ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal d'instance d’Épinal (Francija) 1. oktobra 2018 – Cofidis SA/YU, ZT

(Zadeva C-616/18)

(2018/C 436/42)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal d'instance d’Épinal

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Cofidis SA

Tožena stranka: YU, ZT

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali varstvo, ki ga Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (1) zagotavlja potrošnikom, nasprotuje nacionalni določbi, v skladu s katero nacionalno sodišče – v okviru tožbe, ki jo je prodajalec ali ponudnik vložil proti potrošniku in ki temelji na kreditni pogodbi, sklenjeni med njima – po izteku petletnega zastaralnega roka, ki začne teči s sklenitvijo pogodbe, po uradni dolžnosti ali na podlagi ugovora potrošnika preizkusi in sankcionira neizpolnitev določb v zvezi z obveznostjo, da se preveri kreditna sposobnost potrošnika, navedenih v členu 8 navedene direktive, določb v zvezi z informacijami, ki bi morale biti jasno in jedrnato navedene v kreditnih pogodbah iz člena 10 in naslednjih Direktive, ter splošneje vseh določb za varstvo potrošnikov, zajetih z navedeno direktivo?

(1) UL L 133, str. 66.
4.

Četrtič, madžarska vlada meni, da je izpodbijana Direktiva v nasprotju s členom 56 PDEU, ki zagotavlja svobodo opravljanja storitev, ker iz svojega področja uporabe izključuje uveljavljanje te svobode, v kolikor se nanaša na uresničevanje pravice do stavke in drugih ukrepov, ki so določeni v okviru sistemov delovnih razmerij držav članic, kakor tudi v zvezi z izvrševanjem pravice do pogajanj, sklepanj in izvrševanj kolektivnih pogodb, ter sprejemanja kolektivnih ukrepov (četrti tožbeni razlog).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 7. septembra 2018 – Coty Germany GmbH/Amazon Services Europe Sàrl in drugi

(Zadeva C-567/18)

(2018/C 427/21)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in revidentka: Coty Germany GmbH

Toženi stranki in nasprotni stranki v postopku z revizijo: Amazon Services Europe Sàrl, Amazon FC Graben GmbH

Toženi stranki: Amazon Europe Core Sàrl, Amazon EU Sàrl

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali oseba, ki za tretjo osebo skladišči blago, s katerim se kršijo pravice iz znamke, ne da bi vedela za to kršitev, to blago skladišči za namene ponujanja ali dajanja na trg, če namerava to blago ponujati ali ga dati na trg le tretja oseba in ne ona sama (1)?

(1) Razlaga člena 9(2)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti, UL L 78, str. 1 in člena 9(3)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije, UL L 154, str. 1.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Opolu (Poljska) 24. julija 2018 – Profi Credit Polska S.A. s sedežem v mestu Bielsko-Biała/OH

(Zadeva C-483/18)

(2018/C 427/11)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Sąd Okręgowy w Opolu

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Profi Credit Polska S.A. s sedežem v mestu Bielsko-Biała

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: OH

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba določbe Direktive 93/13/EGS (1) z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (kakor je bila spremenjena), zlasti člene 3(1) in (2), 6(1) in 7(1), ter določbe Direktive 2008/48/ES z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (2) (kakor je bila spremenjena), zlasti člen 22(3), razlagati tako, da nasprotujejo razumevanju člena 10 v povezavi s členom 17 Prawo wekslowe (zakon o menici) z dne 28. aprila 1936, v skladu s katerim sodišče ne sme ukrepati po uradni dolžnosti, če je na podlagi gradiva, ki ga nista predložili stranki zadeve, trdno in utemeljeno prepričano, da je pogodba, na kateri temelji temeljni pravni posel, vsaj deloma neveljavna, in tožeča stranka svoj zahtevek uveljavlja na podlagi bianco lastne menice, tožena stranka pa ne ugovarja in ostane nedejavna?

(1) Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288.

(2) Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS, UL L 133, str. 66.
1.

Ali je treba člen 5(1) Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (1) razlagati tako, da je oprema vozila – v smislu člena 1(1) Uredbe št. 715/2007 – prepovedana, če je ventil za vračanje izpušnih plinov v valj, torej sestavni del, ki lahko vpliva na emisije, načrtovan tako, da je stopnja vračanja izpušnih plinov v valj, torej delež izpušnih plinov, ki se vrne v valj, regulirana tako, da ta ventil le pri temperaturah med 15 in 33 stopinjami Celzija in le pri nadmorski višini do 1 000 m zagotavlja način obratovanja z nizko emisijo onesnaževal, zunaj tega temperaturnega okna pa se v razponu 10 stopinj Celzija in na nadmorski višini nad 1 000 m v razponu 250 višinskih metrov linearno zmanjša na 0, s čimer torej pride do povišanja emisij NOx nad mejne vrednosti, določene z Uredbo št. 715/2007?
—

ugotovi naj se, da Romunija s tem, da pred 26. junijem 2017 ni sprejela vseh zakonskih in drugih predpisov potrebnih za uskladitev z Direktivo 2015/849/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (1) ali, v vsakem primeru, ker teh ukrepov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 67 te direktive;
C 381/4

Pritožba, ki jo je HK vložila 12. julija 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 3. maja 2018 v zadevi T-574/16, HK/Komisija

(Zadeva C-460/18 P)

(2018/C 381/05)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnica: HK (zastopnika: A. Champetier, S. Rodrigues, avocats)

Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Svet Evropske unije

Predlogi

— Pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

— razveljavi naj se sodba Splošnega sodišča z dne 3. maja 2018 (zadeva T-574/16);

— zadeva naj se obravnava, tako da se ugodi zahtevkom pritožnice, podanim na prvi stopnji, vključno s tem, da se toženi stranki naloži plačilo stroškov; ali, v nasprotnem primeru,

— zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču v odločanje, pri čemer se o stroški pritožbe torej odloči v skladu s členom 184 Poslovnika Sodišča.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev svoje pritožbe pritožnica navaja dva pritožbena razloga. Prvi pritožbeni razlog je kršitev člena 17, prvi odstavek, Priloge VIII h Kadrovskim predpisom in dvoumna, nedosledna in protislovna obrazložitev. Drugi pritožbeni razlog je kršitev načela prepovedi diskriminacije in nezadostnost obrazložitve.
1.

Ali je treba člen 4(1)(a) okvirnega sklepa (1) razlagati tako, da so v njem določena merila izpolnjena le, če ima obsojena oseba v državi članici, katere državljan je, družinske, socialne, poklicne ali druge vezi, ob upoštevanju katerih je mogoče utemeljeno domnevati, da lahko izvršitev kazni v tej državi omogoča lažjo socialno rehabilitacijo, in da ta člen torej nasprotuje določbi nacionalnega prava, kakršen je člen 4(1)(a) zakona št. 549/2011, ki v takih primerih omogoča priznanje in izvršitev sodbe samo na podlagi običajnega prebivališča, kot je formalno prijavljeno v državi izvršiteljici, ne da bi se upoštevalo, ali ima obsojena oseba v navedeni državi dejanske vezi, ki bi ji lahko omogočile boljšo socialno rehabilitacijo?
2.

Ali se z določbami člena 13(1) in (3) Direktive – glede na to, kako jih je treba razlagati – v delu, v katerem se uporabljajo za imena in blagovne znamke, spoštujejo lastninska pravica, svoboda izražanja, svoboda gospodarske pobude, načelo sorazmernosti in načelo pravne varnosti?
—

tožbo z dne 11. aprila 2018 v zadevi T-271/10 RENV, H/Svet Evropske unije, razveljavi v delu, v katerem je bila zavrnjena tožba pritožnice za razglasitev ničnosti odločbe z dne 7. aprila 2010, ki jo je podpisal vodja osebja Policijske misije Evropske unije in s katero je bila pritožnica premeščena na mesto „Criminal Justice Adviser – Prosecutor“ v regionalni urad v Banja Luki (Bosna in Hercegovina) in, podredno, odločbe z dne 30. aprila 2010, ki jo je podpisal vodja misije v skladu s členom 6 Sklepa Sveta 2009/906/SVZP (1) z dne 8. decembra 2009 o Policijski misiji Evropske unije (EUPM) v Bosni in Hercegovini (BiH), in v delu, v katerem je bil zavrnjen zahtevek za plačilo odškodnine za škodo, nastalo zaradi nezakonitosti navedenih odločb;
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Milano (Italija) 28. junija 2018 – FR/Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

(Zadeva C-422/18)

(2018/C 311/10)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale di Milano

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: FR

Tožena stranka: Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba načelo lojalnega sodelovanja ter načeli enakovrednosti in učinkovitosti sodnega varstva iz členov 4(3) in 19(1) PEU, člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, prvi in drugi odstavek, ter Direktive 2013/32/EU (1) (zlasti členov 22 in 46) razlagati tako, da: a) mora imeti pravno sredstvo, če ga nacionalno pravo določa v postopkih v zvezi z zavrnitvijo prošnje za priznanje mednarodne zaščite, na podlagi prava Unije samodejni odložilni učinek; b) nasprotujejo postopku, kot je italijanski (člen 35a(13), zakonske uredbe št. 25/2008, kakor je bila spremenjena z uredbo-zakonom št. 13/17, preoblikovane v zakon št. 46/17), v okviru katerega lahko pravosodni organ, pri katerem je prosilec za azil – čigar prošnjo sta upravni organ, pristojen za obravnavo prošenj za azil, in sodišče prve stopnje zavrnila –, sprožil postopek, zavrne predlog za začasno zadržanje izvršitve zavrnilne odločbe, pri čemer upošteva zgolj utemeljenost razlogov za pritožbo zoper navedeno odločbo, ki jo je izdalo isto sodišče, kot tisto, ki odloča o njenem začasnem zadržanju, ne pa tudi nevarnosti za nastanek resne in nepopravljive škode?

(1) Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL 2013, L 180, str. 60).
6.

Ali izpolnitev obveznosti nudenja oskrbe potnikov letalskega prevoznika v skladu s členoma 4(3) in 8 Uredbe (ES) št. 261/2004, zajema tudi dolžnost obveščanja potnikov o možnostih spremembe poti, ki jih določa člen 8(1)(a), (b) in (c) Uredbe.
Zadeva C-301/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo des Landgerichts Bonn (Nemčija) 4. maja 2018 – Thomas Leonhard/DSL Bank

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo des Landgerichts Bonn (Nemčija) 4. maja 2018 – Thomas Leonhard/DSL Bank

(Zadeva C-301/18)

Predložitveno sodišče

Landgericht Bonn

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Thomas Leonhard

Tožena stranka: DSL Bank

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 7(4) Direktive 2002/65/ES ( 1 ) razlagati tako, da nasprotuje predpisu države članice, ki v primeru odstopa od pogodbe o potrošniškem posojilu, sklenjene na daljavo, določa, da mora ponudnik potrošniku poleg zneska, ki ga je prejel od potrošnika na podlagi pogodbe pri prodaji na daljavo, plačati še denarno nadomestilo za koristi, pridobljene zaradi uporabe tega zneska?

( 1 ) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/65/ES z dne 23. septembra 2002 o trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo in o spremembi Direktive Sveta 90/619/EGS ter direktiv 97/7/ES in 98/27/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 4, str. 321).
Zadeva C-289/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgerichts Wien (Avstrija) 26. aprila 2018 – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgerichts Wien (Avstrija) 26. aprila 2018 – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines

(Zadeva C-289/18)

Predložitveno sodišče

Handelsgericht Wien

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: KAMU Passenger & IT Services GmbH

Tožena stranka: Türk Hava Yollari A.O. – T.H.Y. Turkish Airlines

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba nadaljnji let iz letališča v namembnem kraju predhodnega leta, ki ga je potnik rezerviral skupaj s prvim letom, in za katerega je prejel samo eno letalsko vozovnico z eno številko, ob upoštevanju prvotno načrtovanega časa med obema letoma, ki je nekoliko več kot 13 ur, šteti za „vmesni let za zvezo“ v smislu člena 2(h) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta ( 1 )?

( 1 ) Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).
Zadeva C-329/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 17. maja 2018 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Altic“

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Latvija) 17. maja 2018 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Altic“

(Zadeva C-329/18)

Predložitveno sodišče

Augstākā tiesa

Stranki v postopku v glavni stvari

Vložnica kasacijske pritožbe: Valsts ieņēmumu dienests

Druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: SIA „Altic“

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba člen 168(a) Direktive [2006/112/ES] ( 1 ) ob upoštevanju cilja Uredbe (ES) št. 178/2002 ( 2 ), in sicer zagotoviti varnost živil (ki se, med drugim, doseže z zagotavljanjem sledljivosti živil), razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se odbitka vstopnega davka ne prizna v primeru, v katerem davčni zavezanec, ki sodeluje v živilski verigi, pri izbiri svojega pogodbenega partnerja ni pokazal večje skrbnosti (večje od običajnih komercialnih praks), ki je v bistvu v obveznosti preveriti pogodbenega partnerja, vendar pa je preveril kakovost živil, s čimer je izpolnil cilj Uredbe št. 178/2002?

2. Ali zahteva iz člena 6 Uredbe št. 852/2004 ( 3 ) in člena 31 Uredbe št. 882/2004 ( 4 ) v zvezi z registracijo nosilca živilske dejavnosti, če se razlaga glede na člen 168(a) Direktive 2006/112/ES, pomeni, da mora stranka, ki sklepa posel s tem nosilcem, preveriti registracijo tega nosilca, in ali je to preverjanje pomembno za ugotovitev, da je glede na posebnosti navedenega posla navedena stranka vedela ali bi morala vedeti, da je bila vpletena v posel s fiktivnim podjetjem?

( 1 ) Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).

( 2 ) Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 463).

( 3 ) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 852/2004 z dne 29. aprila 2004 o higieni živil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 319).

( 4 ) Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 200).
Zadeva C-265/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 17. aprila 2018 – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Akvilė Jarmuškienė

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 17. aprila 2018 – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Akvilė Jarmuškienė

(Zadeva C-265/18)

Predložitveno sodišče

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Nasprotna stranka: Akvilė Jarmuškienė

Zainteresirana tretja stran: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člene od 282 do 292 Direktive Sveta 2006/112/ES ( 1 ) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost razlagati tako, da mora davčni zavezanec (dobavitelj) v okoliščinah, kakršne so v obravnavani zadevi – kadar se dve enoti blaga dobavita v isti transakciji, vendar je omejitev letnega prometa (obseg dejavnosti), določena v členu 287 Direktive 2006/112/ES (in v ustrezni določbi nacionalne zakonodaje), presežena le z dobavo ene od enot tega blaga – med drugim izračunati in plačati davek na dodano vrednost (1) od celotnega zneska transakcije (zneska dobave obeh enot blaga) ali (2) le od dela transakcije, s katerim je bila zgoraj navedena omejitev (obseg dejavnosti) presežena (zneska dobave ene od enot blaga)?

( 1 ) UL 2006, L 347, str. 1.
Zadeva C-375/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 7. junija 2018 – Hampshire County Council/C.E., N.E.

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Irska) 7. junija 2018 – Hampshire County Council/C.E., N.E.

(Zadeva C-375/18)

Predložitveno sodišče

Court of Appeal

Stranke v postopku v glavni stvari

Nasprotni stranki v pritožbenem postopku: Hampshire County Council

Pritožnika: C.E., N.E.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je združljivo s pravom Unije in še posebej z določbami Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 ( 1 ), da sodišča ene države članice izdajo začasno odredbo (ukrepe zavarovanja), ki je in personam naslovljena na javni organ druge države članice in s katero je temu organu preprečeno, da bi pri sodiščih te druge države članice začel postopek posvojitve otrok, če in personam začasna odredba izhaja iz potrebe, da se zaščitijo pravice strank v postopku izvršitve iz poglavja III Uredbe iz leta 2003?

( 1 ) Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, 23.12.2003, str. 1).
Zadeva C-287/18: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 9. marca 2018 – Fusignano Due Srl/Ministero dello Sviluppo Economico

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 9. marca 2018 – Fusignano Due Srl/Ministero dello Sviluppo Economico

(Zadeva C-287/18)

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Fusignano Due Srl

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Ministero dello Sviluppo Economico

Vprašanje za predhodno odločanje

Sodišče naj odloči, ali je treba člen 3(3)(a) Direktive 2009/28/ES ( 1 ), tudi o upoštevanju splošnega načela varstva zaupanja v pravo in celotne ureditve iz direktive glede spodbud za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, razlagati tako, da izključuje skladnost nacionalne zakonodaje, ki italijanski vladi omogoča, da s poznejšimi izvedbenimi uredbami določi zmanjšanje ali, vzporedno, izničenje predhodno določenih spodbujevalnih tarif, s pravom EU?

( 1 ) Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, 2009, str. 16).
1.

Ali lahko v primeru, ko so starši in/ali drugi družinski člani otroke domnevno nezakonito odpeljali iz države njihovega običajnega prebivališča in pri tem kršili odredbo sodišča, ki jo je pridobil javni organ te države, ta javni organ zahteva izvršitev odredbe sodišča, s katero je naložena vrnitev otrok temu sodišču, pri sodiščih druge države članice v skladu z določbami poglavja III Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 ( 1 ), ali pa bi to pomenilo nezakonito izogibanje členu 11 te uredbe in Haaški konvenciji iz leta 1980 oziroma bi tudi sicer pomenilo zlorabo pravic ali prava s strani zadevnega organa?
3.

Ali v položaju, kakršen je opisani, ki je predmet postopka v glavni stvari, člen 9 Uredbe (ES) št. 1392/2001 ( 2 ) z dne 9. julija 2001 in pojem Unije „prednostna kategorija“ nasprotujeta določbi države članice, kakršna je člen 2(3) uredbe-zakona št. 157/2004, ki jo je sprejela Italijanska republika in določa razlikovanje pri vračanju preplačanega dodatnega plačila, tako da časovno in glede na način vračila ločuje med proizvajalci, ki so zaupali v zahtevano spoštovanje določbe nacionalnega prava, za katero se je izkazalo, da je ni v skladu s pravom Unije, in proizvajalci, ki navedene določbe niso spoštovali?
2.

Kršitev prava Unije s strani Splošnega sodišča – Napačna uporaba prava in napačna pravna opredelitev dejstev in dokazov s strani Splošnega sodišča – Diskriminacija in fumus persecutionis – Kršitev načel zaupanja v pravo in zakonitosti a. Neobstoj iniciative v zvezi z drugimi strankami Splošno sodišče je zavrnilo ugotovitev, da je bila iniciativa M. Schulza diskriminatorna, čeprav je bila usmerjena zgolj proti stranki Front National, proti drugim strankam pa ne. Enaki postopki bi morali biti začeti proti vsem francoskim strankam, strankam drugih držav članic in desetinam poslancev. b. Diskriminacija glede na osebne okoliščine M. Schulza in njegovo uporabo uslužbencev Parlament Splošno sodišče je zavrnilo zaslišanje M. Schulza in K. Wellea, čeprav je tožeča stranka predložila dokaze o tem, da je nekdanji predsednik Parlamenta ravnal nezakonito, pri čemer zoper njega ni bil začet postopek. Splošno sodišče ni upoštevalo predloženih dokazov, kar pomeni napačno ugotovitev dejanskega stanja, ki ima pravne posledice. c. Kršitev načela zaupanja v pravo in zakonitosti V nasprotju z navedbami Splošnega sodišča obstajajo številni primeri kršitev izvedbenih ukrepov, v katerih Parlament ni zahteval vračila.
3.

Ali je treba Direktivo 93/13 ( 1 ), zlasti njeno zadnjo uvodno izjavo, točko 1(o) njene Priloge in njena člena 3(3) in 6(1) razlagati tako, da so zlasti glede na zahtevo, določeno med drugim v sodbi C-42/15, v skladu s katero so za varstvo potrošnikov potrebne učinkovite, sorazmerne in odvračilne sankcije, v nasprotju s pravom Unije sodna praksa, pravna razlaga ali zakonska določba države članice, v skladu s katerimi je pravna posledica (ničnost zaradi kršitve pravnega predpisa ali celo odškodnina za škodo ali druga posledica, ki temelji na katerem koli pravnem naslovu), ki v tej državi članici izhaja iz ocene kreditne sposobnosti, ki ni natančna niti izčrpna, ne varuje dolžnika in je nepreudarna (na primer, ker ne preuči učinka tečajnega tveganja, in sicer znatnega zvišanja obrokov in dolgovane glavnice), za potrošnika bolj neugodna kot vrnitev v prejšnje stanje (restitutio in integrum), prek katere se potrošnik dolžnik osvobodi tečajnega tveganja, z drugimi besedami zvišanja obrokov kredita zaradi spreminjanja menjalnega tečaja, in se mu po potrebi dovoli plačilo glavnice kredita po obrokih?