ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 22. novembra 2011 – Köppl proti Freistaat Bayern

(Zadeva C-590/10)

„Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika – Direktiva 91/439/EGS – Člena 1(2) ter 8(2) in (4) – Člen 7(1) – Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj – Odvzem nacionalnega dovoljenja za vožnjo – Izdaja vozniškega dovoljenja za vožnjo motornih vozil kategorije B s strani druge države članice – Kršitev zahteve glede prebivališča – Poznejša izdaja vozniškega dovoljenja za vožnjo motornih vozil kategorije C s strani iste države članice – Spoštovanje zahteve glede prebivališča – Obveznost biti imetnik vozniškega dovoljenja za vožnjo motornih vozil kategorije B v času izdaje vozniškega dovoljenja za vožnjo motornih vozil kategorije C“

Promet – Cestni promet – Vozniško dovoljenje – Direktiva 91/439 – Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj – Odvzem vozniškega dovoljenja kategorije B v prvi državi članici – Poznejša izdaja vozniškega dovoljenja kategorije B v drugi državi članici, ki krši pogoj prebivališča, in potem dovoljenja kategorije C – Dovoljenje kategorije C, v zvezi s katerim ni nobene kršitve pogoja prebivališča – Zavrnitev priznanja veljavnosti teh dovoljenj s strani prve države članice – Dopustnost (Direktiva Sveta 91/439, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2000/56, člena 1(2) ter 8(2) in (4)) (Glej točke 32, 33, od 47 do 51 in 54 ter izrek.)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Razlaga členov 1(2) ter 8(2) in (4) Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (UL L 237, str. 1) ob upoštevanju členov 2(1) in 3(1) Listine Evropske unije o temeljenjih pravicah – Vozniško dovoljenje za vožnjo motornih vozil kategorije B, izdano s strani države članice ob kršitvi zahteve glede prebivališča državljanu druge države članice po odvzemu nacionalnega vozniškega dovoljenja in po izteku obdobja prepovedi predlagati izdajo novega dovoljenja – Poznejša izdaja vozniškega dovoljenja za vožnjo motornih vozil kategorije C s strani iste države članice ob spoštovanju zahteve glede prebivališča – Možnost države članice prebivališča, da zavrne priznanje veljavnosti teh dovoljenj.

Izrek

Člena 1(2) ter 8(2) in (4) Direktive Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih, kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2000/56/ES z dne 14. septembra 2000, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica ne prizna dovoljenj za vožnjo motornih vozil kategorije B in C, ki jih je druga država članici izdala osebi, glede katere je prva država članica predhodno sprejela ukrepe v smislu člena 8(2) te direktive, če je bilo dovoljenje za vožnjo motornih vozil kategorije B v drugi državi članici izdano ob kršitvi zahteve glede prebivališča iz člena 7(1)(b) navedene direktive, ki je razvidna že iz samega vozniškega dovoljenja, izdanega tej osebi, in če je bilo dovoljenje za vožnjo motornih vozil kategorije C izdano na podlagi prvega dovoljenja, ne da bi bila kršitev navedene zahteve glede prebivališča razvidna iz novega vozniškega dovoljenja, izdanega na podlagi tega dovoljenja za vožnjo motornih vozil kategorije C.
Sklep Sodišča (peti senat) z dne 16. maja 2011 – Torresan proti UUNT

(Zadeva C‑5/10 P)

„Pritožba – Znamka Skupnosti – Besedna znamka CANNABIS – Postopek za ugotovitev ničnosti – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Uredba (ES) št. 40/94 – Člen 7(1)(c)“

1. Znamka Skupnosti – Odpoved, razveljavitev ali ničnost – Absolutni razlogi za ničnost – Registracija v nasprotju s členom 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 (Uredba Sveta št. 40/94, člena 7(1)( c) in 51(1)( a) (Glej točke od 45 do 50.)

2. Pritožba – Razlogi – Nadzor Sodišča nad presojo dokazov – Izključitev, razen ob izkrivljanju (Glej točke od 85 do 86.)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (drugi senat) z dne 19. novembra 2009 v zadevi Torresan proti UUNT (T-234/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, vloženo zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 29. junija 2006 (zadeva R 517/2005-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbo Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG in Giampietrom Torresanom.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.
Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 22. junija 2011 – Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT

(Zadeva C‑56/10 P)

„Pritožba – Znamka Skupnosti – Figurativni znamki 100 in 300 – Zavrnitev registracije – Uredba (ES) št. 40/94 – Člen 7(1)(b) in (c) – Razlikovalni učinek – Opisnost – Člen 38(2) – Izjava, da se za element prijavljene znamke, ki nima razlikovalnega učinka, ne bo uveljavljala izključna pravica (‚disclaimer‘)“

1. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Prekrivanje področij uporabe razlogov iz točk (b) in (c) člena 7(1) Uredbe št. 40/94 (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točko 29.)

2. Znamka Skupnosti – Učinki znamke Skupnosti – Meje – Člen 12(b) Uredbe št. 40/94 – Predmet – Neobstoj odločilnega vpliva na razlago člena 7(1)(c) te uredbe (Uredba Sveta št. 40/94, člena 7(1)(c) in 12(b)) (Glej točko 58.)

3. Znamka Skupnosti – Odločba Urada – Načelo enakega obravnavanja – Načelo dobrega upravljanja – Prejšnja praksa Urada pri odločanju (Glej točko 65.)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (drugi senat) z dne 19. novembra 2009 v združenih zadevah Agencja Wydawnicza Technopol proti UUNT (T-425/07 in T-426/07), s katero je to sodišče zavrnilo dve tožbi zoper odločbi četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 21. decembra 2006 (zadevi R 1274/2006-4 in R 1275/2006-4), ki se nanašata na zahtevi za registracijo besednih znamk 100 in 300 kot znamk Skupnosti – Kršitev člena 7(1)(b) in (c) ter člena 38(2) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 146), kot je bila nadomeščena z Uredbo Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1) – Opisnost znamk, ki jih sestavljajo izključno številke.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.
Sklep Sodišča (peti senat) z dne 22. novembra 2010 – Selipar – Sociedade Unipessoal proti Fazenda Pública

(Zadeva C‑199/10)

„Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika – Člena 56 ES in 58 ES – Obdavčenje dividend – Pri viru odtegnjeni davek – Nacionalna davčna zakonodaja, ki določa oprostitev za dividende, razdeljene družbam rezidentkam“

1. Pravo Skupnosti – Načela – Enako obravnavanje – Diskriminacija na podlagi državljanstva – Razmerje med členom 12 ES ter členoma 43 ES in 56 ES (členi 12 ES, 43 ES in 56 ES) (Glej točki 23 in 24.)

2. Prosti pretok kapitala – Omejitve – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih oseb – Obdavčenje dividend (člena 56 ES in 58 ES) (Glej točke od 36 do 38, 40, 41 in 43 ter izrek.)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Supremo Tribunal Administrativo – Združljivost nacionalne davčne zakonodaje glede obdavčenja dividend, ki jih razdeli družba rezidentka družbi nerezidentki, katere delež v kapitalu družbe, ki razdeli dividende, je manjši od 25 %, s členi 12 ES, 43 ES, 56 ES, 58(3) (postali členi 18 PDEU, 49 PDEU, 63 PDEU in 65(3) PDEU) ter členom 5(1) Direktive Sveta z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (90/435/EGS) (UL L 225, str. 6) – Obdavčenje z davčnim odtegljajem s 15-odstotno stopnjo, določeno s konvencijo o izogibanju dvojnega obdavčevanja, sklenjeno med zadevnima državama – Oprostitev dividend, razdeljenih družbam rezidentkam.

Izrek

Člena 56 ES in 58 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta davčni ureditvi, ki izhaja iz konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja, sklenjene med državama članicama, ki določa davčni odtegljaj s 15-odstotno stopnjo v zvezi z dividendami, ki jih razdeli družba s sedežem v državi članici družbi s sedežem v drugi državi članici, nacionalna zakonodaja prve države članice pa glede tega odtegljaja določa oprostitev za dividende, razdeljene družbi rezidentki. Drugače bi veljalo le, če bi bilo mogoče pri viru odtegnjeni davek odbiti od davka, dolgovanega v drugi državi članici, v višini, ki izhaja iz neenakega obravnavanja. Predložitveno sodišče je pristojno, da preveri, ali z uporabo vseh določb konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja in preprečevanju izogibanja plačila davkov na področju davkov od dohodkov, sklenjene 26. oktobra 1993 med Portugalsko republiko in Kraljevino Španijo, pride do take nevtralizacije neenakega obravnavanja.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Znamka Skupnosti – Postopek sodnega varstva – Tožba pred sodišči Unije – Pristojnost Splošnega sodišča – Nadzor nad zakonitostjo odločb odbora za pritožbe – Upoštevanje dokazov v zvezi z dejstvi, ki prej niso bila predstavljena pred organi Urada, s strani Splošnega sodišča – Izključitev (Uredba Sveta št. 40/94, člena 63 in 74(1)) (Glej točko 41.)

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Figurativna znamka v obliki dvodimenzionalne upodobitve proizvoda – Razlikovalni učinek – Merila za presojo (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(b)) (Glej točki 58 in 59.)

3. Pritožba – Razlogi – Napačna presoja dejstev in dokazov – Nedopustnost – Nadzor Sodišča nad presojo dejstev in dokazov – Izključitev, razen ob izkrivljanju (člen 256(1) PDEU; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek) (Glej točki 62 in 64.)

Subject of the case

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. septembra 2010 v zadevi Wilfer proti UUNT (T‑458/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. julija 2008, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo preizkuševalca o delni zavrnitvi registracije figurativne znamke, ki upodablja glavo kitare v srebrni, sivi in rjavi barvi, kot znamke Skupnosti za nekatere proizvode iz razredov 9 in 15 – Razlikovalni učinek figurativnega znaka v obliki dvodimenzionalne upodobitve dela proizvoda

Izrek

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Hansu‑Petru Wilferju se naloži plačilo stroškov.
Keywords



Keywords

Začasna odredba – Odlog izvršitve – Odlog izvršitve odločbe, s katero se zahteva vračilo državne pomoči – Pogoji za izdajo – Resna in nepopravljiva škoda – Materialni položaj tožeče stranke – Presoja glede na položaj skupine, h kateri podjetje spada (člen 278 PDEU; Poslovnik Sodišča, člen 83(2); Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke 17, 18 in od 20 do 22.)

2. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Odlog izvršitve odločbe, s katero se zahteva vračilo državne pomoči – Pogoji za izdajo – Resna in nepopravljiva škoda – Upoštevanje objektivnih interesov zadevnega podjetja za to, da preživi neodvisno od članov skupine, h kateri spada – Izključitev – Interesi skupine, ki niso samostojni v razmerju do interesov njenih članov (člen 278 PDEU; Poslovnik Sodišča, člen 83(2); Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točki 18 in 20.)

3. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Odlog izvršitve odločbe, s katero se zahteva vračilo državne pomoči – Pogoji za izdajo – Resna in nepopravljiva škoda – Insolventnost zadevnega podjetja – Neobstoj nujne povezave s pogojem nujnosti (člen 278 PDEU; Poslovnik Sodišča, člen 83(2); Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točko 22.)

4. Začasna odredba – Pogoji dopustnosti – Odlog izvršitve odločbe, s katero se zahteva vračilo državne pomoči – Obstoj pravnih sredstev zoper nacionalne izvedbene ukrepe pred nacionalnim sodiščem – Nepomembnost dopustnosti predloga za izdajo začasne odredbe – Pravica sodišča Unije, da taka pravna sredstva upošteva pri vsebinski presoji predloga za izdajo začasne odredbe (člen 278 PDEU; Poslovnik Sodišča, člen 83(2); Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke od 46 do 48.)

5. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za izdajo – Resna in nepopravljiva škoda – Nepopravljivost škode – Presoja le na podlagi negotovosti, povezane z vračilom finančne škode v okviru morebitne odškodninske tožbe – Nedopustnost (člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Sodišča, člen 83(2); Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke od 54 do 57.)

6. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za izdajo – Fumus boni juris – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Kumulativnost – Tehtanje vseh zadevnih interesov – Vrstni red preizkusa in način preverjanja – Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Sodišča, člen 83(2); Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke od 63 do 66.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Pomoči, ki jih dodelijo države – Načrtovanje pomoči – Pregled, ki ga opravi Komisija – Predhodna faza in kontradiktorna faza – Združljivost pomoči s skupnim trgom – Težave pri presoji – Obveznost Komisije, da uvede kontradiktorni postopek – Pojem – Resne težave – Dokazno breme in obseg dokazov v primeru tožbe za razglasitev ničnosti odločbe o nenasprotovanju (člen 88(2) in (3) ES; Uredba Sveta št. 659/1999, člen 4(3)) (Glej točke od 47 do 50 in 52.)

2. Pritožba – Preobsežna obrazložitev, ki utemeljuje izrek sodbe – Zavrnitev (Glej točki 62 in 63.)

Subject of the case

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 1. julija 2010 v združenih zadevah TF1 in M6 proti Komisiji (T-468/08 in T-573/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo pritožnice za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2008) 3506 final z dne 16. julija 2008 o načrtovani kapitalski injekciji Francoske republike v višini 150 milijonov EUR za France Télévision SA – Kršitev pravil glede dokaznega bremena in dokazovanja – Kršitev člena 106(2) PDEU – Pojem ,,storitev splošnega gospodarskega pomena“ – Neobstoj resnih težav

Izrek

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Télévision française 1 SA (TF1) se naloži plačilo stroškov.

3. Canal + in Francoska republika nosita svoje stroške.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Davčne določbe

–

Notranji davki

–

Dajatev za onesnaževanje, ki se plača za motorna vozila ob prvi registraciji na nacionalnem ozemlju

–

Dajatev, ki se uporablja za uvožena rabljena vozila in ji ne ustreza nobena dajatev za enako stara in enako obrabljena vozila, ki so na nacionalnem trgu

–

Nedopustnost (člen 110 PDEU) (Glej točke 22, 23 in 25 ter izrek.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Curtea de Apel Timişoara – Registracija rabljenih vozil, ki so bila predhodno registrirana v drugih državah članicah – Okoljska dajatev, ki se plača za motorna vozila ob prvi registraciji v državi članici – Skladnost nacionalne ureditve s členom 110 PDEU – Veljavnost oprostitve plačila dajatve, uvedene za določene kategorije vozil.

Izrek

Izrek

Člen 110 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica uvede okoljsko dajatev za onesnaževanje, ki jo je treba plačati za motorna vozila ob prvi registraciji v tej državi članici, če ta davčni ukrep učinkuje tako, da v tej državi članici odvrača od uporabe rabljenih vozil, ki so bila kupljena v drugih državah članicah, ne da bi hkrati odvračal od nakupa rabljenih vozil, ki so enako stara in enako obrabljena, na nacionalnem trgu.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Socialna politika – Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP – Direktiva 1999/70 – Pogoji za zaposlitev – Pojem – Dodatek za delovno dobo – Vključitev – Obvezna uporaba načela nediskriminacije (Direktiva Sveta 1999/70, Priloga, določba 4, točka 1) (Glej točke od 32 do 34.)

2. Socialna politika – Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP – Direktiva 1999/70 – Delavci, ki opravljajo enako delo – „Enako delo” – Pojem – Delavci v primerljivem položaju – Merila presoje (Direktiva Sveta 1999/70, Priloga, določba 3, točka 2) (Glej točke od 36 do 39.)

3. Socialna politika – Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP – Direktiva 1999/70 – Objektivni razlogi, ki upravičujejo različno obravnavanje – Pojem (Direktiva Sveta 1999/70, Priloga, določba 4, točka 1) (Glej točke 34, 37, od 40 do 43 in 47 ter izrek.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Razlaga določbe 4, točka 4, Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43) – Pogodba o zaposlitvi osebja za poučevanje in raziskovanje, sklenjena z javnimi univerzami – Izključitev nekaterih ugodnosti iz pogodb za določen čas.

Izrek

Izrek

Točko 1 določbe 4 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999, ki je v Prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki brez kakršne koli objektivne utemeljitve pridržuje pravico do prejemanja dodatkov za delovno dobo samo rednim profesorjem, ne pa tudi izrednim profesorjem, kadar sta glede prejemanja teh dodatkov ti kategoriji delavcev v primerljivem položaju.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Pritožba

–

Razlogi

–

Neopredelitev navedene napačne uporabe prava

–

Očitna nedopustnost (člen 256 PDEU, Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek, Poslovnik Sodišča, člen 112(1)(c)) (Glej točke od 14 do 16.)

Subject of the case

Predmet

Pritožba, vložena zoper sklep predsednika Sodišča z dne 8. septembra 2010 v zadevi Noko Ngele proti Komisiji (T-15/10 R II), s katerim je ta kot nedopusten zavrnil predlog tožeče stranke za izdajo začasne odredbe, ki se nanaša na razglasitev nezakonitosti Zapisnika Komisije (2009) 1874 konč. z dne 27. maja 2009 glede odločitve Komisije, da se enemu od njenih nekdanjih članov in nekaterim uslužbencem dodeli pravna pomoč – Kršitev načel učinkovitega izvajanja sodne oblasti in pravice do obrambe – Očitna kolizija interesov.

Izrek

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. M. Noko Ngele nosi svoje stroške.
Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 23. marca 2011 – Estonija proti Komisiji

(Zadeva C‑535/09 P)

„Pritožba – Sladkor – Določitev presežnih količin sladkorja, izoglukoze in fruktoze za nove države članice“

1. Pritožba – Razlogi – Izkrivljanje dokazov – Neobstoj – Očitno neutemeljen razlog (člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58) (Glej točke od 21 do 28.)

2. Pritožba – Razlogi – Razlog, prvič naveden v okviru pritožbe – Očitna nedopustnost (člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58; Poslovnik Sodišča, člen 113(2)) (Glej točke od 33 do 35.)

3. Pritožba – Razlogi – Napačna presoja dejstev – Očitna nedopustnost (člen 256 PDEU; Akt o pristopu iz leta 2003, Priloga IV, točka 4(2); Statut Sodišča, člen 58; uredbi Komisije št. 60/2004 in št. 832/2005) (Glej točke od 44 do 49, od 80 do 85 in od 92 do 95.)

4. Pritožba – Razlogi – Kršitev pravnega pravila – Očitno neutemeljen razlog (člen 256 PDEU; Akt o pristopu iz leta 2003, Priloga IV, točka 4(2); Statut Sodišča, člen 58; uredbi Komisije št. 60/2004 in št. 832/2005) (Glej točke od 53 do 57.)

5. Pritožba – Razlogi – Kršitev pravnega pravila – Očitno neutemeljen razlog (člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58; Uredba Komisije št. 60/2004, člen 6(1), drugi pododstavek, (c)) (Glej točke od 61 do 63.)

6. Pritožba – Razlogi – Izkrivljanje dokazov – Neobstoj – Očitna nedopustnost (člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58) (Glej točke od 67 do 69.)

7. Pritožba – Razlogi – Kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj – Diskrecijska pravica institucij – Prilagoditev predpisov spremembam gospodarskega položaja – Nemožnost sklicevanja na varstvo legitimnih pričakovanj – Očitno neutemeljen razlog (Glej točke od 72 do 74.)

8. Pritožba – Razlogi – Kršitev načela pravne varnosti – Razlog, prvič naveden v okviru pritožbe – Očitna nedopustnost (člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58; Poslovnik Sodišča, člen 113(2)) (Glej točki 75 in 76.)

9. Pritožba – Razlogi – Kršitev načela kontradiktornosti – Neobstoj (Glej točki 88 in 89.)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 2. oktobra 2009 v zadevi Estonija proti Komisiji (T-324/05), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo pritožnice, katere predmet je bila razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 832/2005 z dne 31. maja 2005 o določitvi presežnih količin sladkorja, izoglukoze in fruktoze za Češko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko, Slovenijo in Slovaško (UL L 138, str. 3).

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Republika Estonija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.
3

S sodbo, katere razlaga se predlaga, je Sodišče razsodilo: „1. Italijanska republika s tem, ko na datum izteka roka, ki ga je Komisija v skladu s členom 228 ES določila v obrazloženem mnenju z dne 1. februarja 2008, ni sprejela vseh ukrepov za izvršitev sodbe z dne 1. aprila 2004 v zadevi Komisija proti Italiji (C-99/02[, Recueil, str. I-3353]) v zvezi z vračilom pomoči s strani prejemnikov, ki so bile v skladu z Odločbo Komisije 2000/128/ES z dne 11. maja 1999 v zvezi s sistemi pomoči, ki jih izvaja Italija in se nanašajo na ukrepe za zaposlovanje [(UL 2000, L 42, str. 1)], razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom, ni izpolnila obveznosti iz te odločbe in iz člena 228(1) ES. 2. Italijanski republiki se naloži, naj Komisiji na račun ‚Lastni viri Evropske unije‘ plača denarno kazen v višini, ki ustreza osnovnemu znesku 30 milijonov EUR, pomnoženemu z odstotkom nezakonitih in nezdružljivih pomoči, ki ob koncu zadevnega obdobja še niso bile vrnjene ali glede katerih ni bilo dokazano, da so bile vrnjene, in ki se izračuna glede na celoten še nevrnjen znesek na dan razglasitve te sodbe, in sicer od te sodbe do izvršitve navedene sodbe z dne 1. aprila 2004 na polletno zamudo pri izvajanju potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe z dne 1. aprila 2004 v zadevi Komisija proti Italiji. 3. Italijanski republiki se naloži, naj Evropski komisiji na račun ‚Lastni viri Evropske unije‘ plača pavšalni znesek 30 milijonov EUR. […]“
Pritožba, vložena zoper sklep Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (sedmi senat) z dne 16. novembra 2009 v zadevi Goldman Management proti Komisiji in Bolgariji, s katerim je Splošno sodišče zavrnilo tožbo, katere predmet sta bili, prvič, ugotovitev, da Komisija proti Bolgariji nezakonito ni sprožila postopka za ugotovitev neizpolnitve obveznosti in da se ta država nezakonito ni odzvala na zahtevke pritožnice v okviru povsem nacionalnega spora, in drugič, odškodnina za škodo, ki naj bi pritožnici nastala zaradi tega dvojnega nedelovanja.
Sklep Sodišča (peti senat) z dne 4. marca 2010 – Hârsulescu proti Romuniji

(Zadeva C‑374/09 P)

„Pritožba – Nepristojnost Splošnega sodišča za obravnavo tožbe zaradi razveljavitev odločb nacionalnih sodišč, odškodnine za škodo, ki so jo povzročili nacionalni organi in ugotovitev nedelovanja teh organov – Očitno neutemeljena pritožba“

Postopek – Tožba fizične ali pravne osebe zaradi razveljavitve odločb nacionalnih sodišč, odškodnine za škodo, ki so jo povzročili nacionalni organi in ugotovitev nedelovanja teh organov – Očitna nepristojnost sodišča Skupnosti (člen 225 ES in naslednji ter člen 140A EU in naslednji; Statut Sodišča, člen 51; Poslovnik Sodišča, člen 119) (Glej točke od 7 do 9 in 12.)

Predmet

Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (zdaj Splošnega sodišča) (šesti senat) z dne 22. julija 2009 v zadevi Constantin Hârsulescu proti Romuniji (T-234/09), v katerem se je Splošno sodišče izreklo za nepristojno za obravnavo tožbe tožeče stranke zaradi razveljavitve dveh sodb nacionalnih sodišč in odškodnine – Izpodbijanje načina izračuna starostne pokojnine – Nepristojnost Splošnega sodišča.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.