SL Uradni list Evropske unije C 227/28

Tožba, vložena 8. junija 2012 – Fuhr proti Komisiji

(Zadeva T-248/12)

2012/C 227/49

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Carl Fuhr GmbH & Co. KG (Heiligenhaus, Nemčija) (zastopniki: C. Bahr, S. Dethof in A. Malec, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi ničnost Sklepa Evropske komisije C(2012) 2069 final z dne 28. marca 2012 v zadevi COMP/39452 – Mehanizmi za odpiranje oken in balkonskih vrat, v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

— podredno, ustrezno zniža znesek globe, naložene tožeči stranki z izpodbijanim sklepom;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja osem tožbenih razlogov.

Prvič, tožeča stranka izpodbija kršitev člena 101 PDEU z udeležbo tožeče stranke pri kompleksni in enotni kršitvi. Po mnenju tožeče stranke je tožena stranka s posplošeno obravnavo in presojo ravnanja vsakega udeleženega podjetja in z nedopustno enotno obravnavo vseh udeležencev kršila obveznost, da pravno presodi o posamični udeležbi zadevnih podjetij pri kršitvi. Po mnenju tožeče stranke ji je tožena stranka brez pravne podlage očitala ravnanja nekoga drugega in s tem kršila načelo zakonitosti iz člena 49(1) Listine EU o temeljnih pravicah.

Drugič, tožeča stranka izpodbija napačno ugotovitev, da je sodelovala pri kršitvi na ravni Evropskega gospodarskega prostora. Tožeča stranka navaja, da ni sodelovala pri nobenem od številnih sestankov in stikov zunaj Nemčije. Poleg tega navaja, da o taki kršitvi na ravni Evropskega gospodarskega prostora ni vedela nič in da glede na vse okoliščine ni bila dolžna prepoznati te kršitve.

Tretjič, tožeča stranka navaja, da je tožena stranka s posplošeno enotno obravnavo posamične udeležbe zadevnih podjetij kršila obveznost obrazložitve v skladu z drugim odstavkom člena 296 PDEU.

Četrtič, tožeča stranka navaja napačno določitev zneska globe z vključitvijo neupoštevnega prometa in s tem kršitev člena 23(3) Uredbe št. 2/2003 in smernic o načinu določanja glob iz leta 2006. Po mnenju tožeče stranke bi tožena stranka lahko upoštevala le promet, ki ga je tožeča stranka uresničila v Nemčiji, glede na to, da ni bila udeležena pri kršitvi na ravni Evropskega gospodarskega prostora. Poleg tega tožena stranka naj ne bi smela upoštevati neupoštevnega prometa, ki so ga uresničili grosisti s prodajo zadevnih proizvodov, kot predvideno, izključno zunaj Evropskega gospodarskega prostora.

Petič, tožeča stranka zatrjuje bistveno napačno presojo pri določitvi zneska globe, ki ji je bila naložena, in s tem kršitev člena 23(3) Uredbe št. 1/2003, kot tudi načela sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni v skladu s členom 49(3) Listine EU o temeljnih pravicah v povezavi s členom 48(1) te listine. Globa, naložena tožeči stranki, naj bi bila neprimerno visoka in nesorazmerna. Tožena stranka pri določitvi zneska globe zlasti naj ne bi preučila posamične udeležbe tožeče stranke glede trajanja, obsega in intenzivnosti, kot tudi ne upoštevala olajševalnih okoliščin v njeno korist.

Šestič, tožeča stranka navaja kršitev načela enakega obravnavanja, s tem da je bila premalo – arbitrarno in nerazumno – znižana globa, ki ji je bila naložena. Znižanje globe tožeči stranki, ki po njenem mnenju ni povezano z obsegom znižanja glob vsem drugim udeležencem, naj bi jo hudo zapostavilo in naj nikakor ne bi bilo objektivno upravičeno.

Sedmič, tožeča stranka navaja kršitev načela enakega obravnavanja pri določitvi osnovnega zneska globe. Meni, da je tožena stranka vsem podjetjem naložila enak delež osnovnega zneska globe, pri čemer ni upoštevala teže posamične udeležbe, in s tem hudo zapostavila tožečo stranko.

Osmič, tožeča stranka predolgo trajanje postopka in neupoštevanje tega dejstva pri določitvi zneska globe navaja kot kršitev člena 41 Listine EU o temeljnih pravicah.