ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

ugotovi, da Zvezna republika Nemčija ni izpolnila obveznosti iz člena 6(1) Direktive 2007/23/ES (1), ker je v Prvi uredbi o izvajanju zakona o eksplozivih (Ersten Verordnung zum Sprengstoffgesetz, Prvi SprengV) določila strožje zahteve kot Direktiva, in sicer, da je treba za pirotehnična sredstva, preden so dana v promet, kljub predhodno opravljenemu postopku ugotavljanja skladnosti uporabiti člen 6(4) Prvega SprengV in da je Bundesanstalt für Materialforschung und – prüfung (Zvezni urad za raziskave in testiranje materialov) v skladu s členom 6(4), peti stavek, Prvega SprengV pooblaščen za preverjanje in, če je potrebno, spreminjanje navodil za vsa pirotehnična sredstva;
2.

Poleg tega naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo (drugi pritožbeni razlog), da je pojem pomoči v smislu člena 107 PDEU objektivni pojem, na katerega odobritev Komisije ne more vplivati. Na vrednost pomoči, dane v obliki garancij, naj odobritev sheme pomoči ne bi mogla vplivati. To naj bi še posebej veljalo za pomoči de minimis, saj te ne spadajo na področje uporabe člena 107 PDEU in ne morejo biti predmet odobritve Komisije.
SL Uradni list Evropske unije C 213/15

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 12. marca 2015 – Max-Heinz Feilen/Finanzamt Fulda

(Zadeva C-123/15)

(2015/C 213/23)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in vlagatelj revizije: Max-Heinz Feilen

Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Finanzamt Fulda

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali prosti pretok kapitala na podlagi člena 63(1) v povezavi s členom 65 Pogodbe o delovanju Evropske unije nasprotuje predpisu države članice, ki za osebe določenega davčnega razreda, ki pridobijo premoženje zaradi smrti, določa znižanje davka na dediščino, če zapuščina vsebuje premoženje, ki so ga osebe iz tega davčnega razreda že pridobile v desetih letih pred to pridobitvijo, in je ta država članica od tega predhodno pridobljenega premoženja že odmerila davek na dediščino, medtem ko je znižanje davka izključeno, če je bil davek na dediščino od predhodno pridobljenega premoženja pobran v drugi državi članici?
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: 2.1. Ali se za državo, v kateri škoda nastane, (člen 4(1) Uredbe Rim II) šteje vsaka država, v katero toženo podjetje usmerja svojo poslovno dejavnost, zaradi česar se morajo izpodbijani pogodbeni pogoji presojati na podlagi prava države sodišča, kadar subjekt, ki je upravičen do vložitve tožbe, izpodbija uporabo teh pogojev v poslovanju s potrošniki, ki imajo prebivališče v tej državi? 2.2. Ali je podana očitno tesnejša zveza (člen 4(3) Uredbe Rim II) s pravom države, v kateri ima toženo podjetje svoj sedež, če pogoji poslovanja tega podjetja določajo, da se za pogodbe, ki jih sklene to podjetje, uporablja pravo te države? 2.3. Ali takšna klavzula o izbiri prava zaradi drugih razlogov vodi do tega, da je treba izpodbijane pogodbene pogoje presojati na podlagi prava države, v kateri ima toženo podjetje svoj sedež?
—

V skladu s členom 258 Pogodbe o delovanju Evropske unije naj se ugotovi, da je Kraljevina Španija s tem, da ni potrdila vseh ocen in načrtov varnosti pristanišč za vsa španska pristanišča, ki spadajo na področje uporabe Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/65/ES (1) z dne 26. oktobra 2005 o krepitvi varnosti v pristaniščih, ni izpolnila obveznosti iz člena 2(3) ter členov 6 in 7 navedene direktive, ki določajo, da države članice za vsako pristanišče opredelijo meje pristanišča, in potrdijo ocene in načrte varnosti zadevnih pristanišč;
—

razveljavi sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 5. februarja 2015 v zadevi T-500/12, Ryanair/Komisija v delu v katerem je z njo odločeno, da se Sklep Komisije z dne 25. julija 2012 o državni pomoči SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Različne stopnje takse, ki se na Irskem uporabljajo za letalska potovanja (2013/199/EU) (1) razglasi za ničnega v delu v katerem se z njim nalaga izterjava pomoči od prejemnikov, in sicer v znesku osem EUR na potnika, ki je določen v točki 70 obrazložitve tega sklepa; in
SL Uradni list Evropske unije C 198/22

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 26. marca 2015 – J. H. Dees-Erf proti Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

(Zadeva C-146/15)

(2015/C 198/30)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: J. H. Dees-Erf

Tožena stranka: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali morajo nacionalni organi v skladu s členom 16 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10) glede na to, da je v skladu z nizozemskim pravom na voljo postopek pred civilnimi sodišči za varstvo pravic, ki jih imajo potniki v skladu z določbama prava Unije, členoma 5(1)(c) in 7 Uredbe, sprejeti izvedbene ukrepe, ki pomenijo podlago za upravnopravno izvajanje s strani organa, določenega v členu 16, v vsakem posameznem primeru, v katerem se kršita člena 5(1)(c) in 7 Uredbe, zato da se lahko v vsakem posameznem primeru zagotovi pravica potnika do odškodnine?
SL Uradni list Evropske unije C 171/13

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemčija) 10. februarja 2015 – Firma Theodor Pfister/Landkreis Main-Spessart

(Zadeva C-58/15)

(2015/C 171/14)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Firma Theodor Pfister

Tožena stranka: Landkreis Main-Spessart

Vprašanje za predhodno odločanje

— Ali člen 27(3), drugi stavek, Uredbe (ES) št. 882/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 v prehodnem obdobju leta 2007 za namene pokritja stroškov dovoljuje pobiranje pristojbin za kontrole mesa na podlagi prejšnjega prava (Direktiva 85/73 EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 96/43/ES)?

(1) Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 200).
2.

Ali je treba člen 1(1) Direktive 93/13/EGS razlagati tako, da na področje uporabe navedene direktive spadajo samo pogodbe, ki so jih sklenili trgovci in potrošniki ter katerih predmet je prodaja blaga ali storitev, ali spadajo na področje uporabe navedene direktive tudi dodatne pogodbe (pogodba o jamstvu, poroštvena pogodba) h kreditni pogodbi, pri čemer je prejemnik kredita gospodarska družba, navedene dodatne pogodbe pa so sklenile fizične osebe, ki nimajo nobene povezave z dejavnostjo te gospodarske družbe in so delovale za namene, ki so zunaj njihove poslovne ali poklicne dejavnosti?
a)

so podjetja s sedežem v drugi državi članici z belgijsko podružnico zavezana k plačilu davka, če se odločijo za delitev dobička, ki ni vključen v končni obdavčljivi dobiček družbe, ne glede na to, ali je bil dobiček iz belgijske podružnice izplačan matični družbi, medtem ko podjetja s sedežem v drugi državi članici z belgijsko odvisno družbo niso predmet tega davka, če se odločijo za razdelitev dobička, ki ni vključen v končni obdavčjivi dobiček družbe, ne glede na to, ali je odvisna družba izplačala dividendo ali ne;
1.

Ali sporazum med regionalnima ali lokalnima organoma, na podlagi katerega regionalna ali lokalna organa s statutom ustanovita skupno interesno skupnost z lastno pravno osebnostjo, ki odslej v svoji pristojnosti opravlja določene naloge, ki so bile pred tem naloga udeleženih regionalnih ali lokalnih organov, pomeni „javno naročilo“ v smislu člena 1(2)(a) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (1), če prenos teh nalog zadeva storitve v smislu te direktive in je plačljiv, če interesna skupnost razvija dejavnosti, ki presegajo uresničevanje nalog, ki sta jih pred tem opravljala regionalna ali lokalna organa, in če prenos teh nalog ne spada „med dve vrsti naročil“, ki v skladu s sodno prakso Sodišča (nazadnje: sodba v zadevi Piepenbrock, C-386/11 (2), ECLI:EU:C:2013:385, točka 33 in naslednje) ne spadata na področje uporabe prava Unije o javnem naročanju, čeprav jih sklenejo javni organi?
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: v kolikšni meri lahko potem nacionalna sodišča pri presoji stroškovno naravnanega cenovnega ukrepa (a) glede na člen 8(3) Okvirne direktive argument nacionalnega regulativnega organa, da se spodbuja razvoj notranjega trga, ocenjujejo na podlagi obsega dejanskega vpliva na delovanje notranjega trga? (b) glede na politične cilje in regulativna načela iz člena 8 Okvirne direktive in člena 13 Direktive o dostopu preučijo, ali je cenovni ukrep (i) sorazmeren, (ii) ustrezen, (iii) primeren in upravičen? (c) od nacionalnega regulativnega organa zahtevajo, da dovolj prepričljivo dokaže, da se (i) politični cilj, naveden v členu 8(2) Okvirne direktive, da nacionalni regulativni organi podpirajo konkurenco pri zagotavljanju elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev, dejansko uresničuje in da so uporabniki dejansko deležni kar največje ugodnosti v smislu izbire, cene in kakovosti, (ii) dejansko uresničuje politični cilj, naveden v členu 8(3) Okvirne direktive, glede prispevanja k razvoju notranjega trga, in (iii) dejansko uresničuje politični cilj, naveden v členu 8(4) Okvirne direktive, glede podpiranja interesov državljanov? (d) glede na člen 16(3) Okvirne direktive in člen 8(2) in (4) Direktive o dostopu pri odgovoru na vprašanje, ali gre za ustrezni cenovni ukrep, upoštevajo okoliščino, da je bil ukrep naložen na trgu, na katerem imajo regulirana podjetja znatno tržno moč, da pa je v izbrani obliki (Pure-BULRIC) namenjen spodbujanju enega od ciljev Okvirne direktive – namreč interesov končnih uporabnikov – na drugem trgu, na katerem regulacija ne pride v poštev?
—

je Splošno sodišče napačno uporabilo člen 65 ESPJ in, v obravnavanem primeru, pojma sporazum in usklajeno ravnanje v smislu zgoraj navedene določbe ter upoštevna načela na področju dokaznega bremena, ker je za ugotovljena štelo enotni in trajajoči kartel na italijanskem trgu jekla za armiranje betona v obdobju od leta 1989 do leta 1992 in od leta 1993 do leta 1995 in sodelovanje družbe Feralpi v tem kartelu. V zvezi s tem Splošno sodišče ni upoštevalo posebnosti iz pravnega okvira ESPJ, ki se uporablja za sektor jekla za armiranje betona. Splošno sodišče je poleg tega očitno izkrivilo bistvo in obseg glavnih predloženih dokazov. S tega vidika je obrazložitev pomanjkljiva in nelogična;
SL Uradni list Evropske unije C 127/10

Tožba, vložena 2. februarja 2015 – Evropska komisija/Kraljevina Španija

(Zadeva C-38/15)

(2015/C 127/16)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Manhaeve in D. Loma-Osorio Lerena, agenta)

Tožena stranka: Kraljevina Španija

Predloga tožeče stranke

— Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu — s členom 4 Direktive Sveta 91/271/EGS (1) z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode v zvezi z aglomeracijo Pontevedra-Marín-Poio-Bueu (Galicija) in — s členom 5(2) in (3) Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode v zvezi z aglomeracijami Bollulos Par del Condado; Abrera; Berga; Capellades; Figueres; El Terri (Banyoles) in Pontevedra-Marín-Poio-Bueu;

— Kraljevini Španiji naj se naložijo stroški.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Evropska komisija je po preiskavi, opravljeni v postopku kršitve št. 2002/2123, Kraljevino Španijo z uradnim opominom z dne 19. decembra 2003 opozorila na spoštovanje obveznosti iz členov 3, 4, 5, 6 in 14 Direktive 91/271, predvsem na čiščenje komunalne odpadne vode v „občutljivih območjih“.

Predmet postopka je bil zožen sorazmerno s tem, da je Španija prilagodila kanalizacijske sisteme, čiščenje in odvajanje z nekaterih aglomeracij. Vendar se kršitev členov 4 in 5 direktive, kar zadeva aglomeracije Bollulos Par del Condado (v avtonomni skupnosti Andaluziji); Abrera, Berga, Capellades, Figueres in El Terri-Banyoles (v avtonomni skupnosti Kataloniji) in Pontevedra-Marín-Poio-Bueu (v avtonomni skupnosti Galiciji), nanaša na trenutek vložitve tožbe.

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 26.
2.

Ali je treba člene od 49 do 55 in od 56 do 66 Pogodbe ES, po potrebi v povezavi s členoma 10 in 293, druga alinea, Pogodbe ES, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da država članica enostransko spremeni navezno okoliščino v zvezi z davkom, kakor je predviden s členom 161 in naslednjimi belgijskega zakonika o davku na dediščino, zato da nadomesti osebno navezno okoliščino, ki temelji na stalnem prebivališču davčnega zavezanca in je določena v mednarodnem davčnem pravu, z domnevno dejansko navezno okoliščino, ki ni določena v mednarodnem davčnem pravu, ob upoštevanju dejstva, da država članica zaradi uveljavljanja svoje davčne suverenosti sprejme posebno sankcijo, kakor je ta, predvidena v členu 162, tretji odstavek, belgijskega zakonika o davku na dediščino, samo nasproti tujim gospodarskim subjektom?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija) 16. januarja 2015 – Cdiscount SA/Ministère public

(Zadeva C-13/15)

(2015/C 107/28)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Cdiscount SA

Druga stranka v postopku: Ministère public

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali določbe členov od 5 do 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu (1) nasprotujejo temu, da so v vseh okoliščinah in ne glede na njihov morebiten vpliv na odločitev povprečnega potrošnika prepovedana znižanja cen, ki niso izračunana glede na referenčne cene, določene s predpisi?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22).
SL Uradni list Evropske unije C 118/21

Pritožba, ki jo je Global Steel Wire, S.A. vložila 6. februarja 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 25. novembra 2014 v združenih zadevah T-429/10 ter T-578/10 in zadevi T-438/12, Global Steel Wire/Komisija

(Zadeva C-56/15 P)

(2015/C 118/28)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Pritožnica: Global Steel Wire, S.A. (zastopnika: F. González Díaz in A. Tresandi Blanco, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlog

— Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 v združenih zadevah T-429/10 ter T-578/10 in zadevi T-438/12, Global Steel Wire proti Komisiji, naj se na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije razveljavi.

— Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v podporo pritožbi navaja en sam razlog.

Pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri oceni interesa družbe Global Steel Wire za vložitev tožbe tako v okviru ničnostne tožbe v zadevi T-578/10 zoper Sklep Komisije z dne 30. septembra 2010 o spremembi Sklepa C(2010) 4387 (final) v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53(1) Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje), kot tudi v okviru prilagoditve tožbenih razlogov in zahtevkov, navedenih v zadevi T-429/10 v zvezi s Sklepom Komisije z dne 30. septembra 2010 o spremembi Sklepa C(2010) 4387 (final) v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53(1) Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje).
—

se ugotovi, da Republika Avstrija ni izpolnila obveznosti iz člena 41(1) Dodatnega protokola (1) in člena 13 Sklepa št. 1/80 s tem, da je sprejela in ohranila člen 1(2), točka 1, člen 2(1), točka 9, člen 10(3), točka 4, člen 14 v povezavi s členom 14a in 14b ter členom 21(1) in členom 21a zveznega zakona o nastanitvi in prebivanju v Avstriji;
3.

Če je začasni delavec upravičen do enake odpravnine, ki ustreza odpravnini delavca, ki ima pogodbo za nedoločen čas, ob prenehanju pogodbe iz objektivnih razlogov, ali je treba šteti, da je bila Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP pravilno prenesena s členom 49(1)(c) zakona o delovnih razmerjih (Estatuto de los Trabajadores), ali pa je navedeni člen diskriminatoren in v nasprotju s to direktivo ter ogroža njen cilj in polni učinek?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Sibiu (Romunija) 23. decembra 2014 – Nicolae Ilie Nicula/Administraţia Județeană a Finanţelor Publice Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

(Zadeva C-609/14)

(2015/C 107/25)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Tribunalul Sibiu

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Nicolae Ilie Nicula

Toženi stranki: Administraţia Județeană a Finanţelor Publice Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

Intervenientka: Cristina Lenuța Stoica

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je mogoče člen 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 6 Pogodbe o Evropski uniji, člene 17, 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter načeli pravne varnosti in prepovedi reformatio in peius, ki sta določeni v pravu Evropske unije in v sodni praksi Sodišča, razlagati tako, da nasprotujejo predpisu, kot je izredna uredba vlade št. 9/2013?
SL Uradni list Evropske unije C 81/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 29. decembra 2014 vložilo First-tier Tribunal (Tax Chamber) (United Kingdom) – Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Zadeva C-607/14)

(2015/C 081/12)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Bookit, Ltd

Nasprotna stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Katera načela je treba uporabiti v zvezi z oprostitvijo DDV iz člena 135(1)(d) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kot jo je Sodišče razlagalo v zadevi C-2/95, Sparekassernes Datacenter (SDC) (ECLI:EU:C:1997:278); [1997], Recueil, str. I-3017, pri ugotavljanju, ali ima „storitev obdelave plačil z debetno ali kreditno kartico“ (kot je storitev, izvedena v tej zadevi) „učinek prenosa sredstev in povzroči spremembo v pravnem in finančnem položaju“ v smislu točke 66 navedene sodbe?

2. Kateri so načeloma tisti dejavniki, zaradi katerih se (a) storitev, ki jo sestavlja zagotavljanje finančnih podatkov, brez katerih se plačilo ne bi izvršilo, vendar ne spada med oprostitve (kot v zadevi C-350/10, Nordea Pankki Suomi (ECLI:EU:C:2011:532); [2011] Recueil, str. I-7359), razlikuje od (b) storitve obdelave podatkov, ki ima funkcionalen učinek prenosa sredstev in za katero je Sodišče ugotovilo, da bi zato lahko spadala med oprostitve (kot v sodbi SDC, točka 66).

3. Zlasti v okviru storitve obdelave plačil z debetno in kreditno kartico: a. Ali se oprostitev uporablja za take storitve, ki privedejo do prenosa sredstev, vendar pa ne vključujejo naloge obremenitve enega računa in ustrezno kreditiranje drugega računa? b. Ali je upravičenost do oprostitve odvisna od tega, ali izvajalec storitve sam pridobi avtorizacijsko kodo neposredno od banke imetnika kartice ali pa te kode pridobi prek banke trgovca za poslovanje s karticami?

(1) UL L 347, str. 1.
2.

Kršitev člena 107(1) PDEU, nezdružljivost s sodbama v zadevah T-332/06 in C-149/09 P, in resno izkrivljanje točke b) prvega tožbenega razloga v zvezi z ugotovitvijo Komisije, da ni potrebna izvedba ekonomske analize kot dokaz, da je ukrep tožeči stranki omogočil gospodarsko prednost. Sodba Splošnega sodišča naj bi bila napačna, (i) v delu, v katerem nasprotuje prejšnjima odločbama (T-332/06 in C-194/09 P), izdanima v zvezi z istimi vprašanji; (ii) ker sta bili pri uporabi člena 107(1) PDEU pomešani dveh merili, potrebni za obstoj pomoči, pri čemer se je zgolj na podlagi ugotovitve, da gre pri uporabljenih sredstvih za državna sredstva, sklepalo na to, da je bila družba Alcoa deležna ugodnosti; (iii) ker ni primerno utemeljena, saj v njej ni bilo opozorjeno na to, da je Komisija napačno izhajala iz tega, da je bila družba Alcoa zaradi ukrepa deležna prednosti, posledično pa ni bila izvedena nobena ekonomska analiza, ki bi se dokazalo vrednost – če je treba – prednosti.
1.

Napačna uporaba prava pri razlagi člena 108(3) PDEU in člena 1(b) in (c) Uredbe št. 659/99, ker je bilo ugotovljeno, da podaljšanje pomoči ne pomeni nove pomoči ipso facto, temveč da se za tako opredelitev zahteva bistvena sprememba pomoči.
2.

Če se te ali druge določbe Okvirnega sklepa uporabijo za zadevno skrajšanje kazni, ali je državo izdajateljico o tem treba obvestiti, kadar je za to izrecno zaprosila, in ali je treba postopek premestitve prekiniti, če se ta država s skrajšanjem ne strinja? Če obveznost obvestitve obstaja, kako jo je treba opraviti, splošno in abstraktno v zvezi s pravom, ki se uporabi, ali v zvezi s konkretnim zmanjšanjem, ki ga bo sodišče uporabilo za konkretnega obsojenca?
2.

Tudi če plemenite kovine ožigosa oddelek nizozemskega urada za žigosanje v tretji državi, bi morali biti ti proizvodi obravnavani enako kot blago s poreklom v Evropski uniji, ker so plemenite kovine ožigosane v skladu z nizozemskimi pravili in so dokončno sproščene v prosti promet.
SL Uradni list Evropske unije C 65/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Münster (Nemčija) 12. novembra 2014 – Klausner Holz Niedersachsen GmbH/Land Nordrhein-Westfalen

(Zadeva C-505/14)

(2015/C 065/26)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Münster

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Klausner Holz Niedersachsen GmbH

Tožena stranka: Land Nordrhein-Westfalen

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali evropsko pravo, zlasti člena 107 PDEU in 108 PDEU (oziroma člena 87 PES in 88 PES) in načelo učinkovitosti zahtevata, da se v civilnopravnem sporu o izvršbi civilnopravne pogodbe, ki dodeljuje pomoč, ne upošteva pravnomočne civilnopravne ugotovitvene sodbe, ki je bila izdana v isti zadevi in s katero se je potrdila veljavnost civilnopravne pogodbe, ne da bi upoštevala zakonodajo o državni pomoči, če v skladu z nacionalnim pravom ni mogoče drugače preprečiti izvršbe pogodbe?