Iz dejstva, da pogodbeni uslužbenec nima stabilnosti zaposlitve, iz široke diskrecijske pravice organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, za podaljšanje ali nepodaljšanje njegove pogodbe za določen čas in besedila člena 47(b)(i) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev izhaja, da pristojnemu organu ni treba uvesti disciplinskega postopka zoper pogodbenega uslužbenca, katerega ravnanje bi lahko upravičevalo odpust iz disciplinskega razloga, in da lahko v takem primeru uporabi možnosti, ki jih ponuja pogodbena narava razmerja, ki ju povezuje. V členu 49(1) navedenih pogojev, ki se za pogodbene uslužbence uporabljajo na podlagi člena 119, prvi odstavek, istih pogojev, je uporaba disciplinskega postopka predvidena samo za odpoved pogodbe o zaposlitvi „brez odpovednega roka“. Zato odločitev, da se počaka na iztek pogodbe za določen čas zadevnega pogodbenega uslužbenca in da se ta ne podaljša, kot taka ne more pomeniti zlorabe pooblastil.

Sodišče prve stopnje: 6. julij 2000, Volkswagen proti Komisiji, T-62/98, točka 281; 8. julij 2004, JFE Engineering proti Komisiji, T-67/00, T-68/00, T-71/00 in T-78/00, točka 178; 4. oktober 2006, Tillack proti Komisiji, T-193/04, točka 121; 27. september 2006, Dresdner Bank in drugi proti Komisiji, T-44/02 OP, T-54/05 OP, T-56/02 OP, T-60/02 OP in T-61/02 OP, točka 61; 8. julij 2008, Franchet in Byk proti Komisiji, T-48/05, točka 214;

Cilj člena 11a Kadrovskih predpisov, ki se za pogodbene uslužbence na podlagi člena 3a Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev uporablja na podlagi členov 11 in 81 navedenih pogojev, je zagotoviti neodvisnost, poštenost in nepristranskost uradnikov in uslužbencev in s tem institucij, ki jim služijo, tako da je zadevnemu uradniku ali uslužbencu naložena dolžnost preventivne obvestitve organa, pristojnega za imenovanja, ali organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, na podlagi katere lahko po potrebi sprejme ustrezne ukrepe. Glede na temeljno naravo ciljev neodvisnosti in poštenosti, ki so zastavljeni s to določbo, in splošno naravo obveznosti, določene za uradnike in uslužbence, je treba členu 11a Kadrovskih predpisov priznati široko področje uporabe, ki zajema vsako okoliščino, za katero mora zadevna oseba glede na funkcijo, ki jo opravlja, in okoliščine zadeve razumeti, da se lahko tretjim osebam zdi mogoč vzrok za spremembo njene neodvisnosti. V zvezi s tem se neodvisnost uradnikov in uslužbencev nasproti tretjim osebam ne sme presojati samo subjektivno. Predpostavlja tudi, da se je treba, zlasti pri upravljanju javnih sredstev, izogibati kakršnemu koli ravnanju, ki bi lahko objektivno škodovalo ugledu institucij in spodkopalo zaupanje, ki ga morajo te institucije vzbujati pri javnosti.

Poleg tega ni pomembno, da zadevna institucija zaradi spornega neizpolnjevanja obveznosti domnevno ni utrpela nikakršne finančne škode, ker so obveznosti, ki jih imajo uradniki in uslužbenci na podlagi členov 11a in 12b Kadrovskih predpisov, namenjene tudi ohranitvi neodvisnosti in ugleda institucij.

(Glej točke 68, 70 in 80.)

Sodišče prve stopnje: 11. september 2002, Willeme proti Komisiji, T-89/01, točka 47; 3. februar 2005, Mancini proti Komisiji, T-137/03, točka 31.