ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ŠESTO VPRAŠANJE:

Ali je treba določbo 5 okvirnega sporazuma, ki je priloga k Direktivi 1999/70/ES – če nacionalno sodišče ugotovi zlorabo veriženja pogodb o zaposlitvi javnega uslužbenca, zaposlenega prehodno (empleado público estatutario temporal interino) pri SERMAS [Servicio Madrileño de la Salud de la Comunidad de Madrid (madridska zdravstvena služba avtonomne skupnosti Madrid)], s katerim naj bi se pokrivale stalne in strukturne potrebe, ki izhajajo iz dela uslužbencev, zaposlenih za nedoločen čas, in ker ni nobenega učinkovitega ukrepa v nacionalnem pravnem redu za sankcioniranje take zlorabe in za odpravo posledic kršitve predpisa Unije – razlagati tako, da nacionalnemu sodišču nalaga, da sprejme učinkovite in odvračilne ukrepe, ki zagotavljajo polni učinek okvirnega sporazuma in torej da sankcionira navedeno zlorabo ter odpravi posledice kršitve navedenega evropskega predpisa, tako da ne uporabi nacionalne določbe, ki to preprečuje? Če bi bil odgovor pritrdilen in kot ugotavlja Sodišče Evropske unije v točki 41 sodbe z dne 14. septembra 2016, zadevi C-184/15 in C-197/15 (2): Ali bi bila kot ukrep za preprečevanje in sankcioniranje zlorabe veriženja delovnih razmerij za določen čas in za odpravo posledice kršitve prava Unije v skladu s cilji Direktive 1999/70/ES sprememba javnopravnega delovnega razmerja uslužbenca, zaposlenega prehodno/občasno/zaradi nadomeščanja (relación estatutaria temporal interina/eventual/sustituto), v stalno javnopravno delovno razmerje bodisi kot javni uslužbenec za nedoločen čas bodisi za nedoločen čas, a ne za stalno, z enako stabilnostjo zaposlitve kot primerljivi javni uslužbenci, zaposleni za nedoločen čas?
—

Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da vsaj do 18. aprila 2016 ni sprejela vseh zakonskih in drugih določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014, (1) oziroma navedenih določb nikakor ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 51(1) navedene direktive.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Italija) 22. januarja 2018 – Meca Srl/Comune di Napoli

(Zadeva C-41/18)

(2018/C 142/36)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale della Campania

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Meca Srl

Tožena stranka: Comune di Napoli

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali načeli varstva legitimnih pričakovanj in pravne varnosti iz Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in načela, ki iz teh izhajajo, kot so načelo enakega obravnavanja, načelo prepovedi diskriminacije ter načeli sorazmernosti in učinkovitosti iz Direktive 2014/24/EU (1), pa tudi določbe člena 57(4)(c) in (g) navedene direktive, nasprotujejo uporabi nacionalne zakonodaje, kot je italijanska, ki v členu 80(5)(c) zakonske uredbe št. 50/2016 določa, da izpodbijanje precejšnjih pomanjkljivosti, ki so se pokazale pri izvedbi prejšnjega naročila in so privedle do predčasne odpovedi prejšnje pogodbe o izvedbi javnega naročila, pred sodiščem naročniku preprečuje vsakršno ocenjevanje zanesljivosti ponudnika do končne sodbe v civilnem postopku, in sicer ne da bi zadevna družba pred tem dokazala, da je sprejela ukrepe za tako imenovano samoočiščevanje, namenjene odpravi kršitev in preprečevanju njihovega ponavljanja?
3.

Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali so ob upoštevanju smisla in namena Direktive 2009/72/ES dopustne nacionalne določbe, kakršna je določba člena 1, točka 44 v povezavi s točko 20, dodatnih določb k Energetskemu zakonu, v skladu s katero „prenos električne energije“ pomeni transport električne energije po prenosnem sistemu in „prenosni sistem električne energije“ celoto električnih vodov in naprav, ki so namenjeni prenosu, transformaciji električne energije iz visoke napetosti v srednjo napetosti in porazdelitvi električne energije? Ali so pod enakimi pogoji dopustne nacionalne določbe, kakršna je določba člena 88(1) Energetskega zakona, v skladu s katero: „Distribucijo električne energije in upravljanje z distribucijskimi sistemi električne energije opravljajo operaterji distribucijskih sistemov, ki so lastniki teh sistemov na omejenem območju in ki imajo licenco za distribucijo električne energije na tem območju“?
SL Uradni list Evropske unije C 142/36

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 19. februarja 2018 – Vanessa Gambietz/Erika Ziegler

(Zadeva C-131/18)

(2018/C 142/48)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Revidentka: Vanessa Gambietz

Nasprotna stranka v revizijskem postopku: Erika Ziegler

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 6(3) Direktive 2011/7/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (1) (UL 2011, L 48, str. 1) razlagati tako, da se fiksni znesek 40 EUR iz člena 6(1) te direktive všteje v zunanje stroške izterjave, ki so zaradi dolžnikove zamude pri plačilu pred začetkom sodnega postopka nastali zaradi najema odvetnika in jih je zato treba na podlagi člena 6(3) Direktive nadomestiti?

(1) UL 2011, L 48, str. 1.
2.Ali je treba člen 7(1)(e)(iii) Uredbe o znamkah v različici, ki se uporablja, razlag ati tako, da je z njego vim področjem 
uporabe zajet znak, ki je sestavljen iz dvodimenzionalneg a prikaza dvodimenzionalneg a proizvoda , na primer tkanine, 
okrašene z obra vnavanim znak om?
3.Če je odgov or na drugo vprašanje pritrdilen, kate ra so mer ila za razlago besedila „znaki, sestavljeni izključno iz oblike 
(ali druge značilnosti), ki blagu daje bistveno vrednost“ v členu 7(1)(e)(iii) Uredbe o znamkah v položaju, v kate rem 
registraci ja zajema širok nabor razredov blaga in proizvo dov ter je znak lahk o na proizvo de nameščen različno? Ali je 
treba presojo opraviti glede na bolj objektivna oziroma splošna mer ila, na primer izhaja joč iz videza znamke in tega, 
kako jo je mogoče namestiti na različne proizvode, torej ne glede na to, kako je imetnik znamke znak dejansk o namestil 
na različne proizv ode?
(1) UL L 341, str. 21.
Tožba, vložena 18. januar ja 2018 – Evropska komisija/Helensk a republika
(Zadeva C-36/18)
(2018/C 094/17)
Jezik postopka: grščina
Stranki
Tožeča stranka: Evropska komisi ja (zast opniki: D. Triantafyllou, M. Morales Puer ta in G. von Rintelen)
Tožena stranka: Helenska republika
Predlog tožeče stranke
Komisija Sodišču predlag a, naj:
—ugot ovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela zakono v in drugih predpisov , potrebnih za uskladitev z Direktiv o 
2014/89/EU Evropsk ega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o vzpostavitvi okvira za pomorsk o prosto rsko 
načr tovanje (1) ali zadevnih določb nikak or ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu 
s členom 15 te direktive.
—Helenski republiki naloži plačilo dnevne denar ne kazni 31 416 EUR, od dne razg lasitve sodbe Sodišča.
—Helenski republiki naloži plačilo strošk ov.
Tožbeni razlogi in bistv ene trditv e
—V skladu s členom 15 direktive bi morale države članice direktivo o vzpostavitvi okvira za pomorsk o prosto rsko 
načr tovanje v svoj pravni red prenesti do 18. sept embra 2016 in vsekak or o tem obvestiti Komisi jo. Vendar Komisija ni 
prejela nobeneg a odgov ora, ne na uradni opomin, ne na obrazloženo mnenje, naslovljeno na Helensk o republik o in 
zato predlaga, da se ugot ovi neizpolnite v obveznosti zaradi neprenosa zavezujoče direktive v smislu člena 258 PDEU.
—Za vzpostavit ev posto pka, s katerim bi lahk o organi vsake države članice lahk o ocenili in organizirali človešk e 
deja vnosti na morsk em področju v njihovi pristojno sti, da bi se tako doseg li okoljski, gospodarski in socialni cilji, 
Komisi ja v skladu s svojim objav ljenim sporočilom o uporabi člena 260(3) PDEU (2), predlag a tudi, naj se naloži dnevna 
denar na kazen 31 416 EUR, ob upošt evanju zlasti resnosti neizpolnitve (oziroma ob upošt evanju ciljev direktive, ki se 
nanaša jo na skupno ribišk o politik o, pomorske prev oze, ohranjanje in zaščito okolja in energije, pa tudi vpliva na 
zaint eresirane subjekt e).
(1) UL 2014, L 25, str. 135.
(2) UL 2011, C 12, str. 1.C 94/14 SL Uradni list Evropske unije 12.3.2018
1.

Ali je treba člen 87(8) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1) razlagati tako, da mora oseba, ki je pred 1. majem 2010 začela opravljati dejavnost zaposlene osebe v Velikem vojvodstvu Luksemburg in dejavnost samozaposlene osebe v Belgiji, da bi zanjo veljala zakonodaja, ki se uporablja na podlagi Uredbe št. 883/2004, za to vložiti izrecno zahtevo, čeprav v Belgiji pred 1. majem 2010 ni bila vključena v noben sistem in je belgijska zakonodaja v zvezi s socialnim položajem samozaposlenih oseb zanjo veljala le retroaktivno, po izteku trimesečnega roka, ki je začel teči 1. maja 2010?
SL Uradni list Evropske unije C 112/19

Tožba, vložena 22. decembra 2017 – Evropska komisija/Češka republika

(Zadeva C-719/17)

(2018/C 112/26)

Jezik postopka: češčina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: Z. Malůšková in G. Wils, agenta)

Tožena stranka: Češka republika

Predlog tožeče stranke

1. razglasi naj se, da Češka republika s tem, da ni redno, vsaj vsake tri mesece, navajala upoštevnega števila prosilcev, ki bi jih bilo mogoče hitro premestiti na njeno ozemlje, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(2) Sklepa Sveta (EU) 2015/1523 z dne 14. septembra 2015 o uvedbi začasnih ukrepov na področju mednarodne zaščite v korist Italije in Grčije (1) in člena 5(2) Sklepa Sveta (EU) 2015/1601 z dne 22. septembra 2015 o uvedbi začasnih ukrepov na področju mednarodne zaščite v korist Italije in Grčije (2) in s tem tudi druge obveznosti glede premestitve, določene v členu 5 od (4) do (11) obeh sklepov Sveta;

2. Češki republiki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Svet je septembra 2015 sprejel začasni program o nujni premestitvi z dvema sklepoma, in sicer s Sklepom (EU) 2015/1523 in Sklepom (EU) 2015/1601, na podlagi katerih so se države članice zavezale da premestijo osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito, iz Italije in Grčije.

Sklepa Sveta državam članicam nalagata, naj vsake tri mesece dajo na razpolago mesta, predvidena za premestitev za zagotovitev hitrega in urejenega postopka premestitve. Medtem ko so skoraj vse države opravile premestitve in sprejele obveznosti na tem področju, Češka republika od avgusta 2016 ni izvedla nobenih premestitev in več kot eno leto ni ponudila nobenih novih mest.

Komisija je 15. junija 2017 zoper Češko republiko začela postopek glede neizpolnitve obveznosti.

Ker odgovor Češke republike ni štel za zadovoljivega, je Komisija odločila, da opravi naslednji korak v postopku, in je 26. julija 2017 na to državo naslovila obrazloženo mnenje.

Ker odgovor na obrazloženo mnenje ni štel za zadovoljivega, se je Komisija odločila, da zoper Češko republiko vloži tožbo pri Sodišču Evropske unije zaradi neizpolnitve obveznosti glede premestitve.

(1) UL 2015 L 239, str. 146.

(2) UL 2015 L 248, str. 80.
SL Uradni list Evropske unije C 104/15

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 14. decembra 2017 – Allianz Vorsorgekasse AG

(Zadeva C-699/17)

(2018/C 104/18)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgerichtshof

Stranke v postopku v glavni stvari

Revidentka: Allianz Vorsorgekasse AG

Nasprotne stranke v postopku z revizijo: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH, fair-finance Vorsorgekasse AG

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali se določbe Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju (1) oziroma člena 49 PDEU in 56 PDEU in iz tega izhajajoča načela enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije in preglednosti, ki veljajo za javno naročanje, uporabljajo pri sklenitvi pogodb o upravljanju in investiranju prispevkov od plač, ki jih javni naročniki sklenejo s poklicnimi skladi za odpravnine, če je za sklenitev pogodbe in s tem za izbiro sklada za odpravnine potrebna privolitev delavcev oziroma njihovega zastopstva in tega torej javni naročnik ne more izvesti sam?

(1) Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, 2014, str. 65).
1.

Ali člen 45 PDEU, kot se razlaga po izreku sodbe Sodišča Evropske unije z dne 8. novembra 2012, C-461/11, (1) nasprotuje pravilu o sodni pristojnosti, kot je dansko, katerega namen je zagotoviti, da je sodišče, ki obravnava zadevo v zvezi z odpisom dolga, seznanjeno s posebnim socialno-ekonomskim položajem, v katerem živita dolžnik in njegova družina in za katerega je treba predpostaviti, da bosta še naprej živela v njem, in lahko ta položaj upošteva pri svoji presoji ter da se lahko presoja izvede v skladu s predhodno določenimi merili, s katerimi je opredeljeno, kaj je mogoče v skladu z ureditvijo odpisa dolga šteti za sprejemljivo skromen življenjski standard?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rayonen sad Svileng rad (Bolgar ija) 
19. decembra 2017 – kazenski postopek zoper Danielo Pinzar u in Roberta-Andreia Cirstinoiuja
(Zadeva C-707/17)
(2018/C 094/12)
Jezik postopk a: bolg arščina
Predložitv eno sodišče
Rayonen sad Svilengrad
Stranke v postopku v glavni stvar i
Tožeča stranka: Rayonna prokuratura Svilengrad
Toženi stranki: Daniela Pinzar u, Rober t-Andrei Cirstinoiu
Vprašanja za predhodno odločanje
1.1. Ali je treba člen 65(3) PDEU in člen 9(1) Uredbe Evropsk ega parlamenta in Sveta (ES) št. 1889/2005 z dne 26. oktob ra 
2005 o kontroli goto vine ob vstopu v Skupnost ali izstopu iz nje (1) razlag ati tako, da nasprotujeta nacionalnim 
določbam, ki za kršitev obveznosti prijave iz člena 3 te uredbe določajo kazni, ki po naravi in strogosti ustrezajo tistim 
iz člena 251 Nakazatelen kodek s (kazenski zakonik) (NK) Republike Bolgarije – ki v odstavku 1 alternativno določa 
bodisi kazen odvzema prostos ti do šest let, ki je tudi v primer u prve kršitve ni treba izreči pogojno, bodisi denar no 
kazen v dvojni vrednosti predmeta kaznivega dejanja in v odstavku 2 kumulativno poleg ene ali druge kazni določa 
zaseg vse nepr ijavljene goto vine v korist države, ne da bi bilo treba prever jati njen izvor ali namembnost – ker gre pri 
tem za kombinacijo kazni, ki v nasprotju z načelom sorazmer nosti kaznivih dejanj in kazni iz člena 49(3) Listine 
presega jo tisto, kar je nujno za uresničevanje ciljev te uredbe in pomenijo prikrito omejitev prosteg a pretoka kapitala?
1.2. Ali je treba navedene določbe Unije, in sicer člen 65(3) PDEU, člen 3 in člen 9(1) Uredbe št. 1889/2005 ter člen 49(3) 
Listine, razlag ati tako, da nasprotujejo nacionalnim določbam, zlasti členu 251(2) NK, ki za kršit ev obveznosti prijave 
iz člena 3 Uredbe št. 1889/2005 poleg predpisanih kazensk opra vnih sankcij določa zaseg celotnega nepr ijavljeneg a 
zneska v korist države, ne glede na njegov izvor in namembnost?
1.3. Ali je treba člen 17(1) Listine razlag ati tako, da nacionalna določba iz člena 251(2) NK kot ukrep zasega, s kater im se 
kaznuje zgolj neizpolnitev obveznosti prijave, ne zagotavlja strogeg a ravno vesja med splošnim intere som in zahtev o 
po varstvu lastninsk e pravice iz člena 17 Listine?
(1) UL 2005, L 309, str. 9.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rayonen sad Asono vgrad (Bolgar ija) 
19. decembra 2017 – EVN Bulgar ia Toplof ikatsia EAD/Nik olina Stefano va Dimitro va
(Zadeva C-708/17)
(2018/C 094/13)
Jezik postopk a: bolg arščina
Predložitv eno sodišče
Rayonen sad Asonov gradC 94/10 SL Uradni list Evropske unije 12.3.2018
3.

Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali so razlike med postopkom zaposlovanja rednih sodnikov za nedoločen čas in izbirnimi postopki, določenimi z zakonom za zaposlovanje mirovnih sodnikov za določen čas, objektivni razlog v smislu določbe 4, točki 1 in/ali 4, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sprejetega k Direktivi 1999/70/ES, s katerim je mogoče utemeljiti, da Suprema Corte di Cassazione a Sezioni Unite v sodbi, št. 13721/2017, in Consiglio di Stato v mnenju z dne 8. aprila 2017, št. 464/2017, nista uporabila „veljavnega prava“ za mirovne sodnike, kakršen je v obravnavanem primeru tožeči delavec, zaposlen za določen čas, in enakih delovnih pogojev, kot se uporabljajo za primerljive redne sodnike, zaposlene za nedoločen čas, pa tudi neuporabo preventivnih in sankcijskih ukrepov proti zlorabi pogodb za določen čas iz določbe 5 navedenega sporazuma, sprejetega k Direktivi 1999/70/ES, in nacionalnega predpisa za prenos iz člena 5(4a) zakonske uredbe št. 368/2001? Pri tem ni temeljnega načela iz nacionalne ureditve ali ustavnega predpisa, s katerima bi bilo mogoče upravičiti diskriminacijo, povezano z delovnimi pogoji, in popolno prepoved spremembe zaposlitve mirovnih sodnikov v zaposlitev za nedoločen čas, niti z vidika prejšnjega nacionalnega predpisa (člen 1 zakona št. 217/1974), s katerim sta bili že določeni primerjava poznejših delovnih pogojev in stabilizacija delovnih razmerij za določen čas pri sodnikih, zaposlenih za določen čas.
SL Uradni list Evropske unije C 63/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luksemburg) 11. decembra 2017 – Pillar Securitisation Sàrl/Hildur Arnadottir

(Zadeva C-694/17)

(2018/C 063/13)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

Stranki v postopku v glavni stvari

Vložnica kasacijske pritožbe: Pillar Securitisation Sàrl

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Hildur Arnadottir

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je v okviru kreditne pogodbe, ki glede na skupni znesek kredita ne spada na področje uporabe Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (1), osebo mogoče šteti za „potrošnika“ v smislu člena 15 Luganske konvencije z dne 30. oktobra 2007 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, če ni nacionalne zakonodaje, v skladu s katero bi se določb navedene direktive uporabljale za področja, za katera se ta direktiva ne uporablja, z obrazložitvijo, da naj bi bila pogodba sklenjena za namen, za katerega se lahko šteje, da je zunaj njegove poklicne ali pridobitne dejavnosti?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 326.
3.

Neobstoj presoje starejše znamke Unije 3971561 tožeče stranke EUIPO in Splošno sodišče bi morala pretehtati razloge (to pomeni teh odločb ne bi smela šteti za zavezujoč precedens, temveč kot prijavljene znamke na podlagi temeljitega pravnega priznanja njihove sposobnosti registracije), ki so privedli do registracije znamke Skupnosti št. 003971561, ki tudi pripada tožeči stranki, velja za isto blago in predstavlja znak, ki je zelo podoben zavrnjenemu znaku.
Stranke
Tožeča stranka: Caixa Económica Monte pio Geral
Tožene stranke: Carlos Samuel Pimenta Mar inho, Mar ia de Lurdes Coelho Pimenta Mar inho, Daniel Pimenta Mar inho, Vera da 
Conceição Pimenta Mar inho
Izrek
Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanje, ki ga je postavilo Tribunal Judicial da Comarca de Braga (okrožno 
sodišče v Bragi, Portugalska) z odločbo z dne 29. marca 2017. 
(1) UL C 256, 7.8.2017.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landger icht Frankfur t am Main (Nemčija) 
18. avgusta 2017 – Thomas Krauss/TUIf ly GmbH
(Zadeva C-500/17)
(2018/C 005/23)
Jezik postopk a: nemščina
Predložitv eno sodišče
Landg ericht Frankfur t am Main
Stranki v postopku v glavni stvar i
Tožeča stranka: Thomas Krauss
Tožena stranka: TUIf ly GmbH
Sodišče je s sklepom z dne 28. sept embra 2017 zadevo izbr isalo iz vpisnika Sodišča. 
Pritožba, ki jo je Uniw ersytet Wrocła wski vložila 24. avgus ta 2017 zoper sklep Splošnega sodišča 
(osmi senat) z dne 13. junija 2017 v zadevi T-137/16, Uniw ersytet Wrocła wski/Izvajalska agencija za 
raziskav e (REA)
(Zadeva C-515/17 P)
(2018/C 005/24)
Jezik postopk a: poljščina
Stranki
Pritožnica: Uniwersyt et Wrocławski (zastopnici: A. Kraw czyk -Giehsmann in K. Szarek , odvetnici)
Druga stranka v postopku: Izvajalska agenci ja za raziskave (REA)
Predlogi
Pritožnica Sodišču predlag a, naj:
—razvelja vi izpodbi jani sklep;
—ugot ovi, da je bila tožba pravilno vložena;
—drugi stranki v postopku naloži plačilo vseh strošk ov post opka.8.1.2018 SL Uradni list Evropske unije C 5/17
1.

Ali je – ob upoštevanju sodne prakse iz zadeve Federutility (sodba Sodišča Evropske unije z dne 20. aprila 2010 (C-265/08)) – ukrep določitve najvišje cene za jeklenko utekočinjenega plina v jeklenkah kot ukrep varstva socialno ranljivih uporabnikov skladen s to sodno prakso oziroma ali se s takim ukrepom spoštuje načelo sorazmernosti, če je podana – alternativno ali kumulativno – katera od teh okoliščin: — ukrep se sprejme na splošno za vse potrošnike in za nedoločeno obdobje, ki traja, „dokler se pogoji konkurence na tem trgu ne bodo šteli za zadostne“, — ukrep traja že več kot [1]8 let, — ukrep lahko pripomore k zamrznitvi položaja šibke konkurence, ker pomeni oviro za vstop novih operaterjev.
Zadeva C-594/17: Tožba, vložena 13. oktobra – Evropska komisija / Republika Slovenija

Tožba, vložena 13. oktobra – Evropska komisija / Republika Slovenija

(Zadeva C-594/17)

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, G. von Rintelen, M. Žebre)

Tožena stranka: Republika Slovenija

Predlogi tožeče stranke

— Sodišče naj ugotovi, da Republika Slovenija s tem, da najpozneje do 31. decembra 2013 ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive Sveta 2011/85/EU z dne 8. novembra 2011 o zahtevah v zvezi s proračunskimi okviri držav članic (UL L 306, 23.11.2011, str. 41), oziroma ker v vsakem primeru o teh predpisih ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz člena 15(1) navedene direktive;

— Sodišče naj Republiki Sloveniji na podlagi člena 260(3) PDEU naloži plačilo denarne kazni v znesku 7099,20 evrov na dan, šteto od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi;

— Sodišče naj Republiki Sloveniji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V skladu s členom 15(1) Direktive Sveta 2011/85/EU z dne 8. novembra 2011 o zahtevah v zvezi s proračunskimi okviri držav članic bi morala Republika Slovenija zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, sprejeti in objaviti najpozneje do 31. decembra 2013. Ker Republika Slovenija do poteka tega roka ni obvestila Komisije o prenosu vseh določb navedene direktive, se je slednja odločila, da zadevo predloži Sodišču.

Komisija v tožbi predlaga, naj Sodišče Republiki Sloveniji naloži plačilo denarne kazni v znesku 7099,20 evrov na dan. Pri izračuna tega denarnega zneska je Komisija upoštevala resnost in trajanje kršitve prava Unije, kot tudi odvračilni učinek glede na plačilno zmožnost države članice, tj. Republike Slovenije.
SL Uradni list Evropske unije C 382/33

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Köln (Nemčija) 22. avgusta 2017 – Bußgeldverfahren/Josef Baumgartner

(Zadeva C-513/17)

(2017/C 382/40)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Köln

Stranke v postopku v glavni stvari

Josef Baumgartner

Drugi stranki: Bundesamt für Güterverkehr, Staatsanwaltschaft Köln

Vprašanji za predhodno odločanje

Ali je treba člen 19(2), prvi stavek, Uredbe (ES) št. 561/2006 (1) razlagati tako, da lahko kazen, izrečeno zoper podjetje ali poslovodjo podjetja v skladu s členi 9, 30 in 130 OWiG za upravni prekršek, storjen na sedežu podjetja, naloži samo država članica, na območju katere ima to podjetje sedež? Ali pa lahko kazen za upravni prekršek naložijo tudi druge države članice, če je bil ta ugotovljen na njihovem ozemlju?

(1) Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL 2006, L 102, str. 1).