Pritožba, ki sta jo družbi Silver Plastics GmbH & Co. KG in Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG vložili 20. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 11. julija 2019 v zadevi T-582/15, Silver Plastics GmbH & Co. KG in Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG/Evropska komisija

(Zadeva C-702/19 P)

(2019/C 383/62)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnika:

Silver Plastics GmbH & Co. KG (zastopnika: M. Wirtz in S. Möller, odvetnika)

Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG (zastopnik: C. Karbaum, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnika Sodišču predlagata, naj:

1. razveljavi izpodbijano sodbo in zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

2. podredno, razveljavi izpodbijano sodbo in sporni sklep glede drugega pritožnika razglasi za ničen, prvemu pritožniku pa zniža naloženo globo;

3. podredno, razveljavi izpodbijano sodbo in zniža globo, ki je bila naložena pritožnikoma;

4. Komisiji naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnika v prvem pritožbenem razlogu trdita, da je Splošno sodišče kršilo člen 6(3) PEU, člen 6(1) EKČP in člen 47(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi z načelom neposrednosti.

Splošno sodišče kljub večkratnim predlogom pritožnikov osebe W, ki je bistveni vir za pritožnika obremenilnih informacij, vsebovanih v prošnji konkurenta L. za ugodno obravnavo, ki jih je Splošno sodišče upoštevalo, ni povabilo kot priče in je ni osebno zaslišalo, s čimer je kršilo postopek. Poleg tega je izjave osebe W, ki sta jih predložila pritožnika in nasprotujejo navedbam iz predloga za ugodno obravnavo, brez zaslišanja te osebe ocenilo kot na splošno neverodostojne. V skladu z načelom neposrednosti dokazov bi moralo Splošno sodišče osebo W povabiti in jo (neposredno) zaslišati.

V drugem pritožbenem razlogu pritožnika navajata, da je Splošno sodišče kršilo načelo kontradiktornosti, določeno v členu 6(1) EKČP (v povezavi z odstavkom 3(d) istega člena).

Splošno sodišče je zavrnilo tudi ponovni predlog pritožnikov, naj se opravi kontradiktorno zaslišanje osebe W, kot domnevnega vira za pritožnika obremenilnih upoštevanih informacij, navedenih v prošnji za ugodno obravnavo. Splošno sodišče je verodostojnost izjav osebe W, navedenih v prošnji za ugodno obravnavo, ocenilo ne da bi zagotovilo možnost soočenja in je te izjave uporabilo kot odločilne za obsodbo pritožnikov ne da bi navedlo razloge za omejitev načela kontradiktornosti, s čimer je kršilo postopek.

V tretjem pritožbenem razlogu pritožnika uveljavljata kršitev načela enakosti orožij iz člena 6(3)(d) EKČP.

Splošno sodišče je kršilo postopek s tem, da kljub večkratnim predlogom pritožnikov osebe W ni zaslišalo kot razbremenilne priče, čeprav je Komisija z osebo W v predhodnem postopku za naložitev globe brez vednosti in brez prisotnosti pritožnikov ter brez izdelave zapisnika opravila pogovor zaradi njegove vloge odločilnega vira za prošnjo za ugodno obravnavo. Tudi zavrnitev osebnega zaslišanja drugih razbremenilnih prič, ki sta jih predlagala pritožnika, krši načelo enakosti orožij, katerega spoštovanje bi moralo biti pritožnikoma zagotovljeno.

Pritožnika v četrtem pritožbenem razlogu navajata, da je Splošno sodišče kršilo obveznost obrazložitve iz člena 36 Statuta Sodišča v povezavi s členom 53(1) tega statuta, ker ne moreta ugotoviti (i) na podlagi česa Splošno sodišče sklepa, da sta bila udeležena pri domnevnih protikonkurenčnih kontaktih, (ii) zakaj je razbremenilne (pisne) izjave osebe W ocenilo kot neverodostojne in (iii) iz katerih posamičnih razlogov je zavrnilo predlog za kontradiktorno zaslišanje.

V petem pritožbenem razlogu pritožnika trdita, da je Splošno sodišče kršilo člen 23(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), ker je preširoko razlagalo obstoj enotne in trajajoče kršitve.

Splošno sodišče je ugotovilo, da pritožnika pri protikonkurenčnih ravnanjih, ki se nanašajo na vse skupine proizvodov, nista sodelovala v celotnem upoštevanem časovnem obdobju. Pri izračunu globe, ki ga je potrdilo Splošno sodišče, pa se je upošteval promet za vse skupine proizvodov za celotno upoštevno časovno obdobje.

Pritožnika v šestem pritožbenem razlogu trdita, da je Splošno sodišče kršilo člen 23(2), prvi in drugi stavek, Uredbe št. 1/2003.

Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da pritožnika tvorita eno gospodarsko enoto, zaradi česar je promet prvega pritožnika napačno upoštevalo pri izračunu globe, čeprav sta pritožnika pojasnila, zakaj drugi pritožnik ni imel odločilnega vpliva na prvega pritožnika, s čimer sta ovrgla domnevo obstoja ene gospodarske enote, na katero se je oprlo Splošno sodišče.

Pritožnika v sedmem pritožbenem razlogu navajata, da je bila globa z vidika člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 izračunana napačno, ker je Splošno sodišče pri izračunu globe nepravilno upoštevalo promet ene od prejšnjih hčerinskih družb drugega pritožnika. S tem je globa presegla predpisano najvišjo mejo 10 % prometa oglobljenega podjetja.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).