Pritožba, ki jo je 5. marca 2021 vložila Fakro sp. z o.o. zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 16. decembra 2020 v zadevi T-515/18, Fakro/Komisija

(Zadeva C-149/21 P)

(2021/C 182/63)

Jezik postopka: poljščina

Stranki

Pritožnica: Fakro sp. z o.o. (zastopnika: A. Radkowiak-Macuda, Z. Kiedacz, radcy prawni)

Drug stranki postopku: Evropska komisija, Republika Poljska

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi točko 1 izreka izpodbijane sodbe Splošnega sodišča;

— dokončno odloči v zadevi in ugotovi neveljavnost sklepa Komisije;

— Komisiji naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v okviru prvega pritožbenega razloga, ki ima dva dela, trdi, da je Splošno sodišče kršilo člen 105(1) PDEU v povezavi s členom 102 PDEU, ker je ugotovilo, da:

1. Komisija ni storila očitne napake s tem, da je interes Unije za nadaljnjo obravnavo zadeve ocenila kot nizek in je zavrnila pritožbo kot nepomembno. Ta del vsebuje štiri očitke, ki se nanašajo na to, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da (i) Komisija ni storila očitne napake, ker je ugotovila, da obstaja le nizka verjetnost ugotovitve obstoja zatrjevane kršitve, (ii) Komisija ni storila očitne napake s tem, da je ugotovila, da obseg potrebne preiskave ne bi bil sorazmeren z verjetnostjo ugotovitve zatrjevane kršitve, (iii) Komisija ni storila očitne napake s tem, da ni presojala vpliva zatrjevane kršitve na delovanje notranjega trga, in (iv) glede presoje interesa Unije druge zahteve od tistih, ki jih je upoštevala Komisija, niso dopustne;

2. dva distribucijska kanala strešnih oken (prodaja investitorjem in druga prodaja) nista primerljiva.

Pritožnica v okviru drugega pritožbenega razloga, ki ima dva dela, trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, kar zadeva načelo dobrega upravljanja (člen 41 Listine o temeljnih pravicah, v nadaljevanju: Listina), pravico do učinkovitega sodnega varstva, pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem (člen 47 Listine) in člen 102 PDEU, kar je posledica napačne razlage, ker je ugotovilo, da:

1. čas trajanja postopka pred Komisijo in neizdaja meritornega sklepa nista vplivala na možnost družbe Fakro za uveljavljanje njenih temeljnih pravic;

2. v tej zadevi Komisija ni kršila načela nepristranskosti in da posledično ugotovitev neobstoja interesa Unije za obravnavanje zadeve ni temeljila na diskriminatornih pogojih.

Pritožnica v okviru tretjega pritožbenega razloga trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, kar zadeva polni učinek (effet utile) člena 102 PDEU v povezavi s členom 17(1) PEU, členom 105 PEU, načelom dobrega upravljanja in pravico do učinkovitega sodnega varstva, ker je ugotovilo, da Komisija ni bila izključno pristojna za izvedbo postopka, da Komisija ni bila dolžna preučiti položaja družbe Fakro z vidika dejanske možnosti za uveljavljanje njenih pravic, ki so bile zajete s pritožbo pri Komisiji, in da bi morala družba Fakro za uveljavljanje svojih pravic hkrati s postopkom pred Komisijo opraviti pravna dejanja pred nacionalnimi organi, pristojnimi za konkurenco, ali pred sodišči na ozemljih držav članic, kjer so nastale zatrjevane kršitve.

Pritožnica v okviru četrtega pritožbenega razloga trdi, da je Splošno sodišče kršilo člen 296 PDEU, ker he ta člen napačno razlagalo in ugotovilo, da Komisija ni kršila obveznosti obrazložitve glede spornih znamk in investicijskih popustov.