Zadeva C-493/09

Evropska komisija

proti

Portugalski republiki

„Neizpolnitev obveznosti države — Člen 63 PDEU in člen 40 Sporazuma EGP — Prosti pretok kapitala — Tuji in nacionalni pokojninski skladi — Davek od dobička pravnih oseb — Dividende — Oprostitev — Razlika v obravnavanju“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca P. Mengozzija, predstavljeni 25. maja 2011 I - 9250

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. oktobra 2011 I - 9264

Povzetek sodbe

Prosti pretok kapitala – Omejitve – Davčna zakonodaja – Davek od dobička pravnih oseb

(člen 63 PDEU; Sporazum EGP, člen 40)

Država članica, ki upravičenost do oprostitve plačila davka od dobička pravnih oseb pridrži zgolj za pokojninske sklade s sedežem na njenem ozemlju, ne izpolni obveznosti na podlagi člena 63 PDEU in člena 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.

Zaradi take ureditve je namreč morebitno investiranje nerezidenčnih pokojninskih skladov v rezidenčne družbe manj privlačno kot morebitno investiranje rezidenčnih pokojninskih skladov. Ta razlika v obravnavanju nerezidenčne pokojninske sklade odvrača od investiranja v rezidenčne družbe, varčevalce rezidente pa od investiranja v take pokojninske sklade.

Taka omejitev prostega pretoka kapitala ni upravičena z nujnostjo ohranitve doslednosti davčnega sistema, ker ni pravno zadostno dokazan obstoj neposredne povezave med zadevno davčno ugodnostjo in izravnavo te ugodnosti z določenim davkom, pri čemer je treba neposrednost te povezave preučiti ob upoštevanju cilja, ki se uresničuje z zadevno ureditvijo.

Poleg tega, čeprav je oprostitev plačila davka od dobička pravnih oseb pogojena s tem, da pokojninski skladi spoštujejo stroge zahteve na področju upravljanja, delovanja, kapitalizacije in finančne odgovornosti, ki so določene v Direktivi 2003/41 o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje in nacionalni zakonodaji, zadevne omejitve vseeno ni mogoče upravičiti z nujnostjo nadzora nad izpolnjevanjem teh zahtev in torej z zagotovitvijo učinkovitosti davčnega nadzora, ker je z nacionalno ureditvijo pokojninskemu skladu absolutno onemogočeno predložiti dokaz o izpolnjevanju zahtev, na podlagi česar bi bil upravičen do oprostitve plačila davka od dobička pravnih oseb. Ni namreč mogoče a priori izključiti možnosti, da pokojninski skladi s sedežem v drugi državi članici lahko predložijo primerna dokazila, na podlagi katerih bi nacionalni davčni organi lahko jasno in natančno preverili, ali v državi, v kateri imajo sedež, izpolnjujejo zahteve, ki so enakovredne zahtevam, določenim v nacionalni zakonodaji.

Absolutne nemožnosti nerezidenčnih pokojninskih skladov za to, da bi bili upravičeni do oprostitve, ki velja za rezidenčne pokojninske sklade, nikakor ni mogoče šteti za sorazmerno niti ob upoštevanju težav, na katere se sklicuje zadevna država članica in ki se nanašajo na pridobivanje upoštevnih informacij in izterjavo davčnih dolgov.

Namreč, prvič, glede skladov, ki imajo sedež v drugi državi članici, Direktiva 77/799 o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposredne obdavčitve in Direktiva 2008/55 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe nacionalnim organom ponujata okvir sodelovanja in pomoči, na podlagi katerega lahko pridobijo informacije, ki se zahtevajo v nacionalni zakonodaji, in tudi sredstva za izterjavo morebitnih davčnih dolgov od nerezidenčnih pokojninskih skladov. Drugič, čeprav se za pokojninske sklade s sedežem v državi članici EGP zgoraj navedeni mehanizmi res ne uporabljajo, zadevne ureditve vseeno ni mogoče šteti za sorazmerno, ker v njej upravičenost do oprostitve plačila davka od dobička pravnih oseb ni odvisna od obstoja dvostranskega sporazuma o pomoči med zadevno državo članico in državami članicami EGP, na podlagi katerega bi bila mogoča sodelovanje in pomoč, enakovredna tistima, ki sta vzpostavljena med državami članicami Unije. Poleg tega bi bilo za zagotovitev izterjave davčnih dolgov mogoče uvesti ukrepe, ki so za prosti pretok kapitala manj omejujoči od zadevne ureditve, med katerimi je obveznost vnaprejšnje predložitve finančnih jamstev, potrebnih za plačilo teh dolgov.

(Glej točke 30, 36, 37, 46, od 48 do 50 in 52 ter izrek.)