ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tožba, vložena 29. marca 2019 – Zubedi/Svet

(Zadeva T-186/19)

(2019/C 187/88)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Khaled Zubedi (Damask, Sirija) (zastopnika: M. Lester, QC, in M. O'Kane, solicitor)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 (1) in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 (2), razglasi za nična v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko; in

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog, ki se nanaša na to, da je tožena stranka storila očitno napako z vključitvijo tožeče stranke kar zadeva omejevalne ukrepe Unije v zvezi s Sirijo.

Tožeča stranka je bila vključena z Izvedbenim sklepom Sveta (SZVP) 2019/87 in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/85 na podlagi dejstva, da je eden od članov skupine uspešnih poslovnežev v Siriji, za katere je tožena stranka navedla, da ustvarjajo velike dobičke s podpiranjem režima predsednika Asada, s tem da sklepajo partnerstva s podjetji, ki jih podpira država, z namenom ureditve zemljišč, ki so bila odvzeta osebam, ki so bile razseljene zaradi konflikta v Siriji. To naj bi bilo v zvezi s tožečo stranko povsem neresnično, merila za njegovo vključitev naj ne bi bila izpolnjena, primer tožeče stranke pa naj bi temeljil na ne dovolj trdnih temeljih.

(1) Izvedbenemu sklepu Sveta (SZVP) 2019/87 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 181, 21.1.2019, str. 13).

(2) Izvedbena uredba Sveta (EU) 2019/85 z dne 21. januarja 2019 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 181, 21.1.2019, str. 4).
C 155/51

Tožba, vložena 11. marca 2019 – European Union Copper Task Force/Komisija

(Zadeva T-153/19)

(2019/C 155/60)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: European Union Copper Task Force (Essex, Združeno kraljestvo) (zastopnika: I. Moreno-Tapia Rivas in C. Vila Gisbert, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi za nično Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 2018/1981 (1) v delu, v katerem je bila z njo odobritev bakrovih spojin kot kandidatk za zamenjavo obnovljena na nezakoniti pravni podlagi;

— razširi učinke razglasitve ničnosti na Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 2015/408 (2) v delu, v katerem se z njo izvaja člen 80(7) Uredbe 1107/2009, in v delu, v katerem bakrove spojine vključuje na seznam aktivnih snovi kot kandidatk za zamenjavo;

— ugotovi, da se z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 2018/1981 krši načelo sorazmernosti;

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 2018/1981 obnavlja odobritev bakrovih spojin kot kandidatk za zamenjavo na nezakoniti pravni podlagi. Zlasti: — člen 24 in Priloga II, točka 4, Uredbe (ES) št. 1107/2009 (3) kršijo pravo EU, ker: (i) iz znanstvenih dokazov izhaja, da „PBT merila“, zlasti obstojnost, niso primerna za baker; (ii) uporaba PBT meril za anorganske snovi ni skladna z drugo zakonodajo, ki je bila uveljavljena na področju reguliranih kemičnih snovi; (iii) v zvezi s kandidatkami za zamenjavo uporaba PBT meril za bakrove spojine presega to, kar je nujno za doseganje ciljev, ki se jih želi doseči z Uredbo (ES) št. 1107/2009. Poleg tega je v Uredbi (ES) št. 1107/2009 napačno uporabljeno previdnostno načelo.

2. Drugi tožbeni razlog: nezakonitost Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 2015/408 v zvezi z opredelitvijo bakrovih spojin kot kandidatk za zamenjavo.

3. Tretji tožbeni razlog, naveden podredno: z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/1981 se krši načelo sorazmernosti.

(1) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/1981 z dne 13. decembra 2018 o obnovitvi odobritve aktivnih snovi bakrovih spojin kot kandidatk za zamenjavo v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Priloge k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 540/2011 (UL 2018, L 317, str. 16).

(2) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/408 z dne 11. marca 2015 o izvajanju člena 80(7) Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in pripravi seznama kandidatk za zamenjavo (UL 2015, L 67, str. 18).

(3) Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).
6.

S šestim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Sklep 2019/25 ničen v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, ker naj bi kršil pravico tožeče stranke do obrambe in njeno pravico do učinkovitega sodnega varstva. Natančneje, tožena stranka naj ne bi upoštevala sodbe z dne 15. Novembra 2018, PKK/Svet (T-316/14, EU:T:2018:788), in postopka, na podlagi katerega je bila ta izdana.
Tožba, vložena 30. januarja 2019 – Syriatel Mobile Telecom/Svet

(Zadeva T-56/19)

(2019/C 139/63)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da je tožba tožeče stranke dopustna in utemeljena;

— zato Evropski uniji naloži povračilo celotne škode, ki je nastala tožeči stranki v znesku, ki ga Splošno sodišče pravično določi;

— podredno, odredi imenovanje strokovnjaka za določitev celotnega obsega škode, ki je nastala tožeči stranki;

— Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja glavni in podredni razlog, ki se nanašata na škodo, ki ji je nastala, in za katero je odgovoren Svet Evropske unije.

Glavni tožbeni razlog se nanaša na to, da so sporni omejevalni ukrepi, in sicer Sklep Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in njegovi nadaljnji izvedbeni akti nezakoniti. Prvič, kršili naj bi obveznost obrazložitve kot je določena v členu 296 PDEU in členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in, drugič, posegali naj bi v lastninsko pravico tožeče stranke in pravico do spoštovanja njenega ugleda. Ta kršitev naj bi bila neposredni razlog za njeno veliko nepremoženjsko in premoženjsko škodo, ki obsega krnitev njenega ugleda na eni strani in odpoved pogodb, premoženjsko izgubo in izgubo prihodkov na drugi strani, v zvezi s čimer naj bi imela pravico do povračila.

Podredni tožbeni razlog se nanaša na obstoj ureditve objektivne odgovornosti Evropske unije.
—

razglasi za ničen prej navedeni sklep predsedstva Parlamenta z dne 10. decembra 2018 o spremembi izvedbenih ukrepov Statuta poslancev Evropskega parlamenta v delu, v katerem je bil z njim spremenjen člen 76 Statuta (uvodni izjavi 5 in 6, člen1(7)) in člen 2 prej navedenega sklepa v delu, v katerem se nanaša na člen 76 Statuta); če pa se za prej navedene elemente ne more šteti, da se jih lahko loči od preostalega dela izpodbijanega akta, prej navedeni sklep razglasi za ničen v celoti;
—

izpodbijano odločbo razveljavi, in sicer zaradi kršitve člena 95(1) in (2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, zaradi česar je bila storjena bistvena kršitev postopka; in/ali
Tožba, vložena 20. decembra 2018 – Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO – New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

(Zadeva T-760/18)

(2019/C 93/88)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Intercontinental Exchange Holdings, Inc. (Atlanta, Georgia, Združene države) (zastopnika: R. Hoy, Solicitor, in J. Bowhill, QC)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: New York Mercantile Exchange, Inc. (New York, New York, Združene države)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije NYMEX BRENT – Zahteva za registracijo št. 15333891

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. oktobra 2018 v zadevi R 102/2018-4

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlog
Tožba, vložena 18. decembra 2018 – Taminco and Arysta LifeScience Great Britain/Komisija

(Zadeva T-740/18)

(2019/C 72/44)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Taminco BVBA (Gent, Belgija) in Arysta LifeScience Great Britain Ltd (Edinburgh, Združeno kraljestvo) (zastopnika: C. Mereu in M. Grunchard, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— razglasi za nično Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/1500 z dne 9. oktobra 2018 o neobnovitvi odobritve aktivne snovi tiram ter prepovedi uporabe in prodaje semen, tretiranih s fitofarmacevtskimi sredstvi, ki vsebujejo tiram (1) in po potrebi zahteva, naj Evropska agencija za varnost hrane zadevno aktivno snov ponovno oceni;

— naloži, naj se prenehanje odobritve zadevne aktivne snovi podaljša in naj se dopusti ponovna ocena;

— podredno, izpodbijano uredbo delno razveljavi v delu, v katerem je z njo prepovedana obnovitev zadevne aktivne snovi v zvezi s tretiranjem semen; in

— toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata šest razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: izpodbijana uredba je postopkovno nepravilna, ker tožena stranka ni upoštevala umika zahtevka tožečih strank za obnovitev odobritve tirama za foliarne uporabe in njegovo ohranitev zgolj za tretiranje semen.

2. Drugi tožbeni razlog: izpodbijana uredba je bila sprejeta na podlagi očitne napake pri presoji.

3. Tretji tožbeni razlog: izpodbijana uredba je bila sprejeta v nasprotju s členom 4(5) Uredbe (ES) št. 1107/2009. (2)

4. Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je delovala ultra vires s tem, da je podala predlog v zvezi z razvrstitvijo zadevne aktivne snovi.

5. Peti tožbeni razlog: izpodbijana uredba je bila sprejeta po postopku, v katerem pravica tožečih strank do obrambe ni bila spoštovana.

6. Šesti tožbeni razlog: izpodbijana uredba je bila sprejeta v nasprotju s previdnostnim načelom in načeloma sorazmernosti in enakega obravnavanja, ki sta temeljni načeli Evropske unije.

(1) UL 2018, L 254, str. 1.

(2) Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).
—

izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila z delno zavrnitvijo pritožbe nasprotne stranke delno potrjena odločba oddelka za ugovore v postopku z ugovorom B 1 959 470, s katero je bila odobrena registracija (figurativne) znamke Evropske unije št. 10 367 721 LLOYD za „prodajo na debelo in drobno, vključno z internetno in televizijsko prodajo oblačil, obutev, klobukov in drugih pokrival“.
—

kršitev členov 94 in 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, ker naj odbor za pritožbe ne bi opravil ustrezne preučitve in/ali ni obrazložil odločbe v zvezi z raznimi proizvodi in storitvami, za katere je bila vložena prijava;
1.

Prvi tožbeni razlog: prvič, kršitev člena 30 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) in člena 3 iz Priloge III h Kadrovskim predpisom ter, drugič, kršitev pravil o ureditvi organizacije preizkusov natečaja. Glede tega tožeča stranka zlasti trdi, da sta jo na razgovorih spraševala samo dva člana komisije, ne pa komisija, ki so jo sestavljali predsednica in šest članov. Poleg tega navaja, da je predsednica pri delu natečajne komisije sodelovala zgolj kot opazovalka, kar naj bi bilo tudi v nasprotju z določbami Kadrovskih predpisov.
1.

V okviru prvega tožbenega razloga zoper izpodbijano odločbo Evropske agencije za zdravila družba Hexal navaja, da glede na to, da je ugovor nezakonitosti utemeljen, obrazložitev izpodbijane odločbe ni pravno dopustna, ker je agencija EMA napačno ugotovila dejstva in napačno uporabila pravo in ni izpolnila svoje obveznosti obrazložitve in izvedbe natančne in temeljite preučitve kot določa člen 296 PDEU;
4.

S četrtim tožbenim razlogom se navaja, da je bila očitno kršena pravica tožeče stranke do njene zasebnosti, zaradi prepovedi dostopa do stavbe, v kateri dela ter do njenih zasebnih arhivov.
1.

o 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 ( Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 20(11) Uredbe (EU) št.806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 ( UL 2014, L 25, str. 90 ). Ta razlog je razdeljen na tri dele. — Prvi del se nanaša na trditev, da je v izpodbijani odločbi odločeno o možnosti povračila terjatev ali povečanju vrednosti nadomestila, plačanega, ne da bi bila naknadno opravljena dokončna valorizacija. — Drugi del se nanaša na trditev, da CRU ni prepričal, da so informacije, na katerih je opravljena valorizacija, v največji možni meri nove in popolne, tako, da bi se lahko v celoti priznale vse izgube v zvezi s sredstvi subjekta. — Tretji del se nanaša na kršitev sodne prakse Meroni v delu, v katerem bi morala Komisija potrditi odločbo CRU, da ne zagotovi naknadne izvedbe dokončne valorizacije.
—

so, podredno, tisti zneski, ki jih zahteva Komisija in glede katerih bo Splošno sodišče to ugotovilo, upravičeni;
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 52(1) Uredbe št. 1306/2013 (2), ker je bil na podlagi zmotno ugotovljenega dejanskega stanja in razlage prava izveden finančni popravek, — Republika Poljska trdi, da so bili zneski, ki so bili z izpodbijanim sklepom izključeni iz financiranja Evropske unije, porabljeni v skladu s predpisi Unije, ki določajo pravila za izvajanje posebne podpore tobačnemu sektorju, in sicer z Uredbo št. 73/2009 (3), Uredbo št. 1120/2009 (4) in Uredbo št. 1122/2009 (5). Način, na katerega se je ta podpora izvajala s strani poljskih organov, je bila tudi v skladu z nacionalno zakonodajo in akcijskim programom, predloženim Komisiji glede dejavnosti, ki jih izvaja Poljska v okviru posebne podpore na podlagi člena 68 Uredbe št. 73/2009. — Glede dela tožbenega razloga, ki se nanaša preglede na kraju samem, in zadevajo preglede pri proizvajalcu, Republika Poljska trdi, da niti na podlagi prava Unije niti na podlagi nacionalnega prava za proizvajalce ni obstajala obveznost, da vse pridelan tobak dostavi prvemu predelovalcu. Poljski sistem pregledov na kraju samem naj bi v polnem obsegu omogočal učinkovito preverjanje izpolnjevanja vseh pogojev za upravičenost. — Glede dela tožbenega razloga, ki se nanaša na preglede na kraju samem na zbirnih mestih, Republika Poljska trdi, da so ti pregledi popolnoma zagotovili preverjanje izpolnjevanja vseh kakovostnih zahtev, ki jih mora izpolnjevati surovi tobak, da bi bil upravičen do podpore, vključno z zahtevami po vsebnosti vlage in glede vsebnosti peska in nečistoč. — Glede dela tožbenega razloga, ki se nanaša na očitek, da naj ne bi bilo posebnega sistema za zmanjšanja in izključitve, Republika Poljska trdi, da je poljski sistem kazni na področju posebne podpore za tobačni sektor popolnoma v skladu s členom 21(1) Uredbe št. 73/2009. Ta sistem naj bi bil predvsem zelo restriktiven in naj bi izključeval nastanek kakršnegakoli tveganja za nastanek finančne škode skladom.
1.

Prvi tožbeni razlog je, da je tožeča stranka storila očitno napako pri presoji bioakumulativnih (v nadaljevanju: B) lastnosti snovi D4, D5 in D6, in pri presoji strupenih lastnosti (v nadaljevanju: T) snovi D5 in D6 ter prekoračila svoje pristojnosti in kršila člen 59 Uredbe 1907/2006 s tem, da: — se je opirala na mnenji Odbora držav članic in Odbora za oceno tveganja, ne da bi opravila svojo presojo razpoložljivih informacij, in je s tem prenesla napake iz teh mnenj; — je ugotovila, da D4, D5 in D6 izpolnjujejo merila vPvB iz Priloge XIII, čeprav v tem okviru obstojnost (P) in bioakumulacija (B) nista bili ugotovljeni; — ni upoštevala posebne narave D4, D5 in D6 (njihove „hibridne“ narave), ko je uporabila merila iz Priloge XIII za bioakumulacijo; — je prišla do ugotovitve glede bioakumulacije (B/vB) D4 in D5, ki je ne izkazujejo dokazi, na katere se opira; — ni ocenila novih dokazov glede bioakumulacije (B/vB) za D4 in D5, ki so ji bili na voljo po mnenjih Odbora držav članic in Odbora za oceno tveganja; — ni upoštevala vseh relevantnih informacij pri ugotovitvi glede bioakumulacije (vB) D6; — ni preučila informacij o strupenosti same D5 in je namesto tega D5 opredelila kot PBT na podlagi prisotnosti D4 kot nečistoče in da je D5 opredelila kot PBT brez upoštevanja posebnih omejitev glede vsebnosti D4, ki so bile dogovorjene v okviru Odbora držav članic; — ni upoštevala informacij o strupenosti same D6 in je namesto tega D6 opredelila kot PBT na podlagi na prisotnosti D4 kot nečistoče in da je D6 opredelila kot PBT brez upoštevanja posebnih omejitev glede vsebnosti D4, ki so bile dogovorjene v okviru Odbora držav članic.
—

dopusti to tožbo, trditve in dokaze (vključno s tistimi, ki so predloženi skupaj s to tožbo, in tistimi, ki jih je tožeča stranka predložila med postopkom z ugovorom in pritožbenim postopkom);
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic tožeče stranke, zlasti kršitev člena 67 PDEU, člena 6 PEU, člena 3 Sklepa 2015/443 in členov 6, 7, 8, 15, 27, 31, 41, 42, 47, 48 in 49 Listine o temeljnih pravicah. Ta tožbeni razlog je razdeljen na tri dele: — prvi del v zvezi s kršitvijo pravice do svobode, pravice do zasebnega življenja, pravice do varstva osebnih podatkov in pravice do svobodnega opravljanja zaposlitve; — drugi del v zvezi s kršitvijo pravice do dobrega upravljanja, pravice do preglednosti, pravice do dostopa do dokumentov in pravice do učinkovitega pravnega sredstva ter kršitev domneve dolžnosti in pravice do obrambe; — tretji del v zvezi s kršitvijo načela sorazmernosti in člena 49 Listine o temeljnih pravicah.
Tožba, vložena 2. avgusta 2018 – WV/ESZD

(Zadeva T-471/18)

(2018/C 364/19)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: WV (zastopnik: É. Boigelot, avocat)

Tožena stranka: Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— odločbo o odtegnitvi zneska za 72 koledarskih dni od plače tožeče stranke z dne 27. novembra 2017 z referenčno številko „eeas.ba.hr.3(2017)6459331“, ki jo je izdal [zaupno] (1), razglasi za nično;

— po potrebi odločbo o zavrnitvi pritožbe z dne 2. maja 2018 („eeas.ba.hr.3/ED/ld(2018)2309062“), izdano na podlagi pritožbe tožeče stranke z dne 3. januarja 2018, razglasi za nično;

— odloči, da se od zneskov, ki jih bo treba na podlagi te razglasitve ničnosti vrniti tožeči stranki, od dneva različnih odtegnitev, ki so bile izvedene, do dneva dejanske vrnitve obračunajo zamudne obresti po stopnji 5 % letno ali po drugi stopnji, ki jo določi Splošno sodišče;

— toženi stranki v skladu s členom 134 Poslovnika Splošnega sodišča Evropske unije naloži plačilo vseh stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 1e, (2), (12), (12a), (21), (25), (26), (55) in (60), Kadrovskih predpisov, dolžnosti skrbnega ravnanja, načela dobrega upravljanja ter kršitev členov 1 in 2 Priloge IX h Kadrovskim predpisom ter Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102). Med drugim navaja tudi kršitev členov 41, 47 in 52 Listine o temeljnih pravicah, Evropske konvencije o človekovih pravicah in pravice do obrambe, kršitev člena 296 PDEU ter zlorabo pravice in zlorabo postopka, poleg očitne kršitve načel legitimnih pričakovanj in enakosti orožij. Tožeča stranka nazadnje navaja kršitev načela, s katerim se upravi nalaga, da odločbo sprejme le na podlagi razlogov, ki so pravno dopustni, to je upoštevni in neobremenjeni z očitnimi napakami pri presoji, očitno napačno ugotovljenim dejanskim stanjem ali očitno napačno uporabo prava, ter kršitev načel sorazmernosti, kontradiktornosti in pravne varnosti ter načela iz Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

(1) Prikriti zaupni podatki.
1.

Prvi razlog: kršeni naj bi bili člena 4(1) in 7(1) Uredbe ES o združitvah ter načeli zakonitosti in domneve nedolžnosti, saj je v izpodbijanem sklepu uporabljen pojem „izvedba“ koncentracije preko njenega obsega in pomena. Tožeča stranka trdi, da bi „izvedba“ koncentracije za namene členov 4(1) in 7(1) Uredbe ES o združitvah zahtevala več kot „možnost izvajanja odločilnega vpliva“ na podjetje in da noben od elementov, ki se navajajo v spornem sklepu, ne pomeni izvedbe. Tožeča stranka dalje trdi, da z neupravičeno razširitvijo pojma „izvedba“, izpodbijani sklep krši načelo zakonitosti iz člena 49(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 7 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter domnevo nedolžnosti iz člena 48(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 6(2) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
2.

Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je bila družba ECROS edini družbenik družbe EQO v obdobju med ustanovitvijo družbe (18. februar 2015) in prenosom poslovnih deležev na družbo SALINAS DEL ODIEL (2. junij 2015), in to na zgolj kratkoročen in operativen način, da bi se olajšal prenos lastništva družbe EQO na končnega prejemnika, družbo SALINAS DEL ODIEL.
2.

Drugi tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu so očitne napake pri presoji v delu, v katerem je ugotovljeno, da je družba Delta izpolnila zahtevo po „ustrezni uporabi“. Tožeča stranka navaja, da se je družba Delta odločila, da se bo oddaljila od svoje ponudbe, zato bi morala Komisija ugotoviti, ali je to odstopanje in končno raven uporabe slotov mogoče sprejeti ob upoštevanju upoštevnih ekonomskih dokazov in analiz, da se zagotovi konkurenca in torej določitev najvišjih možnih koristi za potrošnike.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na trditev, da sklepa ECB, s katerima je bil zavrnjen dostop do zadevne dokumentacije, nista dovolj utemeljena, ker ne upoštevata ustrezno ciljev, ki jih je uresničeval zakonodajalec Skupnosti z določitvijo pravice fizičnih in pravnih oseb do dostopa do dokumentov evropskih institucij, v okviru preglednega postopka in ob upoštevanju načel dobrega upravljanja in udeležbe državljanov. Poleg tega so argumenti ECB splošni. Prav tako ECB ne upošteva, da razkritje zahtevanih dokumentov nikakor ne more vplivati na nemoten potek postopka odločanja na področju reševanja kreditnih institucij. Kajti ne le, da je konkretni postopek reševanja že končan, temveč je predmet sodnega nadzora, tako da zavrnitev dostopa otežuje ta sodni nadzor samemu Splošnemu sodišču. Nazadnje, sklepa ne upoštevata, da se dostop do zahtevane dokumentacije izvaja z edinim namenom izvrševanja pravice do učinkovitega pravnega sredstva, določene v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.