ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 392/11

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajowa Izba Odwoławcza (Poljska) 24. januarja 2017 – Saferoad Grawil sp. z o.o., Saferoad Kabex sp. z o.o./Generalna Dyrekcja Dróg Krajowych i Autostrad Oddział w Poznaniu

(Zadeva C-35/17)

(2017/C 392/15)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Krajowa Izba Odwoławcza

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnici: Saferoad Grawil sp. z o.o., Saferoad Kabex sp. z o.o.

Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Generalna Dyrekcja Dróg Krajowych i Autostrad Oddział w Poznaniu

Ob udeležbi: Przedsiębiorstwo Budownictwa Drogowego S.A., Zakład Bezpieczeństwa Ruchu Drogowego (Zaberd) S.A.

S sklepom z dne 13. Julija 2017 je Sodišče Evropske unije (šesti senat) razsodilo, da je treba člen 2 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (1), načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti razlagati tako, da nasprotujejo izključitvi gospodarskega subjekta iz postopka oddaje javnega naročila, ker ta ni izpolnil obveznosti, ki ne izhaja izrecno iz dokumentacije, ki se nanaša na ta postopek.

(1) UL L 134, str. 114.
SL Uradni list Evropske unije C 347/12

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 31. julija 2017 – SGI/Ministre de l'Action et des Comptes Publics

(Zadeva C-459/17)

(2017/C 347/15)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: SGI

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Ministre de l'Action et des Comptes Publics

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba določbe člena 17 Šeste direktive DDV z dne 17. maja 1977 (1), katere določbe so bile v bistvu povzete v členu 168 Direktive z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (2), razlagati tako, da je za zavrnitev davčnemu zavezancu pravice, da od davka na dodano vrednost, ki ga mora plačati za svoje transakcije, odbije davek, ki se nanaša na račune za blago in storitve, za katere davčna uprava dokaže, da mu dejansko niso bili dobavljeni, treba v vseh primerih raziskati, ali je dokazano, da je vedel ali bi mogel vedeti, da je bila pri tej transakciji prisotna utaja davka na dodano vrednost in da je bila ta utaja storjena na pobudo izdajatelja računa, njenega prejemnika ali tretje osebe?

(1) Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23).

(2) Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).
2.

Ali je razlaga člena 19 Uredbe (ES) št. 2201/2003 v smislu, da gre zgolj za merilo za določitev sodne pristojnosti, v nasprotju s pojmom litispendence v pravu Unije ter vlogo in namenom pravnega pravila, katerega cilj je določiti sklop pravil javnega reda v procesnem smislu, od katerih ni mogoče odstopati, za zagotovitev oblikovanja skupnega območja, za katerega sta značilni zaupanje in vzajemna postopkovna lojalnost med državami članicami in znotraj katerega lahko deluje avtomatično priznavanje in prost pretok sodnih odločb?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsger ichts Hamburg (Nemčija) 14. junija 
2017 – Jörg Schar nweber in Henning Kuhlmann/Société Air France SA
(Zadeva C-366/17)
(2017/C 318/07)
Jezik postopk a: nemščina
Predložitv eno sodišče
Amtsgericht Hamburg
Stranke v postopku v glavni stvar i
Tožeči stranki: Jörg Schar nweber in Henning Kuhlmann
Tožena stranka: Sociét é Air France SA
S sklepom z dne 19. julija 2017 je Sodišče izbr isalo zadevo iz vpisnika Sodišča. 
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesger ichtshofs (Nemčija) 19. junija 
2017 – Uber BV/Richard Leipold
(Zadeva C-371/17)
(2017/C 318/08)
Jezik postopk a: nemščina
Predložitv eno sodišče
Bundesgerichtshof
Stranki v postopku v glavni stvar i
Vlag ateljica reviz ije: Uber BV
Nasprotna stranka v reviz ijskem postopku: Rich ard Leipold
Vprašanji za predhodno odločanje
1.Ali opra vlja podjetje, ki v sodelo vanju s podjetjem za izposojo vozil, ki ima dovoljenje za opravljanje prev ozov oseb, daje 
na voljo aplikacijo za pametne telef one, prek katere lahk o uporabniki oddaj o naročilo za naje m vozila s šoferjem, 
storitev na področju prevo za v smislu člena 58(1) PDEU in člena 2(2)(d) Direktive 2006/123 (1), če so organizaci jske 
storitve tega podjetja tesno povezane s storitvijo prevoza, zlasti če
—določa oblik ovanje cen, izvajanje plačilnega prometa in pogoje za prevo z za naročila za prevoz
in
—vozila, pri izposoji kate rih posreduje, oglašuje pod naziv om svoje družbe in z enotnimi popusti?
Če bi Sodišče na prvo vprašanje odgo vorilo nikalno:
2.Ali je zaradi cilja ohranitve konkurenčnosti in delo vanja prev oza s taksiji ob upošt evanju vidika zaščite javneg a reda na 
podlagi člena 16(1) Direktive 2006/123 v sedanjih prometnih razmerah utemeljen o prepo vedati storitev, kakršna je ta 
v obra vnavanem primer u?
(1) Direktiva 2006/123/ES Evropskeg a parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, 2006, 
str. 36).25.9.2017 SL Uradni list Evropske unije C 318/5
1.

Ali se nacionalno pravilo, ki določa prepoved dajanja na voljo javnosti tiska ali njegovih delov (z izjemo posameznih besed in krajših izsekov besedila) izključno za komercialne ponudnike iskalnikov in komercialne ponudnike storitev, ki pripravljajo vsebine, ne pa tudi za druge – tudi komercialne – uporabnike, na podlagi člena 1, točka 5, Direktive 98/34/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov, šteje za pravilo, ki ni posebej namenjeno storitvam, opredeljenim v navedeni točki, in če to ni tako,
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cor te d’appello di Roma (Itali ja) 1. junija 
2017 – Mar tina Sciotto/Fon dazione Teatro dell’Opera di Roma
(Zadeva C-331/17)
(2017/C 309/32)
Jezik postopk a: italijanščina
Predložitv eno sodišče
Corte d’appello di Roma
Stranki v postopku v glavni stvar i
Pritožnica: Mar tina Sciott o
Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma
Vprašanje za predhodno odločanje
Ali prav o Unije (zlasti določba 5 Okvir nega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je nave den 
v prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvir nem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem 
med ETUC, UNICE in CEEP (1)) nasprotuje nacionalni ureditvi (zlasti členu 3(6) uredbe-zak ona št. 64 z dne 30. aprila, ki je 
bila s spremembami preoblik ovana v zakon št. 100 z dne 29. juni ja 2010) ki jo je treba – ker delo vna razmer ja zaposlenih 
v oper nih hišah in simf oničnih orke strih, ki delujejo v obliki ustano ve, na splošno izvzema iz velja ve pravila, da je običaj na 
oblika delo vneg a razmer ja delo vno razmer je za nedoločen čas –razlagati tako, da je popolnoma liberalizirala te odnose, pri 
čemer niti za veriženje nad tremi leti (ali drugim obdobjem) ne določa ukrepo v za preoblik ovanje razmer ja (sprememba 
pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas) in/ali odšk odnine? 
(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il 
Veneto (Italija) 8. junija 2017 – Memor ia Srl, Anton ia Dall’ Ant onia/Comune di Pado va
(Zadeva C-342/17)
(2017/C 309/33)
Jezik postopk a: italijanščina
Predložitv eno sodišče
Tribunale Amministrativo Regionale per il Venet o
Stranke v postopku v glavni stvar i
Tožeči stranki: Memor ia Srl, Antonia Dall’ Antonia
Tožena stranka: Comune di Padova
Vprašanje za predhodno odločanje
Senat zato Sodišče Evropsk e unije sprašuje, ali je treba člena 49 in 56 Pogodbe o delo vanju Evropske unije razlag ati tako, da 
nasprotujeta uporabi naslednjih določb člena 52 uredbe o pokopaliških storitva h občine Pado va:
„Oseba, ki ji je zaupana žara s pepelom, njeneg a shranjevanja v nobenem primer u ne sme poveriti tretjim osebam. Ta 
prepo ved velja tudi, če je pokojnik za časa življenja izrecno izrazil takšno voljo (tretji odstavek).C 309/26 SL Uradni list Evropske unije 18.9.2017
2.

Ali je treba, če bo Sodišče odgovorilo, da se člen 138(2)(b) Direktive o DDV uporabi v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari (da je torej pridobitelj izdelkov davčni zavezanec, identificiran za namene davka), to določbo razlagati tako, da je treba – kadar se odpošiljanje ali prevoz teh izdelkov opravi v skladu z upoštevnimi določbami Direktive Sveta 2008/118/ES (2) o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS (3) (v nadaljevanju: Direktiva o trošarinah) – dobavo, povezano s postopkom iz Direktive o trošarinah, ob upoštevanju dodelitve prevoza blaga drugi transakciji šteti za dobavo, ki je upravičena do oprostitve na podlagi te določbe, čeprav sicer niso izpolnjeni pogoji za oprostitev iz člena 138(1) Direktive o DDV?
SL Uradni list Evropske unije C 283/22

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 29. maja 2017 – Helenska republika/Leo Kuhn

(Zadeva C-308/17)

(2017/C 283/30)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožena stranka in vlagateljica revizije: Helenska republika

Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Leo Kuhn

Vprašanja za predhodno odločanje

Ali je treba člen 7(1)(a) Uredbe št. 1215/2012 (1) razlagati tako,

1. da se kraj izpolnitve v smislu te določbe tudi v primeru – kakršen je tudi obravnavani – večkratnega pogodbenega prenosa terjatve določi glede na prvotni pogodbeni dogovor?

2. da je dejanski kraj izpolnitve v primeru uveljavljanja pravice spoštovanja pogojev izdaje državnih obveznic, kakršne je v obravnavanem primeru konkretno izdala Helenska republika, oziroma odškodnine zaradi neizpolnitve te pravice utemeljen že s plačilom obresti iz teh državnih obveznic na račun imetnika domačega računa vrednostnih papirjev?

3. da okoliščina, da je bil s prvotnim pogodbenim dogovorom utemeljen pravni kraj izpolnitve v smislu člena 7(1)(a) te uredbe, nasprotuje domnevi, da poznejša dejanska izpolnitev pogodbe utemeljuje – nadaljnji – kraj izpolnitve v smislu te določbe?

(1) Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012, L 351, str. 1).
1.

Prvi pritožbeni razlog: kršitev prava Unije pri razlagi in uporabi člena 6(4) Uredbe o EMN (1) in člena 70 Okvirne uredbe o EMN (2) Splošno sodišče je napačno razlagalo upoštevne določbe člena 6(4) Uredbe o EMN v povezavi s členom 70(1) Okvirne uredbe o EMN. Napačno je sklepalo, da so „posebne okoliščine“, na podlagi katerih mora neka institucija veljati za manj pomembno, podane, samo če je neposreden nadzor s strani nacionalnih organov primernejši za dosego ciljev Uredbe o EMN kot neposredni nadzor s strani ECB. Splošno sodišče je svojo razlago utemeljilo samo na angleški jezikovni različici Okvirne uredbe o EMN in je kršilo načelo, s skladu s katerim so vse jezikovne različice enako pravno zavezujoče. Splošno sodišče je napačno opustilo razlago predpisov ob upoštevanju hierarhično višjega prava v obliki načela sorazmernosti na podlagi sposobnosti. Napačno je zavrnilo obstoj očitne napake pri presoji, ki jo je ECB storila ob presoji dejanskega stanja, in prav tako kot prej ECB ni preučilo, ali je treba pritožnico na podlagi posebnih in dejanskih okoliščin, ki jih je navedla, zaradi „posebnih okoliščin“ v skladu s členom 6(4) Uredbe EMN v povezavi s členom 70(1) Okvirne uredbe o EMN uvrstiti kot manj pomembno institucijo. Splošno sodišče je s tem kršilo obveznost celovite preučitve izpodbijanega sklepa glede napak pri presoji.
2.

Ali lahko izvršitveni pravosodni organ, — če oseba, za katero se zahteva predaja, ni bila osebno navzoča na sojenju, ki se je zaključilo z odločbo, — vendar odreditveni pravosodni organ ni niti v ENP niti v dodatnih informacijah, za katere je bilo zaprošeno na podlagi člena 15(2) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ, predložil navedb v zvezi z upoštevnostjo ene ali več okoliščin iz člena 4a(1), od (a) do (d), Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ v skladu s formulacijo ene ali več kategorij iz točke 3 dela (d) obrazca ENP, že samo zato sklene, da ni izpolnjen nobeden od pogojev iz člena 4a(1), uvodni stavek in točke od (a) do (d), Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ, in že samo zato zavrne izvršitev ENP?
1.

Ali je treba člen 263(1), (2) in (5) v povezavi s členom 256(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da tožba, vložena zoper akte, na podlagi katerih se postopek začne, ter preiskovalne in neobvezujoče predlagalne akte, ki jih je sprejel pristojni nacionalni organ (kakor so opredeljeni v točki 1 tega sklepa) v okviru postopka, ki ga urejajo člena 22 in 23 Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 (1), členi 1(5), 4(1)(c) in 15 Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 (2), členi 85, 86 in 87 Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 (3), ter členi 19, 22 in 25 Testo unico bancario (italijanska enotna zakonodaja o bančništvu), spada pod pristojnost sodišča Unije ali pod pristojnost nacionalnega sodišča?
—

ugotovi, da Zvezna republika Nemčija s tem, da je ohranila zavezujoče honorarje za arhitekte in inženirje na podlagi HOIA, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 15(1), (2)(g) in (3) Direktive 2006/123/ES in člena 49 PDEU;
—

ugotovi, da Republika Hrvaška s tem, da do 17. junija 2016 ni sprejela ukrepov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2014/56/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o spremembi Direktive 2006/43/ES o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze (UL 2014, L 158, str. 196), oziroma ker Komisije o takih ukrepih nikakor ni obvestila, ni izpolnila obveznosti iz člena 2 te direktive;
SL Uradni list Evropske unije C 239/40

Tožba, vložena 23. maja 2017 – Evropska komisija/Romunija

(Zadeva C-301/17)

(2017/C 239/51)

Jezik postopka: romunščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Nicolae in E. Sanfrutos Cano, agenta)

Tožena stranka: Romunija

Predlog tožeče stranke

— v smislu člena 258 PDEU naj se razglasi, da Romunija s tem, da v zvezi z 68 odlagališči odpadkov ni ravnala v skladu z obveznostjo iz člena 7(g) in člena 13 glede sprejetja vseh potrebnih ukrepov za zaprtje, v najkrajšem možnem času, mest, ki na podlagi člena 8 niso dobila dovoljenja za nadaljevanje dejavnosti, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s členom 14(b) v povezavi s členom 13 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 29. aprila 1999 o odlagališčih odpadkov;

— Romuniji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožba, ki jo je Evropska komisija vložila zoper Romunijo, temelji na neizpolnitvi obveznosti, ki jih ima ta v skladu s členom 14(b) v povezavi s členom 13 Direktive 1999/31/ES glede 68 odlagališč, ki v smislu člena 8 niso pridobili dovoljenja za nadaljevanje obratovanja in ki se morajo zato zapreti v skladu s členom 7(g) in členom 13 Direktive.

Komisija trdi, da člen 14 Direktive 1999/31/ES vzpostavlja prehodno ureditev odstopanja za odlagališča, ki jim je izdano dovoljenje ali so že opravljala dejavnost v času prenosa te direktive v nacionalno zakonodajo, da bi najpozneje do 16. julija 2009 taka odlagališča ustrezala novim zahtevam na področju okolja, določenim v členu 8 te direktive. Na podlagi člena 14(b), po predstavitvi sanacijskega načrta pristojni organ sprejme končno odločitev o morebitnem nadaljevanju odlaganja na podlagi tega načrta in te direktive. Države članice morajo v skladu s členom 7(g) in členom 13 sprejeti potrebne ukrepe za čimprejšnje zaprtje odlagališč, ki v skladu s členom 8 niso pridobila dovoljenja za nadaljevanje obratovanja.

V smislu člena 13 je mogoče odlagališče ali njegov del šteti za dokončno zaprtega šele, ko pristojni organ opravi dokončno inšpekcijo na kraju samem, presodi vsa poročila, ki mu jih predloži upravitelj, in zadnjenavedenemu sporoči odločitev o zaprtju odlagališča.

Glede 68 odlagališč odpadkov, navedenih v tožbi, Komisija trdi, da ji Romunija ni posredovala podatkov, na podlagi katerih bi lahko preverila, ali je poleg prenehanja dejavnosti takih odlagališč, postopek zaprtja dejansko končan v skladu z zahtevami, določenimi v Direktivi 1999/31/ES. V tem oziru Komisija trdi, da se Romunija, da bi upravičila neizpolnitev obveznosti, ki izhajajo iz Direktive, ne more sklicevati na povsem notranje položaje, kot so stečaj gospodarskih subjektov, spori, vezani na lastninsko pravico, dejstvo, da je upravni postopek v teku ali odgovornost lokalnih organov.

Rok za prenos te direktive v nacionalno pravo je potekel 16. julija 2009.
8.Neupošt evanje načel, ki jih je postavilo Sodišče v zadevi C-294/83.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Super ior de Justicia de Galicia 
(Španija) 24. aprila 2017 – Simón Rodríguez Otero/T elevisión de Galicia S.A.
(Zadeva C-212/17)
(2017/C 231/19)
Jezik postopka: španščina
Predložitv eno sodišče
Tribunal Super ior de Justicia de Galicia
Stranke v postopku v glavni stvar i
Pritožnica: Simón Rodríguez Otero
Nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Televisión de Galicia S.A.
Druga stranka: Ministerio Fiscal
Vprašanja za predhodno odločanje
1.Ali je treba glede na načelo enak ovrednosti dela vcev, zaposlenih za določen čas, in dela vcev , zaposlenih za nedoločen 
čas, šteti prenehanje pogodbe o zaposlitvi zaradi „objektivnih okoliščin“ iz člena 49(1)(c) ET in prenehanje pogodbe 
o zaposlitvi iz „objektivnih razlogo v“ iz člena 52 ET za „primerljiva položa ja“, zaradi česar razlika v odpravnini v enem 
in drugem primer u pomeni različno obra vnavanje dela vcev , zaposlenih za določen čas, in delav cev, zaposlenih za 
nedoločen čas, ki pa je prepo vedano z Direktivo Sveta 1999/70/ES z dne 28. juni ja 1999 o okvir nem sporazumu o delu 
za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (1)?
2.Če je tako, ali je treba šteti, da cilji socialne politike , zaradi kate rih je bila ustvar jena pogodba o nadomestitvi, v skladu 
z določbo 4(1) zgora j nave denega okvir nega sporazuma upravičujejo tudi različno obravna vanje, ko je odpravnina pri 
prenehanju delo vneg a razmer ja nižja, če se delodajalec svobodno odloči, da bo taka pogodba o nadomestitvi pogodba za 
določen čas?
(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368.
Pritožba, ki so jo Iran Shipping Lines, Haf ize Dar ya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping 
Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Mar ine Services in Engineer ing Co., Irano Misr Shipping Co., 
Safiran Payam Dar ya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship 
Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, Valfajr 8th Shipping Line Co. vložile 27. aprila 
2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. febr uarja 2017 v združenih zadevah T-14/ 
14 in T 87/14, Islamic Republic of Iran Shipping Lines in drugi/Sv et Evropske unije
(Zadeva C-225/17 P)
(2017/C 231/20)
Jezik postopk a: angleščina
Stranke
Pritožnice: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafi ze Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., 
IRISL Europe GmbH, IRISL Mar ine Services and Engineer ing Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping 
Lines, Shipping Compu ter Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, 
Valfajr 8th Shipping Line Co. (zast opnika: M. Taher , solicit or, M. Lester QC, barrister)17.7.2017 SL Uradni list Evropske unije C 231/15
4.Splošno sodišče naj bi napačno ugot ovilo, da ukrepi iz novembra leta 2013 niso bili neute meljen in nesorazmeren poseg 
v temeljne pravice tožeč ih strank .
(1) Sklep Sveta 2013/497/SZVP z dne 10. oktobra 2013 o spremembi Sklepa Sveta 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu 
(UL 2013, L 272, str. 46).
(2) Sklep Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/ 
SZVP (UL 2010, L 195, str. 39).
(3) Uredba Sveta (EU) št. 971/2013 z dne 10. oktob ra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu 
(UL 2013, L 272, str. 1).
(4) Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razvelja vitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 
(UL 2012, L 88, str. 1).
(5) Sklep Sveta 2013/685/SZVP z dne 26. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/CFSP o omejevalnih ukrepih proti Iranu 
(UL 2013, L 316, str. 46).
(6) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1203/2013 z dne 26. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih 
proti Iranu (UL 2013, L 316, str. 1).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsger icht Hanno ver (Nemčija) 28. aprila 
2017 – Brigitte Wittmann/TUIf ly GmbH
(Zadeva C-226/17)
(2017/C 231/21)
Jezik postopk a: nemščina
Predložitv eno sodišče
Amtsgericht Hanno ver
Stranki v postopku v glavni stvar i
Tožeča stranka: Brigitte Wittmann
Tožena stranka: TUIf ly GmbH
Vprašanja za predhodno odločanje
1.Ali odsotnost z dela pomembneg a dela letalske ga osebja dejanskeg a letalske ga prevozni ka, ki je potrebno za izvedbo leta, 
zaradi bolniške ga staleža pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1)? Če je odgo vor na 
prvo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo obst oja takšnih razmer?
2.Če je odgo vor na prvo vprašanje nikalen: ali spontana odsotnost z dela pomembnega dela letalsk ega osebja dejanskeg a 
letalsk ega prevo znika, ki je potrebno za izvedbo leta, zaradi prekinitve dela, ki nima podlag e v delo vnem pravu in 
zakonoda ji o kolektivnih pogodbah („nezak onita stavk a“) pomeni izredne razmere v smislu člena 5(3) Uredbe (ES) 
št. 261/2004? Če je odgo vor na drugo vprašanje pritrdilen: kakšna mora biti stopnja odsotnosti z dela za domnevo 
obst oja takšnih razmer?
3.Če je odgo vor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali so morale izredne razmere obsta jati v času odpo vedanega leta, 
ali pa ima dejanski letalski prevoznik na podlagi poslo vnih razlogo v pravico pripravi ti nov program letov?
4.Če je odgo vor na prvo ali drugo vprašanje pritrdilen: ali se možnost izognitve nanaša na izredne razmere ali na posledice 
nasto pa izrednih razmer?
(1) Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskeg a parlamenta in Sveta z dne 11. febru arja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odšk odnine in 
pomoči potnik om v primer ih zavrnitve vkrcanja, odpo vedi ali velike zamude letov ter o razvelja vitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, 
posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10)17.7.2017 SL Uradni list Evropske unije C 231/17
2.

Ali lahko obstaja zadostna „neposredna in takojšnja povezava“, kot jo je opredelilo Sodišče v sodbi Cibo (2), med strokovnimi storitvami, opravljenimi v okviru takega morebitnega prevzema, in rezultati, ki so lahko opravljanje storitev upravljanja za ciljno družbo prevzema v primeru njenega uspešnega prevzema, ki omogoča odbitek DDV, plačan za navedene strokovne storitve?
3.

Če je mogoče ta posvetovanja opraviti šele po tem, ko sta bili odločba o vrnitvi in prepoved vstopa že sprejeti: ali to, da potekajo pogajanja med državama pogodbenicama in druga država pogodbenica ni navedla, ali namerava razveljaviti dovoljenje za prebivanje državljana tretje države, preprečuje vrnitev državljana tretje države v njegovo državo izvora in začetek veljavnosti prepovedi vstopa na celotno ozemlje schengenskega območja?
2.

Ali je Direktiva 2004/17 (če se ugotovi, da izključitev spremembe cen v vseh pogodbah, ki so bile sklenjene in se izvajajo v okviru t. i. posebnih panog, izhaja neposredno iz navedene direktive) v skladu z načeli Evropske unije (zlasti s členi 3(1) PEU, s členi 26, od 56 do 58 in 101 PDEU ter s členom 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah), „zaradi nepravičnosti, nesorazmernosti, ogrozitve pogodbenega ravnotežja in s tem poseganje v pravila o učinkovitem trgu?