SL Uradni list Evropske unije C 153/46

Tožba, vložena 24. aprila 2009 — Gem-Year in Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) proti Svetu

(Zadeva T-172/09)

2009/C 153/90

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Gem-Year Industry Co. Ltd in Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (zastopnika: K. Adamantopoulos in Y. Melin, odvetnika)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predloga tožečih strank

— Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske naj se razglasi za nično v delu, v katerem: — imajo proizvajalci Skupnosti, ki so vložili pritožbo, na podlagi očitno napačnega ugotovljenega dejanskega stanja procesno upravičenje, kar pa krši člen 5(1) in (4) osnovne uredbe; — se s tem, da so bile za nekaj različnih proizvodov naložene protidampinške dajatve, krši člen 1(1), (2) in (4), člen 2(8) in člen 5(2) in (10) osnovne uredbe; — je na podlagi očitne napake pri presoji dejanskega stanja zadeve ugotovljeno, da je Skupnost utrpela znatno škodo, kar pa krši člen 3(3) in (4) osnovne uredbe; — je neupravičeno zavrnjena zahteva, naj se kitajski proizvajalci-izvozniki tržnogospodarsko obravnavajo, kar pa krši člen 2(7)(c), drugi del prve alinee, osnovne uredbe; — je zahteva, naj se proizvajalci v industriji pritrdilnih elementov tržnogospodarsko obravnavajo, zavrnjena na podlagi okoliščin, ki prevladujejo v drugi industriji, kar pa krši člen 2(7)(c), kot se ga razlaga v skladu s Sporazumom STO in odstavkom 15 Protokola o pristopu Kitajske k STO; — ugotovitve temeljijo na nezadostnih informacijah, kar pa je v nasprotju z obveznostjo, da se vsi upoštevni vidiki preučijo podrobno in neodvisno, kot to v upravnih postopkih zagotavlja pravni red Skupnosti; — je zaradi izravnave v zvezi s subvencijami zavrnjena zahteva za tržnogospodarsko obravnavo, kar pa krši člen 1(1) in 1(2), člen 2, člen 3(1), člen 5, člen 6, člen 8, člen 10(1), člen 11 in člen 15 osnovne protisubvencijske uredbe;

— Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki s tožbo predlagata razglasitev ničnosti Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (1) in navajata naslednje tožbene razloge.

Tožeči stranki trdita, da je Svet z ugotovitvijo, da imajo pritožniki na podlagi člena 5(1) in 5(4) osnovne uredbe (2) procesno upravičenje, storil očitno napako pri presoji dejanskega stanja v zadevi, ker bi domnevno moral upoštevati dovoljeno odstopanje v statistiki pri izračunu skupne proizvodnje Skupnosti in temu ustrezno spremeniti zadevno številko. Poleg tega tožeči stranki trdita, da je izpodbijana uredba v nasprotju s členom 1(1), (2) in (4), členom 2(8) in členom 5(2) in (10) osnovne uredbe, ker nalaga protidampinške dajatve za več različnih proizvodov, protidampinška preiskava pa lahko poteka le v zvezi z enim proizvodom. Nadalje, tožeči stranki trdita, da je Svet z ugotovitvijo iz uvodne izjave 161 izpodbijane uredbe, da je Skupnost utrpela znatno škodo — ta ugotovitev pa temelji le na enem negativnem kazalniku škode, na nasprotujoči si ugotovitvi ter na nekaj špekulativnih ocenah — storil očitno napako pri presoji dejanskega stanja v zadevi.

Tožeči stranki tudi trdita, da je izpodbijana uredba v nasprotju s členom 2(7)(c), drugi del prve alinee, ker je bila zahteva, naj se kitajski proizvajalci-izvozniki tržnogospodarsko obravnavajo, zavrnjena na podlagi dejstva, da veliki vložki niso odražali mednarodne, neizkrivljene tržne cene, pri čemer pa se s to določbo le določa, da podjetja, ki zahtevajo tržnogospodarsko obravnavo, prikažejo, da so glavni vložek kupila po tržni ceni.

Nadalje, tožeči stranki tudi zatrjujeta, da je izpodbijana uredba v nasprotju s členom 2(7)(c), kot se ga razlaga v skladu s Sporazumom STO in odstavkom 15 Protokola o pristopu Kitajske k STO, ker je zahteva, naj se proizvajalci v industriji pritrdilnih elementov tržnogospodarsko obravnavajo, zavrnjena na podlagi okoliščin, ki prevladujejo v drugi industriji. Trdita tudi, da ugotovitve v izpodbijani uredbi temeljijo na nezadostnih informacijah, kar pa je v nasprotju z obveznostjo, da se vsi upoštevni vidiki posamezne zadeve, preučijo podrobno in neodvisno, kot to v upravnih postopkih zagotavlja pravni red Skupnosti.

Nazadnje, tožeči stranki trdita, da je izpodbijana uredba v nasprotju s členom 1(1) in 1(2), členom 2, členom 3(1) osnovne protisubvencijske uredbe (3), ker ni bilo ugotovljeno, ali so subvencije, ki so obstajale med protidampinško preiskavo, subvencije, kot so določene v teh členih; z drugimi besedami, ni bilo ugotovljeno, ali je prišlo do finančnega prispevka, ali je bil ta poseben, ali je dodelil ugodnost, ter ni bilo ugotovljeno, da je industrija Skupnosti zaradi tega utrpela škodo. Po mnenju tožečih strank Komisija podobno ni preučila škode v skladu s členom 8 osnovne protisubvencijske uredbe ter ni izračunala ugodnosti za prejemnika, kot je določeno v členih 5 in 6 navedene uredbe. Poleg tega tožeči stranki trdita, da Komisija ni upoštevala postopka, določenega v členih 10(1) in 11, ter da Komisija ni ugotovila, na podlagi dejstev, obstoja izravnalnih subvencij ter škode, ki naj bi jo te povzročile, kot to določa člen 15 osnovne protisubvencijske uredbe, čeprav je zaradi izravnave v zvezi s subvencijami zavrnila zahtevo za tržnogospodarsko obravnavo.

(1) UL L 29, str. 1.

(2) Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2117/2005 (UL L 340, str. 17).

(3) Uredba Sveta (ES) št. 2026/97 z dne 6. oktobra 1997 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 228, str. 1).