Keywords

Summary



Keywords

1. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Odstopanja – Obseg

(člena 45 ES in 55 ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/18; Direktiva Sveta 92/50)

2. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Odstopanja – Dejavnosti, ki so povezane z izvajanjem javne oblasti

(člena 45 ES in 55 ES)

3. Približevanje zakonodaj – Postopki oddaje javnih naročil za storitve – Direktivi 92/50 in 2004/18 – Mešana naročila storitev prevoza in prevoza bolnikov

(člen 86(2) ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/18, člena 22 in 35(4) ter prilogi II A in II B; Direktiva Sveta 92/50, člena 10 in 16 ter prilogi I A in I B)

Summary

1. V skladu s členom 45, prvi odstavek, ES v povezavi s členom 55 ES se določbe o pravici do ustanavljanja in o svobodi opravljanja storitev ne razširijo na dejavnosti, ki so v tej državi članici povezane, čeprav občasno, z izvajanjem javne oblasti.

Take dejavnosti prav tako ne spadajo na področje uporabe direktiv, kot sta direktivi 92/50 in 2004/18, katerih namen je izvajanje določb Pogodbe o pravici do ustanavljanja in svobodi opravljanja storitev.

(Glej točki 73 in 74.)

2. Odstopanje, določeno s členoma 45 ES in 55 ES, mora biti omejeno na dejavnosti, ki same po sebi niso neposredno in posebno povezane z izvajanjem javne oblasti. To pa ni tako v primeru dejavnosti na področju storitev nujnega reševalnega prevoza in kvalificiranega prevoza bolnikov.

Prispevanje k varovanju javnega zdravja, h kateremu je lahko pozvan vsak posameznik predvsem tako, da pomaga osebi, ki je v položaju, ki ogroža njeno življenje ali zdravje, namreč ne zadostuje za to, da bi obstajala povezava z izvajanjem javne oblasti. Tudi pravice izvajalcev storitev prevoza bolnikov, da uporabijo naprave, kot sta modra luč ali sirena, in prednost v prometu, ki jim je priznana s prometnim zakonikom, in dejavnikov v zvezi s posebnimi organizacijskimi pristojnostmi na področju opravljenih storitev, v zvezi s pooblastilom zahtevati informacije od tretjih oseb ali posredovanjem drugih specializiranih služb ali celo v zvezi z udeležbo pri imenovanju uradnikov v povezavi z zadevnimi storitvami in s sodelovanjem z javnimi oblastmi in pripadniki poklicnih skupin, ki imajo uradna pooblastila, ni mogoče obravnavati tako, kot da odražajo dovolj kvalificirano izvrševanje uradnih pooblastil ali pooblastil s področja zunaj splošnega prava.

(Glej točke 78 in od 80 do 84.)

3. Država članica s tem, da v okviru oddaje naročil javnih storitev nujnega reševalnega prevoza in kvalificiranega prevoza bolnikov v skladu s submisijskim modelom, na podlagi katerega te storitve plačajo neposredno naročniki, ne objavi obvestila o izidu postopka oddaje naročil, ne izpolni obveznosti iz člena 10 Direktive 92/50 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev v povezavi s členom 16 te direktive ali, od 1. februarja 2006, člena 22 Direktive 2004/18 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev v povezavi s členom 35(4) te direktive.

Storitve nujnega reševalnega prevoza ali kvalificiranega prevoza bolnikov namreč spadajo hkrati v kategorijo 2 ali 3 Priloge I A k Direktivi 92/50 ali Priloge II A k Direktivi 2004/18 in v kategorijo 25 Priloge I B k Direktivi 92/50 ali Priloge II B k Direktivi 2004/18, tako da za naročila, katerih predmet so te storitve, veljata člen 10 Direktive 92/50 ali člen 22 Direktive 2004/18. Iz teh določb izhaja, da mora med drugim naročnik v primeru oddaje naročil javnih storitev prevoza bolnikov, pri katerih je vrednost storitev prevoza večja od vrednosti storitev zdravstva, za namene oddaje zadevnega naročila objaviti javni razpis na ravni Unije in zagotoviti objavo izidov dodelitve tega naročila. V primeru oddaje naročil javnih storitev prevoza bolnikov, pri katerih je vrednost storitev zdravstva večja od vrednosti storitev prevoza, pa mora naročnik zagotoviti objavo izidov dodelitve tega naročila.

Če ni mogoče izključiti, da v nobenem od naročil vrednost storitev prevoza ni večja od vrednosti storitev zdravstva, je treba omejiti ugotovitev neizpolnitve obveznosti iz direktiv 92/50 in 2004/18 na kršitev člena 10 Direktive 92/50 v povezavi s členom 16 te direktive ali, od 1. februarja 2006, člena 22 Direktive 2004/18 v povezavi s členom 35(4) te direktive, saj je navedene člene vsekakor mogoče uporabiti za naročila, ki se nanašajo hkrati na storitve prevoza in storitve zdravstva, ne glede na razmerje med zadevno vrednostjo teh storitev v okviru zadevnega naročila.

Neobjave izidov dodelitve naročila ni mogoče upravičiti s tem, da so storitve nujnega prevoza „storitve splošnega gospodarskega pomena“ v smislu člena 86(2) ES. Pomisleki, kot je potreba, da se na področju storitev prevoza bolnikov zagotovi navzkrižno subvencioniranje med donosnimi in manj donosnimi območji glede na gostoto prebivalstva ali bližino teh storitev, ne pojasnijo, zakaj naj bi bila obveznost zagotoviti objavo izidov dodelitve zadevnega naročila taka, da bi lahko preprečila izpolnitev te naloge splošnega gospodarskega pomena.

(Glej točke 92, 113, 114, 122, 125, od 127 do 129 in 131 ter izrek.)