ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
V okviru postopka, določenega v členu 234 ES, je le nacionalno sodišče, ki odloča o sporu in mora prevzeti odgovornost za izrečeno sodno odločbo, tisto, ki glede na posebnosti zadeve presodi nujnost sprejetja predhodne odločbe, da bi lahko izdalo svojo sodbo, in upoštevnost vprašanj, ki jih zastavi Sodišču. Sodišče Skupnosti je zato, kadar se zastavljena vprašanja nanašajo na razlago prava Skupnosti, načeloma dolžno odločati.

Zavrnitev predloga nacionalnega sodišča v okviru postopka, določenega v členu 234 ES, je mogoča le, če je očitno, da zahtevana razlaga prava Skupnosti ni povezana z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari, če je problem hipotetičen ali če Sodišče nima na voljo pravnih in dejanskih elementov, ki so potrebni za to, da bi lahko na zastavljena vprašanja dalo uporabne odgovore.

Člen 18(1) ES je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere bi slednja zavrnila izplačilo nekaterih prejemkov, ki so bili priznani preživelim zakoncem vojnih žrtev, zgolj zato, ker imajo stalno prebivališče na ozemlju nekaterih, določenih, držav članic.

Nedvomno sta tako želja po tem, da se upravičencem, ki imajo prebivališče zunaj zadevne države članice, zagotovi ustrezno pokojnino ob upoštevanju trenutne razlike med življenjskimi stroški, dohodki in povprečnim zneskom socialnih prejemkov, ki jih je izplačala ta država članica, in tistimi, do katerih je upravičenec v državi bivanja upravičen, kot tudi potreba, da se omogoči zadostni nadzor poklicnega in socialnega položaja upravičencev, predvsem njihovih dohodkov, objektivni presoji splošnega interesa in taki, da lahko opravičujeta, da bi lahko pogoji ali načini izplačila prejemkov, kot so tisti iz postopka v glavni stvari, vplivali na svobodo gibanja.

Vendar pogoja prebivališča ni mogoče šteti za sorazmernega z zasledovanimi cilji, ker izrecno omejuje prekinitve za upravičence s stalnim ali začasnim prebivališčem na ozemlju določenih držav članic, ne da bi se upošteval obstoj držav, ki niso navedene v nacionalni ureditvi in v katerih so življenjski stroški nižji od tistih v nekaterih omenjenih državah članicah. Prav tako bi se morala nujnost, da se omogoči zadostni nadzor poklicnega in socialnega položaja upravičencev, uporabljati v vseh državah članicah na isti način, ne glede na to, ali je navedena v nacionalni ureditvi.

Poleg tega, če taka ureditev le prekine izplačila v njej urejenih prejemkov, ni mogoče trditi, da je primerna za prilagoditev teh prejemkov ob upoštevanju trenutnih razlik med zadevno državo in državo, v kateri upravičenec prebiva, v zvezi z življenjskimi stroški, prihodki in povprečnim zneskom socialnih prejemkov.

Nazadnje, čeprav se lahko glede prejemkov, priznanih na podlagi dohodkov, nadzor poklicnega in socialnega položaja upravičencev izkaže za nujen, je prekinitev njihovega izplačila kljub temu ukrep, ki presega tisto, kar je dejansko nujno za izvedbo takega nadzora.

(Glej točke 38, 39, od 41 do 44 in od 46 do 48 ter izrek.)
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. oktobra 2008 – Komisija proti Nizozemski

(Zadeva C-230/07)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/22/ES — Elektronske komunikacije — Enotna evropska številka za klic v sili — Lokaliziranje kličočega — Neopravljen prenos v predpisanem roku“

Države članice — Obveznosti — Izvršitev direktiv — Neizpolnitev obveznosti — Utemeljitev — Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točke od 16 do 21.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 26(3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51), v predpisanem roku.

Izrek

1. Kraljevina Nizozemska s tem, da organom, ki rešujejo nujne primere, pri vseh klicih na enotno evropsko številko klica v sili „112“ ni dala na voljo informacij o lokaciji kličočega, če je to tehnično izvedljivo, ni izpolnila obveznosti iz člena 26(3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah).

2. Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.

3. Republiki Litvi se naloži plačilo svojih stroškov.

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 9. oktobra 2008 – Komisija proti Nizozemski

(Zadeva C-230/07)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/22/ES — Elektronske komunikacije — Enotna evropska številka za klic v sili — Lokaliziranje kličočega — Neopravljen prenos v predpisanem roku“

Države članice — Obveznosti — Izvršitev direktiv — Neizpolnitev obveznosti — Utemeljitev — Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točke od 16 do 21.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 26(3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51), v predpisanem roku.

Izrek

1. Kraljevina Nizozemska s tem, da organom, ki rešujejo nujne primere, pri vseh klicih na enotno evropsko številko klica v sili „112“ ni dala na voljo informacij o lokaciji kličočega, če je to tehnično izvedljivo, ni izpolnila obveznosti iz člena 26(3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah).

2. Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.
Zadeva C-381/07

Association nationale pour la protection des eaux et rivières – TOS

proti

Ministère de l’Écologie, du Développement et de l’Aménagement durables

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija))

„Onesnaženje vodnega okolja — Direktiva 2006/11/ES — Člen 6 — Nevarne snovi — Izpusti — Predhodno dovoljenje — Določitev emisijskih standardov — Sistem priglasitev — Ribogojstvo“

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. novembra 2008 I ‐ 8283

Povzetek sodbe

Okolje – Onesnaževanje voda – Direktiva 2006/11 – Izvajanje posebnih programov, ki vključujejo okoljske standarde kakovosti za zmanjšanje onesnaževanja z nevarnimi snovmi

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2006/11, člen 6, in priloga I, seznam II)

Člena 6 Direktive 2006/11/ES o onesnaževanju pri odvajanju nekaterih nevarnih snovi v vodno okolje Skupnosti, ki državam članicam nalaga, da za vse izpuste, ki verjetno vsebujejo katero koli od snovi s seznama II iz priloge I k direktivi, zahtevajo predhodno dovoljenje, v katerem so določeni emisijski standardi, ni mogoče razlagati tako, da državam članicam omogoča, da po tem, ko na podlagi tega člena sprejmejo programe za zmanjšanje onesnaženosti voda, ki vključujejo standarde okoljske kakovosti, za določene obrate, za katere velja, da manj onesnažujejo okolje, uvedejo sistem priglasitve, ki vsebuje sklicevanje na te standarde, in upravnemu organu podelijo pristojnost, da ne dovoli začetka obratovanja ali da določi mejne vrednosti izpustov za zadevni obrat.

Na eni strani je namreč predhodni posebni preizkus vsakega načrtovanega izpusta, ki lahko vsebuje snovi s seznama II, potreben za izvajanje programov za zmanjšanje onesnaženja voda, ki so jih države članice sprejele v skladu s členom 6(1) navedene direktive, na podlagi katerega je pridobitev predhodnega dovoljenja za vse take vrste izpustov ena od metod izvajanja teh programov. Tak preizkus je potreben tudi zato, da se za vsak dovoljen izpust določijo emisijski standardi, ki se opredelijo glede na standarde okoljske kakovosti, zajete v teh programih, in katerih namen je zmanjšanje izpustov, ki vsebujejo eno ali več snovi s seznama II. Za ta preizkus se poleg tega zahteva presoja konkretnega stanja voda, v katere se takšne snovi odvajajo, ki jo je treba upoštevati pri določitvi emisijskih standardov. Na drugi strani konkludentno dovoljenje ni združljivo z zahtevo, da se v predhodnem dovoljenju natančno določijo emisijski standardi.

(Glej točki 27 in 35 ter izrek.)
1.

Slovaška republika, s tem da ni zagotovila, da podjetja, ki so pristojna za obratovanje javnega telefonskega omrežja, dajo organom, ki rešujejo nujne primere, pri vseh klicih na enotno evropsko številko klica v sili „112“ na voljo informacije o lokaciji kličočega, če je to tehnično izvedljivo, ni izpolnila obveznosti iz člena 26(3) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah).
Prejemek, kot je predplačilo, ki se izplača brezposelnim osebam, ki so na podlagi zakonskega pokojninskega in nezgodnega zavarovanja zaprosile za dodelitev prejemka zaradi zmanjšane zmožnosti za delo ali invalidnosti, je treba šteti za „dajatev za brezposelnost [prejemek za brezposelnost]“ v smislu člena 4(1)(g) Uredbe št. 1408/71.

Najprej, kar zadeva predmet in namen navedenega prejemka, je njegov namen zagotoviti prosilcu invalidske pokojnine, ki nima zaposlitve in ne prejema nobenega dohodka, in če okoliščine omogočajo predvideti dodelitev te pokojnine, finančna sredstva, ki mu omogočajo zadovoljiti potrebe, dokler ni izdana dokončna odločba o njegovi prošnji, torej v času, v katerem obstaja negotov položaj glede možnosti tega prosilca, da se vrne v poklicno življenje. Ta prejemek, ki ga prav tako izplačajo organi, pristojni za področje brezposelnosti, je v bistvu namenjen nadomestitvi plače, izgubljene zaradi brezposelnosti, da se krijejo stroški brezposelnega delavca. Dalje, kar zadeva osnovo za izračun navedenega prejemka, se njegov znesek določi enako kot znesek za nadomestilo za brezposelnost. Nazadnje, kar zadeva pogoje za dodelitev tega prejemka, so določbe, ki veljajo za ta prejemek, določene v zakonodaji o zavarovanju za primer brezposelnosti, in da prejemek dodelijo organi, pristojni za področje brezposelnosti, mora prosilec za invalidsko pokojnino izpolniti pogoje za upravičenost do nadomestila za brezposelnost, ki se nanašajo na trajanje zavarovalnega razmerja in na neobstoj prekoračitve obdobja upravičenosti do prejemka. V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da se kljub dejstvu, da je vezan na prošnjo za invalidsko pokojnino, tak prejemek nanaša neposredno na tveganje brezposelnosti iz člena 4(1)(g) Uredbe št. 1408/71.

(Glej točke 23, 25, 29, 30, 35, 36 in točko 1 izreka.)
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 17. julija 2008 – Komisija proti Belgiji

(Zadeva C-543/07)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/73/ES — Enako obravnavanje moških in žensk — Dostop do zaposlitve — Poklicno usposabljanje in napredovanje — Delovni pogoji — Nesprejetje v predpisanem roku“

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Upoštevni položaj — Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

2. Države članice — Obveznosti — Izvršitev direktive — Neizpolnitev obveznosti — Utemeljitev na podlagi nacionalne ureditve — Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 11.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje, v predpisanem roku, določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL L 269, str. 15).

Izrek

1. Kraljevina Belgija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2. Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 17. julija 2008 – Komisija proti Belgiji

(Zadeva C-543/07)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/73/ES — Enako obravnavanje moških in žensk — Dostop do zaposlitve — Poklicno usposabljanje in napredovanje — Delovni pogoji — Nesprejetje v predpisanem roku“

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Upoštevni položaj — Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 9.)

2. Države članice — Obveznosti — Izvršitev direktive — Neizpolnitev obveznosti — Utemeljitev na podlagi nacionalne ureditve — Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 11.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje, v predpisanem roku, določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL L 269, str. 15).

Izrek

1. Kraljevina Belgija, s tem da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
1.

Kraljevina Švedska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Komisije 2005/51/ES z dne 7. septembra 2005 o spremembi Priloge XX k Direktivi 2004/17/ES in Priloge VIII k Direktivi 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta o javnih naročilih, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 6. marca 2008 – Komisija proti Luksemburgu

(Zadeva C-340/07)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/73/ES — Enako obravnavanje moških in žensk — Dostop do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja — Pogoji za zaposlitev — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku“

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Stanje, ki ga je treba upoštevati — Stanje po preteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 6.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL L 269, str. 15), v predpisanem roku.

Izrek

1. Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, v predpisanem roku, ni izpolnilo obveznosti iz člena 2(1), prvi pododstavek, te direktive.

2. Velikemu vojvodstvu Luksemburg se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 6. marca 2008 – Komisija proti Luksemburgu

(Zadeva C-340/07)

„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 2002/73/ES — Enako obravnavanje moških in žensk — Dostop do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja — Pogoji za zaposlitev — Neizvršitev prenosa v predpisanem roku“

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti — Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče — Stanje, ki ga je treba upoštevati — Stanje po preteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 6.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL L 269, str. 15), v predpisanem roku.

Izrek

1. Veliko vojvodstvo Luksemburg, s tem da ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, v predpisanem roku, ni izpolnilo obveznosti iz člena 2(1), prvi pododstavek, te direktive.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. aprila 2009 – Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret proti Svetu in Komisiji

(Zadeva C-255/06 P-REV)

„Postopek – Predlog za obnovo postopka – Predlog glede sklepa, sprejetega na podlagi člena 119 Poslovnika – Pogoji – Pritožba – Novo dejstvo – Nedopustnost“

1. Postopek – Izpodbijanje sodbe – Predlog, ki se nanaša na sklep, s katerim je bila pritožba zavržena kot očitno nedopustna in neutemeljena – Dopustnost (Statut Sodišča, člen 44; Poslovnik Sodišča, člen 119) (Glej točko 15.)

2. Postopek – Izpodbijanje sodbe – Pogoji za dopustnost predloga – Novo dejstvo – Pojem (Statut Sodišča, člen 44; Poslovnik Sodišča, člen 119) (Glej točke 16, 19 in 20.)

3. Postopek – Izpodbijanje sodbe – Pogoji za dopustnost predloga (Poslovnik Sodišča, člena 98 in 99(1)) (Glej točke od 22 do 24 in 26.)

Predmet

Predlog za obnovo postopka, v katerem je bilo odločeno s sklepom Sodišča (drugi senat) z dne 5. julija 2007 v zadevi C‑255/06 P – Delno zavrženje pritožbe, vložene zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 30. marca 2006, kot očitno nedopustne in njena delna zavrnitev kot očitno neutemeljene

Izrek

1) Predlog za obnovo postopka družbe Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ se zavrže.
60

Postopek predhodne pisne prijave in soglasja iz naslova II izpodbijane uredbe, ki se uporablja za pošiljke odpadkov znotraj Skupnosti, se poleg tega, kot je bilo opozorjeno v točkah 17 in 18 te sodbe, smiselno uporablja – s prilagoditvami in dodatki, določenimi v upoštevnih določbah te uredbe – za pošiljke odpadkov med Skupnostjo in tretjimi državami, če izvoz iz Skupnosti ali uvoz v Skupnost ni prepovedan na podlagi določb iz naslovov od IV do VI navedene uredbe. Na podlagi členov 35 in 42 iste uredbe je tako pri izvozu odpadkov za odstranjevanje iz Skupnosti v države EFTE, ki so pogodbenice Baselske konvencije, ter uvozu takih odpadkov v Skupnost iz držav pogodbenic te konvencije. Na podlagi členov 38 in 44 izpodbijane uredbe velja to tudi za izvoz in uvoz odpadkov, namenjenih za predelavo, med Skupnostjo in državami, v katerih velja Sklep OECD. Na podlagi členov 47 in 48 iz naslova VI te uredbe v povezavi z njenima členoma 42 in 44 velja podobna ureditev za pošiljke odpadkov pri tranzitu skozi Skupnost iz tretjih držav in v tretje države.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. novembra 2008 – Komisija proti Nemčiji

(Zadeva C-247/06)

„Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 85/337/EGS – Vplivi nekaterih projektov na okolje – Naprava za gretje – Proizvodnja energije – Delno sežiganje nevarnih odpadkov“

1. Okolje – Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje – Direktiva 85/337 – Odstranjevanje odpadkov – Pojem (Direktiva Sveta 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/11, člena 2(1) in 4(1) ter priloga I, točka 9) (Glej točke od 28 do 31.)

2. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Dokaz neizpolnitve – Dokazno breme Komisije (člen 226 ES) (Glej točke od 45 do 47 in od 49 do 51.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 4(1) v zvezi s točko 9 priloge I k Direktivi Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40), kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/11/ES z dne 3. marca 1997 (UL L 73, str. 5) – Dovoljenje za postavitev naprave za pridobivanje energije z izgorevanjem deloma nevarnih odpadkov brez presoje vplivov na okolje – Postopki odstranitve in postopki predelave odpadkov

Izrek

1) Tožba se zavrne.

2) Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.
1.

Sistem obdelave osebnih podatkov državljanov Unije – ki niso državljani zadevne države članice – kakršnega vzpostavlja zakon o centralnem registru tujcev (Gesetz über das Ausländerzentralregister) z dne 2. septembra 2004, kot je bil spremenjen z zakonom z dne , in katerega cilj je podpora nacionalnim organom, ki so pristojni za izvajanje predpisov o pravici do prebivanja, izpolnjuje zahtevo nujnosti iz člena 7(e) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov, ki se jo razlaga ob upoštevanju prepovedi vsakršne diskriminacije na podlagi državljanstva, le če — vsebuje samo podatke, ki so nujni, da lahko navedeni organi izvajajo te predpise, in — njegova centraliziranost omogoča učinkovitejše izvajanje teh predpisov z vidika pravice do prebivanja državljanov Unije, ki niso državljani te države članice. Predložitveno sodišče mora preizkusiti te dejavnike v postopku v glavni stvari. Nikakor ni mogoče šteti, da sta z vidika člena 7(e) Direktive 95/46 zbiranje in shranjevanje osebnih podatkov, ki so v okviru registra, kakršen je centralni register tujcev, navedeni poimensko, nujni za statistične namene.
Člen 2(1) in (2) zakona št. 248/2006, ki se nahaja pod naslovom I tega zakona z naslovom „Nujni ukrepi za razvoj, dvig in pospeševanje konkurence in konkurenčnosti, za varstvo potrošnikov in za liberalizacijo proizvodnih sektorjev“, določa:

„1. V skladu s skupnostnim načelom svobodne konkurence ter načelom prostega pretoka oseb in storitev in z namenom uporabnikom zagotoviti možnost dejanske izbire pri izvrševanju njihovih pravic in možnost primerjave storitev, ponujenih na trgu, so od datuma začetka veljavnosti te uredbe razveljavljeni zakoni in drugi predpisi, ki v zvezi s samostojnimi poklici in intelektualnimi dejavnostmi določajo:

[…]

b) prepoved, tudi delno, predvajanja informativnega oglasa o diplomah in poklicnih specializacijah, o značilnostih ponujene storitve ter cenah in splošnih stroških storitev v skladu z načeli preglednosti in resničnosti sporočila, spoštovanje katerih zagotavlja združenje;

[…]

2. To ne vpliva na določbe v zvezi z opravljanjem poklicev v okviru nacionalne službe za javno zdravje ali v okviru pogodbenega razmerja s to službo ter na določbe v zvezi z morebitnimi najvišjimi tarifami, ki so bile na splošno predhodno uvedene zaradi varstva uporabnikov […]“