ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Člen 1 Uredbe št. 85/2006 določa:

„1. Uvede se dokončna protidampinška dajatev na uvoz gojenega (razen divjega) lososa, v filetih ali v drugačni obliki, svežega, ohlajenega ali zamrznjenega, ki se uvršča pod oznake KN ex 03021200, ex 03031100, ex 03031900, ex 03032200, ex 03041013 in ex 03042013 (v nadaljevanju ‚gojeni losos‘), s poreklom iz Norveške.

[…]

4. Za vse […] družbe [razen Nordlaks Oppdrett AS] (dodatna oznaka TARIC A999) znesek dokončne protidampinške dajatve ustreza razliki med minimalno uvozno ceno, določeno v odstavku 5, in neto ceno franko meja Skupnosti, pred plačilom dajatve, če je slednja nižja od prve. Kadar je neto cena franko meja Skupnosti enaka ali višja od ustrezne minimalne uvozne cene, določene v odstavku 5, se dajatev ne pobere.

5. Za namen odstavka 4 se uporabi minimalna uvozna cena, določena v drugem stolpcu spodnje preglednice. Kadar se po preverjanju, opravljenem po uvozu, ugotovi, da je neto cena franko meja Skupnosti, ki jo je dejansko plačal prvi neodvisni kupec v Skupnosti (cena po uvozu), nižja od neto cene franko meja Skupnosti, pred plačilom dajatve, kakor izhaja iz carinske deklaracije, in je cena po uvozu nižja od minimalne uvozne cene, se uporabi fiksna protidampinška dajatev, določena v tretjem stolpcu spodnje preglednice, razen v primeru, ko je zaradi uporabe fiksne protidampinške dajatve, določene v tretjem stolpcu spodnje preglednice, in cene po uvozu znesek (dejansko plačana cena plus fiksna dajatev) še naprej nižji od minimalne uvozne cene, določene v drugem stolpcu spodnje preglednice. V takem primeru se uporabi znesek dajatve, ki ustreza razliki med minimalno uvozno ceno, določeno v drugem stolpcu spodnje preglednice, in ceno po uvozu. Kadar se taka fiksna protidampinška dajatev pobere za nazaj, se pobere neto znesek predhodno plačanih protidampinških dajatev, izračunan na podlagi minimalne uvozne cene.

Oblika gojenega lososa Minimalna uvozna cena EUR/kg neto teže proizvoda Fiksna dajatev EUR/kg neto teže proizvoda Oznaka TARIC Cela riba, sveža, ohlajena ali zmrznjena 2,80 0,40 0302120012030212003303021200930303110093030319009303032200120303220083 Brez drobovja, z glavo, svež, ohlajen ali zamrznjen 3,11 0,45 0302120013030212003403021200940303110094030319009403032200130303220084 Drugo (vključno brez drobovja, brez glave), svež, ohlajen ali zamrznjen 3,49 0,50 030212001503021200360302120096030311001803031100960303190018030319009603032200150303220086 Fileti cele ribe in na kose razrezani fileti, ki tehtajo vsak več kot 300 g, sveži, ohlajeni ali zamrznjeni, s kožo 5,01 0,73 0304101313030410139403042013130304201394 Fileti cele ribe in na kose razrezani fileti, ki tehtajo vsak več kot 300 g, sveži, ohlajeni ali zamrznjeni, brez kože 6,40 0,93 0304101314030410139503042013140304201395 Drugi fileti cele ribe in na kose razrezani fileti, ki tehtajo vsak 300 g ali manj, sveži, ohlajeni ali zamrznjeni 7,73 1,12 0304101315030410139603042013150304201396

[…]“
56

Država članica se tako ne more sklicevati na vidik dela javnega mnenja, da bi lahko enostransko izpodbijala usklajevalni ukrep, ki so ga sprejele institucije Skupnosti (glej zgoraj navedeno sodbo Compassion in World Farming, točka 67). Kot je Sodišče poudarilo v zadevi, ki se je nanašala prav na Direktivo 2001/18, se država članica med drugim ne more sklicevati na težave pri uporabi, ki so se pojavile pri izvajanju akta Skupnosti, vključno s težavami, ki so povezane z nasprotovanjem posameznikov, da bi utemeljila nespoštovanje obveznosti in rokov, ki izhajajo iz predpisov prava Skupnosti (glej sodbo z dne 9. decembra 2008 v zadevi Komisija proti Franciji, C-121/07, ZOdl., str. I-9159, točka 72).
86

Na tretje vprašanje je torej treba odgovoriti, da je treba člena 49 ES in 56 ES razlagati tako, da kadar država članica za premoženje v drugi državi članici uporabi daljši rok za dodatno odmero davka kot za premoženje v prvi državi članici in so bili to premoženje v tujini in dohodki od njega prikriti davčnim organom prve države članice, ki niso imeli nobenega dokaza o njihovem obstoju, na podlagi katerega bi lahko začeli preiskavo, ne nasprotujeta temu, da se globa, naložena zaradi prikrivanja tega premoženja in dohodkov v tujini, izračuna v sorazmerju z zneskom dodatne odmere in za to daljše obdobje.
37

V teh okoliščinah je Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante y no 1 de Marca Comunitaria prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. Ali je treba člen 14(3) Uredbe št. 6/2002 razlagati tako, da se nanaša le na modele Skupnosti, ki se razvijejo v okviru delovnega razmerja, v katerem je oblikovalec zavezan z delovnopravno pogodbo, ki določa, da je v položaju odvisnosti in da delo opravlja za drugega? 2. Ali je treba izraza ‚zaposleni‘ in ‚delodajalec‘ iz člena 14(3) Uredbe št. 6/2002 razlagati široko, in sicer tako, da zajemata tudi razmerja, ki se razlikujejo od delovnega razmerja in v katerih se na podlagi pogodbe civilnega/trgovskega prava (ki torej ne določa položaja odvisnosti niti rednega dela, opravljenega za drugega) oseba (oblikovalec) zaveže, da bo razvila model za drugega za določeno ceno, in je treba zato šteti, da ta model pripada njegovemu naročitelju, razen če pogodba določa drugače? 3. Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ker modeli, ki se razvijejo v okviru delovnega razmerja, in modeli, ki se ne razvijejo v okviru delovnega razmerja, predstavljajo drugačne dejanske okoliščine: a) ali je treba uporabiti splošno pravilo iz člena 14(1) Uredbe št. 6/2002 in je treba zato šteti, da modeli pripadajo oblikovalcu, razen če so stranke v pogodbi določile drugače, b) ali pa mora sodišče za modele Skupnosti v skladu s členom 88(2) Uredbe št. 6/2002 uporabiti nacionalno zakonodajo o modelih? 4. Ali se lahko v primeru, kjer naj bi bila upoštevna nacionalna zakonodaja, uporabi nacionalna zakonodaja, ki (kot špansko pravo) izenačuje modele, razvite v okviru delovnega razmerja (ki pripadajo delodajalcu, razen če pogodba določa drugače), z modeli, razvitimi po naročilu (ki pripadajo osebi, ki je dala naročilo, razen če pogodba določa drugače)? 5. Ali ne bi bila ob pritrdilnem odgovoru na četrto vprašanje ta rešitev (da modeli pripadajo naročitelju, razen če pogodba določa drugače) v nasprotju z nikalnim odgovorom na drugo vprašanje?“
1)

Helenska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode, v predpisanem roku, ni izpolnila obveznosti iz člena 19(1) te direktive.
1)

Kraljevina Švedska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/56/ES z dne 26. oktobra 2005 o čezmejnih združitvah kapitalskih družb, glede finančnih institucij, ki potrebujejo odobritev javnega organa, zlasti glede nekaterih bank in zavarovalnic, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
15

Dvomi predložitvenega sodišča v zvezi z razlago navedene določbe so posledica dejstva, da je besedilo uvodne izjave 6 Uredbe št. 2193/2003 mogoče razumeti tako, da za izdelke, za katere je mogoče dokazati, da so bili pred dnevom prve uveljavitve teh dajatev – v skladu s členom 2(1) iste uredbe je to pred 1. marcem 2004 – že na poti v Skupnost, ne bi mogle veljati dodatne carine. Zato bi takšno besedilo lahko povzročilo neskladje med voljo zakonodajalca Skupnosti in izrecnim besedilom člena 4(2), v skladu s katerim te dajatve ne veljajo za izdelke, za katere je mogoče dokazati, da so bili pred dnevom začetka veljavnosti navedene uredbe – v skladu z njenim členom 5 je to 17. december 2003 – že na poti v Skupnost.
9

Družba BIOS Naturprodukte je zoper to odločbo vložila tožbo in zatrjevala, da je izdelek iz zadeve v glavni stvari prehransko dopolnilo, in ne zdravilo. Pri Verwaltungsgericht je navajala, da zadevni izdelek ni zdravilo niti po opisu, saj je na ovojnini izrecno navedeno, da gre za prehransko dopolnilo, in ker na njem ni nikakršnih navedb o terapevtskih lastnostih ali preprečevanju bolezni, niti glede na zdravilno učinkovino, saj dnevni priporočeni odmerek 400 mg ne deluje farmakološko, kar dokazujeta izvedenski mnenji, ki ju je predložila. Poleg tega je navedla, da je zadevni izdelek v skladu z običajno uporabo izvlečkov kadila kot parfuma in kot začimbe namenjen prehrani.
9

Člen 2 Uredbe določa: „V tej uredbi: […] 4. ‚sodna odločba‘ pomeni odločbo o razvezi, prenehanju življenjske skupnosti ali razveljavitvi zakonske zveze, kakor tudi sodno odločbo, ki se nanaša na starševsko odgovornost, in jo je izdalo sodišče države članice, ne glede na to, kakšno je ime sodne odločbe, vključno s sklepom, odredbo ali odločbo; 5. ‚država članica izvora‘ pomeni državo članico, kjer je bila izdana sodna odločba, ki jo je treba izvršiti; 6. ‚država članica izvršitve‘ pomeni državo članico, v kateri se zahteva izvršitev sodne odločbe; 7. ‚starševska odgovornost‘ pomeni vse pravice in dolžnosti v zvezi z osebnostjo ali s premoženjem otroka, ki so fizični ali pravni osebi podeljene s sodno odločbo, po samem zakonu ali s pravno veljavnim dogovorom. Izraz zajema pravice do varstva in vzgoje otroka in pravice do stikov z otrokom; 8. ‚nosilec starševske odgovornosti‘ pomeni osebo, ki ima starševsko odgovornost do otroka; […] 11. ‚neupravičena premestitev ali zadržanje‘ pomeni premestitev ali zadržanje otroka, kadar: a) je to kršitev pravic do varstva in vzgoje, pridobljenih s sodno odločbo ali po samem zakonu ali z dogovorom, ki ima pravno veljavo v skladu z zakonodajo države članice, v kateri je imel otrok običajno prebivališče neposredno pred premestitvijo ali zadržanjem, in b) pod pogojem, da so se pravice do varstva in vzgoje otroka v času premestitve ali zadržanja dejansko izvajale, skupaj ali posamezno, ali bi se bile izvajale, če do premestitve ali zadržanja ne bi prišlo. Za varstvo in vzgojo otroka se šteje, da se izvršuje skupno, kadar v skladu s sodno odločbo ali po samem zakonu eden od nosilcev starševske odgovornosti ne more odločati o kraju otrokovega prebivališča brez soglasja drugega nosilca starševske odgovornosti.“
1)

Kraljevina Španija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij (preoblikovano) in zlasti z njenimi členi 17, od 22 do 25, 30, 33, 35, 40, 41, 43, 44 in 50 ter s prilogami I, II in VII, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
Keywords

Summary



Keywords

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Predmet spora – Določitev med predhodnim postopkom – Opredelitev prvotnih očitkov v tožbi – Dopustnost

(člen 226 ES)

2. Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Gradbeni sektor

(člen 49 ES)

Summary

1. S tem, da Komisija v svoji tožbi podrobno navede argumente v podporo svoji ugotovitvi o domnevni neizpolnitvi obveznosti, ki so bili splošneje navedeni že v uradnem opominu in v obrazloženem mnenju, in zgolj dodatno pojasni razloge, zakaj meni, da je ureditev nezdružljiva s svobodo opravljanja storitev, se ne spremeni predmet navedene neizpolnitve obveznosti in to torej nima nobenega vpliva na obseg spora.

(Glej točko 47.)

2. Država članica s tem, da od ponudnikov gradbenih storitev s sedežem v drugi državi članici zahteva izpolnitev vseh pogojev, ki jih sporna nacionalna ureditev v državi članici določa za pridobitev dovoljenja za opravljanje dejavnosti v gradbenem sektorju, in tako izključi to, da se ustrezno upoštevajo enakovredne obveznosti, ki jih imajo ponudniki v državi članici, v kateri imajo sedež, in preverjanja, ki so jih organi zadnjenavedene države članice že opravili v zvezi s tem, ni izpolnila obveznosti iz člena 49 ES.

Omejitev člena 49 ES je mogoče utemeljiti samo, če splošni interes, ki ga nacionalna zakonodaja skuša zaščititi, ni varovan s predpisi, ki veljajo za ponudnika v državi članici sedeža.

(Glej točki 100 in 108 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Ribištvo – Ohranjanje morskih virov – Tehnični ukrepi za ohranitev – Ribolov v Sredozemlju – Uredba št. 1626/94

(Uredba Sveta št. 1626/94, člen 1(2) in (3))

Summary

Člen 1(2) in (3) Uredbe št. 1626/94 o nekaterih tehničnih ukrepih za ohranitev ribiških virov v Sredozemlju, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2550/2000, je treba razlagati tako, da začetek veljavnosti te uredbe ne vpliva na veljavnost dopolnilnega nacionalnega ukrepa – prepovedi, ki je bil sprejeta pred začetkom veljavnosti uredbe – in ne nasprotuje takemu ukrepu, pod pogojem, da je ta prepoved združljiva s skupno ribiško politiko, da ne presega okvirov, potrebnih za doseganje zastavljenega cilja, in da ne krši načela enakega obravnavanja.

(Glej točko 58 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Možnost držav članic uporabiti nižjo stopnjo za nekatere dobave blaga in opravljanje storitev

(Direktiva Sveta 2006/112, člena 96 in 98(2), in Priloga III, točka 15)

Summary

Država članica, ki uporablja nižjo stopnjo davka na dodano vrednost za storitve odvetnikov, odvetnikov pri Conseil d'État in pri Cour de cassation ter odvetnikov na prizivnem sodišču, za katere ti prejmejo celotno ali delno plačilo od države v okviru brezplačne pravne pomoči, ne izpolnjuje obveznosti iz členov 96 in 98(2) Direktive 2006/112 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.

Točka 15 Priloge III k Direktivi 2006/112, na katero napotuje člen 98(2) te direktive, namreč državam članicam ne dovoljuje uporabe nižje stopnje davka na dodano vrednost za vse storitve socialnega pomena, temveč le za tiste, ki jih opravljajo organizacije, ki ustrezajo dvojni zahtevi, da so same organizacije socialnega pomena in da delujejo na področju socialnega varstva. Iz tega izhaja, da država članica, zato da bi spoštovala besedilo navedene točke 15, ne sme uporabiti nižje stopnje davka na dodano vrednost za storitve, ki jih opravijo zasebni subjekti, ki opravljajo pridobitno dejavnost, samo na podlagi presoje narave teh storitev, ne da bi zlasti celovito upoštevala cilje, ki jih uresničujejo ti subjekti, in trajnost socialnega delovanja.

Ob upoštevanju vseh ciljev in neobstoja trajnosti morebitnega socialnega delovanja za poklicno kategorijo odvetnikov in odvetnikov na prizivnem sodišču na splošno ni mogoče šteti, da je socialnega pomena. Zato celo če so storitve, ki jih ti odvetniki in odvetniki na prizivnem sodišču opravljajo v okviru brezplačne pravne pomoči, socialnega pomena in jih je mogoče opredeliti kot „delovanje na področju socialnega varstva“, to ne zadošča za ugotovitev, da je mogoče navedene odvetnike in odvetnike na prizivnem sodišču opredeliti kot „organizacije socialnega pomena […], ki delujejo na področju socialnega varstva“ v smislu točke 15 Priloge III k Direktivi 2006/112.

(Glej točke 43, od 45 do 47 in 49 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Skupna carinska tarifa – Tarifna številka – Adapter, ki vsebuje pomnilniški čip in je namenjen vzpostavitvi povezave med avtomatsko napravo za programiranje in elektronsko komponento, ki jo je treba programirati

(Uredba Sveta št. 2658/87, Priloga I; Uredba Komisije št. 1810/2004)

Summary

Adapter, ki opravlja funkcijo električne povezave med programatorjem in moduli, ki jih je treba programirati, in funkcijo zapisovanja postopka programiranja, ki se lahko sproži naknadno, izpolnjuje pogoj iz opombe 5(B)(c) k poglavju 84 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1810/2004, in ga je treba uvrstiti pod tarifno številko 8471 te nomenklature kot „enoto“ stroja za avtomatsko obdelavo podatkov, ker je njegova glavna funkcija obdelava podatkov. Če te funkcije nima, je treba navedeni adapter uvrstiti pod tarifno številko 8473 navedene nomenklature kot „del“ ali „pribor“ stroja, če je ta del nujen za delovanje tega stroja ali pomeni del opreme, ki omogoča prilagoditev tega stroja za opravljanje posebnih opravil, ali napravo, ki zagotavlja opravljanje posebnega opravila v povezavi z glavno funkcijo tega stroja, kar pa ugotavlja predložitveno sodišče. Če tega adapterja ni mogoče uvrstiti pod zgoraj navedeni tarifni številki, je torej treba šteti, da gre za „aparat za povezavo z električnimi tokokrogi ali znotraj njih“ in da zato spada pod tarifno številko 8536 navedene kombinirane nomenklature.

(Glej točke od 43 do 45 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Približevanje zakonodaj – Varstvo potrošnikov v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov – Direktiva 85/577

(Direktiva Sveta 85/577, člena 1(1), druga alinea, in 2)

2. Približevanje zakonodaj – Varstvo potrošnikov v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov – Direktiva 85/577

(Direktiva Sveta 85/577, člen 5(2))

Summary

1. Direktiva 85/577 za varstvo potrošnika v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov se uporablja za pogodbo, sklenjeno med trgovcem in potrošnikom ob obisku prodajalca na potrošnikovem domu, za katerega zadnji ni izrecno izrazil želje, pri čemer se ta pogodba nanaša na pristop tega potrošnika k zaprtemu nepremičninskemu skladu, ki je ustanovljen kot osebna družba, če je namen takega pristopa predvsem finančna naložba, in ne članstvo v tej družbi.

(Glej točki 28 in 34 ter točko 1 izreka.)

2. Člen 5(2) Direktive 85/577 za varstvo potrošnika v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov ne nasprotuje nacionalnemu pravilu, na podlagi katerega lahko potrošnik v primeru preklica pristopa k zaprtemu nepremičninskemu skladu, ki je ustanovljen kot osebna družba in h kateremu je pristopil ob obisku prodajalca na njegovem domu, za katerega ni izrecno izrazil želje, od te družbe zahteva nadomestilo, ki se izračuna na podlagi vrednosti njegovega deleža na dan njegovega izstopa iz tega sklada, in tako morebiti dobi vrnjen znesek, ki je manjši od njegovega vložka, ali pa mora poplačati del izgub tega sklada.

Čeprav ni nobenega dvoma, da je namen Direktive varstvo potrošnikov, pa to ne pomeni, da je to varstvo absolutno. Tako je iz splošne sistematike in besedila več določb te direktive razvidno, da veljajo za to varstvo določene omejitve. Glede posledic, natančneje, ki izvirajo iz izvajanja pravice do odstopa, je treba ugotoviti, da je posledica obvestila o odstopu tako za potrošnika kot za prodajalca ponovna vzpostavitev začetnega stanja. Vendar iz tega izhaja tudi, da nič v Direktivi ne izključuje možnosti, da ima potrošnik v nekaterih posebnih primerih obveznosti do prodajalca in mora, če je treba, nositi posledice zaradi uveljavljanja pravice do odstopa.

(Glej točke 44, 45 in 50 ter točko 2 izreka.)
Zadeva C-562/08

Müller Fleisch GmbH

proti

Land Baden-Württemberg

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht)

„Sistem spremljanja spongiformne encefalopatije pri govedu — Uredba (ES) št. 999/2001 — Govedo, starejše od 30 mesecev — Zakol v običajnih pogojih — Meso, namenjeno za prehrano ljudi — Obvezni presejalni test — Nacionalna ureditev — Obveznost testiranja — Razširitev — Govedo, starejše od 24 mesecev“

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. februarja 2010 I ‐ 1393

Povzetek sodbe

Kmetijstvo – Približevanje zakonodaj na področju zdravstvenega varstva – Zaščitni ukrepi glede transmisivnih spongiformnih encefalopatij

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 999/2001, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1248/2001, člen 6(1), in Priloga III, poglavje A, del I)

Člen 6(1) Uredbe št. 999/2001 o določitvi predpisov za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij in Priloga III, poglavje A, del I, k tej uredbi ne nasprotujeta nacionalnim predpisom, na podlagi katerih mora biti vse govedo, starejše od 24 mesecev, testirano na govejo spongiformno encefalopatijo (BSE).

V skladu z načelom sorazmernosti, ki spada med temeljna načela prava Unije, so taka presejalna testiranja namreč zakonita samo, kadar so primerna in potrebna za uresničitev legitimnih ciljev, pri tem pa je treba takrat, ko je mogoče izbirati med več primernimi ukrepi, uporabiti tistega, ki je najmanj omejujoč, povzročene neugodnosti pa ne smejo biti čezmerne glede na zastavljene cilje.

V zvezi s tem je uvedba testiranj za vse govedo, staro od 24 do 30 mesecev, ukrep, ki je sorazmeren za odkrivanje primerov BSE med živalmi te starostne skupine in s tem za uresničevanje neposrednega cilja navedene uredbe, ki je v skladu z njeno pravno podlago, členom 152(4)(b) ES, neposredno varovanje javnega zdravja ljudi. Poleg tega je v zvezi z nujnostjo tega ukrepa treba spomniti, da imajo države članice na tem področju diskrecijsko pravico. Dejstvo, da ena država članica sprejme manj stroge predpise kot druga, ne pomeni, da predpisi te druge države članice niso sorazmerni. Tudi dejstvo, da je zakonodajalec Skupnosti kot reakcijo na posamezne primere BSE pri živalih, starih 28 mesecev, predpisal testiranje za govedo, starejše od 24 mesecev, ki je manj obsežno kot tisto, ki ga je uvedla neka država članica, ne pomeni, da bi bilo tej državi članici preprečeno, da bi ga imela za nujno. Nazadnje, ne zdi se, da tak nacionalni ukrep presega ukrepe, ki so potrebni za doseganje cilja varovanja zdravja ljudi, kot izhaja iz Uredbe št. 999/2001.

(Glej točke 32, od 43 do 48 in izrek.)
Zadeva C-229/08

Colin Wolf

proti

Stadt Frankfurt am Main

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Frankfurt am Main)

„Direktiva 2000/78/ES — Člen 4(1) — Prepoved diskriminacije na podlagi starosti — Nacionalna določba, po kateri je najvišja starost za zaposlitev javnih uslužbencev v gasilski službi 30 let — Želeni cilj — Pojem ‚bistvena in odločilna zahteva za neki poklic‘“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca Y. Bota, predstavljeni 3. septembra 2009 I ‐ 3

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. januarja 2010 I ‐ 18

Povzetek sodbe

Socialna politika – Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu – Direktiva 2000/78 – Prepoved diskriminacije na podlagi starosti

(Direktiva Sveta 2000/78, člena 2(2)(a) in 4(1))

Člen 4(1) Direktive 2000/78 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki kot zgornjo starostno mejo za zaposlitev v operativni poklicni gasilski enoti določa starost 30 let.

Čeprav namreč navedena nacionalna ureditev uvaja različno obravnavanje na podlagi starosti v smislu člena 2(2)(a) Direktive 2000/78, pa se zanjo lahko šteje, da ustreza cilju zagotovitve operativne usposobljenosti in dobrega delovanja poklicne gasilske službe, kar je legitimen cilj v smislu člena 4(1) Direktive, in da ne presega tistega, kar je potrebno za dosego tega cilja, ker se zelo velike fizične sposobnosti za opravljanje poklica gasilca v operativni poklicni gasilski enoti lahko štejejo za bistveno in odločilno zahtevo v smislu zadnje določbe in ker je potreba po popolni fizični pripravljenosti za opravljanje tega poklica povezana s starostjo članov te službe.

(Glej točke 29, od 39 do 41, 44, 46 in izrek.)