ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Začasna odredba–Odlog izvršitve–Začasni ukrepi–Pogoji za dodelitev–„Fumus boni juris“–Nujnost–Resna in nepopravljiva škoda–Kumulativnost–Tehtanje vseh zadevnih interesov–Vrstni red preizkusa in način preverjanja–Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (členi 256(1) PDEU, 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(4)) (Glej točke od 13 do 16.)
68

V teh okoliščinah Splošno sodišče meni, da je treba izraz „člani Evropskega sveta“ in izraz „EU“ v Izjavi EU in Turčije, kot je bila razširjena s sporočilom za javnost št. 144/16, razumeti kot sklicevanje na voditelje držav ali vlad Unije, ki so se – tako kot na prvem in drugem srečanju voditeljev držav ali vlad 29. novembra 2015 in 7. marca 2016 – srečali s predstavniki Turčije in se dogovorili o operativnih ukrepih za ponovno vzpostavitev javnega reda, zlasti na grškem ozemlju, ki ustrezajo tistim, ki so bili že omenjeni ali navedeni v izjavah, objavljenih v obliki sporočil za javnost po prvih dveh srečanjih voditeljev držav ali vlad držav članic Unije s predstavniki Turčije. To potrjuje dejstvo, da sta se v izjavi, sprejeti po drugem srečanju voditeljev držav ali vlad, ki je potekalo 29. novembra 2015, prav tako in ves čas uporabljala izraza „EU“ in „evropski voditelji“ za označevanje predstavnikov držav članic Unije, ki so delovali kot voditelji držav ali vlad teh držav članic na tem srečanju 29. novembra 2015, podobnem srečanju 18. marca 2016.
Sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. novembra 2018 – OT/Komisija

(Zadeva T‑576/16)

„Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Prijava za delovno mesto direktorja EMCDDA – Zavrnitev prijave – Litispendenca – Zavrnitev prošnje za pomoč – Neobstoj pravnega interesa – Tožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena“

1. Sodni postopek – Ugovor litispendence – Istovetnost strank, predmeta in tožbenih razlogov v dveh tožbah – Nedopustnost pozneje vložene tožbe (Glej točke od 44 do 46, 86 in 87.)

2. Pritožbe uradnikov – Pravni interes – Nujnost obstoječega in dejanskega interesa – Presoja ob vložitvi tožbe – Tožba, s katero tožeča stranka lahko pridobi korist (Kadrovski predpisi, člena 90 in 91.) (Glej točki 53 in 54.)

3. Uradniki – Pravno sredstvo – Pravni interes – Ničnostna tožba zoper imenovanje drugega uradnika – 1Tožeča stranka, ki ne more biti imenovana – Nedopustnost (Kadrovski predpisi, člena 90 in 91.) (Glej točke od 62 do 69.)

4. Pritožbe uradnikov – Odškodninski zahtevek, povezan s predlogom za razglasitev ničnosti – Zavrnitev predloga za razglasitev ničnosti, ki povzroči zavrnitev odškodninskega zahtevka (Kadrovski predpisi, člen 91) (Glej točke 89, 96 in 97.)

Predmet

Predlog na podlagi člena 270 PDEU za, na eni strani, razglasitev ničnosti, prvič, „Odločbe [Komisije] z dne 26. septembra 2014 o zavrnitvi [njegove] prijave […] za delovno mesto direktorja Evropskega centra za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami“ (EMCDDA), drugič, odločbe z dne 9. aprila 2015, s katero je Komisija zavrnila njeno pritožbo zoper to odločbo in prošnjo za pomoč, ter tretjič, odločbe z dne 22. oktobra 2015, s katero je Komisija zavrnila njeno pritožbo zoper odločbo o zavrnitvi njene prošnje za pomoč, in na drugi strani za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela tožeča stranka.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
5.

Uradniki – Povračilo stroškov – Letni potni stroški in potovalni čas – Pogoji in postopki – Sprememba Kadrovskih predpisov, da se pravica do povračila letnih potnih stroškov in odobritve potovalnega časa veže na status izselitve – Kršitev načeli varstva zaupanja v pravo in pravne varnosti – Neobstoj (Kadrovski predpisi za uradnike, kakor so bili spremenjeni z Uredbo št. 1023/2013, Priloga V, člen 7, in Priloga VII, člena 4 in 8) (Glej točke od 69 do 75.)
1.

Ničnostna tožba–Fizične ali pravne osebe–Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo–Uredba o tarifni uvrstitvi–Posamično nanašanje na tožečo stranko–Merila (člen 263, četrti odstavek, PDEU; Uredba Komisije (EU) 2016/1140, člen 1) (Glej točke od 31 do 33 in od 59 do 62.)
1.

Začasna odredba–Odlog izvršitve–Začasni ukrepi–Pogoji za izdajo–Fumus boni juris–Nujnost–Resna in nepopravljiva škoda–Kumulativnost–Tehtanje vseh zadevnih interesov–Vrstni red preizkusa in način preverjanja–Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (člen 256(1) PDEU, 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(4)) (Glej točke od 21 do 24.)
2.

Odškodninska tožba–Predmet–Odškodnina za škodo, ki je domnevno nastala zaradi sklepa Komisije, da tožeča stranka ne bo več sodelovala v lokalni komunikacijski mreži za pomoč predstavništvom Komisije–Obstoj povezave med to zahtevo in razlago pisnega dogovora o pristopu tožeče stranke k tej mreži–Pogodbena podlaga–Nedopustnost (Členi 256(1), 268 in 340, drugi odstavek, PDEU)
Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 24. oktobra 2016 – Le Pen/Parlament

(zadeva T‑140/16)

„Ničnostna tožba — Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem Parlamenta — Nadomestilo za parlamentarno pomoč — Vračilo neupravičeno izplačanih zneskov — Pritožba — Zavrnitev ugovora nedopustnosti“

Evropski parlament — Pravilnik o povračilu stroškov in plačilu nadomestil poslancem — Vračilo neupravičeno izplačanih zneskov — Sklep generalnega sekretarja Parlamenta — Pritožba — Vzporedna obravnava sodišča Unije o ničnostni tožbi — Dopustnost (člen 263 PDEU; sklep predsedstva Parlamenta o izvedbenih ukrepih v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta, člena 68 in 72) (glej točke od 26 do 33 in od 35 do 39)

Predmet

Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti Sklepa generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 29. januarja 2016 o izterjavi zneska 320.026,23 EUR od tožeče stranke, ki je bil neupravičeno izplačan iz naslova parlamentarne pomoči, in z njim povezanega opomina z dne 4. februarja 2016.

Izrek

1) Ugovor nedopustnosti se zavrne.
1.

Začasna odredba–Odlog izvršitve–Začasni ukrepi–Pogoji za izdajo–„Fumus boni juri“–Nujnost–Resna in nepopravljiva škoda–Kumulativnost–Tehtanje vseh zadevnih interesov–Vrstni red preizkusa in način preverjanja–Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (členi 256(1), 278 in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(4)) (Glej točke od 17 do 20.)
1.

Postopek–Vloga, s katero se postopek začne–Formalne zahteve–Podpis odvetnika, ki je tretja oseba v razmerju do tožeče stranke–Tožeča stranka, ki jo zastopa odvetnik, ki je hkrati njen poslovodja–Nedopustnost (Statut Sodišča, člen 19, odstavki 1, 3 in 4, ter 21, odstavek 1; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 73(1)) (Glej točke od 14 do 17, 19 in 20.)
23

V obravnavani zadevi se tožeče stranke predstavljajo kot združenja uporabnikov cest, ki so si kot nalogo zadala varstvo interesov teh uporabnikov: — združenje ACDA združuje aktivne odvetnike ali odvetnike po izobrazbi in kvalificirane pravnike, njegov namen pa je varstvo temeljnih pravic uporabnikov cest; — združenje OTRE zagotavlja zastopanje in varstvo nepremoženjskih in poklicnih interesov včlanjenih cestnih prevoznikov; — združenje FFMC združuje uporabnike motoriziranih dvo- in trikolesnikov (od koles z motorjem do motornih koles z veliko prostornino motorja), si prizadeva za varnost in souporabo cest ter zagovarja svoje člane kot uporabnike cest in potrošnike; — zveza Fédération française de motocyclisme združuje združenja, ki organizirajo športne dogodke ali kakršno koli drugo motociklistično dejavnost, in turistične klube, njen cilj pa je zlasti izvajanje dejavnosti v zvezi z varnostjo v cestnem prometu in javno prometno infrastrukturo; — nazadnje, namen zveze Union nationale des automobile clubs je spodbujati odnose med francoskimi avtomobilskimi klubi ter med njenimi člani in evropskimi avtomobilskimi klubi.
13

Prvič, kar zadeva gospodarski položaj družbe KK, je ta predložila letne računovodske izkaze (računovodsko bilanco in izkaz poslovnega izida) za zadnja tri zaključena poslovna leta, kakršne je vložila pri davčni upravi. Iz teh računovodskih izkazov je razvidno, da družba, katere proizvodi so v fazi razvoja, v zadnjih treh zaključenih poslovnih letih ni ustvarila nobenega prometa. Družba nima sredstev, razen znanja in izkušenj svojega edinega delničarja in njegovih sodelavcev, in ima obveznosti v višini [zaupno] ( 2 ) ob koncu poslovnega leta, zaključenega 31. decembra 2014. Glede na podatke, ki jih je družba predložila, so te obveznosti povezane s plačilom prispevkov za socialno varnost in naložbami, ki jih je izvedla, da bi omogočila razvoj svojih proizvodov. Družba navaja, da se te obveznosti financirajo z vložki edinega delničarja, in sicer iz njegovih prihrankov in posojil, ki jih je najel. […]
krizmnicjeSklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 13. septembra 2016 –

Terna/Komisija(Zadeva T‑544/15)

„Ničnostna tožba — Projekti skupnega interesa Unije — Finančna pomoč Unije za dva projekta s področja vseevropskih energetskih omrežij — Znižanje prvotno odobrene finančne pomoči po reviziji — Pripravljalni akt — Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti tožbe — Nedopustnost“

Ničnostna tožba — Izpodbojni akti — Pojem — Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke — Pripravljalni ukrepi — Izključitev — Dopis Komisije, s katerim se nekateri izdatki, nastali pri izvedbi projekta, za katerega je bila odobrena finančna pomoč Unije, štejejo za neupravičene — Akt, katerega namen ni ustvariti pravne učinke — Nedopustnost (člen 263 PDEU) (Glej točke od 25 do 27 in od 29 do 31.)

Predmet

Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe iz dopisa Komisije z dne 6. julija 2015, s katero se je znižala prvotno odobrena finančna pomoč v okviru dveh projektov (projekta 2009-E255/09-ENER/09/TEN-E-S12.564583 in 2007-E 221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403) s področja vseevropskih energetskih omrežij.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
3.

Tožba zaradi nedelovanja–Fizične ali pravne osebe–Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo–Opustitev Komisije posodobitve nekaterih nacionalnih podatkov glede prostoživečih ptic, vsebovanih v dokumentu, predvidenem v Direktivi 2009/147, in namenjenih, da se uporabijo kot osnova za nacionalno zakonodajo o lovnih dobah–Tožba lovcev–Neobstoj neposrednega in posamičnega nanašanja–Nedopustnost (Člen 263, četrti odstavek, PDEU in člen 265, tretji odstavek, PDEU; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2009/147, člen 7(4)) (glej točke 71, 72, od 75 do 78, 93 in 98)
Pristojnosti Splošnega sodišča so naštete v členu 256 PDEU, ki je natančneje opredeljen v členu 51 Statuta Sodišča. Splošno sodišče je v skladu s temi določbami za odločanje o pogodbenih sporih, ki so mu predloženi, na prvi stopnji pristojno le na podlagi arbitražne klavzule. Če ne bi bilo take klavzule, bi svojo sodno pristojnost razširilo prek sporov, za odločanje o katerih je omejeno pristojno na podlagi člena 274 PDEU, ker ta določba podeljuje nacionalnim sodiščem splošno pristojnost za odločanje o sporih, v katerih je stranka Unija.

Pristojnost Splošnega sodišča na podlagi člena 272 PDEU je izjema od splošne ureditve, zato jo je treba razlagati ozko. Tako lahko Splošno sodišče o pogodbenem sporu odloča le v primeru izrecne volje strank, da mu priznavajo to pristojnost. Le stranke pogodbe, ki vsebuje arbitražno klavzulo, so lahko stranke v postopku, začetem na podlagi člena 272 PDEU.

(Glej točke od 20, 25 in 30.)
2.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Pogoji za izdajo — Fumus boni juris — Prima facie preizkus razlogov, navedenih v utemeljitev tožbe v glavni stvari — Tožba zoper odločbo Evropske agencije za zdravila o odobritvi dostopa do poročil o kliničnih študijah tretji osebi — Tožbeni razlogi, ki se nanašajo na zaupnost informacij, zajetih s poslovno skrivnostjo, in na uporabnost splošne domneve uporabe izjeme od pravice javnosti do dostopa na podlagi Uredbe št. 1049/2001 — Tožbeni razlogi, ki razkrivajo obstoj kompleksnih pravnih vprašanj — Tožbeni razlogi, ki niso neutemeljeni na prvi pogled (členi 15(3) PDEU, 278 PDEU in 339 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 7; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(3); Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(2), prva alinea) (Glej točke 22, 46, 54, od 58 do 60, 62, in od 68 do 73.)
Čeprav je v členu 8 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev predvidena možnost podaljšanja pogodbe začasnega uslužbenca, to ni pravica, ampak samo možnost, o kateri presodi pristojni organ. Vendar pa je treba pri izvajanju te diskrecijske pravice spoštovati dolžnost skrbnega ravnanja.

Dolžnost skrbnega ravnanja, ki se uporablja za odločbo o morebitnem podaljšanju pogodbe začasnega uslužbenca, pristojnemu organu tako nalaga, da pri odločanju pretehta interes službe in interes uslužbenca. Dalje, dolžnost skrbnega ravnanja pomeni obveznost pristojnega organa, da v obrazložitvi odločbe o nepodaljšanju navede razloge, ki so privedli do tega, da je prevladal interes službe.

(Glej točke od 27 do 29 in 31.)

Sodišče: sodbi z dne 28. maja 1980, Kuhner/Komisija,33/79 in 75/79, Recueil, EU:C:1980:139, točka 22, in z dne 29. junija 1994, Klinke/Sodišče,C‑298/93 P, Recueil, EU:C:1994:273, točka 38;

Sodišče prve stopnje: sodbi z dne 12. decembra 2000, Dejaiffe/UUNT,T‑223/99, RecFP, EU:T:2000:292, točka 53, in z dne 15. oktobra 2008, Potamianos/Komisija,T‑160/04, ZOdl. JU, EU:T:2008:438, točka 30 in navedena sodna praksa;

Splošno sodišče Evropske unije: sodba z dne 10. oktobra 2014, EMA/BU,T‑444/13 P, ZOdl. JU, EU:T:2014:865, točke 30, 36 in 37.
63

Taka zagotovila, ne glede na obliko, v kateri so bila sporočena, so natančne, brezpogojne ter skladne informacije pooblaščenih in zanesljivih virov. Nihče pa se ne more sklicevati na kršitev tega načela, ne da bi mu uprava dala natančna zagotovila (glej sodbo z dne 14. februarja 2006, TEA-CEGOS in drugi/Komisija, T‑376/05 in T‑383/05, EU:T:2006:47, točka 88 in navedena sodna praksa; sodba z dne 30. novembra 2009, France in France Télécom/Komisija, T‑427/04 in T‑17/05, EU:T:2009:474, točka 260).
Akt fizično ali pravno osebo, ki ni naslovnik tega akta, posamično zadeva le, če nanjo vpliva zaradi nekaterih njenih posebnih značilnosti ali zaradi dejanskega položaja, zaradi katerega se razlikuje od vseh drugih oseb, in jo torej individualizira podobno, kot bi bil individualiziran naslovnik neke odločbe.

Kar zadeva tožbo za razglasitev ničnosti Uredbe št. 537/2014 o posebnih zahtevah v zvezi z obvezno revizijo subjektov javnega interesa, se na tožečo stranko, ki kot zakoniti revizor opravlja to dejavnost, neposredno ne nanaša niti navedena uredba na splošno niti člen 21 navedene uredbe, in zato ta nima procesnega upravičenja na podlagi člena 263, četrti odstavek, PDEU. Prvič, to, da se namreč Uredba št. 537/2014 uporablja za položaje, ki so objektivno določeni z njenimi določbami, in da ima pravne učinke za skupine oseb, ki so določene splošno in abstraktno, dokazuje neobstoj posamičnega nanašanja. Navedena uredba pa zadeva tožečo stranko le kot zakonitega revizorja, ki opravlja dejavnost revizije subjektov javnega interesa, kar je položaj, na katerega se ta uredba nanaša objektivno, ne da bi zakonodajalec kakor koli upošteval individualni položaj članov tega poklica. Poleg tega so zahteve glede sestave organov, odgovornih za nadzor zakonitih revizorjev, ki opravljajo tako dejavnost, oblikovane splošno ter se brez razlikovanja uporabljajo za vse subjekte in vse organe, ki spadajo na področje uporabe navedene uredbe.

Drugič, osebe, ki jih zadevajo zahteve, opisane v členu 21 Uredbe št. 537/2014, ob sprejetju te uredbe niso bile niti prepoznane niti prepoznavne. Če pa se lahko skupini oseb, ki ji je tožeča stranka pripadala ob sprejetju navedene uredbe, doda neznano število gospodarskih subjektov, te skupine ni mogoče opredeliti kot omejen krog. Nasprotno, tako gre za nedoločeno in nedoločljivo število gospodarskih subjektov, katerih krog se lahko po sprejetju te uredbe poveča. Na gospodarske subjekte, ki spadajo v táko odprto skupino, se zadevni akt ne nanaša posamično. Tretjič, domnevna pravica biti pod nadzorom poklicnega organa, sestavljenega iz članov, ki opravljajo revizorski poklic, tudi če se šteje za dokazano, nikakor ne individualizira tožeče stranke glede na nedoločeno in nedoločljivo število gospodarskih subjektov, ki opravljajo navedeni poklic in izvajajo revizije subjektov javnega interesa.

(Glej točke 31, 39, 40, 42, 45, 46, 48, 49 in 51.)
4.

Evropska komisija, družbe Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. ter China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products nosijo svoje stroške.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Dopis Komisije, s katerim je država članica neformalno pozvana, da plača zamudne obresti v okviru dajanja na voljo tradicionalnih lastnih sredstev – Izključitev – Dopis, ki ne ustvarja zavezujočih pravnih učinkov – Nedopustnost tožbe (člen 263 PDEU; Uredba Sveta št. 1150/2000; Sklep Sveta 2007/436) (Glej točke od 13 do 15, od 29 do 42, 44 in 47.)

2. Lastna sredstva Evropske unije – Določanje in dajanje na voljo s strani držav članic – Obveznost knjiženja v dobro računa Komisije – Prepozno knjiženje – Obveznost plačila zamudnih obresti (Uredba Sveta št. 1150/2000, člena 9(1), in 11(1)) (Glej točke od 16 do 18.)

3. Lastna sredstva Evropske unije – Določanje in dajanje na voljo s strani držav članic – Odgovornost držav članic – Obseg (Uredba Sveta št. 1150/2000, členi 2(1), 9(1), in 17(1) in (2); Sklep Sveta 2007/436, člena 2(1)(a), in 8(1)) (Glej točke od 22 do 28.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti domnevnega sklepa generalnega direktorata Komisije za proračun, vsebovanega v dopisu BUDG/B/03MV D (2014) 3486706 z dne 21. oktobra 2014, s katerim naj bi zadnjenavedena na podlagi člena 11 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa 2007/436/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 169) določila znesek zamudnih obresti, ki ga mora Kraljevina Španija plačati do prvega delovnega dne drugega meseca po tem, ko je bil navedeni dopis poslan, na 3.172.388,46 EUR.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrže.

2. Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.
3.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Regulativni akti — Omejevalni ukrepi zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini — Protiukrepi, ki jih je sprejela Rusija in katerih cilj je prepoved uvoza kmetijskih proizvodov iz Unije — Tožba kmetijske zadruge, ki so ji bile zaradi navedenih protiukrepov razdrte prodajne pogodbe — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost (člen 263, četrti odstavek, PDEU; Uredba Sveta št. 833/2014; Sklep Sveta 2014/512/PESC) (Glej točke od 26 do 31.)
V okviru zelo posebnega spora o oddaji javnega naročila je treba upoštevati, da če neizbrani ponudnik dokaže obstoj posebno resnega fumus boni juris, se od njega ne more zahtevati dokaza, da bi mu bila z zavrnitvijo predloga za izdajo začasne odredbe povzročena nepopravljiva škoda, ker bi se v nasprotnem primeru čezmerno in neupravičeno poseglo v učinkovito pravno varstvo, do katerega je upravičen na podlagi člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Tak fumus boni juris obstaja, če odkriva obstoj dovolj očitne in resne nezakonitosti, katere nastanek ali podaljšanje učinkov je treba čim prej preprečiti, razen če temu dokončno nasprotuje uravnoteženje prisotnih interesov. V teh izjemnih okoliščinah dokaz o resnosti škode, ki naj bi jo povzročil neodlog izvršitve izpodbijane odločbe, zadostuje za izpolnitev pogoja nujnosti, ob upoštevanju potrebe po odvzemu učinka tovrstni nezakonitosti.

Niti člen 287 ES niti Uredba št. 17 izrecno ne določata, za katere informacije razen poslovnih skrivnosti velja poklicna tajnost. V zvezi s tem iz člena 20(2) Uredbe št. 17 ni mogoče sklepati, da bi to veljalo za vse informacije, pridobljene na podlagi navedene uredbe, razen tistih, katerih objava je v skladu s členom 21 obvezna. Po zgledu člena 287 ES člen 20(2) Uredbe št. 17, ki na področju konkurenčnih pravil, ki veljajo za podjetja, izvaja to pogodbeno določbo, dejansko nasprotuje le razkritju informacij, „za katere po njihovi naravi velja poklicna tajnost“. ***Nujnost predloga za izdajo začasne odredbe je treba presojati glede na potrebo po začasnem odločanju, da bi se izognili nastanku resne in nepopravljive škode za stranko, ki predlaga začasne odredbe. Ta stranka mora predložiti resen dokaz, da ne more čakati do konca postopka v zvezi z glavno tožbo, ne da bi osebno utrpela tako škodo. V zvezi s tem, glede predloga za odlog izvršitve sklepa na področju javnih naročil, čeprav je tožeča stranka trdila, da je bilo javno naročilo bistvenega pomena za nadaljevanje njenih dejavnosti, ne da bi to trditev podprla s konkretno in natančno navedbo ter podrobnimi in potrjenimi dokumenti, je treba ugotoviti, da tožeča stranka ni predložila nobene konkretne navedbe o svojem finančnem položaju, ki bi sodniku za začasne odredbe omogočil presojo resnosti in nepopravljivosti zatrjevane škode, medtem ko so take navedbe nujne za presojo nujnosti in bi morale biti predložene v predlogu za izdajo začasne odredbe.

(Glej točki 65 in 67.)
2.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za oddajo — Fumus boni juris — Preizkus prima facie tožbenih razlogov v utemeljitev tožbe v glavni stvari — Tožba zoper sklep Komisije o zavrnitvi ponudbe ponudnika v okviru javnega naročila — Zavrnitev, ki temelji na neskladnosti ponudbe z razpisnimi pogoji — Kršitev načela enakega obravnavanja, zahteve po preglednosti in Uredb št. 966/2012 in št. 1268/2012 — Neobstoj na prvi pogled (členi 256(1) PDEU, 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2); Uredba Evropskega Parlamenta in Sveta št. 966/2014; Uredba Komisije št. 1268/2012) (Glej točke od 17 do 32.)
2.

Odškodninska tožba — Tožba proti instituciji, ki naj bi povzročila odgovornost Unije — Dopustnost — Pogoji (člena 13 PDEU in 19 PDEU; členi 256(1) PDEU, 268 PDEU in 340, drugi odstavek, PDEU) (Glej točke od 22 do 29, 35, 38 in 43.)