SL Uradni list Evropske unije C 134/3

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 18. marca 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Giudice di Pace di Ischia – Italija) – Rosalba Alassini (C-317/08) in Filomena Califano proti Wind SpA (C-318/08) in Lucia Anna Giorgia Iacono proti Telecom Italia SpA (C-319/08) in Multiservice Srl proti Telecom Italia SpA (C-320/08)

(Združene zadeve od C-317/08 do C-320/08) (1)

(„Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Načelo učinkovitega sodnega varstva - Elektronska komunikacijska omrežja in storitve - Direktiva 2002/22/ES - Univerzalna storitev - Spor med končnimi uporabniki in ponudniki - Obvezni poskus izvensodne poravnave“)

2010/C 134/04

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Giudice di Pace di Ischia

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Rosalba Alassini (C-317/08), Filomena Califano (C-318/08), Lucia Anna Giorgia Iacono (C-319/08), Multiservice Srl (C-320/08)

Tožene stranke: Telecom Italia SpA (C-317/08), Wind SpA (C-318/08) Telecom Italia SpA (C-319/08), Telecom Italia SpA (C-320/08)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Giudice di Pace di Ischia – Razlaga Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, str. 51), Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (UL L 171, str. 12) in člena 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah – Spori na področju elektronskih komunikacij med končnimi uporabniki in operaterji zaradi plačila škode, nastale zaradi domnevne neizpolnitve pogodbe, katere predmet je telefonska storitev, ki jo zagotavlja operater – Nacionalna ureditev, ki določa obvezen poskus mirne rešitve spora pred vložitvijo pravnega sredstva – Možnost vložitve pravnega sredstva brez poskusa mirne rešitve spora

Izrek

— Člen 34 Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) je treba razlagati v smislu, da ne nasprotuje predpisu države članice, ki kot pogoj za dopustnost tožbe določa, da morajo biti spori s področja storitev elektronskih komunikacij med končnimi uporabniki in ponudniki teh storitev, zaradi pravic, ki izhajajo iz te direktive, predmet poskusa obvezne izvensodne poravnave.

— Načeli enakovrednosti in učinkovitosti ter načelo učinkovitega sodnega varstva prav tako ne nasprotujejo nacionalnemu predpisu, ki za te spore predpisuje predhodno izvedbo postopka izvensodne poravnave, če ta postopek nima za posledico zavezujoče odločitve za stranke, bistvene zakasnitve za vložitev tožbe, zadrži zastaranje zadevnih pravic in za stranke ne ustvarja bistvenih ali majhnih stroškov, vendar ob pogoju, da sredstva elektronskega komuniciranja ne pomenijo edinega načina dostopa do postopka poravnave in da je v izjemnih primerih mogoče odrediti začasne ukrepe, če je to potrebno zaradi nujnih okoliščin.

(1) UL C 236, 13.9.2008.