ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Izvozna nadomestila – Nepravilna deklaracija – Sankcija – Načelo sorazmernosti – Kršitev – Neobstoj

(Uredba Komisije št. 3665/87, člen 11(1), prvi pododstavek, (a))

2. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Izvozna nadomestila – Proizvodi pretvorbe, ki niso navedeni v prilogi II Pogodbe – Nepravilna deklaracija – Izvoženo blago, ki vsebuje proizvod, ki se razlikuje od prijavljenega – Proizvod, ki ga je mogoče enačiti z enim od tistih iz priloge A k Uredbi št. 1222/94 – Pravica do izvoznega nadomestila

(uredbi Komisije št. 1222/94, členi 7(1), prvi pododstavek, (2), prvi pododstavek, in (5) ter št. 3665/87, člen 11(1))

Summary

1. Sankcija, predvidena v členu 11(1), prvi pododstavek, (a) Uredbe št. 3665/87 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, v različici, ki izhaja iz Uredbe št. 2945/94 ki se uporabi za izvoznika, ki je brez krivde zaprosil za nadomestilo, višje od pripadajočega, ne krši načela sorazmernosti, ker ni niti neprimerna za uresničevanje cilja, ki ga zasleduje Skupnostna ureditev, in sicer boja proti nepravilnostim in zlorabam, niti ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje tega cilja.

(Glej točko 26.)

2. Člen 7, odstavek 1, prvi pododstavek, drugi stavek, odstavek 2, prvi pododstavek, in odstavek 5 Uredbe št. 1222/94 o določitvi skupnih podrobnih pravil za uporabo sistema dodeljevanja izvoznih nadomestil za nekatere kmetijske proizvode, izvožene kot blago, ki ni zajeto v prilogi II k Pogodbi, in o merilih za določanje višine takšnih nadomestil, v različici, ki izhaja iz Uredbe št. 229/96, je treba razlagati tako, da je izvoznik, če je v prošnji za izvozno nadomestilo navedel, da je bil za izdelavo izvoženega blaga uporabljen proizvod, ki je v skladu s členom 1(2) navedene uredbe enakovreden posnetemu mleku v prahu, opredeljenemu v prilogi A (PG 2), medtem ko je bil uporabljen drug proizvod, ki je v skladu z isto določbo prav tako enakovreden posnetemu mleku v prahu, upravičen do izvoznega nadomestila, ki se ga, če je potrebno, popravi v skladu s členom 11 Uredbe št. 3665/87 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, v različici, ki izhaja iz Uredbe št. 2945/94.

(Glej točko 27 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje – Opredelitev predmeta vprašanja

(člen 234 ES)

2. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Odbitek vstopnega davka – Davčni zavezanec, ki opravlja transakcije, ki dajejo pravico do odbitka, in transakcije, na podlagi katerih ta pravica ne nastane – Sorazmerni odbitek – Izračun – Vrednost še neopravljenih transakcij – Izključitev

(Direktiva Sveta 77/388, člen 19)

Summary

1. Čeprav Sodišče glede na člen 234 ES ni pristojno, da v posamezni zadevi uporabi pravilo Skupnosti in torej da presoja to določbo nacionalnega prava glede na to pravilo, pa lahko v okviru sodnega sodelovanja, ki je uveden s tem členom, in na podlagi predloženih spisov nacionalnemu sodišču vseeno posreduje razlago prava Skupnosti, ki bi lahko bila zanj koristna pri presoji učinkov te določbe.

V zvezi s tem lahko Sodišče, če so bila vprašanja neprimerno formulirana ali presegajo okvir pooblastil, ki jih ima v skladu s členom 234 ES, razbere iz vseh podatkov, ki jih je posredovalo predložitveno sodišče, in zlasti iz obrazložitve predložitvenega akta, dele prava Skupnosti, ki zahtevajo razlago, pri čemer je treba upoštevati predmet spora.

(Glej točki 15 in 16.)

2. Člen 19 Direktive 77/388 na področju usklajevanja zakonodaj držav članic o prometnih davkih glede izračuna sorazmernega dela odbitka, ko davčni zavezanec opravlja transakcije, ki dajejo pravico do odbitka, in transakcije, na podlagi katerih ta pravica ne nastane, nasprotuje temu, da bi se v imenovalcu ulomka, ki omogoča ta izračun, upoštevala vrednost še nezaključenih del, ki jih izvede davčni zavezanec pri opravljanju gradbene dejavnosti, ki je predmet davka, kadar ta vrednost ne ustreza prenosom blaga ali storitev, ki jih je davčni zavezanec že opravil, ali za katere so bila izdelana poročila o stanju del in/ali je bilo plačilo prejeto na račun.

V nasprotju s sistemom Šeste direktive je namreč, da bi se dopustilo, da bi se pri določitvi področja odbitka upoštevale še neopravljene transakcije, ki se po možnosti pozneje ne bi izvedle, saj sta obdavčljivi dogodek in s tem pravica do odbitka odvisna od dejanske izvedbe transakcij.

(Glej točki 26, 27 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Mednarodni sporazumi – Sporazumi Skupnosti – Neposredni učinek – Člen 23(1) Sporazuma o partnerstvu Skupnosti-Rusija

(Sporazum o partnerstvu Skupnosti-Rusija, člen 23(1))

2. Mednarodni sporazumi – Sporazum o partnerstvu Skupnosti-Rusija – Delavci – Enako obravnavanje – Pogoji za delo – Pravilo športne zveze države članice, ki omejuje sodelovanje poklicnih igralcev iz tretjih držav na nacionalnih tekmovanjih – Nedopustnost

(Sporazum o partnerstvu Skupnosti-Rusija, člen 23(1))

Summary

1. Člen 23(1) Sporazuma o partnerstvu in sodelovanju med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Rusko federacijo na drugi, ob tem da z jasnimi, nedvoumnimi in nepogojnimi izrazi vsaki državi članici prepoveduje diskriminatorno obravnavanje ruskih delavcev na podlagi njihovega državljanstva v primerjavi z državljani omenjene države, in sicer glede pogojev za delo, plačila za opravljeno delo ali odpuščanja, ima neposredni učinek, zaradi česar imajo osebe, ki zahtevajo sodno varstvo in za katere se uporablja, pravico, da se nanj sklicujejo pred sodišči držav članic.

(Glej točki 22 in 29.)

2. Člen 23(1) Sporazuma o partnerstvu in sodelovanju med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Rusko federacijo na drugi nasprotuje temu, da se za poklicnega športnika z ruskim državljanstvom, ki je zakonito zaposlen pri klubu s sedežem v državi članici, uporabi pravilo športne zveze iz iste države, v skladu s katerim lahko klubi na tekmovanja, organizirana na državni ravni, uvrstijo le omejeno število igralcev iz tretjih držav, ki niso pogodbenice sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru.

(Glej točko 41 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Enotnost zakonodaj – Industrijska in poslovna lastnina – Patent – Dodaten varstveni certifikat za zdravila – Dovoljenje za promet – Avtomatično priznanje švicarskega dovoljenja za promet s strani države Evropskega gospodarskega prostora – Upoštevanje kot prvo dovoljenje za promet v Skupnosti

(Sporazum EGP, Priloga II, kot je bil spremenjena s Prilogo 2 k Sklepu Sveta EGP št. 1/95; Uredba Sveta št. 1768/92, člen 13)

Summary

Člen 13 Uredbe št. 1768/92 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila je treba za potrebe uporabe sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru razlagati tako, kot da določa, da začne certifikat veljati z iztekom zakonitega trajanja osnovnega patenta za obdobje, ki je enako času, ki je potekel med datumom, ko je bila vložena prijava za osnovni patent, in datumom prvega dovoljenja za promet na ozemlju ene od držav, zajetih s sporazumom EGP, skrajšano za dobo petih let.

Sporazum EGP, katerega Priloga II, kot je bila spremenjena s Prilogo 2 k Sklepu Sveta EGP št. 1/95 o začetku veljavnosti sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru za Kneževino Lihtenštajn, ki slednji dopušča, da hkrati z zakonodajo Skupnosti uporablja švicarske tehnične predpise in standarde, ki izhajajo iz njene regionalne unije s Švico, priznava soobstoj dveh vrst dovoljenj za promet na trgu Kneževine Lihtenštajn, in sicer po eni strani dovoljenja za promet, ki jih izdajo švicarski organi, ki so v Lihtenštajnu avtomatično priznana, in po drugi strani dovoljenja za promet, ki so v Lihtenštajnu izdana v skladu z zakonodajo Skupnosti.

Tako iz člena 13 Uredbe št. 1768/92 v zvezi s Prilogo II k Sporazumu EGP, kot je bila spremenjena, izhaja, da je treba dovoljenje za promet, ki ga izdajo švicarski organi in ga Lihtenštajn v okviru svoje regionalne unije s Švico avtomatično prizna, šteti za prvo dovoljenje za promet v smislu navedenega člena 13.

(Glej točke 26, od 28 do 30, 33 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Evropska unija – Policijsko in sodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Protokol o vključitvi schengenskega pravnega reda – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Načelo ne bis in idem – Področje uporabe – Odločitev sodnih organov države članice, da ustavijo postopek v zadevi zaradi uvedbe podobnega postopka v drugi državi članici brez kakršnekoli materialne presoje – Izključitev

(člen 2, prvi odstavek, četrta alineja, EU; Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma, člen 54)

Summary

Načelo ne bis in idem , določeno v členu 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, katerega namen je izogniti se temu, da bi bila oseba, ki izvršuje pravico do prostega gibanja, preganjana za ista dejanja na ozemlju več držav članic, se ne uporablja za odločbo sodnih organov ene države članice, ki določa, da je zadeva zaključena, po tem, ko je državno tožilstvo odločilo, da ustavi pregon iz enega samega razloga, in sicer tega, da je bil v drugi državi članici zoper istega obdolženca za ista dejanja začet kazenski pregon, in to brez vsakršne materialne presoje. Taka odločba namreč ne more pomeniti pravnomočne odločbe zoper to osebo v smislu navedenega člena 54 KISS.

Uporaba tega načela v zvezi s tako odločbo o ustavitvi kazenskega postopka bi namreč imela za posledico otežitev oziroma oviro za vsako konkretno možnost sankcioniranja obdolžencu očitanega protipravnega ravnanja v zadevnih državah članicah. Takšna posledica bi bila očitno v nasprotju z namenom določb Naslova VI Pogodbe o Evropski uniji, kot jo določa člen 2, prvi odstavek, četrta alinea, EU.

(Glej točke 30, od 33 do 35 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Približevanje zakonodaj – Revizijski postopki oddaje javnih naročil blaga in gradenj – Direktiva 89/665 – Obveznost držav članic, da določijo postopek s pravnim sredstvom – Odločitve, ki so lahko predmet pravnega sredstva – Pojem – Odločitve, sprejete zunaj formalnega postopka oddaje naročila in brez javnega razpisa – Vključitev – Dostop do postopkov s pravnimi sredstvi – Pogoji – Postopek, ki mora doseči določeno fazo – Nedopustnost

(Direktivi Sveta 89/665, člen 1(1), in 92/50)

2. Približevanje zakonodaj – Postopki oddaje javnih naročil storitev – Direktiva 92/50 – Področje uporabe – Naročnik, ki ima skupaj z enim ali več zasebnimi podjetji delež v kapitalu od njega pravno ločene družbe – Pogodba, ki jo je naročnik sklenil s to družbo – Vključitev

(Direktiva Sveta 92/50)

Summary

1. Člen 1(1) Direktive 89/665 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kot je bila spremenjena z Direktivo 92/50/EGS o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, spremenjene z Direktivo 97/52, je treba razlagati tako, da se obveznost držav članic, da zagotovijo učinkovita in hitra pravna sredstva zoper odločitve, ki jih sprejmejo naročniki, nanaša tudi na odločitve, sprejete zunaj formalnih postopkov za oddajo naročila in brez javnega razpisa, zlasti na odločitve glede vprašanja, ali za določeno naročilo osebno in stvarno velja Direktiva 92/50, kot je bila spremenjena. Ta možnost pravnih sredstev je na voljo vsaki osebi, ki ima ali je imela interes, da bi dobila določeno javno naročilo, in ki je bila oškodovana ali pa ji grozi oškodovanje zaradi domnevne kršitve v trenutku, ko naročnik izrazi voljo, ki ima lahko pravne učinke. Torej državam članicam ni dovoljeno, da podredijo možnost pravnega sredstva dejstvu, da je postopek za oddajo zadevnega javnega naročila formalno dosegel določeno fazo.

(Glej točko 41 in točko 1 izreka.)

2. V primeru, da ima naročnik namen skleniti odplačno pogodbo za storitve, za katere stvarno velja Direktiva 92/50 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/52, z družbo, ki je pravno ločena od njega in v kapitalu katere je udeležen skupaj z enim ali več zasebnimi podjetji, je vedno treba uporabiti postopke za oddajo javnih naročil iz te direktive, tudi če je ta delež večinski.

(Glej točko 52 in točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Odstranjevanje odpadnih olj – Direktiva 75/439 – Obveznost držav članic, da zagotavljajo prednost predelave odpadnih olj z regeneracijo – Omejitve – Tehnične, ekonomske in organizacijske ovire – Pojem

(Direktiva Sveta 75/439, člen 3(1))

Summary

Iz člena 3(1) Direktive 75/439 o odstranjevanju odpadnih olj, kot je bila spremenjena z Direktivo 87/101, izhaja, da je sklicevanje na „tehnične, ekonomske in organizacijske ovire“ iz tega člena del določbe, ki na splošen način izraža obveznost, naloženo državam članicam, in da s to navedbo zakonodajalec ni želel določiti omejenih izjem od pravila splošne uporabe, temveč določiti področje uporabe in vsebino pozitivne obveznosti, katere bistvo je zagotavljanje prednosti predelave odpadnih olj z regeneracijo.

Če bi se namreč štelo, da tehnični, ekonomski in organizacijski položaj, ki obstaja v državi članici, nujno pomeni oviro, ki onemogoča sprejetje ukrepov iz te določbe, bi ta izgubila polni učinek, saj bi bila obveznost, naložena državam članicam, omejena z ohranitvijo obstoječega stanja, tako da resnična obveznost sprejetja ukrepov za prednostno predelovanje odpadnih olj z regeneracijo sploh ne bi obstajala.

(Glej točki 35 in 36.)
Keywords

Summary



Keywords

Prosti pretok blaga – Carinske dajatve – Davki z enakim učinkom – Pojem – Davek, odmerjen v eni občini države članice in naložen na en razred blaga, ker je to blago odpremljeno preko ozemeljskih meja te občine – Vključitev

(Člen 23 ES)

Summary

Davek, sorazmeren teži blaga, odmerjen v eni občini države članice in naložen na en razred blaga, ker je to blago odpremljeno preko ozemeljskih meja te občine, pomeni dajatev z enakim učinkom kot carina na izvoz v smislu člena 23 ES, čeprav se davek naloži tudi na blago, katerega namembni kraj je znotraj zadevne države članice.

Na prvem mestu samo načelo carinske unije, kot je določeno v členu 23 ES, zahteva, da se prosti pretok blaga zagotovi znotraj unije na splošno, ne samo v trgovini med državami članicami, ampak širše po vsem ozemlju carinske unije in je odsotnost dajatev – bodisi med državami ali znotraj države –, ki imajo značilnost carinske dajatve, bistven prvi pogoj za uresničitev carinske unije. Drugič, sporni davek na marmor, s katerim se obdavči vse blago zadevne kategorije, ko preide občinsko mejo, kjer je bilo proizvedeno, pri čemer se ne razlikuje med blagom, katerega namembni kraj je država članica, v kateri je proizvodnja, in blagom, namenjenim v druge države članice, s svojo naravo in svojim pomenom vpliva na blagovno menjavo med državami članicami.

(Glej točke 22, 24, 26, 35 in točko 1 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Zasebna podjetja za varovanje in detektivske dejavnosti, ustanovljena v drugi državi članici – Obveznost predhodnega dovoljenja za podjetja in njihove vodilne ter službene izkaznice za osebje – Neupoštevanje zahtev in poklicnih kvalifikacij drugih držav članic – Nedopustnost – Utemeljitev – Neobstoj

(Člen 49 ES)

Summary

Obveznosti iz člena 49 ES ni izpolnila država članica, ki sprejme določbe:

– s katerimi se zahteva, da morajo imeti zasebna podjetja za varovanje in detektivske dejavnosti, ki želijo ponujati storitve na državnem ozemlju, in njihovo vodstveno osebje dovoljenje in za njegovo pridobitev plačati pristojbino, ne da bi se upoštevale obveznosti, ki jih morajo tuji ponudniki storitev v državi članici, kjer imajo sedež, že izpolnjevati,

– s katerimi se od zaposlenih v teh podjetjih, ki so iz države članice, kjer imajo prebivališče, napoteni na zadevno državo, zahteva službeno izkaznico, ki jo izdajo nacionalni organi, če se v zadevni zahtevi ne upošteva nadzora, ki so mu ponudniki čezmejnih storitev že podvrženi v državi članici, kjer imajo sedež.

Dejansko take zahteve predstavljajo kršitev pravice svobode opravljanja storitev, ki presegajo to, kar je nujno za dosego želenega cilja, in tako ne morejo biti utemeljene z razlogom javnega interesa.

(Glej točke 18, 20, 30, 33 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Storitve posrednikov – Določitev kraja davčne zavezanosti s členom 28b(E)(3) Šeste direktive – Področje uporabe – Glavna storitev, ki ni zavezana plačilu davka na dodano vrednost – Neprimernost – Določitev kraja glavne storitve – Uporaba posebnih določb člena 28b, A in B

(Direktiva Sveta 77/388, člen 28b, A, B in E(3))

Summary

Člen 28b(E)(3) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS o usklajevanju zakonodaj držav članic o prometnih davkih, v različici, ki izhaja iz Direktive Sveta 91/680/EGS, ki določa kot odstopanje od člena 9(1) te direktive, da kraj opravljanja storitev, ki jih opravijo posredniki, ki delujejo v imenu in za račun drugih oseb, kadar so take storitve del drugih transakcij, kraj, kjer se te transakcije opravijo, ne sme razlagati tako, da se nanaša le na storitve posrednikov, katerih prejemnik je davčni zavezanec ali pravna oseba, ki ni zavezanec za davek na dodano vrednost.

Dejansko, kot izhaja iz njenega besedila, ta določba velja splošno za storitve, ki jih opravljajo posredniki, brez razlikovanja, ali so prejemniki storitev zavezanci za DDV ali ne, in za določitev kraja dejavnosti posrednika ni pomembno, ali je glavna storitev obdavčena z DDV ali ne.

Kadar pa spada storitev posrednika v člen 28b(E)(3), se je za določitev kraja, na katerem so bile opravljene storitve na podlagi storitev posrednikov, treba sklicevati na posebne določbe člena 28b(A) in (B). Dejansko je kraj pridobitve znotraj Skupnosti urejen s to določbo, ki tako odstopa od splošnih določb člena 8 Šeste direktive, ki urejajo dobavo blaga znotraj države članice.

(Glej točke 18, 21, 23, 25 in 26, izrek 1 in 2.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Državni tržni monopoli – Člen 31 ES – Predmet – Obveznost prilagajanja prodajnih monopolov tako, da je izključena vsakršna diskriminacija trgovine z blagom iz drugih držav članic

(člen 31 ES)

2. Državni tržni monopoli – Člen 31 ES – Nacionalni monopol prodaje zdravil na drobno – Monopol, za katerega so značilne metode za izbor proizvodov, ki ne zagotavljajo odprave kakršnekoli diskriminacije – Nedopustnost – Utemeljitev na podlagi člena 86(2) ES – Izključitev

(člena 31 ES in 86(2) ES)

Summary

1. Člen 31(1) ES, ne da bi zahteval popolno ukinitev državnih tržnih monopolov, določa tako prilagajanje, da se glede pogojev nabave in trženja zagotovi odprava vsakršne diskriminacije med državljani držav članic. Tako ta določba nasprotuje prodajnim monopolom, ki delujejo tako, da je trgovina blaga iz drugih držav članic pravno ali dejansko zapostavljena glede na trgovino z nacionalnim blagom. Zlasti mora biti nacionalni prodajni monopol prilagojen tako, da se pri izbiranju, organiziranju prodajnega omrežja ter ukrepih trženja in oglaševanja izključi vsakršna diskriminacija blaga iz drugih držav članic.

(Glej točke 34, 36 in od 39 do 41.)

2. Člen 31(1) ES je treba razlagati tako, da nasprotuje monopolu prodaje zdravil na drobno, ki je prilagojen tako, da ne določa niti načrta nakupa niti sistema „razpisov“, v okviru katerih bi bili proizvajalci, katerih proizvodi niso izbrani, upravičeni do posredovanja obrazložitve odločitve o izboru in bi imeli možnost ugovora proti tej odločitvi pred organom neodvisnega nadzora. Tak monopol namreč ni prilagojen tako, da izključi vsakršno diskriminacijo, temveč lahko neugodno vpliva na trgovino z zdravili iz drugih držav članic glede na trgovino z nacionalnimi zdravili. .

Take ureditve prodaje ni mogoče utemeljiti s členom 86(2) ES. Čeprav se to določbo lahko navaja v utemeljitev tega, da država članica podjetju za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena dodeli izključne pravice, ki so v nasprotju s členom 31(1) ES, če se izpolnitev posebne naloge, ki mu je bila dodeljena, lahko zagotovi le z dodelitvijo teh pravic in če razvoj trgovine ni ogrožen tako, da bi bil v nasprotju z interesom Skupnosti, pa vseeno ne upravičuje prodajnega monopola brez sistema izbora, ki izključuje vsakršno diskriminacijo zdravil iz drugih držav članic.

(Glej točke od 42 do 45, od 47 do 49 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Prosto gibanje oseb – Delavci – Določbe Pogodbe – Področje uporabe – Ureditev pogojev izvajanja dejavnosti – Vključitev

(člen 39 ES)

2. Prosto gibanje oseb – Delavci – Omejitve – Delavci, ki prebivajo na nacionalnem ozemlju in so zaposleni v drugi državi članici – Prepoved uporabe vozil, ki jih je dal na razpolago delodajalec in ki so registrirana v državi članici delodajalca – Nedopustnost – Odobritev uporabe takega vozila, ki je odvisna od glavne dejavnosti navedene zaposlitve in plačila davka – Nedopustnost

(člen 39 ES)

Summary

1. Ureditev, ki se nanaša na pogoje izvajanja gospodarske dejavnosti, lahko pomeni oviro za prosto gibanje delavcev.

Določbe, ki ovirajo ali odvračajo državljana države članice, da zapusti državo izvora, da bi lahko uresničil svojo pravico prostega gibanja, pomenijo namreč oviro tej svoboščini, čeprav se uporabljajo ne glede na državljanstvo zadevnih delavcev, zato ker pogojujejo dostop delavcev na trg delovne sile. Vendar lahko načini izvajanja dejavnosti prav tako pogojujejo dostop do te dejavnosti.

(Glej točke od 35 do 37.)

2. Država članica ne izpolni obveznosti iz člena 39 ES, če

– ne dopušča delavcem, ki prebivajo na njenem ozemlju in imajo v sosednji državi zaposlitev, ki ni glavna dejavnost, da za poklicne in zasebne namene uporabljajo službeno vozilo, registrirano v tej drugi državi članici, v kateri je sedež podjetja njihovega delodajalca, in

– ne dovoljuje delavcem, ki prebivajo na njenem ozemlju in so zaposleni v drugi državi članici, da za poklicne namene ali poklicne in zasebne namene uporabljajo službeno vozilo, registrirano v tej drugi državi članici, v kateri ima njihov delodajalec sedež ali glavno poslovno enoto, pri čemer vozilo ni niti namenjeno za pretežno stalno uporabo na nacionalnem ozemlju niti se tako dejansko ne uporablja, razen pod pogojem, da je zaposlitev pri tem delodajalcu glavna dejavnost in je za ta namen plačan davek.

(Glej točko 85 in točko 1 izreka.)