Združeni zadevi T-90/07 P in T-99/07 P

Kraljevina Belgija in Komisija Evropskih skupnosti

proti

Emmanuelu Genettu

„Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Pokojnine — Prenos nacionalnih pokojninskih pravic — Odločba o zavrnitvi umika zahteve za prenos in vložitve nove zahteve za prenos — Pristojnost Sodišča za uslužbence — Sprememba predmeta spora — Nedopustnost tožbe na prvi stopnji“

Sodba Sodišča prve stopnje (pritožbeni senat) z dne 18. decembra 2008 II ‐ 3863

Povzetek sodbe

Dejstvo, da pritožba ne vsebuje predlogov, naj se v celoti ali deloma ugodi predlogom, postavljenim na prvi stopnji, v smislu člena 139(1)(b) Poslovnika Sodišča prve stopnje, ne more upravičiti tega, da se navedena pritožba zavrže kot nedopustna, saj vsebuje predloge, s katerimi pritožnik v skladu s členom 139(1)(a) navedenega poslovnika zahteva razveljavitev odločbe Sodišča za uslužbence. Polni učinek take pritožbe je namreč v takih okoliščinah ohranjen, saj Sodišče prve stopnje, če ugodi predlogom za razveljavitev, ki jih postavijo pritožniki, ne konča spora, ampak stranke postavi v položaj, v kakršnem so bile pred sprejetjem izpodbijane sodbe. Sodišče, ki bo moralo dokončno odločati o sporu – ne glede na to, ali bo to Sodišče za uslužbence ali Sodišče prve stopnje na podlagi uporabe možnosti, ki je zadnjemu priznana s členom 13(1) Priloge I k Statutu Sodišča – bo moralo upoštevati predloge, ki jih je navedena stranka postavila na prvi stopnji, in jim v celoti ali deloma ugoditi oziroma jih zavrniti, ne da bi se pri morebitni zavrnitvi lahko sklicevalo na okoliščino, da stranka zadevnih predlogov ni ponovila v postopku pred tem sodiščem. (Glej točki 40 in 41.)

Na podlagi člena 11(2), drugi pododstavek, Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, v različici, kot je veljala pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 723/2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti, institucija, v kateri je uradnik zaposlen, določi število let pokojninske dobe, ki jih upošteva v svojem pokojninskem sistemu, na podlagi zneska pokojninskih pravic, ki jih je zadevni uradnik pridobil v nacionalnih pokojninskih sistemih, preden se je zaposlil v tej instituciji. Iz te določbe izhaja, da je edina obveznost institucije Skupnosti, da znesek pokojninskih pravic, ki ga izračunajo organizacije, ki upravljajo nacionalne pokojninske sisteme, v katerih je zainteresirani uradnik pridobil pravice, preden se je zaposlil v instituciji Skupnosti, pretvori v leta pokojninske dobe, ki jih bo upoštevala v svojem pokojninskem sistemu. Po drugi strani izračun zneska pokojninskih pravic, ki jih je mogoče prenesti, spada v izključno pristojnost organizacij, ki upravljajo nacionalne pokojninske sisteme, na katere se nanaša prenos. Države članice morajo izbrati in uresničiti konkretna sredstva za izvedbo možnosti, ki jo imajo uradniki Skupnosti, da v pokojninski sistem Skupnosti prenesejo pravice, ki so jih pridobili v nacionalnih pokojninskih sistemih. Odločitve, ki se nanašajo na izračun zneska pokojninskih pravic, ki jih je treba prenesti, in na spremembo teh pravic v leta pokojninske dobe, ki jih je treba upoštevati v pokojninskem sistemu Skupnosti, spadajo v različna pravna reda, zato je vsaka od njih podrejena sodnemu nadzoru, ki se uporablja v zadevnem pravnem redu. Le nacionalni organi in sodišča so pristojni za obravnavo zahtev ali sporov glede odločb o izračunu pravic, ki jih uradniki Skupnosti pridobijo v nacionalnih pokojninskih sistemih, zato morajo zainteresirani uradniki take zahteve ali spore predložiti tem organom in sodiščem v skladu s postopki, določenimi v veljavnem nacionalnem pravu. (Glej točki 56 in 57.)

Ker sodišče Skupnosti, ki mu je predložena tožba, ki jo je vložil uradnik, ne sme odločati ultra petita, razglasitev ničnosti ne sme prekoračiti tistega, kar zahteva tožeča stranka v tožbi, v kateri mora biti opredeljen predmet spora. (Glej točki 71 in 72.)

Zavrnitev organa, pristojnega za imenovanja, da bi ugodil predlogu funkcionarja, naj se mu na podlagi domnevne nezakonitosti uporabljene nacionalne zakonodaje omogoči od organizacije, ki upravlja z nacionalnim pokojninskim sistemom, zahtevati odpravo že sprejete odločbe o določitvi zneska pokojnine, ki jo je zainteresirana stranka pridobila v tem sistemu, preden se je zaposlila v instituciji Skupnosti, in sprejetje nove odločbe v zvezi s tem na podlagi nove nacionalne zakonodaje ni akt, ki bi imel zanjo negativne posledice, ker organ, pristojen za imenovanja, ni pristojen za sprejetje zahtevanih ukrepov. Taka zahteva namreč temelji na ugovoru, ki se nanaša na to, kako nacionalne organizacije, ki upravljajo nacionalne pokojninske sisteme, uporabljajo nacionalno pravo, kar na podlagi delitve pristojnosti, ki izhaja iz člena 11(2), drugi pododstavek, Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, v različici, kot je veljala pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 723/2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti, spada na področje uporabe nacionalnega pravnega reda ter je torej v izključni pristojnosti nacionalnih organov in sodišč, ta pa lahko, če je potrebno, potem ko jim je bila v obravnavo predložena taka zadeva, pri Sodišču vložijo predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES. (Glej točke 87 in od 92 do 96.)