SL Uradni list Evropske unije C 285/46

Tožba, vložena 25. avgusta 2008 – Pannon Hőerőmű Zrt. proti Komisiji

(Zadeva T-352/08)

(2008/C 285/85)

Jezik postopka: madžarščina

Stranki

Tožeča stranka: Pannon Hőerőmű Energiatermelő, Kereskedelmi és Szolgáltató Zrt. (Pécs, Madžarska) (zastopniki: M. Kohlrusz, P. Simon in G. Ormai, odvetniki)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke:

— Primarno, za nično naj se razglasi Odločba Komisije z dne 4. junija 2008 o pomoči, ki jo je dodelila Madžarska v okviru dolgoročnih pogodb o nakupu energije [(C 41/2005 (ex NN 49/2005)] (v nadaljevanju: izpodbijana odločba).

— Podredno, tožečo stranko naj se oprosti obveznosti – ki je bila Madžarski naložena z izpodbijano odločbo – vrnitve pomoči.

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka je zaprta delniška družba, ki se ukvarja predvsem z proizvodnjo električne energije. Pred pristopom Madžarske k Evropski Uniji so nekateri proizvajalci električne energije kot prodajalci in MVM Trade Villamosenergia-kereskedelmi Zrt. (v nadaljevanju: MVM) kot kupec, sklenili dolgoročne pogodbe o nakupu električne energije (v nadaljevanju: pogodbe). V skladu s temi pogodbami ima MVM obveznost, da kupi določeno minimalno količino energije od proizvajalcev, ki delujejo v okviru pogodb. V skladu z izpodbijano odločbo, ta obveznost nakupa pomeni državno pomoč, ki ni združljiva s skupnim trgom in jo morajo upravičenci vrniti.

V podporo primarnemu tožbenemu predlogu, s katerim se predlaga razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, tožeča stranka v bistvu trdi, da je prišlo do kršitev bistvenih obličnostih zahtev, da so se nepravilno uporabila pravni predpisi in da obstaja obveznost oskrbe v splošnem gospodarskem interesu.

V zvezi z bistvenimi kršitvami postopka, tožeča stranka očita, prvič, da Komisija ni preučila vsake od pogodb, ampak je prišla do tega zaključka na splošno, za vse pogodbe. Drugič, tožeča stranka trdi, da Komisija ni upoštevala dolgoročne veljavnosti pogodb, temveč le od 1. maja 2004, to je, preučila je obdobje med pristopom Madžarske k Evropski uniji in sprejetjem izpodbijane odločbe. Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija preučila samo delovanje gospodarskega subjekta, če bi ta bil v položaju MVM, in ni analizirala ravnanja, ki bi ga pokazal gospodarski subjekt, če bi bil v položaju proizvajalca energije. Četrtič, trdi, da je Komisija mehanizem določitve cen, ki je urejen v okviru pogodb, napačno opredelila kot „jamstvo“. Petič in zadnjič, navaja, da je, v zvezi z izkrivljanjem konkurence, Komisija predložila samo splošna stališča in ni preučila dejanskih okoliščin.

Tožeča stranka kot tožbeni razlog navaja nepravilno uporabo prava v obravnavani zadevi, če bi se pravni razlog, ki temelji na obstoju bistvenih kršitev postopka, izkaže za neutemeljenega. Po mnenju tožeče stranke glede pogodb, ki jih je sklenila, niso izpolnjene zahteve, da bi se jih lahko štelo za državne pomoči. Prvič, Komisija je napačno trdila, da je izpolnjen pogoj zasebnega vlagatelja, ker se položaj MVM ne more primerjati s položajem tipičnega zasebnega vlagatelja. Drugič, prav tako ni mogoče trditi, da gre za selektiven ukrep, ker sklenitev pogodb izhaja iz izrecne zakonske obveznosti. Tretjič, sredstva se niso podelila iz javnih sredstev, ker je MVM gospodarska družba, ki deluje v pogojih tržnega gospodarstva. Četrtič, ni prišlo do izkrivljanja konkurence, ker ni mogoče potrditi, da imajo pogodbe učinke na konkurenco.

Vendar, v primeru, da bi Sodišče prve stopnje ugotovilo, da so izpolnjene zahteve za državno pomoč, tožeča stranka zatrjuje, da je storitev, ki jo trži, storitev splošnega gospodarska interesa, zaradi česar sklenjene pogodbe tožeče stranke ne pomenijo državne pomoči, ki ni združljiva s skupnim trgom.

Tožeča stranka v svoji tožbi, v podporo podrednemu tožbenemu razlogu, zahteva, da se oprosti obveznost povrnitve pri čemer se sklicuje na načela sorazmernosti, varstva zaupanja v pravo in pravne varnosti ter pravico do sodnega varstva.