32

V teh okoliščinah je Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. Vprašanja v zvezi s členi 2, 3 in 7 Direktive 2004/38 […] (a) Ali je zlasti v skladu s členoma 7 in 24 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije [v nadaljevanju: Listina] in členom 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin [ki je bila sprejeta 4. novembra 1950 v Rimu (v nadaljevanju: EKČP)] ter s členom 2, točka 2(d), Direktive 2004/38 v razširjeni razlagi ‚družinski član‘ tudi tisti od staršev, ki je državljan tretje države s pravico do varstva in vzgoje otroka, ki je državljan Unije s pravico do prostega gibanja, in ga ta ne vzdržuje? (b) Če je odgovor pritrdilen: Ali Direktiva 2004/38 zlasti v skladu s členoma 7 in 24 Listine […] ter členom 8 [EKČP] ter s členom 3(1) te direktive v razširjeni razlagi velja za tega od staršev tudi brez spremljanja ali pridružitve v razmerju do države članice izvora otroka, ki je državljan Unije in se je izselil? (c) Če je odgovor pritrdilen: Ali iz navedenega sledi, da ima ta od staršev zlasti v skladu s členoma 7 in 24 [Listine] ter členom 8 [EKČP] pravico do prebivanja več kot tri mesece v državi članici izvora otroka, ki je državljan Unije, na podlagi razširjene razlage člena 7(2) Direktive 2004/38, vsekakor dokler ima pravico do varstva in vzgoje ter jo dejansko izvaja? 2. Člen 6(1) [EU] v povezavi z [Listino]: (a) (i) Ali se Listina v skladu s členom 51(1), prvi stavek, druga alternativa, Listine uporablja že takrat, ko je predmet tožbe odvisen od nacionalnega zakona (ali dela zakona), s katerim so bile tudi – vendar ne izključno – prenesene direktive? (ii) Če je odgovor nikalen: Ali se Listina v skladu s členom 51(1), prvi stavek, druga alternativa, Listine uporablja že zato, ker ima tožeča stranka morda pravico do prebivanja v skladu s pravom Unije in bi zato lahko v skladu s členom 5(2), prvi stavek, Freizügigkeitsgesetz/EU zahtevala dovoljenje za prebivanje za člana družine državljanov Unije, ki ima pravno podlago v členu 10(1), prvi stavek, Direktive 2004/38 o državljanih Unije? (iii) Če je odgovor nikalen: Ali se Listina v skladu s členom 51(1), prvi stavek, druga alternativa, Listine in po logiki sodne prakse ERT (sodba Sodišča z dne 18. junija 1991 v zadevi ERT, C-260/89, točke od 41 do 45) uporablja, če država članica omejuje pravico do prebivanja očetu, ki je državljan tretje države s pravico do varstva in vzgoje v razmerju do mladoletne državljanke Unije, ki z materjo zaradi njene zaposlitve prebiva pretežno v drugi državi članici EU? (b) (i) Če se Listina uporablja: Ali je iz člena 24(3) [Listine] mogoče neposredno izpeljati pravico do prebivanja v skladu z evropskim pravom za očeta, ki je državljan tretje države, vsekakor dokler ima pravico do varstva in vzgoje v razmerju do otroka, ki je državljan Unije, ter jo dejansko izvaja, čeprav otrok prebiva pretežno v drugi državi članici EU? (ii) Če je odgovor nikalen: Ali iz pravice do prostega gibanja, ki jo ima otrok državljan Unije, v skladu s členom 45(1) [Listine], po potrebi v povezavi s členom 24(3) Listine, izhaja, da ima oče, ki je državljan tretje države, pravico do prebivanja v skladu z evropskim pravom, vsekakor dokler ima pravico do varstva in vzgoje v razmerju do otroka, ki je državljan Unije, ter jo dejansko izvaja, zato da se tako zlasti ne odvzame polni učinek pravici otroka, ki je državljan Unije, do prostega gibanja? 3. Člen 6(3) [EU] v povezavi s splošnimi načeli prava Unije: (a) Ali se lahko ‚nenapisane‘ temeljne pravice EU, ki izhajajo iz sodne prakse Sodišča, od stuttgartske zadeve Stauder (zadeva 29/69, točka 7) do na primer zadeve Mangold (zadeva C-144/04, točka 75), uporabijo v polnem obsegu, čeprav se v konkretnem primeru [Listina] ne uporablja, z drugimi besedami, ali so v skladu s členom 6(3) [EU] že priznane temeljne pravice kot splošna načela prava Unije samostojne in neodvisne poleg novih temeljnih pravic iz Listine v skladu s členom 6(1) EU? (b) Če je odgovor pritrdilen: Ali je mogoče za dejansko izvajanje pravice do varstva in vzgoje iz splošnih načel prava Unije, zlasti z vidika pravice do spoštovanja družinskega življenja v skladu s členom 8 [EKČP], izpeljati pravico do prebivanja v skladu z evropskim pravom za državljana tretje države in očeta mladoletne hčere, ki je državljanka Unije in z materjo zaradi njene zaposlitve prebiva pretežno v drugi državi članici EU? 4. Člen 21(1) PDEU v povezavi s členom 8 [EKČP]: Če iz člena 6(1) ali (3) [EU] ne izhaja pravica tožeče stranke do prebivanja v skladu z evropskim pravom: Ali je mogoče glede na logiko zadeve Zhu in Chen (sodba Sodišča z dne 19. oktobra 2004, C-200/02, točke od 45 do 47) za zagotovitev učinkovite izpeljave pravice do varstva in vzgoje iz pravice do prostega gibanja mladoletne državljanke Unije, ki z materjo zaradi njene zaposlitve prebiva pretežno v drugi državi članici EU, v skladu s členom 21(1) PDEU, po potrebi v skladu s členom 8 [EKČP], izpeljati, da ima oče, ki je državljan tretje države, v skladu z evropskim pravom pravico do prebivanja v državi članici izvora svojega otroka, ki je državljan Unije? 5. Člen 10 Direktive 2004/38 […]: Če je odgovor na vprašanje glede pravice do prebivanja v skladu z evropskim pravom pritrdilen: Ali ima tisti od staršev, ki je državljan tretje države in je v položaju tožeče stranke, pravico do izdaje ‚dovoljenja za prebivanje za člana družine državljana Unije‘, po potrebi v skladu s členom 10(1), prvi stavek, Direktive 2004/38?“