SODBA Z DNE 7. 9. 2004 — ZADEVA C-347/02 
SODBA SODIŠČA (veliki senat) 
z dne 7. septembra 2004 * 
V zadevi C-347/02, 
zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 
30. septembra 2002, 
Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata C. Tufvesson in J.-F. Pasquier, 
zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgi!, 
tožeča stranka, 
proti 
Francoski republiki, ki jo zastopajo G. de Bergues, P. Boussaroque in C. Mercier, 
zastopniki, 
tožena stranka, 
* Jezik postopka: francoščina. 
I - 7560 
KOMISIJA PROTI FRANCIU 
SODIŠČE (veliki senat), 
v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans (poročevalec), 
C. Gulmann in J. N. Cunha Rodrigues, predsedniki senata, R. Schintgen, sodnik, 
F. Macken in N. Colneric, sodnici, S. von Bahr, sodnik, R. Silva de Lapuerta, sodnica, 
in K. Lenaerts, sodnik, 
generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl, 
sodni tajnik: H. von Holstein, namestnik sodnega tajnika, 
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 10. februarja 2004, 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke na obravnavi 
30. marca 2004 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 S to tožbo Komisija Evropskih skupnosti predlaga Sodišču, naj ugotovi, da Francoska 
republika s tem, da je v nasprotju z načelom prostega določanja premijskih stopenj 
ter odprave predhodnega nadzora premijskih cenikov in pogodb, določenim v členih 
6(3), 29 in 39 Direktive Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah 
direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS ter o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o 
neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (Tretja direktiva o 
I - 7561 
SODBA Z DNE 7. 9. 2004 - ZADEVA C-347/02 
premoženjskem zavarovanju) (UL L 228, str. 1), uvedla in ohranila sistem bonus-
malus, ki samodejno in obvezujoče vpliva na premijske stopnje, ki veljajo za vse 
pogodbe avtomobilskega zavarovanja, sklenjene na ozemlju Francije, brez razlikova­
nja med zavarovalnicami s sedežem v Franciji in zavarovalnicami, ki tam izvajajo 
dejavnost prek podružnice oziroma z opravljanjem storitev, ni izpolnila obveznosti iz 
navedene direktive. 
Pravni okvir 
Skupnostna ureditev 
2 Člen 6 Direktive 92/49, pod naslovom II „Začetek zavarovalnih poslov", določa: 
„Člen 8 Direktive 72/239/EGS se nadomesti z naslednjim: 
,Člen 8 
[...] 
I - 7562 
KOMISIJA PROTI FRANCIJI 
3. Nobena določba iz te direktive ne preprečuje državam članicam, da ohranijo v 
veljavi ali sprejmejo zakone in druge predpise, ki zahtevajo odobritev družbene 
pogodbe in akta o ustanovitvi ter predložitev drugih listin, potrebnih za normalno 
izvajanje nadzora. 
Vendar države članice ne sprejmejo določb, ki zahtevajo predhodno dovoljenje ali 
sistematično obveščanje o splošnih in posebnih zavarovalnih pogojih, o premijskih 
cenikih in obrazcih ter drugih tiskanih listinah, ki jih namerava podjetje uporabljati 
pri svojem poslovanju z zavarovala. 
Države članice ne morejo ohraniti ali uvesti predhodnega obvestila ali odobritve 
predlaganih povečanj premijskih stopenj razen v sklopu splošnega sistema nadzora 
cen. 
[...]'" 
3 Člen 29 Direktive 92/49, pod naslovom III „Uskladitev pogojev za opravljanje 
poslov", določa: 
„Države članice ne sprejmejo predpisov, ki zahtevajo predhodno dovoljenje ali 
sistematično obveščanje o splošnih in posebnih zavarovalnih pogojih, premijskih 
cenikih ali o obrazcih in drugih tiskanih listinah, ki jih namerava zavarovalnica 
uporabljati pri svojem poslovanju z zavarovala. Zahtevajo lahko le nesistematično 
I - 7563 
SODBA Z DNE 7. 9. 2004 — ZADEVA C-347/02 
obveščanje o teh zavarovalnih pogojih in drugih listinah zaradi preverjanja 
usklajenosti z nacionalnimi predpisi v zvezi z zavarovalnimi pogodbami in ta 
zahteva ne more predstavljati predhodnega pogoja za podjetje, da bi opravljalo svoje 
dejavnosti. 
Države članice ne morejo ohraniti ali uvesti predhodnega obvestila ali odobritve 
predlaganih povečanj premijskih stopenj razen v sklopu splošnega sistema nadzora 
cen." 
4 Člen 39(2) in (3) Direktive 92/49, pod naslovom IV „Določbe o pravici do 
ustanavljanja in svobodi opravljanja storitev", določa: 
„2. Država članica, v kateri je podružnica ali kjer se izvajajo storitve, ne sprejme 
predpisov, ki zahtevajo predhodno dovoljenje ali sistematično obveščanje o splošnih 
in posebnih zavarovalnih pogojih, premijskih cenikih ali o obrazcih in drugih 
tiskanih listinah, ki jih namerava zavarovalnica uporabljati pri svojem poslovanju z 
zavarovalci. Zahteva lahko samo, da podjetje, ki predlaga, da bi na njenem ozemlju 
izvajalo zavarovalne posle iz naslova pravice do ustanavljanja ali svobode opravljanja 
storitev, pošlje nesistematično obveščanje o teh zavarovalnih pogojih in drugih 
listinah, zaradi preverjanja skladnosti z nacionalnimi predpisi o zavarovalnih 
pogodbah, ta zahteva pa ne more predstavljati predhodnega pogoja za nadaljevanje 
poslovanja podjetja. 
3. Država članica, v kateri je podružnica ali kjer se izvajajo storitve, ne more ohraniti 
ali uvesti predhodnega obveščanja ali odobritve predlaganih povečanj premijskih 
stopenj, razen v sklopu splošnega sistema nadzora cen." 
I - 7564 
KOMISIJA PROTI FRANCIH 
Nacionalna ureditev 
5 Člen A. 121-1, odstavek 1, francoskega Code des assurances (zakonika o zavarovanju) 
se glasi: 
„Pogodbe o zavarovanju, ki sodijo k panogam, navedenim v členu R. 321-1 pod 
številkama 3 in 10, in se nanašajo na kopenska vozila na motorni pogon, morajo 
vsebovati klavzulo o zmanjšanju ali povečanju premij ali prispevkov, ki je navedena 
kot dodatek k temu členu." 
6 Dodatek k členu A. 121-1 zajema 14 členov. Te določbe predvidevajo, da 
zavarovalnica določi izhodiščno premijo, na podlagi katere se nato izračuna letna 
premija, ki jo plača zavarovanec. Ta letna premija je zmnožek izhodiščne premije in 
koeficienta zmanjšanja oziroma povečanja, ki je na začetku določen na 1. Ob poteku 
vsakega leta brez škodnega primera se ta koeficient zmanjša za 5 %. Koeficient pa ne 
sme biti manjši od 0,5 %. Nasprotno pa se ta koeficient poveča za 25 %, če v enem 
letu pride do škodnega primera, in vsak naslednji škodni primer vodi do povečanja 
za nadaljnjih 25 %. Za prvi škodni primer po določenem obdobju najmanj treh let, v 
katerem je koeficient zmanjšanja oziroma povečanja ustrezal vrednosti 0,5, 
povečanje ne nastopi. Koeficient povečanja ne more biti višji od 3,5. 
Predhodni postopek 
7 Po prvi izmenjavi informacij med francoskimi oblastmi in Komisijo je ta 
7. julija 1997 na Francosko republiko naslovila pisni opomin, v katerem je izrazila 
I - 7565 
SODBA Z DNE 7. 9. 2004 - ZADEVA C-347/02 
mnenje, da sistem bonus-malus, ki velja v Franciji, ni združljiv z določbami 
Direktive 92/49. 
8 Francoska vlada je na ta pisni opomin odgovorila z dopisom z dne 23. oktobra 1997, 
ki je bil dopolnjen z drugim dopisom, posredovanim Komisiji 31. julija 1998. 
9 Po nadaljnji izmenjavi med francoskim Ministrstvom za gospodarstvo, finance in 
industrijo ter Komisijo je ta z dopisom z dne 20. aprila 2001 Francoski republiki 
poslala obrazloženo mnenje, v katerem je utemeljila mnenje, da nacionalna ureditev 
v zvezi z sistemom bonus-malus krši pravo Skupnosti, in to državo članico pozvala k 
sprejetju ustreznih ukrepov, s katerimi se bo uskladila s tem mnenjem, v dveh 
mesecih od tega dopisa. 
10 Francoske oblasti so na obrazloženo mnenje odgovorile z dopisom z dne 
18. julija 2001, v katerem so na eni strani navedle, da sistem bonus-malus ne ovira 
prostega določanja premij, in na drugi, da ta sistem temelji na upoštevanju splošne 
koristi, ki jo je Sodišče priznalo v sodni praksi. 
11 Ker je Komisija menila, da francoske oblasti ne bodo sprejele potrebnih ukrepov za 
izpolnitev obveznosti iz Direktive 92/49, je vložila to tožbo. 
I - 7566 
KOMISIJA PROTI FRANCIJI 
Temelj 
Trditve strank 
12 Komisija je mnenja, da francoski sistem bonus-malus krši na eni strani načelo 
prostega določanja premijskih stopenj, ki izhaja iz določb Direktive 92/49, ki 
državam članicam prepoveduje, da bi zahtevale predhodno obvestilo, predhodno 
odobritev ali sistematično obveščanje o premijskih stopnjah ali o povečanjih 
premijskih stopenj, ki jih zavarovalnica namerava uporabiti na ozemlju države 
članice, in na drugi strani cilj te direktive, ki želi doseči prosto trženje zavarovalnih 
storitev. Meni, da njeno razlago potrjujeta sodbi Sodišča z dne 11. maja 2000 v 
zadevi Komisija proti Franciji (C-296/98, Recueil, str. I-3025) in z dne 25. februarja 
2003 v zadevi Komisija proti Italiji (C-59/01, Recueil, str. I-1759). 
13 Komisija ne izpodbija možnosti držav članic, da uvedejo lestvico, ki upošteva 
pogostost škodnih primerov zavarovalcev, ali celo enoten sistem bonus-malus. 
Takšna ureditev pa krši Direktivo 92/49, kadar samodejno vpliva na premijske 
stopnje, kot naj bi bilo pri francoskem sistemu bonus-malus. 
14 Komisija priznava, da naj se zavarovalnicam ne bi preprečevalo, da prosto določijo 
višino osnovne premije (ali izhodiščne premije), in da tudi drugi kriteriji - kot je 
koeficient zmanjšanja oziroma povečanja - vplivajo na spremembo premije, ki jo 
mora plačati zavarovalec. Ta svoboda pa bi bila v glavnem fiktivna, če bi 
I - 7567 
SODBA Z DNE 7. 9. 2004 - ZADEVA C-347/02 
zavarovalnice lahko prilagodile premije glede na temeljni kriterij, kot je pogostost 
škodnih dogodkov zavarovalca, zgolj ob upoštevanju določb dodatka k členu 
A. 121-1 francoskega zakonika o zavarovanju. 
15 Komisija dodaja, da prilagoditev, ki je predvidena s to nacionalno določbo, nima 
stranskega učinka na višino premije, temveč bi se lahko te povečale do dvakrat. Poleg 
tega obveznosti, ki jih prinaša francoski sistem bonus-malus za podjetja, učinkujejo 
na višino osnovne premije tako, da naj bi ta bila tem višja, čim večje so te obveznosti. 
Ni mogoče trditi, da naj bi ta sistem predstavljal „nevtralen kalup", ki ne ovira 
prostega določanja premijskih stopenj. 
16 Francoska vlada opozarja na to, da je bila obveznost predhodne predložitve 
premijskih cenikov razveljavljena leta 1994 in da nadzora nacionalnih oblasti nad 
višino premijskih stopenj od leta 1987 ni več. 
17 Direktiva 92/49 ne vsebuje nobene določbe, v kateri bi bilo določeno absolutno 
načelo prostega določanja premijskih stopenj, razširjeno na način izračuna cene 
zavarovanja. 
18 Še posebej nobeno načelo, ki izhaja iz Direktive 92/49 ali iz sodne prakse Sodišča, ne 
prepoveduje, da se v metodo izračuna zavarovalne premije vključi obvezni 
koeficient, ki bi bil brez učinka na začetno stopnjo premij in bi zelo omejeno 
vplival na njihovo spremembo, če bi bila določitev končne cene popolnoma prosta. 
I - 7568 
KOMISIJA PROTI FRANCIJI 
19 Francoska vlada na koncu še poudarja, da naj uporaba koeficienta bonus-malus ne bi 
omogočala oblastem nadzirati niti začetne stopnje premij niti, kar je pomembno, 
njihovih sprememb čez čas. 
20 Začetna stopnja premij je razvidna neposredno iz izhodiščne premije, ki jo lahko 
zavarovalnice popolnoma prosto določijo, če temelji na kriterijih, ki se jim zdijo 
najprimernejši. 
21 Kar zadeva spremembe premije čez čas, francoska vlada trdi, da uporaba sistema 
bonus-malus ni instrument nadzora premijskih stopenj s strani nacionalne oblasti, 
ampak zgolj eden izmed mnogih dejavnikov spremembe višine premij. Zavarovalni­
ce lahko namreč navsezadnje prosto nadalje spreminjajo premijske stopnje, ne da bi 
se omejevale z uvajanjem mehanične spremembe koeficienta bonus-malus. 
Presoja Sodišča 
22 Kot je ugotovilo Sodišče v točki 29 zgoraj navedeni sodbi Komisija proti Italiji, je 
imel zakonodajalec Skupnosti namen zagotoviti načelo prostega določanja premijske 
stopnje v zavarovalnem sektorju (z izjemo življenjskega zavarovanja) vključno z 
obveznim zavarovanjem, kot je zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi 
I - 7569 
SODBA Z DNE 7. 9. 2004 — ZADEVA C-347/02 
motornih vozil. To načelo zajema, kot je Sodišče navedlo prav tako v točki 29 
navedene sodbe, prepoved vseh ureditev predhodnega obvestila ali sistematičnega 
obveščanja in odobritve premijskih stopenj, ki jih ima zavarovalnica namen uporabiti 
v razmerjih z zavarovalci. Edina izjema od tega načela, ki jo dopušča Direktiva 92/49, 
se nanaša na predhodna obvestila in odobritve „povečanj premijskih stopenj" v 
sklopu „splošnega sistema nadzora cen". 
23 V zgoraj navedeni sodbi Komisija proti Italiji je Sodišče ureditev zamrznitve 
premijskih stopenj, ki je vplivala tako na določitev kot tudi na spremembo 
premijskih stopenj v okviru pogodb za zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi 
motornih vozil glede škodnih primerov na italijanskem ozemlju, obravnavalo kot 
kršitev temeljnega načela prostega določanja premijskih stopenj (sodba Komisija 
proti Italiji, točka 32 in 48). 
24 Francoski sistem bonus-malus, ki je predmet te tožbe, se od italijanskih pravnih 
predpisov, ki so bili sporni v sodbi Komisija proti Italiji, razlikuje glede vpliva na 
premijske stopnje zavarovalnic. Ta sistem sicer vpliva na spremembo premij. Vendar 
pa ne vodi do tega, da bi država neposredno določala premijske stopnje, saj imajo 
zavarovalnice izbiro pri določitvi višine osnovne premije. V teh okoliščinah se 
francoskega sistema bonus-malus ne da enačiti z ureditvijo odobritve premijskih 
stopenj, ki krši temeljno načelo prostega določanja premijskih stopenj, kot ga je 
opredelilo Sodišče v točki 29 sodbe Komisija proti Italiji. 
25 Do popolne uskladitve na področju premijskih stopenj v zvezi z zavarovanjem z 
izjemo življenjskega zavarovanja, s katero se izključi vsak nacionalni ukrep, ki lahko 
vpliva na premijsko stopnjo, ne bi moglo priti, če v tem smislu ne bi bilo ustrezno 
jasno izražene volje zakonodajalca Skupnosti. 
I - 7570 
KOMISIJA PROTI FRANCIJI 
26 Torej ni mogoče sprejeti utemeljitve Komisije, na katero se opira tožba Komisije, ki 
navaja, da francoski sistem bonus-malus kljub temu, da se osnovna premija določa 
popolnoma prosto, krši temeljno načelo prostega določanja premijske stopnje zgolj 
zato, ker vpliva na spremembo te premije. 
27 Komisija torej ne trdi, da ta sistem ne bi bil nič drugega kot uvedba obveznosti 
predhodnega ali sistematičnega obveščanja o premijskih cenikih, ki jih ima 
zavarovalnica namen uporabiti v razmerjih z zavarovalci, bodisi sistem odobritve 
teh cenikov. 
28 Zato Komisija ni dokazala, da je Francoska republika kršila temeljno načelo prostega 
določanja premijskih stopenj in odprave predhodnega ali sistematičnega nadzora 
zavarovalnih premijskih cenikov in zavarovalnih pogodb, ker je uvedla in ohranila 
sistem bonus-malus, kot je določeno v členih 6(3), 29 in 39 Direktive 92/49. 
29 Ker je Komisija omejila predmet obrazloženega mnenja in obravnavane tožbe na 
ugotovitev kršitve temeljnega načela prostega določanja premijskih stopenj in 
odprave predhodnega ali sistematičnega nadzora zavarovalnih premijskih cenikov in 
zavarovalnih pogodb, kot izhaja iz določb, omenjenih v prejšnji točki, se tožba 
zavrne. 
I - 7571 
SODBA Z DNE 7. 9. 2004 — ZADEVA C-347/02 
Stroški 
30 V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so 
bili ti priglašeni. Francoska republika je predlagala, naj se Komisiji naloži plačilo 
stroškov, in ker ta s tožbenimi razlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov. 
Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo: 
1. Tožba se zavrne. 
2. Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov. 
Podpisi 
I - 7572