ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Obrazložitev, ki jo zahteva člen 296 PDEU, mora biti prilagojena zadevnemu aktu in mora jasno in nedvoumno izražati razlogovanje institucije, ki je ta akt izdala, in sicer tako, da se lahko tisti, ki jih akt zadeva, seznanijo z razlogi za sprejetje zadevnega ukrepa in da pristojno sodišče lahko opravi nadzor. Ne zahteva se, da morajo biti v obrazložitvi natančno navedeni vsi upoštevni dejanski in pravni elementi, saj vprašanja, ali obrazložitev akta izpolnjuje zahteve iz člena 296 PDEU, ni treba presojati le glede na njegovo besedilo, ampak tudi glede na kontekst in celoto pravnih pravil, ki urejajo zadevno področje. To velja toliko bolj, če so bile države članice intenzivno vključene v postopek nastajanja spornega akta in torej poznajo razloge, ki so podlaga temu aktu. Kadar gre za uredbo, se obrazložitev po eni strani lahko omeji na navedbo celote okoliščin, ki so pripeljale do njenega sprejetja, in po drugi splošnih ciljev, ki jih želi doseči. Poleg tega je, kadar iz splošnega akta izhaja bistvo cilja, ki ga zasleduje institucija, nesorazmerno zahtevati posebno obrazložitev glede posameznih tehničnih odločitev.

Te zahteve izpolnjujejo spremembe, ki jih je uvedla Uredba št. 302/2012 v Uredbo št. 543/2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave, ki omejujejo finančno udeležbo Evropske unije pri pomoči skupinam proizvajalcev sadja in zelenjave. Razlogi, iz katerih so bile uvedene te spremembe, so namreč predstavljeni v uvodnih izjavah 5 in 6 te uredbe št. 302/2012.

(Glej točke od 32 do 36.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 20 do 22 in 51.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativni znamki Solidfloor The professional’s choice in SOLID floor (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 19 do 21, 23 in 46.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Ničnostna tožba – Tožba, vložena zoper odločitev o potrditvi prejšnje odločitve, ki se ni izpodbijala pravočasno – Nedopustnost – Pojem potrditvene odločitve – Ponovna preučitev prejšnje odločitve na podlagi predloga, s katerim se uveljavljajo nova pomembna dejstva – Izključitev – Pojem nova pomembna dejstva – Obseg (člen 263 PDEU) (Glej točke od 40 do 46, 52.)

2. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločitev o neizbiri ponudbe v postopku oddaje javnega naročila storitev – Obveznost, da se po vložitvi pisne zahteve sporoči značilnosti in prednosti izbrane ponudbe ter ime izbranega ponudnika – Obveznost naročnika, da natančno povzame, kako je pri presoji upošteval vse podrobnosti zavrnjene ponudbe, ali opravi natančno primerjalno analizo sprejete ponudbe in ponudbe neizbranega ponudnika – Neobstoj (člen 296 PDEU; Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 100(2)) (Glej točke 62, 63, od 66 do 68.)

3. Javna naročila Evropske unije – Sklenitev pogodbe o naročilu na podlagi javnega razpisa – Diskrecijska pravica institucij – Sodni nadzor – Meje (Uredba Sveta št. 1605/2002) (Glej točko 77.)

4. Pravo Evropske unije – Načela – Enako obravnavanje – Pojem – Meje (Glej točko 78.)

5. Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Formalne zahteve – Kratek povzetek navajanih razlogov – Neobstoj – Nedopustnost (Statut sodišča, člena 21, prvi odstavek, in 53, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c)) (Glej točko 99.)

6. Ničnostna tožba – Razlogi – Zloraba pooblastil – Pojem (Glej točko 103.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti sklepa Delegacije Evropske unije v Ukrajini z dne 28. februarja 2012, sprejetega v okviru javnega razpisa EuropeAid/131567/C/SER/UA „Projekt podpore in razvejanja turizma na Krimu“, s katerim naročilo ni bilo oddano konzorciju tožečih strank, in nadaljnjih sklepov s katerimi sta isti organ 14. marca 2012, direktor direkcije sosedstvo v okviru Generalnega direktorata za razvoj in sodelovanje – EuropeAid Komisije pa 2. maja 2012, zavrnila pritožbe tožečih strank.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Euro-Link Consultants Srl in European Profiles AE Meleton kai Symvoulon Epicheiriseon se naloži plačilo stroškov.
Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 6. novembra 2014 –

FIS’D/Komisija

(Zadeva T‑283/12)

„Akcijski program Erasmus Mundus — Okvirni sporazum — Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev — Odločba EACEA, da se prekine okvirna konvencija in spremeni posebna konvencija — Upravna pritožba pred Komisijo — Sklep Komisije, da upravno pritožbo zavrne kot neutemeljeno — Kršitev konvencij in administrativnega in finančnega priročnika“

Ničnostna tožba — Razlogi — Program izboljšanja kakovosti visokošolskega izobraževanja in spodbujanja medkulturnega razumevanja s sodelovanjem s tretjimi državami (Erasmus Mundus) — Okvirni sporazum o partnerstvu in sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev — Sprejetje odločbe s strani Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA), o prekinitvi okvirnega sporazuma in spremembi specifične konvencije — Zloraba pooblastil — Neobstoj (člen 263 PDEU; Sklep Evropskega parlamenta in Sveta št. 1298/2008) (Glej točko 113.)

Predmet

Razglasitev ničnosti sklepa Komisije z dne 12. aprila 2012 [ref. Ares (2012) 446225] o zavrnitvi upravne pritožbe zoper odločbo Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA) z dne 13. januarja 2012 o predčasnem prenehanju okvirnega sporazuma o partnerstvu št. 2011/0181, sklenjenega z Università degli Studi Mediterranea di Reggio Calabria (univerza za sredozemske študije Reggio Calabria, Italija) in spremembi posebne konvencije o nepovratnih sredstvih, sklenjene s to univerzo.

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. FIS’D – Formazione integrata superiore del design nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije.
Sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 9. julija 2014 – Al-Tabbaa proti Svetu

(Združeni zadevi T‑329/12 in T‑74/13)

„Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Omejitve vstopa na ozemlje Unije in tranzitnega prehoda čez to ozemlje — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva — Obveznost obrazložitve — Napaka pri presoji“

1. Sodni postopek — Sklep ali uredba, ki med postopkom nadomesti izpodbijani akt — Nov element — Razširitev prvotnih tožbenih predlogov in razlogov (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 48(2)) (Glej točko 54.)

2. Ničnostna tožba — Roki — Narava javnega reda — Preizkus, ki ga sodišče Unije opravi po uradni dolžnosti (člen 263, šesti odstavek, PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 102) (Glej točko 55.)

3. Evropska unija — Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij — Omejevalni ukrepi proti Siriji — Prepoved vstopa in prehoda ter zamrznitev sredstev določenih oseb in subjektov, odgovornih za nasilno zatiranje civilnega prebivalstva — Obseg nadzora (člen 263 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47; Uredba Sveta št. 410/2012; Sklep Sveta 2012/256/SZVP) (Glej točke od 76 do 87.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti aktov Sveta, ki vsebujejo omejevalne ukrepe zoper tožečo stranko, in sicer, prvič, Izvedbenega sklepa Sveta 2012/256/SZVP z dne 14. maja 2012 o izvajanju Sklepa Sveta 2011/782/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 126, str. 9) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 410/2012 z dne 14. maja 2012 o izvajanju člena 32(1) Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 126, str. 3).

Izrek

1. Izvedbeni sklep Sveta 2012/256/SZVP z dne 14. maja 2012 o izvajanju Sklepa Sveta 2011/782/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in izvedbena uredba Sveta (EU) št. 410/2012 z dne 14. maja 2012 o izvajanju člena 32(1) Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na M. Al Tabbaa.

2. Sklep Sveta 2012/739/SZVP z dne 29. novembra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Siriji in razveljavitvi Sklepa 2011/782/SZVP in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1117/2012 z dne 29. novembra 2012 o izvajanju člena 32(1) Uredbe (EU) št. 36/2012 se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na M. Al Tabbaa.

3. Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 363/2013 z dne 22. aprila 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 in Izvedbeni sklep Sveta 2013/185/SZVP z dne 22. aprila 2013 o izvajanju Sklepa 2012/739 se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na M. Al Tabbaa.

4. Sklep Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanašata na M. Al Tabbaa.

5. Učinki Sklepa Sveta 2013/255 se v delu, v katerem se nanašajo na M. Al Tabbaa, ohranijo do začetka veljave razglasitve delne ničnosti Izvedbena uredba (EU) št. 363/2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012.

6. Postopek v zadevi T‑74/13 se ustavi.

7. Svet in Evropska unija poleg svojih stroškov nosita stroške tožeče stranke v zadevi T‑329/12 in tri četrtine stroškov tožeče stranke v zadevi T‑74/13.
4.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki THE HUT in LA HUTTE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 36, 41, 47, 48 in 55.)
Postopek potrditve obračunov Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) na podlagi člena 7(4) Uredbe št. 1258/1999 o financiranju skupne kmetijske politike in člena 31 Uredbe št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike, z obračuni, ki so jih predložile države članice na podlagi odhodkov, ki so jih financirali skladi, želi ugotoviti predvsem resničnost in pravilnost odhodkov. Komisija mora v tem postopku potrditve skladnosti obračunov izvesti finančni popravek, če odhodki, za katere je bilo zaprošeno financiranje, niso bili opravljeni v skladu s predpisi Unije, saj tak finančni popravek stremi k izogibanju temu, da bi zneski, ki niso namenjeni cilju, ki mu sledi zadevna ureditev Unije, postali breme sklada.

Postopek odobritve obračunov in finančni popravki, ki iz njega izhajajo, se uporabljajo le v primeru, če so odhodki nastali državam članicam in če sta jih financirala EKJS in EKSRP. Če finančni popravek iz izpodbijanega sklepa ni dovolj povezan z nobenim odhodkom, ki so ga financirali skladi in ki naj ne bi bil izveden v skladu z ureditvijo Unije, ga ni mogoče izvesti v okviru postopka odobritve obračunov.

Postopek potrditve obračunov namreč omogoča le določanje posledic ureditev položajev, ki so bile nepravilno izvedene na podlagi člena 2(3) Uredbe št. 1493/1999 o skupni ureditvi trga za vino glede odhodkov, ki so jih financirali skladi. Zato finančni popravek, ki ga je uporabila Komisija, ki se ne nanaša na odhodke, ki so jih financirali zadevni skladi, nima pravne podlage in je neposredno v nasprotju s členom 31 Uredbe št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike in s členom 86(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 479/2008 o skupni ureditvi trga za vino.

Enako izhaja iz izračuna, ki ga je uporabila Komisija, saj ni nameravala določiti zneska izgub za sklade, ki so nastale z vinskimi trtami, katerih položaj je bil nepravilno urejen na podlagi člena 2(3)(a) Uredbe št. 1493/1999, čeprav je imela na voljo podatke, na podlagi katerih bi to lahko storila. Poleg tega nobena določba Uredbe št. 479/2008 ne določa možnosti, da se položaj nezakonito zasajenih vinskih trt uredi tako, da zadevna država članica Komisiji v okviru postopka potrditve obračunov plača znesek, enakovreden tej taksi, glede na to, da pridržanje iz člena 86(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 479/2008 ne more imeti takšnega obsega.

(Glej točke 167, 172, 177, 178, 181, 188, 191, 197 in 200 ter točko 1 izreka.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika neregistrirane znamke ali drugega znaka, ki se uporablja v gospodarskem prometu — Besedna znamka COMSA in firma Comsa, SA (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(4)) (Glej točke 28, 29 in od 65 do 68.)
(Glej točki 37 in 38.)

Sklep Komisije, ki je umeščen v ustaljeno prakso odločanja, se sicer lahko obrazloži zgolj s povzemanjem, zlasti s sklicevanjem na to prakso, ko pa gre sklep dlje od predhodno sprejetih, pa mora Komisija svoje razlogovanje razviti izrecno. V zvezi s sklepom, ki je sprejet v okviru postopka iz člena 114(4) PDEU, je obveznost Komisije, da svojo odločbo zadostno obrazloži, še toliko bolj pomembna, ker se načelo kontradiktornosti za ta postopek ne uporablja.

Glede tega mora biti obrazložitev akta logična in zlasti ne sme vsebovati notranjih protislovij, ki bi ovirala razumevanje razlogov, na katerih ta akt temelji. Protislovje v obrazložitvi odločbe namreč pomeni kršitev obveznosti iz člena 296, drugi odstavek, PDEU, ki lahko vpliva na veljavnost zadevnega akta, če je ugotovljeno, da naslovnik akta zaradi tega protislovja ne more razbrati pravih razlogov za odločitev ali njen del in zato izrek akta v celoti ali delno ni pravno utemeljen.

(Glej točke od 47 do 50.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Besedna znamka Passion to Perform (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke 33 in od 45 do 48.)
4.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki PROSEPT in Pursept (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 46, 63 in od 65 do 67.)
Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 15. januarja 2014 – SICOM proti Komisiji

(Zadeva T‑279/12)

„Arbitražna klavzula — Pomoč v hrani — Dobava olja oljne ogrščice Gvineji — Neizvršitev pogodbe — Zastaranje“

1. Sodni postopek — Absolutne procesne predpostavke — Sodni preizkus po uradni dolžnosti — Zastaralni rok — Zastaranje, ki ne pomeni absolutne procesne predpostavke (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 113) (Glej točko 25.)

2. Kmetijstvo — Skupna kmetijska politika — Pomoč v hrani — Izvajanje — Dobava proizvodov — Plačilo dobavitelju — Odbitek Komisije zaradi neizvršitve pogodbe — Ugovarjanje dobavitelja — Zastaralni rok — Začetek (Uredba Komisije št. 2519/97, člen 18, od (5) do (7)) (Glej točke 29, 30, 35, 38, 39.)

Predmet

Tožba, ki temelji na arbitražni klavzuli in s katero se predlaga, naj se Komisiji naloži, naj tožeči stranki plača znesek, ki ustreza sankcijam, naloženim zaradi nedobavljenih količin in zamud pri dobavi, in ki ga je Komisija odbila od končnega zneska, ki ga je plačala tožeči stranki za dobavo rafiniranega olja oljne ogrščice v korist Republike Gvineje v okviru programa pomoči v hrani, izvedenega v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 664/2001 z dne 2. aprila 2001 o dobavi rastlinskega olja za pomoč v hrani (UL L 93, str. 3).

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.

2. Družbi SICOM Srl – Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale se naloži plačilo stroškov.

Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 15. januarja 2014 – SICOM proti Komisiji

(Zadeva T‑279/12)

„Arbitražna klavzula — Pomoč v hrani — Dobava olja oljne ogrščice Gvineji — Neizvršitev pogodbe — Zastaranje“

1. Sodni postopek — Absolutne procesne predpostavke — Sodni preizkus po uradni dolžnosti — Zastaralni rok — Zastaranje, ki ne pomeni absolutne procesne predpostavke (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 113) (Glej točko 25.)

2. Kmetijstvo — Skupna kmetijska politika — Pomoč v hrani — Izvajanje — Dobava proizvodov — Plačilo dobavitelju — Odbitek Komisije zaradi neizvršitve pogodbe — Ugovarjanje dobavitelja — Zastaralni rok — Začetek (Uredba Komisije št. 2519/97, člen 18, od (5) do (7)) (Glej točke 29, 30, 35, 38, 39.)

Predmet

Tožba, ki temelji na arbitražni klavzuli in s katero se predlaga, naj se Komisiji naloži, naj tožeči stranki plača znesek, ki ustreza sankcijam, naloženim zaradi nedobavljenih količin in zamud pri dobavi, in ki ga je Komisija odbila od končnega zneska, ki ga je plačala tožeči stranki za dobavo rafiniranega olja oljne ogrščice v korist Republike Gvineje v okviru programa pomoči v hrani, izvedenega v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 664/2001 z dne 2. aprila 2001 o dobavi rastlinskega olja za pomoč v hrani (UL L 93, str. 3).

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.
2.

Znamka Skupnosti — Pripombe tretjih oseb in ugovor — Preizkus ugovora — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Merila za presojo (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1), drugi pododstavek, točka (a), in 51(1)(a); Uredba Komisije št. 2868/95, pravili 22(3) in 40(5)) (Glej točke od 27 do 29, 32 in 37.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedna znamka IBSolution in figurativna znamka IBS (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 19 do 21, 39, 45, od 51 do 53, 55 in 56.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Znamke, ki jih sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki označujejo lastnosti storitve — Besedna znamka VALORES DE FUTURO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točke 23, 24, od 27do 33, 50 in od 53 do 55.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativni znamki K9 PRODUCTS in K9 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 18, 19, 29, 34, od 48 do 50, 61 in 62.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedne znamke LIFECYCLE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 24, 25 in od 57 do 59.)
1.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje identične ali podobne znamke, splošno znane v državi članici — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka Caffè KIMBO in znamka BIMBO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b) in (2)(c)) (Glej točke 25, 55, 58 in 59.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki PHARMASTREET in PHARMASEE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 20, 21, 38 in 41.)
Če uredbo, ki neposredno in posamično zadeva posameznika, med postopkom nadomesti akt z enako vsebino, se šteje, da gre za novo dejstvo, na podlagi katerega lahko tožeča stranka prilagodi svoje predloge in tožbene razloge.

To prilagoditev je treba izvesti v dvomesečnem roku, določenem v členu 263, šesti odstavek, PDEU. Ta rok namreč načeloma velja, kadar se razglasitev ničnosti akta predlaga s tožbo, in kadar se predlaga v postopku, ki poteka, z zahtevkom za prilagoditev predlogov za razglasitev ničnosti predhodnega akta, ki je razveljavljen in nadomeščen z zadevnim aktom.

Vendar se kot izjema od tega načela navedeni rok v postopku, ki poteka, ne uporablja, prvič, če imata zadevni akt in akt, ki ga razveljavlja in nadomešča, enak predmet glede na zadevno osebo, temeljita zlasti na enakih razlogih in imata v bistvu enako vsebino ter se tako razlikujeta le glede področja uporabe ratione temporis, in, drugič, če zahtevek za prilagoditev predlogov ne temelji na nobenem drugem tožbenem razlogu, novem dejstvu oziroma dokazu, kot le sprejetju samega zadevnega akta, ki razveljavlja in nadomešča ta predhodni akt. V takem primeru, glede na to, da pri predmetu in okviru spora, kot sta določena v prvotni tožbi, nastane samo sprememba, ki se nanaša na njeno časovno dimenzijo, okoliščina, da je zahtevek za prilagoditev predlogov vložen po izteku zadevnega dvomesečnega roka, nikakor ne posega v pravno varnost.

(Glej točki 25 in 26 ter 28 in 29.)
151

Drugič, v skladu s sodno prakso Sodišča je mogoče dolgovani odškodnini prišteti zamudne obresti od datuma razglasitve sodbe, s katero je bila ugotovljena obveznost povrnitve škode (glej v tem smislu sodbo Dumortier in drugi/Svet, EU:C:1979:223, točka 25, ter sodbi z dne 27. januarja 2000, Mulder in drugi/Svet in Komisija, C‑104/89 in C‑37/90, ZOdl., EU:C:2000:38, točka 35, in z dne 26. novembra 2008, Agraz in drugi/Komisija, T‑285/03, EU:T:2008:526, točka 55). V skladu s sodno prakso se obrestna mera, ki jo je treba uporabiti, izračuna na podlagi obrestne mere, ki jo Evropska centralna banka določi za glavne transakcije refinanciranja in se uporablja v zadevnem obdobju, povišani za dve točki (sodbi z dne 13. julija 2005, Camar/Svet in Komisija, T‑260/97, ZOdl., EU:T:2005:283, točka 146, ter Agraz in drugi/Komisija, EU:T:2008:526, točka 55).
36

Vsekakor je treba najprej spomniti, da imajo Komisija in organi držav članic, pristojni za konkurenco, v skladu s členoma 4 in 5 Uredbe št. 1/2003 vzporedne pristojnosti za uporabo členov 81 ES in 82 ES ter da sistematika Uredbe št. 1/2003 temelji na tesnem sodelovanju med njimi (sodba z dne 16. oktobra 2013, Vivendi/Komisija, T‑432/10, EU:T:2013:538, točka 26; glej v tem smislu tudi sodbi z dne 13. julija 2011, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs in drugi/Komisija, T‑144/07, od T‑147/07 do T‑150/07 in T‑154/07, ZOdl., EU:T:2011:364, točka 75, in z dne 6. februarja 2014, CEEES in Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio/Komisija, T‑342/11, ZOdl., EU:T:2014:60, točka 68).
59

Iz tega sledi, da so se posebne in konkretne posledice izpodbijanega sklepa za člane tožeče stranke udejanjile z nacionalnimi predpisi, namreč z zakonom o davku od iger, s katerim je bil zadevni sistem pomoči uveden na Danskem, in predpisi – sprejetimi na podlagi tega zakona, ki določajo višino davkov, ki jih morajo plačati davčni zavezanci – ki so tako izvedbeni ukrepi, ki jih potrebuje izpodbijani sklep v smislu člena 263, četrti odstavek, zadnji del stavka, PDEU (glej v tem smislu sodbi z dne 27. februarja 2014, Stichting Woonpunt in drugi/Komisija, C‑132/12 P, ZOdl., EU:C:2014:100, točka 53, in Stichting Woonlinie in drugi/Komisija, C‑133/12 P, ZOdl., EU:C:2014:105, točka 40). Da bi zadevni sistem pomoči lahko vplival na položaj članov tožeče stranke, bi ti predpisi morali učinkovati po sprejetju izpodbijanega sklepa. Poleg tega je treba poudariti, da so člani tožeče stranke, ker bi lahko navedene predpise izpodbijali pred nacionalnim sodiščem, kot zatrjuje tudi Kraljevina Danska, lahko uporabili sodno varstvo, in sicer ne da bi pri tem morali kršiti pravo. V okviru tožbe pred nacionalnimi sodišči bi se namreč lahko sklicevali na neveljavnost izpodbijanega sklepa in dosegli, da ta sodišča na podlagi člena 267 PDEU Sodišču predložijo vprašanja za predhodno odločanje (glej v tem smislu sodbo z dne 3. oktobra 2013, Inuit Tapiriit Kanatami in drugi/Parlament in Svet, C‑583/11 P, ZOdl., EU:C:2013:625, točka 93, in zgoraj navedeno sodbo Telefónica/Komisija, EU:C:2013:852, točka 29).