ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 141/13

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 23. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bergamo — Italija) — Luigi Scarpelli proti NEOS Banca SpA

(Zadeva C-509/07) (1)

(Direktiva 87/102/EGS - Varstvo potrošnikov - Potrošniški kredit - Neizpolnitev prodajne pogodbe)

2009/C 141/21

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale di Bergamo

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Luigi Scarpelli

Tožena stranka: NEOS Banca SpA

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale di Bergamo — Razlaga člena 11(2) Direktive Sveta [87/102/EGS] z dne 22. decembra 1986 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s potrošniškimi krediti (UL L 42, str. 48) — Potrošniški kredit — Pravica potrošnika, da v primeru neizpolnitve prodajne pogodbe o blagu, financiranem iz kredita, uveljavlja pravice nasproti kreditodajalcu

Izrek

Člen 11(2) Direktive Sveta z dne 22. decembra 1986 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s potrošniškimi krediti je treba razlagati tako, da v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, obstoj dogovora med kreditodajalcem in dobaviteljem, v skladu s katerim kredit odobri izključno ta kreditodajalec potrošnikom tega dobavitelja, ni nujni pogoj za potrošnikovo pravico, da v primeru neizpolnitve obveznosti navedenega dobavitelja sproži postopek proti navedenemu kreditodajalcu, da bi dosegel razdrtje kreditne pogodbe in povrnitev zneskov, ki so že bili plačani kreditodajalcu.

(1) UL C 37, 9.2.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 90/2

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. februarja 2009 – Koldo Gorostiaga Atxalandabaso proti Evropskemu parlamentu

(Zadeva C-308/07 P) (1)

(Pritožba - Pravilnik o povračilu stroškov in nadomestilih poslancem Evropskega parlamenta - Izterjava neupravičeno prejetih zneskov s pobotom - Izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje - Pravica do nepristranskega sodišča - Pravnomočnost - Načelo dobre uprave)

2009/C 90/03

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (zastopnik: D. Rouget, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopniki: H. Krück, C. Karamarcos in D. Moore, zastopniki)

Predmet

Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 24. aprila 2007 v zadevi Gorostiaga Atxalandabaso proti Parlamentu (T-132/06), s katerim je Sodišče prve stopnje delno kot nedopustno zavrglo in delno kot očitno neutemeljeno zavrnilo tožbo pritožnika za razglasitev ničnosti odločbe generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 22. marca 2006, sprejete za izvršitev sodbe Sodišča prve stopnje z dne 22. decembra 2005 v zadevi Gorostiaga Atxalandabaso proti Parlamentu (T-146/04) – Razlaga člena 111 Poslovnika Sodišča prve stopnje in načela nepristranskosti – Razlaga člena 27 Pravilnika o povračilu stroškov in nadomestilih poslancev Evropskega parlamenta

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. K. Gorostiagu Atxalandabasu se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 211, 8.9.2007.
1)

Kraljevina Španija, — ker je v skladu z upravno prakso umikanja proizvodov, ki vsebujejo zdravilne rastline, ki niso naštete v prilogi k ministrski odredbi o ustanovitvi posebnega registra za pripravke iz zdravilnih rastlinskih vrst (Orden Ministerial por la que se establece el registro especial para preparados a base de especies vegetales medicinales) z dne 3. oktobra 1973, kakor je bila spremenjena, niti v prilogi k odredbi SCO/190/2004 ministrstva za zdravje in za potrošništvo o sprejetju seznama rastlin, katerih prodaja je zaradi njihove strupenosti prepovedana ali omejena (Orden SCO/190/2004 por la que se establece la lista de plantas cuya venta al público queda prohibida o restringida por razón de su toxicidad) z dne 28. januarja 2004, in niso pripravki iz izključno ene ali več zdravilnih rastlin ali njihovih celih delov, kosov ali prahu, ker se štejejo za zdravila, s katerimi se trguje brez obveznega dovoljenja za promet, s trga umaknila proizvode, narejene iz zdravilnih rastlin, ki so bili zakonito proizvedeni in/ali dani v promet v drugi državi članici, in — ker o izvršitvi tega ukrepa ni obvestila Komisije Evropskih skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz členov 28 ES in 30 ES ter členov 1 in 4 Odločbe št. 3052/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 1995 o vzpostavitvi postopka izmenjave informacij o nacionalnih ukrepih, ki odstopajo od načela prostega pretoka blaga v Skupnosti.
1)

Skupni sistem davka na dodano vrednost, kot je bil opredeljen v členu 2, prvi in drugi odstavek, Prve direktive Sveta 67/227/EGS z dne 11. aprila 1967 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih ter v členih 2 in 10(1)(a) in (2) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2004/66/ES z dne 26. aprila 2004, ne nasprotuje temu, da država članica v svojih predpisih določi upravno sankcijo, ki jo je mogoče naložiti zavezancem za davek na dodano vrednost, kot je „dodatni davčni dolg“, določen v členu 109(5) in (6) zakona o davkih na blago in storitve z dne 11. marca 2004 (ustawa o podatku od towarów i usług).
SL Uradni list Evropske unije C 44/16

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 18. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supremo Tribunal Administrativo – Portugalska) – Sopropé – Organizações de Calçado, Lda proti Fazenda Pública

(Zadeva C-349/07) (1)

(Carinski zakonik Skupnosti - Načelo spoštovanja pravice do obrambe - Naknadna izterjava carinskih dajatev ob uvozu)

(2009/C 44/25)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Supremo Tribunal Administrativo

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Sopropé – Organizações de Calçado, Lda

Tožena stranka: Fazenda Pública

Ob udeležbi: Ministério público

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Supremo Tribunal Administrativo – Združljivost nacionalnih določb upravnega davčnega postopka o roku za izvajanje pravice do zaslišanja davčnega zavezanca s pravom Skupnosti in z načelom pravice do zaslišanja – Upravni postopek za naknadno plačilo uvoznih dajatev za blago, ki izvira iz Daljnega vzhoda

Izrek

1) Pri izterjavi carinskega dolga zaradi naknadne izterjave carinskih dajatev je rok od osem do petnajst dni, določen uvozniku, za katerega se domneva, da je storil carinsko kršitev, za predstavitev njegovih stališč, načeloma v skladu z zahtevami prava Skupnosti.

2) Naloga nacionalnega sodišča je, da odloči, ob upoštevanju posebnih okoliščin zadeve, ali je bilo z rokom, dejansko danim na razpolago uvozniku, temu omogočeno, da so ga carinski organi učinkovito zaslišali.

3) Nacionalno sodišče mora preveriti, ali je, ob upoštevanju roka, ki je pretekel med trenutkom, ko je zadevni organ prejel stališča uvoznika, in datumom, ko je organ sprejel svojo odločitev, mogoče upoštevati, da je organ pravilno upošteval stališča, ki so mu bila predložena.

(1) UL C 235, 6.10.2007.
1)

Člen 24, prvi pododstavek, Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/52/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 1997, je treba razlagati tako, da izčrpno našteva razloge, ki temeljijo na objektivni presoji strokovne usposobljenosti in lahko upravičijo izključitev gradbenika iz udeležbe pri javnem naročilu za gradnje. Vendar ta direktiva ne onemogoča, da država članica določi še druge izključitvene ukrepe, katerih namen je zagotoviti spoštovanje načela enakega obravnavanja ponudnikov in načela preglednosti, če taki ukrepi ne prekoračijo okvirov, ki so potrebni za doseganje tega cilja.
1)

Člena 43 ES in 49 ES, načeli enakosti in prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo ter obveznost preglednosti, ki iz njih izhaja, ne nasprotujejo temu, da javnopravna korporacija brez razpisa podeli koncesijo za javne storitve medobčinski zadrugi, katere vsi člani so javnopravne korporacije, če te javnopravne korporacije izvajajo nad to zadrugo podoben nadzor kot nad svojimi službami in če navedena zadruga opravlja glavni del svoje dejavnosti za te javnopravne korporacije.
1)

Italijanska republika, s tem da ni za vsako italijansko pristanišče izdelala in sprejela načrta za sprejem in ravnanje z odpadki, ni izpolnila obveznosti iz členov 5(1) in 16(1) Direktive 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora.
SL Uradni list Evropske unije C 327/5

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. novembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Association nationale pour la protection des eaux et rivières – TOS proti Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables

(Zadeva C-381/07) (1)

(Onesnaženje vodnega okolja - Direktiva 2006/11/ES - Člen 6 - Nevarne snovi - Izpusti - Predhodno dovoljenje - Določitev emisijskih standardov - Sistem priglasitev - Ribogojstvo)

(2008/C 327/07)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Association nationale pour la protection des eaux et rivières – TOS

Tožena stranka: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État – Razlaga člena 6 Direktive 2006/11/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. februarja 2006 o onesnaževanju pri odvajanju nekaterih nevarnih snovi v vodno okolje Skupnosti (UL L 64, str. 52) – Obveznost predhodnega dovoljenja, s katerim so določeni emisijski standardi za vsak izpust, ki verjetno vsebuje nevarno snov, v vode – Skladnost nacionalnih pravil, ki predhodno dovoljenje za ribogojnice nadomeščajo z enostavnim sistemom priglasitve, ki vsebuje sklicevanje na veljavne standarde okoljske kakovosti in pravico pristojnega upravnega organa, da ne dovoli začetka obratovanja ali da za zadevni obrat določi mejne vrednosti izpustov.

Izrek

Člena 6 Direktive 2006/11/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. februarja 2006 o onesnaževanju pri odvajanju nekaterih nevarnih snovi v vodno okolje Skupnosti ni mogoče razlagati tako, da državam članicam omogoča, da po tem, ko na podlagi tega člena sprejmejo programe za zmanjšanje onesnaženosti voda, ki vključujejo standarde okoljske kakovosti, za določene obrate, za katere velja, da manj onesnažujejo okolje, uvedejo sistem priglasitve, ki vsebuje sklicevanje na te standarde, in upravnemu organu podelijo pristojnost, da ne dovoli začetka obratovanja ali da določi mejne vrednosti izpustov za zadevni obrat.

(1) UL C 269, 10.11.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 236/2

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid – Španija) – Ecologistas en Acción-CODA proti Ayuntamiento de Madrid

(Zadeva C-142/07) (1)

(Direktivi 85/337/EGS in 97/11/ES - Presoja vplivov projektov na okolje - Prenova in izboljšanje mestnih cest - Obveznost presoje vplivov na okolje)

(2008/C 236/03)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Ecologistas en Acción-CODA

Tožena stranka: Ayuntamiento de Madrid

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid – Razlaga Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40) – Načrti urejanja cest v naselju na območjih z veliko gostoto poseljenosti ali na območjih zgodovinskega, kulturnega in arheološkega pomena – Predložitev v postopek presoje zaradi narave ali obsega njihovega učinka – Uporaba meril iz sodbe Sodišča v zadevi Komisija proti Španiji, C-332/04.

Izrek

Direktivo Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES, je treba razlagati tako, da je treba glede projektov prenove in izboljšanja mestnih cest izvesti presojo vplivov na okolje, če gre za projekte iz priloge I, točka 7(b) ali (c), k tej direktivi ali če gre za projekte iz priloge II, točki 10(e) in 13, prva alinea, k navedeni direktivi, ki bodo zaradi svoje narave, velikosti ali lokacije in – če je to potrebno – ob upoštevanju njihovega sovplivanja z drugimi projekti verjetno pomembno vplivali na okolje.

(1) UL C 129, 9.6.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 209/12

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. junija 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Francoski republiki

(Zadeva C-220/07) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/22/ES - Elektronske komunikacije - Določitev podjetij, ki so odgovorna za izvajanje univerzalnih storitev - Nepravilen prenos)

(2008/C 209/16)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J.-P. Keppenne in M. Shotter, zastopnika)

Tožena stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in B. Messmer, zastopnika)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nepravilen prenos [členov 8, 12 in 13] Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51) – Obveznost uporabe učinkovitega, objektivnega, preglednega in nediskriminatornega načina določitve podjetij, ki so odgovorna za izvajanje univerzalnih storitev – Nacionalna zakonodaja, ki a priori izključuje gospodarske subjekte, ki ne morejo zagotoviti izvajanja teh storitev na celotnem nacionalnem ozemlju.

Izrek

1) Francoska republika s prenosom določb o določitvi podjetij, ki lahko zagotavljajo izvajanje univerzalnih storitev, v nacionalno pravo ni izpolnila obveznosti iz členov 8(2), 12 in 13 ter priloge IV k Direktivi 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah).

2) Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 211, 8.9.2007.
1)

Kraljevina Belgija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 128/13

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. aprila 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Banque Fédérative du Crédit Mutuel proti Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie

(Zadeva C-27/07) (1)

(Davek od dohodka pravnih oseb - Direktiva 90/435/EGS - Obdavčljiv dobiček matične družbe - Nemožnost odbijanja pristojbin in stroškov, ki se nanašajo na delež v odvisni družbi - Fiksna določitev zneska navedenih stroškov - Največ 5 % dobička, ki ga je razdelila odvisna družba - Vključevanje davčnih odbitkov)

(2008/C 128/20)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Banque Fédérative du Crédit Mutuel

Tožena stranka: Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Francija) – Razlaga členov 4, 5 in 7 Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (UL L 225, str. 6) – Ponovno vštetje pavšalnega dela stroškov in izdatkov v višini 5 % prihodkov iz udeležbe v odvisni družbi, vključno z davčnimi odbitki, v obdavčljivi dobiček matične družbe – Združljivost tega ponovnega vštetja z omejitvijo, določeno s členom 4 Direktive – Nujnost, da se davčni odbitek v celoti odšteje od davka, ki ga mora plačati matična družba.

Izrek

Pojem „dobič[ek], ki ga distribuira odvisna družba“ v smislu člena 4(2), zadnji stavek, Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, na podlagi katere so v navedeni dobiček vključeni davčni odbitki, ki so bili priznani kot nadomestilo za davek, ki je bil matični družbi odtegnjen pri viru v državi članici odvisne družbe.

(1) UL C 82, 14.4.2007.
1)

Kraljevina Švedska, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2005/51/ES z dne 7. septembra 2005 o spremembi Priloge XX k Direktivi 2004/17/ES in Priloge VIII k Direktivi 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o javnih naročilih, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 107/9

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 6. marca 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Velikemu vojvodstvu Luksemburg

(Zadeva C-340/07) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2002/73/ES - Enako obravnavanje moških in žensk - Dostop do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja - Pogoji za zaposlitev - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

(2008/C 107/14)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Rozet in M. van Beek, zastopnika)

Tožena stranka: Veliko vojvodstvo Luksemburg (zastopnik: C. Schiltz, zastopnik)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države članice – Nesprejetje vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL L 269, str. 15), v predpisanem roku.

Izrek

1) Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, v predpisanem roku, ni izpolnilo obveznosti iz člena 2(1), prvi pododstavek, te direktive.

2) Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 211, 8.9.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 153/3

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. maja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Wien — Avstrija) — Renate Ilsinger proti Martinu Dreschersu, stečajnemu upravitelju družbe Schlank & Schick GmbH)

(Zadeva C-180/06) (1)

(Pristojnost v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Pristojnost za potrošniške pogodbe - Pravica potrošnika, naslovnika zavajajočega oglasa, da pred sodiščem zahteva domnevno zadeto nagrado - Opredelitev - Tožba pogodbene narave iz člena 15(1)(c) navedene uredbe - Pogoji)

2009/C 153/05

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Wien

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Renate Ilsinger

Tožena stranka: Martin Dreschers, stečajni upravitelj družbe Schlank & Schick GmbH)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Oberlandesgericht Wien — Razlaga člena 15(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, str. 1) — Nacionalna zakonodaja s področja varstva potrošnikov, ki določa pravico do prejema nagrade, ki jo je domnevno dobil naslovnik zavajajoče reklame

Izrek

V takem primeru, kakršen se obravnava v postopku v glavni stvari, ko želi potrošnik doseči, da se na podlagi zakonodaje države članice, na ozemlju katere ima stalno prebivališče, in pred sodiščem kraja, v katerem se nahaja, družbi za kataloško prodajo s sedežem v drugi državi članici naloži izročitev nagrade, ki naj bi jo zadel, in

— kadar je ta družba potrošniku, da bi ga spodbudila k sklenitvi pogodbe, poslala pošiljko, na kateri je bilo navedeno njegovo ime, ki lahko pri njem vzbudi vtis, da bo dobil nagrado, če bo zahteval njeno izplačilo s tem, da bo poslal nazaj „potrdilo o zahtevi za nagrado“, ki je bila priložena navedeni pošiljki,

— vendar ne da bi bila podelitev nagrade odvisna od naročila proizvodov iz ponudbe te družbe ali od poskusnega naročila,

je treba pravila o pristojnost, ki jih določa Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, razlagati tako:

— tožba, kakršno je vložil potrošnik, spada na področje uporabe člena 15(1)(c) navedene uredbe, če se je trgovec pravno zavezal k izplačilu te nagrade potrošniku;

— kadar ta pogoj ni izpolnjen, spada taka tožba na področje uporabe iste določbe Uredbe št. 44/2001 samo takrat, ko je potrošnik temu trgovcu naročilo dejansko oddal.

(1) UL C 165, 15.7.2006.
1.

Portugalska republika s tem, da ni določila lastnih sredstev iz naslova uvoza vojaške opreme in sredstev za uporabo izključno v vojaške namene in jih dala na razpolago Komisiji Evropskih skupnosti za obdobje med 1. januarjem 1998 in 31. decembrom 2002, in s tem, da ni plačala pripadajočih zamudnih obresti, ni izpolnila obveznosti iz členov 2 in od 9 do 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa Sveta 88/376/EGS, Euratom o sistemu lastnih sredstev Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (Euratom, ES) št. 1355/96 z dne 8. julija 1996, kar zadeva obdobje od 1. januarja 1998 do vključno 30. maja 2000, ter iz enakih členov Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti, kar zadeva obdobje od 31. maja 2000 do 31. decembra 2002.
SL Uradni list Evropske unije C 44/2

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. decembra 2008 – Les Éditions Albert René SARL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Orange A/S

(Zadeva C-16/06 P) (1)

(Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člena 8 in 63 - Besedna znamka MOBILIX - Ugovor imetnika besedne znamke Skupnosti in nacionalne znamke OBELIX - Delna zavrnitev ugovora - Reformatio in pejus - Teorija nevtralizacije - Sprememba predmeta spora - Dokumenti, vključeni v prilogo k tožbi pred Sodiščem prve stopnje kot novi dokazi)

(2009/C 44/03)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Les Éditions Albert René SARL (zastopnik: J. Pagenberg, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, zastopnik), Orange A/S (zastopnik; J. Balling, odvetnik)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 27. oktobra 2005 v zadevi Les Éditions Albert Réné SARL proti Uradu za harmonizacijo na notranjem trgu (znamke in modeli), T-336/03, s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo imetnika znamke Skupnosti in nacionalne znamke „OBELIX“ za nekatere proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 28, 35, 41 in 42 za razveljavitev odločbe R 559/2002-4 četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 14. julija 2003, s katero je bila delno zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore, ki je zavrnil ugovor zoper zahtevo za registracijo besedne znamke „MOBILIX“ za nekatere proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 37, 38 in 42.

Izrek

1) Pritožba se zavrne.

2) Les Éditions Albert René Sàrl se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 143, 17.6.2006.
1.

Posamezniki, ki jim je nastala škoda zaradi nepravilnega prenosa ali uporabe Direktive Sveta 64/433/EGS z dne 26. junija 1964 o zdravstvenih pogojih za proizvodnjo in trženje svežega mesa, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/497/EGS z dne 29. julija 1991, in Direktive Sveta 89/662/EGS z dne 11. decembra 1989 o veterinarskih pregledih v trgovini znotraj Skupnosti glede na vzpostavitev notranjega trga, se lahko sklicujejo na pravico do prostega pretoka blaga, da bi utemeljili odgovornost države za kršitev prava Skupnosti.