ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 285/8

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. september 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Jörn Petersen proti Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Niederösterreich

(Zadeva C-228/07) (1)

(Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Členi 4(1)(b) in (g), 10(1) in 69 - Prosto gibanje oseb - Člena 39 ES in 42 ES - Zakonska ureditev pokojninskega in nezgodnega zavarovanja - Zavarovalnina zaradi zmanjšanja zmožnosti za delo ali invalidnost - Predplačilo, plačano brezposelnim prosilcem - Kvalifikacija prejemka kot „prejemka za brezposelnost“ ali kot „prejemka za invalidnost“ - Prebivališče kot pogoj)

(2008/C 285/12)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Jörn Petersen

Tožena stranka: Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Niederösterreich

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgerichtshof – Razlaga člena 39 ES in člena 4(1)(b) in (g) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2) – Opredelitev dajatve zavarovanja za primer brezposelnosti, katere izplačilo ni pogojeno s sposobnostjo ali voljo delati prosilca, in ki se do dokončne odločbe, vnaprej izplača samo brezposelnim osebam, ki so predhodno, zaradi zmanjšane delovne sposobnosti ali invalidnosti, zaprosile za dajatev zakonskega pokojninskega ali nezgodnega zavarovanja, kot dajatev za brezposelnost ali invalidska dajatev – Nacionalna ureditev, ki predvideva zamrznitev pravice do dajatve, če zadevna brezposelna oseba prebiva v drugi državi članici.

Izrek

1) Prejemek, kot je ta, ki je obravnavan v postopku v glavni stvari, je treba šteti kot „dajatev za brezposelnost [prejemek za brezposelnost]“ v smislu člena 4(1)(g) Uredbe št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kot je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996.

2) Člen 39 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica za dodelitev prejemka, kot je ta, ki je obravnavan v postopku v glavni stvari, ki ga je treba šteti kot „dajatev za brezposelnost [prejemek za brezposelnost]“ v smislu člena 4(1)(g) Uredbe št. 1408/71, določi pogoj, da imajo upravičenci prebivališče na nacionalnem ozemlju te države, če ne predloži nobenega elementa, ki bi lahko dokazal, da je ta pogoj objektivno utemeljen in sorazmeren.

(1) UL C 170, 21.7.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 183/3

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. junija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Nantes – Commission d'Indemnisation des Victimes d'infractions – Francija) – James Wood proti Fonds de Garantie des victimes des actes de Terrorisme et d'autres Infractions

(Zadeva C-164/07) (1)

(Člen 12 ES - Diskriminacija glede na državljanstvo - Odškodnina, ki jo izplačuje Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d'autres infractions - Izključitev)

(2008/C 183/05)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal de grande instance – Commission d'Indemnisation des Victimes d'infractions

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: James Wood

Tožena stranka: Fonds de Garantie des victimes des actes de Terrorisme et d'autres Infractions

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de grande instance – Commission d'Indemnisation des Victimes d'infractions – Razlaga člena [12] Pogodbe ES – Združljivost nacionalne zakonodaje, v skladu s katero državljan druge države članice Unije, ki zakonito prebiva v Franciji in je oče otroka s francoskim državljanstvom, ki je umrl zunaj nacionalnega ozemlja, zgolj zaradi državljanstva ni upravičen do odškodnine, ki naj bi jo izplačal Fonds de garantie, s splošnim načelom prepovedi diskriminacije.

Izrek

Pravo Skupnosti nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere državljani drugih držav članic, ki prebivajo in delajo na njenem ozemlju, zgolj zaradi njihovega državljanstva niso upravičeni do odškodnine za škodo zaradi kršitev osebne nedotakljivosti, ki so nastale s kaznivim dejanjem, ki ni bilo storjeno na ozemlju te države.

(1) UL C 129, 9.6.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 223/12

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. julija 2008 – Franco Campoli proti Komisiji Evropskih skupnosti in Svetu Evropske unije

(Zadeva C-71/07 P) (1)

(Pritožba - Uradniki - Osebni prejemki - Pokojnina - Uporaba korekcijskega koeficienta, izračunanega glede na povprečne življenjske stroške v državi prebivanja - Prehodna ureditev, določena z uredbo, s katero so bili spremenjeni Kadrovski predpisi za uradnike - Ugovor nezakonitosti)

(2008/C 223/18)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Franco Campoli (zastopniki: G. Vandersanden, L. Levi in S. Rodrigues, odvetniki)

Drugi stranki v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Joris in D. Martin, zastopnika), Svet Evropske unije (zastopnika: M. Arpio Santacruz in I. Šulce, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi razširjeni senat) z dne 29. novembra 2006 v zadevi Campoli proti Komisiji (T-135/05), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo kot delno nedopustno in delno neutemeljeno zahtevo za razglasitev ničnosti pokojninskih listov tožeče stranke za maj, junij in julij 2004, ker je bil v njih prvič uporabljen korekcijski količnik, ki je bil nezakonito izračunan glede na povprečne življenjske stroške v kraju bivanja tožeče stranke in ne glede na življenjske stroške v glavnem mestu te države – Posledica vstopa v veljavo novih Kadrovskih predpisov na ureditev korekcijskih koeficientov – Prehodna ureditev za uradnike, upokojene pred 1. majem 2004 – Način izračuna korekcijskih količnikov in spoštovanje načela enakega obravnavanja – Obveznost obrazložitve.

Izrek

1) Pritožba in nasprotna pritožba se zavrneta.

2) F. Campoli, Komisija Evropskih skupnosti in Svet Evropske unije nosijo svoje stroške.

(1) UL C 117, 26.5.2007.
2)

Vendar člena 18(1)(d) in 22 Šeste direktive 77/388 nasprotujeta praksi spremembe obračunov in odmere davka na dodano vrednost, ki nespoštovanje obveznosti, ki po eni strani izhajajo iz formalnosti, ki jih določa nacionalna zakonodaja ob uporabi člena 18(1)(d) in po drugi strani knjigovodskih obveznosti in obveznosti obračuna, ki izhajajo iz členov 22(2) in (4), kot je ta v zadevah v glavni stvari, kaznuje z zavrnitvijo pravice do odbitka v primeru uporabe mehanizma obrnjene davčne obveznosti.
2)

Točka 12, Priloge II v povezavi s točko 7, Priloge I, Direktive 85/337, v svoji izvirni različici, se ravno tako nanaša na spremembe infrastrukture obstoječega letališča brez podaljšanja vzletne in pristajalne steze, če se jih lahko zaradi njihove narave, pomena in značilnosti šteje za spremembe samega letališča. To velja zlasti za dela, ki so namenjena temu, da se bistveno poveča obseg dejavnosti letališča in zračnega prometa: Predložitveno sodišče mora zagotoviti, da so pristojni organi pravilno presodili ali je bilo treba za dela, ki so sporna v postopku v glavni stvari, opraviti presojo vplivov na okolje.
1)

Kraljevina Švedska s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, ni izpolnila obveznosti iz te direktive;
1)

Portugalska republika, s tem da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2005/51/ES z dne 7. septembra 2005 o spremembi Priloge XX k Direktivi 2004/17/ES in Priloge VIII k Direktivi 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o javnih naročilih, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 153/4

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 30. aprila 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki, Wam SpA

(Zadeva C–494/06 P) (1)

(Pritožba - Državne pomoči - Ustanovitev podjetja v nekaterih tretjih državah - Subvencionirana posojila - Vpliv na trgovino med državami članicami - Izkrivljanje konkurence - Trgovina s tretjimi državami - Odločba Komisije - Nezakonitost državne pomoči - Obveznost obrazložitve)

2009/C 153/06

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Di Bucci in E. Righini, zastopnika)

Drugi stranki v postopku: Italijanska republika (zastopnika: I.M. Braguglia, zastopnik, in P. Gentili, avvocato dello Stato), Wam SpA (zastopnik: E. Giliani, odvetnik)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 6. septembra 2006 v zadevi Italijanska republika in Wam proti Komisiji (združeni zadevi T-304/04 in T-316/04), s katero je Sodišče prve stopnje razglasilo ničnost odločbe Komisije 2006/177/ES z dne 19. maja 2004 o državni pomoči C 4/2003 (prej NN 102/2002), ki jo Italija izvaja v korist družbe Wam SpA (UL 2006, L 63, str. 11).

Izrek

1) Pritožba se zavrne.

2) Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

(1) UL C 20, 27.1.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 267/8

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. septembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije

(Zadeva C-411/06) (1)

(Ničnostna tožba - Uredba (ES) št. 1013/2006 - Pošiljka odpadkov - Izbira pravne podlage - Člena 133 ES in 175(1) ES)

2009/C 267/14

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: G. Valero Jordana, M. Huttenen in M. Konstantinidis, zastopniki)

Toženi stranki: Evropski parlament (zastopnika: Anagnostopoulou in U. Rösslein, zastopnika), Svet Evropske unije (zastopnika: M. Moore in K. Michoel, zastopnika)

Intervenienti v podporo toženih strank: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, A. Adam in G. Le Bras, zastopniki), Republika Avstrija (zastopnik: E. Riedl, zastopnik), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: E. Jenkinson, E. O’Neil in S. Behzadi-Spencer, zastopniki, A. Dashwood, barrister)

Predmet

Razglasitev ničnosti Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, str. 1) – Izbira pravne podlage – Akt, ki ima dvojni cilj ali dva dela in potrebuje kopičenje pravnih podlag (člen 175(1) ES in člen 133 ES)

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

3. Francoska republika, Republika Avstrija in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 294, 2.12.2006.
SL Uradni list Evropske unije C 32/2

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

(Zadeva C-380/06) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Zamuda pri plačilih v trgovinskih poslih - Rok - Direktiva 2000/35/ES - Kršitev člena 3(1), (2) in (4))

(2009/C 32/02)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima in S. Pardo Quintillán, zastopnika)

Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 3(1), (2) in (4) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/35/ES z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (UL L 200, str. 35) – Rok 90 dni za plačilo določenih živil in proizvodov široke potrošnje.

Izrek

1) Tožba se zavrne.

2) Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 294, 2.12.2006.
SL Uradni list Evropske unije C 82/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. februarja 2009 – Irska proti Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije

(Zadeva C-301/06) (1)

(Ničnostna tožba - Direktiva 2006/24/ES - Hramba podatkov, pridobljenih ali obdelanih v okviru zagotavljanja elektronskih komunikacijskih storitev - Izbira pravne podlage)

(2009/C 82/03)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Irska (zastopniki: D. O'Hagan, E. Fitzsimons, D. Barniville in A. Collins, SC)

Intervenientka v podporo tožeče stranke: Slovaška republika (zastopnik: J. Čorba, zastopnik)

Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: H. Duintjer Tebbens, M. Dean in A. Auersperger Matić, zastopniki), Svet Evropske unije (zastopniki: J.-C. Piris, J. Schutte in S. Kyriakopoulou, zastopniki)

Intervenienti v podporo toženih strank: Kraljevina Španija (zastopnika: M. A. Sampol Pucurull in J. Rodríguez Cárcamo, zastopnika), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. ten Dam in C. Wissels, zastopnika), Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: C. Docksey, R. Troosters in C. O'Reilly, zastopniki), Evropski nadzornik za varstvo podatkov (zastopnik: M. H. Hijmans, zastopnik)

Predmet

Razglasitev ničnosti Direktive 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (UL L 105, str. 54) – Izbira pravne podlage

Izrek

1) Tožba se zavrne.

2) Irski se naloži plačilo stroškov.

3) Kraljevina Španija, Kraljevina Nizozemska, Slovaška republika, Komisija Evropskih skupnosti in evropski nadzornik za varstvo podatkov nosijo svoje stroške.

(1) UL C 237, 30.9.2006.
1)

Italijanska republika, s tem da je v členih 8 in 9 zakona št. 289 o pravilih o oblikovanju letne in večletne državne bilance (finančni zakon iz leta 2003) (legge n. 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) z dne 27. decembra 2002 sprejela splošno in nerazlikovalno opustitev preverjanja obdavčljivih transakcij, ki so bile opravljene v več davčnih letih, ni izpolnila obveznosti iz členov 2 in 22 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, in iz člena 10 ES.
SL Uradni list Evropske unije C 183/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. junija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – The Queen, The International Association of Independent Tanker (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register, The International Salvage Union proti Secretary od State for Transport

(Zadeva C-308/06) (1)

(Pomorski promet - Onesnaževanje morja z ladij - Direktiva 2005/35/ES - Veljavnost - Konvencija iz Montego Baya - Konvencija Marpol 73/78 - Pravni učinek - Možnost sklicevanja - Huda malomarnost - Načelo pravne varnosti)

(2008/C 183/03)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: The Queen, The International Association of Independent Tanker (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register, The International Salvage Union

Tožena stranka: Secretary od State for Transport

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Veljavnost členov 4 in 5(1) in (2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/35/ES z dne 7. septembra 2005 o onesnaževanju morja z ladij in uvedbi kazni za kršitve (UL L 255, str. 11) – Določbe Skupnosti, ki omejujejo določene izjeme iz mednarodne konvencije (Mednarodna konvencija o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij, imenovana „Konvencija Marpol“) – Določbe, ki nalagajo kazenske sankcije za primere, za katere jih mednarodna konvencija (Konvencija Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu (UNCLOS)) ne nalaga.

Izrek

1) Veljavnosti Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/35/ES z dne 7. septembra 2005 o onesnaževanju morja z ladij in uvedbi kazni za kršitve ni mogoče presojati: — niti z vidika mednarodne konvencije o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij, podpisane v Londonu 2.novembra 1973 in dopolnjene s protokolom z dne 17. februarja 1978. — niti z vidika konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu, podpisane v Montego Bayu 10. decembra 1982.

2) Preučitev četrtega vprašanja ni pokazala ničesar, kar bi vplivalo na veljavnost člena 4 Direktive 2005/35 z vidika splošnega načela pravne varnosti.

(1) UL C 261, 28.10.2006.
SL Uradni list Evropske unije C 209/4

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. junija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Hamburg-Am Tierpark proti Burda GmbH, nekdanji Burda Verlagsbeteiligungen GmbH

(Zadeva C-284/06) (1)

(Davčna zakonodaja - Svoboda ustanavljanja - Direktiva 90/435/EGS - Davek od dohodka pravnih oseb - Skupen sistem obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic - Kapitalska družba - Razdelitev dohodkov in povečanja premoženja - Pojem „pri viru odtegnjeni davek“ - Odbitek davka - Obravnavanje delničarjev rezidentov in delničarjev nerezidentov)

(2008/C 209/05)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Finanzamt Hamburg-Am Tierpark

Tožena stranka: Burda GmbH, nekdanja Burda Verlagsbeteiligungen GmbH

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga člena 5(1) Direktive Sveta 435/90/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (UL L 225, str. 6), ki je postal člen 5 v različici Direktive Sveta 2003/123/ES z dne 22. decembra 2003 o spremembah Direktive 90/435/EGS o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (UL L 7, str. 41) – Pojem davka, odtegnjenega pri viru – Nacionalna zakonodaja, ki določa, da se pri distribuciji dobičkov odvisne družbe matični obdavčijo dohodki in povečanja premoženja kapitalske družbe, ki ne bi bili obdavčeni, če bi ostali pri odvisni družbi – Razlaga členov 43, 56, in 58 Pogodbe ES – Nacionalna ureditev, ki določa izravnavo distribucije dobičkov kapitalske družbe z lastnimi kapitalskimi deleži, ki vodi do enake obdavčitve v primeru distribucije dividend tujim lastnikom deležev, ki niso upravičeni do odbitka davka od dohodkov pravnih oseb od lastnega davka.

Izrek

1) Določba nacionalnega prava, ki ob delitvi dobičkov odvisne družbe matični družbi določa, da se obdavčijo dohodki in povečanja premoženja odvisne družbe, ki v skladu z nacionalnim pravom ne bi bili obdavčeni, če bi ga ta zadržala, in ga ne bi razdelila matični družbi, ne pomeni davka, odtegnjenega pri viru, v smislu člena 5(1) Direktive 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic.

2) Člen 52 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 43 ES) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje uporabi nacionalnega ukrepa, kot je člen 28(4) zakona iz leta 1996 o davku od dohodkov pravnih oseb (Körperschaftsteuergesetz 1996), v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja zadeve v glavni stvari, na podlagi katerega se za obdavčitev dobička, ki ga odvisna družba, rezidentka ene države članice, razdeljuje svoji matični družbi, uporablja isti mehanizem popravka, ne glede na to, ali je matična družba rezidentka iste ali druge države članice, medtem ko nasprotno od matične družbe rezidentke matični družbi nerezidentki država članica rezidentstva njene odvisne družbe ne podeljuje odbitka davka.

(1) UL C 237, 30.9.2006.
SL Uradni list Evropske unije C 142/4

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 17. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank van koophandel Hasselt – Belgija) – Confederatie van immobiliën-beroepen België, Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars proti Willemu Van Leukenu

(Zadeva C-197/06) (1)

(Priznavanje diplom - Direktiva 89/48/EGS - Nepremičninski posrednik)

(2008/C 142/04)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Rechtbank van koophandel Hasselt

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Confederatie van immobiliën-beroepen België, Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars

Tožena stranka: Willem Van Leuken

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank van koophandel Hasselt – Razlaga členov 3 in 4 Direktive Sveta 89/48/EGS z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta (UL 1989, L 19, str. 16) – Obveznost za nepremičninskega posrednika s sedežem v državi članici, ki izvaja dejavnost posredovanja v drugi državi članici, da zadosti pogojem opravljanja tega poklica, ki jih zakonodaja te države nalaga na podlagi Direktive – Zahteva celo v primeru pogodbe o sodelovanju med tem posrednikom in posrednikom, ki je pridobil licenco v zadevni državi.

Izrek

Člena 3 in 4 Direktive Sveta 89/48 z dne 21. decembra 1988 o splošnem sistemu priznavanja visokošolskih diplom, pridobljenih s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ki traja najmanj tri leta, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. maja 2001, nasprotujeta zakonodaji države članice, ki pogojuje opravljanje dejavnosti, kot so te v postopku v glavni stvari, na njenem ozemlju s strani osebe s sedežem v drugi državi članici v položaju, v katerem je tožena stranka v postopku v glavni stvari, s pridobitvijo dovoljenja, katerega podelitev je odvisna od uspeha na preizkusu usposobljenosti s pravnega področja.

(1) UL C 165, 15.7.2006.