ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 16. septembra 2009 – JanSport Apparel proti UUNT (BUILT TO RESIST)

(Zadeva T-80/07)

„Znamka Skupnosti — Prijava besedna znamke Skupnosti BUILT TO RESIST — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, ki jih sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki označujejo lastnosti blaga (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 24 do 29 in od 41 do 47.)

Predmet

Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. januarja 2007 (zadeva R 1090/2006-2) glede zahteve za registracijo besedne znamke BUILT TO RESIST kot znamke Skupnosti.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: JanSport Apparel Corp. Zadevna znamka Skupnosti: nacionalna besedna znamka BUILT TO RESIST za proizvode in storitve iz razredov 16, 18 in 25 – prijava št. 2937522 Odločba preizkuševalca: zavrnitev registracije Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. JanSport Apparel Corp. se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 16. septembra 2009 – JanSport Apparel proti UUNT (BUILT TO RESIST)

(Zadeva T-80/07)

„Znamka Skupnosti — Prijava besedna znamke Skupnosti BUILT TO RESIST — Absolutni razlog za zavrnitev — Opisnost — Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009)“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, ki jih sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki označujejo lastnosti blaga (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 24 do 29 in od 41 do 47.)

Predmet

Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. januarja 2007 (zadeva R 1090/2006-2) glede zahteve za registracijo besedne znamke BUILT TO RESIST kot znamke Skupnosti.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: JanSport Apparel Corp. Zadevna znamka Skupnosti: nacionalna besedna znamka BUILT TO RESIST za proizvode in storitve iz razredov 16, 18 in 25 – prijava št. 2937522 Odločba preizkuševalca: zavrnitev registracije Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti v skladu z določbami, ki določajo, da se kot znamka ne registrirajo „znamke, ki so brez slehernega razlikovalnega učinka“, Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) nalaga, da pri konkretni presoji morebitnih značilnosti prijavljenega znaka preuči, ali se zdi izključeno, da bi bil znak v očeh upoštevne javnosti primeren za razlikovanje proizvodov prijavitelja od tistih, ki imajo drugi izvor, pri čemer za preprečitev uporabe absolutnega razloga za zavrnitev registracije, določenega v členu 7(1)(b) te uredbe, zadostuje minimalni razlikovalni učinek. Pri taki presoji Urad, pod nadzorom Sodišča prve stopnje, upošteva vse upoštevne okoliščine in dejstva.

(Glej točki 39 in 40.)
Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 16. septembra 2008 – ratiopharm proti UUNT (BioGeneriX)

(Zadeva T-48/07)

„Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti BioGeneriX — Absolutni razlogi za zavrnitev — Delno opisna narava — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali označb, ki se uporabljajo za označitev lastnosti proizvoda — Znamke brez razlikovalnega učinka (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točke 21, od 25 do 27 in 37.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora UUNT z dne 20. decembra 2006 (R 1048/2004-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka BioGeneriX kot znamke Skupnosti.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: ratiopharm GmbH Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka BioGeneriX za proizvode iz razredov 1 in 5 – prijava št. 1603124 Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev prijave Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Odločba četrtega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 20. decembra 2006 (zadeva R 1048/2004-4) se razveljavi glede kemičnih proizvodov, namenjenih konzerviranju hrane iz razreda 1.

2. V preostalem se tožba zavrne.

3. ratiopharm GmbH nosi lastne stroške kot tudi polovico stroškov UUNT. Zadnji nosi drugo polovico lastnih stroškov.

Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 16. septembra 2008 – ratiopharm proti UUNT (BioGeneriX)

(Zadeva T-48/07)

„Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti BioGeneriX — Absolutni razlogi za zavrnitev — Delno opisna narava — Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 40/94“

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali označb, ki se uporabljajo za označitev lastnosti proizvoda — Znamke brez razlikovalnega učinka (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točke 21, od 25 do 27 in 37.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora UUNT z dne 20. decembra 2006 (R 1048/2004-4) o zahtevi za registracijo besednega znaka BioGeneriX kot znamke Skupnosti.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: ratiopharm GmbH Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka BioGeneriX za proizvode iz razredov 1 in 5 – prijava št. 1603124 Odločba oddelka za ugovore: delna zavrnitev prijave Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Izrek

1. Odločba četrtega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 20. decembra 2006 (zadeva R 1048/2004-4) se razveljavi glede kemičnih proizvodov, namenjenih konzerviranju hrane iz razreda 1.

2. V preostalem se tožba zavrne.
130

Kar zadeva tretji očitek, da naj bi Komisija kršila Smernice iz leta 2002 in da naj bi določila nesorazmerne finančne popravke, je treba navesti, da se zadevna institucija s tem, da sprejme taka upravna pravila ravnanja, ki učinkujejo navzven, kot so navedene smernice, in da z njihovo objavo, v obravnavani zadevi na internetu, razglasi, da jih bo v bodoče uporabljala v primerih, na katere se nanašajo, sama omeji pri izvrševanju diskrecijske pravice in od teh pravil ne more odstopiti, sicer je, če je to potrebno, lahko sankcionirana zaradi kršitve splošnih pravnih načel, kot so načela enakega obravnavanja, pravne varnosti in varstva legitimnih interesov. Zato so taka pravila ravnanja pod nekaterimi pogoji in glede na svojo vsebino lahko splošno veljavna in imajo lahko pravne učinke, zlasti uprava pa se od njih v posameznem primeru ne sme oddaljiti, razen če navede razloge, ki so v skladu s splošnimi pravnimi načeli, kot sta načelo enakega obravnavanja ali načelo varstva legitimnih interesov, kadar tak pristop ni v nasprotju z drugimi, hierarhično višjimi pravili prava Unije (glej v tem smislu po analogiji sodbo Sodišča z dne 28. junija 2005 v združenih zadevah Dansk Rørindustri in drugi proti Komisiji, C-189/02 P, C-202/02 P, od C-205/02 P do C-208/02 P in C-213/02 P, ZOdl., str. I-5425, točke od 209 do 211, in sodbo Splošnega sodišča z dne 7. novembra 2007 v zadevi Nemčija proti Komisiji, T-374/04, ZOdl., str. II-4431, točka 111 in navedena sodna praksa).
1.

Uredba Sveta (ES) št 85/2006 z dne 17. januarja 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz gojenega lososa s poreklom iz Norveške se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na družbo Marine Harvest Norway AS, ki je pravna naslednica Fjord Seafood Norway AS za protidampinške dajatve, uvedene na uvoz, ki ga je zadnjenavedena opravljala do 18. septembra 2007, in na družbo Alsaker Fjordbruk AS.
Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2010 – Evropaïki Dynamiki proti OEDT

(Zadeva T-63/06)

„Javna naročila storitev – Postopek javnega razpisa EMCDDA – Opravljanje storitev na področju informatike, kar zadeva programiranje in svetovanje v zvezi z računalniškimi programi – Zavrnitev ponudbe ponudnika – Merila za oddajo – Očitna napaka pri presoji – Enako obravnavanje – Preglednost – Načelo dobrega upravljanja – Obveznost obrazložitve“

1. Javna naročila Evropskih skupnosti – Postopek javnega razpisa (Uredba Sveta št. 1605/2002, člena 89 in 97(1); Uredba Komisije št. 2342/2002, členi od 135 do 138) (Glej točke 37, 38 in 56.)

2. Postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Procesne zahteve – Kratek povzetek navajanih tožbenih razlogov (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)) (Glej točko 80.)

3. Javna naročila Evropskih skupnosti – Oddaja naročila na podlagi javnega razpisa (Glej točke 73, 89 in 91.)

4. Javna naročila Evropskih skupnosti – Postopek javnega razpisa (Uredba Komisije št. 2342/2002, člen 148(1) in (3)) (Glej točke od 96 do 98, 101, 102 in 104.)

5. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg (člen 253 ES; Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 100(2); Uredba Komisije št. 2342/2002, člen 149(2)) (Glej točke od 109 do 114 in 120.)

Predmet

Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe Evropskega centra za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami z dne 5. decembra 2005 o neizbiri ponudbe, ki jo je tožeča stranka predložila v okviru javnega razpisa v zvezi z opravljanjem storitev na področju informatike, kar zadeva programiranje in svetovanje v zvezi z računalniškimi programi (UL S 187), in oddaji naročila drugemu ponudniku ter, drugič, odškodninski zahtevek.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 – Legris Industries proti Komisiji

(Zadeva T-376/06)

„Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Industrija pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin – Odločba, s katero je bila ugotovljena kršitev člena 81 ES – Odgovornost za kršitev“

1. Postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Označitev predmeta spora – Kratek povzetek tožbenih razlogov – Splošno sklicevanje na druga pisanja, priložena k tožbi – Nedopustnost (Statut Sodišča, člen 21; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c)) (Glej točke od 30 do 32.)

2. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Kršitve – Pripisovanje – Matična družba in odvisne družbe – Gospodarska enota – Merilo presoje – Domneva o odločilnem vplivu matične družbe na odvisne družbe, ki jih ima v stoodstotni lasti – Odvisna družba, ki je v lasti holdinga – Okoliščina, ki ne zadošča, da bi se ovrgla domneva (člen 81(1) ES) (Glej točke od 47 do 54 in 58.)

Predmet

Predlog za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4180 z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom uporabe člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva COMP/F-1/38.121 – Pribor (fitingi)).

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 7. julija 2010 – Komisija proti Hellenic Ventures in drugim

(Zadeva T-44/06)

„Arbitražna klavzula – Ukrep za ustanovitev in razvoj skladov zagonskega kapitala – Odpoved pogodbe – Tožba zoper družbenike družbe – Nedopustnost – Vračilo predplačil – Obresti“

1. Postopek – Predložitev zadeve Splošnemu sodišču na podlagi arbitražne klavzule (člen 238 ES) (Glej točke od 47 do 49, 54, 55.)

2. Proračun Evropskih skupnosti – Finančna pomoč Skupnosti – Obveznost upravičenca do pomoči, da spoštuje pogoje za odobritev pomoči (člena 238 ES in 274 ES) (Glej točke od 85 do 89, 91, od 94 do 96, 107, 108, 113, 116.)

Predmet

Tožba na podlagi člena 238 ES, s katero Komisija predlaga, da se toženi stranki naloži vračilo predplačila, ki ga je prejela iz naslova izvajanja pogodbe „Seed Fund 601“, sklenjene med Komisijo in toženo stranko.

Izrek

1. Hellenic Ventures – Elliniki Etaireia Epicheirimatikis Protovoulias AE mora Evropski komisiji plačati 70.000 EUR skupaj z zamudnimi obrestmi po belgijski zakonski obrestni meri od 25. aprila 1999 do popolnega plačila dolga.

2. V preostalem se tožba zavrne.

3. Družba Hellenic Ventures nosi oziroma mora plačati stroške, razen stroškov, ki so jih priglasili Konstantinos Katsigiannis, Panagiotis Chronopoulos in Nikolaos Poulakos.
3

S Protokolom št. 8 o prestrukturiranju poljske jeklarske industrije, ki je priloga k Aktu o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija (UL 2003, L 236, str. 948, v nadaljevanju: Protokol št. 8), je bilo Republiki Poljski dovoljeno, da z odstopanjem od splošnih določb glede državnih pomoči dodeli pomoči za prestrukturiranje jeklarskega sektorja na podlagi natančnih navodil, določenih v načrtu prestrukturiranja in v skladu s pogoji iz tega protokola. Določa zlasti: „1. Ne glede na člena 87 in 88 Pogodbe ES se državna pomoč, ki jo je podelila [Republika] Poljska v namene prestrukturiranja določenim delom poljske jeklarske industrije, šteje za združljivo s skupnim trgom pod pogojem, da: — se obdobje iz člena 8(4) Protokola 2 […] podaljša do dne pristopa, — se v celotnem obdobju 2002–2006 spoštuje pogoje, ki so določeni v načrtu za prestrukturiranje, na podlagi katerega je bila veljavnost zgornjega protokola podaljšana, — se izpolni pogoje, ki so določeni v tem protokolu, in — se poljski jeklarski industriji od dne pristopa ne izplača nobene državne pomoči za prestrukturiranje. 2. […] 3. Le podjetja, našteta v Prilogi 1 (v nadaljevanju: upravičena podjetja), so upravičena do državne pomoči v okviru poljskega programa za prestrukturiranje jeklarstva. 4. Upravičeno podjetje ne sme: a) v primeru združitve s podjetjem, ki ni vključeno v Prilogo 1, prenesti koristi od pomoči, ki je bila podeljena upravičenemu podjetju; b) prevzeti sredstev podjetja, ki ni vključeno v Prilogo 1 in ki je v obdobju do 31. decembra 2006 v stečaju. 5. […] 6. Pomoč za prestrukturiranje, ki se podeli upravičenim podjetjem, se določi z utemeljitvami v odobrenem poljskem načrtu za prestrukturiranje jeklarstva in v posamičnih poslovnih načrtih, kakor jih je odobril Svet. V nobenem primeru pa izplačana pomoč v obdobju 1997–2003 in njen skupni znesek ne presegata 3.387.070.000 PLN. […] [Republika] Poljska jeklarski industriji v namene prestrukturiranja ne podeli nobenih nadaljnjih pomoči. […] 10. Z vsemi naknadnimi spremembami v splošnem načrtu za prestrukturiranje in v posamičnih načrtih se mora strinjati Komisija in, kadar je to primerno, tudi Svet. […] 18. Če spremljanje pokaže, da: […] c) je [Republika] Poljska v obdobju prestrukturiranja jeklarski industriji in predvsem upravičenim podjetjem podelila dodatne nezdružljive državne pomoči, prehodne ureditve iz tega protokola ne veljajo. Komisija naredi vse potrebno, da se od zadevnih podjetij zahteva povrnitev vseh pomoči, ki so bile podeljene s kršenjem pogojev iz tega protokola.“
84

Prav tako, čeprav je upoštevanje razumnega roka v upravnih postopkih na področju konkurence splošno načelo prava Skupnosti, katerega spoštovanje zagotavlja sodišče Skupnosti, pa lahko njegova kršitev utemelji razglasitev ničnosti le, če bi imela ta za posledico tudi kršitev pravic do obrambe zadevnega podjetja (sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. aprila 1999 v združenih zadevah Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi proti Komisiji, imenovana PVC II, od T-305/94 do T-307/94, od T-313/94 do T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 in T-335/94, Recueil, str. II-931, točke od 120 do 122). Vendar se je v zvezi s tem tožeča stranka v obravnavani zadevi omejila na to, da je povzela trditve, ne da bi jih utemeljila s konkretnimi dokazi.
V izpodbijani določbi je navedeno:

„P. ornatus je nedvomno nedomorodna (‚eksotična‘) rastlina iz Južne Afrike. To je razlog, da sorte te vrste niso razstavljene v botaničnih vrtovih. Vendar pa iz tega ne sledi, da sorte te vrste ne bi mogle biti na voljo v Južni Afriki. ‚Eksotične‘ rastline, z drugimi besedami nedomorodne rastline, ki se jih lahko razmnožuje in ki se prilagodijo tujim klimam, so zaradi svoje eksotičnosti prav tako zelo popularne. Tožeča stranka je po vsej Južni Afriki naletela na P. neochilus, vrsto, ki je glede na izpovedi prič ‚zelo podobna‘ SUMCOL 01. Kot je med drugim poudarila ga. Sadie iz južnoafriškega ministrstva za kmetijstvo – kar je poudaril tudi E. van Jaarsvels v sporočilu z dne 8. oktobra 2004 – se vrsti P. ornatus in P. neochilus pogosto zamenjuje zaradi njune velike podobnosti, kar je imelo za posledico, da zaposleni, ki niso vrtnarji, tudi P. ornatus pogosto prodajajo pod imenom P. neochilus. Tako ni mogoče izključiti, da je tožeča stranka naletela na P. ornatus, a pod imenom P. neochilus. To bi bilo v skladu z izpovedbo E. van Jaarsvelda in ge. Sadie ter viri, na katere sta se sklicevala (med drugim Godd, Brits in Glen), v skladu s katerimi P. ornatus že dolgo časa obstaja v Južni Afriki.

Ga. Sadie med drugim omenja Pretoria Herbarium, v katerem je shranjen P. ornatus in kjer so rastline z vrta pridobili že leta 1960. Poleg tega omenja strokovnjake, kot sta dr. L. E. Codd in Andrew Hankey, ki sta navedla v objavah leta 1975 oziroma 1999, da je bila P. ornatus, ki je sprva izhajala iz Etiopije in Tanzanije, gojena in na pol naturalizirana v Južni Afriki.

E. van Jaarsveld navaja dolgoletna raziskovanja, ki jih je izvedel, in opis, ki ga je podal dr. L. E. Codd, v skladu s katerim je P. ornatus že desetletja na voljo javnosti v Južni Afriki. Navedbe E. van Jaarsvelda v elektronskem sporočilu z dne 15. oktobra 200[4], da so sadike iz njegovega vrta, ki jih je poslal, izhajale iz vrta prijatelja iz Plumsteada in da so bile take rastline nekoč gojene pod imenom P. neochilus v botaničnih domovih, kažejo na to, da so bile poslane sadike sadike vrste P. ornatus, kot jo gojijo v Južni Afriki.“
Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije št. 2006/902/ES z dne 21. decembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP proti družbam Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Company Inc. (nekdanja Uniroyal Chemical Company Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corporation (nekdanja Crompton Corporation), General Química, SA, Repsol Química, SA in Repsol YPF, SA (zadeva COMP/F/C.38.443 – Kemijski proizvodi za obdelavo kavčuka) (UL 2006, L 353, str. 50) in, podredno, zmanjšanje globe, naložene tožečim strankam.
Tožba zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. novembra 2005 (zadeva R 651/2004-2) glede postopka z ugovorom med Protec Health International Ltd in Astex Therapeutics Ltd.
Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 9. julija 2008 – Hartmann proti UUNT (E)

(Zadeva T-302/06)

„Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti E – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega značaja – Napačna uporaba prava – Opustitev konkretne presoje – Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“

1. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Znaki, ki lahko sestavljajo znamko – Črke in številke (Uredba Sveta št. 40/94, člena 4 in 7(1)(b)) (Glej točke od 29 do 31.)

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b) in (3)) (Glej točke od 32 do 35.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. septembra 2006 (zadeva R 805/2006-4) glede prijave za registracijo besedne znamke E kot znamke Skupnosti.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Paul Hartmann AG Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka E za proizvode iz razredov 5, 10 in 25 – prijava št. 4316949 Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe





Izrek

1) Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 5. septembra 2006 (zadeva R 805/2006-4) se razveljavi.
72

Zato je treba poudariti, da v obravnavanem primeru obstaja verjetnost zmede glede na to, da so zadevni proizvodi enaki, in glede na podobnost med nasprotujočima si znakoma. Kot je pravilno ugotovil odbor za pritožbe v točki 21 izpodbijane odločbe, bi namreč francoski potrošniki mislili, da je PAGESJAUNES.COM spletna različica imenika na papirju, ki nosi znamko LES PAGES JAUNES, in da seveda oba proizvoda ponuja isto podjetje.
2

V členih 1, 6, 6ter, 6sexies in 7 Pariške konvencije za varstvo industrijske lastnine z dne 20. marca 1883, kakor je bila revidirana in spremenjena (Recueil des traités des Nations unies, zv. 828, št. 11847, str. 108, v nadaljevanju: Pariška konvencija), je določeno: „Člen 1 […] 2) Predmet varstva industrijske lastnine so patenti, uporabni modeli, industrijski vzorci ali modeli, tovarniške ali trgovske znamke, storitvene znamke, trgovsko ime in trgovske označbe ali ime porekla ter zatiranje nelojalne konkurence. […] Člen 6 1) Pogoje za prijavljanje in registracijo tovarniških ali trgovskih znamk določi vsaka država [Unije, ki jo sestavljajo države, za katere velja Pariška konvencija] s svojo nacionalno zakonodajo. […] Člen 6ter (a) Države unije se strinjajo, da bodo, kadar ni dovoljenja pristojnih oblasti zavrnile ali razveljavile registracijo ter z ustreznimi sredstvi prepovedale, da se kot tovarniške ali trgovske znamke ali njihovi sestavni deli uporabljajo grbi, zastave in drugi državni emblemi držav unije, uradni znaki ali žig za kontrolo in garancijo, ki so jih one sprejele, kakor tudi sleherno posnemanje v heraldičnem pogledu. (b) Določbe […] točke (a) prihajajo v poštev tudi za grbe, zastave in druge embleme, okrajšave ali imena mednarodnih meddržavnih organizacij, katerih članice so ena ali več držav unije, izvzemši grbe, zastave in druge embleme, okrajšave ali imena, ki so že bili predmet veljavnih mednarodnih sporazumov za zagotovitev njihovega varstva. (c) Nobena država unije ni dolžna uporabiti določbe iz […] točke (b) v škodo nosilcev dobronamerno pridobljenih pravic pred uveljavitvijo te konvencije v njej. Države unije niso dolžne uporabiti te določbe, kadar uporaba ali registracija iz […] točke (a) ni takšne narave, da bi javnosti vsiljevala misel, da je med zadevno organizacijo in grbi, zastavami, emblemi, okrajšavami ali imenom kakšna zveza oziroma kadar ni verjetno, da je ta uporaba ali registracija takšna, da utegne javnost spraviti v zmoto glede obstoja kakšne zveze med uporabnikom in organizacijo. […] (a) Da bi bile te določbe aplicirane, so države unije privolile pošiljati druga drugi po [m]ednarodnem uradu seznam državnih emblemov, uradnih znakov in puncev za kontrolo in garancijo, ki jih želijo ali jih bodo želele neomejeno ali z določenimi omejitvami postaviti pod varstvo tega člena, kakor tudi vse njegove poznejše spremembe. Vsaka država unije bo dala javnosti pravočasno na razpolago poslane sezname. To sporočilo pa ni obvezno, kadar gre za državne zastave. […] Člen 6sexies Države unije se zavezujejo, da bodo varovale storitvene znamke. One niso obvezne predvideti registracijo teh znamk. Člen 7 Narava proizvoda, na katerem mora biti tovarniška ali trgovska znamka, ne sme biti v nobenem primeru ovira za njeno registracijo. […]“
Tožba na razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. decembra 2005 (zadeva R 752/2004‑2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med The Nasdaq Stock Market, Inc. in Antartica Srl.
8.

Konkurenca — Pravila Unije — Kršitve — Pripis — Matična in hčerinske družbe — Gospodarska enota — Merila presoje — Domneva odločilnega vplivanja matične družbe na hčerinske družbe, ki so v njeni stoodstotni lasti — Obrnjeno dokazno breme in kršitev načela domneve nedolžnosti — Neobstoj (člena 81 ES in 82 ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 2) (Glej točke od 98 do 102, 105 in 108.)