Keywords

Summary



Keywords

1. Evropska unija – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Protokol o vključitvi schengenskega pravnega reda – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Načelo ‚ne bis in idem‘

(Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma, člen 54)

2. Evropska unija – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Protokol o vključitvi schengenskega pravnega reda – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Načelo ‚ne bis in idem‘

(Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma, člen 54)

3. Evropska unija – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Protokol o vključitvi schengenskega pravnega reda – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Načelo ‚ne bis in idem‘

(Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma, člen 54)

4. Evropska unija – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Protokol o vključitvi schengenskega pravnega reda – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Načelo ‚ne bis in idem‘

(Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma, člen 54; Okvirni sklep Sveta 2002/584, člen 3(2))

Summary

1. Člen 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma je treba razlagati tako, da:

– je upoštevno merilo za uporabo navedenega člena merilo istovetnosti dejanj v smislu obstoja celote med seboj neločljivo povezanih dejanj, ne glede na pravno kvalifikacijo teh dejanj ali pravno zavarovani interes;

– dejstva prevzema tujega pretihotapljenega tobaka v eni državi pogodbenici in uvoza ter posesti tega tobaka v drugi državi pogodbenici, ki so opredeljena z okoliščino, da je obtoženi, ki je bil v kazenskem postopku v dveh državah pogodbenicah, imel od začetka, po prvem prevzemu, namen prepeljati tobak proti končni destinaciji skozi več držav pogodbenic, pomenijo ravnanja, ki lahko sodijo pod pojem „ista dejanja“ v smislu navedenega člena 54 KISS. Končno presojo v zvezi s tem imajo pristojna nacionalna sodišča.

(Glej točko 37 in točko 1 izreka.)

2. V smislu člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma je kazen, ki je izrečena pred sodiščem države pogodbenice, „izvršena“ ali „v postopku izvrševanja“, če je bil obtoženec v skladu s pravom te države pogodbenice obsojen na pogojno zaporno kazen.

Pogojno zaporno kazen, ki kaznuje protipravno ravnanje, je treba šteti kot „v postopku izvrševanja“, odkar je obsodba postala izvršljiva in v času preizkusne dobe. Nadalje je treba kazen po izteku preizkusne dobe šteti za „izvršeno“ v smislu te določbe.

(Glej točki 42 in 44 in točko 2 izreka.)

3. V smislu člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma (KISS) se kazen, ki je bila izrečena pred sodiščem države pogodbenice, ne sme upoštevati kot „izvršena“ ali „v postopku izvrševanja“, če je bil obtoženec za kratek čas v policijskem pridržanju in/ali priporu, in je treba v skladu s pravom države, v kateri je bila izrečena obsodba, ta odvzem prostosti všteti v poznejše izvrševanje zaporne kazni.

Namen pripora je zelo drugačen od namena pogoja izvršitve iz člena 54 KISS. Medtem ko je namen prvega bolj preventiven, je namen pogoja izvršitve preprečiti, da oseba, proti kateri je bil sodni postopek v prvi državi pogodbenici pravnomočno končan, ne bi več mogla biti obtožena za ista dejanja in bi tako ostala nekaznovana, če prva država, v kateri je bila izrečena obsodba, ni izvršila izrečene kazni.

(Glej točki 51 in 52 in točko 3 izreka.)

4. Dejstvo, da država članica, v kateri je bila oseba pravnomočno obsojena po nacionalnem pravu, lahko izda evropski nalog za prijetje zaradi odvzema prostosti tej osebi, da bi se izvršila ta sodba na podlagi Okvirnega sklepa 2002/584 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, nima vpliva na razlago pojma „izvrševanje“ v smislu člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma (KISS).

Ta pogoj izvršitve že po sami definiciji ne more biti izpolnjen, če se evropski nalog za prijetje po obsodilni sodbi v prvi državi članici morebiti izda prav zaradi zagotovitve izvršitve zaporne kazni, ki še ni bila prestana v smislu člena 54 KISS.

To ugotovitev potrjuje sam Okvirni sklep, ki v členu 3(2) zavezuje zadevno državo članico, da zavrne izvršitev evropskega naloga za prijetje, če je iz podatkov, danih na voljo izvršitvenemu pravosodnemu organu, razvidno, da je iskani osebi za ista dejanja pravnomočno sodila država članica in je v primeru obsodbe pogoj izvršitve izpolnjen.

Ta ugotovitev je podkrepljena z dejstvom, da razlaga člena 54 KISS ni odvisna od določb Okvirnega sklepa, ne da bi povzročila pravno negotovost, ki bi sledila iz tega, da po eni strani vse države članice, ki so zavezane z Okvirnim sklepom, niso zavezane s KISS, ki se uporablja tudi v nekaterih tretjih državah, in po drugi strani iz okoliščine, da je področje uporabe evropskega naloga za prijetje omejeno, kar pa ne velja za člen 54 KISS, ki velja za vse kršitve, ki so kaznive v državah, ki so pristopile k tej konvenciji.

Torej dejstvo, da se lahko pravnomočna zaporna kazen morebiti izvrši v državi, v kateri je bila izrečena obsodba, potem ko je druga država izročila obsojeno osebo, ne vpliva na razlago pojma „izvrševanje“ v smislu člena 54 KISS.

(Glej točke od 60 do 64 in točko 4 izreka.)