ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Če je odgovor na drugo vprašanje, da je člen 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2252/2004 z dne 13. decembra 2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (UL L 385, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 444/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 2252/2004 (UL L 142, str. 1), veljaven, ali je treba člen 4(3) Uredbe št. 2252/2004 ob upoštevanju členov 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 8(2) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in člena 7, uvodno besedilo in točka (f), Direktive o zasebnosti (1) v povezavi s členom 6(1), uvodno besedilo in točka (b), te direktive razlagati tako, da morajo pri izvajanju te uredbe države članice z zakonom zagotoviti, da se biometrični podatki, ki se zbirajo in shranjujejo na podlagi navedene uredbe, ne smejo zbirati, obdelovati in uporabljati za druge namene kot za izdajo dokumenta?
1.

Ali je treba kot v sodbah Singh (1) (C-370/90) in Eind (2) (C-291/05) po analogiji uporabiti Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES (3) z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, v zvezi s pogoji za pravice do prostega gibanja družinskih članov državljana Unije, ki so državljani tretje države, če se državljan Unije vrne v državo članico, katere državljan je, potem ko je na podlagi člena 21(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije kot prejemnik storitev v smislu člena 56 te pogodbe prebival v drugi državi članici?
—

Sklep z dne 12. julija 2012 v zadevi Compagnia Generale delle Acque SpA in Italijanska republika proti Evropski komisiji, T-264/00, s katerim je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, ki jo je vložila družba VEOLIA, za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2000/394/ES z dne 25. novembra 1999 o ukrepih pomoči v korist družb na območju Benetk in Chioggie, določenih z zakonoma št. 30/1997 in št. 206/1995, naj se razveljavi;
—

ugotovi, da Republika Slovenija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2009/136/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o spremembah Direktive 2002/22/ES (2) o univerzalnih storitvah in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi omrežji in storitvami, Direktive 2002/58/ES (3) o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij in Uredbe (ES) št. 2006/2004 o sodelovanju med nacionalnimi organi, odgovornimi za izvrševanje zakonodaje o varstvu potrošnikov, v vsakem primeru pa o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 4 navedene direktive;
—

Ugotovi naj se, da: — je Kraljevina Belgija s tem, da je s področja uporabe zakona z dne 5. junija 2007, s katero je bila prenesena Direktiva 2005/29/ES o nepoštenih poslovnih praksah (1), izključila pripadnike svobodnega poklica ter zobozdravnike in fizioterapevte, kršila člen 3 v povezavi s členom 2(b) in (d) navedene direktive; — je Kraljevina Belgija s tem, da je v veljavi ohranila člene 20, 21 in 29 zakona z dne 6. aprila 2010 v zvezi s tržnimi praksami in varstvom potrošnika, kršila člen 4 Direktive 2005/29/ES o nepoštenih poslovnih praksah; — je Kraljevina Belgija s tem, da je v veljavi ohranila člen 4(1), tretji pododstavek, zakona z dne 25. junija 1993 o opravljanju in organizaciji potujočih in sejemskih dejavnosti, kot je bil uveden s členom 7 zakona z dne 4. julija 2005 o spremembi zakona z dne 25. junija 1993 o opravljanju potujočih dejavnosti in organizaciji javnih naročil, in člen 5(1) kraljevega dekreta z dne 24. septembra 2006 v zvezi z opravljanjem in organizacijo potujočih dejavnosti, kršila člen Direktive 2005/29/ES o nepoštenih poslovnih praksah.
3.

Če je tudi odgovor na drugo vprašanje nikalen: ali člen 49 PDEU in/ali člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah nasprotujeta ureditvi, kot je ta iz člena 10(2), točka 3, Apothekengesetz in iz katere na podlagi sodne prakse nacionalnih vrhovnih sodišč v zvezi z vprašanjem preizkusa obstoja potrebe izhajajo nadaljnja podrobna merila – kot so časovna prednost vložitve zahtevkov, prekluzivni učinek tekočega postopka za poznejše zainteresirane osebe, dveletno obdobje zapore pri zavrnitvi zahtevka, merila za ugotavljanje „stalnih prebivalcev“ po eni strani in „prišlekov“ po drugi ter merila za razmejevanje potrošniškega potenciala pri prekrivanju 4-kilometrskega območja okrog dveh ali več lekarn itd. – ker s tem praviloma ni omogočeno predvidljivo in napovedljivo izvajanje te določbe v primernem roku in se zato (glej sodbo Sodišča z dne 1. junija 2010, C-570/07, točke od 98 do 101 in od 114 do 125) lahko ugotovi, da ureditev glede na nujnost doslednosti pri uresničevanju cilja dejansko ni primerna in/ali da ustrezna lekarniška storitev de facto ni zagotovljena in/ali da je podana tendenčna diskriminacija med nacionalnimi zainteresiranimi osebami iz Avstrije ali med njimi in zainteresiranimi osebami iz drugih držav članic?
SL Uradni list Evropske unije C 311/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 6. avgusta 2012 – Sky Italia Srl proti Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia per l’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

(Zadeva C-376/12)

2012/C 311/08

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Sky Italia Srl

Tožena stranka: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia per l’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba določbe Skupnosti na tem področju, zlasti določbe Direktive št. 2002/20/ES (1), razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, navedeni v tem sklepu, zlasti zakonu št. 266 iz leta 2005, tudi zaradi načina dejanske uporabe?

(1) Direktiva 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi); (UL L 108, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 13 zvezek 29 str. 337 – 348).
SL Uradni list Evropske unije C 287/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 21. junija 2012 – Guido Imfeld, Nathalie Garcet proti État belge

(Zadeva C-303/12)

2012/C 287/33

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal de première instance de Liège

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Guido Imfeld, Nathalie Garcet

Tožena stranka: État belge

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 39 [ES] nasprotuje temu, da belgijski davčni sistem s členoma 155 in 134(1), drugi pododstavek, CIR/92 ne glede na to, ali se upošteva okrožnica št. Ci.RH.331/575.420 z dne 12. marca 2008, povzroča, da se nemški dohodki iz poklicne dejavnosti tožnika, oproščeni davka na podlagi člena 17 konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja med Nemčijo in Belgijo, vključijo v izračun belgijskega davka in uporabijo kot osnova za odobritev davčnih ugodnosti iz CIR/92 ter da je korist od teh ugodnosti, kot je oproščeni delež davka zaradi družinskega položaja tožnika, manjša ali se prizna v manjši meri, kakor če bi obe tožeči stranki imeli belgijske dohodke in če bi najvišje dohodke namesto tožnika prejemala tožnica, medtem ko je tožnik v Nemčiji obdavčen od dohodkov iz poklicne dejavnosti kot posameznik in ne more uživati vseh davčnih ugodnosti, povezanih z njegovim osebnim in družinskim položajem, ki ga nemška davčna uprava upošteva le delno?
SL Uradni list Evropske unije C 295/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgerichts Frankfurt am Main (Nemčija) 29. junija 2012 – J. Sebastian Guevara Kamm proti TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A

(Zadeva C-316/12)

2012/C 295/30

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgerichts Frankfurt am Main

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: J. Sebastian Guevara Kamm

Tožena stranka: TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 2(j) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) glede „upravičenih razlogov“ iz te določbe razlagati tako, da so lahko „upravičeni razlogi“ le razlogi, ki izhajajo iz osebe potnika in ki ogrožajo letalski promet ali varnost drugih potnikov ali zadevajo druge, javne ali pogodbene interese, ali pa lahko „upravičeni razlogi“ pomenijo tudi razloge zunaj osebe potnika, kot so zlasti primeri višje sile?

(1) Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91, UL L 46, str. 1.
—

družbi Fulmen in F. Mahmoudianu naj se naloži plačilo stroškov, ki jih je Svet priglasil v postopku na prvi stopnji in v postopku s to pritožbo.
SL Uradni list Evropske unije C 258/11

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland 11. junija 2012 – Digital Rights Ireland Ltd proti Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General

(Zadeva C-293/12)

2012/C 258/18

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Ireland

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Digital Rights Ireland Ltd

Tožene stranke: Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je omejitev pravic tožnika glede uporabe mobilne telefonije, ki izhajajo iz zahtev členov 3, 4 in 6 Direktive 2006/24/ES (1), nezdružljiva s členom 5(4) PEU, ker je nesorazmerna in nepotrebna ali neprimerna za doseganje legitimnih ciljev: (a) zagotavljanja dostopnosti nekaterih podatkov za namene preiskovanja, odkrivanja in pregona hudih kaznivih dejanj? in/ali (b) zagotavljanja pravilnega delovanja notranjega trga Evropske unije?

2. Natančneje: (i) Ali je Direktiva 2006/24/ES združljiva s pravico državljanov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic iz člena 21 PDEU? (ii) Ali je Direktiva 2006/24/ES združljiva s pravico do zasebnosti iz člena 7 Listine in člena 8 EKČP? (iii) Ali je Direktiva 2006/24/ES združljiva s pravico do varstva osebnih podatkov iz člena 8 Listine? (iv) Ali je Direktiva 2006/24/ES združljiva s pravico do svobodnega izražanja iz člena 11 Listine in člena 10 EKČP? (v) Ali je Direktiva 2006/24/ES združljiva s pravico do dobrega upravljanja iz člena 41 Listine?

3. V kolikšni meri Pogodbe – natančneje načelo lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) Pogodbe o Evropski uniji – zavezujejo nacionalno sodišče, da preuči in oceni združljivost nacionalnih izvedbenih ukrepov za Direktivo 2006/24/ES z varstvom, ki ga zagotavlja Listina o temeljnih pravicah, vključno z njenim členom 7 (kot je povzet iz člena 8 EKČP)?

(1) Direktiva 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (UL 2006, L 105, str. 54).
SL Uradni list Evropske unije C 258/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van beroep te Brussel (Belgija) 29. maja 2012 – Citroën Belux NV proti Federatie voor Verzekerings-en Financiële Tussenpersonen (FvF)

(Zadeva C-265/12)

2012/C 258/15

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hof van beroep te Brussel

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Citroën Belux NV

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Federatie voor Verzekerings-en Financiële Tussenpersonen (FvF)

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba člen 3(9) Direktive 2005/29/ES (1) razlagati tako, da nasprotuje določbi, kot je člen 72 WMPC (2), s katero je – ob upoštevanju primerov, izčrpno navedenih v tem zakonu – splošno prepovedan vsak vezani posel s potrošnikom, takoj ko je vsaj en sestavni del finančna storitev?

2. Ali je treba člen 56 PDEU o svobodi opravljanja storitev razlagati tako, da nasprotuje določbi, kot je člen 72 WMPC, s katero je – ob upoštevanju primerov, izčrpno navedenih v tem zakonu – na splošno prepovedan vsak vezani posel s potrošnikom, takoj ko je vsaj en sestavni del finančna storitev?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22).

(2) Wet betreffende marktpraktijken en consumentenbescherming (zakon o poslovnih praksah in varstvu potrošnikov).
1.

Ali lahko država članica zavrne odbitek davčnim zavezancem, ki so naročniki storitev in imajo pomanjkljive račune, ki pa so dopolnjeni s predložitvijo informacij, s katerimi se dokazujejo resničnost, narava in znesek obračunanih transakcij (pogodbe, rekonstrukcije številk na podlagi navedb nacionalnemu uradu za socialno varnost, informacije o delovanju zadevne skupine …)?
SL Uradni list Evropske unije C 151/17

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Vâlcea (Romunija) 29. februarja 2012 – SC Volksbank România SA proti Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea

(Zadeva C-108/12)

2012/C 151/29

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Tribunalul Vâlcea

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnica: SC Volksbank România SA

Nasprotni stranki: Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je člen 4(2) Direktive 93/13 (1) mogoče razlagati tako, da v pojma glavnega predmeta pogodbe in cene, ki sta navedena v tej določbi, spadajo elementi, ki pomenijo nadomestilo, do katerega je upravičena kreditna ustanova na podlagi potrošniške kreditne pogodbe, to je efektivno obrestno mero potrošniške kreditne pogodbe (kot je opredeljena v Direktivi 2008/48 (2) o potrošniških kreditnih pogodbah), ki jo sestavljajo zlasti fiksna ali spremenljiva obrestna mera, bančne provizije in drugi stroški, vključeni v pogodbo in opredeljeni v njej?

(1) Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288).

(2) Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66).
(b)

V utemeljitev podrednega pritožbenega predloga pritožnica navaja tri razloge (i) Pri preizkusu neizpodbijanja dejstev s strain pritožnice v skladu z Obvestilom Komisije o nenalaganju ali zmanjševanju glob v primeru kartelov iz leta 1996 je Splošno sodišče storilo napako, ko ni odpravilo kršitev, ki jih je Komisija storila kar zadeva načeli varstva legitimnih pričakovanj in enakega obravnavanja ter nespoštovanje lastne obveznosti obrazložitve. (ii) Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, ko ni uporabilo načel sorazmernosti in zakonitosti pri preizkusu zneska globe, ki je bil s sporno odločbo solidarno naložen pritožnici in tako ni ustrezno zmanjšalo tega zneska. (iii) Splošno sodišče je kršilo člen 6(1) Evropske konvencije o človekovih pravicah in člena 41 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah s tem, da ni razsodilo v razumnem roku.
SL Uradni list Evropske unije C 217/10

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo per il Lazio (Italija) 14. maja 2012 – Fastweb SpA proti Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni in drugim

(Zadeva C-232/12)

2012/C 217/21

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo per il Lazio

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Fastweb SpA

Tožene stranke: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni in drugi

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba določbe Skupnosti na tem področju, zlasti določbe Direktive št. 2002/20/ES (1), razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, navedeni v tem sklepu, zlasti zakonu št. 266 iz leta 2005, tudi zaradi načina dejanske uporabe?

(1) Direktiva 2002/20/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337).
3.

Ali Direktiva o zdravilih 2001/83/ES, Direktiva o medicinskih pripomočkih 93/42/EGS ali drugi predpisi Unije (med drugim varovanje zdravja in življenja ljudi ter varstvo potrošnikov) izključujejo, da bi se na ozemlju iste države članice preparati, ki imajo enake sestavine in enako delovanje, na trgu prodajali po eni strani kot zdravila v smislu Direktive o zdravilih 2001/83/ES, za katere je potrebno dovoljenje za promet z zdravilom, in po drugi strani kot medicinski pripomočki v smislu Direktive o medicinskih pripomočkih 93/42/EGS?
2.

Ali člen 3(2) Direktive 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o posebnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, še zlasti pogoj upoštevanja davčnih pravil, ki se uporabljajo za trošarine ali DDV glede davčne obveznosti, — nasprotuje neusklajenemu posrednemu davku (kot je TPDDO), ki ga je treba plačati ob prodaji goriva končnemu potrošniku, drugače od usklajenega davka (trošarina za ogljikovodike, ki se obračuna takrat, ko proizvodi zapustijo zadnje trošarinsko skladišče) ali DDV (ki se obračuna v vsaki fazi proizvodnega in distribucijskega postopka, čeprav se ravno tako obračuna ob prodaji končnemu potrošniku), saj se z njim ne upošteva – če se uporabi izraz iz sodbe EKW in Wein & Co. (2) (točka 47) – splošna sistematika nobene od navedenih davčnih tehnik, ki jih urejajo predpisi Skupnosti? — Če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, ali je razlaga taka, da je navedeni pogoj glede upoštevanja splošne sistematike ene od davčnih tehnik izpolnjen, ne da bi bilo potrebno sovpadanje, kar zadeva nastanek davčne obveznosti, zaradi same okoliščine, da neusklajeni posredni davek (v tem primeru TPDDO) ne vpliva na običajni postopek obračunavanja trošarin ali DDV, v smislu, da ga ne preprečuje ali otežuje?
1.

Ali je nacionalna ureditev, kakršna je tista iz flamskega dekreta z dne 17. julija 2000 o organizaciji trga z električno energijo – ki je bil nadomeščen z odlokom flamske vlade z dne 5. marca 2004, kakor je bil spremenjen z odlokom flamske vlade z dne 25. februarja 2005 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije in odlokom flamske vlade z dne 8. julija 2005 o spremembi odloka flamske vlade z dne 5. marca 2004 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije in odloka flamske vlade z dne 29. marca 2002 o obveznostih javne službe za spodbujanje racionalne rabe energije – v skladu s katero — morajo dobavitelji, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, regulativnemu organu letno predložiti določeno število zelenih certifikatov (člen 23 zgoraj navedenega dekreta), — flamski regulativni organ za trg z električno energijo in plinom (VREG) dobaviteljem, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, naloži upravno globo, če ti dobavitelji niso predložili zadostnega števila zelenih certifikatov za izpolnitev kvotne obveznosti, ki jim je bila naložena v zvezi s takimi certifikati (člen 37(2) zgoraj navedenega dekreta), — je izrecno določeno, da je pod določenimi pogoji mogoče priznati potrdila o izvoru iz drugih držav, da se izpolni obveznost predložitve certifikatov (člen 15c(2) odloka flamske vlade z dne 5. marca 2004 v različici, ki se uporablja za to zadevo), — regulativni organ ne more ali noče upoštevati potrdil o izvoru z Norveške in Danske/Švedske, ker ni izvedbenih ukrepov flamske vlade, ki je priznala enakost ali enakovrednost teh certifikatov (člen 25 zgoraj navedenega dekreta in člen 15c(2) odloka z dne 5. marca 2004), pri čemer regulativni organ v konkretnem primeru ni preveril enakosti ali enakovrednosti, — so bili v celotnem obdobju veljavnosti dekreta z dne 17. julija 2000 pri preverjanju izpolnjevanja kvotne obveznosti dejansko upoštevani le certifikati za zeleno električno energijo, proizvedeno v regiji Flamski, po drugi strani pa dobavitelji, ki električno energijo dobavljajo končnim potrošnikom, ki so priključeni na distribucijski ali prenosni sistem, niso imeli nobene možnosti dokazati, da so predložena potrdila o izvoru iz drugih držav članic Evropske unije izpolnjevala pogoj o obstoju enakih ali enakovrednih dokazil o izdaji takšnih certifikatov, skladna s členom 34 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členom 11 Sporazuma EGP in/ali členom 36 te pogodbe in členom 13 Sporazuma EGP?
5.

Ali se v skladu s členom 226, točka 6, Direktive 2006/112 zahteva, da so v računih DDV, kot so sporni računi v postopku v glavni stvari, navedene tudi ušesne znamke živali, ki morajo biti v skladu z veterinarskimi predpisi prava Unije identificirane in ki so predmet dobave, če nacionalno pravo države članice za prenos lastninske pravice v zvezi s temi živalmi izrecno ne predvideva take zahteve in osebe, udeležene pri dobavi, niso kmetje?
1.

Ali je treba člena 3 in 9 Direktive 2001/24/ES o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij (1) razlagati tako, da se ukrepi reorganizacije in prenehanja finančne institucije, kot izhajajo iz islandskega zakona št. 44/2009 z dne 15. aprila 2009, štejejo za ukrepe, ki jih sprejme upravni ali sodni organ v smislu teh členov?
1.

Ali je treba člena 3 in 4 Uredbe Sveta (ES) št. 320/2006 (1) z dne 20. februarja 2006 in člen 4 Uredbe Komisije (ES) št. 968/2006 (2) z dne 27. junija 2006 razlagati tako, da pojem „proizvodne zmogljivosti“ ne zajema naprav, ki jih podjetja za proizvodnjo sladkorja uporabljajo za skladiščenje, pakiranje ali embaliranje sladkorja za namene trženja, tako da je treba pri napravah, kot so silosi, za vsak primer posebej analizirati, ali so te naprave povezane s „proizvodno linijo“ ali pa so povezane z dejavnostmi, ki niso proizvodnja?
2.

Ali je treba člen 16(1)(b) oziroma člen 32 Protokola 1 k Prilogi V k Sporazumu iz Cotonouja (2) razlagati tako, da lahko carinski organi uvozne države, če izvozna država potrdilo o gibanju blaga EUR.1 opremi z drugim žigom kot vzorcem žiga, ki ga je sporočila Komisiji, to odstopanje v dvomu obravnavajo kot tehnično pomanjkljivost v smislu člena 16(1)(b) Protokola 1 k Prilogi V k Sporazumu iz Cotonouja in potrdilo o gibanju blaga EUR.1 zato brez sodelovanja carinskih organov izvozne države razglasijo za nično in neveljavno?
1.

Ali členi 2, 4, 6, 7 in 8 Direktive 2008/115/ES (1) v luči načel lojalnega sodelovanja in polnega učinka nasprotujejo možnosti, da se državljana tretje države, ki se nezakonito nahaja v državi članici, še preden je prišlo do nespoštovanja odločbe o odstranitvi, ki jo je izdal upravni organ, zgolj zaradi njegovega nezakonitega prihoda in njegovega nezakonitega prebivanja kaznuje z denarno kaznijo, ki se jo kot kazensko sankcijo nadomesti s hišnim priporom?
1.

Ali je treba pravila, ki so razvidna iz členov 44 in 47 Direktive Sveta 2006/112 z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1), razlagati tako, da so celovite storitve skladiščenja blaga, ki zajemajo prevzem blaga v skladišču, njegovo spravljanje na ustrezne skladiščne regale, shranjevanje za stranko, odprema, razkladanje in nakladanje ter – za nekatere stranke – prepakiranje materialov, dobavljenih v skupinskih paketih, v posamezne sklope, storitve, povezane z zemljiščem, ki jih je treba v skladu s členom 47 Direktive 2006/112 obdavčiti po kraju, kjer je zemljišče?