ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs proti Philips Electronics UK Ltd

(Zadeva C-18/11) (1)

(Svoboda ustanavljanja - Davčna zakonodaja - Davek od dohodkov pravnih oseb - Davčna olajšava - Nacionalna zakonodaja, ki izključuje, da bi izgube, nastale na nacionalnem ozemlju, enota nerezidentka družbe, ustanovljene v drugi državi članici, prenesla na družbo iste skupine s sedežem na nacionalnem ozemlju)

(2012/C 331/06)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Tožena stranka: Philips Electronics UK Ltd

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) – Razlaga člena 49 PDEU – Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih oseb – Davčna olajšava – Nacionalna zakonodaja, ki izključuje, da bi izgube, nastale na nacionalnem ozemlju, enota nerezidentka družbe, ustanovljene v drugi državi članici, prenesla na družbo iste skupine s sedežem na nacionalnem ozemlju

Izrek

1. Člen 43 ES je treba razlagati tako, da to, da nacionalna ureditev države članice za možnost prenosa izgube – ki je nastala v stalni poslovni enoti družbe nerezidentke v tej državi članici – na družbo rezidentko prek olajšave za skupino določi pogoj, da te izgube ni mogoče upoštevati za potrebe tujega davka, medtem ko za prenos izgub družbe rezidentke v tej državi članici ni določen noben enakovreden pogoj, pomeni omejitev pravice družbe nerezidentke do ustanavljanja v drugi državi članici.

2. Omejitve pravice družbe nerezidentke do ustanavljanja v drugi državi članici, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ni mogoče upravičiti z nujnimi razlogi v splošnem interesu, ki temeljijo na namenu preprečevanja dvojnega upoštevanja izgub in namenu ohranitve uravnotežene razdelitve davčnih pristojnosti držav članic, ali s kombinacijo teh dveh razlogov.

3. V položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, nacionalno sodišče ne sme uporabiti določb nacionalnega prava, ki so v nasprotju s členom 43 ES.

(1) UL C 89, 19.3.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 295/15

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – Pie Optiek proti Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains

(Zadeva C-376/11) (1)

(Internet - Domena.eu najvišje ravni - Uredba (ES) št. 874/2004 - Domenska imena - Registracija po fazah - Člen 12(2) - Pojem „pridobitelji licenc prednostnih pravic“ - Oseba, ki ji je imetnik blagovne znamke dovolil, da v svojem imenu, toda na račun tega imetnika, registrira domensko ime, ki je enako ali podobno navedeni blagovni znamki - Nedovoljena drugačna uporaba znaka kot blagovne znamke)

2012/C 295/24

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour d'appel de Bruxelles

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Pie Optiek

Toženi stranki: Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Cour d'appel de Bruxelles – Razlaga členov 12(2) in 21(1)(a) Uredbe Komisije (ES) št. 874/2004 z dne 28. aprila 2004 o pravilih javnega reda v zvezi z izvajanjem in funkcijami domene.eu najvišje ravni ter načelih, ki urejajo registracijo (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 825) – Razlaga člena 4(2)(b) Uredbe (ES) št. 733/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. aprila 2002 o izvajanju domene.eu najvišje ravni (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 394) – Špekulativne in neprimerne registracije – Pojem „imetniki licenc prednostnih pravic“ – Oseba, ki ji je imetnik blagovne znamke dovolil, da v svojem imenu, toda na račun dajalca licence registrira domensko ime, ki je enako ali podobno blagovni znamki, ne da bi ji bilo dovoljeno drugače uporabljati znak kot blagovno znamko – Domensko ime, registrirano brez „pravice ali legitimnega interesa“

Izrek

Člen 12(2), tretji pododstavek, Uredbe Komisije (ES) št. 874/2004 z dne 28. aprila 2004 o pravilih javnega reda v zvezi z izvajanjem in funkcijami domene.eu najvišje ravni ter načelih, ki urejajo registracijo je treba razlagati tako, da se v položaju, v katerem je zadevna prednostna pravica pravica iz blagovne znamke, pojem „pridobitelji licenc prednostnih pravic“ ne nanaša na osebo, ki ji je imetnik zadevne blagovne znamke le dovolil, da v svojem imenu, toda na račun tega imetnika, registrira domensko ime, ki je enako ali podobno navedeni blagovni znamki, ne da bilo tej osebi dovoljeno, da to blagovno znamko v skladu z njenimi funkcijami uporablja v gospodarskem prometu.

(1) UL C 298, 8.10.2011.
1.

Člen 1, točka 1, Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) in člen 1(1) Direktive Komisije 2003/124/ES z dne 22. decembra 2003 o izvajanju Direktive 2003/6 v zvezi z opredelitvijo in razkritjem notranjih informacij javnosti ter opredelitvijo tržne manipulacije je treba razlagati tako, da lahko pri časovno razpetem dogajanju, pri katerem se uresniči neka okoliščina ali povzroči neki dogodek, pomenijo informacije, ki so natančne, v smislu teh določb ne samo ta okoliščina ali ta dogodek, temveč tudi vmesne faze tega dogajanja, ki so povezane z njuno uresničitvijo.
SL Uradni list Evropske unije C 133/9

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – Klub OOD proti Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izplnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

(Zadeva C-153/11) (1)

(DDV - Direktiva 2006/112/ES - Člen 168 - Pravica do odbitka - Nastanek pravice do odbitka - Pravica družbe do odbitka vstopnega DDV, plačanega pri nakupu investicijskega blaga, ki se v okviru poslovnih dejavnosti te družbe še ne uporablja)

2012/C 133/16

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Administrativen sad – Varna

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Klub OOD

Tožena stranka: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izplnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Administrativen sad – Varna – Razlaga člena 168(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1) – Odbitek DDV, ki ga je davčni zavezanec plačal za dobavljeno blago, kadar se to blago uporabi v okviru obdavčljivih transakcij tega davčnega zavezanca – Pravica družbe, katere glavna dejavnost je oddaja svoje nepremičnine, do odbitka vstopnega DDV pri nakupu druge nepremičnine, ki se pri poslovnih dejavnostih te družbe še ne uporablja

Izrek

Člen 168(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da ima davčni zavezanec, ki je kot tak pridobil investicijsko blago in ga vključil v poslovna sredstva podjetja, pravico do odbitka davka na dodano vrednost v zvezi pridobitvijo tega blaga v davčnem obdobju, v katerem je davek zapadel v plačilo, ne glede na to, da se to blago ne uporabi takoj za poslovne namene. Nacionalno sodišče mora presoditi, ali je davčni zavezanec investicijsko blago pridobil za potrebe svoje gospodarske dejavnosti in po potrebi presoditi o obstoju nezakonitih ravnanj.

(1) UL C 186, 25.6.2011.
—

mora predložitveno sodišče, preden ne uporabi upoštevnih določb zakona št. 549 z dne 28. decembra 1995 o ukrepih za racionalizacijo javnih financ, ob upoštevanju celotnega nacionalnega materialnega in procesnega prava najprej preveriti, ali nikakor ne more priti do razlage svojega nacionalnega prava, na podlagi katere bi bilo mogoče spor o glavni stvari rešiti skladno z besedilom in ciljem Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. septembra 2003, in Direktive 2000/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih,
—

da zakonodaji države članice, po kateri se nezakonito prebivanje kaznuje s kazenskimi sankcijami, nasprotuje v delu, v katerem ta zakonodaja omogoča zaporno kazen za državljana tretje države, ki sicer nezakonito prebiva na ozemlju navedene države članice in tega ozemlja ni pripravljen zapustiti prostovoljno, vendar zanj niso bili odrejeni prisilni ukrepi iz člena 8 te direktive ter se v primeru pridržanja zaradi priprave in izvedbe njegove odstranitve še ni izteklo najdaljše mogoče obdobje tega pridržanja; in
SL Uradni list Evropske unije C 114/6

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. februarja 2013 – Evropska komisija proti Republiki Avstriji

(Zadeva C-555/10) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Prevoz - Razvoj železnic Skupnosti - Direktiva 91/440/EGS - Člen 6(3) in Priloga II - Direktiva 2001/14/ES - Člena 4(2) in 14(2) - Upravljavec infrastrukture - Organizacijska neodvisnost in neodvisnost pri odločanju - Holdinška struktura - Nepopoln prenos)

2013/C 114/06

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: G. Braun, B. Simon, R. Vidal Puig in H. Støvlbæk, agenti)

Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnika: C. Pesendorfer in U. Zechner, agenta)

Intervenientka v podporo toženi stranki: Italijanska republika (zastopnika: G. Palmieri, agent in S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh predpisov, ki so potrebni za uskladitev s členom 6(3) in Prilogo II k Direktivi Sveta 91/440/EGS z dne 29. julija 1991 o razvoju železnic Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 341) ter s členoma 4(2) in 14(2) Direktive 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 5, str. 404), v razumnem roku.

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

3. Italijanska republika nosi svoje stroške.

(1) UL C 30, 29.1.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 399/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 23. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal da Relação de Guimarães – Portugalska) – Vítor Hugo Marques Almeida proti Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira, Fundo de Garantia Automóvel

(Zadeva C-300/10) (1)

(Zavarovanje avtomobilske odgovornosti - Direktiva 72/166/EGS - Člen 3(1) - Direktiva 84/5/EGS - Člen 2(1) - Direktiva 90/232/EGS - Člen 1 - Pravica do odškodnine iz obveznega zavarovanja avtomobilske odgovornosti - Civilna odgovornost zavarovanca - Prispevek oškodovanca k škodi - Omejitev pravice do odškodnine)

2012/C 399/02

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal da Relação de Guimarães

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Vítor Hugo Marques Almeida

Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira, Fundo de Garantia Automóvel

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal da Relação de Guimarães – Razlaga člena 3(1) Direktive Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 10), člena 2(1) Druge direktive Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 3) ter členov 1 in 1a Tretje direktive Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 249) – Trčenje dveh vozil, za katero ni odgovoren nobeden od voznikov – Sopotnik v enem od vozil, ki je prispeval k nastanku svoje škode – Odgovornost za škodo od nevarne stvari ali nevarne dejavnosti – Nacionalne določbe, ki predvidevajo možnost zavrnitve ali omejitve pravice do odškodnine za sopotnike oškodovance, ki so prispevali k nastanku škode

Izrek

V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, je treba člen 3(1) Direktive Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (72/166/EGS), člen 2(1) Druge direktive Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (84/5/EGS) in člen 1 Tretje direktive Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (90/232/EGS) razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalnim določbam, ki omogočajo, da se ob trčenju dveh vozil, v katerem je potnik v enem od teh vozil dobil telesne poškodbe in za katero ni kriv nobeden od voznikov navedenih vozil, civilna odgovornost zavarovancev omeji ali izključi.

(1) UL C 234, 28.8.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 26/3

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. novembra 2012 – Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji

(Zadeva C-600/10) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Prost pretok kapitala - Obdavčitev dividend in obresti, izplačanih pokojninskim skladom in pokojninskim blagajnam - Obravnavanje dividend in obresti, izplačanih ustanovam nerezidentkam - Odbitek obratovalnih stroškov, povezanih s prejetjem dohodka v obliki dividend in obresti - Dokazno breme)

2013/C 26/05

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in W. Mölls, agenta)

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze in J. Möller, agenta)

Intervenientke v podporo toženi stranki: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in N. Rouam, agenta), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. Wissels in C. Schillemans, agenta), Republika Finska (zastopnik: M. Pere, agent), Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in S. Johannesson, agenta), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: H. Walker, agent, skupaj z G. Facenno, barrister)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 63 PDEU in člena 40 Sporazuma o EGP – Nacionalna ureditev v zvezi z obdavčitvijo dividend in obresti, izplačanih pokojninskim skladom in pokojninskim blagajnam, na podlagi katere so samo dividendam in obrestim, izplačanim ustanovam rezidentkam, priznane nekatere davčne ugodnosti

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Zvezna republika Nemčija.

3. Francoska republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska, Kraljevina Švedska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 80, 12.3.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 287/5

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 5. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Chartres – Francija) – Michel Bourges-Maunoury, Marie-Louise Heintz, žena M. Bourges-Maunourya proti Direction des services fiscaux d'Eure et Loir

(Zadeva C-558/10) (1)

(Privilegiji in imunitete Evropskih skupnosti - Oprostitev nacionalnih davkov od dohodkov, ki jih izplačuje Unija - Upoštevanje dohodkov, ki jih izplačuje Unija, pri izračunu zgornjega praga obdavčitve z davkom na premoženje)

2012/C 287/07

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal de grande instance de Chartres

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Michel Bourges-Maunoury, Marie-Louise Heintz, žena M. Bourges-Maunourya

Tožena stranka: Direction des services fiscaux d'Eure et Loir

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de grande instance de Chartres – Razlaga člena 13, drugi odstavek, V. poglavje, Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti (UL 1967, 152, str. 13) – Dopustnost nacionalne zakonodaje, ki določa upoštevanje vseh dohodkov davčnega zavezanca, tudi dohodkov izvora iz Skupnosti, pri izračunu zgornjega praga obdavčitve z davkom na premoženje – Oprostitev plač, ki jih izplačujejo Skupnosti, od plačila nacionalnih davkov – Nekdanji uradniki Evropskih skupnosti

Izrek

Člen 13, drugi odstavek, Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti, ki je bil prvotno priložen k Pogodbi o ustanovitvi enotnega Sveta in enotne Komisije Evropskih skupnosti, nato pa na podlagi Amsterdamske pogodbe k Pogodbi ES, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki v okviru zgornjega praga davka, kot je davek na premoženje, upošteva dohodke, vključno s pokojnino in nadomestilom za dokončno prenehanje delovnega razmerja, ki jih Evropska unija izplačuje svojim uradnikom in uslužbencem ali svojim nekdanjim uradnikom in uslužbencem.

(1) UL C 46, 12.2.2011.
1.

Pojem načrtov in programov, „ki so zahtevani z zakonskimi in drugimi predpisi“ iz člena 2(a) Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, je treba razlagati tako, da se nanaša tudi na posebne načrte rabe zemljišč, kakršni so tisti, ki jih urejajo nacionalni predpisi v postopku v glavni stvari.
1.

Kraljevina Švedska s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi bi zagotovila, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členoma 6 in 8 Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (kodificirana verzija) ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati delujejo v skladu z zahtevami členov 3, 7, 9, 10 in 13, člena 14(a) in (b) ter člena 15(2), ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) te direktive.
1.

Predložitveno sodišče, ki odloča o opustitveni tožbi, ki jo je v javnem interesu v imenu potrošnikov vložil z nacionalno zakonodajo določen organ, je pristojno, da ob upoštevanju člena 3(1) in (3) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah presodi nedovoljenost pogoja iz splošnih pogojev potrošniških pogodb, s katerim ponudnik enostransko spremeni stroške, povezane s storitvijo, ki jo je treba zagotoviti, ne da bi jasno opisal metodo določitve navedenih stroškov ali navedel tehten razlog za to spremembo. Pri tej presoji mora navedeno sodišče preveriti predvsem, ali so ob upoštevanju vseh pogojev iz splošnih pogojev potrošniških pogodb, med katere spada sporni pogoj, in nacionalne zakonodaje, ki določa pravice in obveznosti, ki lahko obstajajo poleg določenih v zadevnih splošnih pogojih, razlogi oziroma metoda spreminjanja stroškov, povezanih s storitvijo, ki jo je treba zagotoviti, navedeni jasno in razumljivo, in če je to potrebno, ali imajo potrošniki pravico pogodbo odpovedati.
SL Uradni list Evropske unije C 174/11

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. maja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen – Švedska) – Migrationsverket proti Nurije Kastrati, Valdrini Kastrati, Valdrinu Kastratiju

(Zadeva C-620/10) (1)

(Dublinski sistem - Uredba (ES) št. 343/2003 - Postopek določitve države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil - Državljani tretje države, imetniki veljavnega vizuma, ki ga je izdala odgovorna država članica v smislu te uredbe - Prošnja za azil, vložena v državi članici, ki ni odgovorna država v smislu navedene uredbe - Prošnja za dovoljenje za prebivanje v državi članici, ki ni odgovorna država, ki ji sledi umik prošnje za azil - Umik, preden odgovorna država članica privoli v sprejem prosilca - Umik, s katerim se končajo postopki, uvedeni z Uredbo (ES) št. 343/2003)

2012/C 174/14

Jezik postopka: švedščina

Predložitveno sodišče

Kammarrätten i Stockholm - Migrationsöverdomstolen

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Migrationsverket

Tožena stranka: Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati, Valdrin Kastrati

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Kammarrätten i Stockholm - Migrationsöverdomstolen – Razlaga členov 4(5), drugi pododstavek, 5(2) in 16(3) in (4) Uredbe sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 109) – Pogoji za uporabo uredbe, če je bila prošnja za azil umaknjena – Umik prošenj za azil, ki so jih prosilci vložili v državi članici A, med postopkom določitve odgovorne države za obravnavanje prošnje na podlagi navedene uredbe in potem, ko se je država članica B strinjala o sprejemu prosilcev – Odločitev pristojnega organa v državi članici A o zavrnitvi prošenj za azil in uvedba postopka predaje prosilcev v državo članico B, ne glede na to, da so bile prošnje za azil, vložene v državi članici A, umaknjene.

Izrek

Uredbo Sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države, je treba razlagati tako, da umik prošnje za azil v smislu člena 2(c) te uredbe, preden država članica, ki je odgovorna za obravnavanje te prošnje, privoli v sprejem prosilca, učinkuje tako, da te uredbe ni več mogoče uporabiti. V takem primeru mora država članica, na ozemlju katere je bila prošnja vložena, sprejeti odločbe v zvezi s tem umikom, in zlasti končati obravnavanje prošnje tako, da v prosilčev spis vnese zaznamek glede s tem povezane informacije.

(1) UL C 72, 5.3.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 165/6

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. aprila 2012 – Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS proti Evropski komisiji

(Zadeva C-549/10 P) (1)

(Pritožba - Konkurenca - Prevladujoči položaj - Zloraba - Trg naprav za zbiranje uporabljene embalaže za pijače - Odločba o ugotovitvi kršitve člena 82 ES in člena 54 Sporazuma EGP - Izključni sporazumi, količinske zaveze in rabati za zvestobo)

2012/C 165/09

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnice: Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB, Tomra Butikksystemer AS (zastopniki: O. W. Brouwer, odvetnik, J. Midthjell, odvetnik, A.J. Ryan, solicitor)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: Gippini Fournier in N. Khan, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi Tomra Systems ASA in drugi proti Evropski komisiji (T-155/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 29. marca 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 82 Pogodbe ES in člena 54 Sporazuma EGP (zadeva COMP/E-1/38.113 – Prokent/Tomra) in tožečim strankam naložilo globo v višini 24 milijonov EUR, ker naj bi uporabile izključne sporazume, količinske zaveze in popuste za zvestobo, s čimer so zlorabile svoj prevladujoči položaj, da bi preprečile ali otežile vstop drugih proizvajalcev na avstrijski, nemški, nizozemski, norveški in švedski trg naprav za zbiranje uporabljenih embalaž za pijače, in podredno, odprava ali občutno znižanje globe.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbam Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB in Tomra Butikksystemer AS se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 63, 26.2.2011.