Zadeva C‑479/13

Evropska komisija

proti

Francoski republiki

„Neizpolnitev obveznosti države — Obdavčenje — DDV — Uporaba nižje stopnje — Dobava digitalnih ali elektronskih knjig“

Povzetek – Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2015

Uskladitev davčne zakonodaje – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Možnost držav članic, da uporabijo nižjo stopnjo za določene dobave blaga in opravljanje storitev – Uporaba nižje stopnje za dobavo digitalnih ali elektronskih knjig – Nedopustnost

(Uredba Sveta št. 282/2011, člen 7(1); Direktiva Sveta 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/88, členi 14(1), 96, 98(2), drugi odstavek, in Priloga III, točka 6)

Država članica z uporabo nižje stopnje davka na dodano vrednost za dobavo digitalnih ali elektronskih knjig ne izpolnjuje svojih obveznosti iz členov 96 in 98 Direktive 2006/112 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/88, v povezavi s prilogama II in III k navedeni direktivi in Uredbo št. 282/2011 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2006/112.

Iz besedila točke 6 Priloge III k Direktivi 2006/112 je namreč razvidno, da je mogoče nižjo stopnjo davka na dodano vrednost uporabiti za transakcijo, pri kateri se dobavi knjiga na fizičnem nosilcu. Čeprav je sicer za branje elektronske knjige potreben fizični nosilec, kot je računalnik, pa tak nosilec ni vključen v dobavo elektronskih knjig. Poleg tega se je zakonodajalec Unije, kot izhaja iz člena 98(2), drugi pododstavek, navedene direktive, odločil tudi izključiti vsakršno možnost uporabe nižje stopnje davka na dodano vrednost za elektronsko opravljene storitve. Dobava elektronskih knjig pa je taka storitev, saj je ni mogoče šteti za dobavo blaga v smislu člena 14(1) te direktive, ker elektronske knjige ni mogoče šteti za premoženje v stvareh. Prav tako dobava elektronskih knjig ustreza opredelitvi elektronsko opravljenih storitev iz člena 7(1) Uredbe št. 282/2011.

Ta razlaga ni omajana z načelom davčne nevtralnosti, saj to načelo ne dopušča razširitve področja uporabe nižje stopnje davka na dodano vrednost brez nedvoumne določbe. Točka 6 Priloge III k Direktivi 2006/112 pa ni določba, ki bi nedvoumno razširjala področje uporabe nižjih stopenj davka na dodano vrednost na dobavo elektronskih knjig. Nasprotno, taka dobava ni zajeta s to določbo.

(Glej točke 27, 28, od 33 do 36, 42, 43 in 46 ter izrek.)

Zadeva C‑479/13

Evropska komisija

proti

Francoski republiki

„Neizpolnitev obveznosti države — Obdavčenje — DDV — Uporaba nižje stopnje — Dobava digitalnih ali elektronskih knjig“

Povzetek – Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 5. marca 2015

Uskladitev davčne zakonodaje — Skupni sistem davka na dodano vrednost — Možnost držav članic, da uporabijo nižjo stopnjo za določene dobave blaga in opravljanje storitev — Uporaba nižje stopnje za dobavo digitalnih ali elektronskih knjig — Nedopustnost

(Uredba Sveta št. 282/2011, člen 7(1); Direktiva Sveta 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/88, členi 14(1), 96, 98(2), drugi odstavek, in Priloga III, točka 6)

Država članica z uporabo nižje stopnje davka na dodano vrednost za dobavo digitalnih ali elektronskih knjig ne izpolnjuje svojih obveznosti iz členov 96 in 98 Direktive 2006/112 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2010/88, v povezavi s prilogama II in III k navedeni direktivi in Uredbo št. 282/2011 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2006/112.

Iz besedila točke 6 Priloge III k Direktivi 2006/112 je namreč razvidno, da je mogoče nižjo stopnjo davka na dodano vrednost uporabiti za transakcijo, pri kateri se dobavi knjiga na fizičnem nosilcu. Čeprav je sicer za branje elektronske knjige potreben fizični nosilec, kot je računalnik, pa tak nosilec ni vključen v dobavo elektronskih knjig. Poleg tega se je zakonodajalec Unije, kot izhaja iz člena 98(2), drugi pododstavek, navedene direktive, odločil tudi izključiti vsakršno možnost uporabe nižje stopnje davka na dodano vrednost za elektronsko opravljene storitve. Dobava elektronskih knjig pa je taka storitev, saj je ni mogoče šteti za dobavo blaga v smislu člena 14(1) te direktive, ker elektronske knjige ni mogoče šteti za premoženje v stvareh. Prav tako dobava elektronskih knjig ustreza opredelitvi elektronsko opravljenih storitev iz člena 7(1) Uredbe št. 282/2011.

Ta razlaga ni omajana z načelom davčne nevtralnosti, saj to načelo ne dopušča razširitve področja uporabe nižje stopnje davka na dodano vrednost brez nedvoumne določbe. Točka 6 Priloge III k Direktivi 2006/112 pa ni določba, ki bi nedvoumno razširjala področje uporabe nižjih stopenj davka na dodano vrednost na dobavo elektronskih knjig. Nasprotno, taka dobava ni zajeta s to določbo.

(Glej točke 27, 28, od 33 do 36, 42, 43 in 46 ter izrek.)