SL Uradni list Evropske unije C 336/8

Pritožba, ki jo je Industries Chimiques du Fluor (ICF) vložila 27. avgusta 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 18. junija 2013 v zadevi T-406/08, ICF proti Komisiji

(Zadeva C-467/13 P)

2013/C 336/18

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Industries Chimiques du Fluor (ICF) (zastopnika: P. Wytinck in D. Gillet, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga:

— naj sodbo Splošnega sodišča z dne 18. junija 2013, izdano v zadevi T-406/08, Industries Chimiques du Fluor (ICF) proti Evropski komisiji, razglasi za nično in naj, če meni, da ima vse potrebne elemente, da lahko samo dokončno odloči o zadevi, globo 1 700 000 EUR, ki je bila ICF naložena v izpodbijani odločbi, razglasi za nično ali vsaj zmanjša;

— podredno, naj sodbo Splošnega sodišča razglasi za nično in naj zadevo vrne Splošnemu sodišču v odločanje;

— naj Komisiji naloži plačilo vseh stroškov postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge.

S prvim pritožbenim razlogom uveljavlja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo ali vsaj napravilo dejansko netočnost pri ugotavljanju dejanskega stanja ali napako pri presoji tega dejanskega stanja s tem, da je presodilo, da dejstvo, da je Komisija izpodbijano odločbo utemeljila na dokumentih, ki niso bili omenjeni v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, ne pomeni kršitve pravice do obrambe iz člena 27 Uredbe št. 1/2003 (1).

Pritožnica poleg tega meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je presodilo, da to, da je Komisija zmanjšala število storilcev kršitve med obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah in sprejetjem izpodbijane odločbe, ni poseglo v interes pritožnice niti ni bilo v nasprotju z njeno pravico do obrambe, saj naj se Komisija ne bi mogla opredeliti o tem zmanjšanju pred sprejetjem izpodbijane odločbe.

Pritožnica z drugim pritožbenim razlogom Splošnemu sodišču očita, da je kršilo člen 23 Uredbe (ES) št. 1/2003. Splošno sodišče naj bi namreč napačno razlagalo točko 18 Smernic o načinu določanja glob s tem, da je izraz „skupna vrednost prodaje blaga ali storitev, povezane s kršitvijo“ razlagalo tako, da se nanaša na zgolj skupno vrednost prodaje podjetij, ki so sodelovala pri kršitvi, ne pa na skupno vrednost prodaje na tem trgu.

Pritožnica Splošnemu sodišču očita tudi, da je kršilo obveznost obrazložitve, saj ni ustrezno in zadostno odgovorilo na njene trditve, da se je Komisija pri določanju zneska globe oddaljila od svoje upravne prakse.

Pritožnica s tretjim pritožbenim razlogom navaja, da čas trajanja postopka pred Splošnim sodiščem pomenil nerazumen rok in je torej v nasprotju s členom 47 Listine o temeljnih pravicah, saj gre po njenem mnenju za enostavno zadevo z malo dokumenti. Zato pritožnica na podlagi sodne prakse iz zadeve Baustahlgewebe proti Komisiji (2) predlaga znižanje globe, ki ji je naložena.

Pritožnica Splošnemu sodišču nazadnje očita, da je kršilo člen 31 Uredbe (ES) št. 1/2003. Splošno sodišče naj namreč ne bi pravilno uporabilo svojega pooblastila za odločanje v sporu polne jurisdikcije s tem, da ni samo preučilo in ni utemeljilo, zakaj je globa, naložena v obravnavani zadevi, utemeljena. Pritožnica v zvezi s tem meni, da Splošno sodišče ni odgovorilo na različne argumente, ki jih je navedla v postopku pred njim.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe, (UL 2003, L 1, str. 1).

(2) Sodba z dne 17. decembra 1998, Baustahlgewebe proti Komisiji, C-185/95 P, Recueil, str. I-8417.