ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Ali je treba prepoved obdelave posebnih vrst osebnih podatkov, določeno v členu 9(1) Uredbe, glede na pogoje iz člena 9(2) Uredbe – vključno s pogojem iz točke (g) tega člena, da mora biti obdelava potrebna iz razlogov bistvenega javnega interesa na podlagi prava Unije ali prava države članice, ki je sorazmerno z zastavljenim ciljem, da mora spoštovati bistvo pravice do varstva podatkov in da mora zagotavljati ustrezne in posebne ukrepe za zaščito temeljnih pravic in interesov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki – ter glede na člena 7 in 8 Listine razlagati tako, da se z nacionalnim pravom ne sme zahtevati razkritja podatkov iz izjav o zasebnem interesu, s katerimi se lahko razkrijejo osebni podatki, vključno s podatki, ki omogočajo ugotovitev političnih stališč osebe, njenega članstva v sindikatu, njene spolne usmerjenosti in drugih osebnih podatkov, in se ne sme zahtevati njihova objava na spletnem mestu upravljavca, Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (glavna komisija za vprašanja etičnega ravnanja uradnih oseb), ki zagotavlja dostop do teh podatkov vsem posameznikom, ki imajo dostop do interneta?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) 22. maja 2020 – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Zadeva C-209/20)

(2020/C 262/19)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Renesola UK Ltd

Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je Izvedbena uredba Komisije št. 1357/2013/EU (1), ker poskuša določiti državo porekla solarnih modulov, proizvedenih iz materialov, ki prihajajo iz več držav, tako da pripiše poreklo državi, kjer so bile proizvedene solarne celice, v nasprotju z zahtevo iz člena 24 Uredbe Sveta št. 2913/92/EGS (2) (Carinski zakonik Skupnosti), in sicer da se blago, ki je bilo proizvedeno v dveh ali več državah, šteje za blago po poreklu iz tiste države, v kateri je bila, v za to opremljenem podjetju, opravljena zadnja bistvena, gospodarsko upravičena predelava ali obdelava, in katere izid je izdelava novega proizvoda ali predstavlja pomembno stopnjo proizvodnje, in je torej neveljavna?

2. Ali je člen 24 Carinskega zakonika Skupnosti, če je Uredba št. 1357/2013 neveljavna, treba razlagati tako, da sestavljanje solarnih modulov iz solarnih celic in drugih delov pomeni bistveno predelavo ali obdelavo?

(1) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1357/2013 z dne 17. decembra 2013 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2454/93 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL 2013, L 341, str. 47).

(2) Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL 1992, L 302, str. 1).
1.

Ali gre za odpoved leta v smislu členov 2(l) in 5(1) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1), če dejanski letalski prevoznik let, rezerviran v okviru paketnega potovanja, ki bi se moral v skladu z voznim redom začeti ob 10.20 (lokalni čas), prestavi na zgodnejši čas istega dne in sicer na 8.40 (lokalni čas)?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzgericht (Avstrija) 16. aprila 2020 – AZ/Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln

(Zadeva C-163/20)

(2020/C 247/11)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzgericht

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnica: AZ

Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Finanzamt Hollabrunn Korneuburg Tulln

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 18 in člen 45(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 7(1) in (2) Uredbe (EU) št. 492/2011 (1), člen 4, člen 5(b), člen 7 in člen 67 Uredbe (ES) št. 883/2004 (2) in člen 60(1), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 987/2009 (3) razlagati tako, da nasprotujejo uporabi nacionalne ureditve, ki določa, da je treba družinsko dajatev za otroka, ki dejansko ne prebiva stalno v državi članici, ki izplačuje te družinske dajatve, ampak dejansko prebiva v drugi državi članici Evropske unije, drugi pogodbenici Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru ali v Švici, na podlagi primerjalne ravni cen, ki jo je objavil Statistični urad Evropske unije, za zadevno državo prilagoditi glede na državo članico, ki izplačuje te družinske dajatve?

(1) Uredba (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (UL. 2011, L 141, str. 1).

(2) Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2004, L 166, str. 1).

(3) Uredba (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2009, L 284, str. 1).
—

razglasi ničnost sklepa Sveta (1) iz akta Coreperja z dne 5. februarja 2020, s katerim je bila podprta predložitev Mednarodni pomorski organizaciji (IMO) v zvezi z uvedbo smernic o življenjskem krogu za oceno emisij toplogrednih plinov od izvora do rezervoarja pri trajnostnih alternativnih gorivih, in sicer tako, da bi predsedstvo Sveta to predložitev IMO posredovalo v imenu držav članic in Komisije;
—

Ugotovi naj se, da Republika Poljska s tem, da je izvajala ureditev, ki predpisuje oprostitev trošarin na energente, ki jih uporabljajo energetsko intenzivni gospodarski subjekti, za katere velja sistem Unije za trgovanje s pravicami do emisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 17(1)(b) in člena 17(4) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (1);
3.

Če je odgovor nikalen, kar pomeni kumulacijo postopkov, ali člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki določa načeli zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni, če se ga razlaga ob upoštevanju pravic in svoboščin Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter s tem povezane sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice, ne zahteva, da mora biti ta kumulacija kazenskih postopkov in upravnih postopkov kazenske narave za isto materialno dejstvo (telefonska akviziterska prodaja) omejena na najresnejše primere in v tem primeru, da se merila resnosti predhodno opredelijo?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 13. februarja 2020 – K. M./Director of Public Prosecutions

(Zadeva C-77/20)

(2020/C 137/53)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: K. M.

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Director of Public Prosecutions

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je v okviru izvajanja skupne ribiške politike in določb člena 32 Uredbe Sveta (ES) št. 850/1998 (1) ter v okviru kazenskega pregona za uveljavitev navedenih določb določba nacionalnega prava, ki v primeru ugotovitve krivde na podlagi obtožnice poleg globe določa obvezno zaplembo vseh rib in vsega ribolovnega orodja na krovu plovila, na katere se nanaša kaznivo dejanje, združljiva z določbami Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 (2), zlasti z njenima členoma 89 in 90, ter z načelom sorazmernosti, ki izhaja iz pogodb Evropske unije in člena 49(3) Listine o temeljnih pravicah?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 850/98 z dne 30. marca 1998 za ohranjanje ribolovnih virov s tehničnimi ukrepi za varovanje nedoraslih morskih organizmov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 4, zvezek 3, str. 217).

(2) Uredba Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006 (UL 2009, L 343, str. 1).
1.

Ali je z načelom iz člena 6(1) Direktive (1), da nepošteni pogodbeni pogoji za potrošnike niso zavezujoči, v skladu pravna razlaga (in sicer, da vračilo zneskov, ki so bili na podlagi določila o stroških iz pogodbe o hipotekarnem posojilu, ki jo je sklenil potrošnik, neupravičeno plačani, ni posledica ugotovitve ničnosti, temveč ga je treba uveljavljati s samostojno tožbo, za katero velja prekluzivni rok), na podlagi katere lahko pride do tega, da je potrošnik dokončno zavezan z določilom o stroških, ker v primeru, če ta tožba zastara, ne more doseči vračila?
1.

Ali stavka letalskih pilotov, ki so zaposleni pri letalskem prevozniku in so potrebni za letenje, pomeni „izredne razmere“ v smislu člena 5(3) Uredbe št. 261/2004 (1), kadar se stavka ne izvaja v povezavi z ukrepom, za katerega se odloči ali ki ga napove letalski prevoznik, vendar je zanjo izdano obvestilo in jo organizacije delavcev začnejo zakonito izvajati kot sindikalni ukrep, katerega namen je letalskega prevoznika prisiliti k zvišanju plač, zagotavljanju koristi ali spremembi delovnih pogojev, da bi se izpolnile zahteve organizacij?
1.

Ali je treba člen 19(1) Pogodbe o Evropski uniji, člen 325(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 58 Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (1), člen 4 Direktive (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2017 o boju proti goljufijam, ki škodijo finančnim interesom Unije (2), [ki je bila] sprejeta na podlagi člena 83(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije [in ki je nadomestila Pogodbo] o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti z dne 26. julija 1995, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da bi organ zunaj sodstva, in sicer Curtea Constituțională a României (ustavno sodišče Romunije), sprejel odločbo, s katero bi odredil ponovno presojo korupcijskih zadev, o katerih je bilo odločeno v določenem obdobju in ki so sedaj v fazi pritožbe, in sicer zato, ker v okviru vrhovnega sodišča niso bile imenovane sestave senatov, specializiranih za tovrstne zadeve, čeprav priznava specializiranost posameznih sodnikov, ki so jih sestavljali?
1.

Ali gre pri odvzemu nezakonito pridobljenega premoženja za kazenskopravni ukrep v smislu Direktive 2014/42/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji ali za civilnopravni ukrep, če: (A) je cilj odvzema premoženja v skladu z nacionalnim zakonom splošna prevencija, torej preprečevanje možnosti za nezakonito pridobitev premoženja in za razpolaganje z njim, ne da bi bila pogoja za odvzem storitev kaznivega dejanja ali druge kršitve in neposredna ali posredna povezava med kršitvijo in pridobljenim premoženjem; (B) predmet odvzema ni posamezni del premoženja, ampak (I) celotno premoženje preverjane osebe, (II) premoženjske pravice tretjih (fizičnih in pravnih) oseb, ki jih je odplačno ali neodplačno pridobila preverjana oseba, in (III) premoženjske pravice pogodbenih partnerjev preverjane osebe in tretjih oseb; (C) je edini pogoj za odvzem uvedba neizpodbojne domneve o nezakonitosti celotnega premoženja, za katero ni bil ugotovljen zakonit izvor (ne da bi se predhodno opredelilo pojma „zakonit/nezakonit izvor“); (D) se, če preverjana oseba ne dokaže izvora pridobljenega premoženja, zakonitost pridobljenega premoženja za vse zadevne osebe (preverjano osebo, tretje osebe in njihove pogodbene partnerje v preteklosti) na novo ureja z učinkom za deset let nazaj, pri čemer ob pridobitvi konkretne premoženjske pravice ni bilo zakonske obveznosti takega dokazovanja?
(d)

Ali iz člena 33(1) in (2)(b) in (c) ter iz členov 35 in 38 Direktive o postopkih, z vidika člena 18 Listine izhaja, da je ponovni sprejem s strani tretje države kumulativna zahteva za uporabo razloga za nedopustnost, to je za sprejetje odločitve, ki temelji na takem razlogu, ali pa zadostuje, če se preveri obstoj te zahteve ob izvršitvi take odločitve?
1.

Ali iz prava Unije izhaja neposredno uporabljiva določba, ki davčnemu zavezancu, kateremu finančni urad v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, ni pravočasno vrnil dobroimetja davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: DDV), priznava pravico do zamudnih obresti, tako da to pravico lahko uveljavlja pri finančnem uradu oziroma pred upravnimi sodišči, čeprav nacionalna zakonodaja take določbe o obrestih ne določa? Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen:
Pritožba, ki jo je FV vložil 28. novembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 19. septembra 2019 v zadevi T-27/18 RENV, FV/Svet

(Zadeva C-875/19 P)

(2020/C 77/35)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnik: FV (zastopnik: É. Boigelot, avocat)

Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

Predloga

— Razveljavitev sodbe z dne 19. septembra 2019 (T-27/18 RENV), posledično pa naj se ugodi prvostopenjskim predlogom pritožnika ter ocenjevalno poročilo za leto 2013 razglasi za nično;

— Svetu naj se naloži plačilo stroškov na obeh stopnjah.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Z navedeno sodbo je bil zavrnjen predlog za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila za leto 2013. Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja, na eni strani, kršitev obveznosti nadzora in obveznosti utemeljitve ter izkrivljanje spisa, in na drugi strani, kršitev navodil za ocenjevanje, obveznosti obrazložitve in dolžnosti skrbnega ravnanja ter očitno napako v presoji.

Pritožnik meni, da Splošno sodišče s tem, ko je zahtevalo obstoj in predložitev zdravniških potrdil in s tem, ko je posledično izhajalo iz tega, da odsotnosti niso bile utemeljene in bi lahko veljavno pomenile element, ki se ga upošteva pri ocenjevanju, ni upoštevalo ocenjevalnih navodil. Poleg tega naj bi bila nezakonita odločitev, da se nujno samodejno upošteva odsotnosti in/ali prepozne prihode za negativno oceno pritožnika. Nazadnje naj Svet ne bi nikoli izpodbijal zdravstvene narave odsotnosti in odsotnosti ni grajal s sprejetjem upravnih ukrepov, in je naknadno potrdil zahteve za popravo zamud. Splošno sodišče naj bi si torej nasprotovalo in izkrivilo elemente spisa.

Poleg tega nekonstantna prisotnost na delovnem mestu po njegovem mnenju ipso facto ne pomeni neobstoj stalnega prizadevanja. Poleg tega ni bil v programu delovnega časa pritožnika shranjen noben individualiziran urnik. Dalje, splošni komentar, ki „odgovornost“ ocenjuje z izredno, je mogoče konkretizirati le z oceno „odlično“. Glede ocene „kakovost dela“, se utemeljitev presoje ne nanaša na dejansko raven storitev pritožnika. Nazadnje Splošno sodišče po mnenju pritožnika pri presoji „sposobnosti timskega dela“ in „medosebnih odnosov“ ni upoštevalo številnih elementov spisa. Pritožnik meni, da je Splošno sodišče izkrivilo elemente spisa, podalo napačno razlago in utemeljitev, kršilo ocenjevalna navodila in opustilo veljavno in korektno izvajanje svojega nadzora za ocenjevanje očitne napake pri presoji.

Pritožnik nazadnje trdi, da sta bila situacija slabega ravnanja na delovnem mestu in psihično nadlegovanje, ki naj bi ga utrpel, spregledani v izpodbijani sodbi. Splošno sodišče naj bi prav tako kršilo dolžnost skrbnega ravnanja s tem, ko ni upoštevalo interesa pritožnika in s tem, ko se je oprlo zgolj na domnevne interese službe.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Brně (Češka republika) 4. decembra 2019 – Tesco Stores ČR a.s./Ministerstvo zemědělství

(Zadeva C-881/19)

(2020/C 68/36)

Jezik postopka: češčina

Predložitveno sodišče

Krajský soud v Brně

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Tesco Stores ČR a.s.

Tožena stranka: Ministerstvo zemědělství

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba pravilo iz točke 2(a), del E, Priloge VII k Uredbi (EU) št. 1169/2011 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o zagotavljanju informacij o živilih potrošnikom, spremembah uredb (ES) št. 1924/2006 in (ES) št. 1925/2006 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Komisije 87/250/EGS, Direktive Sveta 90/496/EGS, Direktive Komisije 1999/10/ES, Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Komisije 2002/67/ES in 2008/5/ES in Uredbe Komisije (ES) št. 608/2004razlagati tako, da se lahko v primeru, da gre za živilo, ki je namenjeno končnemu potrošniku v Češki republiki, sestavljena sestavina, navedena v točki 2(c), del A, Priloge I k Direktivi 2000/36/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2000 o izdelkih iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi, med sestavinami proizvoda navede brez natančne navedbe njene sestave samo v primeru, da je ta sestavljena sestavina navedena popolnoma v skladu s češko različico Priloge I k Direktivi 2000/36/ES?

(1) UL L 2011, L 304, str. 18.

(2) UL L 2000, L 197, str. 19.
1.

Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, člen 2, člen 4(3) in člen 6(3) Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da se za neodvisnega sodnika v smislu prava Unije ne šteje oseba, ki je bila v sodniško funkcijo imenovana ob grobi kršitvi pravil prava države članice o imenovanju sodnikov, pri kateri gre zlasti za to, da je bila ta oseba v sodniško funkcijo imenovana na podlagi predloga organa, katerega neodvisnost od izvršilne in zakonodajne veje oblasti ter nepristranskost nista zagotovljeni, ob sistemski izključitvi sodnega nadzora nad zakonitostjo postopka za imenovanje, in to, da je bila ta oseba v sodniško funkcijo imenovana, čeprav je bilo zoper odločbo nacionalnega organa (Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet)), v kateri je zajet predlog za imenovanje te osebe v sodniško funkcijo, predhodno vloženo pravno sredstvo pri pristojnem nacionalnem sodišču (Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče)) in čeprav je bilo izvajanje te odločbe ustavljeno v skladu z nacionalnim pravom ter čeprav postopek pred pristojnim nacionalnim sodiščem (Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče)) ob vročitvi akta o imenovanju še ni bil končan? — in da zato sodišče, v katerega sestavi so osebe, imenovane v zgoraj opisanih okoliščinah, ni neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče v smislu prava Unije?
1.

Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, v povezavi s členom 2 Pogodbe o Evropski uniji in vrednoto pravne države, ki je v njem izražena, ter člen 6(1) in (2) v povezavi z uvodno izjavo 22 Direktive (EU) 2016/343 (1) Evropskega parlamenta in Sveta razlagati tako, da so zahteve učinkovitega sodnega varstva – vključno z zahtevo po neodvisnosti sodstva – in zahteve, ki izhajajo iz domneve nedolžnosti, kršene, če sodni postopek, kakršen je kazenski postopek, ki teče proti osebi, obdolženi storitve kaznivega dejanja iz člena 296(2) kodeks karny in drugih, poteka tako, da: — je v senatu sodišča sodnik (sodnik občinskega sodišča NI), ki je bil na mesto v tem sodišču z odločbo, ki jo je minister za pravosodje sprejel sam, delegiran iz sodišča, ki je po hierarhiji eno stopnjo nižje, pri čemer ni znano, po katerih merilih se je minister za pravosodje ravnal pri delegiranju tega sodnika, nacionalno pravo pa ne določa sodnega nadzora take odločbe in ministru za pravosodje omogoča, da sodnika v poljubnem trenutku odpokliče z mesta, na katero ga je delegiral?
C 45/25

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no41 de Madrid (Španija) 20. novembra 2019 – JL/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

(Zadeva C-841/19)

(2020/C 45/23)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Social no 41 de Madrid

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: JL

Tožena stranka: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 4(1) Direktive 79/7[/EGS] (1) in člen 2(1) Direktive 2006/54/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice […], kakršna je sporna ureditev iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero se znesek odgovornosti sklada FOGASA (3) do delavca, zaposlenega za krajši delovni čas, glede na njegovo plačno osnovo, ki je zaradi krajšega delovnega časa nižja, še enkrat zniža pri izračunu odgovornosti sklada FOGASA na podlagi člena 33 zakona o delovnih razmerjih zaradi ponovnega upoštevanja krajšega delovnega časa, glede na primerljivega delavca, zaposlenega za polni delovni čas, saj ta ureditev postavlja v slabši položaj zlasti delavke v primerjavi z delavci?

(1) Direktiva Sveta z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (79/7/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 215).

(2) Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (UL 2006, L 204, str. 23).

(3) Fondo de Garantía Salarial (plačni jamstveni sklad).
1.

Ali je treba določbe člena 9(1)(c) Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 (1) razlagati tako, da nasprotujejo temu, da države članice dovolijo uporabo sredstev, naprav in načinov ujetja ali ubitja, ki bi lahko, čeprav minimalno in zgolj začasno, vodili do dodatnega ujetja? Katera merila – ki se nanašajo zlasti na omejen delež ali obseg tega dodatnega ujetja, na dejstvo, da dovoljeni postopek lova načeloma ne povzroči smrti, in na obveznost, da se brez resnega poškodovanja osvobodijo slučajno ujeti primerki – je mogoče glede na okoliščine primera uporabiti, da bi se štelo, da je izpolnjeno merilo selektivnosti, določeno s temi določbami?
C 45/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Köln (Nemčija) 23. oktobra 2019 – The North of England P & I Association Ltd., hkrati kot pravna naslednica družbe Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern

(Zadeva C-786/19)

(2020/C 45/14)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Köln

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: The North of England P & I Association Ltd., hkrati kot pravna naslednica družbe Marine Shipping Mutual Insurance Company

Tožena stranka: Bundeszentralamt für Steuern

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 2(d), druga alinea, v povezavi s členom 25(1), prvi polstavek, Direktive 88/357/EGS (1) oziroma členom 46(2) Direktive 92/49/EGS (2) glede presoje države članice, v kateri je nevarnost, razlagati tako, da je to v primeru zavarovanja nevarnosti v zvezi s plovbo morskega plovila država, na ozemlju katere je morsko plovilo zaradi dokazovanja lastništva vpisano v uradni register, ali država, pod zastavo katere pluje to morsko plovilo?

(1) Druga Direktiva Sveta z dne 22. junija 1988 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja, ki opredeljuje določbe za učinkovito uresničevanje svobode opravljanja storitev in o spremembah Direktive 73/239/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 198).

(2) Direktiva Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 346).