208

V okviru prvega dela četrtega tožbenega razloga družba AAL navaja, da je Komisija v izpodbijani odločbi kršila načeli varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti zlasti s tem, da je iz razlogov, navedenih v točkah 98 in 99 obrazložitve Odločbe aluminijev oksid I, odredila zagotovitev vračila sporne pomoči, ter da je, po eni strani, z objavo odločitve o začetku formalnega postopka preiskave prenehalo njeno legitimno pričakovanje, da je sporna pomoč zakonita, in da se je, po drugi strani, načelo pravne varnosti prenehalo uporabljati v trenutku, ko je razjasnila položaj, ki je bil prej dvoumen. Meni, da v tej zadevi obstajajo izjemne okoliščine, ki ji dajejo možnost, da se v skladu s sodno prakso sklicuje na legitimna pričakovanja v zvezi z dejstvom, da je bila sporna pomoč zakonito dodeljena na podlagi Odločbe 2001/224 in da ne bo terjana nazaj, in dejstvom, da je mogoče sporno oprostitev v skladu z navedeno odločbo zakonito uporabljati do 31. decembra 2006, in to tudi po objavi odločbe o začetku formalnega postopka preiskave. Ta objava naj ne bi odpravila dvoumnosti v zvezi z zakonitostjo sporne oprostitve. V zvezi s tem se družba AAL sklicuje, prvič, na priglasitev sporne oprostitve Komisiji v letu 1983 in na nedelovanje ali molk Komisije v obdobju 17 let. Drugič, sklicuje se na odločbe Sveta o odobritvi, ki so bile soglasno sprejete na predlog Komisije, na podlagi katerih je mislila, da je sporna pomoč zakonita, ker je bila v teh odločbah vsebovana ugotovitev, da sporna oprostitev ne povzroča izkrivljanja konkurence, oziroma so na tej ugotovitvi temeljile, in je bila z njimi uporaba sporne oprostitve Irski dovoljena, nazadnje do leta 2006. Tretjič, opira se na predlog odločbe Sveta o odobritvi z novembra 1999, iz katere je izhajal namen Komisije, da po izteku odpravi odobritev za uporabo sporne oprostitve, ne pa tudi, da zahteva vračilo pomoči, ki se je na podlagi te oprostitve dodeljevala v celotnem obdobju, za katero jo je Svet odobril. Četrtič, sklicuje se na pričakovanje, da bo Irska izpolnila svoje obveznosti na podlagi pravil o državnih pomočeh. Petič, opozarja na objavo odločitve o začetku formalnega postopka preiskave, v kateri so izraženi le dvomi Komisije o združljivosti sporne pomoči s skupnim trgom in ni bila taka, da bi lahko, glede na Odločbo št. 2001/224, omajala njeno legitimno pričakovanje, da se v nobenem primeru ne bo zahtevalo vračilo pomoči, ki je bila dodeljena do leta 2006. Šestič, sklicuje se na svoje pričakovanje, da v formalnem postopku preiskave ne bo sprejeta negativna odločba o državnih pomočeh. Sedmič, sklicuje se na zamudo Komisije pri sprejetju Odločbe aluminijev oksid I, ki je bila v nasprotju z načeloma dobrega upravljanja in pravne varnosti sprejeta več kot 43 mesecev po tem, ko je Komisija aprila 2002 prejela odgovor Irske na zadnjo zahtevo te institucije za posredovanje dodatnih informacij, kar je še okrepilo njeno legitimno pričakovanje, da sporna pomoč ne bo izterjana. Osmič, sklicuje se na ravnanje Komisije, ko je Svet sprejemal Direktivo 2003/96, zlasti njeno sporočilo za javnost z dne 27. oktobra 2003, v katerem je pozdravila to sprejetje, ki je utrdilo njeno legitimno pričakovanje, da je sporna pomoč z vidika pravil o državnih pomočeh zakonita. Devetič, omenja, da Komisija zoper Irsko ni sprejela odločbe, s katero bi na podlagi člena 11(1) Uredbe št. 659/1999 začasno odložila izplačevanje domnevno dodeljene nezakonite pomoči do odločitve o združljivosti te pomoči s skupnim trgom. Desetič, navaja obsežne dolgoročne investicije, ki jih je na podlagi legitimnega pričakovanja, da se bo sporna oprostitev uporabljala do 31. decembra 2006, ali vsaj da pomoči dodeljene do tega datuma ne bo treba vrniti, v dobri veri začela jeseni 2003 in se nanašajo na približno 100 milijonov EUR vreden obrat za soproizvodnjo toplote in elektrike in na 70‑milijonsko investicijo, namenjeno povečanju njenih proizvodnih zmogljivosti.