SL Uradni list Evropske unije C 252/44

Tožba, vložena 27. junija 2011 – Italija proti Komisiji

(Zadeva T-358/11)

2011/C 252/96

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Italijanska republika (zastopnik: P. Marchini, avvocato dello Stato)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj:

razglasi za nične te akte: izvedbeni sklep Evropske komisije C(2011) 2517 z dne 15. aprila 2011 o izključitvi nekaterih odhodkov Italije iz naslova jamstvenega sklada EKUJS iz financiranja Evropske unije v zvezi z ukrepom Javna skladišča – sladkor proračunska leta 2006 (10 % pavšalni popravek za 171 418,00 EUR), 2007 (10 % pavšalni popravek za 182 006,00 EUR), 2008 (10 % pavšalni popravek za 111 062,00 EUR), 2009 (10 % pavšalni popravek za 34 547,00 EUR) „35 % povišanje stroškov skladiščenja“, proračunsko leto 2006 (5 % pavšalni popravek za 781 044,00 EUR) „Prepozno opravljeni popisi“, navedeni v prilogi, prejšnji člen 1 istega sklepa, ker niso v skladu s predpisi Evropske unije; dopis Evropske Komisije, Generalni direktorat za kmetijstvo in razvoj podeželja, Direktorat J: Revizija odhodkov za kmetijstvo, št. ARES (2011) 2287 z dne 3. januarja 2011 in prilogo, točka 2, v kateri je bila podana končna obrazložitev v utemeljitev končnega mnenja po poročilu organa za reševanje sporov v zadevi 10/IT/435, kot akti, na podlagi katerih je bila sprejet sklep; dopis Evropske komisije, Generalni direktorat za kmetijstvo in razvoj podeželja, Direktorat J: Revizija odhodkov za kmetijstvo, št. ARES (2010) 57525 z dne 3. februarja 2010 in njegovo prilogo, ki vsebuje razloge za izključitev iz financiranja, kot aktov, na podlagi katerih je bil sprejet sklep;

podredno, dopusti ugovor neveljavnosti Uredbe (ES) št. 915/2006.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja sedem tožbenih razlogov.

Prvi tožbeni razlog je bistvena kršitev postopka (člen 269 PDEU, prej člen 253 ES) zaradi pomanjkanja obrazložitve v zvezi s finančnim popravkom odhodkov „35 % povišanje stroškov skladiščenja za proračunska leta 2006, 2007, 2008, 2009“.

Italijanska vlada meni, da Komisija ni obrazložila dokazov, ki jih je predložila A.g.e.a., ki dokazujejo izvedbo tržne raziskave in poznavanje razlogov za zvišanje cen najema silosov, ki so bile odvisne prav od težke situacije na samem trgu najema skladišč sladkorja, ki se je hranil do konca leta 2005.

Drugi tožbeni razlog je bistvena kršitev postopka (člen 269 PDEU, prej člen 253 ES) zaradi pomanjkanja obrazložitve v zvezi s finančnim popravkom odhodkov „35 % povišanje stroškov skladiščenja za proračunska leta 2006, 2007, 2008, 2009“.

Komisija naj ne bi predstavila razlogov, zaradi katerih se pričevanja uslužbencev A.g.e.a. in cenik enega od največjih gospodarskih subjektov na področju skladiščenja niso šteli za dokaz, ki bi lahko dokazal splošno zahtevo sladkornih družb po zvišanju cen do 50 %.

Tretji tožbeni razlog je kršitev in nepravilna razlaga člena 8 Uredbe (ES) št. 884/2006 in priloge I k tej uredbi ter člena 4 Uredbe (ES) št. 2148/1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 915/2006, in kršitev načel pravne varnosti, prepovedi retroaktivne veljavnosti predpisov in varstva zaupanja v pravo v zvezi s 5 % pavšalnim finančnim popravkom za proračunsko leto 2006 „Prepozno opravljeni popisi“.

Italijanska vlada meni, da je Komisija kršila prehodno ureditev, predvideno v Prilogi I k Uredbi št. 884/2006, točka A/II/5. Ker je A.g.e.a. na podlagi državnih predpisov že opravila te dejavnosti z notranjim pregledom in je službam Komisije to dokazala ob izvajanju nalog maja 2007 z izročitvijo vseh registrov nakladanja in razkladanja ter zapisnikov, bi se morale prehodne določbe uporabiti tako, da se ne kaznuje države Italije, glede katere se je lahko štelo, da ji je bilo februarja 2007 zaradi objektivnih organizacijskih težav pri usklajevanju z Agecontrol dovoljeno izročiti le povzetek dokumenta. Italijanska vlada zatrjuje kršitev načel pravne varnosti, prepovedi retroaktivnosti predpisov, varstva zaupanja v pravo in načela sorazmernosti, ker z določitvijo takojšnje uporabe obveznosti popisa za storitve, ki so bile že zdavnaj opravljene ob začetku veljavnosti navedenih uredb, 23. in 24. junija 2006 (zlasti Priloga k Uredbi št. 915/2006), in v zelo kratkem presledku od zaključnega računa proračunskega leta (30. september 2006), krši ta načela.

Četrti tožbeni razlog je bistvena kršitev postopka (člen 269 PDEU, prej člen 253 ES) zaradi pomanjkanja obrazložitve v zvezi s 5 % pavšalnim finančnim popravkom za proračunsko leto 2006 „Prepozno opravljeni popisi“.

Po mnenju italijanske vlade Komisija ni ustrezno obrazložila, zakaj ni sprejela predloga organa za reševanje sporov v delu, v katerem je bilo treba upoštevati uporabo novega pravila o končnem zaključku popisa, ki ga je uvedla Uredba (ES) št. 915/2006 le za pretok sladkorja, po njenem začetku veljavnosti in ne retroaktivno za celotno proračunsko leto 2006, tako da je morala naložiti finančni popravek v manjši meri sorazmerno z zamudo (približno 8 mesecev).

Peti tožbeni razlog je ugovor neveljavnosti Uredbe (ES) št. 915/2006.

Italijanska vlada uveljavlja ugovor neveljavnosti te uredbe v delu, v katerem nalaga obveznost popisa končnih sredstev za proračunski leti 2004-2005 (30. september 2005) in začetnih zalog za proračunski leti 2005-2006 (1. oktober 2005) in končnih sredstev za proračunski leti 2005-2006 (30. september 2006), med proračunskim letom 2006 približno le tri mesece od novega roka za popis. Tožeča stranka meni, da naj bi bilo v nasprotju s splošnimi načeli prava Skupnosti z uredbo naložiti ravnanja v zvezi s preteklimi dejstvi in zato kaznovati opustitev prek postopka finančnega popravka.

Šesti tožbeni razlog je bistvena kršitev postopka zaradi pomanjkanja obrazložitve in dokazov (člen 269 PDEU, prej člen 253 ES).

Po mnenju italijanske vlade je Komisija izkrivila dejstva, ko je določila finančni popravek na podlagi napačne domneve, ki jo je navedel DG AGRI, da ni bilo nadzora A.g.e.a. nad vstopom in izstopom sladkorja ter da „je bilo obdelanih (brez uradne kontrole teže) približno 127 000 ton sladkorja“. Poleg tega, italijanska vlada graja tudi neobstoj dokazov glede dejstva, da „ni opravila letnega popisa (…) ko je bilo opravljeno skladiščenje“, in dejstvo, da „je bilo med 30. septembrom 2006 (datum, do katerega bi moral biti opravljen popis) in februarjem 2007 premeščenih približno 127 000 ton sladkorja (brez uradne kontrole ali tehtanja)“. Na podlagi listinskega dokaza, ki ga je podala A.g.e.a., ali evidence, ki potrjuje količino pretoka in zalog sladkorja na posamezno skladiščenje, ki je bila izročena Komisiji, namreč ti nasprotnega ne bi mogli potrjevati brez predložitve dokaza o tem.

Sedmi tožbeni razlog je bistvena kršitev postopka zaradi pomanjkanja obrazložitve in dokazov (člen 269 PDEU, člen prej 253 ES) v zvezi z navajano nevarnostjo škode za Sklad.

Italijanska vlada meni, da sklep ni obrazložen, ker v njem ni bil ocenjen polni učinek pregledov vstopa in izstopa sladkorja iz skladišč in njihovih mesečnih zalog, ki jih je sicer opravila A.g.e.a.