Zadeva C-549/07

Friederike Wallentin-Hermann

proti

Alitalia – Linee Aeree Italiane SpA

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien)

„Zračni prevoz — Uredba (ES) št. 261/2004 — Člen 5 — Odškodnina in pomoč potnikom ob odpovedi leta — Izjema od obveznosti plačila odškodnine — Odpoved zaradi izrednih razmer, ki se jim ne bi bilo mogoče izogniti, tudi če bi bili sprejeti vsi ustrezni ukrepi“

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. decembra 2008 I ‐ 11065

Povzetek sodbe

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 261/2004, člen 5(1)(c) in (3) ter 7(1))

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 261/2004, člen 5(3); Montrealska konvencija iz leta 1999, člen 19 in naslednji)

Člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov je treba razlagati tako, da tehnična napaka na letalu, zaradi katere je let odpovedan, ne spada med „izredne razmere“ v smislu te določbe, razen če je ta napaka nastala zaradi dogodkov, ki glede na značilnosti ali izvor niso neločljivo povezani z običajnim opravljanjem dejavnosti zadevnega letalskega prevoznika in jih ta ne opazi pri dejanskem nadzoru. Čeprav je zakonodajalec Skupnosti v zvezi s tem v okvirnem seznamu v uvodni izjavi 14 navedene uredbe omenil „nepredviden[e] pomanjkljivosti, ki lahko prizadenejo varnost leta“ in čeprav je tehnično napako na letalu mogoče šteti kot tako pomanjkljivost, vseeno velja, da je okoliščine, ki spremljajo tak dogodek, mogoče opredeliti kot „izredne“ v smislu člena 5(3) Uredbe št. 261/2004 le, če se nanašajo na dogodek, ki tako kot dogodki, našteti v navedeni uvodni izjavi, ni neločljivo povezan z običajnim opravljanjem dejavnosti zadevnega letalskega prevoznika in ki zaradi značilnosti ali izvora ni opazen pri dejanskem nadzoru. Letalski prevozniki se pri opravljanju svoje dejavnosti običajno soočajo z različnimi tehničnimi napakami, ki so neizogibna posledica delovanja teh letal. Treba je torej šteti, da je reševanje tehnične napake, ki je posledica pomanjkljivega vzdrževanja letala, neločljivo povezano z običajnim opravljanjem dejavnosti letalskega prevoznika. (Glej točke 23, 24 in 34 ter točko 1 izreka.)

Konvencija o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz (v nadaljevanju: Montrealska konvencija) ni odločilna za razlago razlogov iz člena 5(3) Uredbe št. 261/2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov. V tem členu je uporabljen pojem „izredne razmere“, medtem ko tega pojma ni v členu 19 navedene konvencije ali v kateri drugi njeni določbi. Poleg tega se člen 19 Montrealske konvencije nanaša na zamude, medtem ko se člen 5(3) Uredbe št. 261/2004 nanaša na odpoved leta. Dalje, člen 19 in naslednji navedene konvencije urejajo pogoje, pod katerimi lahko ob zamudi leta zadevni potniki vložijo odškodninske tožbe za vsak posamezen primer. S členom 5(3) Uredbe št. 261/2004 pa so nasprotno predpisani standardizirani in takojšnji ukrepi za nadomestitev škode. Ti ukrepi, ki so ločeni od tistih, za katere Montrealska konvencija določa pogoje za opravljanje dejavnosti, se tako uporabljajo pred slednjimi. Torej razlogi iz člena 19 navedene konvencije, zaradi katerih ni treba plačati odškodnine, ne morejo biti brez sprememb uporabljeni za člen 5(3) Uredbe št. 261/2004. (Glej točke od 30 do 32 in 34 ter točko 1 izreka.)

Pogostost tehničnih napak, ugotovljenih pri letalskem prevozniku, sama po sebi ni dejavnik, na podlagi katerega bi bilo mogoče ugotoviti obstoj ali neobstoj „izrednih razmer“ v smislu člena 5(3) Uredbe št. 261/2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov. (Glej točko 37 in točko 2 izreka.)