ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5

Sklep Sveta 2014/401/SZVP z dne 26. junija 2014 o Satelitskem centru Evropske unije in razveljavitvi Skupnega ukrepa 2001/555 (UL 2014, L 188, str. 73) v členu 2(1) in (3) določa, da je osnovna naloga Satcen podpiranje sprejemanja odločitev in ukrepanja Unije na področju skupne zunanje in varnostne politike (SZVP) in zlasti skupne varnostne in obrambne politike (SVOP), vključno z misijami in operacijami Unije za krizno upravljanje, z zagotavljanjem, na zahtevo Sveta ali visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, proizvodov in storitev, ki so rezultat uporabe ustreznih vesoljskih zmogljivosti in dodatnih podatkov, vključno s satelitskimi posnetki in posnetki iz zraka, ter s tem povezanih storitev.
Člen 6(1)(c) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da je treba v položaju, v katerem se telefonska številka trgovca na njegovi spletni strani pojavi tako, da v očeh povprečnega potrošnika, to je potrošnika, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, pomeni, da ta trgovec to telefonsko številko uporablja za vzpostavljanje stika s potrošniki, šteti, da je ta telefonska števila „na voljo“ v smislu te določbe. V takem primeru je treba člen 6(1)(c) in (h) ter (4) te direktive v povezavi s Prilogo I(A) k tej direktivi razlagati tako, da je trgovec, ki potrošniku, preden se ta zaveže s pogodbo, sklenjeno na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, posreduje informacije o načinih uveljavljanja pravice do odstopa od pogodbe, tako da za to uporabi standardizirane informacije iz navedene priloge I(A), dolžan to telefonsko številko navesti in tako temu potrošniku omogočiti, da mu sporoči morebitno odločitev o uveljavljanju te pravice.
Člen 6(1) in (2) Legea nr. 207 privind Codul de procedură fiscală (zakon št. 207 o zakoniku o davčnem postopku) z dne 20. julija 2015 (Monitorul Oficial al României, del I, št. 547 z dne 23. julija 2015),v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari (v nadaljevanju: zakonik o davčnem postopku), določa:

„1. Davčni organ ima pravico, da v mejah svojih nalog in pristojnosti ob sprejetju odločbe presodi upoštevnost davčnih dejstev z uporabo dokaznih sredstev, določenih z zakonom, in da sprejme rešitev, ki temelji na zakonskih določbah in na popolnih ugotovitvah o vseh pojasnjenih okoliščinah obravnavanega primera. Davčni organ mora pri izvrševanju svoje diskrecijske pravice upoštevati pisno mnenje, ki ga pristojni davčni organ naslovi na zadevnega davčnega zavezanca v okviru dejavnosti pomoči in usmerjanja davčnih zavezancev, ter rešitev, ki jo je davčni organ sprejel v davčnem upravnem aktu ali sodišče v predhodni pravnomočni odločbi za podobna dejstva v zvezi z istim davčnim zavezancem. Če davčni organ ugotovi razlike med davčnim položajem davčnega zavezanca in podatki, ki so bili upoštevani v pisnem mnenju ali v davčnem upravnem aktu, ki se nanaša na istega davčnega zavezanca, ima davčni organ pravico predstaviti ugotovitve v skladu z dejanskim davčnim položajem in davčno zakonodajo ter mora pisno navesti razloge, iz katerih ne upošteva predhodnega mnenja.

2. Davčni organ izvaja svojo pravico do presoje v razumnih in pravičnih mejah, tako da zagotovi pravično ravnotežje med zastavljenim ciljem in sredstvi, uporabljenimi za njegovo doseganje.“
9

Člen 1117 codice civile (civilni zakonik) določa: „V solastnini vseh lastnikov posameznih delov zadevne zgradbe, tudi če imajo ti lastniki pravico do periodičnega užitka na njih in če iz naslova ne izhaja drugače, so: 1. vsi deli stavbe, ki so potrebni za njeno skupno rabo – kot so na primer zemljišče, na katerem stavba stoji, temelji, nosilni elementi, strehe, stopnišča, vhodna vrata, vhodne avle, veže, verande, dvorišča in fasade; 2. območja za parkiranje in prostori za skupne storitve, kot je stanovanje vratarja, pralnica, prostor, namenjen obešanju perila, ter podstrešja, ki so po strukturnih in namenskih značilnostih namenjena skupni rabi; 3. dela, inštalacije, kakršne koli naprave, namenjene skupni rabi, kot so dvigala, jaški, cisterne, infrastruktura za preskrbo z vodo in za odstranjevanje odpadne vode, centralni sistemi za distribucijo in prenos plina in električne energije, za ogrevanje in hlajenje ter za sprejemanje radijskih in televizijskih programov, oprema, ki omogoča dostop do vseh drugih vrst pretoka informacij, tudi prek satelita ali kabla, in ustrezne povezave do priključka v prostorih, ki jih imajo v lasti različni etažni lastniki, ali – v primeru posamezne opreme – do mesta uporabe, brez poseganja v določbe iz sektorskih predpisov na področju javnih omrežij.“
14

Na tretjem in zadnjem mestu je treba poudariti, da je iz spisa, predloženega Sodišču, razvidno, da je namen člena 18 in člena 19(2) italijansko‑portugalskega sporazuma, ki imata enako besedilo kot ustrezne določbe vzorčne davčne konvencije v zvezi z dohodki in premoženjem, ki jo je pripravila Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD), v različici iz leta 2014, razdeliti davčno pristojnost med Italijansko republiko in Portugalsko republiko glede pokojnin in v zvezi s tem vsebujeta različne navezne okoliščine glede na to, ali so bili davčni zavezanci zaposleni v zasebnem ali v javnem sektorju. Glede zadnjenavedene kategorije davčnih zavezancev so ti načeloma obdavčeni v državi, ki izplačuje starostno pokojnino, razen če nimajo državljanstva druge države pogodbenice, v kateri stalno prebivajo.
13

Člen 53a Niederlassungs‑ und Aufenthaltsgesetz (zakon o nastanitvi in prebivanju, BGBl. I, 100/2005) v različici, ki se uporablja za zadevo v glavni stvari, v odstavkih 1 in 3 določa: „(1) Državljani [Evropskega gospodarskega prostora (EGP)], ki imajo v skladu s pravom Unije pravico do prebivanja (člena 51 in 52), pridobijo, ne glede na izpolnjevanje drugih pogojev iz členov 51 ali 52, pravico do stalnega prebivanja po petih letih zakonitega in nepretrganega prebivanja na zveznem ozemlju. Tem osebam je treba na podlagi njihove vloge in po preveritvi trajanja prebivanja nemudoma izdati listino, ki potrjuje njihovo stalno prebivališče. […] (3) Državljani EGP, ne glede na odstavek 1, pridobijo pravico do stalnega prebivanja v skladu s členom 51(1), točka 1, pred iztekom roka petih let, če: 1. so v času, ko so prenehali z delom, dosegli običajno upokojitveno starost, oziroma so to delavci, ki prenehajo s plačanim delom zaradi predčasne upokojitve, pod pogojem da so delali na zveznem ozemlju najmanj zadnjih dvanajst mesecev in so tam prebivali nepretrgoma vsaj tri leta; 2. so na zveznem ozemlju prebivali nepretrgoma vsaj dve leti in so prenehali z delom zaradi trajne nezmožnosti za delo, pri čemer pogoj glede trajanja prebivanja odpade, kadar je takšna nezmožnost posledica nezgode pri delu ali poklicne bolezni, zaradi katere je zadevna oseba upravičena do pokojnine, ki jo v celoti ali deloma plača avstrijski zavod za pokojninsko zavarovanje, ali 3. po treh letih nepretrganega dela in prebivanja na zveznem ozemlju začnejo delati v drugi državi članici Evropske unije, kraj stalnega prebivališča pa ohranijo na zveznem ozemlju, kamor se praviloma vračajo vsaj enkrat tedensko; Za pridobitev pravice iz točk (1) in (2) se obdobja dela v drugi državi članici Evropske unije upoštevajo kot obdobja dela na zveznem ozemlju. […]“
68

V skladu z ustaljeno sodno prakso je treba v primeru, ko so bili vsi drugi pritožbeni razlogi zavrnjeni, predloge v zvezi z domnevno nezakonitostjo odločitve Splošnega sodišča o stroških na podlagi člena 58, drugi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije, v skladu s katerim se pritožba ne more nanašati le na stroške in njihovo višino, zavreči kot nedopustne (sodba z dne 30. januarja 2020, České dráhy/Komisija, C‑538/18 P in C‑539/18 P, neobjavljena, EU:C:2020:53, točki 85 in 86 ter navedena sodna praksa).
4.

Pritožba – Razlogi – Pomanjkljiva obrazložitev – Implicitna obrazložitev Splošnega sodišča – Dopustnost – Pogoji (Statut Sodišča, člena 36 in 53, prvi odstavek) (Glej točke 58, 59 in od 79 do 81.)
Člen 5(1) in (2) Strafprozessordnung (zakonik o kazenskem postopku) določa:

„(1) Kriminalistična policija, državno tožilstvo in sodišče smejo pri izvajanju svojih pooblastil in zbiranju dokazov poseči v pravice oseb le, če je to izrecno določeno v zakonu in kolikor je to potrebno za izpolnitev njihovih nalog. Vsak tak poseg v pravice mora biti sorazmeren s težo kaznivega dejanja, stopnjo suma in zastavljenim ciljem.

(2) Kriminalistična policija, državno tožilstvo in sodišče morajo izmed več preiskovalnih dejanj in prisilnih ukrepov, ki privedejo do istega cilja, uporabiti tiste, ki najmanj posegajo v pravice zadevnih oseb. Pooblastila, ki jih daje zakon, je treba v vsaki fazi postopka izvrševati na način, ki ne pritegne nepotrebne pozornosti javnosti ter ki varuje dostojanstvo zadevnih oseb, njihove pravice in interese, ki jih je treba zaščititi.“
3.

Pritožba – Razlogi – Napačna presoja dejstev in dokazov – Nedopustnost – Nadzor Sodišča nad presojo dejstev in dokazov – Izključitev, razen ob izkrivljanju (člen 256(1), drugi pododstavek, PDEU; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek) (Glej točke 51, 52 in 73.)
1.

Pritožba – Razlogi – Napačna presoja dejstev in dokazov – Nedopustnost – Nadzor Sodišča nad presojo dejstev in dokazov – Izključitev, razen ob izkrivljanju – Razlog, ki se nanaša na izkrivljanje dejstev – Nujnost natančne navedbe izkrivljenih elementov in dokaza napak analize, zaradi katerih je prišlo do tega izkrivljanja (člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58, odstavek 1; Poslovnik Sodišča, člen 168(1)(d)) (Glej točko 44.)
1.

Institucije Evropske unije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Sklep Evropske centralne banke 2004/258 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Varstvo javnega interesa – Zaupnost razprave organov odločanja – Zavrnitev dostopa do sklepov Sveta guvernerjev in zapisnikov, ki jih vsebujejo – Obveznost obrazložitve – Obseg – Obrazložitev, omejena na sklicevanje na zadevno izjemo (Sklep Evropske centralne banke 2004/258, točka obrazložitve 3 in člen 4(1)(a); Protokol o Statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, člen 10(4)) (Glej točke 40, od 42 do 46 in 53.)
1.

Okolje – Ohranjanje prostoživečih ptic – Direktiva 2009/147 – Obveznost prepovedi lova v nekaterih obdobjih posebne ranljivosti ptic – Odstopanja – Pogoji – Sprejemljive oblike uporabe določenih ptic v majhnem številu – Dokazno breme, ki ga ima država članica (Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2009/147, člena 7(4) in 9(1)(c)) (Glej točke od 43 do 48 in od 58 do 61.)
Člen 3(1a), četrti pododstavek, točka (iii), Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/50/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013, je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki za imetnike delnic oziroma fizične ali pravne osebe iz člena 10 ali 13 Direktive 2004/109, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/50, določa strožje zahteve v smislu tega četrtega pododstavka glede obveščanja o pomembnih lastniških deležih, kot so te, ki so določene z Direktivo 2004/109, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/50, pri čemer te strožje zahteve izhajajo iz zakonov in drugih predpisov, sprejetih med drugim v zvezi s ponudbami za prevzem, vendar ne da bi bilo s to ureditvijo pooblastilo za zagotavljanje spoštovanja takih zahtev dodeljeno organu te države članice, imenovanem v skladu s členom 4 Direktive 2004/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem.
Člen 9 Aarhuške konvencije, naslovljen „Dostop do pravnega varstva“, v odstavkih od 2 do 4 določa:

„2. Pogodbenica v okviru svoje notranje zakonodaje zagotovi, da imajo člani vključene javnosti,

(a) ki imajo zadosten interes oziroma

(b) ki trdijo, da je bila kršena njihova pravica, če se to zahteva kot pogoj po upravnem postopkovnem pravu pogodbenice; dostop do revizijskega postopka pred sodiščem in/ali drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da izpodbijajo stvarno in postopkovno zakonitost katere koli odločitve, dejanja ali opustitve na podlagi določb člena 6, in kadar je to predvideno po notranjem pravu in brez vpliva na tretji odstavek tega člena, tudi drugih ustreznih določb te konvencije.

Kaj sta zadosten interes in kršitev pravice, se določi v skladu z zahtevami notranjega prava in skladno s ciljem te konvencije, da se s to konvencijo daje vključeni javnosti širok dostop do pravnega varstva. V ta namen se za pododstavek (a) tega odstavka šteje za zadosten tudi interes vsake nevladne organizacije, ki izpolnjuje zahteve iz odstavka 5 člena 2. Za take organizacije se tudi šteje, da imajo pravice, ki se lahko kršijo v smislu pododstavka b) tega odstavka.

Določbe tega drugega odstavka ne izključujejo možnosti predhodnega revizijskega postopka pred upravnim organom in ne vplivajo na zahtevo, da je treba izčrpati vse upravne revizijske postopke, preden se zateče k sodnim revizijskim postopkom, če je taka zahteva predvidena po notranjem pravu.

3. Poleg tega in brez vpliva na revizijske postopke iz prvega in drugega odstavka tega člena mora pogodbenica zagotoviti, da imajo člani javnosti, kadar izpolnjujejo morebitna merila po njenem notranjem pravu, dostop do upravnih ali sodnih postopkov za izpodbijanje dejanj in opustitev oseb zasebnega prava in organov javne oblasti, ki so v nasprotju z določbami njenega notranjega prava, ki se nanaša na okolje.

4. Poleg tega in brez vpliva na prvi odstavek tega člena morajo postopki iz prvega, drugega in tretjega odstavka tega člena zagotavljati ustrezna in učinkovita pravna sredstva, vključno s sodno prepovedjo, če je ta primerna, in biti morajo pošteni, pravični, pravočasni in ne pretirano dragi. […]“
17

Tretji dan tega pregleda, to je v petek, 30. januarja 2009, so inšpektorji lahko preiskali prenosni računalnik osebe J, ki se je vrnila v pisarno. Z vzpostavitvijo preiskovalne programske opreme so lahko prišli do več datotek, dokumentov in elektronskih sporočil, ki so bili izbrisani iz trdega diska tega računalnika, in ugotovili, da so ti dokumenti upoštevni za preiskavo. Inšpektorji so se odločili, da bodo izdelali sliko tega trdega diska. Ker pa so ugotovili, da nimajo več dovolj časa za izdelavo take slike, so se odločili, da izdelajo kopijo izbranih podatkov in jih prenesejo na računalniške nosilce za zapis podatkov (v nadaljevanju: nosilci podatkov), ki so bili shranjeni v zapečatenih ovojnicah in poslani v pisarne Komisije v Bruslju (Belgija). Šlo je za dva sklopa elektronskih dopisov, najdenih na prenosnem računalniku osebe J, in sklop elektronskih dopisov, najdenih na računalniku osebe R. Računalnik osebe J in nosilec podatkov, ki je bil najden v njegovi pisarni in ki je vseboval dokumente, varovane z geslom, sta bila shranjena v omaro, ki so jo inšpektorji zapečatili.
5

Člen 15 Uredbe Sveta (ES) št. 479/2008 z dne 29. aprila 2008 o skupni ureditvi trga za vino, spremembi uredb (ES) št. 1493/1999, (ES) št. 1782/2003, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 3/2008 ter razveljavitvi uredb (EGS) št. 2392/86 in (ES) št. 1493/1999 (UL 2008, L 148, str. 1) določa: „1. Podpora se lahko odobri za materialne ali nematerialne naložbe v predelovalne obrate, vinarsko infrastrukturo in trženje vina, ki izboljšujejo splošno uspešnost podjetja in se nanašajo na enega ali več naslednjih dejavnikov: (a) proizvodnjo ali trženje proizvodov iz Priloge IV; (b) razvoj novih proizvodov, postopkov in tehnologij v zvezi s proizvodi iz Priloge IV. 2. Podpora najvišje stopnje iz odstavka 1 je omejena na mikro, majhna in srednja podjetja v smislu Priporočila Komisije 2003/361/ES z dne 6. maja 2003 o opred[e]litvi mikro, malih in srednje velikih podjetij [(UL 2003, L 124, str. 36)]. Omejitev glede velikosti se ne uporablja za najvišjo stopnjo za območja Azorov, Madeire, Kanarskih otokov in manjših Egejskih otokov v smislu Uredbe Sveta (ES) št. 1405/2006 z dne 18. septembra 2006 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v korist manjših egejskih otokov [(UL 2006, L 265, str. 1)] in francoskih čezmorskih departmajev. V primeru podjetij, ki niso zajeta s členom 2(1) naslova I Priloge k Priporočilu 2003/361/ES in imajo manj kot 750 zaposlenih ali imajo prihodek, manjši od 200 milijonov EUR, je intenzivnost pomoči razpolovljena. Podpora se ne dodeli podjetjem v težavah v smislu smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah. 3. Elementi iz člena 71(3)(a) do (c) [Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL 2005, L 277, str. 1)] ne veljajo kot upravičeni izdatki. 4. V zvezi z upravičenimi naložbenimi stroški se za prispevek Skupnosti uporabljajo naslednje najvišje stopnje pomoči: (a) 50 % v regijah, opredeljenih kot konvergenčne regije v skladu z [Uredbo Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu (UL 2006, L 210, str. 25)]; (b) 40 % v regijah, ki niso konvergenčne regije; (c) 75 % v najbolj oddaljenih regijah v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 247/2006 z dne 30. januarja 2006 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v najbolj oddaljenih regijah Unije [(UL 2006, L 42, str. 1)]; (d) 65 % za manjše Egejske otoke v smislu Uredbe (ES) št. 1405/2006. 5. Za pomoč iz odstavka 1 se smiselno uporablja člen 72 Uredbe (ES) št. 1698/2005.“
3

Člen 314 PDEU določa: „Evropski parlament in Svet po posebnem zakonodajnem postopku določita letni proračun Unije v skladu z naslednjimi določbami. […] 3. Svet sprejme stališče o predlogu proračuna in ga predloži Evropskemu parlamentu najpozneje do 1. oktobra v letu, ki je pred letom njegovega izvrševanja. […] 4. Če Evropski parlament v dvainštiridesetih dneh po tem, ko je bil predlog poslan: […] (c) sprejme spremembe z večino svojih članov, se spremenjeni predlog pošlje Svetu in Komisiji. Predsednik Evropskega parlamenta v dogovoru s predsednikom Sveta nemudoma skliče sestanek spravnega odbora. […] 5. Spravni odbor, ki ga sestavljajo člani Sveta ali njihovi predstavniki in enako število članov, ki predstavljajo Evropski parlament, ima nalogo, da na podlagi stališč Evropskega parlamenta in Sveta v enaindvajsetih dneh po sklicu s kvalificirano večino članov Sveta ali njihovih predstavnikov in z večino članov, predstavnikov Evropskega parlamenta, doseže soglasje o skupnem besedilu. […] 6. Če spravni odbor v enaindvajsetih dneh iz odstavka 5 doseže soglasje o skupnem besedilu, lahko Evropski parlament in Svet v štirinajstih dneh od datuma tega soglasja potrdita skupno besedilo. 7. Če v roku štirinajstih dni iz odstavka 6: (a) Evropski parlament in Svet potrdita skupno besedilo ali ne sprejmeta nikakršne odločitve ali če ena od teh institucij potrdi skupno besedilo, medtem ko druga ne sprejme nikakršne odločitve, se šteje, da je proračun dokončno sprejet v skladu s skupnim besedilom, ali (b) Evropski parlament, ki odloča z večino svojih članov, in Svet oba zavrneta skupno besedilo ali če ena od teh institucij zavrne skupno besedilo, medtem ko druga ne sprejme nikakršne odločitve, Komisija predloži nov predlog proračuna, ali […] (d) Evropski parlament potrdi skupno besedilo, medtem ko ga Svet zavrne, lahko Evropski parlament, ki odloča z večino svojih članov in tremi petinami oddanih glasov, v roku štirinajstih dni od datuma zavrnitve v Svetu sklene, da potrdi vse ali nekatere spremembe iz odstavka 4(c). Če katera od sprememb Evropskega parlamenta ni potrjena, se o proračunski postavki, ki je predmet spremembe, ohrani stališče, sprejeto v spravnem odboru. Šteje se, da je proračun dokončno sprejet na tej podlagi. […] 9. Predsednik Evropskega parlamenta po končanem postopku iz tega člena razglasi, da je proračun dokončno sprejet. 10. Vsaka institucija izvaja pristojnosti iz tega člena ob upoštevanju določb Pogodb in aktov, sprejetih v skladu s Pogodbama, zlasti tistih, ki se nanašajo na lastna sredstva Unije ter uravnoteženost med prihodki in odhodki.“
24

Poleg tega se predložitveno sodišče s sklicevanjem na člen 90 Direktive o DDV, na podlagi katerega naj bi bilo državam članicam prepuščeno, da določijo konkretne pogoje, v katerih je davčna osnova zmanjšana, sprašuje, ali ta določba te države zavezuje, da sprejmejo jasno in predvidljivo zakonodajo glede formalnih in vsebinskih pogojev, ki se zahtevajo za uveljavljanje pravice do odbitka. Če take nacionalne zakonodaje ni, želi to sodišče izvedeti, ali je mogoče zavrniti pravico do odbitka DDV.
20

V nasprotju s sodiščem, ki je odločalo na prvi stopnji, predložitveno sodišče meni, da se v postopku v glavni stvari ohrani identiteta gospodarske enote v smislu člena 1 Direktive 2001/23 in da je zato prišlo do prenosa podjetja v smislu tega člena. Na podlagi tega je sklenilo, da so bile v skladu s členom 7 kolektivne pogodbe št. 32a, s katerim je prenesen člen 3(1) Direktive 2001/23, pravice in obveznosti odsvojitelja, ki so izhajale iz pogodb o zaposlitvi, obstoječih na dan prenosa, to je 1. septembra 2013, s tem prenosom po samem zakonu prenesene na družbi Atalian in Cleaning Masters kot pridobiteljici.
4

Člen 2 navedenega okvirnega sklepa, naslovljen „Področje uporabe evropskega naloga za prijetje“, določa: „1. Evropski nalog za prijetje se lahko izda za dejanja, ki se po pravu odreditvene države članice kaznujejo z zaporno kaznijo ali [varnostnim] ukrepom, vezanim na odvzem prostosti[,] najmanj 12 mesecev ali, kadar sta kazen ali [varnostni] ukrep, vezan na odvzem prostosti[,] izrečena, za kazni do najmanj štirih mesecev. 2. Naslednja kazniva dejanja, če so v odreditveni državi članici kazniva [sankcionirana] z zaporno kaznijo ali [varnostnim] ukrepom, vezanim na odvzem prostosti, do najmanj treh let in kot so opredeljena po pravu odreditvene države članice, so po tem okvirnem sklepu in brez ugotavljanja dvojne kaznivosti storjenega dejanja razlog za predajo osebe na podlagi evropskega naloga za prijetje: – […], – terorizem; – […] […] 4. Pri drugih kaznivih dejanjih, ki niso zajeta v odstavku 2, se zahtevana oseba lahko preda pod pogojem, da dejanja, za katera je bil odrejen nalog za prijetje, po zakonu izvršitvene države članice pomenijo kaznivo dejanje, kakršnikoli že so njegovi sestavni elementi ali opis.“
76

V različici te uredbe, ki jo je nazadnje sprejel Svet, to je v Uredbi Sveta (Euratom, ESPJ, EGS) št. 3019/87 z dne 5. oktobra 1987 o posebnih in izjemnih določbah za uradnike Evropskih skupnosti, ki delajo v tretji državi (UL 1987, L 286, str. 3), s katero je bila v Kadrovske predpise dodana Priloga X v različici, ki izhaja iz te uredbe, je bil, prvič, predlog Parlamenta, ki je zdaj v členu 1, tretji odstavek, te priloge, ohranjen v besedilu, ki ga je predlagala ta institucija. Drugič, sklicevanje na sprejetje SDI v členu 10 te priloge je bilo črtano, člen 10 Priloge X h Kadrovskim predpisom v različici, ki izhaja iz spremenjenega predloga uredbe, navedenega v prejšnji točki, pa je bil potem spremenjen in podrobneje določen, tako da je vseboval seznam meril, upoštevnih za določitev DŽR, ter ponderje, ki so veljali za ta merila, njihovo vrednost in lestvico, v skladu katero je bil dodatek določen v odstotku od referenčnega zneska, in sicer od 10 %, kadar je bila skupna vrednost različnih meril nič, do 35 %, kadar je bila ta vrednost višja od osem. Kot v trenutno veljavni različici te določbe je bilo tako določeno tudi, da organ za imenovanja DŽR, določen za vsak kraj zaposlitve, vsako leto pregleda in ga po potrebi po pridobitvi mnenja odbora uslužbencev prilagodi.