljnih načel prava Unije — Tožeča stranka trdi, da je bil izpodbijani sklep sprejet v postopku, v katerem ni bila spoštovana njena pravica do obrambe.

3. Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 63 Uredbe št. 1107/2009 (1) — Tožeča stranka trdi, da nekateri od dokumentov, ki naj bi se objavili zaradi izpodbijanega sklepa, vsebujejo informacije, ki izhajajo iz napačne in nepopolne presoje, njihova objava pa bi ogrozila njene poslovne interese.

(1) Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).
Tožba, vložena 5. decembra 2018 – The Logistical Approach/EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic Compass Greatest care in getting it there)

(Zadeva T-716/18)

(2019/C 44/105)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: The Logistical Approach BV (Uden, Nizozemska) (zastopnika: R. Milchior in S. Charbonnel, odvetnika)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Francija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije Idealogistic Compass Greatest care in getting it there de couleurs noir, blanc et bleue – Zahteva za registracijo št. 14567 201

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 21. septembra 2018 v zadevi R 2062/2017-4

Tožbeni predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— EUIPO naloži plačilo stroškov;

— družbi Idea Groupe naloži plačilo stroškov, nastalih zaradi intervencije, če se odloči, da bo intervenirala.

Navajani tožbeni razlog
—

razglasi za ničen Sklep Evropske komisije z dne 17. septembra 2018, s katerim je naložena izvedba ukrepov in priporočil, navedenih v končnega revizijskem poročilu, in sicer v delu o priporočilih 04.01, točka (g), ki se nanaša na finančne popravke glede odhodkov v zvezi s primeri, v katerih so bili upravičenci do pomoči zavezanci za DDV in bi torej lahko zahtevali vračilo DDV, vendar tega niso storili, v projektih, ki so se izvajali v okviru operativnih programov, ki so sofinancirani iz Evropskega socialnega sklada, za katere so bili odhodki prijavljeni, da bi jih Evropska komisija povrnila.
1.

Prvi tožbeni razlog: prekoračitev pooblastil in zloraba postopka. Tožeča stranka glede tega trdi, da z javnim natečajem COM/2017/1739 ni bilo mogoče zagotoviti, da ima izbrani kandidat dejansko izobrazbo in izkušnje, ki so potrebne za opravljanje te funkcije. Poleg tega tožeča stranka trdi, da izbrani kandidat nima vseh zahtevanih kvalifikacij, zlasti izkušenj na področju mediacije in poglobljenega pravnega poznavanja Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije.
2.

Drugi tožbeni razlog: (i) kršitev temeljnih pravic tožeče stranke do dobrega upravljanja in dostopa do dokumentov (člena 41 in 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah; člen 15 PDEU; člen 2(1) Uredbe št. 1049/2001 (1)) ter horizontalnega načela preglednosti, ker je organ za imenovanja tožeči stranki zavrnil dostop do spornih vprašanj besednega sklepanja pri vprašanjih z izbirnimi odgovori na računalniško podprtih preizkusih z obrazložitvijo, da je obtožba tožeče stranke, s katero je izpodbijala upoštevnost in veljavnost navedenih vprašanj, presplošna in brez navedbe posebnih razlogov, iz katerih naj pogoji iz sodne prakse za odobritev dostopa ne bi bili izpolnjeni; in (ii) kršitev pravice tožeče stranke do obrambe, ker je poziv organa za imenovanja, naj se sporna vprašanja izpodbijajo podrobneje, za tožečo stranko neizvedljiv, tako da naj bi z zahtevo po predložitvi nemogočega dokaza nastala posebna ranljivost.
1.

Prvi tožbeni razlog: prekoračitev pooblastil v Sklepu Evropske centralne banke (ECB) z dne 16. julija 2018, v katerem je tožeči stranki naložena upravna sankcija za trajajočo kršitev kapitalskih zahtev iz člena 26(3) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL 2013, L 176, str. 1) (v nadaljevanju: izpodbijani sklep). Tožeča stranka v zvezi s tem navaja te trditve: — primarno trdi, da je ECB napačno uporabila pravo pri razlagi člena 26(3) Uredbe (EU) št. 575/2013, s katerim naj ustanovam ne bi bilo naloženo, da morajo od ECB pridobiti predhodno dovoljenje za uvrstitev navadnih delnic v temeljni kapital. — podredno, tožeča stranka trdi, da če bi Splošno sodišče ugotovilo, da uvrstitev navadnih delnic v temeljni kapital brez dovoljenja ECB pomeni kršitev člena 26(3) Uredbe (EU) št. 575/2013, pri uporabi te določbe ni storila namerne ali malomarne kršitve ter da je z izpodbijanim sklepom kršeno načelo pravne varnosti. — najbolj podredno, tožeča stranka trdi, da če bi Splošno sodišče ugotovilo, da kršitev vseeno obstaja in je tožeči stranki mogoče naložiti sankcijo, je z izpodbijanim sklepom glede na to, da domnevna kršitev ni resna in da je tožeča stranka izkazala sodelovanje, kršeno načelo sorazmernosti.
1.

izpodbijano odločbo razveljavi v celoti, in (a) potrdi, da ima znamka, katere registracija se zahteva, potrebni razlikovalni učinek kot znamka EU za vse zavrnjene proizvode iz razredov 3 in 16 (b) izpodbijano odločbo razveljavi glede proizvodov iz razreda 21, ki jih je zavrnil odbor za pritožbe (c) vrne zadevo odboru za pritožbe v preučitev glede „tkanin za čiščenje; krpic za čiščenje“;
1.

Prvi tožbeni razlog: zloraba pooblastil, ki jo je storila Komisija, glede izločitve zneskov iz financiranja Evropske unije. — Komisija je z uporabo popravkov, določenih s Sklepom 2018/873, zlorabila svoja pooblastila, s čimer je kršila člen 52 Uredbe št. 1306/2013 ter načeli varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti. — Izpodbijani sklep krši člen 52 Uredbe št. 1306/2013, ker se je Komisija po razpravah z romunskimi organi odločila odobriti revizijo Nacionalnega programa za razvoj podeželja (NPRP) 2007-2013, pri čemer je izrazila soglasje glede ukrepov, določenih v tem NPRP, vključno glede metod v zvezi s plačili, ki zadevajo podukrepe 1a, 3a, 5a, 3b in 4b v okviru ukrepa 215 – plačila za dobrobit živali. Sklep o odobritvi revizije NPRP je pravna zaveza in zajema izvajanje plačil iz proračuna Unije. — Romunski organi so plačila izvedli v skladu z odobritvijo Komisije. V tem okviru je sklep o uporabi popravkov nezakonit. — Romunija meni, da izpodbijani sklep krši načelo varstva legitimnih pričakovanj, ker je sklep Komisije o odobritvi revizije NPRP pri romunskih organih in upravičencih ustvaril legitimno pričakovanje glede pravilnosti metod izračuna, ki jih je odobrila Komisija. To načelo zahteva, da Komisija glede podukrepov 3a, 5a, 3b in 4b uporabi popravke od 19. septembra 2015 dalje, kot je to storila glede popravkov, ki se nanašajo na podukrep 1a. — Poleg tega Romunija meni, da bi morala ta institucija Unije to načelo glede plačil, izvedenih po 19. septembru 2015, glede na to, da v tistem trenutku nova revizija NPRP več ni bila mogoča. — Romunija meni, da izpodbijani sklep krši načelo pravne varnosti, ker je Komisija zavzela drugačno stališče glede pravilnosti uporabljenih metod izračuna. Torej je Komisija z izpodbijanim sklepom ugotovila, da so bila plačila, izvedena na podlagi metod izračuna, ki jih je predhodno odobrila, nepravilna. Še več, čeprav so romunski organi zahtevali pojasnilo od te institucije Unije glede možnosti poprave napak v zvezi s kompenzacijskimi plačili, glede na to, da NPRP ni bilo mogoče revidirati po 19. septembru 2015, Komisija ni izrazila svojega stališča v zvezi s tem.
—

sklep tožeče stranke z dne 31. julija 2018 (DG Sante/E2/RP/amf(2018)4523972) o ugotovitvi neveljavnosti vloge za odobritev dajanja novega živila na trg v Uniji in posodobitev seznama Unije v skladu s členom 9 Uredbe (EU) 2015/2283 Evropskega parlamenta in Sveta (1) z opravilno številko NF 2018/0355 ter o koncu postopka obravnavanja vloge, razglasi za ničen; in
3.

S tretjim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev pojma „selektivnost“ iz člena 107 PDEU, ker so sprejeti ukrepi selektivni. Ta tožbeni razlog je razdeljen na tri dele: — s prvim delom se zatrjuje, da OPCA ne smejo diskriminirati med različnimi izobraževanji, ki ustrezajo enakemu namenu in ki jih je odobrila francoska država; — z drugim delom se zatrjuje, da je francoska država s svojimi interveniranjem zavedla OPCA glede usposabljan, ki ustrezajo zakonskim zahtevam in v zvezi s katerimi je mogoče povračilo; — s tretjim delom se zatrjuje, da različno obravnavanje dveh izobraževalnih sistemov (CACES® in PCE®) ni upravičeno glede na naravo in splošno sistematiko referenčnega sistema.
4.

Četrti tožbeni razlog: pravica tožečih strank do obrambe je bila kršena s tem, da se jim ni omogočil hiter in pravočasen dostop do ključnih razlogov, ki so jih vlagatelji pritožbe navedli v škodo zmožnosti tožečih strank, da ustrezno in učinkovito izpodbijata trditve vlagateljev pritožbe o izpolnjevanju zakonskih predpostavk za registracijo uvoza, ki jo je treba naložiti.
—

ugotovi, da člen 7(1)(b) in (c) ter 7(2) Uredbe št. 207/2009 ne preprečuje registracije zadevnega znaka (znamka Skupnosti št. 16 492 076) za proizvode razreda 09, ki so opisani v zahtevi za registracijo, in;
C 319/18

Tožba, vložena 2. julija 2018 – WP/EUIPO

(Zadeva T-407/18)

(2018/C 319/21)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: WP (zastopnik: H. Tettenborn, lawyer)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

Predloga

— Razglasitev ničnosti odločbe EUIPO z dne 6. oktobra 2017 o zavrnitvi druge obnovitve pogodbe tožeče stranke kot začasnega uslužbenca v skladu s členom 2(f) PZDU (Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije); in

— naložitev stroškov, ki so nastali v postopku, EUIPO.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: EUIPO je z izdajo izpodbijane odločbe s tem, da je kršil upoštevne določbe KP (Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije) in PZDU, namreč člen 56 PZDU in člen 110 KP, kršil načelo zakonitosti, izpodbijana odločba pa nima nobene druge pravne podlage.

2. Drugi tožbeni razlog: EUIPO je z izdajo izpodbijane odločbe kršil načelo zakonitosti, storil očitno napako pri presoji in kršil svojo obveznost upoštevati dobrobit osebja.

3. Tretji tožbeni razlog: EUIPO je z izdajo izpodbijane odločbe kršil zahteve Uredbe št. 45/2001, (1) zlasti zahteve iz člena 27(1) in (2)(b) Uredbe št. 45/2001.

4. Četrti tožbeni razlog: EUIPO je z izdajo izpodbijane odločbe kršil načelo enakega obravnavanja.

(1) Uredba (ES) št. 45/2001 evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).
2.

Drugi tožbeni razlog: Komisija je zavezana, da tožeči stranki kot prvotnemu upravičencu in pogodbeni stranki sporazuma o nepovratnih sredstvih INEA/CEF/ICT/A2015/1154788, Action 2015-SK-IA-0038 – „Slovak Safer Internet Centre IV“, plača upravičene stroške, v skladu z veljavnim in učinkovitim sporazumom o nepovratnih sredstvih, bolj konkretno njegovim členom 4.1.3, na podlagi dejstva, da je Komisija pristojna za obravnavanje zadev v zvezi z vodenjem projekta in finančnim transferjem, v povezavi z veljavno in učinkovito pogodbo med Komisijo in tožečo stranko. — Izpodbijani sklep Komisije temelji na členu 68 finančne uredbe, (1) ki določa, da bi bilo treba „[d]oločiti] […] pravila za evidenco premoženja in pojasniti odgovornosti računovodij in odredbodajalcev na tem področju ter pravila, ki se uporabljajo za prodajo opredmetenih sredstev, ki se vodijo v evidenci premoženja, da se zagotovi učinkovito upravljanje premoženja“. Tožeča stranka v tem smislu poudarja, da je Komisijo večkrat obvestila, da so bili postopki Komisije zoper njo pomešani z drugim podjetjem, ki je delovalo v prejšnjih projektih podobne vrste.
2.

Drugi tožbeni razlog:izpodbijani sklep krši pravico tožeče stranke do obrambe, ko v členu 1 nakazuje na to, da je tožeča stranka sama sodelovala pri opredeljeni kršitvi, čeprav to ni bilo navedeno niti nakazano v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah. Poleg tega naj bi bila ta ugotovitev pravno in dejansko napačna in naj bi vsebovala nedosledno ugotovitev in razlogovanje, saj hkrati priznava (a opredeljuje kot neupoštevno), da družba NEC Corporation ni vedela za kršitev in šteje, da je družba NEC Corporation izrecno odgovorna kot matična družba za (domnevni) nadzor na družbo Tokin Corporation v določenem obdobju.
(i)

člena 110(5) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL 2012, L 298, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU, Euratom) 2015/1929 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. oktobra 2015 (UL 2015, L 286, str. 1), s katerim je določeno, da je Komisija pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 2010 v zvezi s podrobnostmi glede meril za oddajo naročila, vključno z ekonomsko najugodnejšo ponudbo;
Zadeva T-346/18: Tožba, vložena 29. maja 2018 – Advance Magazine Publishers/EUIPO – Enovation Brands (VOGUE)

Tožba, vložena 29. maja 2018 – Advance Magazine Publishers/EUIPO – Enovation Brands (VOGUE)

(Zadeva T-346/18)

Stranke

Tožeča stranka: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopnik: T. Alkin, barrister)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Enovation Brands, Inc. (Aventura, Florida, Združene države)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka pred Splošnim sodiščem

Zadevna sporna znamka: prijava znamke Evropske unije – prijava št. 12 010 039

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. marca 2018 v zadevi R 259/2017-4

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi v delu, ki se nanaša na pravili 20(7)(c) in 50(1) Izvedbene uredbe;

— drugi stranki naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

Navajani tožbeni razlog
Zadeva T-293/18: Tožba, vložena 10. maja 2018 – Republika Latvija/Evropska komisija

Tožba, vložena 10. maja 2018 – Republika Latvija/Evropska komisija

(Zadeva T-293/18)

Stranki

Tožeča stranka: Republika Latvija (zastopnika: I. Kucina in V. Soņeca)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi za ničen dopis Komisije C(2018) 1418 z dne 12. marca 2018, s katerim je Komisija opredelila svoje stališče, ter naloži navedeni instituciji, naj sprejme stališče, ki ne ustvarja škodljivih pravnih učinkov za Latvijo.

— Evropski komisiji naloži plačilo stroškov, ki jih je priglasila Latvija.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Republika Latvija v podporo svoji tožbi trdi, da je Komisija pri opredelitvi svojega stališča kršila ne samo člen 263 PDEU, kar je povzročilo škodljive pravne učinke za Latvijo, ampak tudi člen 17(1) PEU v povezavi s členom 3(1)(d) PDEU in členom 335 PDEU, ki nalagajo Komisiji, da zagotovi, da Norveška pravilno izpolni zaveze, ki jih je sprejela na podlagi Pariške pogodbe ( 1 ) o pravicah držav članic Evropske unije do nediskriminatornega dostopa do ribolova v ribolovnem območju Svalbard.

( 1 ) Pogodba o Spitzbergu, podpisana v Parizu 9. februarja 1920 in sklenjena med Norveško, Združenimi državami Amerike, Dansko, Francijo, Italijo, Japonsko, Veliko Britanijo, Irsko, britanskimi čezmorskimi dominioni in Švedsko. Na voljo na: https://likumi.lv/ta/id/282051-par-ligumu-starp-norvegiju-amerikas-savienotajam-valstim-daniju-franciju-italiju-japanu-niderlandi-lielbritaniju-un.
3.

Tretji tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom so imetniki obveznic FRESH obravnavani diskriminatorno (kršitev pravice do enakega obravnavanja, ki je varovana s členoma 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) ter členom 14 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju: EKČP) in Protokolom 12 k tej konvenciji; očitna napaka pri presoji; neobrazložitev).
2.

Komisija naj bi napačno ocenila vplive koncentracije na možnost opravljanja storitev potniškega zračnega prometa in na nekatera letališča, s čimer naj bi storila resno in očitno napako pri presoji koncentracije. Pravilno izvedena analitična preučitev koncentracije naj bi morala pripeljati do ugotovitve, da bi izvedba koncentracije povzročila nekatere negativne učinke na konkurenco, med drugim učinke na konkurenco, ki bi bili škodljivejši, kot bi bili tisti v alternativnem primeru, v katerem do koncentracije ne bi prišlo.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 4 in 9 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331)
—

EUIPO in Lidl Stiftung & Co. KG naloži plačilo njunih stroškov in stroškov tožeče stranke.
2.

Drugi tožbeni razlog: nezakonitost izpodbijane posamične odločbe. Ta tožbeni razlog je sestavljen iz petih delov. — Prvi del: kršitev načel predvidljivosti, legitimnega pričakovanja in pravne varnosti ter kršitev načela dobrega upravljanja in pridobljenih pravic tožeče stranke. — Drugi del: kršitev zavez ESZD, slabo upravljanje ter kršitev načela pravne varnosti in upravičenega pričakovanja tožeče stranke. — Tretji del: kršitev načela pravice do družinskega življenja in izobrazbe. — Četrti del: kršitev načel enakega obravnavanja in nediskriminacije. — Peti del: neobstoj tehtanja interesov in spoštovanja načela sorazmernosti sprejetih ukrepov.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 1, 2, 3 in 4 Uredbe št. 1/58, (2) kršitev členov 1d in 28 Kadrovskih predpisov in člena 1(1)(f) Pogodbe III k tem predpisom ter kršitev načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije.
—

nezakonitost: člen 10(c) PZE in člen 2.0 KP naj bi bila v nasprotju z Direktivo 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 (1) o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP in uvodno izjavo 6 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP;
1.

Prvi tožbeni razlog: izpodbijani sklep zajema očitno napako pri presoji dejstev in prava, saj zadeva ugotovitev, da so bili upravljavci letališč le „posredniki“ dežele Sardinije, in da je torej financiranje, zagotovljeno tožeči stranki, vključevalo državna sredstva in ga je bilo mogoče pripisati državi.
SL Uradni list Evropske unije C 104/45

Tožba, vložena 19. januarja 2018 – Republika Poljska/Komisija

(Zadeva T-21/18)

(2018/C 104/58)

Jezik postopka: poljščina

Stranki

Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2017/2014 z dne 8. novembra 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 7263) (UL 2017, L 292, str. 61) naj se razglasi za ničen, v delu, v katerem so bili iz financiranja Evropske unije izključeni odhodki iz izjave o odhodkih Republike Poljske v višini 48 317 806,79 EUR in 26 638 201,22 EUR;

— Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 52(1) Uredbe št. 1306/2013, (1) ker je bil finančni popravek izveden na podlagi zmotno ugotovljenega dejanskega stanja in razlage prava, čeprav so izdatki Republiki Poljski nastali v skladu s predpisi Evropske unije.

2. Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 52(2) Uredbe št. 1306/2013, ker je uporabljeni pavšalni popravek pretirano visok glede na morebitno finančno škodo za proračun Unije.

3. Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 296, drugi odstavek, PDEU, ker uporaba popravka ni dovolj obrazložena.

(1) Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549, kakor je bila spremenjena).
—

Odbor za pritožbe je storil napake pri analizi: obstoja podobnosti med spornima znakoma, ki povzroča zmedo, in seznanjenosti imetnika znamke, ki je podobna in povzroča zmedo, ob prijavi; namena imetnika, ko je prijavil svojo znamko; dokazne vrednosti dokazov, ki jih je predložila stranka, ki je predlagala ugotovitev ničnosti, in dokaznega bremena.
—

primarno ugotovi, ali so ocenjevalne točke, ki so bile dodeljene posameznim ponudnikom, na podlagi primerjave oddanih ponudb realne in ali so v skladu z načeli enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije, sorazmernosti in preglednosti;
—

presodi, da je treba v celoti povrniti premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki je tožeči stranki nastala s hudo kršitvijo pravice do dobrega upravljanja, in sicer s sprejetjem sklepa, ki je bil elektronsko podpisan 25. septembra 2017, naslovljenega „Predlog za zamenjavo glavnega strokovnjaka št. 2 v, Finančni in pogodbeni upravi projekta““;