ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in kršitev Pogodbe, prepovedi diskriminacije in načela zaupanja zaradi neupoštevanja Smernic za reševanje in prestrukturiranje (1) — S prvim tožbenim razlogom se očita, da so s sklepom kršena splošna načela enakega obravnavanja in varstvo zaupanja v pravo, in da je bilo napačno uporabljeno pravo s tem, ko se je nedopustno odstopalo od Smernic za reševanje in prestrukturiranje, čeprav takšno odstopanje v Smernicah ni predvideno. Utemeljitev, da namen izvzetja ni to, da se neučinkovita podjetja umetno obdrži na trgu, naj bi bila napačna, ker (i) razlikuje med učinkovitimi in neučinkovitimi podjetji, čeprav Smernice med njimi ne razlikujejo, in (ii) pojmovanje „učinkovitosti“ s strani Komisije, na katerem temelji, ni združljivo s temeljnimi načeli prava pomoči.
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 13(2) Uredbe Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, zaradi očitne napake pri pravni in dejanski presoji, ki jo je storila Komisija v zvezi z dejavnostjo sestavljanja s strani tožeče stranke in kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja. — Tožeča stranka navaja, da bi Komisija morala pri presoji njenega položaja uporabljati dejanske informacije in podatke, ki jih je predložila. Tožeča stranka meni, da uporaba referenčnih vrednosti tretjih oseb v ta namen ni dovoljena, če so predložena razumna in upravičena pojasnila za dejanske podatke. — Tožeča stranka nato navaja, da je Komisija poleg tega kršila obveznost, da pravilno oceni njene proizvodne stroške, ko je dele, uporabljene za proizvodnjo prve prodaje tožeče stranke na trg Evropske unije, razvrstila kot dele s kitajskim poreklom, čeprav so vietnamskega porekla. Komisija naj bi s tem kršila tudi svojo dolžnost skrbnega ravnanja. — Tožeča stranka trdi tudi, da je Komisija napačno izračunala stroške energije in najema, ker je pri porazdelitvi teh stroškov, nepravilno, uporabila različne dejavnike. Prav tako je napačno izračunala, da je podjetje v upoštevnem obdobju delovalo na 13 % svojih proizvodnih zmogljivosti. — Nazadnje, po mnenju tožeče stranke je Komisija zavrnila upoštevanje kakršnihkoli amortizacijskih stroškov za osnovna sredstva, čeprav je tožeča stranka predložila dokaz za to, da jih je tožeča stranka delničarju podjetja povrnila.
SL Uradni list Evropske unije C 294/71

Tožba, vložena 29. maja 2015 – Hmicho/Svet

(Zadeva T-275/15)

(2015/C 294/86)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Samir Hmicho (Poole, Združeno kraljestvo) (zastopnika: V. Davies, Solicitor, in T. Eicke, QC)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Sklep Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 147, str. 14) in/ali Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2015/383 z dne 6. marca 2015 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 64, str. 41) in/ali Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2015/784 z dne 19. maja 2015 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL L 124, str. 13) razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko;

— Uredbo Sveta (EU) št. 36/2012 z dne 18. januarja 2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 442/2011 (UL L 16, str. 1) in/ali Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/375 z dne 6. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 64, str. 10) in/ali Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/780 z dne 19. maja 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL L 124, str. 1) razglasi za nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko;

— sklep, ki ga je Svet sprejel v dopisu z dne 20. maja 2015, ref. št. SGS15/06024, da se potrdi uvrstitev tožeče stranke na seznam in da se „spreme[ni] podatke v zvezi [s tožečo stranko], vsebovane v izvedbenem sklepu in uredbi Sveta“, razglasi za ničen;

— Evropski uniji naloži plačilo odškodnine tožeči stranki;

— Svetu naloži plačilo stroškov.

Tožbena razloga in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

Prvi tožbeni razlog: Za omejevalne ukrepe proti tožeči stranki ni pravne podlage in/ali storjena je bila očitna kršitev pri presoji, ker med njo in posamezniki, za katere naj bi veljali omejevalni ukrepi, ki jih je sprejela Evropska unija, namreč tistimi, ki imajo koristi od sirskega režima ali ga podpirajo, ni razumne povezave.

Drugi tožbeni razlog: Sklepi Sveta 2013/255/SZVP, 2015/383 in 2015/784, uredbe Sveta št. 36/2012, 2015/375 in 2015/780 in/ali sklep z dne 20. maja 2015 kršijo temeljne pravice tožeče stranke, kot so varovane z Listino EU o temeljnih pravicah in/ali Evropsko konvencijo o človekovih pravicah, vključno s pravico tožeče stranke do človekovega dostojanstva, pravico do dobrega upravljanja, vključno s pravico do obrambe, obveznostjo obrazložitve in domnevo nedolžnosti, pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča, pravico spoštovanja njenega zasebnega in družinskega življenja, svobodo gospodarske pobude ter lastninsko pravico.
—

Tožeča stranka na tem mestu zatrjuje, da je tožena stranka kršila lastninsko pravico, ki jo tožeči stranki zagotavljata člen 17(1) Listine in člen 1 Dodatnega protokola št. 1 h Konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, saj je, potem ko je kršila njeno pravico do dobrega upravljanja, sprejela izpodbijana akta, ki omejujeta lastninsko pravico tožeče stranke, in to brez pravne obrazložitve in v nasprotju s pogoji, naštetimi v členu 52(1) Listine.
—

ugodi zahtevi za vrnitev v prejšnje stanje v smislu člena 67 Uredbe št. 6/2002 o modelih Skupnosti, ki jo je podala družba Pirelli Tyre SpA, in naj ugotovi, da je bila pristojbina za ohranjanje za drugo obdobje petih let, ki je bila pobrana s transakcijskega računa št. 000069 v imenu Bugnion SpA, plačana, in da je torej zadevni naslov trenutno veljaven;
—

odloči, da sporazum o dodelitvi št. 238214 „C7“ (Cerebellar-Cortical Control: Cells, Circuits, Computation, and Clinic) in sporazum o dodelitvi št. 238686 „CEREBNET“ (Timing and plasticity in the olivo-cerebellar system), sklenjena v obdobju, zajetim s Sedmim okvirnim programom (FP7-PEOPLE-ITN-2008) za podporo usposabljanju in poklicnemu razvoju raziskovalcev in mrež začetnega usposabljanja, ni mogoče razlagati tako, da določa obveznost upravičencev, da usposabljanje mladih raziskovalcev zagotovijo izključno v svojih prostorih, in zato potrdi, da REA dela stroškov, povezanega z usposabljanjem mladih raziskovalcev, ne more zavrniti na podlagi te razlage;
—

kršitev zaradi napačne pravne opredelitve dejstev in dokazov ter zato kršitev izpodbijanega sklepa zoper člen 107(1) PDEU, ker se je izhajalo iz tega, da v tej zadevi pogoji za ugotovitev, da so ukrepi tožečih strank v skladu z merilom zasebnega vlagatelja, niso podani in da ni izkazano, da bi zasebni vlagatelj izvedel investicijski projekt, zaradi česar so se vlaganja v letališče Gdynia-Kosakowo štela za nezakonito državno pomoč.
—

Komisija je pri postavitvi in uporabi meril za določitev ekonomske narave zavarovalne sheme napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji s tem, da je ugotovila, da SZP/VZP ni mogoče opredeliti za podjetje in ni podala ustrezne obrazložitve.
—

podredno, in v primeru, da se zavrne glavni sklep, naj za ničen razglasi izpodbijani sklep v delu, v katerem odredba o vračilu ni omejena na posredne nakupe, opravljene po 21. decembru 2007, in z njo ni priznana pravica do popolne uporabe davčne ugodnosti v celotnem obdobju, določenem v členu 12(5) zakonske uredbe 4/2004 z dne 5. marca 2005, s katero je bilo potrjeno prečiščeno besedilo zakona o davku od dohodkov pravnih oseb in
SL Uradni list Evropske unije C 245/30

Tožba, vložena 8. aprila 2015 – Kohrener Landmolkerei in DHG/Komisija

(Zadeva T-178/15)

(2015/C 245/36)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeči stranki: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Nemčija), DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Frohburg, Nemčija) (zastopnik: A. Wagner, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— Sklep Evropske Komisije z dne 2. marca 2015 razglasi za ničen;

— dovoli ugovor tožeče stranke z dne 23. decembra 2014 v postopku št. AT-TSG-0007-01035.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeči stranki navajata, da je v izpodbijanem sklepu napačno uporabljeno pravo in da ga je zato treba razglasiti za ničnega. V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 (1) naj bi tožeči stranki kot vlagateljici ugovora imeli trimesečni rok za vložitev ugovora pri nacionalnih organih, kadar želita vložiti ugovor zoper registracijo zajamčene tradicionalne posebnosti. V zvezi s tem navajata, da je do zadevne objave (UL 2014, C 340, str. 6) prišlo 30. septembra 2014, ugovor pa je bil pri pristojnem nacionalnem organu vložen 23. decembra 2014. Za kasnejšo zamudo roka naj tožeči stranki ne bi bili odgovorni. Podrobneje navajata, da tožeči stranki sami nista mogli vplivati na to, kdaj bo pristojni nacionalni organ vloženi ugovor posredoval Komisiji, in da v izpodbijanem sklepu ni upoštevano, da je bil ugovor vložen pravočasno. V sklepu naj bi bil upoštevan le datum, na katerega je Evropska komisija prejela ugovor.

Navajata tudi, da v členu 51 Uredbe št. 1151/2012 ni določen rok, v katerem mora nacionalni organ posredovati ugovor. Zato naj bi bila upoštevna le vložitev ugovora tožečih strank pri nacionalnem organu.

(1) Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1).
—

Parlamentu naloži, naj povrne škodo, ki je nastala tožečima strankama, ker sta izgubili možnost, da se uvrstita na prvo mesto za sklop št. 3 okvirne pogodbe ITS14, ki sta jo sami ocenili ex aequo et bono na milijon in pol evrov (1 5 00 000,00 EUR), skupaj z obrestmi od razglasitve sodbe, ali kak drug znesek po presoji Splošnega sodišča, in
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja V okviru tega tožbenega razloga tožeča stranka zlasti zatrjuje kršitev pravice do nepristranske obravnave, kršitev pravice do poštene obravnave in kršitev pravice do temeljite ugotovitve dejanskega stanja.
SL Uradni list Evropske unije C 190/17

Tožba, vložena 27. marca 2015 – Madžarska/Komisija

(Zadeva T-139/15)

(2015/C 190/20)

Jezik postopka: madžarščina

Stranki

Tožeča stranka: Madžarska (zastopniki: M.Z. Fehér, G. Koós in A. Pálfy, zastopniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— za delno ničen razglasi Izvedbeni sklep Komisije C(2015) 53 z dne 16. januarja 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, v delu, ki se nanaša na Madžarsko, ker ta sklep iz financiranja Evropske unije izključuje 1 1 7 09 400 EUR v povezavi s skladom za prestrukturiranje industrije sladkorja.

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe izpodbija zahtevo, za katero Komisija meni, da se uporablja, vendar ni izrecno navedena v sodbi Sodišča Evropske unije SFIR in drugi (združene zadeve od C-187/12 do C-189/12) v skladu s katero je glede preučitve veljave izjem iz sodbe pomemben trenutek predložitve zahtevka za pomoč, na katerega se nanaša izključitev, vsebovana v izpodbijani odločbi. Ta sklep je po eni strani po mnenju tožeče stranke v nasprotju z logiko programa prestrukturiranja, po drugi strani pa nikakor ne upošteva sezonskega značaja proizvodnje sladkorja in postavlja pod vprašanje praktično uporabnost izjem.

Poleg tega tožeča stranka meni, da čeprav bi bila pravna razlaga Komisije pravilna, bi Komisija zaradi težav pri razlagi in negotovosti, ki so se pojavile glede zakonodaje v zvezi s pomočjo pri prestrukturiranju – zlasti glede opredelitve silosov – zakonito ravnala, če bi zmanjšala znesek, ki je bil izključen iz financiranja Unije, ob upoštevanju težav pri razlagi, ki bi lahko nastale v pravu Unije, ali če tega zneska sploh ne bi izključila iz zneska financiranja.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na obstoj očitne napake pri presoji in na kršitev členov 219, prvi odstavek, in 221 Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (UL L 347, str. 671). — V zvezi s tem se zatrjuje, da je trditev Komisije, da tržne statistike za prvih enajst mesecev leta 2014 kažejo 5-odstotno rast izvoza glede na enako obdobje leta 2013, zanikana z desno tabelo na strani 19 poročila Odbora za skupno ureditev kmetijskih trgov z dne 22. januarja 2015 o stanju trga perutnine, ki ga navaja Komisija, iz katerega je razvidno, da je v prvih enajstih mesecih leta 2013 izvoz perutnine iz Unije znašal 1 93 6 0 00 000 EUR, medtem ko je v prvih enajstih mesecih leta 2014 znašal le 1 88 6 8 38 000 EUR, kar torej pomeni 2,5-odstotni upad in ne 5-odstotno rast, ter da je Komisija tudi napačno presodila cene, ki jih je označila za „stabilne“, čeprav so hudo upadle, za približno 8 %, kar je razvidno iz strani 9 poročila, s čimer je torej storila očitno napako pri presoji in kršila člena 219, prvi odstavek, in 221 Uredbe (EU) št. 1308/2013.
—

kršitev načela transparentnosti in pravice javnosti do dostopa do dokumentov v delu, v katerem postopek preizkusa ni bil opravljen transparentno, ker tožeča stranka ni imela dostopa do bistvenih dokumentov.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 41(1) in (2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in pravice do izjave Tožeča stranka navaja, da je Komisija priznala, da je bila pravica tožeče stranke do izjave v okviru prvotnega revizijskega postopka kršena, in da je na tej podlagi Komisija odločila, da bo ponovno odprla spis.
—

razglasi za nično odločbo Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) THOR/C4/LL/el/(S)(2015)4287 z dne 6. februarja 2015 o zavrnitvi dostopa do nekaterih dokumentov v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije; in
—

zavrne prijavo znamke Skupnosti št. 10 862 548„ETERN JUVENTUS“ za te storitve iz razreda 35 „Prodaja na drobno, prodaja na debelo in prek svetovnih informacijskih omrežij sredstev za čiščene zob; ekskluzivne prodaje in trgovinska predstavništva sredstev za čiščene zob“; in
SL Uradni list Evropske unije C 89/41

Tožba, vložena 23. januarja 2015 — Telecom Castilla-La Mancha/Komisija

(Zadeva T-38/15)

(2015/C 089/50)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Telecom Castilla-La Mancha, SA (Toledo, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, A. Balcells Cartagena in M. Bolsa Ferruz, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— za ničnega razglasi izpodbijani Sklep, zlasti člen 1 Sklepa, ker je z njim državna pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom;

— zato za nične razglasi naloge za izterjavo iz členov 3 in 4 Sklepa in

— Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so tisti, ki so navedeni v zadevi T-36/15, HISPASAT/Komisija.
SL Uradni list Evropske unije C 89/35

Tožba, vložena 9. januarja 2015 — NICO/Svet

(Zadeva T-24/15)

(2015/C 089/42)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Švica) (zastopniki: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey in D. Rovetta, odvetniki)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Sodišču predlaga:

— razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2014/776/SZVP z dne 7. novembra 2014 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (1) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1202/2014 z dne 7. novembra 2012 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (2) v delih, v katerih je tožeča stranka v teh aktih vpisana na seznam oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi;

— naložitev plačila stroškov tega postopka Svetu.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov: kršitev pravice do izjave, nezadostna obrazložitev, kršitev pravice do obrambe, očitna napaka pri presoji in kršitev temeljne pravice do lastnine.

Tožeča stranka trdi, da je Svet ni zaslišal, česar nikakor ni mogoče upravičiti, zlasti v okviru obstoječih pogodbenih zavez. Dalje, Svet naj bi podal nezadostno obrazložitev. S tem naj bi Svet kršil pravico do obrambe tožeče stranke, vključno s pravico do učinkovitega sodnega varstva. Tožeča stranka nasprotuje trditvam Sveta, da naj bila hčerinska družba družne NICO Ltd, saj ta družba na Jerseyu ne obstaja več, prav tako je ni v Iranu; v vsakem primeru pa naj Svetu ne bi uspelo dokazati, da bi – tudi če bi tožeča stranka bila hčerinska družba navedene družbe – to Islamski republiki Iran prineslo gospodarsko korist, ki bi bila v nasprotju s cilji izpodbijanih aktov. Končno, Svet naj bi s poseganjem v lastninske pravice in obstoječe pogodbene zaveze tožeče stranke kršil njeno temeljno pravico do lastnine, ker naj bi sprejel ukrepe, za katere ni mogoče utemeljiti, da so sorazmerni.

(1) UL L 325, str. 19.

(2) UL L 325, str. 3.
3.

Tretji tožbeni razlog: nepravilno izvrševanje pristojnosti Komisije Čeprav bi bila Komisija pristojna za sprejetje izpodbijanega sklepa in bi pri njegovem sprejetju ravnala v skladu z načelom pravne varnosti (kar pa ne drži), po mnenju Slovaške republike v obravnavanem primeru ni pravilno izvrševala svoje pristojnosti. Prvič, Komisija je storila očitno napako pri presoji s tem, da je od Slovaške republike zahtevala finančna sredstva, čeprav do izgube tradicionalnih lastnih sredstev deloma sploh ni prišlo, deloma pa ta ni neposredna posledica dogodkov, ki jih Komisija pripisuje Slovaški republiki. Drugič, Komisija naj bi kršila pravico Slovaške republike do obrambe in načelo dobrega upravljanja.
—

razglasi za nična, prvič, dopis Prot. SM/FUN S/2622874 Evropske komisije – generalni direktor za kmetijstvo in razvoj podeželja Jerry Plewa z dne 28. julija 2014, naslovljen na generalnega direktorja za mednarodne politike in Evropsko unijo pri italijanskem ministrstvu za kmetijstvo in gozdarstvo, Feliceja Assenzo, s katerim se je tožeča stranka seznanila po vpogledu v dokumente 19. novembra 2014, v delu, v katerem zavrača zahtevo Italije glede podpornih ukrepov od 6 do 9, za katere je zaprosila na podlagi člena 220 Uredbe (EU) št. 1308/2013 in zlasti glede ukrepov v zvezi s klavnicami, ki so opravile zakol živali v skladu s sanitarnimi ukrepi za preprečitev širjenja aviarne influence in v zvezi s tem povezano poslovno škodo, in drugič, Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1071 z dne 10. oktobra 2014 o izrednih ukrepih za podporo sektorjev jajc in perutnine v Italiji, ki je bila v Uradnem listu objavljena 11. oktobra 2014, v delu, v katerem iz podpornih ukrepov, ki so bili sprejeti na podlagi člena 220 Uredbe (EU) št. 1308/2013, izključuje klavnice, ki so opravile zakol živali v skladu s sanitarnimi ukrepi za preprečitev širjenja aviarne influence in s tem povezano poslovno škodo.
3.

Tretji tožbeni razlog: zatrjevana kršitev člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP, ker naj Komisija ne bi pravno zadostno dokazala, da je bila družba Philips del večstranskega kartela, v katerem so bile udeležene tudi družbe Infineon, Renesas in Samsung, in da je sodelovala pri enotni in trajajoči kršitvi.
SL Uradni list Evropske unije C 34/45

Tožba, vložena 12. decembra 2014 – Španija/Komisija

(Zadeva T-808/14)

(2015/C 034/54)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: A. Rubio González, Abogado del Estado)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijani sklep razglasi za ničnega, in

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper Odločbo Evropske Komisije z dne 1. oktobra 2014 v zvezi z državno pomočjo SA 27408 (C 24/2010) EX NN 37/2010, EX CP 19/2009), ki so jo podelili organi Castilla La Mancha za razširjanju prizemne digitalne televizije v oddaljenih in manj urbaniziranih območjih Castilla La Mancha.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog temelji na kršitvi člena 107(1) PDEU, ker naj ne bi obstajala ekonomska prednost za družbe, ki opravljajo gospodarsko dejavnost zaradi neobstoja selektivnosti ukrepa in izkrivljanja konkurence.

2. Drugi tožbeni razlog temelji na kršitvi členov 106(2) in 107(3)(c) PDEU, ker naj ne bi bilo dokazano, da je bilo kršeno načelo tehnološke nevtralnosti.

3. Tretji tožbeni razlog temelji na kršitvi postopka s področja državnih pomoči, ker naj bi nastale nepravilnosti med preiskavo.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 18 in 24(4) PDEU; člena 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah Evropske unije; členov 1 in 2 Uredbe št. 1 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti; 1d(1) in (6) Kadrovskih predpisov za uradnike, ker je bilo z razpisom s sklicevanjem na spletno mesto Komisije, ki je vsebovalo taka zavezujoča navodila, kandidatom naloženo da predložijo življenjepis in motivacijsko pismo obvezno v angleščini, francoščini ali nemščini, namesto v kateremkoli jeziku Unije. Zaradi odprave teh kršitev bi morala Komisija po mnenju tožeče stranke spremeniti spletno mesto in podaljšati roke za vložitev kandidatur.
1.

S prvim tožbenim razlogom zatrjuje, da se je Svet očitno zmotil, ker je štel, da so bila izpolnjena merila za vključitev tožeče stranke na seznam oseb, subjektov in organov, za katere veljajo omejevalni ukrepi v zvezi z ruskimi ukrepi, namenjenimi destabilizaciji razmer v Ukrajini. Tožeča stranka trdi, da ne izpolnjuje navedenih meril in da je Svet, ker jo je vključil v izpodbijane ukrepe, ravnal ultra vires.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva, kar zadeva obrazložitev določb, nedokazanost zatrjevanih razlogov, pravico do obrambe in lastninsko pravico, ker nista bili spoštovani obveznost obrazložitve in zahteva po predložitvi konkretnih dokazov, kar vpliva na druge pravice. Posebej prizadeta je bila pravica do obrambe, saj je Svet kljub upoštevni in pravočasni prošnji dokument o sankcioniranju, ki je bil kratek in preprosto pripravljen, posredoval zelo pozno, s čimer je bila tožeči stranki preprečena ustrezna priprava obrambe.