SL Uradni list Evropske unije C 89/13

Pritožba, ki jo je 13. januarja 2012 vložila Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi T-423/09, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials proti Svetu

(Zadeva C-15/12 P)

2012/C 89/21

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnica: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (zastopnika: J.-F. Bellis in R. Luff, odvetnika)

Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija

Predlogi

— Pritožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

— sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 16. decembra 2011 v zadevi Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials proti Svetu (T-423/09) naj se razveljavi in naj se odloči o zadevnem sporu;

— predlogom, podanim na prvi stopnji, naj se ugodi in naj se tako razveljavi protidampinšla dajatev, ki je bila pritožnici naložena z Uredbo Sveta (ES) št. 826/2009 z dne 7. septembra 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1659/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz določenih vrst magnezitne opeke s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1), kolikor protidampinška dajatev, ki je določena s to uredbo, presega tisto, ki bi se uporabila, če bi bila v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe (2) določena na podlagi metode, ki je bila uporabljena pri prvotni preiskavi, da bi se upoštevalo nevračilo kitajskega DDV pri izvozu;

— Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe uveljavlja tri razloge zoper zavrnitev, s strani Splošnega sodišča, njenega drugega razloga za razveljavitev, ki zadeva kršitev, s strani Sveta in Komisije, člena 11(9) osnovne protidampinške uredbe.

V okviru prvega pritožbenega razloga pritožnica navaja, da je Splošno sodišče s tem, ko je zavrnilo odločanje o vprašanju, katera metoda primerjave med izvozno ceno in normalno vrednostjo je bila uporabljena med prvotno preiskavo, in torej ni moglo veljavno ugotoviti, da v postopku preiskave ni prišlo do „spremembe metode“ v smislu člena 11(9) osnovne uredbe, napačno uporabilo pravo. V resnici naj bi prišlo do radikalne spremembe primerjalne metode med prvotno preiskavo, kjer je bila primerjava opravljena na podlagi „brez DDV“, in med postopkom pregleda, kjer je bila primerjava opravljena na podlagi „skupaj z DDV“. Zaradi uporabe te zadnje metode naj bi bila uporabljena višja stopnja dampinga, kot če bi bila uporabljena metoda iz prvotne preiskave.

Pritožnica v okviru drugega pritožbenega razloga zatrjuje, da je Splošno sodišče s tem, ko je presodilo, da institucije ne smejo več uporabiti metode primerjave med izvozno ceno in normalno vrednostjo, uporabljeno med prvotno preiskavo, če ta omogoča prilagoditev, ki ni dovoljena na podlagi člena 2(10)(b) osnovne uredbe, s čimer je zamešalo pojma „prilagoditev“ in „primerjalna metoda“, napačno uporabilo pravo.

V okviru tretjega pritožbenega razloga pritožnica navaja, da je Splošno sodišče s tem, ko je ugotovilo, da gre pri razliki v stopnji vračila DDV za izvoz med obdobjem, na katerega se nanaša prvotna preiskava, in obdobjem, na katerega se nanaša postopek pregleda, za spremembo okoliščin, ki utemeljuje spremembo metode, medtem ko ni ugotovilo, da naj zaradi te razlike ne bi bilo mogoče uporabiti primerjalne metode iz prvotne preiskave, napačno uporabilo pravo. Ker je treba izjemo zaradi „spremembe okoliščin“ razlagati ozko, naj z obrazložitvijo iz točk od 62 do 64 izpodbijane sodbe ta stroga zahteva očitno ne bi bila izpolnjena.

(1) UL L 240, str. 7.

(2) Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1).