ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Zadeva T-229/02

Kurdistan Workers' Party (PKK) in Kurdistan National Congress (KNK)

proti

Svetu Evropske unije

„Ničnostna tožba — Posebni omejevalni ukrepi za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu — Procesna sposobnost — Procesno upravičenje — Združenje — Dopustnost“

Sklep Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 15. februarja 2005 II-542

Povzetek sodbe

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo – Sklep, ki se nanaša na sprejetje omejevalnih ukrepov v okviru boja proti terorizmu – Skupine in subjekti, ki jih ta ukrep zadeva – Dopustnost – Presoja od primera do primera

Pravila o dopustnosti ničnostne tožbe je treba glede oseb in subjektov, za katere se uporabljajo omejevalni ukrepi zaradi boja proti terorizmu, pojmovati glede na okoliščine primera. V primeru teh skupin ali subjektov je namreč mogoče, da pravno ne obstajajo ali da niso bili sposobni spoštovati pravnih pravil, ki se običajno uporabljajo za pravne osebe. Pretirani formalizem bi torej v določenih primerih onemogočil vsakršno možnost uveljavljati ničnost, čeprav so za te skupine in te subjekte veljali omejevalni ukrepi Skupnosti. (Glej točko 28.)

Namen načela dobrega vodenja sodnih postopkov zahteva, da tožeči stranki, seznanjeni v postopku z aktom, ki ima isti predmet kot izpodbijani akt in tega nadomešča, ni treba vložiti nove tožbe, ampak lahko razširi ali prilagodi svoj prvotni predlog tako, da zajema tudi novi akt. Vendar se glede na ustaljeno sodno prakso nedopustnost tožbe presoja ob njeni vložitvi. Tako pogoji dopustnosti tožbe, razen pogoja, ki se nanaša na obstoj pravnega interesa, tudi v primeru prilagoditve predlogov tožeče stranke ob sprejemu novih aktov med postopkom s tako prilagoditvijo ne bi bili prizadeti. Glede dopustnosti tožbe tožeči stranki ni treba nuditi možnosti, da prilagodi svoje predloge, upoštevajoč sprejem novega akta. (Glej točki 29 in 30.)

Za združenje, ustanovljeno za spodbujanje skupnih interesov določene skupine, ni mogoče šteti, da ga v smislu člena 230, četrti odstavek, ES posamično zadeva akt, ki zadeva splošne interese te kategorije, in posledično ni dopustno, da bi to združenje vložilo ničnostno tožbo, kadar tega ne morejo storiti njegovi člani posamezno. Ni dopustno, da bi nekdanje članstvo osebe v združenju slednjemu omogočilo, da se opira na morebitno ukrepanje te osebe. Dopustiti tako sklepanje bi namreč peljalo k temu, da bi bilo združenju na voljo neke vrste stalno procesno upravičenje in sicer kljub dejstvu, da to združenje ne more več zastopati interesov svojega bivšega člana. (Glej točki 45 in 49.)
Keywords

Summary



Keywords

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo – Odločba Komisije, s katero je ugotovila, da se nacionalni ukrep ne šteje za državno pomoč – Pravica konkurenčnega podjetja do vložitve tožbe – Pogoj – Znatna prizadetost njegovega položaja na trgu – Neobvezno sodelovanje prijaviteljev v postopku pred Komisijo

(Členi 87(1) ES, 88(2) ES in 230(4) ES)

Summary

Odločba Komisije, v kateri je ugotovljeno, da nacionalni ukrep ni državna pomoč v smislu člena 87(1) ES, sprejeta po izvedenem formalnem postopku preiskave iz člena 88(2) ES, posamično zadeva podjetja, ki so vložila prijavo, s katero je bil sprožen ta postopek, in so predložila stališča, ki so vplivala na potek postopka, če je ukrep, ki je predmet te odločbe, znatno prizadel njihov tržni položaj.

Podjetje, ki ni imelo dejavne vloge v upravnem postopku pred Komisijo, lahko izkaže, da ga odločba prav tako posamično zadeva, vendar mora v vsakem primeru izkazati, da ukrep, ki ga izpodbijana odločba dovoljuje, lahko znatno prizadene njegov položaj na zadevnem trgu. Zgolj okoliščina, da je navedena odločba lahko v določeni meri vplivala na konkurenčne odnose na upoštevnem trgu in da je bilo to podjetje v kakršnem koli konkurenčnem odnosu z upravičencem iz te odločbe, še ne pomeni, da gre za znatno prizadetost. Tako se podjetje ne more sklicevati le na konkurenčen odnos, ki ga ima s podjetjem, ki je upravičeno do zadevnega ukrepa, temveč mora poleg tega izkazati tudi to, koliko je prizadet njegov položaj na trgu.

(Glej točke 34, 36 in 37.)
Sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. decembra 2012 – Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-260/00)

„Ničnostna tožba — Državne pomoči — Zmanjšanje socialnih prispevkov za podjetja, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie — Odločba, s katero je shema pomoči razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in naložena zagotovitev vračila izplačanih pomoči — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena tožba“

1. Sodni postopek — Ugovor nedopustnosti — Sklep o pridržanju predloga za ločeno odločanje o ugovoru nedopustnosti za končno odločbo — Vsebinska zavrnitev tožbe brez odločanja o navedenem ugovoru — Polje proste presoje, ki ga ima Splošno sodišče (Poslovnik Splošnega sodišča, člena 111 in 114(4)) (Glej točke od 21 do 23.)

2. Pomoči, ki jih dodelijo države — Pojem — Priznanje ugodnosti upravičencem — Ukrepi za izravnavo morebitnega slabšega konkurenčnega položaja podjetij s sedežem v določeni regiji države članice — Vključitev (člen 87(1) in (3) ES) (Glej točki 31 in 32.)

3. Pomoči, ki jih dodelijo države — Preizkus, ki ga opravi Komisija — Splošni preizkus programa pomoči — Dopustnost (člena 87(1) ES in 88 ES) (Glej točko 39.)

4. Pomoči, ki jih dodelijo države — Odločba Komisije — Presoja zakonitosti glede na podatke, ki so na voljo ob sprejetju odločbe (Glej točko 40.)

5. Pomoči, ki jih dodelijo države — Škodovanje konkurenci — Vpliv na trgovino med državami članicami — Obseg dokaznega bremena, ki ga nosi Komisija (člen 88 ES) (Glej točki 44 in 45.)

6. Pomoči, ki jih dodelijo države — Prepoved — Odstopanja — Pomoči, ki jih je mogoče šteti za združljive s skupnim trgom — Pomoči za razvoj določenih regij — Izključitev pomoči za delovanje, razen v izjemnih primerih (člen 87(3)(c) ES) (Glej točki 50 in 51.)

7. Pomoči, ki jih dodelijo države — Načrtovanje pomoči — Izvedba pred sprejetjem dokončne odločbe s strani Komisije — Sklep Komisije o naložitvi vračila pomoči — Obveznost obrazložitve — Obseg (člen 88(3) ES) (Glej točko 55.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 glede ukrepov pomoči v korist podjetij, ki so na ozemlju Benetk in Chioggie, določenih v zakonih št. 30/1997 in št. 206/1995, s katerima so uvedena zmanjšanja socialnih prispevkov (UL 2000, L 150, str. 50).

Izrek

1. Ugovor nedopustnosti Evropske komisije se obravnava v okviru vsebinske obravnave.

2. Tožba se zavrne kot deloma očitno nedopustna in deloma očitno pravno neutemeljena.

3. Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca – Burano Soc. coop. rl, Cooperativa Coopesca – Organizzazione tra Produttori e Lavoratori della Pesca – Chioggia Soc. coop. rl, Cooperativa tra i Lavoratori della Piccola Pesca di Pellestrina Soc. coop. rl, Cooperativa Pescatori di San Pietro in Volta Soc. coop. rl, Murazzo – Piccola Società Cooperativa rl, RAM – Società Cooperativa fra Lavoratori della Pesca, Raccoglitori ed Allevatori di Molluschi, Confcooperative – Unione Provinciale di Venezia in Comitato „Venezia Vuole Vivere“ poleg svojih stroškov nosijo stroške Komisije.
55

V zvezi z različico izjave, v kateri so navedeni vzroki za pritožbo, ki je bila vložena 11. januarja 2021 (glej točko 34 zgoraj), je iz spisa razvidno, da je – kot trdi EUIPO in kot priznava tožeča stranka – bila tožeči stranki posredovana izjava, v kateri so navedeni vzroki za pritožbo, ki je bila vložena 30. novembra 2020, to je v roku, določenem v členu 68(1) Uredbe 2017/1001, in da je odbor za pritožbe v izpodbijani odločbi to izjavo upošteval.
9

Na drugem mestu, tožeča stranka je trdila, da je odstavek 18 zakona o spremembah v nasprotju z načelom enakega obravnavanja, ker je privedel do ugodnejših cen, s čimer so bili nekateri proizvajalci glede na druge proizvajalce, ki so v njihovih bistvenih elementih v podobnem položaju, ugodnejše obravnavani, ne da bi bilo to utemeljeno z objektivnimi razlogi. Po eni strani naj bi se ta diskriminacija kazala med posameznimi subjekti, ki spadajo na področje uporabe določb odstavka 18 zakona o spremembah, saj naj bi bili subjekti-lastniki obratov za proizvodnjo energije, ki so bili zgrajeni in so začeli obratovati ob različnem času, z različnimi naložbenimi stroški in stopnjami donosa (cena napetostnih elektrarn se je med letoma 2009 in 2014 močno znižala), upravičeni do enake ugodnejše cene za nakup električne energije. Po drugi strani naj bi se ta diskriminacija kazala glede lastnikov obratov za proizvodnjo energije, katerih zahtevki za pomoč so bili vloženi po začetku veljavnosti zakona o energiji iz obnovljivih virov, in glede drugih kategorij proizvajalcev energije iz obnovljivih virov, ki so prav tako prejeli pomoč pred začetkom veljavnosti zakona o energiji iz obnovljivih virov. Odstavek 18 zakona o spremembah naj bi tako kršil načelo enakega obravnavanja in načelo prepovedi diskriminacije, ki ju zagotavlja člen 20 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
47

Tožeča stranka z drugim tožbenim predlogom Splošnemu sodišču predlaga, naj zavrne registracijo prijavljene znamke, kar je treba razumeti kot predlog, naj Splošno sodišče sprejme odločbo, ki bi jo po mnenju tožeče stranke moral sprejeti EUIPO, in posledično kot predlog za spremembo na podlagi člena 72(3) Uredbe 2017/1001. V zvezi s tem, čeprav reformatorično pooblastilo, ki ga ima Splošno sodišče, temu ne daje možnosti, da presojo odbora za pritožbe nadomesti s svojo lastno presojo, še manj pa, da opravi presojo, do katere se navedeni odbor za pritožbe še ni opredelil, ga mora to sodišče uporabiti v položajih, v katerih lahko po tem, ko je opravilo nadzor presoje odbora za pritožbe, na podlagi ugotovljenih dejanskih in pravnih okoliščin sprejme odločitev, ki bi jo moral sprejeti odbor za pritožbe (sodba z dne 5. julija 2011, Edwin/UUNT, C‑263/09 P, EU:C:2011:452, točka 72).
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnima znamkama – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 28 do 30 in 45.)
6.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Absolutni razlogi za ničnost – Znamke brez razlikovalnega učinka – Figurativna znamka, ki prikazuje motiv šahovnice (Uredba Sveta št. 40/94, člena 7(1)(b) in (3) ter 51(1)) (Glej točke 50, 61, 71, 77, od 85 do 97, 109, 113, od 117 do 120, 128 in 140.)
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Besedna znamka TOGETHER. FORWARD. (Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 19 do 21.)
3.

Modeli Skupnosti – Razlogi za ničnost – Modeli, ki jih določa njihova tehnična funkcija – Upodobitev droga (Uredba Sveta št. 6/2002, člena 8(1) in 25(1)(b)) (Glej točke 32, 40, 41, 46 in od 53 do 55.)
2.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Razlogi za razveljavitev – Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke – Dokaz o uporabi – Resna in dejanska uporaba – Pojem – Merila presoje – Zahteva po konkretnih in objektivnih dokazih (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 2017/1001, člena 18(1) in 58(1)(a)) (Glej točke od 31 do 33 in od 35 do 37.)
2.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Presoja opisnosti znaka – Merila (Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 18 do 20 in 27.)
3.

Uradniki – Natečaj – Obveznost institucij Unije, da vsem kandidatom zagotovijo nemoten in zakonit potek preizkusov – Kršitev – Vpliv na zakonitost preizkusov – Pogoji – Dokazno breme (Glej točke od 29 do 33, od 42 do 44 in od 48 do 50.)
2.

Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Demokratični republiki Kongo – Zamrznitev sredstev – Pravica do obrambe – Obvestitev o obremenilnih elementih – Poznejši sklep, s katerim se je ime tožeče stranke ohranilo na seznamu oseb, na katere se nanašajo ti ukrepi – Sporočilo Sveta zadevni osebi o novih elementih, upoštevanih pri rednem pregledu omejevalnih ukrepov – Kršitev pravice do izjave – Neobstoj (Sklep Sveta 2010/788/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom (SZVP) 2020/2033, člena 7(2) in (3) in 9(2) ter Priloga II; Uredba Sveta št. 1183/2005, člen 9(3), in Uredba Sveta št. 2020/2021, Priloga) (Glej točke 57, 58, od 62 do 72 in 79.)
4.

Okolje – Onesnaževanje zraka – Znižanje emisij fluoriranih toplogrednih plinov – Uredba št. 517/2014 – Dodelitev kvot za dajanje fluoriranih ogljikovodikov na trg – Elektronska evidenca kvot, ki jo vodi Komisija – Presežek kvote, ugotovljen na podlagi podatkov iz elektronske evidence – Zadevna podjetja, ki so prijavila napake v elektronski evidenci – Zahtevek za popravek, podan v okviru izvršitve sodbe Splošnega sodišča – Podjetje, ki je vlagatelj zahtevka in ki ni predložilo zadostnih dokazov o okoliščinah in resničnosti prijavljene napake – Zavrnitev zahtevka za popravek – Dopustnost (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 517/2014, člen 25(2)) (Glej točke od 78 do 89 in od 92 do 96.)
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativni znamki POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976 in POLO CLUB (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 8(1)(b)) (Glej točke 41, 49, 55, 61, 66 in 72.)
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znaki, sestavljeni izključno iz oblike proizvoda, ki je potrebna za doseganje tehničnega učinka – Opredelitev bistvenih značilnosti tridimenzionalnega znaka – Razlikovalni učinek elementov znaka – Nevplivanje (Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 7(1)(e)(ii)) (Glej točke od 33 do 35, od 42 do 44 in 51.)
Sodba Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 6. aprila 2022 – Cilem Records International/EUIPO – KVZ Music (HALIX RECORDS)

(Zadeva T-118/21) ( 1 )

„Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Evropske unije HALIX RECORDS – Prejšnji nacionalni besedna in figurativna znamka HALIX RECORDS – Relativni razlog za zavrnitev – Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 8(4) Uredbe (EU) 2017/1001) – Pravilo 19(1) in (2) Uredbe (ES) št. 2868/95 (postal člen 7(1) in (2) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625“

1. Znamka Evropske unije – Postopkovne določbe – Postopek z ugovorom – Dejstva in dokazi, ki niso bili predloženi v utemeljitev ugovora v za to določenem roku – Upoštevanje – Dokaz o imetništvu prejšnje znamke, pridobljenem naknadno – Izključitev (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 76(2)) (Glej točki 43 in 44.)

2. Znamka Evropske unije – Pripombe tretjih oseb in ugovor – Preizkus ugovora – Nepredložitev dokaza o imetništvu prejšnje znamke – Obveznost urada obvestiti vložnika ugovora – Neobstoj (Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 19(1) in (2)) (Glej točko 52.)

3. Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika neregistrirane znamke ali drugega znaka, ki se uporablja v gospodarskem prometu – Pogoji (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(4)) (Glej točki 54 in 55.)

4. Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika neregistrirane znamke ali drugega znaka, ki se uporablja v gospodarskem prometu – Znak, na podlagi katerega ima njegov imetnik pravico prepovedati uporabo poznejše znamke – Dokazno breme (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 8(4) in 76(1); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 19(2)(d)) (Glej točki 56 in 61.)

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Cilem Records International UG nosi svoje stroške in stroške EUIPO.

3. KVZ Music Ltd nosi svoje stroške.

( 1 ) UL C 128, 12.4.2021.
1.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Absolutni razlogi za ničnost – Znamke brez razlikovalnega učinka – Pojem – Merila presoje (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člena 7(1)(b) in 59(1)(a)) (Glej točke od 21 do 23.)
5.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka FOR HONOR in besedna znamka HONOR (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 76, 109, 111 in 116.)
5.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Besedna znamka AION – Figurativna znamka ION in besedna znamka IONFARMA (Uredba 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 8(1)(b)) (Glej točke 34, 38, 39 in 44.)
1.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 22 do 26 in 56.)
1.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Absolutni razlogi za ničnost – Znamke brez razlikovalnega učinka – Pojem – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 7(1)(b) in 52(1)(a)) (Glej točke od 18 do 20.)
Tožeča stranka je nato predložila naslednja pojasnila v zvezi z odstopanji od prvotnega načrta projekta:

„5. Odstopanja od Prilog 1 in 2 (če obstajajo)

Prvotni načrt je bil izvesti klinično študijo faze I/II za preverjanje varnosti in učinkovitosti izdelka P‑TEV kot del ocene učinkovitosti in stranskih učinkov na Norveškem. Proizvodnjo v skladu z DPP naj bi osebje podjetja VeriGraft izvajalo v prostorih DPP univerzitetne bolnišnice Sahlgrenska.

Prilagoditi je bilo treba napovedi za klinični razvoj. V Litvi, državi članici [Unije], je bilo uvedeno klinično preskušanje faze I za preverjanje varnosti izdelka P‑TEV. Proizvodnja v skladu z DPP je bila organizirana s CMO v Litvi, ki upošteva VeriGraftov sistem upravljanja in je pod njegovim nadzorom.

Vzporedno se v Španiji pripravlja ločeno preskušanje faze II za dokazovanje učinkovitosti izdelka P‑TEV z uporabo vseevropske mreže, opisane v oddelku T 4.2. Preskušanja faze II se bodo začela, ko bodo na voljo zanesljivi in pozitivni podatki iz preskušanj faze I.

Podjetje VeriGraft bo še naprej pripravljalo etične in regulativne dokumente za preskušanja faze II v Španiji, medtem ko bodo potekala preskušanja faze I v Litvi.

Zaradi spremembe strukture programa kliničnega razvoja izdelka P‑TEV in lokacije prvih preskušanj je prišlo do zamud pri delovnih postopkih. Poleg tega so bili pred začetkom poskusov na ljudeh potrebni obsežnejši predklinični preskusi ter nova dokumentacija in regulativne vloge.

[…]

5.2.1 Nepredvideno podizvajanje (če obstaja)

Ko je bil ta projekt prvič zasnovan in je bila zanj vložena vloga, je bilo sprva predvideno, da bo izdelke izdelalo na Švedskem ali Norveškem lastno osebje podjetja VeriGraft. Za oddajo proizvodnje P‑TEV v skladu z načeli DPP podizvajalcem smo zato namenili le majhna proračunska sredstva. Kot je pojasnjeno drugje, tudi v tem poročilu, pa moramo spremeniti lokacijo preskušanja, ki jo je odobrila EASME. Ker je najboljša strategija za naš projekt izdelovanje kliničnih izdelkov čim bližje operacijskim sobam, smo že sklenili pogodbo z litovskim CRO (za preskušanja faze I) in španskim CRO (za preskušanja faze II). Zaradi tega smo v naše projektne načrte odslej vključili dva nova podizvajalca za proizvodnjo DPP, in sicer litovsko MSP Froceth in špansko regionalno neprofitno združenje IATA. Pomembno je poudariti, da bosta podjetje Froceth in združenje IATA za proizvodnjo uporabljala svoje osebje. Poleg tega smo se povezali z družbo Clinical Accelerator, ki ima sedež v Združenem kraljestvu, da bi nam pomagala pri usklajevanju študije faze I v Litvi. Ta CRO ima potrebne mrežo in izkušnje v litovskem zdravstvenem sektorju, ki nam bodo omogočile uspešen začetek teh zelo pomembnih preskušanj faze I.

Vse tri zgoraj navedene organizacije so majhni, specializirani evropski gospodarski subjekti. Izbrali smo jih, ker so po našem mnenju idealni partnerji za posebne naloge, ki jih bodo opravljali. Poleg tega smo se skrbno pogajali o ceni njihovih storitev in, kolikor nam je znano in kolikor smo raziskali, nismo mogli najti tako kakovostnih partnerjev, ki bi enako delo opravili po nižji ceni.“

[…]
53

Spomniti je treba, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso na področju javnih uslužbencev odgovornost Unije podana, če so izpolnjeni vsi pogoji, in sicer nezakonitost ravnanja, očitanega zadevni instituciji, resničnost škode ter obstoj vzročne zveze med očitanim ravnanjem in zatrjevano škodo (glej v tem smislu sodbi z dne 1. junija 1994, Komisija/Brazzelli Lualdi in drugi, C‑136/92 P, EU:C:1994:211, točka 42, in z dne 16. decembra 2010, Komisija/Petrilli, T‑143/09 P, EU:T:2010:531, točka 45 in navedena sodna praksa). Ti trije pogoji so kumulativni, kar pomeni, da če eden od njih ni izpolnjen, odgovornost Unije ne nastane (glej sodbo z dne 26. oktobra 2017, Paraskevaidis/Cedefop, T‑601/16, EU:T:2017:757, točka 78 in navedena sodna praksa).
95

Kot je bilo ugotovljeno v točki 91 zgoraj in kot priznava Svet, nikakor ni bilo ničesar, kar bi tožeči stranki preprečevalo, da v skladu s členom 32(3) Uredbe št. 36/12 vloži tako zahtevo ali predloži pripombe kadar koli, tudi po tem roku. V tem smislu je končni rok, ki ga je določil Svet v obvestilu, objavljenem v Uradnem listu z dne 18. februarja 2020 in navedenem zgoraj v točki 13, lahko le instrukcijski. Tak instrukcijski rok je koristen, da se zadevnim osebam in subjektom omogoči vložitev zahteve za ponovni pregled pred koncem faze ponovnega pregleda, ki je del internega postopka pred Svetom, s katerim te osebe in subjekti ne morejo biti seznanjeni, in preden Svet sprejme nove akte.
36

Po mnenju tožeče stranke je lahko pomoč, ki je bila predhodno dodeljena družbi Air France, koristila celotni skupini Air France-KLM. V teh okoliščinah Komisija ni mogla a priori izključiti take možnosti, ampak bi morala v skladu s sodno prakso upoštevati vse upoštevne elemente v zvezi s tem in kontekst, v katerega se je umeščal zadevni ukrep pomoči. V točki 19 izpodbijanega sklepa pa naj bi Komisija brez dokaza ali drugega pojasnila navedla le, da „hčerinska družba Air France skupine Air France-KLM ni upravičenec [zadevnega] ukrepa pomoči“. Vendar naj ne bi preverila in obrazložila, ali bi lahko pomoč, ki je bila predhodno dodeljena preostalemu delu skupine in zlasti družbi Air France, koristila tudi družbi KLM, katere računovodski izkazi se konsolidirajo skupaj z računovodskimi izkazi družbe Air France. V zvezi s tem tožeča stranka Komisiji očita, da se je omejila na navedbo, da naj bi nizozemski organi „potrdili“, da hčerinska družba Air France iz holdinške družbe Air France-KLM ni upravičenka zadevnega ukrepa pomoči, ne da bi pojasnila, kako naj bi se to zagotovilo izvajalo v praksi. Bistveno pa naj bi bilo, da se preučijo ti vidiki zadevnega ukrepa pomoči, da bi se preverila sorazmernost pomoči, in na primer, ali so bili spoštovani pogoji glede kumulacije in zgornje meje, določene v točki 25(d) in točki 27(d) začasnega okvira. Po mnenju tožeče stranke naj bi bile holdinška družba Air France-KLM in njeni hčerinski družbi del ene same gospodarske enote, ki naj bi na podlagi izpodbijanega sklepa skupaj s sklepom Air France prejela pomoč v skupnem znesku 10,4 milijarde EUR.