Iz tega sledi, da zamenjava naziva A 7, ki je bil predviden prvotno, z nazivom A*6, v določbi, ki je postala člen 12(3) priloge XIII h Kadrovskim predpisom, dopolnjuje reformo in se uvršča v celotni namen in v globalno perspektivo postopnega prestrukturiranja kariernih razredov. To zamenjavo je treba analizirati kot neznatno spremembo prehodnih določb v smeri nove karierne strukture, katere splošnega namena in vsebine naj ta sprememba ne bi tako ogrožala, da bi bilo upravičeno novo posvetovanje z Odborom za kadrovske predpise, četudi ima zamenjava takoj nezanemarljiv finančni učinek na raven prvotne razvrstitve zadevnih uradnikov in na plačo, ki jim je bila izplačana na začetku kariere.

Ali so spremembe bistvene ali neznatne in omejene, je treba torej presojati ob upoštevanju tega, na kaj se nanašajo in kakšno je mesto spremenjenih določb v celotni ureditvi, ki je predlagana v sprejetje, ne pa ob upoštevanju posameznih posledic, ki bi jih lahko imele na položaj oseb, ki naj bi jih zadevalo njihovo izvajanje.

Iz tega sledi, da kadar so spremembe predloga o spremembi kadrovskih predpisov podane na pogajanjih o besedilu pred Svetom, obstaja obveznost ponovnega posvetovanja z Odborom za kadrovske predpise, preden Svet sprejme zadevne uredbene določbe, če te spremembe bistveno vplivajo na namen predloga. Neznatne spremembe in omejen učinek ne povzročijo take obveznosti, ki bi imela ob nasprotni razlagi učinek prekomernega omejevanja pravice do spremembe v okviru skupnostnega zakonodajnega postopka.

V skladu s členom 10, drugi odstavek, drugi stavek, kadrovskih predpisov za uradnike v različici, ki se je uporabljala do 30. aprila 2004, se Odbor za kadrovske predpise posvetuje s Komisijo o vsakem predlogu spremembe kadrovskih predpisov. Ta določba Komisiji nalaga obveznost posvetovanja, ki poleg uradnih predlogov zajema bistvene spremembe predlogov, ki jih je že obravnavala, razen če spremembe v zadnjenavedenem primeru v bistvu ustrezajo spremembam, ki jih je predlagal Odbor za kadrovske predpise. To razlago narekuje tako besedilo zadevne določbe kot tudi vloga Odbora za kadrovske predpise.

Kot izhaja iz člena 3 Kadrovskih predpisov, je podlaga za imenovanje uradnika nujno enostranski akt Organa za imenovanje, ki natančno določa datum začetka veljavnosti tega imenovanja in delovno mesto, na katero je razporejena zadevna oseba. Šele ko izbrani kandidat na splošnem natečaju prejme tako odločbo, se lahko sklicuje na funkcijo uradnika in posledično na določbe Kadrovskih predpisov.

Vpis izbranih kandidatov na splošnih natečajih na seznam primernih kandidatov, ki je sestavljen po koncu postopka izbire, za zadevne osebe pomeni namreč le pridobitev upravičenja do imenovanja v uradnike pripravnike. To upravičenje nujno izključuje vsako pridobljeno pravico, ker razvrstitve v naziv izbranega kandidata na splošnem natečaju, vpisanega na seznam primernih kandidatov, ni mogoče šteti za pridobljeno toliko časa, dokler ni predmet odločbe o imenovanju v ustrezni obliki.

V delu, kjer člen 12(3) priloge XIII h Kadrovskim predpisom opredeljuje nova merila razvrstitve v naziv, ki se uporabljajo pri zaposlitvi izbranih udeležencev na natečaju, vpisanih na seznam primernih kandidatov pred 1. majem 2004, ki pa so bili imenovani v uradnike pripravnike po tem datumu, ta ni v nasprotju z načelom prepovedi retroaktivnosti. Načeloma namreč velja, da se ob spremembi določb splošne uporabe in zlasti določb kadrovskih predpisov novo pravilo takoj uporablja za bodoče učinke na pravne položaje, ki so nastali, pri čemer ni nujno, da v celoti, v okviru prejšnjega pravila.

Uredba št. 723/2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev, s katero je bil člen 12(3) priloge XIII h Kadrovskim predpisom vstavljen v besedilo Kadrovskih predpisov, je začela veljati 1. maja 2004, in sicer na datum, ki je sledil datumu njene objave, ki je 27. april 2004. Ker Uredba št. 723/2004 ni začela veljati pred dnevom njene objave, je ni mogoče šteti za retroaktivno.

Splošno načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije zahteva, da se primerljivi položaji ne obravnavajo različno, razen če je tako obravnavanje objektivno utemeljeno.

Za izbrane udeležence na natečajih, ki so bili vpisani na seznam primernih kandidatov pred 1. majem 2004, ko je začela veljati Uredba št. 723/2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev, ni mogoče šteti, da sodijo v isto skupino oseb kot izbrani kandidati na istih natečajih, ki so bili zaposleni pred 1. majem 2004.

Imenovanje izbranih udeležencev na natečaju, ki so bili vpisani na seznam primernih kandidatov pred 1. majem 2004, a so bili imenovani v uradnike pripravnike po tem datumu, v naziv je mogoče zakonito opraviti le na podlagi novih meril, ki so veljala ob sprejetju odločbe o imenovanju v uradnike pripravnike. Po drugi strani pa morajo biti izbrani kandidati na istih natečajih, ki so bili imenovani pred 1. majem 2004, nujno razvrščeni v naziv na podlagi prejšnjih določb, ki so ob njihovem imenovanju še veljale, a so bile z istim dnem odpravljene, ker so začele veljati nove določbe Kadrovskih predpisov.

Poleg tega, ker je delovno mesto, na katerega je bil razporejen uradnik, prav tako določeno v odločbi o imenovanju, in ker lahko ta temelji le na določbah, ki veljajo ob njenem sprejetju, dejstva, da so bili nekateri izbrani kandidati na natečajih v okviru novih pravil Kadrovskih predpisov razvrščeni v nižji naziv, ni mogoče šteti za diskriminatornega, čeprav naj bi bili razporejeni na isto delovno mesto, na katero so bili razporejeni pred 1. majem 2004 kot uslužbenci brez naziva, in naj bi opravljali enake naloge, celo pomembnejše, kot prej.

Iz tega sledi, da člen 12(3) priloge XIII h Kadrovskim predpisom ni v nasprotju z načelom enakega obravnavanja in prepovedjo diskriminacije.

(Glej točke od 75 do 83, 87 in 90.)