ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Če je odgovor na drugo vprašanje za predhodno odločanje nikalen: Ali je treba člen 3(4)(b) Direktive 2001/23/ES razlagati tako, da so potrebni ukrepi, s katerimi se zavarujejo interesi delavcev v zvezi s priznanimi ali pričakovanimi pravicami do starostnih dajatev na podlagi dodatnega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni, sprejeti, če nacionalno pravo določa, da — se obveznost prihodnjega zagotavljanja starostne dajatve na podlagi dodatnega zavarovanja v podjetju ali na medpodjetniški ravni delavcem, ki jih zadeva prenos podjetja v primeru insolventnosti, načeloma prenese na pridobitelja, — pridobitelj za pričakovane pravice iz naslova poklicne pokojnine jamči v obsegu, ki se nanaša na delovno dobo, ki je bila v tem podjetju dopolnjena po uvedbi postopka zaradi insolventnosti, — na podlagi nacionalnega prava določeno združenje za jamstvo poklicnega pokojninskega zavarovanja v tem primeru ne jamči za tisti del prihodnjih pravic do pokojninskih prejemkov, ki so bile pridobljene pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti, in — lahko delavec prihodnje pravice do pokojninskih prejemkov, ki so bile pridobljene pred uvedbo postopka zaradi insolventnosti, uveljavlja v okviru postopka zaradi insolventnosti odsvojitelja?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 20. decembra 2018 – AAS BALTA/UAB GRIFS AG

(Zadeva C-803/18)

(2019/C 82/16)

Jezik postopka: litovščina

Predložitveno sodišče

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Stranki v postopku v glavni stvari

Kasacijska pritožnica (tožena stranka na prvi stopnji): AAS BALTA

Nasprotna stranka v kasacijskem postopku (tožeča stranka na prvi stopnji): UAB GRIFS AG

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člena 15(5) in 16(5) Uredbe (EU) št. 1215/2012 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da je mogoče v zavarovalnem primeru velike nevarnosti uveljavljati dogovor, s katerim je določena pristojnost, vsebovana v zavarovalni pogodbi, sklenjeni med zavarovalcem in zavarovalnico, proti osebi, zavarovani s to pogodbo, ki ni izrecno privolila v navedeno določbo in ki ima običajno prebivališče ali sedež v državi članici, ki ni država članica zavarovalca in zavarovalnice?

(1) Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 2012, str. 1).
2.

Če je odgovor pritrdilen, ali opredelitev družinskega člana, ki se uporablja v skladu s členom 1(i) Uredbe št. 883/2004 (2), nasprotuje širši opredelitvi družinskega člana iz člena 2, točka 2, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES (3), čeprav ta izključuje vsakršno avtonomijo države članice pri opredelitvi družinskega člana v nasprotju z Uredbo o koordinaciji in podredno izključuje vsak pojem prevzema skrbništva. Ali mora torej prevladati opredelitev družinskega člana v smislu člena 1(i) Uredbe št. 883/2004 glede na njeno posebnost v okviru koordinacije sistemov socialnega varstva in zlasti ali država članica ohrani pristojnost za opredelitev družinskih članov, v zvezi s katerimi nastane pravica do družinske dajatve?
1.

ugotovi, da Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES (1), in iz Direktive 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES (2), v delu, v katerem ni pravilno prenesla — člena 2, številka 21, Direktive 2009/72/ES, in člena 2, številka 20, Direktive 2009/73/ES; — člena 19(3) v povezavi s členom 19(8) Direktive 2009/72/ES in 2009/73/ES; — člena 19(5) Direktive 2009/72/ES in 2009/73/ES; — člena 37(1)(a) in (6)(a) in (b) Direktive 2009/72/ES, in člena 41(1)(a) in (6)(a) in (b) Direktive 2009/73/ES;
2.

Natančneje, ali je podlaga za zavrnitev lahko ugotovitev, da stranki, ki prebiva v državi članici izvršiteljici, kljub temu, da so bili v državi članici izdajateljici spoštovani postopki, ki se v njej uporabljajo za vročitev odločbe iz člena 1(a)(ii) in (iii) Okvirnega sklepa Sveta 2005/214/PNZ, in roki, določeni za izpodbijanje take odločbe, v fazi postopka pred predložitvijo zadeve v razsojanje sodišču ni bila zagotovljena dejanska in učinkovita možnost uveljavljanja varstva svojih pravic, ker rok za ustrezen odziv na obvestilo o naložitvi kazni ni bil dovolj dolg?
1)

Ali je treba člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 9(1) Direktive Sveta 2000/78/ES (1) z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu […] razlagati tako, da mora v primeru, v katerem se pri sodišču države članice, ki odloča na zadnji stopnji, vložita pravno sredstvo (tožba), ki temelji na očitku, da je bilo v razmerju do sodnika tega sodišča kršeno načelo prepovedi diskriminacije na podlagi starosti, in predlog za odreditev zavarovanja uveljavljanega zahtevka, to sodišče – za to, da bi z izdajo začasne odredbe, določene v nacionalnem pravu, zagotovilo varstvo pravic, ki izhajajo iz prava Unije – zavrniti uporabo nacionalnih določb, v skladu s katerimi je za odločanje v zadevi, v kateri je bilo vloženo pravno sredstvo, pristojna organizacijska enota tega sodišča, ki zaradi neimenovanja sodnikov, ki naj bi v njej odločali, ne deluje?
1.

Ali določbe Direktive Sveta 93/13/EGS o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1), zlasti dvanajsta, enaindvajseta in triindvajseta uvodna izjava, člen 2(b), člen 6(1), člen 7(2) in člen 8, v skladu z načelom procesne avtonomije v povezavi z načeloma enakovrednosti in učinkovitosti, dopuščajo sklop pravnih instrumentov, ki ga sestavljata redna tožba, za katero ni zastaralnega roka in katere namen je ugotovitev nepoštenosti nekaterih pogojev v potrošniških pogodbah, in redna tožba, ki je osebne in premoženjske narave ter za katero velja zastaralni rok, s katero se uresničuje cilj Direktive, da se odpravijo učinki vseh obveznosti, ki izhajajo iz in se izvršujejo na podlagi pogoja, za katerega je bilo ugotovljeno, da je nepošten za potrošnika?
1.

Ali je treba pojem drugačna uporaba v smislu sodbe Sodišča z dne 19. julija 2012 v zadevi NEURIM, C-130/11, razlagati ozko, in sicer: — da mora biti omejen samo na primer uporabe v humani medicini po uporabi v veterinarski medicini; — ali da se mora nanašati na indikacijo, ki spada na novo terapevtsko področje – v smislu novega medicinskega zdravila – v primerjavi s prejšnjim dovoljenjem za promet, ali zdravilo, v katerem zdravilna učinkovina deluje drugače kot v zdravilu, za katero je bilo izdano prvo dovoljenje za promet; — ali, splošneje, da se mora glede na cilje Uredbe (ES) št. 469/2009 (1), katere namen je vzpostaviti uravnotežen sistem, v katerem se upoštevajo vsi zadevni interesi, vključno z interesi javnega zdravja, presojati glede na merila, strožja od meril, na katerih temelji presoja možnosti patentiranja izuma; ali pa ga je nasprotno treba razlagati široko, in sicer da vključuje ne samo drugačne terapevtske indikacije in bolezni, ampak tudi drugačne formulacije, odmerjanja in/ali načine dajanja?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de Instrucción de Badalona (Španija) 22. oktobra 2018 – kazenski postopek zoper VW

(Zadeva C-659/18)

(2019/C 35/11)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de Instrucción de Badalona

Stranka v postopku v glavni stvari

VW

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in zlasti člen 3(2) Direktive 2013/48/EU (1) razlagati tako, da je mogoče pravico do dostopa do odvetnika upravičeno odložiti, če se osumljeni ali obdolženi ne odzove na prvi poziv sodišča in se izda nacionalni, evropski ali mednarodni nalog za prijetje, dostop do odvetnika in njegova udeležba v postopku pa se odložita, dokler se ta nalog ne izvrši in policijske sile osumljenca privedejo pred sodišče?

(1) Direktiva 2013/48/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku in v postopkih na podlagi evropskega naloga za prijetje ter pravici do obvestitve tretje osebe ob odvzemu prostosti in do komunikacije s tretjimi osebami in konzularnimi organi med odvzemom prostosti (UL L 294, str. 1).
2.

Ali navedena načela nasprotujejo zakonodaji, kot je člen 23(1)(b) in (6) zakonika o DDV, ki se razlaga tako, da davčni zavezanec, ki se je odločil za metodo koeficienta in/ali za merilo porazdelitve pri izračunu pravice do odbitka davka, ki je bil plačan za blago in storitve, ki so predmet mešane uporabe, in ki je v skladu z odstavkom 6 tega člena izvedel popravek na podlagi dokončnih vrednosti za leto, na katero se odbitek nanaša, teh elementov ne more spremeniti retroaktivno, tako da bi ponovno izračunal prvotni odbitek, ki je že bil popravljen v skladu s to določbo, po retroaktivnem obračunu DDV v zvezi z dejavnostjo, ki jo je sprva štel za oproščeno?
C 4/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d'appel d'Aix-en-Provence (Francija) 23. oktobra 2018 – kazenski postopek proti B S in C A

(Zadeva C-663/18)

(2019/C 4/25)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour d'appel d'Aix-en-Provence

Stranke v postopku v glavni stvari

B S in C A

Drugi stranki: Ministère public, Conseil national de l’ordre des pharmaciens

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba uredbi 1307/2013 (1) in 1308/2013 (2) ter načelo prostega pretoka blaga razlagati tako, da določbe o odstopanju iz odloka z dne 22. avgusta 1990 s tem, da gojenje konoplje, njeno industrijsko rabo in trženje omejujejo na tkiva in semena, pomenijo omejitev, ki ni v skladu s pravom Unije?

(1) Uredba (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. december 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (UL 2013, L 347, str. 608).

(2) Uredba (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (UL 2013, L 347, str. 671).
1.

Ali je treba člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 razlagati tako, da se lahko dejanski letalski prevoznik sklicuje tudi na take izredne razmere, do katerih ni prišlo pri letu, za katerega je imel potnik rezervacijo, temveč je do njih prišlo istega dne pri – ne neposredno – predhodnem letu, opravljenem z letalom, s katerim naj bi se v okviru postopka kroženja letov izvedel let, ki ga je rezerviral potnik?
1.

Ali je treba člen 3(1a), četrti pododstavek, točka (iii), Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES (1), kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2013/50/EU Evropskega parlamenta in Sveta, razlagati tako, da je pogoj za dopustnost „strožjih zahtev“ za „imetnike delnic oziroma fizične ali pravne osebe“ ta, da „zakone in druge predpise“, v katerih so določene strožje zahteve za obveščanje o deležu, „nadzira“ organ, ki ga je imenovala država članica v skladu s členom 4 Direktive 2004/25/ES (2) […] o ponudbah za prevzem, in da ta nadzor obsega upoštevanje strožjih zahtev glede obveščanja o deležu v smislu Direktive 2004/109/ES?
Tožba, vložena 23. oktobra 2018 – Evropska komisija/Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

(Zadeva C-664/18)

(2018/C 445/16)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Norris-Usher, K. Petersen, agenta)

Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

Predlog tožeče stranke

— Ugotovi naj se, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna irska s tem, da je nadaljevalo s preseganjem letnih mejnih vrednosti NO2 v območjih UK0001 (Greater London Urban Area); UK0002 (West Midlands Urban Area); UK0003 (Greater Manchester Urban Area); UK 0004 (West Yorkshire Urban Area); UK 0013 (Teesside Urban Area); UK0014 (The Potteries); UK0018 (Kingston upon Hull); UK0019 (Southampton Urban Area); UK0024 (Glasgow Urban Area); UK0029 (Eastern); UK0031 (South East); UK0032 (East Midlands); UK0033 (North West & Merseyside); UK0034 (Yorkshire & Humberside); UK0035 (West Midlands) in UK0036 (North East), in urnih mejnih vrednosti za NO2 v območju UK0001 (Greater London Urban Area) od začetka veljavnosti teh mejnih vrednosti 1. januarja 2010 ni izpolnilo obveznosti iz člena 13 (1) Direktive 2008/50/ES (1) v povezavi z Prilogo XI k tej direktivi;

— ugotovi naj se, da Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska od 11. junija 2010 ni izpolnilo svojih obveznosti iz člena 23(1) Direktive 2008/50/ES v povezavi z prilogo XV k tej direktivi glede prej navedenih območij in zlasti obveznosti iz pododstavka 2 člena 23(1), da so obdobja preseganja čim krajša;

— Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Od leta 2010 so bile letne mejne vrednosti za NO2 prekoračene v 16 območjih in aglomeracijah, urne mejne vrednosti pa so bile prekoračene v enem območju. Ta preseganja sama po sebi pomenijo kršitev člena 13(1) Direktive 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo v povezavi s prilogo XI te direktive.

Kljub tej vztrajni kršitvi člena 13(1) Direktive 2008/50/ES v povezavi s prilogo XI k tej direktivi Združeno kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska ni sprejelo načrtov za kakovost zraka, ki bi predvideli ustrezne ukrepe, tako da bo lahko obdobje preseganja čim krajše. Nezadostnost ukrepov, ki jih je predvidelo Združeno kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska, dokazuje trajanje obdobja, v katerem so bile presežene mejne vrednosti, velikost preseganja in trend glede izpolnjevanja zahtev ter natančna analiza vsakega od zadevnih načrtov za kakovost zraka za 16 območij in aglomeracij, ki so predmet te tožbe.

(1) Direktiva 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (UL 2008, L 152, str. 1).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts Hamburg (Nemčija) 31. avgusta 2018 – Eurowings GmbH/JJ in KI

(Zadeva C-557/18)

(2018/C 436/30)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Hamburg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Eurowings GmbH

Toženi stranki: JJ, KI

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali se za izračun pravice do odškodnine na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) upošteva celotni let tudi, če je potnik zaradi zamude/odpovedi šele vmesnega leta za zvezo prispel v končni namembni kraj z zamudo tri ure ali več, pri čemer je bil prvi let točen, sta oba leta opravila različna letalska prevoznika in je rezervacijo potrdil organizator potovanja, ki je ta leta sestavil za svojo stranko?

(1) Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).
Pritožba, ki sta jo družbi ABB Ltd in ABB AB vložili 21. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-445/14, ABB Ltd in ABB AB/Evropska komisija

(Zadeva C-593/18 P)

(2018/C 436/38)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: ABB Ltd, ABB AB (zastopnika: I. Vandenborre, advocaat, S. Dionnet, avocat)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predloga

Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

— razveljavi sodbo ali sprejme druge potrebne ukrepe in

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, Komisija zadostila dokaznemu bremenu pri dokazovanju kršitve pritožnice, ki se je nanašala na vse podvodne električne kable in dodatno opremo z napetostjo od 110 kV do 220 kV. Splošno sodišče ni preverilo, ali je v sklepu (1) kršitev opredeljena z „zadostno mero natančnosti“ in v skladu z zahtevanim pravnim standardom. Splošno sodišče tudi ni pravilno uporabilo pogojev, ki se nanašajo na zadostno zavedanje, ki je potrebno, da bi bilo mogoče ugotoviti sodelovanje pritožnice pri kršitvi.

Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče pri tem, ko je potrdilo ugotovitev Komisije, da se je obdobje kršitve za pritožnico začelo s 1. aprilom 2000, ni uporabilo načela enakega obravnavanja in domneve nedolžnosti.

Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče je kršilo dolžnost obrazložitve pri presoji predloga pritožnice, ki se nanaša na neenako obravnavanje, pri čemer je napačno ugotovilo, da je pritožnica na tako razlikovanje pristala v upravnem postopku, in ta pristanek upoštevalo pri svoji presoji.

(1) Sklep Komisije z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39610 – Električni kabli) (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 2139 final) (UL 2014, C 319, str. 10).
—

v skladu s členom 61, prvi odstavek, drugi stavek, svojega Poslovnika dokončno odloči, tako da: — za ničen razglasi člen 2(o) Sklepa Komisije (1) z dne 2. aprila 2014, s katerim je družbi Fujikura Ltd naložena globa 8 152 000 EUR.; in — zmanjša to globo za 44 % na 4 565 120 EUR;
5.

(Če je treba četrto vprašanje obravnavati in nanj odgovoriti pritrdilno:) Ali je treba člen 15(1) Direktive 90/619/EGS oziroma člen 35(1) Direktive 2002/83/ES oziroma člen 186(1) Direktive 2009/138/ES razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero se lahko v primeru uveljavljanja pravice do odstopa pravica do pavšalnega obrestovanja vrnjenih premij zaradi zastaranja omeji na obdobje zadnjih treh let pred vložitvijo tožbe?
1.

Ali je treba obveznost splošne in neselektivne hrambe, ki je dobaviteljem naložena ob upoštevanju določb člena 15(1) Direktive z dne 12. julija 2002 (1), v okoliščinah hudega in trajnega ogrožanja nacionalne varnosti ter zlasti teroristične groženje razlagati kot poseg, ki je upravičen na podlagi pravice do varnosti, določene v členu 6 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in zahtev nacionalne varnosti, za katere v skladu s členom 4 Pogodbe o Evropski uniji ostajajo odgovorne izključno države članice?
1.

Ali pristojnost na podlagi tihe privolitve, določena in urejena v členu 26 Uredbe (EU) št. 1215/2012 (1), v vseh pogledih zahteva avtonomno in skupno razlago za vse države članice in je torej ni mogoče pogojevati z omejitvami, ki so določene v predpisih držav članic o nacionalni sodni pristojnosti?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 30. julija 2018 – COPEBI SCA/Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(Zadeva C-505/18)

(2018/C 364/06)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: COPEBI SCA

Tožena stranka: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Druga stranka: Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba Odločbo Evropske komisije 2009/402/ES z dne 28. januarja 2009 o „načrtih ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih“ v sektorju sadja in zelenjave, ki jih je izvedla Francija (C 29/05 (ex NN 57/05)) (1), razlagati tako, da zajema pomoči, ki jih je Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulture (nacionalni panožni urad za sadje, zelenjavo in vrtnarstvo; v nadaljevanju: ONIFLHOR) izplačal odboru Comité économique agricole du bigarreau d’industrie (kmetijsko-ekonomski odbor za češnje sorte bigarreau, namenjene za industrijsko predelavo; v nadaljevanju: CEBI) in so jih pridelovalcem češenj sorte bigarreau, namenjenih za industrijsko predelavo, dodelile skupine proizvajalcev, ki so člani tega odbora, čeprav odbora CEBI ni med osmimi kmetijsko-gospodarskimi odbori, navedenimi v točki 15 obrazložitve Odločbe, zadevne pomoči pa so bile v nasprotju z mehanizmom financiranja, opisanim v točkah od 24 do 28 obrazložitve te odločbe, financirane samo iz subvencij odbora ONIFLHOR, ne pa tudi iz prostovoljnih prispevkov proizvajalcev, imenovanih sektorski prispevki?

(1) UL L 127, str. 11.
1.

Ali je s pravom Unije združljiva ureditev iz 22/2010. (III.16.) FVM rendelet (uredba ministra za kmetijstvo in razvoj podeželja št. 22/2010 z dne 10. marca 2010), 34/2010. (IV.9.) FVM rendelet (uredba ministra za kmetijstvo in razvoj podeželja št. 34/2010 z dne 9. aprila 2010), 25/2011. (IV.7.) VM rendelet (uredba ministra za razvoj podeželja št. 25/2011 z dne 7. aprila 2011) in 22/2011. (III.25.) VM rendelet (uredba ministra za razvoj podeželja št. 22/2011 z dne 25. marca 20111), v skladu s katero se kmetov zahtevek za pomoč zavrne zgolj na podlagi sklopa meril glede t.i. „upravičenega uporabnika zemljišč“ iz nacionalnega prava in zaradi neobstoja t.i. „lista o uporabi zemljišč“, ki je določen v okviru teh meril, če pridelovalec Unije sicer izpolnjuje druga merila glede zahtevka za plačila oziroma lahko dokaže, da so mu bile površine, glede katerih zahteva pomoč, na razpolago, se pravi je upravljal z njimi in jih je izkoriščal?
5.

Če odgovor na prvo in drugo vprašanje pomeni, da je treba člen 16(6) Uredbe o električni energiji uporabljati za podjetje, ki upravlja le povezovalni daljnovod, ter če odgovor na tretje in četrto vprašanje pomeni, da podjetje ne sme uporabiti prihodkov od dodeljevanja povezave bodisi za upravljanje in vzdrževanje bodisi za ustvarjanje donosa ali da lahko podjetje uporabi prihodke za upravljanje in vzdrževanje, ne pa tudi za ustvarjanje dobička, ali je uporaba člena 16(6) Uredbe o električni energiji za podjetje, ki upravlja le povezovalni daljnovod, v nasprotju z načelom prava Unije o sorazmernosti ali s katerim koli drugim veljavnim načelom?
1.

Ali obravnavani postopek odreditve zdravstvenih prisilnih ukrepov, ki so vrsta državne prisile v razmerju do oseb, ki so po ugotovitvah državnega tožilstva storile družbeno nevarno dejanje, spada na področje uporabe Direktive 2012/13/EU (1) o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku in Direktive 2013/48/EU (2) o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Gerechtshof’s-Hertogenbosch (Nizozemska) 26. junija 2018 – IO/Inspecteur van de belastingdienst

(Zadeva C-420/18)

(2018/C 319/16)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Gerechtshof ’s Hertogenbosch

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: IO

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Inspecteur van de belastingdienst

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali član nadzornega sveta fundacije, ki je glede pogojev dela in plačila do tega sveta v podrejenem položaju, sicer pa do nadzornega sveta ali fundacije ni v podrejenem položaju, svojo ekonomsko dejavnost v smislu člena 9 in člena 10 Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost opravlja neodvisno?

(1) UL 2006, L 347, str. 1.