Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA(šesti senat) 
z dne 16. junija 2016 * 
„Predhodno odločanje — Carinska unija — Skupna carinska tarifa — Carinska vrednost —  
Določitev carinske vrednosti — Transakcijska vrednost — Dejansko plačana cena — Utemeljeni dvomi  
glede resničnosti prijavljene cene — Prijavljena cena, ki je nižja od cene, plačane v okviru drugih  
transakcij v zvezi s podobnim blagom“  
V zadevi C-291/15, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (upravno in delovno sodišče v Zalaegerszegu, 
Madžarska) z odločbo z dne 21. maja 2015 , ki je prispela na Sodišče 15. junija 2015 , v postopku 
EURO 2 0 0 4 . Hungary Kft. 
proti 
Nemzeti Adó-és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám-és Pénzügyőri Főigazgatósága, 
SODIŠČE(šesti senat), 
v sestavi A. Arabadžiev, predsednik senata, S. Rodin in E. Regan (poročevalec), sodnika, 
generalna pravobranilka: J. Kokott, 
sodni tajnik: A. Calot Escobar, 
na podlagi pisnega postopka, 
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili: 
— za madžarsko vlado M. Z. Fehér in G. Koós, agenta, 
— za špansko vlado A. Gavela Llopis, agentka, 
— za italijansko vlado G. Palmieri, agentka, skupaj z G. Albenziem, avvocato dello Stato, 
— za poljsko vlado B. Majczyna, agent, 
— za portugalsko vlado L. Inez Fernandes, N. Vitorino in M. Rebelo, agenti, 
— za Evropsko komisijo L. Havas in L. Grønfeldt, agenta, 
* Jezik postopka: madžarščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2016 :455 1 
SODBA Z DNE 16. 6. 2016 – ZADEVA C-291/15  
EURO 2004 . HUNGARY  
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez 
sklepnih predlogov, 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 181a Uredbe Komisije (EGS) 
št. 2454 /93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913 /92 o carinskem 
zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 6, str. 3), kakor je bila 
spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 3254 /94 z dne 19. decembra 1994 (UL, posebna izdaja 
v slovenščini, poglavje 2, zvezek 5, str. 326) (v nadaljevanju: Izvedbena uredba). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo EURO 2004 . Hungary Kft. in Nemzeti Adó-és 
Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám-és Pénzügyőri Főigazgatósága (generalna carinska in 
davčna uprava pokrajine Zahodno Podonavje, ki spada pod državno davčno in carinsko upravo, 
Madžarska, v nadaljevanju: regionalni carinski organ) glede tožbe za odpravo odločbe, s katero je bila 
carinska vrednost blaga, ki ga je ta družba uvozila, popravljena in so bili carinske dajatve in davek na 
dodano vrednost (DDV) dodatno odmerjeni. 
Pravni okvir 
Carinski zakonik 
3 Uredba Sveta (EGS) št. 2913 /92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna 
izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307), kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega 
parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z dne 19. decembra 1996 (UL, posebna izdaja v slovenščini, 
poglavje 2, zvezek 8, str. 179) (v nadaljevanju: carinski zakonik), v členu 29(1) določa: 
„Carinska vrednost uvoženega blaga je njegova transakcijska vrednost, to pomeni cena, ki je bila za 
blago ob prodaji za izvoz na carinsko območje Skupnosti dejansko plačana ali ki jo je treba plačati, po 
potrebi po uskladitvi, opravljeni v skladu s členoma 32 in 33, če: 
(a) v zvezi s prepustitvijo ali uporabo blaga za kupca ne obstajajo nobene druge omejitve, razen tistih, 
ki 
— jih nalaga ali zahteva zakon ali javni organi v Skupnosti, 
— omejujejo geografsko območje, na katerem se blago lahko proda naprej 
ali 
— bistveno ne vplivajo na vrednost blaga; 
(b) prodaja ali cena ni predmet pogojev ali storitev, katerih vrednost se v zvezi z blagom, ki se 
vrednoti, ne more določiti; 
(c) noben del izkupička od vsake kasnejše ponovne prodaje, prepustitve ali uporabe blaga s strani 
kupca ne pripada neposredno ali posredno prodajalcu, razen če se lahko v skladu s členom 32 
opravi ustrezna uskladitev; 
in 
ECLI:EU:C:2016 :455 2 
SODBA Z DNE 16. 6. 2016 – ZADEVA C-291/15  
EURO 2004 . HUNGARY  
(d) kupec in prodajalec nista povezana ali, v primeru, da sta povezana, če je transakcij[sk]a vrednost 
v skladu z odstavkom 2 sprejemljiva za carinske namene.“ 
4 Člen 30(1) in (2) tega zakonika določa: 
„1. Če carinske vrednosti ni mogoče določiti z uporabo člena 29, je treba po vrstnem redu uporabiti 
točke (a), (b), (c) in (d) odstavka 2 […] 
2. Carinske vrednosti, določene z uporabo tega člena, so naslednje: 
[…] 
(b) transakcijska vrednost podobnega blaga, ki je bilo prodano za izvoz v Skupnost in izvoženo v istem 
ali približno istem času kot blago, ki ga je treba ovrednotiti; 
[…]“ 
5 Člen 78 carinskega zakonika določa: 
„1. Carinski organi lahko po uradni dolžnosti ali na zahtevo deklaranta, po odobritvi prepustitve blaga, 
deklaracije ponovno pregledajo. 
2. Carinski organi lahko po prepustitvi blaga preverijo poslovne dokumente in podatke, ki se nanašajo 
na uvozne ali izvozne operacije v zvezi z zadevnim blagom ali na kasnejše trgovske posle z istim 
blagom, da se prepričajo o točnosti navedb v deklaraciji. Ta preverjanja se lahko izvajajo pri 
deklarantu, vseh osebah, ki so s poslovnega vidika neposredno ali posredno udeležene v navedenih 
operacijah, in vseh drugih osebah, ki iz poslovnih razlogov razpolagajo s temi dokumenti in podatki. 
Ti organi lahko tudi pregledajo blago, čejeto še mogoče predložiti. 
3. Če se pri ponovnem pregledu deklaracije ali naknadnih preverjanjih izkaže, da so bile določbe 
o zadevnem carinskem postopku uporabljene na podlagi netočnih ali nepopolnih podatkov, carinski 
organi ob upoštevanju vseh sprejetih predpisov, sprejmejo potrebne ukrepe za ureditev položaja, pri 
čemer upoštevajo nove informacije, s katerimi razpolagajo.“ 
Izvedbena uredba 
6 Člen 151 Izvedbene uredbe določa: 
„1. Pri uporabi člena 30(2)(b) [carinskega] zakonika (transakcijska vrednost podobnega blaga) se 
carinska vrednost določi s sklicevanjem na transakcijsko vrednost podobnega blaga iz kupoprodajnega 
posla na enaki komercialni ravni in za skoraj enako količino blaga, kakršna je količina blaga, ki se 
vrednoti. Če takšnega kupoprodajnega posla ni, se upošteva transakcijska vrednost podobnega blaga, 
ki je bilo prodano na drugi komercialni ravni in/ali tudi v drugačnih količinah, usklajena zaradi 
upoštevanja razlik, ki bi jih lahko povzročila komercialna raven in/ali količina, pod pogojem, da se 
lahko te uskladitve, zaradi katerih se lahko vrednost zviša ali zniža, opravijo na podlagi predloženih 
dokazov, iz katerih izhaja, da so pravilne in natančne. 
[…] 
5. Za uporabo tega člena se za ‚transakcijsko vrednost uvoženega podobnega blaga‘ šteje carinska 
vrednost, ki je bila predhodno ugotovljena v skladu s členom 29 [carinskega] zakonika in usklajena 
v skladu z odstavkom 1 in odstavkom 2 tega člena.“ 
ECLI:EU:C:2016 :455 3 
SODBA Z DNE 16. 6. 2016 – ZADEVA C-291/15  
EURO 2004 . HUNGARY  
7 Člen 178(4) navedene uredbe določa: 
„Z oddajo deklaracije, ki se zahteva v skladu z odstavkom 1, na carinskem uradu oseba iz odstavka 2, 
brez poseganja v morebitno uporabo kazensko pravnih predpisov, prevzame odgovornost glede: 
— točnosti in popolnosti podatkov, navedenih v deklaraciji, 
— verodostojnosti dokumentov, predloženih kot dokazilo k tem podatkom, 
in 
— predložitve vseh dodatnih podatkov ali dokumentov, potrebnih za določitev carinske vrednosti 
blaga.“ 
8 Člen 181a Izvedbene uredbe določa: 
„1. Carinskim organom ni treba določati carinske vrednosti uvoznega blaga na osnovi metode 
transakcijske vrednosti, če v skladu s postopkom iz odstavka 2 niso prepričani, na podlagi upravičenega 
dvoma, da prijavljena vrednost predstavlja celoten znesek, plačan ali ki se plača, kakor je navedeno 
v členu 29 [carinskega] zakonika. 
2. Kadar so carinski organi v dvomih, kakor je opisano v odstavku 1, lahko zaprosijo za dodatne 
informacije v skladu s členom 178(4). Če se ti dvomi nadaljujejo, morajo carinski organi pred končno 
odločitvijo obvestiti zadevno osebo, pisno, če se zahteva, o razlogih za te dvome in ji primerno 
omogočiti, da odgovori. Končna odločitev in razlogi zanjo se zadevni osebi sporočijo v pisni obliki.“ 
9 Izvedbena uredba vsebuje Prilogo 23, naslovljeno „Pojasnjevalne opombe o carinski vrednosti“. 
Vtočki 1 opomb iz te priloge glede člena 30(2)(a) in (b) carinskega zakonika je določeno: 
„Pri uporabi teh določb carinski organi, kjer je mogoče, upoštevajo prodajo enakega ali podobnega 
blaga, kakor je ustrezno, na enaki komercialni ravni ali v približno enaki količini kakor blago, ki se 
vrednoti. Če takega kupoprodajnega posla ni, se lahko za primerjavo uporabi prodaja enakega ali 
podobnega blaga, kakor je ustrezno, ki poteka pod enim od naslednjih treh pogojev: 
[…]“ 
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje 
10 Družba EURO 2004 . Hungary, ki je gospodarska družba s sedežem na Madžarskem , je 4. marca 2014 
pri Nemzeti Adó-és Vámhivatal Zala Megyei Vám-és Pénzügyőri Igazgatósága (carinska in davčna 
uprava za županijo Zala, ki spada pod državno davčno in carinsko upravo, v nadaljevanju: županijski 
carinski organ) z elektronsko carinsko deklaracijo, s posredovanjem svojega carinskega zastopnika, 
začela postopek sprostitve različnega blaga s poreklom iz Kitajske in z bruto težo 13.000 kg v prosti 
promet. Ta organ, ki je po delnem fizičnem pregledu blaga to sprostil v prosti promet, se je nato na 
podlagi člena 78 carinskega zakonika odločil za naknadno preverjanje te deklaracije. 
11 Navedeni organ je z odločbo z dne 12. junija 2014 končal postopek naknadnega preverjanja navedene 
deklaracije in po tem, ko je zavrnil carinsko vrednost v višini 2.589.926 madžarskih forintov (HUF) 
(približno 8288 EUR), navedeno v carinski deklaraciji, določil dokončno carinsko vrednost uvoženega 
blaga na 3.023.938 HUF (približno 9676 EUR). Županijski carinski organ je zaradi teh spremem b 
družbi EURO 2004 . Hungary naložil plačilo zneska 12.970 HUF (približno 41 EUR) iz naslova 
carinskih dajatev in zneska 47.784 HUF (približno 153 EUR) iz naslova DDV. 
ECLI:EU:C:2016 :455 4 
SODBA Z DNE 16. 6. 2016 – ZADEVA C-291/15  
EURO 2004 . HUNGARY  
12 Iz obrazložitve odločbe z dne 12. junija 2014 je razvidno, da je bila carinska vrednost blaga v carinski 
deklaraciji na podlagi člena 29 carinskega zakonika določena na podlagi transakcijske vrednosti, da za 
blago niso veljale omejitve in pogoji, določeni v členu 29(1), od (a) do (c), tega zakonika, ter da med 
strankami transakcije prav tako ni obstajala povezava iz člena 29(1)(d) navedenega zakonika. 
13 Iz spisa, predloženega Sodišču, je razvidno, da je županijski carinski organ primerjal trgovinski račun, ki 
mu je bil predložen, z uvoznikovimi knjigovodskimi knjigami in evidencami ter s predloženim bančnim 
potrdilom, pri čemer je ugotovil, da znesek, naveden v teh dokumentih, ustreza vsebini carinske 
deklaracije. Ta organ je kljub temu, ker je menil, da carinske vrednosti uvoženega blaga na kilogram 
neto teže ustrezajo izjemno nizki zaračunani ceni glede na povprečne statistične vrednosti, dostopne 
za primerljivo blago, podvomil v točnost carinskih vrednosti blaga, opisanega kot „bombažne rokavice 
za pečico“ z neto težo 150 kg, in „krpe iz mikrovlaken“ z neto težo24kg. 
14 Navedeni organ je družbo EURO 2004 . Hungary pozval, naj dokažetočnost carinske vrednosti 
zadevnega blaga, vendar je iz spisa, s katerim razpolaga Sodišče, razvidno, da ta družba ni predložila 
novih dokazov in je zgolj navedla, da je svojemu kitajskem u sopogodbeniku plačala vrednost, 
navedeno na računu. 
15 Županijski carinski organ, ki je še vedno dvomil v točnost navedene vrednosti, je z uporabo statističnih 
podatkov preučil, po kateri ceni na enoto so se zadevne kategorije blaga prodajale madžarskim 
uvoznikom, in je njihovo carinsko vrednost izračunal na podlagi „transakcijske vrednosti podobnega 
blaga“ iz člena 30(2)(b) carinskega zakonika. 
16 Regionalni carinski organ, pri katerem je družba EURO 2004 . Hungary vložila upravno pritožbo, je 
potrdil odločbo županijskega carinskega organa z dne 12. junija 2014 , saj je menil, da je bila ta 
pravilno sprejeta v okviru postopka, določenega v členu 181a Izvedbene uredbe, da so bili dvomi 
županijskega carinskega organa v zvezi z utemeljenostjo prijavljene vrednosti zadevnega blaga razumni 
in da je bil izračun carinske vrednosti tega blaga opravljen na podlagi posodobljenih statističnih 
podatkov. 
17 Družba EURO 2004 . Hungary je pri predložitvenem sodišču zoper odločbo regionalnega carinskega 
organa vložila tožbo v upravnem sporu. Po mnenju te družbe je županijski carinski organ zavrnil 
prijavljeno carinsko vrednost zadevnega blaga zgolj zato, ker je tej družbi uspelo skleniti ugoden 
nakup, kar naj bi bilo mogoče le zaradi dobrih poslovnih odnosov, ki naj ne bi mogli upravičiti dvoma 
glede te vrednosti. 
18 Regionalni carinski organ je vztrajal pri obrazložitvi, na kateri temelji njegova odločba, in sicer 
z navajanjem, da družba EURO 2004 . Hungary ni podala pojasnil glede tega, zakaj je cena zadevnega 
blaga neobičajno nizka glede na primerljive statistične vrednosti. 
19 Predložitveno sodišče meni, da je za rešitev vprašanja, ali lahko nek carinski organ na podlagi 
člena 181a Izvedbene uredbe za določitev carinske vrednosti uvoženega blaga ne uporabi metode, ki 
temelji na transakcijski vrednosti tega blaga, potrebna razlaga te določbe. 
20 V zvezi s tem predložitveno sodišče meni, da je za določitev carinske vrednosti uvoženega blaga prvi 
način, ki se uporabi kot splošno pravilo, upoštevanje transakcijske vrednosti tega blaga. Če 
v verodostojnost dokumentov, predloženih kot dokaz transakcijske vrednosti uvoženega blaga in 
resničnega predmeta te transakcije, sicer ni mogoče podvomiti in če ni drugih konkretnih razlogov za 
neupoštevanje transakcijske vrednosti tega blaga, naj bi bili carinski organi kot carinsko vrednost 
navedenega blaga dolžni sprejeti izkazano transakcijsko vrednost tega blaga, ker naj bi taka praksa 
omogočala, da se izključi uporaba arbitrarnih carinskih vrednosti, s čimer je tako zagotovljena 
možnost za nevtralno delovanje carinskega sistema. Predložitveno sodišče meni, da ta razlaga izhaja iz 
točk od 52 do 60 sodbe z dne 28. februarja 2008 , Carboni e derivati (C-263/06, EU:C:2008 :128), vendar 
ECLI:EU:C:2016 :455 5 
SODBA Z DNE 16. 6. 2016 – ZADEVA C-291/15  
EURO 2004 . HUNGARY  
s pridržkom, da je bila ta sodba izdana v bistveno drugačnih dejanskih okoliščinah, kot so te iz spora 
o glavni stvari, in da v njej ni obravnavano, na čem lahko dvomi iz člena 181a Izvedbene uredbe 
temeljijo. 
21 V teh okoliščinah je Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (upravno in delovno sodišče 
v Zalaegerszegu, Madžarska) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to 
vprašanje: 
„Ali je treba določbo člena 181a Izvedbene uredbe razlagati tako, da nasprotuje pravni praksi države 
članice, v skladu s katero se carinska vrednost blaga določi na podlagi ‚transakcijske vrednosti 
podobnega blaga‘, če se oceni, da je navedena vrednost transakcije v primerjavi s statistično 
povprečnimi nakupnimi cenami, preverjenimi pri uvozu podobnega blaga, nerazumno nizka in zato 
nepravilna, čeprav carinski organ ne izpodbija ali drugače oporeka verodostojnosti računa ali potrdila 
o nakazilu, ki se predložita kot dokazilo o dejansko plačani ceni za uvoženo blago, in ne da bi uvoznik 
predložil dodatne dokaze za izkaz transakcijske vrednosti?“ 
Vprašanje za predhodno odločanje 
22 Predložitveno sodišče s svojim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 181a Izvedbene uredbe 
razlagati tako, da nasprotuje praksi carinskega organa, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, 
v skladu s katero se carinska vrednost uvoženega blaga določi na podlagi transakcijske vrednosti 
podobnega blaga, ki je metoda iz člena 30 carinskega zakonika, če se oceni, da je prijavljena 
transakcijska vrednost neobičajno nizka v primerjavi s povprečnimi statističnimi nakupnimi cenami, 
uporabljenimi pri uvozu podobnega blaga, čeprav carinski organ ne izpodbija ali drugače oporeka 
verodostojnosti računa ali potrdila o nakazilu, ki se predložita kot dokazilo o dejansko plačani ceni za 
uvoženo blago, uvoznik pa v odgovor na zahtevo carinskih organov v tem smislu ne predloži drugih 
dokazov ali informacij, da bi dokazal točnost prijavljene transakcijske vrednosti tega blaga. 
23 Najprej je treba spomniti, da iz ustaljene sodne prakse izhaja, da se želi z ureditvijo Evropske unije 
o carinskem vrednotenju vzpostaviti pravičen, enoten in nevtralen sistem, ki izključuje uporabo 
arbitrarnih ali fiktivnih carinskih vrednosti (sodba z dne 15. julija 2010 , Gaston Schul, C-354/09, 
EU:C:2010 :439, točka 27 in navedena sodna praksa). 
24 Zlasti, kot je razvidno iz točke 38 sodbe z dne 12. decembra 2013 , Christodoulou in drugi (C-116/12, 
EU:C:2013 :825), je na podlagi člena 29 carinskega zakonika carinska vrednost uvoženega blaga njegova 
transakcijska vrednost, to pomeni cena, ki je bila za blago ob prodaji za izvoz na carinsko območje 
Unije dejansko plačana ali ki jo je treba plačati, po potrebi po uskladitvi, opravljeni v skladu 
s členoma 32 in 33 tega zakonika. 
25 V zvezi s tem je Sodišče pojasnilo, da cena, ki je bila dejansko plačana ali jo je treba plačati, sicer 
praviloma tvori osnovo za izračun carinske vrednosti, vendar je ta cena dejavnik, ki ga je treba po 
potrebi uskladiti, če je to potrebno, da se izogne določitvi arbitrarne ali fiktivne carinske vrednosti 
(sodba z dne 12. decembra 2013 , Christodoulou in drugi, C-116/12, EU:C:2013 :825, točka 39 in 
navedena sodna praksa). 
26 Transakcijska vrednost mora namreč odražati resnično ekono msko vrednost uvoženega blaga in 
upoštevati vse elemente tega blaga, ki pomenijo ekono msko vrednost (sodba z dne 12. decembra 2013 , 
Christodoulou in drugi, C-116/12, EU:C:2013 :825, točka 40 in navedena sodna praksa). 
ECLI:EU:C:2016 :455 6 
SODBA Z DNE 16. 6. 2016 – ZADEVA C-291/15  
EURO 2004 . HUNGARY  
27 Če carinske vrednosti vseeno ni mogoče določiti s transakcijsko vrednostjo uvoženega blaga na podlagi 
člena 29 carinskega zakonika, se carinsko vrednotenje izvede v skladu z določbami iz člena 30 tega 
zakonika tako, da se po vrstnem redu uporabijo metode iz točk od (a) do (d) odstavka 2 
zadnjenavedenega člena (sodba z dne 12. decembra 2013 , Christodoulou in drugi, C-116/12, 
EU:C:2013 :825, točka 41). 
28 Če carinske vrednosti uvoženega blaga ni mogoče določiti niti na podlagi člena 30 carinskega zakonika, 
se carinsko vrednotenje izvede v skladu z določbami člena 31 tega zakonika (sodba z dne 12. decembra 
2013 , Christodoulou in drugi, C-116/12, EU:C:2013 :825, točka 42). 
29 Zato je tako iz besedila členov od 29 do 31 navedenega zakonika kot iz vrstnega reda, po katerem je 
treba na podlagi teh členov uporabiti merila za določitev carinske vrednosti, razvidno, da med temi 
določbami obstaja vez subsidiar nosti. Le takrat, ko carinske vrednosti ni mogoče določiti z uporabo 
neke določbe, se je namreč treba sklicevati na določbo, ki tej določbi neposredno sledi po določenem 
vrstnem redu (sodba z dne 12. decembra 2013 , Christodoulou in drugi, C-116/12, EU:C:2013 :825, 
točka 43). 
30 Ker je za potrebe carinskega vrednotenja v skladu s členom 29 carinskega zakonika prednost dana 
transakcijski vrednosti, se domneva, da je ta način določitve carinske vrednosti najprimernejši in 
najpogosteje uporabljan (sodba z dne 12. decembra 2013 , Christodoulou in drugi, C-116/12, 
EU:C:2013 :825, točka 44). 
31 V zvezi z, prvič, vprašanjem, katera pooblastila imajo carinski organi, če jim je predložena carinska 
deklaracija, ki vzbuja dvome, člen 181a Izvedbene uredbe določa, da carinskim organom, če upravičeno 
dvomijo, da prijavljena vrednost predstavlja celoten plačani znesek ali znesek, ki ga je treba plačati, 
carinske vrednosti ni treba določati na osnovi metode transakcijske vrednosti. Ti organi torej lahko 
zavrnejo prijavljeno ceno, če se ti dvomi nadaljujejo po morebitni zahtevi za predložitev vseh dodatnih 
informacij ali dokumentov in potem ko je bilo zadevni osebi primerno omogočeno, da se opredeli glede 
razlogov, na katerih temeljijo navedeni dvomi (glej v tem smislu sodbo z dne 28. februarja 2008 , 
Carboni e derivati, C-263/06, EU:C:2008 :128, točka 52). 
32 Po drugi strani je Sodišče glede vrednosti, s katero je treba nadomestiti transakcijsko vrednost, že 
poudarilo, da je v členu 181a Izvedbene uredbe določeno le, da carinskim organom ,,ni treba določati 
carinske vrednosti […] na osnovi metode transakcijske vrednosti“, ne določa pa, s katero vrednostjo je 
treba v takem primeru nadomestiti transakcijsko vrednost (sodba z dne 28. februarja 2008 , Carboni 
e derivati, C-263/06, EU:C:2008 :128, točka 55). 
33 V ta namen je treba v skladu s členoma 30 in 31 carinskega zakonika carinsko vrednost uvoženega 
blaga, čejenimožno določiti z uporabo člena 29 tega zakonika, najprej določiti z uporabo člena 30 in 
nato z uporabo navedenega člena 31 (glej v tem smislu sodbo z dne 28. februarja 2008 , Carboni 
e derivati, C-263/06, EU:C:2008 :128, točka 56). 
34 Poleg tega zlasti v zvezi z uporabo istega člena 30 iz točke 1 opomb v zvezi s členom 30(2)(a) in (b) 
carinskega zakonika, navedenih v Prilogi 23 Izvedbene uredbe, izhaja, da carinski organi, če je mogoče, 
upoštevajo prodajo enakega ali podobnega blaga, kakor je ustrezno, na enaki komercialni ravni ali 
v približno enaki količini kot blago, ki se vrednoti. 
35 Iz tega izhaja, da lahko carinski organi za določitev carinske vrednosti zavrnejo prijavljeno ceno 
uvoženega blaga in uporabijo sekundarne metode določitve carinske vrednosti uvoženega blaga, kot so 
določene v členih 30 in 31 carinskega zakonika, zlasti prodajno ceno podobnega blaga, če se ti dvomi 
glede transakcijske vrednosti tega blaga nadaljujejo po zahtevi za predložitev vseh dodatnih informacij 
ali dokumentov in potem ko je bilo zadevni osebi primerno omogočeno, da se opredeli glede razlogov, 
na katerih temeljijo navedeni dvomi. 
ECLI:EU:C:2016 :455 7 
SODBA Z DNE 16. 6. 2016 – ZADEVA C-291/15  
EURO 2004 . HUNGARY  
36 Vendar mora predložitveno sodišče, ki je edino, ki je neposredno seznanjeno s sporom, ki mu je 
predložen, ugotoviti, ali so bili dvomi carinskega organa iz postopka v glavni stvari utemeljeni, da je 
lahko uporabil sekundarne metode, in ali je ta organ zadevni osebi primerno omogočil, da se opredeli 
glede razlogov, na katerih temeljijo navedeni dvomi. 
37 Za koristen odgovor predložitvenemu sodišču je treba te ugotovitve dodati v zvezi z elementi, 
s katerimi razpolaga Sodišče glede spora o glavni stvari. 
38 V zvezi s tem je treba, prvič, predvsem glede utemeljenosti zadevnih dvomov navesti, da je iz spisa, 
predloženega Sodišču, razvidno, da je v postopku v glavni stvari zadevni carinski organ menil, da je 
prijavljena transakcijska vrednost uvoženega blaga izjemno nizka glede na povprečno statistično 
vrednost pri uvozu primerljivega blaga. V obravnavanem primeru je razvidno, kot poudarja Evropska 
komisija, da je bila prijavljena cena, kar zadeva nekatere proizvode iz postopka v glavni stvari, za več 
kot 50% nižja od povprečne statistične cene. 
39 V takih okoliščinah je treba ugotoviti, da takšna razlika v ceni, kot je bila ugotovljena, očitno zadoščaza 
utemeljitev dvomov, ki jih je imel carinski organ, in za to, da je ta carinski organ zavrnil prijavljeno 
carinsko vrednost zadevnega blaga. 
40 Poleg tega ni sporno, da se v postopku v glavni stvari dvomi, zaradi katerih je navedeni organ uporabil 
člen 181a Izvedbene uredbe, niso nanašali na verodostojnost trgovinskega računa, temve č na točnost 
carinske vrednosti uvoženega blaga. 
41 Spomniti je treba, da za namene uporabe člena 181a Izvedbene uredbe verodostojnost dokumentov, ki 
dokazujejo transakcijsko vrednost uvoženega blaga, ni odločilen element, je pa eden od dejavnikov, ki 
jih morajo carinski organi upoštevati. Ti organi lahko namreč kljub verodostojnosti teh dokumentov 
dvomijo glede točnosti carinske vrednosti uvoženega blaga (glej v tem smislu sodbo z dne 
28. februarja 2008 , Carboni e derivati, C-263/06, EU:C:2008 :128, točka 64). 
42 Drugič, kar zadeva vprašanje, ali je carinski organ iz postopka v glavni stvari zadevni osebi primerno 
omogočil, da se opredeli glede razlogov, na katerih temeljijo navedeni dvomi, je iz podatkov iz spisa, 
predloženega Sodišču, razvidno, da je županijski carinski organ družbo EURO 2004 . Hungary pozval, 
naj dokažetočnost carinske vrednosti uvoženega blaga. V teh okoliščinah je treba šteti, da je ta organ 
navedeni družbi primerno omogočil, da glede navedenih dvomov poda svoje stališče. 
43 Vendar je iz spisa, predloženega Sodišču, razvidno, da ta družba v odgovor carinskim organom ni 
predložila novih dokazov in je izjavila, da je svojemu sopogodbeniku plačala vrednost, navedeno na 
računu. 
44 Iz vseh zgoraj navedenih preudarkov izhaja, da je treba na predloženo vprašanje odgovoriti, da je treba 
člen 181a Izvedbene uredbe razlagati tako, da ne nasprotuje praksi carinskega organa, kakršnajeta iz 
postopka v glavni stvari in v skladu s katero se carinska vrednost uvoženega blaga določi na podlagi 
transakcijske vrednosti podobnega blaga, ki je metoda iz člena 30 carinskega zakonika, če se oceni, da 
je prijavljena transakcijska vrednost neobičajno nizka v primerjavi s povprečnimi statističnimi 
nakupnimi cenami, uporabljenimi pri uvozu podobnega blaga, čeprav carinski organ ne izpodbija ali 
drugače oporeka verodostojnosti računa ali potrdila o nakazilu, ki se predložita kot dokazilo 
o dejansko plačani ceni za uvoženo blago, uvoznik pa v odgovor na zahtevo carinskih organov v tem 
smislu ne predloži drugih dokazov ali informacij, da bi dokazal točnost prijavljene transakcijske 
vrednosti tega blaga. 
ECLI:EU:C:2016 :455 8 
SODBA Z DNE 16. 6. 2016 – ZADEVA C-291/15  
EURO 2004 . HUNGARY  
Stroški 
45 Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče(šesti senat) razsodilo: 
Člen 1 8 1a Uredbe Komisije (EGS) št. 2 4 5 4 / 9 3 z dne 2. julija 1 9 9 3 o določbah za iz vajanje Uredbe 
Sveta (EGS) št. 2 9 1 3 / 9 2 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo 
Komisije (ES) št. 3 2 5 4 / 9 4 z dne 1 9. decembra 1 9 9 4 , je treba razlagati tako, da ne nasprotuje 
praksi carinskega organa, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari in v skladu s katero se 
carinska v rednost uvoženega blaga določi na podlagi transakcijske v rednosti podobnega blaga, ki 
je metoda iz člena 3 0 Uredbe Sveta (EGS) št. 2 9 1 3 / 9 2 z dne 1 2. oktobra 1 9 9 2 o carinskem 
zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo E v ropskega parlamenta in Sveta (ES) 
št. 8 2 / 9 7 z dne 1 9. decembra 1 9 9 6 , če se oceni, da je prijavljena transakcijska v rednost 
neobičajno nizka v primerjavi s povprečnimi statističnimi nakupnimi cenami, uporabljenimi pri 
uvozu podobnega blaga, čeprav carinski organ ne izpodbija ali drugače oporeka verodostojnosti 
računa ali potrdila o nakazilu, ki se predložita kot dokazilo o dejansko plačani ceni za uvoženo 
blago, uvoznik pa v odgovor na zahtevo carinskih organov v tem smislu ne predloži drugih 
dokazov ali informacij, da bi dokazal točnost prijavljene transakcijske v rednosti tega blaga. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2016 :455 9