Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurenca – Upravni postopek – Zahteva za informacije – Pravice do obrambe – Pravica do zavrnitve odgovora, ki bi lahko vseboval priznanje kršitve – Zahteva za podatke – Prostovoljen odgovor podjetja, ki bi lahko vseboval priznanje kršitve – Neobstoj kršitev pravic do obrambe

(Uredba Sveta št. 17, člena 11(1) in 5)

2. Konkurenca – Upravni postopek – Pravice do obrambe – Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah, v katerem je omenjen dokument, ki ni bil priložen – Neobstoj kršitev pravic do obrambe v primeru vpogleda v ta dokument pred potekom roka za odgovor

3. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sporazumi med podjetji – Dokaz o kršitvi – Komisija predloži dokument, ne da bi razkrila njegov vir – Dopustnost

4. Konkurenca – Upravni postopek – Zahteva za informacije – Pravice do obrambe – Dolžnost Komisije, da navede, katere podatke že ima – Neobstoj

(Uredba Sveta št. 17, člen 11)

5. Ničnostna tožba – Pristojnost Sodišča – Ugotavljanje zakonitosti posredovanja podatkov, ki so jih zbrali nacionalni organi, Komisiji – Izključitev

(Člen 230 ES)

6. Ničnostna tožba – Predmet – Obrazložitev odločbe – Izključitev razen izjem

(Člen 230 ES)

7. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Škodovanje konkurenci – Merila presoje – Protikonkurenčni cilj – Zadostna ugotovitev

(Člen 81 ES)

8. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Prizadetost trgovine med državami članicami – Merila

(Člen 81(1) ES)

9. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sodelovanje podjetij na sestankih, ki imajo protikonkurenčni cilj – Okoliščine, ki v primeru, če se podjetje ni oddaljilo od sprejetih odločitev, omogočajo ugotovitev, da je sodelovalo pri poznejšem omejevalnem sporazumu

(Člen 81(1) ES)

10. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Omejevalni sporazumi, ki štejejo za sestavne dele enotnega protikonkurenčnega sporazuma – Pogoji – Celostni načrt, ki zasleduje skupni cilj – Podjetja, ki se jim lahko očita sodelovanje pri enotnem sporazumu – Pogoji

(Člen 81(1) ES)

11. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Presoja združljivosti s skupnim trgom – Samostojna, a medsebojno povezana trga, ki ju prizadeneta dve različni, a medsebojno povezani kršitvi – Ugotovitev obstoja teh kršitev z eno samo odločbo Komisije – Dopustnost

(Člen 81 ES)

12. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

13. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Diskrecijska pravica Komisije – Meje – Spoštovanje Smernic, ki jih je sprejela Komisija

(Uredba Sveta št. 17, člen 15; Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

14. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Nujnost razlikovanja med podjetji, vpletenimi v isto kršitev, glede na njihov celotni promet – Neobstoj

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 1 A, šesta alinea)

15. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Olajševalne okoliščine – Delovanje v nasprotju s tistim, kar je bilo dogovorjeno v omejevalnem sporazumu – Presoja

(Uredba Sveta št. 17, člen 15; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 3, druga alinea)

16. Postopek – Dokaz – Dokazno breme – Prenos tega s tožeče stranke na toženo stranko v posebnem primeru – Nezmožnost Komisije, da bi navedla datum poteka veljavnosti sporazuma, ki ga je sklenila s tretjo državo

17. Postopek – Združene zadeve – Upoštevanje dokazov iz spisov vzporednih zadev

18. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Olajševalne okoliščine – Presoja – Nujno ločeno upoštevanje vsake okoliščine – Neobstoj – Celostna presoja

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 3)

19. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Olajševalne okoliščine – Prenehanje kršitve po posegu Komisije – Nujnost vzročne zveze

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 3)

20. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Nenaložitev ali zmanjšanje globe v zameno za sodelovanje obtoženega podjetja – Spoštovanje načela enakega obravnavanja

(Uredba Sveta št. 17, člen 15(2))

Summary

1. Podjetju, ki prejme odločbo, s katero se zahtevajo informacije v smislu člena 11(5) Uredbe št. 17, se prizna pravica do molka, če bi moralo pod grožnjo denarne kazni podati odgovore, ki bi lahko vsebovali priznanje obstoja kršitve, ki jo mora dokazati Komisija.

Vendar po tem pravnem pravilu podjetja niso dolžna podati odgovorov na podlagi preproste zahteve za informacije v skladu s členom 11(1) Uredbe št. 17 in zato ne morejo trditi, da je bila s tem, da so prostovoljno odgovorila na tako zahtevo, kršena njihova pravica, da se niso dolžna inkriminirati.

(Glej točki 45 in 46.)

2. Komisija je, da bi zadevnim podjetjem in podjetniškim združenjem omogočila uspešno obrambo zoper očitke, ki so bili proti njim navedeni v obvestilu o ugotovitvah o mogočih kršitvah, tem dolžna omogočiti vpogled v celotni spis o preiskavi, razen v listine, ki vsebujejo tajne podatke o drugih podjetjih ali druge zaupne podatke, in v notranje dokumente Komisije.

Vendar okoliščina, da je listina omenjena v obvestilu o ugotovitvah o mogočih kršitvah, ni pa mu priložena, načeloma ne pomeni kršitve pravic obrambe, če lahko naslovniki zadevnega obvestila to listino vpogledajo, preden morajo nanj odgovoriti.

(Glej točki 59 in 60.)

3. V pravu Skupnosti prevladuje načelo proste presoje dokazov in edino upoštevno merilo za presojo predloženih dokazov je njihova verodostojnost. Lahko pa je celo nujno potrebno, da Komisija zaščiti anonimnost informatorjev, in ji samo zaradi tega ni treba umakniti dokaza, ki ga ima.

Iz tega izhaja, da čeprav se trditve tožeče stranke, da Komisija ni razkrila identitete avtorja dokumenta, ki ga je uveljavljala zoper njo, niti njegovega izvora, in s tem dokazna moč tega elementa lahko upoštevajo pri presoji verodostojnosti, tega ni mogoče šteti za nedopusten dokaz, ki ga je treba izločiti iz spisa.

(Glej točki 72 in 73.)

4. Na stopnji uporabe pravil o konkurenci, ko Komisija od družb, za katere je sumila, da so sodelovale pri kršitvi, zahteva informacije, ni njena dolžnost, da navede, katere dokaze že ima. Sporočitev teh podatkov bi lahko glede na okoliščine primera škodovala učinkovitosti preiskave Komisije, ker bi zadevne družbe lahko izvedele, s katerimi podatki je Komisija že seznanjena in katere podatke je torej še mogoče skrivati.

V pravu Skupnosti na splošno ne obstaja pravica do obveščenosti o stanju upravnega postopka pred uradno izdajo obvestila o ugotovitvah o mogočih kršitvah.

(Glej točki 83 in 110.)

5. Pri ugotavljanju zakonitosti posredovanja podatkov, ki jih je na podlagi Uredbe št. 17 zbrala Komisija in jih je posredovala nacionalnim organom, in pri ugotavljanju zakonitosti prepovedi, izrečene nacionalnim organom, da te podatke neposredno uporabijo kot dokaze, velja pravo Skupnosti.

Vendar sta zakonitost posredovanja podatkov, ki so bili zbrani na podlagi uporabe nacionalnega kazenskega prava in sta jih nacionalni državni tožilec ali za konkurenco pristojni nacionalni organ posredovala Komisiji, in zakonitost njihove poznejše uporabe Komisije načeloma vprašanji, za kateri velja nacionalno pravo o izvajanju preiskav, ki jih opravljajo navedeni nacionalni organi, in pri sodnih postopkih nacionalno pravo, ki ureja pristojnost nacionalnih sodišč. V okviru tožbe, ki je vložena na podlagi člena 230 ES, sodišče Skupnosti namreč glede na nacionalno pravo ni pristojno za nadzor nad zakonitostjo akta, ki ga je izdal nacionalni organ.

(Glej točki 85 in 86.)

6. Zadošča ugotovitev, da ni pravnega pravila, ki bi naslovniku odločbe omogočal, da v okviru ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES izpodbija nekatere izmed njenih razlogov, razen če so posledica teh razlogov obvezni pravni učinki, ki lahko vplivajo na njegove interese. Razlogi odločb načeloma niso taki, da bi lahko povzročili take učinke. Zato je treba očitke glede preobsežne obrazložitve odločbe Komisije takoj zavrniti kot brezpredmetne, saj ne morejo biti razlog za razglasitev ničnosti izpodbijanega akta.

(Glej točki 134 in 146.)

7. Komisija, potem ko je dokazala obstoj sporazuma ali usklajenega ravnanja, katerega namen je omejevanje konkurence, da bi dokazala kršitev člena 81 ES, ni dolžna izkazati tudi obstoja škodljivega učinka za konkurenco.

(Glej točki 147 in 151.)

8. Da bi lahko prizadeli trgovino med državami članicami, morajo odločitev, sporazum ali ravnanje na podlagi celote dejanskih in pravnih elementov dopuščati, da se dovolj zanesljivo ugotovi, da bi lahko neposredno ali posredno, dejansko ali potencialno vplivali na menjalne tokove med državami članicami. Iz tega izhaja, da Komisiji ni treba izkazati dejanskega obstoja takega vpliva na trgovino, ampak je pomembno, da ta dejanski ali potencialni vpliv ni neznaten.

V zvezi s tem je torej posledica sporazuma, katerega namen je, da se prek spoštovanja domačega trga razdelijo nacionalni trgi Skupnosti, nujno potencialno zmanjšanje obsega menjave med državami članicam, ki bi se uresničila, če bi se ta sporazum izvajal.

(Glej točki 156 in 157.)

9. Kadar podjetje sodeluje na sestankih, ki imajo protikonkurenčni cilj, in kadar se javno ne oddalji od njihove vsebine ter zato vzbuja pri drugih udeležencih vtis, da sodeluje pri omejevalnih sporazumih, ki so posledica teh sestankov, in da se jih bo držala, se lahko šteje, da sodeluje pri zadevnem omejevalnem sporazumu.

(Glej točko 162.)

10. Mogoče je šteti, da tvorijo ravnanja, ki sodijo v splošni načrt in zasledujejo skupni protikonkurenčni cilj, en sam sporazum. Če namreč Komisija dokaže, da je podjetje, kadar je sodelovalo pri omejevalnih sporazumih, vedelo ali bi moralo vedeti, da se je s tem vključilo v okvir enega samega enotnega sporazuma, lahko njegovo sodelovanje pri zadevnih omejevalnih sporazumih izraža njegov pristop k temu sporazumu.

(Glej točko 214.)

11. Nobeno pravilo prava Skupnosti ne nasprotuje temu, da Komisija z eno samo odločbo ugotovi obstoj dveh različnih kršitev člena 81(1) ES. Obravnavani gospodarski položaji so namreč lahko zapleteni, tako da dva samostojna, a med seboj povezana trga lahko prizadeneta dve kršitvi, ki ju je logično sankcionirati z isto odločbo, ker sta tudi kršitvi različni, vendar sta med seboj povezani.

(Glej točko 235.)

12. Znesek globe, ki se naloži podjetju za kršitev v zadevi konkurence, mora biti sorazmeren s kršitvijo kot celoto, pri čemer je treba zlasti upoštevati njeno težo.

Pri presoji teže kršitve je treba upoštevati veliko število dejavnikov, katerih značaj in pomen se spreminjata glede na vrsto obravnavane kršitve in glede na posebne okoliščine kršitve.

(Glej točko 259.)

13. Čeprav ima Komisija pri določanju zneska globe diskrecijsko pravico, je treba ugotoviti, da ne sme odstopati od pravil, ki si jih je naložila. Tako mora Komisija dejansko upoštevati določbe Smernic o načinu določanja glob in določiti znesek globe, zlasti elemente, ki jih te določajo kot obvezne.

(Glej točki 261 in 325)

14. Glede na besedilo zgoraj navedene točke 1 A, šesti odstavek, Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, je treba ugotoviti, da si je Komisija pri odločanju za ponderiranje glob glede na velikost podjetja pridržala določen prostor za prosto presojo. Tako Komisija, če se globe naložijo več podjetjem, ki so vpletena v isto kršitev, pri določanju zneska glob ni dolžna zagotoviti, da končni zneski glob odsevajo razliko med zadevnimi podjetji glede na njihov celotni promet.

(Glej točko 283.)

15. Dejstvo, da podjetje, za katero je dokazano sodelovanje pri usklajevanju s konkurenti za razdelitev trgov, na trgu ni ravnalo v skladu z dogovorom s konkurenti, ne pomeni nujno dejavnika, ki ga je treba upoštevati kot olajševalno okoliščino pri določanju višine globe.

Drugo alineo točke 3 Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, je treba zato razlagati tako, da mora Komisija priznati, da obstaja olajševalna okoliščina, ker se omejevalni sporazum ni izvajal, le če lahko podjetje, ki uveljavlja to okoliščino, dokaže, da je jasno in bistveno kršilo obveznosti za izvajanje tega sporazuma, in sicer toliko, da je oviralo njegovo izvajanje, in če ni vzbujalo vtisa, da spoštuje sporazum, in s tem spodbudilo druga podjetja k izvajanju zadevnega omejevalnega sporazuma.

(Glej točki 291 in 292.)

16. Čeprav običajno tožeča stranka s sklicevanjem na okoliščine, ki jih ne more dokazati, dokaznega bremena ne more prevaliti na toženo stranko, se glede datuma poteka veljavnosti omenjenih sporazumov koncepta o dokaznem bremenu – takrat, ko se je Komisija odločila, da ne bo ugotovila obstoja kršitve pravil o konkurenci za obdobje, v katerem so veljali sporazumi o prostovoljnem omejevanju, ki so bili sklenjeni med tretjo državo in Skupnostjo, ki jo je zastopala Komisija – ne da uporabiti v korist Komisije. Nepojasnjena nezmožnost Komisije, da predloži dokaze o okoliščini, ki jo tako neposredno zadeva, namreč onemogoča Sodišču prve stopnje, da bi imelo pri odločanju na voljo vsa dejstva v zvezi z omenjenim datumom poteka veljavnosti in bi bilo bi v nasprotju z načelom pravilnega delovanja pravosodja, če bi se posledice take nezmožnosti prenesle na podjetja, ki so naslovniki izpodbijane odločbe, ki v nasprotju s toženo stranko manjkajočega dokaza niso mogla predložiti

(Glej točke od 307 do 309.)

17. Sodišče prve stopnje lahko v združenih zadevah, v katerih so vse stranke imele možnost vpogleda v celotno dokumentacijo spisov, po uradni dolžnosti upošteva dokaze iz spisov vzporednih zadev.

(Glej točko 310.)

18. Čeprav so okoliščine, naštete v točki 3 Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, zagotovo med tistimi, ki jih Komisija v danem primeru lahko upošteva, Komisija glede na besedilo omenjene točke 3 ni dolžna samodejno priznati dodatnega zmanjšanja na tej podlagi, kadar podjetje predloži elemente, ki lahko pokažejo na obstoj ene od teh okoliščin. Tako je treba vprašanje, ali je primerno zmanjšati globo na podlagi olajševalnih okoliščin, presoditi na temelju splošnega vidika in pri tem upoštevati vse upoštevne okoliščine.

(Glej točko 325.)

19. Logično je, da je lahko „prenehanje kršitev takoj, ko poseže Komisija“, ki je navedeno v točki 3 Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, olajševalna okoliščina samo, če obstajajo razlogi za domnevo, da so navedeni posegi spodbudili zadevna podjetja, da prenehajo protikonkurenčna ravnanja. Kaže namreč, da je namen te določbe spodbuditi podjetja, da prenehajo protikonkurenčna ravnanja takoj, ko jih začne Komisija preiskovati. Zmanjšanja zneska globe na tej podlagi ni mogoče uporabiti v primeru, kadar je kršitev prenehala že pred datumom prvih posegov Komisije ali kadar so se ta podjetja že pred tem datumom trdno odločila, da kršitev prenehajo.

(Glej točki 328 in 329.)

20. Če podjetja na isti stopnji upravnega postopka in v podobnih okoliščinah predložijo Komisiji podobne podatke v zvezi z dejanji, ki se jim očitajo, je treba njihove stopnje sodelovanja v postopku šteti za primerljive, zato je treba ta podjetja pri določanju zneska glob, ki se jim naloži, obravnavati enako.

(Glej točko 343.)