SL Uradni list Evropske unije C 313/47

Tožba, vložena 1. oktobra 2008 – TONO proti Komisiji

(Zadeva T-434/08)

(2008/C 313/85)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: TONO (Oslo, Norveška) (zastopnika: S. Teigum in A. Ringnes, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

Tožeča stranka Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti predlaga, naj:

— razglasi za ničnega člen 3 Odločbe Komisije COMP/C2/38.698 – CISAC;

— podredno, razglasi za ničnega člen 3 Odločbe Komisije COMP/C2/38.698 – CISAC v zvezi s kabelsko retransmisijo;

— Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s to tožbo zahteva delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3435 z dne 16. julija 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP (zadeva COMP/C2/38.698 – CISAC) ter zlasti njenega člena 3, ki določa, da so člani EGP v CISAC (1), v nasprotju s členoma 81 ES in 53 EGP, sodelovali pri usklajenem ravnanju, „s tem da so usklajevali ozemeljske razmejitve za vzajemna pooblastila za zastopanje, ki so si jih med seboj izdajali tako, da so licence omejili na domače ozemlje vsake kolektivne organizacije“. Podredno tožeča stranka zahteva, naj se za ničnega razglasi člen 3 izpodbijane odločbe v zvezi s kabelsko retransmisijo.

Tožeča stranka navaja, da je v izpodbijani odločbi napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačno uporabljeno pravo ter da so bila kršena njena postopkovna jamstva v zvezi s pravico do zaslišanja.

Glede domnevno napačno ugotovljenega dejanskega stanja tožeča stranka zatrjuje, da Komisija ni upoštevala sistema kolektivnega izdajanja licenc za avtorske pravice na glasbenih delih in s tem niti norveškega dejanskega okvira.

Glede domnevne napačne uporabe prava tožeča stranka navaja:

Prvič, da je v izpodbijani odločbi obličnostna napaka, zaradi katere bi morala biti odločba razglašena za nično. Tožeča stranka namreč trdi, da je bila kršena njena pravica do zaslišanja, saj končna odločba odstopa od obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah v osrednji točki v zvezi z opisom kršitve.

Drugič, tožeča stranka izpodbija to, da naj bi bile ozemeljske razmejitve vključene v vzajemne dogovore, v katerih je bila udeležena, zaradi usklajenega ravnanja med člani EGP v CISAC.

Tretjič, tožeča stranka navaja, da je Komisija zmotno ugotovila, da vzporedna ozemeljska razmejitev glede kabelske retransmisije omejuje konkurenco v nasprotju s členom 81(1) ES. Meni, da se domnevno usklajeno ravnanje v zvezi z ozemeljsko razmejitvijo nanaša na obliko konkurence, ki sama po sebi ni zaščitena s členom 81(1) ES. Poleg tega navaja, da je Komisija napačno ugotovila dejansko stanje, s tem ko je domnevala, da ima na Norveškem država izključno pravico do izdajanja večprogramskih licenc za pravice javnega predvajanja, ki zajemajo retransmisijo v kabelskih omrežjih. Dalje navaja, da domnevno usklajeno ravnanje, četudi naj bi omejevalo konkurenco, ni v nasprotju s členom 81(1) ES, ker je nujno in sorazmerno z zakonitim ciljem, ob upoštevanju konkretnih zahtev glede upravljanja izdajanja licenc, pravic predvajanja, revizije, nadzora in uveljavitve v zvezi s kabelsko retransmisijo.

Četrtič, tožeča stranka trdi, da so ozemeljske razmejitve njenih vzajemnih dogovorov izvzete iz člena 81(3) ES. V zvezi s tem navaja, da so zgoraj omenjene razmejitve nujne za ohranitev učinkovitih načel „vse na enem mestu“ in norveškega razširjenega sistema izdajanja licenc, kar zagotavlja najmanjšo stopnjo uprave in obenem ščiti interese imetnikov pravic.

(1) Mednarodna konfederacija društev avtorjev in skladateljev.