Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (veliki senat)  
z dne 26. februarja 2019 *  
(besedilo, popravljeno s sklepom z dne 10. aprila 2019 )  
„Evropski sistem centralnih bank – Tožba, ki temelji na kršitvi člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta  
Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke – Sklep nacionalnega organa,  
s katerim je guvernerju nacionalne centralne banke začasno prepovedano opravljati funkcijo“  
V združenih zadevah C-202/18 in C-238/18,  
zaradi dveh tožb na podlagi člena 14.2, drugi pododstavek, Protokola o Statutu Evropskega sistema  
centralnih bank in Evropske centralne banke, vloženih 16. marca in 3. aprila 2018 ,  
Ilmārs Rimšēvičs, ki ga zastopajo S. Vārpiņš,M. Kvēps in I. Pazare, advokāti (C-202/18),  
(besedilo, popravljeno s sklepom z dne 10. aprila 2019 ) E v ropska centralna banka (ECB),kijo  
zastopajo C. Zilioli, K. Kaiser in C. Kroppenstedt, agenti, skupaj z D. Sarmientom Ramírez-Escuderom,  
abogado, in V. Čukste-Jurjevo, advokāte (C-238/18),  
tožeči stranki, 
proti 
Republiki Latviji, ki jo zastopata I. Kucina in J. Davidoviča, agentki, 
tožena stranka, 
SODIŠČE (veliki senat), 
v sestavi K. Lenaerts, predsednik, J.-C. Bonichot (poročevalec), predsednik senata, A. Prechal, 
predsednica senata, M. Vilaras, E. Regan, predsednika senatov, K. Jürimäe, predsednica senata, 
C. Lycourgos, predsednik senata, A. Rosas, E. Juhász, E. Levits, L. Bay Larsen, D. Šváby, sodniki, in  
M. Berger, sodnica,  
generalna pravobranilka: J. Kokott,  
sodni tajnik: M. Aleksejev, vodja oddelka,  
na podlagi pisnih postopkov in obravnave z dne 25. septembra 2018 ,  
po predstavitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke na obravnavi 19. decembra 2018  
* Langue de procédure : le letton. 
SL 
ECLI:EU:C:2019 :139 1 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Ilmārs Rimšēvičs, guverner Latvijas Banka (centralna banka Latvije), na eni strani, in Evropska 
centralna banka (ECB) na podlagi sklepa Sveta te banke, na drugi strani, s tožbama, vloženima na 
podlagi člena 14.2, drugi pododstavek, Protokola o Statutu Evropskega sistema centralnih bank in 
Evropske centralne banke (v nadaljevanju: Statut ESCB in ECB), izpodbijata sklep z dne 19. februarja 
2018 , s katerim je Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (komisija za preprečevanje korupcije 
in boj proti njej, Latvija) (v nadaljevanju: KNAB) I. Rimšēvičsu začasno prepovedala opravljanje 
funkcije guvernerja centralne banke Latvije (v nadaljevanju: sporni sklep). 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
2 Člen 129 PDEU določa: 
„1. ESCB upravljata organa odločanja Evropske centralne banke; to sta Svet Evropske centralne banke 
in Izvršilni odbor. 
2. Statut Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, v nadaljnjem besedilu 
‚statut ESCB in ECB‘, je določen v protokolu, ki je priloga k Pogodbama. 
[…]“ 
3 Člen 130 PDEU določa: 
„Pri izvajanju svojih pooblastil ter opravljanju nalog in dolžnosti po Pogodbah in statutu ESCB in ECB 
ne smejo niti Evropska centralna banka niti nacionalne centralne banke, pa tudi noben član njihovih 
organov odločanja zahtevati ali sprejemati navodil od institucij, organov, uradov ali agencij Unije, vlad 
držav članic ali katerih koli drugih organov. Institucije, organi, uradi ali agencije Unije ter vlade držav 
članic se obvezujejo, da bodo to načelo spoštovali in ne bodo poskušali vplivati na člane organov 
odločanja Evropske centralne banke ali nacionalnih centralnih bank pri opravljanju njihovih nalog.“ 
4 Člen 131 PDEU določa: 
„Vsaka država članica zagotovi združljivost svoje nacionalne zakono daje, tudi statuta nacionalne 
centralne banke, s Pogodbama in statutom ESCB in ECB.“ 
5 Člen 283(1) PDEU določa: 
„Svet Evropske centralne banke sestavljajo člani Izvršilnega odbora Evropske centralne banke in 
guvernerji nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro.“ 
6 Člen 14 Statuta ESCB in ECB, naslovljen „Nacionalne centralne banke“, določa: 
„14.1. V skladu s členom 131 Pogodbe o delovanju Evropske unije vsaka država članica zagotovi, da je 
njena nacionalna zakono daja, vključno s statutom nacionalne centralne banke, združljiva s Pogodbama 
in tem statutom. 
ECLI:EU:C:2019 :139 2 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
14.2. V statutih nacionalnih centralnih bank se zlasti določi, da mandat guvernerja nacionalne 
centralne banke ni krajši od 5 let. 
Guverner je lahko razrešen funkcije le, če ne izpolnjuje več pogojev, ki se zahtevajo za opravljanje 
njegovih dolžnosti, ali če je zagrešil hujšokršitev. Zadevni guverner ali Svet ECB lahko takšen sklep 
zaradi kršitve Pogodb ali pravnega pravila o njuni uporabi predloži Sodišču. Tak postopek se mora 
sprožiti v dveh mesecih od objave sklepa ali njenega uradnega obvestila tožniku, če tega ni bilo, pa od 
dneva, ko je zanjo izvedel. 
14.3. Nacionalne centralne banke so sestavni del ESCB in delujejo v skladu s smernicami in navodili 
ECB. Svet ECB stori vse potrebno za zagotovitev upoštevanja smernic in navodil ECB ter zahteva, da 
se mu dajo vse potrebne informacije. 
14.4. Nacionalne centralne banke lahko opravljajo tudi funkcije, ki niso navedene v tem statutu, razen 
če Svet ECB z dvotretjinsko večino oddanih glasov ugotovi, da so te funkcije v nasprotju s cilji in 
nalogami ESCB. Te funkcije, ki jih nacionalne centralne banke izvajajo na lastno odgovornost in za svoj 
račun, ne veljajo za sestavni del funkcij ESCB.“ 
Latvijsko pravo 
7 Člen 241(2) Kriminālprocesa likums (zakonik o kazenskem postopku) določa: 
„Zoper osumljeno ali obdolženo osebo se kot omejevalni ukrep odredi varnostni ukrep, kadar je 
verjetno, da bo zadevna oseba še naprej ravnala kaznivo, da bo ovirala potek kazenskega postopka ali 
delo sodišča oziroma da se bo temu postopku ali sodišču izogibala.“ 
8 Člen 254 tega zakonika določa: 
„1. Prepoved opravljanja določenega dela pomeni, da se osumljencu ali obdolžencu pod pogoji, ki so 
določeni v sklepu, ki ga izda oseba, odgovorna za postopek, prepove opravljati določeno vrsto poklica 
v določenem obdobju ali izvrševati funkcije, ki so povezane z določenim delovnim mestom. 
2. Sklep o prepovedi opravljanja določenega dela se za namene njegove izvršitve posreduje delodajalcu 
ali kateremu koli drugemu pristojnemu organu. 
3. Sklep iz odstavka 1 tega člena zavezuje vsakega javnega uslužbenca in mora biti izvršen v roku treh 
delovnih dni od njegovega prejetja. Javni uslužbenec osebi, ki je odgovorna za postopek, sporoči datum 
začetka izvrševanja tega sklepa.“ 
9 Člen 389(1) tega zakonika določa: 
„Od takrat, ko ima v preiskovalnem postopku oseba pravico do obrambe ali ko je osebi 
s postopkovnimi ukrepi omejena pravica razpolaganja z njenim premoženjem, mora biti preiskovalni 
postopek za to osebo končan oziroma morajo vsi varnostni ukrepi in omejitve pravic v zvezi z njenim 
premoženjem prenehati v tem roku: 
[…] 
(4) za posebej hudo kaznivo dejanje: dvaindvajset mesecev.“ 
ECLI:EU:C:2019 :139 3 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
10 Člen 22 Likums par Latvijas Banku (zakon o centralni banki Latvije) z dne 19. maja 1992 (Latvijas 
Republikas Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs, 1992 , št. 22/23) določa: 
„Guvernerja centralne banke Latvije imenuje parlament na predlog vsaj desetih njegovih članov. 
Namestnika guvernerja in člane sveta centralne banke Latvije imenuje parlament na predlog guvernerja 
centralne banke Latvije. 
Mandat guvernerja, namestnika guvernerja in članov sveta centralne banke Latvije traja šest let. 
V primeru prostovoljnega odstopa člana sveta ali prenehanja funkcij iz drugih razlogov pred iztekom 
mandata je imenovan nov član sveta centralne banke Latvije za mandat šestih let. 
Parlament lahko guvernerja, namestnika guvernerja in člane sveta centralne banke Latvije razreši 
funkcije pred iztekom mandata iz tretjega odstavka tega člena samo v teh primerih: 
1. prostovoljni odstop; 
2. hujšakršitev v smislu člena 14.2. [Statuta ESCB in ECB]; 
3. drugi razlogi za razrešitev funkcije iz člena 14.2. [Statuta ESCB in ECB]. 
V primeru iz točke 2 četrtega odstavka tega člena lahko parlament odloči, da razreši guvernerja, 
namestnika guvernerja in člane sveta centralne banke Latvije po pravnomočnosti obsodilne sodbe. 
Guverner centralne banke Latvije lahko odločitev parlamenta, da ga razreši funkcije, izpodbija pred 
sodiščem, ki je določeno v členu 14.2. [Statuta ESCB in ECB]. Namestnik guvernerja ali član sveta 
centralne banke Latvije lahko odločitev parlamenta, da ga razreši funkcije, izpodbija pred sodiščem, ki 
je določeno v zakoniku o upravnem postopku.“ 
11 Člen 2(1) in (2) Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja likums (zakon o komisiji za preprečevanje 
korupcije in boj proti njej) (Latvijas Vēstnesis, 2002 , št. 65) določa: 
„(1) Komisija je organ neposrednega upravljanja, ki opravlja naloge preprečevanja korupcije in boja 
proti njej, določene s tem zakono m […]. 
(2) Komisija je pod nadzorom sveta ministrov. Svet ministrov izvaja institucionalni nadzor prek 
predsednika vlade. Nadzor zajema pravico predsednika vlade, da nadzira zakonitost upravnih 
odločitev, ki jih sprejme vodja komisije, in razglasi ničnost nezakonitih odločitev ter da v primeru 
nezakonite opustitve ravnanja odredi sprejetje odločitve. Pravica sveta ministrov za izvajanje nadzora 
se ne nanaša na odločitve, ki jih komisija sprejme pri izvrševanju nalog, navedenih v členih 7, 8, 
9in91 tega zakona.“ 
12 Člen 8(1), točka 2, zakona o komisiji za preprečevanje korupcije in boj proti njej določa: 
„Komisija v okviru boja proti korupciji opravlja te naloge: 
[…] 
(2) izvaja preiskave in opravlja operativne dejavnosti s ciljem odkrivanja kaznivih dejanj, ki jih storijo 
osebe, zaposlene v javnih ustanovah, če so ta kazniva dejanja povezana s korupcijo.“ 
ECLI:EU:C:2019 :139 4 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
Dejansko stanje 
13 I. Rimšēvičs je bil s sklepom latvijskega parlamenta z dne 31. oktobra 2013 imenovan na mesto 
guvernerja centralne banke Latvije za šestletni mandat, ki se je začel 21. decembra 2013 , kot datum 
njegovega izteka pa je bil določen 21. december 2019 . 
14 I. Rimšēvičs je bil 17. februarja 2018 aretiran po tem, ko je KNAB 15. februarja istega leta zoper njega 
začela predhodno kazensko preiskavo. 
15 Iz elementov, s katerimi razpolaga Sodišče, je razvidno, da je osumljen, da je leta 2013 kot guverner 
centralne banke Latvije zahteval in sprejel podkupnino, da bi izvrševal vpliv v korist zasebne latvijske 
banke. 
16 KNAB je 19. februarja 2018 , ko je bil I. Rimšēvičs izpuščen na prostost, sprejela sporni sklep, s katerim 
je bilo zanj odrejenih več omejevalnih ukrepov, in sicer prepoved opravljanja funkcije odločanja, 
nadzora in spremljanja znotraj centralne banke Latvije, zlasti opravljanja funkcije guvernerja te 
centralne banke, obveznost plačila varščine ter prepoved približevanja nekaterim osebam in zapustitve 
države brez predhodnega dovoljenja. 
17 Preiskovalni sodnik pri Rīgas rajona tiesa (okrožno sodišče v Rigi, Latvija) je 27. februarja 2018 zavrnil 
pravno sredstvo, ki ga je I. Rimšēvičs 23. februarja istega leta vložil zoper dva omejevalna ukrepa, ki ju 
je naložila KNAB, in sicer zoper prepoved opravljanja funkcij znotraj centralne banke Latvije in zoper 
prepoved zapustitve države brez dovoljenja. 
18 Državni tožilec, zadolžen za zadevo, je 28. junija 2018 zoper I. Rimšēvičsa vložil obtožnico za: 
– prejem podkupnine kot nagrade v obliki podarjenega potovanja; 
– sprejem ponujene podkupnine v znesku 500.000 EUR in 
– sprejem podkupnine v znesku 250.000 EUR. 
Predlogi strank in postopek pred Sodiščem 
19 I. Rimšēvičs stožbo v zadevi C-202/18 Sodišču predlaga, naj: 
– ugotovi, da je bil z spornim sklepom nezakonito razrešen funkcije guvernerja centralne banke 
Latvije; 
– ugotovi nezakonitost omejevalnega ukrepa prepovedi opravljanja funkcije in pristojnosti guvernerja 
centralne banke Latvije, ki mu je bil odrejen z spornim sklepom, in 
– ugotovi, da so bile omejitve izvrševanja funkcije in pristojnosti člana Sveta ECB, ki izhajajo iz 
spornega sklepa, zanj nezakonito uporabljene. 
20 I. Rimšēvičs stožbo v zadevi C-238/18 Sodišču predlaga, naj: 
– Republiki Latviji na podlagi člena 24, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije in člena 62 
Poslovnika Sodišča naloži, naj predloži vse upoštevne informacije glede preiskav, ki jih zoper 
I. Rimšēvičsa, guvernerja centralne banke Latvije, vodi KNAB; 
ECLI:EU:C:2019 :139 5 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
– v skladu s členom 14.2 Statuta ESCB in ECB ugotovi, da je Republika Latvija kršila drugi 
pododstavek te določbe, ker: 
– je bil guverner centralne banke Latvije razrešen funkcije, ne da bi neodvisno sodišče izreklo 
obsodilno sodbo, s katero bi vsebinsko preučilo zadevo, in 
– ne obstajajo nikakršne izredne okoliščine, kot to dokazujejo dejstva, ki jih je predložila Republika 
Latvija, s katerimi bi bilo utemeljeno, da je I. Rimšēvičs razrešen svoje funkcije, 
– Republiki Latviji naloži plačilo stroškov. 
21 Republika Latvija predlaga, naj se obe tožbi zavrneta. 
22 ECB je v sodnem tajništvu Sodišča 3. aprila 2018 vložila tožbo in z ločenim aktom Sodišču predlagala, 
naj zadevo C-238/18 obravnava po hitrem postopku na podlagi člena 53(4) in člena 133 Poslovnika. 
Predsednik Sodišča je s sklepom z dne 12. junija 2018 , ECB/Latvija (C-238/18, neobjavljen, 
EU:C:2018 :488), temu predlogu ugodil. 
23 Predsednik Sodišča je s sklepom z istega dne, Rimšēvičs/Latvija (C-202/18, neobjavljen, 
EU:C:2018 :489), po uradni dolžnosti na podlagi člena 133(3) Poslovnika po pozivu I. Rimšēvičsa in 
Republike Latvije, naj podata stališča v zvezi s tem, odločil, da bo tudi zadeva C-202/18 obravnavana 
po hitrem postopku. 
24 ECB je 3. aprila 2018 v sodnem tajništvu Sodišča vložila tudi predlog na podlagi člena 279 PDEU in 
člena 160 Poslovnika za izdajo začasne odredbe, v skladu s katero naj se Republiki Latviji odredi, naj 
začasno ustavi prepoved opravljanja funkcije guvernerja centralne banke Latvije, naložene 
I. Rimšēvičsu, da bo ta kot član Sveta ECB lahko opravljal naloge, ki niso povezane s predmetom 
kazenske preiskave, ali naj vsaj dovoli I. Rimšēvičsu, da imenuje namestnika kot člana tega sveta. 
25 Podpredsednik Sodišča je s sklepom z dne 20. julija 2018 , ECB/Latvija (C-238/18 R, neobjavljen, 
EU:C:2018 :581), Republiki Latviji odredil, naj ukrene vse potrebno, da bo do izdaje sodbe v zadevi 
C-238/18 ustavljena uporaba omejevalnih ukrepov, ki jih je KNAB 19. februarja 2018 sprejela zoper 
I. Rimšēvičsa, kolikor mu ti ukrepi preprečujejo, da imenuje svojega namestnika v Svetu ECB, 
v preostalem pa je predlog za izdajo začasne odredbe zavrnil. 
26 Predsednik Sodišča je na obravnavi 25. septembra 2018 , ki je bila skupna za obe zadevi, zastopnike 
Republike Latvije pozval, naj Sodišču v osmih dneh posredujejo dokumente, ki so upravičevali 
omejevalne ukrepe, ki jih je KNAB 19. februarja 2018 sprejela zoper I. Rimšēvičsa. 
27 Republika Latvija je z dopisom, ki je bil v sodnem tajništvu Sodišča vpisan 2. oktobra 2018 , predložila 
44 listin. 
28 I. Rimšēvičs in ECB se v stališčih, ki sta jih predstavila o teh listinah, v bistvu strinjata, da Republika 
Latvija ni predložila nobenega dokaza o krivdi I. Rimšēvičsa in o utemeljenosti omejevalnih ukrepov, 
ki so bili sprejeti proti njemu. 
29 Zadevi C-202/18 in C-238/18 se nanašata na tožbi, ki sta bili vloženi zoper sporni sklep, zato je Sodišče 
po opredelitvi strank odločilo, da se navedeni zadevi na podlagi člena 54(1) Poslovnika združita za 
izdajo sodbe. 
ECLI:EU:C:2019 :139 6 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
Pristojnost Sodišča 
Trditve strank 
30 Republika Latvija trdi, da Sodišče ni pristojno za odločanje o tožbah, ki sta ju vložila I. Rimšēvičsin 
ECB. 
Zadeva C-202/18 
31 Republika Latvija trdi, da želi I. Rimšēvičs doseči, da bi Sodišče preizkusilo zakonitost in sorazmernost 
ukrepov, ki jih je sprejel organ, zadolžen za preiskavo, na podlagi določb zakonika o kazenskem 
postopku. Sodišču naj bi predlagal, da se vmeša v potek kazenskega postopka, kar bi lahko imelo velik 
vpliv na preiskavo in na ugotavljanje krivde v sodnem postopku v skladu z latvijsko zakono dajo. 
Republika Latvija meni, da tožbeni predlogi presegajo pristojnost Sodišča. Če bi jim Sodišče ugodilo, 
bi ravnalo v nasprotju s členom 276 PDEU. 
32 I. Rimšēvičs, nasprotno, meni, da je treba na prepoved opravljanja funkcije guvernerja centralne banke 
Latvije za neopredeljeno obdobje, ki mu je bila naložena, gledati kot na razrešitev funkcije, glede česar 
je Sodišče pristojno na podlagi člena 14.2. Statuta ESCB in ECB. 
Zadeva C-238/18 
33 Republika Latvija meni, da je na podlagi člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB pravno 
sredstvo mogoče vložiti zgolj zoper odločbo, s katero preneha pravna in institucionalna vez med 
guvernerjem nacionalne centralne banke in to ustanovo, ne pa zoper vsako odločbo, s katero bi bile 
temu naložene obveznosti. Trdi, da za ugotovitev, ali gre za odločbo, s katero ta pravna vez preneha, 
ni treba razlikovati med pojmoma „razrešitev funkcije“ v smislu tega člena ter „razrešitev“ iz 
členov 246, 247 in 286 PDEU, člena 11.4 Statuta ESCB in ECB ter člena 26(4) Uredbe Sveta (EU) 
št. 1024 /2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega 
nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL 2013 , L 287, str. 63), saj sta ta pojma 
enakovredna, kar zadeva njune učinke. Republika Latvija poleg tega trdi, da so izrazi, uporabljeni 
v latvijski različici teh določb, med seboj zamenljivi. 
34 Cilj spornega sklepa pa naj ne bi bil, da preneha pravna in institucionalna vez med centralno banko 
Latvije in njenim guvernerjem, ampak zgolj to, da se zagotovi učinkovit potek preiskave, ki se nanaša 
nanj. 
35 Prvič, ta ukrep naj bi bil začasen in naj bi se lahko kadar koli spremenil ali preklical. Člen 389(1), 
točka 4, zakonika o kazenskem postopku naj bi namreč določal, da mora biti v primeru, ko gre za 
posebej hudo kaznivo dejanje, kakršnega je osumljena zadevna oseba, preiskovalni postopek, ki je bil 
začet proti njej, končan oziroma morajo vsi omejevalni ukrepi prenehati v roku 22 mesecev, odkar ta 
oseba sodeluje v tem postopku. Poleg tega naj bi iz člena 249(1) zakonika o kazenskem postopku 
izhajalo, da če omejevalni ukrep, ki je bil sprejet glede dane osebe, postane brezpredmeten ali čese 
obnašanje osebe ali okoliščine, ki so bili podlaga za ta omejevalni ukrep, spremenijo, je treba ta ukrep 
preklicati. 
36 Drugič, v skladu s členom 22 zakona o centralni banki Latvije lahko samo latvijski parlament razreši 
guvernerja te centralne banke, vendar naj ta institucija te odločitve ne bi sprejela. 
37 Poleg tega naj bi bila razlaga, v skladu s katero bi odločba, kakršna je sporni sklep, spadala na področje 
uporabe člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB, v nasprotju s členom 276 PDEU. Cilj 
člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB naj ne bi bil omogočiti Sodišču, da se vmeša 
ECLI:EU:C:2019 :139 7 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
v kazenski postopek, ki poteka, ampak zagotoviti, da nacionalni organi guvernerja nacionalne centralne 
banke ne bi nezakonito razrešili z njegove funkcije. V primeru sprejetja predloga ECB pa naj bi moralo 
Sodišče ponovno preučiti dejstva in dokaze, ki so bili zbrani v okviru kazenskega postopka, ki poteka 
v Latviji, in s katerimi je bilo utemeljeno sprejetje omejevalnih ukrepov proti I. Rimšēvičsu, s čimer bi 
poseglo v pristojnosti nacionalnih organov. 
38 Neodvisnost vodstva centralne banke Latvije naj bi bila v skladu s členom 7 Statuta ESCB in ECB 
zagotovljena tudi s členom 13 zakona o centralni banki Latvije. Ta neodvisnost pri opravljanju nalog 
centralne banke Latvije naj guvernerju ne bi podeljevala nobene kazenske imunitete in naj ne bi 
postavljala omejitev latvijskim organom pregona. Za zagotovitev neodvisnosti in stabilnosti centralne 
banke Latvije naj bi bil v zakonu guvernerju dodan namestnik guvernerja, glede katerega postopek za 
njegovo imenovanje v parlamentu ponuja enaka jamstva, kot jih ima guverner, in ki opravlja funkcije 
guvernerja navedene centralne banke, kadar je guverner odsoten ali kadar je bil razrešen funkcije ali se 
je njegov mandat iztekel. Republika Latvija meni, da bi bilo treba zato namestnika guvernerja v takem 
primeru šteti za „guvernerja“ v smislu člena 283(1) PDEU in člena 10.1 Statuta ESCB in ECB ter mu 
posledično priznati pravico, da zaseda v Svetu ECB. 
39 Poleg tega naj bi za elemente iz spisa zadeve veljala tajnost preiskave v skladu s členom 375(1) 
zakonika o kazenskem postopku in naj jih torej ne bi bilo mogoče posredovati osebam, ki ne sodelujejo 
v kazenskem postopku. Sodišče bi moralo zato zavrniti tudi predlog ECB, naj se Republiki Latviji 
odredi, da predloži vse upoštevne informacije v zvezi s preiskavo, ki jo KNAB vodi glede I. Rimšēvičsa. 
40 ECB meni, da njene tožbe ni mogoče izključiti iz področja uporabe člena 14.2, drugi pododstavek, 
Statuta ESCB in ECB. 
41 Glede tega poudarja pomen načela neodvisnosti ESCB in ECB, ki je določeno v členu 130 PDEU in 
katerega cilj je omogočiti ECB, da brez političnih pritiskov opravlja naloge, ki so ji zaupane s Pogodbo 
DEU. S členom 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB pa naj bi se izvajalo to načelo, tako da so 
v njem natančno določeni pogoji, pod katerimi je lahko guverner nacionalne centralne banke razrešen 
funkcije, in je dovoljeno, da Sodišče opravi nadzor nad zakonitostjo tega ukrepa. 
42 Glede na cilj zadnjenavedene določbe naj bi bilo treba prepoved opravljanja vseh funkcij, ki so 
povezane s položajem guvernerja nacionalne centralne banke, čeprav z njo formalno ne preneha 
pravna in institucionalna vez med tem guvernerjem in to banko, šteti za enakovredno razrešitvi 
funkcije v smislu člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB. Če bi bila potrjena nasprotna 
razlaga, bi države članice s sprejetjem tovrstnih ukrepov lahko zaobšle jamstvo neodvisnosti, ki je 
določeno v tem besedilu. Neodvisnost guvernerja naj bi bila ogrožena tudi z začasno prepovedjo 
zadevnemu guvernerju, da opravlja svojo funkcijo, še zlasti če, kot je to v obravnavani zadevi, trajanje 
te prepovedi ni poznano in obstaja nevarnost, da se bo končala po izteku mandata guvernerja. 
Presoja Sodišča 
43 Republika Latvija na prvem mestu trdi, da guverner centralne banke Latvije s spornim sklepom, ki je 
začasen, ni bil „razrešen funkcije“. Pravno sredstvo iz člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in 
ECB pa naj bi bilo mogoče vložiti zgolj zoper odločbe, s katerimi dokončno preneha pravna in 
institucionalna vez med guvernerjem nacionalne centralne banke in navedeno banko. 
44 Glede tega je sicer res, kot je generalna pravobranilka navedla v točki 78 sklepnih predlogov, da se zdi, 
da izrazi, ki so v členu 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB uporabljeni za opredelitev 
predmeta pravnega sredstva, ki je v njem določeno, v latvijski različici in v več drugih jezikovnih 
različicah te določbe nakazujejo na dokončno prenehanje vezi med nacionalno centralno banko in 
njenim guvernerjem. 
ECLI:EU:C:2019 :139 8 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
45 Vendar iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da je treba za razlago določbe prava Unije upoštevati 
ne le njeno besedilo, ampak tudi sobesedilo in cilje, ki se uresničujejo z ureditvijo, katere del je (glej 
zlasti sodbo z dne 17. aprila 2018 , Egenberger, C-414/16, EU:C:2018 :257, točka 44 in navedena sodna 
praksa). 
46 Glede tega je treba opozoriti, da so želeli avtorji Pogodbe ES in nato Pogodbe EU zagotoviti, da bosta 
lahko ECB in ESCB neodvisno opravljala naloge, ki so jima zaupane (glej v tem smislu sodbo z dne 
10. julija 2003 , Komisija/ECB, C-11/00, EU:C:2003 :395, točka 130). 
47 Ta volja je primarno izražena v členu 130 PDEU, ki je v bistvu ponovljen v členu 7 Statuta ESCB in 
ECB in v katerem je izrecno določena, prvič, prepoved ECB, nacionalnim centralnim bankam in 
članom njihovih organov odločanja, da zahtevajo ali sprejemajo navodila od institucij, organov, uradov 
ali agencij Unije, vlad držav članic ali katerih koli drugih organov, in drugič, prepoved navedenim 
institucijam, organom, uradom ali agencijam Unije ter vladam držav članic, da bi poskušali vplivati na 
člane organov odločanja ECB ali nacionalnih centralnih bank pri opravljanju njihovih nalog (glej v tem 
smislu sodbo z dne 10. julija 2003 , Komisija/ECB, C-11/00, EU:C:2003 :395, točka 131). Tako je namen 
teh določb v bistvu zavarovati ESCB pred vsemi političnimi pritiski, da se mu omogočiučinkovito 
uresničevanje ciljev njegovih nalog z neodvisnim izvajanjem posebnih pristojnosti, ki so mu v ta 
namen podeljene s primarnim pravom (glej v tem smislu sodbo z dne 16. junija 2015 , Gauweiler in 
drugi, C-62/14, EU:C:2015 :400, točka 40 in navedena sodna praksa). 
48 Za zagotovitev funkcionalne neodvisnosti guvernerjev nacionalnih centralnih bank, ki na podlagi 
člena 282(1) PDEU skupaj z ECB tvorijo ESCB, člen 14.2 Statuta ESCB in ECB določa, da njihov 
mandat traja najmanj pet let in da so lahko razrešeni funkcije le, če ne izpolnjujejo več pogojev za 
opravljanje te funkcije ali če so zagrešili hujšokršitev, ter v korist zadevnega guvernerja in Sveta ECB 
ustvarja možnost vložitve pravnega sredstva pri Sodišču zoper tak ukrep. 
49 Države članice so s podelitvijo pristojnosti za preizkus zakonitosti odločitve o razrešitvi guvernerja 
nacionalne centralne banke neposredno Sodišču izrazile pomen, ki ga pripisujejo neodvisnosti nosilcev 
navedene funkcije. 
50 Na podlagi člena 283(1) PDEU in člena 10.1 Statuta ESCB in ECB so namreč guvernerji nacionalnih 
centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, po samem pravu člani Sveta ECB, ki je glavni 
organ odločanja Eurosistema na podlagi člena 12.1 tega statuta in edini organ odločanja ECB v okviru 
enotnega mehanizma nadzora na podlagi člena 26(8) Uredbe št. 1024 /2013 . 
51 Če bi bilo mogoče brez utemeljitve odločiti, da so guvernerji nacionalnih centralnih bank razrešeni 
svojih funkcij, pa bi bila resno ogrožena njihova neodvisnost, posledično pa tudi neodvisnost samega 
Sveta ECB. 
52 Glede tega je treba navesti, prvič,dazačasna prepoved guvernerju nacionalne centralne banke, da 
opravlja svojo funkcijo, lahko pomeni pritisk nanj. Na eni strani, kot je razvidno iz okoliščin teh zadev, 
je takšna prepoved za guvernerja, na katerega se nanaša, še posebej huda, če njeno trajanje ni natančno 
določeno, saj se lahko ta prepoved uporablja tudi velik del njegovega mandata. Drugič, zaradi svoje 
začasnosti lahko pomeni še toliko bolj učinkovito obliko pritiska, kadar , kot je Republika Latvija 
navedla v zvezi z spornim sklepom, se lahko kadar koli prekliče ne samo glede na razvoj preiskave, 
ampak tudi glede na obnašanje zadevnega guvernerja. 
53 Drugič, če bi moral biti ukrep, s katerim se guvernerju prepove opravljanje funkcije, izvzet iz kakršnega 
koli nadzora Sodišča na podlagi člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB iz razloga, da je 
začasen, bi se države članice zlahka izognile temu nadzoru s sprejemanjem zaporednih začasnih 
ukrepov, tako da bi lahko navedena določba, kot je generalna pravobranilka poudarila v točki 75 
sklepnih predlogov, izgubila polni učinek. 
ECLI:EU:C:2019 :139 9 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
54 Poleg tega ni gotovo, da sporni sklep, ki je načeloma začasen, ne bi mogel biti dokončen zaradi svojih 
učinkov, ker, kot je navedla sama Republika Latvija, člen 389 zakonika o kazenskem postopku 
omogoča, da ukrepi in omejitve, sprejeti v okviru tega postopka, trajajo 22 mesecev, torej do izteka 
mandata I. Rimšēvičsa v mesecu decembru 2019 . 
55 Zato iz namena avtorjev Pogodbe DEU ter iz splošne sistematike Statuta ESCB in ECB in iz samega 
cilja člena 14.2, drugi pododstavek, navedenega statuta izhaja, da je na podlagi te določbe Sodišče 
pristojno za odločanje o pravnem sredstvu zoper ukrep, kot je začasna prepoved opravljanja funkcije 
guvernerja centralne banke Latvije v spornem sklepu. 
56 Na drugem mestu, Republika Latvija trdi, da Sodišče ni pristojno za odločanje o odločbi, s katero se po 
njenem mnenju zagotavlja učinkovit potek kazenskega postopka, začetega proti osebi, na katero se ta 
odločba nanaša. Tako naj bi presoja elementov, s katerimi je utemeljena naložitev omejevalnih ukrepov 
v okviru kazenskega postopka, spadala zgolj v pristojnost nacionalnih sodišč. Za te elemente naj bi 
poleg tega veljala tajnost preiskave na podlagi člena 375(1) zakonika o kazenskem postopku in naj jih 
torej ne bi bilo mogoče posredovati osebam, ki ne sodelujejo v kazenskem postopku. Člen 276 PDEU 
naj bi potrjeval, da Sodišče nima pristojnosti v zvezi s tem, ker določa, da „[p]ri izvajanju pristojnosti 
glede določb poglavij 4 in 5 naslova V tretjega dela [Pogodbe DEU] glede območja svobode, varnosti 
in pravice Sodišče Evropske unije ni pristojno za preverjanje veljavnosti ali sorazmernosti ukrepov 
policije ali drugih organov kazenskega pregona države članice ali za odločanje o izpolnjevanju 
obveznosti držav članic glede vzdrževanja javnega reda in varovanja notranje varnosti“. 
57 Glede tega je sicer res, da so avtorji pogodb Uniji na kazenskem področju podelili zgolj omejene 
pristojnosti, vendar iz sodne prakse Sodišča izhaja, da pravo Unije določa omejitve pristojnosti držav 
članic na tem področju (sodba z dne 15. septembra 2011 , Dickinger in Ömer, C-347/09, 
EU:C:2011 :582, točka 31). To pristojnost držav članic je namreč treba izvrševati ob spoštovanju ne le 
temeljnih svoboščin, ki jih zagotavlja pravo Unije (glej v tem smislu sodbi z dne 2. februarja 1989 , 
Cowan, 186/87, EU:C:1989 :47, točka 19, in z dne 19. januarja 1999 , Calfa, C-348/96, EU:C:1999 :6, 
točka 17), ampak tudi celotnega prava Unije, zlasti primarnega prava. Zato pravila nacionalnega 
kazenskega postopka ne morejo biti ovira za pristojnost, ki je s členom 14.2, drugi pododstavek, 
Statuta ESCB in ECB podeljena Sodišču, v vseh primerih, v katerih se uporabi ta določba. 
58 Poleg tega ni mogoče sprejeti trditve Republike Latvije, ki se nanašana člen 276 PDEU. 
59 Ta člen namreč pristojnost Sodišča omejuje samo pri izvajanju njegovih pristojnosti v zvezi 
z določbami poglavij 4 in 5 naslova V tretjega dela Pogodbe DEU. Kot pa je generalna pravobranilka 
navedla v točki 82 sklepnih predlogov, se ta zadeva ne nanaša na te pristojnosti, ampak na 
pristojnosti, ki jih Sodišče izvaja neposredno in izrecno na podlagi člena 14.2, drugi pododstavek, 
Statuta ESCB in ECB. 
60 Na tretjem mestu in nazadnje, Republika Latvija poudarja, da bi imelo priznanje pristojnosti Sodišča 
nedopustne posledice. Zaradi te pristojnosti naj bi guverner centralne banke Latvije dobil kazensko 
imuniteto, omejevalni ukrepi, ki bi lahko bili odrejeni zoper njega, bi bili omejeni, prav tako pa bi ta 
pristojnost pomem bno vplivala na potek kazenskega postopka. 
61 Glede tega je treba poudariti, da člen 14.2 Statuta ESCB in ECB guvernerju nacionalne centralne banke 
ne podeljuje nikakršne kazenske imunitete niti ne omejuje omejevalnih ukrepov, ki se lahko odredijo 
zoper njega. S tem členom je zadnjenavedenemu in Svetu ECB podeljena zgolj pravica, da pred 
Sodiščem izpodbijata vsako odločbo, s katero je navedeni guverner razrešen funkcije. Morebitno 
sovpadanje pravnega sredstva, določenega v tem členu, in nacionalnega kazenskega postopka se torej 
nanaša na izjemen primer, v katerem je v tem postopku zoper guvernerja nacionalne centralne banke 
sprejet začasen ukrep, ki ga je mogoče enačiti z razrešitvijo funkcije v smislu te določbe. Tudi v tem 
primeru pa nobeden od elementov, ki jih je navedla Republika Latvija, ne dokazuje, da bi pravno 
sredstvo, določeno v Statutu ESCB in ECB, lahko ogrozilo normalen potek preiskave. 
ECLI:EU:C:2019 :139 10 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
62 Na podlagi vsega navedenega je treba ugovor, ki se nanaša na to, da Sodišče ni pristojno za odločanje 
otožbah, ki sta ju I. Rimšēvičs in ECB vložila zoper sporni sklep na podlagi člena 14.2, drugi 
pododstavek, Statuta ESCB in ECB, zavrniti. 
63 Dodati je treba še, da je pristojnost Sodišča na podlagi te določbe omejena na tožbe, ki se nanašajo na 
prepoved, najsi bo ta začasna ali dokončna, opravljanja funkcije guvernerja nacionalne centralne banke. 
Zato sporni sklep, s katerim je KNAB odredila več omejevalnih ukrepov, spada v pristojnost Sodišča 
zgolj v delu, v katerem je z njim I. Rimšēvičsu začasno prepovedano opravljati funkcijo guvernerja 
centralne banke Latvije. 
Tožbi 
Narava tožb 
64 I. Rimšēvičs, guverner centralne banke Latvije, in ECB na podlagi odločitve Sveta ECB sta pri Sodišču 
sprožila postopek na podlagi člena 14.2 Statuta ESCB in ECB. Vendar so predlogi v vsaki od dveh 
tožb oblikovani drugače. I. Rimšēvičs v bistvu Sodišču predlaga, naj ugotovi, da je sporni sklep, sprejet 
v imenu Republike Latvije, nezakonit, medtem ko ECB Sodišču predlaga, naj ugotovi, da je Republika 
Latvija kršila člen 14.2 Statuta ESCB in ECB. ECB je na obravnavi na vprašanje v zvezi z naravo 
pravnega sredstva, določenega v členu 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB, pojasnila, da 
predlaga, naj Sodišče izreče „ugotovitveno sodbo, kot to velja za postopke za ugotavljanje kršitev“. 
65 Vendar je treba v uvodu navesti, da člen 14.2 Statuta ESCB in ECB ne vsebuje nobene izrecne ali 
implicitne napotitve na postopek za ugotavljanje neizpolnitve obveznosti, ki je urejen s členi od 258 
do 260 PDEU. 
66 Nasprotno, na podlagi jezikovne, sistematične in teleološke razlage člena 14.2 tega statuta je treba 
pravno sredstvo, določeno v tem členu, opredeliti kot ničnostno tožbo. 
67 Prvič, v zvezi z besedilom te določbe je treba navesti, da lahko pravno sredstvo iz člena 14.2, drugi 
pododstavek, Statuta ESCB in ECB enako kot tožbo iz člena 263 PDEU vloži posameznik, 
v obravnavani zadevi je to razrešeni guverner, zoper odločbo, ki je nanj naslovljena. Poleg tega je treba 
vsako od teh dveh pravnih sredstev vložiti v enakem roku dveh mesecev, ki je v členu 263, šesti 
odstavek, PDEU in zadnjem stavku člena 14.2, drugi pododstavek, navedenega statuta opredeljen 
enako. V obeh določbah je tudi z istimi besedami navedeno, da lahko tožeče stranke uveljavljajo 
tožbene razloge, ki se nanašajo na „kršitve Pogodb ali katerega koli pravnega pravila, ki se nanašana 
njuno uporabo“. 
68 Drugič, iz sistematičnega pristopa izhaja, da specifičnost člena 14.2 Statuta ESCB in ECB ni 
nezdružljiva z značilnostmi ničnostne tožbe. 
69 Res je, da člen 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB v delu, v katerem je nadzor nad 
zakonitostjo akta nacionalnega prava glede na „Pogodbi ali katero koli pravno pravilo, ki se nanašana 
njuno uporabo“, izrecno zaupan Sodišču, odstopa od splošne razdelitve pristojnosti med nacionalnim 
sodiščem in sodiščem Unije, kot je določena s Pogodbama, zlasti s členom 263 PDEU, saj se lahko 
tožba na podlagi tega člena nanaša samo na akte prava Unije (glej v tem smislu sodbo z dne 
16. decembra 1960 , Humblet/État belge, 6/60-IMM , EU:C:1960 :48). Vendar je to odstopanje mogoče 
pojasniti s posebnim institucionalnim okvirom ESCB, v katerega se umešča. ESCB je namreč v pravu 
Unije izvirni pravni konstrukt, ki združuje nacionalne institucije, in sicer nacionalne centralne banke, 
in institucijo Unije, in sicer ECB, ter zahteva tesno sodelovanje med njimi, znotraj tega konstrukta pa 
prevladuje drugačno razmerje in manj jasna ločnica med pravom Unije in nacionalnimi pravnimi redi. 
ECLI:EU:C:2019 :139 11 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
70 Člen 14.2 Statuta ESCB in ECB pa kaže posledice tega zelo integriranega sistema, ki so ga avtorji 
Pogodb želeli za ESCB, in zlasti dvojnosti funkcije guvernerja nacionalne centralne banke, ki je sicer 
res nacionalni organ, vendar deluje v okviru ESCB in v primeru, da je guverner nacionalne centralne 
banke države članice, katere valuta je euro, zaseda v glavnem organu vodenja ECB. Zaradi tega 
hibridnega statusa in kot je bilo poudarjeno v točki 48 te sodbe, za zagotovitev neodvisnosti delovanja 
guvernerjev nacionalnih centralnih bank znotraj ESCB je mogoče izjemoma odločbo, ki jo sprejme 
nacionalni organ in s katero je kateri od njih razrešen funkcije, predložiti Sodišču. 
71 V členu 14.2 Statuta ESCB in ECB je torej sistemu pravnih sredstev, določenih s Pogodbama, dodano 
posebno pravno sredstvo, kot izhaja iz zelo omejenega števila oseb, ki ga lahko vložijo, edinstvenega 
predmeta odločb, zoper katere je predvideno, in izjemnih okoliščin, v katerih ga je mogoče vložiti. 
72 Tretjič, naravo pravnega sredstva iz člena 14.2 Statuta ESCB in ECB pojasnjuje tudi cilj njegove uvedbe. 
Kot je bilo opozorjeno v točki 49 in naslednjih te sodbe, to pravno sredstvo pomeni eno od glavnih 
jamstev, da guvernerji, čeprav jih imenujejo države članice in jih te morebiti tudi razrešijo, izpolnjujejo 
naloge, ki so jim zaupane s Pogodbama, povsem neodvisno ter v skladu s členom 130 PDEU in 
členom 7 Statuta ESCB in ECB ne sprejemajo nobenih navodil od nacionalnih organov. Tako pomeni 
bistveni element institucionalnega ravnovesja, ki ga zahteva tesno sodelovanje nacionalnih centralnih 
bank in ECB znotraj ESCB. 
73 Zaradi pomem bnosti tega cilja in nezaželenosti vsake zamude pri sankcioniranju razrešitve guvernerja, 
ki je bila odločena s kršitvijo Pogodb ali katerega koli pravnega pravila o njuni uporabi, so avtorji 
navedenih pogodb v korist ECB in zadevnega guvernerja uvedli pravno sredstvo pri Sodišču zoper tak 
akt. Kot je namreč podpredsednik Sodišča v bistvu navedel v svoji presoji pogoja nujnosti v sklepu 
o izdaji začasne odredbe z dne 20. julija 2018 , ECB/Latvija (C-238/18 R, neobjavljen, EU:C:2018 :581, 
točki 71 in 72), daljše nesodelovanje člana Sveta ECB lahko resno vpliva na pravilno delovanje tega 
ključnega organa ECB. Poleg tega ima lahko razrešitev guvernerja hude in takojšnje posledice za 
zadevno osebo. 
74 Skrbi, zaradi katerih je bilo uvedeno to pravno sredstvo, pa lahko odpravi samo ničnostna tožba, 
morebiti dopolnjena z začasnimi odredbami Sodišča na podlagi členov 278 in 279 PDEU. Natančneje, 
namen avtorjev Statuta ESCB in ECB ne bi bil zadovoljivo dosežen, če bi bila sodba, izdana na podlagi 
člena 14.2, drugi pododstavek, navedenega statuta, ugotovitvena in če bi bili učinki te sodbe tako 
odvisni od njene izvršitve s strani nacionalnih organov. 
75 Poleg tega je treba opozoriti, da če Evropska komisija meni, da katera od držav članic ni izpolnila 
obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 14 Statuta ESCB in ECB, lahko v skladu s členom 258 PDEU 
izda obrazloženo mnenje, in če zadevna država ne ravna v skladu s tem mnenjem, pri Sodišču vloži 
tožbo za ugotovitev neizpolnitve obveznosti. Zato ni mogoče priznati, da je bil namen avtorjev 
člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB z uvedbo pravnega sredstva, ki je v njem 
določeno, zgolj ustvariti postopek, ki bi bil vzporeden tistemu, ki je že določen v členu 258 PDEU. 
76 Na podlagi navedenega je mogoče ugotoviti, da se pravno sredstvo iz člena 14.2, drugi pododstavek, 
tega statuta nanaša na razglasitev ničnosti odločbe, sprejete za to, da je guverner nacionalne centralne 
banke razrešen funkcije. 
77 Ker sta tožbi I. Rimšēvičsa in ECB izrecno vloženi na podlagi člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta 
ESCB in ECB, je zanju posledično treba šteti, da se nanašata na razglasitev ničnosti spornega sklepa. 
ECLI:EU:C:2019 :139 12 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
Tožbeni razlog, ki se nanaša na neutemeljenost spornega sklepa 
Trditve strank 
78 I. Rimšēvičs trdi, da sporni sklep ni utemeljen. 
79 Prvič, pred njegovim sprejetjem naj ne bi bila opravljena ustrezna preiskava in naj ne bi bilo zbranih 
dovolj dokazov. KNAB naj bi preiskavi, ki se je začela 15. februarja 2018 , posvetila zgolj dva dni, 
preden se je 17. februarja istega leta odločila za prijetje tožeče stranke. Sam generalni državni tožilec 
Republike Latvije naj bi 21. februarja 2018 izjavil, da na ta datum na podlagi ničesar ni mogoče 
kategorično potrditi, da je bilo storjeno kaznivo dejanje. 
80 Drugič, bilo naj bi malo verjetno, da bi guverner centralne banke Latvije storil kaznivo dejanje, katerega 
je osumljen, in sicer kaznivo dejanje pasivne korupcije v korist zasebne latvijske banke, ki je prenehala 
opravljati dejavnost leta 2016 in je bila v postopku likvidacije. Ne bi naj namreč imel pristojnosti, na 
podlagi katerih bi lahko kakor koli vplival na dejavnosti zasebne banke. Poleg tega naj bi bile vse 
odločitve centralne banke Latvije sprejete v kolegiju. Za nadzor zasebnih latvijskih bank naj ne bi bila 
pristojna centralna banka Latvije, ampak komisija za finančni in kapitalski trg, kot naj bi določal 
člen 2(1) Finanšu un kapitāla tirgus komisijas likums (zakon o komisiji za finančni in kapitalski trg). 
81 Tretjič, vir informacij, na podlagi katerih je bila uvedena preiskava, naj ne bi bil verodostojen. V skladu 
z informacijami, ki jih je KNAB posredovala tožeči stranki, je oseba, ki je prijavila kaznivo dejanje, ki 
naj bi bilo storjeno leta 2013 , nekdanji član upravnega odbora zasebne latvijske banke, v korist katere 
naj bi bilo dejanje korupcije storjeno. Zadnjenavedeni naj bi bil leta 2016 aretiran zaradi pranja 
denarja in naj bi dosegel ustavitev kazenske preiskave zoper njega v zameno za prijavo dejanj 
korupcije, ki se pripisujejo I. Rimšēvičsu. 
82 Četrtič, I. Rimšēvičs trdi, da obtožbe zoper njega niso jasne. KNAB naj bi navedla, da je bil I. Rimšēvičs 
podkupljen s ciljem preprečiti, da bi ogrozil dejavnosti te zasebne latvijske banke. Vendar naj guverner 
centralne banke Latvije ne bi imel te pristojnosti. Trdi, da se mu zelo nejasno očita opustitveno 
ravnanje (neukrepanje), ker oseba, ki je prijavila to domnevno dejanje korupcije, ni mogla opredeliti 
aktivnega ravnanja. Poleg tega navaja, da je ECB leta 2016 na priporočilo komisije za finančni in 
kapitalski trg odvzela dovoljenje navedeni zasebni latvijski banki, zaradi česar naj bi bilo mogoče 
podvomiti o tem, da si je tožeča stranka prizadevala, da bi ta zasebna banka lahko nadaljevala 
dejavnost. 
83 ECB trdi, da mora Sodišče razložiti pojem hujšekršitve, ki lahko upraviči, da je guverner nacionalne 
centralne banke razrešen funkcije, v smislu člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB in to, 
kako je treba to kršitev dokazati. 
84 Država članica, ki sprejme ukrep iz člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB, naj bi morala 
dokazati, da so pogoji iz te določbe izpolnjeni. Glede tega naj bi moralo izpolnjevanje teh pogojev 
ugotoviti neodvisno sodišče, ne pa vladna agencija, državno tožilstvo ali preiskovalni sodnik, ki odloča 
o omejevalnih ukrepih. S to zahtevo naj bi bilo mogoče zagotoviti spoštovanje pravice do poštenega 
sojenja in domneve nedolžnosti, ki je osnovno načelo evropskega sodnega sistema. ECB bi bila tako 
prepričana, da so razlogi, iz katerih je bil guverner razrešen funkcije, utemeljeni. Za izvršitev odločbe 
o razrešitvi guvernerja nacionalne centralne banke, če je primerno v razumnem roku, naj ne bi bilo 
potrebno, da je odločitev sodišča pravnomočna. 
85 Vendar naj bi bilo mogoče priznati, da je v izjemnih okoliščinah guverner centralne banke države 
članice, katere valuta je euro, lahko razrešen funkcije, še preden je izrečena obsodilna sodba. Tako naj 
bi na primer bilo, kadar bi bil ukrep sprejet na podlagi potrjenih ali neizpodbijanih dokazov. 
ECLI:EU:C:2019 :139 13 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
86 ECB poudarja, da je v obravnavani zadevi KNAB guvernerja centralne banke Latvije razrešila funkcije, 
preden je sodišče izreklo sodbo, s katero bi bil obsojen za dejanja, ki se mu očitajo, in da trenutno ne 
razpolaga z nobeno informacijo, na podlagi katere bi lahko ugotovila, ali obstajajo izjemne okoliščine, 
ki bi lahko upravičile ta ukrep. Pojasnjuje, da se lahko odpove pravici do vpogleda v spis zadeve, če 
kazenska preiskava zahteva zaupno obravnavanje informacij, ki so bile predložene Sodišču. 
87 Republika Latvija v obeh zadevah trdi, da za elemente kazenskega spisa I. Rimšēvičsa velja tajnost 
preiskave v skladu s členom 375(1) zakonika o kazenskem postopku. 
Presoja Sodišča 
88 Iz člena 14.2, drugi pododstavek, Statuta ESCB in ECB izrecno izhaja, da se lahko zadevni guverner ali 
Svet ECB v utemeljitev pravnega sredstva iz te določbe sklicujeta na „kršitve Pogodb ali pravnega 
pravila o njuni uporabi“. Ta dikcija se nanaša predvsem na kršitev pogojev, ki morajo biti v skladu 
z navedenim členom izpolnjeni za to, da je guverner razrešen funkcije. 
89 Glede tega je treba navesti, da je guverner lahko razrešen funkcije le v dveh primerih, in sicer če več ne 
izpolnjuje pogojev, ki se zahtevajo za opravljanje njegovih dolžnosti, ali če je zagrešil hujšokršitev. 
90 V obravnavani zadevi je prepoved I. Rimšēvičsu, da opravlja funkcijo guvernerja centralne banke 
Latvije, obrazložena s tem, da je to potrebno zaradi kazenske preiskave v zvezi z njegovim domnevnim 
ravnanjem, ki se šteje za kaznivo in ki bi, če bi bilo dokazano, pomenilo „hujšokršitev“ v smislu 
člena 14.2 Statuta ESCB in ECB. 
91 V uvodu je treba pojasniti, da Sodišče, ko odloča na podlagi člena 14.2 tega statuta, ne more namesto 
pristojnih nacionalnih sodišč odločiti o kazenski odgovornosti obdolženega guvernerja niti se ne more 
vmešati v predhodno kazensko preiskavo, ki jo zoper zadnjenavedenega vodijo pristojni upravni ali 
pravosodni organi na podlagi prava zadevne države članice. Vendar je za potrebe takšne preiskave in 
zlasti za to, da se zadevnemu guvernerju prepreči, da bi jo oviral, lahko potrebno, da se 
zadnjenavedenemu začasno prepove opravljanje njegove funkcije. 
92 Nasprotno mora Sodišče v okviru pristojnosti, ki jih ima na podlagi člena 14.2, drugi pododstavek, 
Statuta ESCB in ECB, preveriti, da je začasna prepoved zadevnemu guvernerju, da opravlja svojo 
funkcijo, sprejeta samo, če obstajajo zadostni indici za to, da je storil hujšokršitev, s katero je mogoče 
upravičiti ta ukrep. 
93 V obravnavani zadevi zadevna oseba pred Sodiščem trdi, da ni storila nobene od kršitev, ki se ji očitajo. 
Tako kot ECB meni, da Republika Latvija ni predložila niti najmanjšega dokaza glede teh kršitev. 
Dejansko Republika Latvija med pisnim postopkom pred Sodiščem ni predložila nobenega začetnega 
dokaza glede obtožb korupcije, s katerimi sta bila obrazložena začetek preiskave in sprejetje spornega 
sklepa. 
94 Predsednik Sodišča je na obravnavi zastopnike Republike Latvije pozval, naj Sodišču v kratkem roku 
posredujejo dokumente, ki utemeljujejo sprejetje spornega sklepa, ti pa so se zavezali, da bodo to 
storili. Vendar kot je generalna pravobranilka navedla v točkah od 125 do 130 sklepnih predlogov, 
nobena od listin, ki jih je Republika Latvija predložila po obravnavi, ne vsebuje dokaza, s katerim bi 
bilo mogoče potrditi obstoj zadostnih indicev, kar zadeva utemeljenost obtožb zoper zadevno osebo. 
95 Republika Latvija je z dopisom, ki ga je sodno tajništvo Sodišča prejelo 8. januarja 2019 , ponudila, da 
lahko predloži še druge dokumente „v razumnem roku“, ne da bi predlagala ponovno odprtje ustnega 
dela postopka, katerega konec je bil razglašen po predstavitvi sklepnih predlogov generalne 
pravobranilke na podlagi člena 82(2) Poslovnika. Republika Latvija je z drugim dopisom z dne 
30. januarja 2019 ponovno podala dokazni predlog in predlagala ponovno odprtje ustnega dela 
ECLI:EU:C:2019 :139 14 
SODBA Z DNE 26. 2. 2019 – ZDRU ŽENI ZADEVI C-202/18 IN C-238/18  
RIMŠĒVIČSIN ECB/LATVIJA  
postopka. Vendar ta dokazni predlog, ki je na Sodišče prispel v fazi posvetovanja, ne vsebuje nobene 
utemeljitve glede zamude pri predložitvi teh dokumentov, kot to zahteva člen 128(2) Poslovnika. 
Razvoj kazenske preiskave, kakor ga opisuje latvijska vlada, namreč glede tega ni upošteven. Poleg tega 
ta dokazni predlog ne vsebuje nobene konkretne in posebne navedbe glede vsebine dokumentov, 
katerih predložitev se predlaga. V teh okoliščinah in glede na to, da gre za hitra postopka, je treba 
dokazni predlog in predlog za ponovno odprtje ustnega dela postopka zavrniti. 
96 Zato mora Sodišče ugotoviti, da Republika Latvija ni dokazala, da to, da je bil I. Rimšēvičs razrešen 
funkcije, temelji na obstoju zadostnih indicev za to, da je storil hujšokršitev v smislu člena 14.2, drugi 
pododstavek, Statuta ESCB in ECB, in posledično sprejeti tožbeni razlog, ki se nanašana 
neutemeljenost te odločitve. Zato drugih tožbenih razlogov ni treba preizkusiti. 
97 Glede na vse navedeno je treba sporni sklep razglasiti za ničen v delu, v katerem je z njim I. Rimšēvičsu 
prepovedano opravljanje funkcije guvernerja centralne banke Latvije. 
Stroški 
98 V skladu s členom 138(1) Poslovnika se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Republika 
Latvija s svojimi predlogi ni uspela, zato se ji v skladu s predlogi ECB naloži, da nosi svoje stroške in 
plača stroške, ki jih je priglasila ECB. 
Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo: 
1. Zadevi C-2 0 2 / 1 8 in C-2 3 8 / 1 8 se združita za izdajo sodbe. 
2. Sklep Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (komisija za preprečevanje korupcije in 
boj proti njej, Latvija) z dne 1 9. februarja 2 0 1 8 se razglasi za ničen v delu, v katerem je 
z njim Ilmārsu Rimšēvičsu prepovedano opravljanje funkcije guvernerja centralne banke 
Latvije. 
3. Republika Latvija nosi svoje stroške in plača stroške, ki jih je priglasila E v ropska centralna 
banka (ECB). 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2019 :139 15