Zadeva C‑559/13

Finanzamt Dortmund-Unna

proti

Josefu Grünewaldu

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof)

„Predhodno odločanje — Prosti pretok kapitala — Neposredno obdavčenje — Dohodnina — Možnost odbitja preživninskih rent, ki so bile plačane kot nasprotna dajatev na podlagi pogodbe o prenosu premoženja, sklenjene v okviru vnaprejšnjega dedovanja — Izključitev za nerezidente“

Povzetek – Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. februarja 2015

Prosti pretok kapitala in svoboda plačil – Omejitve – Davčna zakonodaja – Davek na dohodek – Dohodki od deležev v družbi, ki so bili preneseni na podlagi pogodbe o prenosu premoženja, sklenjene v okviru vnaprejšnjega dedovanja – Možnost odbitja preživninskih rent, ki so bile izplačane kot nasprotna dajatev v okviru navedene pogodbe o prenosu premoženja – Izključitev za nerezidente – Različno obravnavanje – Primerljiva položaja – Upravičenost – Neobstoj

(člen 63 PDEU)

Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere je davčnemu zavezancu nerezidentu, ki je v tej državi članici prejel poslovne dohodke od deleža v družbi, ki ga je nanj prenesel eden od staršev na podlagi pogodbe o prenosu, sklenjene v okviru vnaprejšnjega dedovanja, zavrnjena možnost odbitja rent, ki jih je kot nasprotno dajatev pri prenosu tega premoženja plačal navedenemu staršu, od navedenih dohodkov, medtem ko je na podlagi te zakonodaje to odbitje omogočeno davčnemu zavezancu rezidentu.

Po eni strani taka zakonodaja pomeni različno obravnavanje položajev, ki so objektivno primerljivi. Namreč kar zadeva stroške, ki so v neposredni zvezi z dejavnostjo, s katero so bili v tej državi članici ustvarjeni obdavčljivi dohodki, so rezidenti te države članice in nerezidenti v primerljivem položaju. Tako stroški, ki izhajajo iz zadevne dejavnosti in so nujni za njeno izvajanje, pomenijo neposredno zvezo s to dejavnostjo. Tako je v primeru rent, če obveznost njihovega plačevanja izhaja neposredno iz prenosa deleža v družbi, ki opravlja dejavnost, ki je vir dohodka, obdavčljivega v zadevni državi članici, ker je ta obveznost nujni pogoj za vnaprejšnji prenos dednega deleža.

Po drugi strani take omejitve prostega pretoka kapitala ni mogoče upravičiti niti s ciljem ohranitve porazdelitve davčne pristojnosti med državami članicami niti s potrebo po ohranitvi skladnosti nacionalne davčne ureditve. Natančneje, na ta drugi cilj se ni mogoče sklicevati, če ni dokazan obstoj neposredne povezave med zadevno davčno ugodnostjo in izravnavo te ugodnosti z določenim davkom. Odbitje rent, ki ga opravi dolžnik, in obdavčitev teh rent pri njihovem prejemniku se namreč nujno nanašata na različna davčna upravičenca.

(Glej točke 23, 29, 30, 33, 44, 47, 49, 53, 54 in izrek.)

Zadeva C‑559/13

Finanzamt Dortmund-Unna

proti

Josefu Grünewaldu

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof)

„Predhodno odločanje — Prosti pretok kapitala — Neposredno obdavčenje — Dohodnina — Možnost odbitja preživninskih rent, ki so bile plačane kot nasprotna dajatev na podlagi pogodbe o prenosu premoženja, sklenjene v okviru vnaprejšnjega dedovanja — Izključitev za nerezidente“

Povzetek – Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. februarja 2015

Prosti pretok kapitala in svoboda plačil – Omejitve – Davčna zakonodaja – Davek na dohodek – Dohodki od deležev v družbi, ki so bili preneseni na podlagi pogodbe o prenosu premoženja, sklenjene v okviru vnaprejšnjega dedovanja – Možnost odbitja preživninskih rent, ki so bile izplačane kot nasprotna dajatev v okviru navedene pogodbe o prenosu premoženja – Izključitev za nerezidente – Različno obravnavanje – Primerljiva položaja – Upravičenost – Neobstoj

(člen 63 PDEU)

Člen 63 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere je davčnemu zavezancu nerezidentu, ki je v tej državi članici prejel poslovne dohodke od deleža v družbi, ki ga je nanj prenesel eden od staršev na podlagi pogodbe o prenosu, sklenjene v okviru vnaprejšnjega dedovanja, zavrnjena možnost odbitja rent, ki jih je kot nasprotno dajatev pri prenosu tega premoženja plačal navedenemu staršu, od navedenih dohodkov, medtem ko je na podlagi te zakonodaje to odbitje omogočeno davčnemu zavezancu rezidentu.

Po eni strani taka zakonodaja pomeni različno obravnavanje položajev, ki so objektivno primerljivi. Namreč kar zadeva stroške, ki so v neposredni zvezi z dejavnostjo, s katero so bili v tej državi članici ustvarjeni obdavčljivi dohodki, so rezidenti te države članice in nerezidenti v primerljivem položaju. Tako stroški, ki izhajajo iz zadevne dejavnosti in so nujni za njeno izvajanje, pomenijo neposredno zvezo s to dejavnostjo. Tako je v primeru rent, če obveznost njihovega plačevanja izhaja neposredno iz prenosa deleža v družbi, ki opravlja dejavnost, ki je vir dohodka, obdavčljivega v zadevni državi članici, ker je ta obveznost nujni pogoj za vnaprejšnji prenos dednega deleža.

Po drugi strani take omejitve prostega pretoka kapitala ni mogoče upravičiti niti s ciljem ohranitve porazdelitve davčne pristojnosti med državami članicami niti s potrebo po ohranitvi skladnosti nacionalne davčne ureditve. Natančneje, na ta drugi cilj se ni mogoče sklicevati, če ni dokazan obstoj neposredne povezave med zadevno davčno ugodnostjo in izravnavo te ugodnosti z določenim davkom. Odbitje rent, ki ga opravi dolžnik, in obdavčitev teh rent pri njihovem prejemniku se namreč nujno nanašata na različna davčna upravičenca.

(Glej točke 23, 29, 30, 33, 44, 47, 49, 53, 54 in izrek.)