SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA

F. G. JACOBSA,

predstavljeni 22. januarja 2004( )

Zadeva C-173/02

Kraljevina Španija

proti

Komisiji Evropskih skupnosti





1. V obravnavani zadevi Španija izpodbija Odločbo Komisije 2002/411/ES( ), ki državno pomoč Španije proizvajalcem kravjega mleka iz Asturije razglaša za nezdružljivo s skupnim trgom.

2. Zadevna pomoč je bila v obliki znižanja obrestne mere za posojila, ki je proizvajalcem mleka omogočila nakup dodatnih mlečnih kvot. Komisija je ugotovila, da je nezdružljiva s skupnim trgom, ker krši veljavna pravila Skupnosti o skupni organizaciji trga mleka in mlečnih izdelkov. Po mnenju Komisije ni bila izrecno predvidena z Uredbo Sveta (EGS) št. 3950/92 z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih izdelkov( ). Bila je tudi v nasprotju s temeljnimi cilji te ureditve.

3. V tej zadevi se torej postavlja vprašanje, ali lahko država članica sprejme ukrepe za ponovno dodelitev tistih mlečnih kvot, ki niso izrecno predvidene v zakonodaji Skupnosti, in v katerih okoliščinah lahko to stori.

Pravni okvir

4. V skladu s členom 36 ES se pravila Pogodbe o državnih pomočeh (členi 87, 88 in 89 ES) uporabljajo za proizvodnjo kmetijskih proizvodov in trgovino s kmetijskimi proizvodi le v obsegu, ki ga določi Svet v zakonodaji za oblikovanje in uresničevanje skupne kmetijske politike.

5. Skupna organizacija trga mleka in mlečnih izdelkov je vzpostavljena z Uredbo Sveta (ES) št. 1255/1999( ), člen 37 te uredbe pa določa, da se pravila glede državnih pomoči uporabljajo za take izdelke, „razen če je drugače določeno“ v tej uredbi.

6. Shemo dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih izdelkov trenutno ureja Uredba Sveta (EGS) št. 3950/92 (v nadaljevanju: Uredba)( ). Prva uvodna izjava preambule opisuje zgodovino ureditve in pojasnjuje, da je njen namen „zmanjšati neravnovesje med ponudbo in povpraševanjem na trgu mleka in mlečnih izdelkov ter ustrezne strukturne presežke“.

7. V uvodni izjavi 16 je navedeno, da „je treba zaradi nadaljnjega prestrukturiranja proizvodnje mleka in izboljšanja okolja povečati določena odstopanja od načela povezovanja referenčnih količin z gospodarstvom, in ker morajo biti države članice pooblaščene, da nadaljujejo z izvajanjem nacionalnih programov prestrukturiranja in da lahko v določenem obsegu in po objektivnih merilih uredijo določeno stopnjo mobilnosti referenčnih količin znotraj določenega geografskega območja“.

8. Člen 5 Uredbe določa:

„Država članica lahko dopolni nacionalno rezervo znotraj količin iz člena 3 potem, ko je linearno znižala vse individualne referenčne količine z namenom, da dodeli dodatne ali specifične količine proizvajalcem, ki jih določi v skladu z objektivnimi merili, dogovorjenimi s Komisijo.“

9. Člen 8 Uredbe določa, če je tu upošteven:

„Da bi dokončale prestrukturiranje proizvodnje mleka na nacionalni ravni, regionalni ravni ali na ravni območij zbiranja ali da bi izboljšale okolje, lahko države članice sprejmejo enega ali več naslednjih ukrepov, v skladu s podrobnimi pravili, ki jih sprejmejo in pri tem upoštevajo zakonite interese strank:

– dodelijo kompenzacijo v enem ali več letnih obrokih proizvajalcem, ki se zavežejo, da bodo dokončno opustili del ali vso njihovo proizvodnjo mleka in tako sproščene referenčne količine dajo v nacionalno rezervo,

– na podlagi objektivnih meril določijo pogoje, pod katerimi lahko ob začetku dvanajstmesečnega obdobja pristojni organi ali od njih pooblaščeni organi dodelijo proizvajalcem, proti plačilu, referenčne količine, dokončno sproščene ob koncu preteklega dvanajstmesečnega obdobja, ki so jih sprostili drugi proizvajalci v zameno za kompenzacijo v enem ali več letnih obrokih, ki so enaki zgoraj omenjenemu plačilu.“

10. Komisija je izdala Smernice Skupnosti na področju državnih pomoči v kmetijskem sektorju (v nadaljevanju: Smernice), ki jih namerava uporabiti pri presoji takšnih pomoči.

11. V točki 3.2 Smernic Komisija navaja svoje stališče:

„Čeprav se členi 87, 88 in 89 [ES] v celoti uporabljajo za sektorje, zajete v skupni organizaciji trga, je njihova uporaba vseeno odvisna od določb, uvedenih z zadevnimi uredbami. To pomeni, da uporaba držav članic določb členov 87, 88 in 89 [ES] ne more imeti prednosti pred določbami uredbe zadevnega sektorja trga. Tako Komisija v nobenih okoliščinah ne sme odobriti pomoči, ki je nezdružljiva z določbami o skupni organizaciji trga ali ki bi ovirala njeno pravilno delovanje.“

12. Komisija v točki 3.5 Smernic navaja:

„Vsak ukrep pomoči mora, da bi veljal za združljivega s skupnim trgom, vsebovati spodbujevalne elemente ali od upravičenca zahtevati protistoritev. Razen izrecno predvidenih izjem v zakonodaji Skupnosti ali v teh smernicah se enostranski ukrepi državne pomoči, ki so namenjeni le izboljšanju finančnega položaja proizvajalcev, vendar nikakor ne prispevajo k razvoju sektorja, in zlasti pomoči, ki se dodeljujejo samo na podlagi cene, količine, enote proizvodnje ali enote proizvodnih sredstev, pomoči za tekoče poslovanje, štejejo za nezdružljive s skupnim trgom. Poleg tega bodo takšne pomoči verjetno že same po sebi ovirale mehanizme skupne organizacije trga.“

13. V točki 4.1.1.6 Smernic Komisija navaja, da „se za nakup proizvodnih pravic ne smejo podeljevati pomoči, razen v skladu s posebnimi določbami skupne organizacije zadevnega trga in načeli, določenimi v členih 87, 88 in 89 Pogodbe“.

Dejansko stanje in izpodbijani akt

14. V mlečnem letu 1998/1999 so organi španske regije Asturije izpeljali pomoč za nakup mlečnih kvot (v nadaljevanju: pomoč ali zadevna pomoč). Do pomoči so bili upravičeni tisti proizvajalci kravjega mleka, ki so bili razvrščeni kot prednostni proizvajalci za dodeljevanje referenčnih količin iz nacionalne rezerve. Pomoč je bila v obliki znižanja obrestne mere za posojila za nakup mlečnih kvot od drugih proizvajalcev.

15. Komisija je za pomoč izvedela, ko se je ta že izvrševala, zaradi pritožbe. Španija je začasno ustavila pomoč 31. decembra 1998, Komisija pa je medtem opravila preiskavo. Komisija je 12. marca 2002 sprejela odločbo (v nadaljevanju: izpodbijani akt)( ), s katero je pomoč razglasila za nezdružljivo s skupnim trgom.

16. V izpodbijanem aktu je bilo ugotovljeno, da je pomoč sodila pod člen 87(1) ES( ), da se odstopanja, določena v členu 87(2), ES očitno niso uporabljala( ) in da za pomoč ni moglo veljati odstopanje na podlagi člena 87(3) ES, ker je bila v nasprotju s pravili o skupni organizaciji trga mleka in mlečnih izdelkov( ).

17. Skupna organizacija trga je celovit in temeljit sistem, ki državam članicam preprečuje sprejemanje ukrepov, ki ga kršijo ali odstopajo od njega( ). Člena 5 in 8 navedene uredbe državam članicam zagotavljata posebna in zadostna sredstva za spodbujanje prestrukturiranja in povečanje učinkovitosti proizvodnih struktur( ). Nobene določbe ni mogoče razlagati, kot da bi bila v skladu z njo pomoč dovoljena.

18. Referenčne količine, prenesene v zvezi s pomočjo, niso bile dodeljene iz nacionalne rezerve, kot zahteva člen 5. Niti niso bile pridobljene z linearnim znižanjem referenčnih količin ali od proizvajalcev, ki niso tržili mleka ali drugih mlečnih izdelkov v dvanajstmesečnem obdobju( ).

19. Glede člena 8, referenčnih količin, prenesenih na podlagi pomoči, država ni pridobila v zameno za kompenzacijo v skladu s prvim pododstavkom navedenega člena niti jih ni na prejemnike prenesel pristojni organ ali drug pooblaščeni organ, kot to zahteva drugi pododstavek. Poleg tega znesek, ki so ga plačali prejemniki, ni bil enak znesku, plačanemu prenosnikom( ).

20. Pomoč je bila torej v nasprotju z določbami o skupni organizaciji trga mleka in mlečnih izdelkov in je glede na točko 4.1.1.6 Smernic( ) Komisija v nobenih okoliščinah ne bi smela odobriti na podlagi člena 88(3) ES( ).

21. Po mnenju Komisije ni bilo pomembno, ali je bila pomoč v skladu s cilji zadevnih pravil Skupnosti. Kadar Skupnost v določenem sektorju vzpostavi skupno organizacijo trga, je naloga Skupnosti, da najde rešitve za nastale težave v okviru skupne kmetijske politike. Države članice se morajo zato vzdržati vsakršnih enostranskih ukrepov, čeprav je njihov namen podpora skupni politiki Skupnosti( ).

22. V vsakem primeru je Komisija menila, da bi lahko pomoč zvišala cene mlečnih kvot in tako izkrivila pravilno delovanje skupne organizacije trga. Prodajalec kvot bi lahko zvišal ceno glede na dodatne vire, ki so kupcu na voljo zaradi pomoči( ).

Postopek in trditve strank

23. Španija predlaga razglasitev ničnosti izpodbijanega akta. Komisija Sodišču predlaga, naj tožbo zavrne kot neutemeljeno. Obravnave ni bilo, ker je nobena od strank ni zahtevala.

24. Španska vlada navaja tri utemeljitve, s katerimi dokazuje, da je Komisija v izpodbijanem aktu napačno sklenila, da je bila sporna pomoč nezdružljiva s skupnim trgom.

25. Prvič, pravila Skupnosti o skupni organizaciji trga mleka in mlečnih izdelkov imajo prednost pred tistimi, ki zadevajo državno pomoč. Združljivost zadevne pomoči s skupnim trgom je zato odvisna od njene skladnosti z Uredbo.

26. Drugič, pri presojanju skladnosti pomoči z Uredbo ni treba dokazati, da jo ta izrecno dovoljuje. Dovolj je dokazati, da je pomoč v skladu s temeljnimi cilji Uredbe in da ne krši nobenega drugega pravila ali načela prava Skupnosti. To namreč drži.

27. Tretjič, v nasprotju s stališčem v izpodbijanem aktu zadevna pomoč nima nikakršnih posledic, ki bi bile v nasprotju s cilji Uredbe in ki bi lahko ogrožale nemoteno delovanje skupne organizacije trga mleka in mlečnih izdelkov.

28. Glede prve utemeljitve Španije Komisija priznava, da je ta postopek odvisen od tega, ali je pomoč dovoljena v skladu s pravili o skupni organizaciji trga mleka. Zato se s tem vprašanjem ni treba ukvarjati še podrobneje in predlagam, da v preostanku sklepnih predlogov obravnavamo preostali utemeljitvi španske vlade.

Ali mora Uredba izrecno dovoliti zadevno pomoč?

29. Španija trdi, da lahko države članice v skladu s sodno prakso Sodišča sprejmejo enostranske ukrepe, ki niso izrecno predvideni v pravilih Skupnosti o skupni ureditvi kmetijskega trga, če so ti ukrepi v skladu s cilji Skupnosti in kako drugače ne kršijo pravil ali načel prava Skupnosti. Zato je Komisija nepravilno ugotovila, da je bila zadevna pomoč nezdružljiva z Uredbo le zato, ker ni bila v njej izrecno predvidena.

30. Tako je Sodišče v zadevi Pigs and Bacon Commission( ) ugotovilo, da „kadar Skupnost v določenem sektorju uzakoni vzpostavitev skupne organizacije trga, se morajo države članice vzdržati vsakršnih ukrepov, ki bi lahko ogrozili to skupno organizacijo ali bi ustvarjali izjeme od nje“( ). Sodišče ne gre tako daleč, da bi odločilo, naj se države članice vzdržijo vseh enostranskih ukrepov.

31. Zdi se, da Sodišče v zadevah Italija proti Komisiji,( ) Komisija proti Franciji( ) in Zoni( ) določa širšo prepoved. V vseh navedenih zadevah navaja, da se morajo države članice, kadar Skupnost v določenem sektorju vzpostavi skupno organizacijo trga, vzdržati vsakršnih enostranskih ukrepov, čeprav je njihov namen podpora skupni politiki Skupnosti. V takih okoliščinah mora Skupnost in ne države članice poiskati rešitev za težave( ).

32. Vendar španska vlada zelo strogo razlaga izide teh treh zadev. V zadevi Italija proti Komisiji je Sodišče ugotovilo, da nacionalni ukrep krši pravo Skupnosti, ker je v nasprotju s cilji skupne organizacije trga. V drugih dveh zadevah sta obravnavana nacionalna ukrepa ovirala prosti pretok blaga in sta bila zato neskladna z drugim pravilom ali načelom prava Skupnosti.

33. Španska vlada skuša v repliki podporo svoji utemeljitvi izpeljati iz sodbe Sodišča v zadevi Mulligan in drugi( ), ki je bila razglašena po vložitvi tožbe Španije. V tej zadevi je High Court (Irska) predložilo vprašanja glede združljivosti sheme povrnitve, tako imenovane „clawback“, v okviru katere se ob prodaji mlečnega gospodarstva 20 % mlečnih kvot, ki ji pripadajo, ne prenese z njim, temveč se doda v irsko nacionalno rezervo, s pravom Skupnosti. Vprašanje, ki je bilo pomembno za ta postopek, je zadevalo združljivost sheme z Uredbo. V zvezi z načinom, na katerega španska vlada razlaga to sodbo, je Sodišče ugotovilo, da shema ni bila izrecno dovoljena na podlagi Uredbe, vendar je bila združljiva z njenimi cilji in se je zato lahko ohranila.

34. Španija zatrjuje, da pomoč, ki se obravnava v tej zadevi, jasno podpira temeljne cilje iz členov 5 in 8 Uredbe. Namenjena je bila prestrukturiranju proizvodnje mleka, kar je cilj, ki je izrecno priznan v uvodni izjavi 16 preambule Uredbe. Ta cilj je zasledovala na podlagi objektivnih meril. Poleg tega ni bila nezdružljiva s katerim koli drugim pravilom ali načelom prava Skupnosti. Zato ni bilo nobene podlage za izpodbijanje te pomoči.

35. Po mnenju Španije prepoved ukrepa, kot je zadevna pomoč, ni smiselna. Države članice lahko v skladu z Uredbo proizvajalcem dodelijo brezplačne kvote. Proizvajalcem lahko tudi podelijo kvote po nesubvencionirani ceni v skladu s členom 8, prvi odstavek, druga alinea. Zadevna pomoč je bila vmesni mehanizem med tema možnostma. Regionalni organi Asturije so jo sprejeli, ker niso mogli pridobiti kvot, da bi jih brezplačno razdelili, vendar so se zavedali, da si prednostni proizvajalci ne bi mogli privoščiti nesubvencioniranih prenosov. Rešitev, ki so jo našli, je dosegla cilj Skupnosti glede prestrukturiranja brez prekomerne obremenitve državne blagajne. Bila je tudi bolj usklajena s točko 3.5 Smernic kot možnosti, določene v Uredbi, ker je vključevala spodbujevalni element za proizvajalce in od njih zahtevala določeno protistoritev.

36. Stališča španske vlade se mi ne zdijo prepričljiva.

37. Na splošno menim, da države članice, kadar Skupnost določi pravila o določeni zadevi v okviru skupne organizacije kmetijskega trga, ne smejo dopolnjevati teh pravil z enostranskimi ukrepi, če za to nimajo pooblastila. Prepoved enostranskih ukrepov velja tudi za ukrepe, ki so namenjeni podpiranju ciljev, za katere si prizadeva zakonodajalec Skupnosti.

38. Res je, da mora posledično posamezna država članica v določenih okoliščinah sprejeti kakšno prednostno rešitev Skupnosti, čeprav obstaja druga metoda za doseganje istih namenov, za katero se državi članici zdi, da bolj ustreza njenemu položaju.

39. Vendar bi države članice v nasprotnem primeru lahko dopolnjevale skupno organizacijo trga v določenem sektorju s številnimi enostranskimi pobudami, ki temeljijo na njihovi lastni presoji zadevnih ciljev Skupnosti. Te cilje je mogoče razlagati različno. Poleg tega je treba v okviru skupne kmetijske politike pogosto usklajevati različne nasprotujoče si cilje. Kot Komisija upravičeno trdi, bi bilo tako precej možnosti, da bi nacionalni ukrepi oslabili enotno uporabo prava Skupnosti.

40. Tak pristop je po mojem mnenju povsem združljiv s sodbo Sodišča v zadevi Mulligan in drugi. Zdi se mi očitno, da je Sodišče menilo, da člen 7(1) Uredbe izrecno dovoljuje shemo „clawback“, kot je shema v tej zadevi( ). Dalje je še potrdilo, da „taka razlaga“ ni v nasprotju s posebnim ciljem, ki ga zasleduje zakonodajalec Skupnosti( ). Španska vlada zato neupravičeno trdi, da je Sodišče potrdilo nacionalni ukrep, ki ni izrecno predviden v določbah Skupnosti.

41. Nedvomno je res, da pravo Skupnosti o skupni organizaciji kmetijskega trga državam članicam pogosto priznava široko diskrecijsko pravico. Lahko so pooblaščene za ukrepanje v zelo širokem smislu. Lahko jim je dovoljeno izbirati med številnimi posebnimi možnostmi. Lahko so tudi zavezane ali pooblaščene, da določijo podrobna pravila za uporabo določenega pravila. Vendar brez takega pooblastila ne smejo same sprejemati ukrepov za dopolnjevanje veljavnih določb Skupnosti.

42. Španska vlada v repliki poudarja, da lahko na podlagi člena 8 Uredbe države članice „sprejmejo enega ali več naslednjih ukrepov, v skladu s podrobnimi pravili, ki jih sprejmejo, in pri tem upoštevajo zakonite interese strank“. Meni, da člen 8 tako izrecno podeljuje državam članicam diskrecijsko pravico, da dopolnijo možne ukrepe, opredeljene v navedenem členu.

43. S tem se ne strinjam. Prav nasprotno, člen 8 podpira razlago, ki jo zagovarjam.

44. Sklicevanje na „enega ali več naslednjih ukrepov“ državam članicam omogoča, da sprejmejo en ali vse ukrepe, posamezno ali skupaj. Ne daje pa jim pooblastila za načrtovanje novih vrst ukrepov. Podobno se morajo „podrobna pravila“, ki jih lahko sprejmejo države članice, uporabljati za izvajanje enega ali več navedenih ukrepov.

45. Zato menim, da je treba zavrniti drugo utemeljitev španske vlade in ne ugoditi njeni tožbi. Uredba obravnavane pomoči ne dovoljuje in je torej nedopustna glede na določbe Skupnosti o skupni organizaciji trga mleka in mlečnih izdelkov. Le zato je Komisija upravičeno razglasila zadevno pomoč za nezdružljivo s skupnim trgom.

Ali zadevna pomoč ogroža skupno organizacijo trga mleka in mlečnih izdelkov?

46. Komisija je v izpodbijanem aktu tudi ugotovila, da je zadevna pomoč delovala tako, da je ogrožala skupno organizacijo trga mleka in mlečnih izdelkov. Ta ugotovitev je neodvisna podlaga izpodbijanega akta, s katerim bi se morala španska vlada ukvarjati, tudi če bi uspela pri predhodni utemeljitvi.

47. V izpodbijanem aktu je posebej določeno tveganje, da bi pomoč zvišala cene mlečnih kvot. Kot trdi Komisija, bi to ogrozilo ključni cilj Uredbe, in sicer preprečiti, da se kvote ne bi uporabile „za proizvodnjo ali trženje mleka, ampak za doseganje izključno finančnih koristi z izkoriščanjem njihove tržne vrednosti“( ).

48. Španska vlada v odgovoru trdi, da je bila zadevna pomoč izračunana tako, da bi omogočila nakup kvot prednostnim proizvajalcem, ki si jih drugače ne bi mogli privoščiti. V nasprotju s tem, kar je navedeno v izpodbijanem aktu, pomoč ne bi omogočila prodajalcem, da zvišajo cene za znesek subvencije, ker je v tem primeru prednostni proizvajalci ne bi bili zmožni plačati.

49. Ta utemeljitev se mi ne zdi prepričljiva.

50. Kot trdi Komisija in je navedeno v izpodbijanem aktu, se zdi verjetno, da bi povečanje kupne moči kupcev in torej celotne ravni povpraševanja po mlečnih kvotah povzročilo vsaj pritisk na zvišanje cen teh kvot.

51. Španska vlada v repliki izpostavlja še dve stališči v dokaz, da zadevna pomoč ni mogla zvišati cen mlečnih kvot.

52. Prvič, Španija se sklicuje na različne določbe kraljevega dekreta št. 1486/1998 z dne 10. julija 1998 o modernizaciji in izboljšanju konkurenčnosti v sektorju mleka( ). Te določbe določajo pogoje za prenos mlečnih kvot v Španiji, da bi se preprečilo, da bi kvote postale predmet trgovanja in da bi se zvišala njihova cena. Španija trdi, da sporna pomoč, upoštevajoč sobesedilo teh določb, ni mogla povzročiti negativnih posledic, ki ji jih je pripisal izpodbijani akt.

53. Drugič, Španija trdi, da bi regionalni organi odobrili pomoč dejansko samo za transakcije, ki niso presegle najvišje nakupne cene, določene v višini nadomestila, ki ga španska država odobri v skladu s členom 8, prvi odstavek, druga alinea.

54. Komisija izpodbija dopustnost nadaljnjih stališč španske vlade, ker so bila v postopku predložena prepozno. Španska vlada se nanje ni sklicevala med preiskavo Komisije, ki je bila opravljena pred izpodbijanim aktom. Prvič se pojavijo v repliki.

55. Menim, da ne bi bilo primerno dopustiti stališč španske vlade v zvezi s kraljevim dekretom št. 1486/1998 in opredelitvijo najvišje cene kot pogoja za zadevno pomoč.

56. Vprašljivo je, ali se lahko državi članici dovoli, da izpodbija odločbo Komisije v zvezi z državno pomočjo, ker Komisija ni obravnavala nekega vidika te pomoči, ki ga sama država članica ni predstavila.

57. V vsakem primeru člen 42(2) Poslovnika Sodišča določa, da ni dovoljeno navajanje novih razlogov med postopkom, razen če ti izhajajo iz pravnih in dejanskih okoliščin, ki so se pojavile med postopkom. Utemeljitev Komisije v zvezi z učinkom izpodbijanega akta na cene kvot je vključena v izpodbijanem aktu in Španija se je z njo seznanila pred tem postopkom. Člen 42(1) Poslovnika tudi jasno določa, da lahko stranke predlagajo nove dokazne predloge v repliki, vendar morajo navesti razloge za zamudo. Španska vlada ni ponudila te razlage.

58. Poleg tega menim, da je treba drugo trditev španske vlade izključiti, ker ni dovolj podrobna. Španska vlada ne skuša opredeliti, katere splošne državne določbe naj bi zadevno pomoč omejevale na transakcije, ki ne presegajo najvišje cene. Zato je nemogoče, da bi Komisija ustrezno odgovorila na trditev španske vlade ali da bi jo Sodišče lahko samo presodilo.

59. Stranki podajata nadaljnja stališča glede vprašanja, ali bi sporna pomoč lahko vplivala na ceno mleka in mlečnih izdelkov. Vendar izpodbijani akt izrecno ne vsebuje te trditve, ki po mojem mnenju ni pomembna za presojo veljavnosti akta.

60. Zato menim, da španski vladi ni uspelo dokazati, da je Komisija nepravilno sklenila, da je zadevna pomoč ogrožala cilj skupne organizacije trga mleka in mlečnih izdelkov. V skladu s tem izpodbijanega akta ni mogoče šteti za neveljavnega, tudi če v nasprotju z mojimi zgornjimi sklepanji( ) take pomoči, kot je zadevna, niso nezakonite, ker niso dovoljene z Uredbo.

Predlog

61. Glede na navedeno menim, da bi Sodišče moralo:

1. tožbo zavrniti kot neutemeljeno;

2. Španiji naložiti plačilo stroškov.