2.

Ob vsaj deloma pritrdilnem odgovoru na prvo vprašanje, v zvezi z načinom vračila neupravičeno izplačane pomoči: (a) Ali je to, da naročnik, ki mu je bila izplačana pomoč iz naslova ESSR, ne upošteva enega ali več pravil za oddajo javnih naročil pri izbiri ponudnika, zadolženega za izvedbo subvencioniranega projekta, nepravilnost v smislu Uredbe št. 2988/95 (3)? Ali to, da je pristojni nacionalni organ ob odločitvi, da bo dodelil zaprošeno pomoč iz naslova ESSR, moral vedeti, da upravičeni gospodarski subjekt pri izbiri – še pred dodelitvijo pomoči – ponudnika, zadolženega za izvedbo projekta, ki ga ta nacionalni organ financira, ni upošteval pravil za oddajo javnih naročil, vpliva na opredelitev glede nepravilnosti v smislu Uredbe št. 2988/95? (b) En cas de réponse positive à la question 2) a), et dès lors que, ainsi que Ob pritrdilnem odgovoru na vprašanje 2(a) in če – kot je presodilo Sodišče v sodbi z dne 29. januarja 2009 v združenih zadevah Hauptzollamt Hamburg-Jonas proti Josef Vosding Schlacht-, Kühl- und Zerlegebetrieb GmbH & Co. (od C 278/07 do C-280/07) – se zastaralni rok iz člena 3 Uredbe št. 2988/95 uporablja za administrativne ukrepe, kot je zahtevanje vrnitve pomoči, ki je bila neupravičeno izplačana nekemu gospodarskemu subjektu, zaradi nepravilnosti, ki jih je ta storil: — ali začne zastaralni rok teči na dan izplačila pomoči upravičencu ali na dan, ko je upravičenec izplačano subvencijo uporabil za plačilo ponudnika, pri izbiri katerega ni bilo upoštevano eno ali več pravil v zvezi z oddajo javnih naročil; — ali je treba šteti, da je bil potek tega roka pretrgan s tem, da je pristojni nacionalni organ upravičencu do subvencije posredoval nadzorno poročilo, v katerem je bilo ugotovljeno neupoštevanje pravil za oddajo javnih naročil in je bilo nacionalnemu organu zato priporočeno, da poskrbi za vračilo izplačanih zneskov; — ali je treba, ko država članica na podlagi člena 3(3) Uredbe št. 2988/95 uporabi možnost uporabe daljšega zastaralnega roka – zlasti ko se v Franciji uporabi splošni rok, ki je bil v času dejanskega stanja v tem sporu naveden v členu 2262 civilnega zakonika, ki določa, da „vsi zahtevki, stvarnopravni ali obligacijskopravni, zastarajo v 30 letih […]“ – skladnost takega roka s pravom Skupnosti, zlasti z načelom sorazmernosti, presojati glede na najdaljše trajanje zastaralnega roka, ki ga določa nacionalni predpis, ki ga nacionalna uprava uporabi kot pravno podlago za zahtevo vračila, ali glede na rok, ki je dejansko uporabljen v posamezni zadevi? (c) Ob nikalnem odgovoru na vprašanje 2(a), ali finančni interesi Skupnosti nasprotujejo temu, da sodišče za plačilo pomoči, kot je ta v tej zadevi, uporabi nacionalna pravila v zvezi z razveljavitvijo odločb, ki ustvarjajo pravice, v skladu s katerimi lahko organ, razen ob neobstoju, pridobitvi s prevaro ali zahtevi upravičenca, posamično odločbo, ki ustvarja pravice, če je nezakonita, razveljavi le v roku štirih mesecev od sprejetja te odločbe, pri čemer pa lahko posamična upravna odločba, zlasti če se nanaša na plačilo pomoči, vsebuje razvezne pogoje, katerih izpolnitev omogoča zahtevanje vračila zadevne pomoči ne glede na rok, ob tem pa je treba pojasniti, da je Conseil d’État presodilo, da je treba to nacionalno pravilo razlagati tako, da se lahko nanj upravičenec, ki mu je bila pomoč na podlagi določb Skupnosti neupravičeno dodeljena, sklicuje le, če je v dobri veri?