ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 269/14

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Združeno kraljestvo) – Tural Oguz proti Secretary of State for the Home Department

(Zadeva C-186/10) (1)

(Pridružitveni sporazum EGS-Turčija - Člen 41(1) Dodatnega protokola - Klavzula „standstill“ - Svoboda ustanavljanja - Zavrnitev podaljšanja dovoljenja za prebivanje turškemu državljanu, ki je v nasprotju s pogoji, določenimi s tem dovoljenjem, ustanovil podjetje - Zloraba pravice)

2011/C 269/22

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Tural Oguz

Tožena stranka: Secretary of State for the Home Department

Ob udeležbi: Centre for Advice on Individual Rights in Europe

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Razlaga člena 41 Dodatnega in finančnega protokola k Sporazumu o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 (UL 1972, L 293, str. 1) – Klavzula,standstill“ – Obseg – Prepoved za države članice, da uvedejo omejitve svobode ustanavljanja in orpavljanja storitev – Turški državljan, ki je v Združenem kraljestvu začel opravljati dejavnost kot samozaposleni po tem, ko je tam pridobil dovoljenje za prebivanje z omejitvijo, da brez dovoljenja Secretary of State ne sme opravljati dejavnosti kot samozaposlen – Zavrnitev podaljšanja veljavnosti dovoljenja za prebivanje zaradi kršitve omejitve iz prvega dovoljenja za prebivanje

Izrek

Člen 41(1) Dodatnega protokola, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 v Bruslju ter sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, je treba razlagati tako, da se turški državljan, za čigar dovoljenje za prebivanje v državi članici velja pogoj, da se ne sme lotiti poslovne dejavnosti ali poklica, ki pa v nasprotju s tem pogojem postane samozaposlen ter nato pri nacionalnih organih zaprosi za podaljšanje dovoljenja za prebivanje zaradi podjetja, ki ga je medtem ustanovil, lahko sklicuje nanj.

(1) UL C 179, 3.7.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 226/6

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 9. junija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Ordinario di Vicenza – Italija) – Electrosteel Europe sa proti Edil Centro SpA

(Zadeva C-87/10) (1)

(Pristojnost, priznavanje in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Posebne pristojnosti - Člen 5, točka 1(b), prva alinea - Sodišče kraja izpolnitve pogodbene obveznosti, ki je podlaga za zahtevek - Prodaja blaga - Kraj dobave - Pogodba, ki vsebuje klavzulo „Dobava: franko tovarna“)

2011/C 226/09

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Ordinario di Vicenza

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Electrosteel Europe sa

Tožena stranka: Edil Centro SpA

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Tribunale Ordinario di Vicenza – Razlaga člena 5, točka 1(b) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12, 16.1.2001, str. 1) – Posebne pristojnosti – Pojem „kraj, kamor je bilo v skladu s pogodbo blago dostavljeno ali bi moralo biti dostavljeno“ – Končni namembni kraj blaga, ki je predmet pogodbe, ali kraj, v katerem prodajalec izpolni obveznost dobave.

Izrek

Člen 5, točka 1(b), prva alinea, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je treba pri prodaji na daljavo kraj, kamor je bilo blago v skladu s pogodbo dobavljeno ali bi moralo biti dobavljeno, določiti v skladu z določbami te pogodbe.

Da bi predložitveno sodišče, ki odloča o zadevi, preverilo, ali je kraj dobave določen „v skladu s pogodbo“, mora upoštevati vse upoštevne izraze in klavzule te pogodbe, na podlagi katerih je mogoče ta kraj jasno opredeliti, vključno z izrazi in klavzulami, ki so splošno znani in določeni z mednarodnimi trgovinskimi običaji, kot so incotermi, ki jih je izdelala Mednarodna trgovinska zbornica, v različici, objavljeni leta 2000.

Če kraja dobave ni mogoče določiti na podlagi tega, brez sklicevanja na materialno pravo, ki velja za pogodbo, je ta kraj tisti kraj, v katerem je bilo blago dejansko izročeno, na podlagi česar je kupec pridobil ali bi moral pridobiti pravico dejanskega razpolaganja s tem blagom v končnem kraju postopka prodaje.

(1) UL C 100, 17.4.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 269/12

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission – Avstrija) – Gentcho Pavlov, Gregor Famira proti Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien

(Zadeva C-101/10) (1)

(Zunanji odnosi - Pridružitveni sporazumi - Nacionalni predpisi, po katerih so bili bolgarski državljani pred pristopom Republike Bolgarije k Evropski uniji izključeni iz vpisa v imenik odvetniških pripravnikov - Skladnost takih predpisov s prepovedjo vsakršne diskriminacije na podlagi državljanstva v zvezi z delovnimi pogoji iz pridružitvenega sporazuma ES-Bolgarija)

2011/C 269/18

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnika: Gentcho Pavlov, Gregor Famira

Tožena stranka: Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission – Razlaga člena 38(1), prva alinea, Evropskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Republiko Bolgarijo na drugi strani (UL L 358, 31.12.1994, str. 3) – Prepoved vsakršne diskriminacije na podlagi državljanstva v zvezi z delovnimi pogoji – Skladnost nacionalnih predpisov, na podlagi katerih so bili pred pristopom Bolgarije k Evropski uniji bolgarski državljani izključeni iz vpisa v imenik odvetniških pripravnikov, s tem členom – Neposredni učinek te določbe

Izrek

Načelo prepovedi diskriminacije iz člena 38(1), prva alinea, Evropskega sporazuma o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Republiko Bolgarijo na drugi strani, ki je bil v imenu Skupnosti sklenjen in potrjen s Sklepom Sveta in Komisije z dne 19. decembra 1994 (94/908/ESPJ, ES, Euratom) je treba razlagati tako, da pred pristopom Republike Bolgarije k Evropski uniji ni nasprotovalo temu, da je država članica s predpisi, kot so tisti iz člena 30(1) in (5) avstrijskega zakona o odvetništvu (Österreichische Rechtsanwaltsordnung), v različici, ki se uporablja za postopek v glavni stvari, določila, da se bolgarski državljani zaradi pogoja državljanstva, določenega v teh predpisih, ne morejo vpisati v imenik odvetniških pripravnikov in zato tudi ne morejo pridobiti potrdila o upravičenju za zastopanje pred sodišči.

(1) UL C 134, 22.5.2010.
1.

Kraljevina Španija, s tem da ni zagotovila: — zbiranja komunalne odpadne vode iz aglomeracij z več kot 15 000 PE (populacijski ekvivalent) iz Valle de Güimar, Noerste (Valle Guerra), Valle de Orotava, Arenys de Mar, Alcossebre in Cariño v skladu s členom 3 Direktive 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode in — čiščenja komunalne odpadne vode iz aglomeracij z več kot 15 000 PE iz območij: Arroyo de la Miel, Arroyo de la Víbora, Estepota (San Pedro de Alcántara), Alhaurín el Grande, Coín, Barbate, Chipiona, Isla Cristina, Matalascañas, Nerja, Tarifa, Torrox Costa, Vejer de la Frontera, Gijón-Este, Llanes, Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Los Llanos de Aridane, Arenys de Mar, Pineda de Mar, Ceuta, Alcossebre, Benicarló, Elx (Arenales), Peñíscola, Teulada Moraira (Rada Moraira), Vinaròs, A Coruña, Cariño, Tui, Vigo, Aguiño Carreira-Ribeira, Baiona, Noia, Santiago, Viveiro in Irán (Hondarribia) v skladu s členom 4(1), (3) oziroma, (4) člena 4 Direktive, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 204/10

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. maja 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemčija) – Mathilde Grasser proti Freistaat Bayern

(Zadeva C-184/10) (1)

(Direktiva 91/439/EGS - Vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj - Vozniško dovoljenje, ki ga je izdala država članica ob neupoštevanju pogoja prebivališča - Nepriznanje s strani države članice gostiteljice, ki temelji le na neupoštevanju pogoja prebivališča)

2011/C 204/18

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Mathilde Grasser

Tožena stranka: Freistaat Bayern

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Razlaga členov 1(2) in 8(2) in (4) Direktive Sveta z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (91/439/EGS) (UL L 237, str. 1) – Vozniško dovoljenje, ki ga je izdala država članica državljanu druge države članice, ki je imel ob izdaji dovoljenja običajno prebivališče na ozemlju te druge države članice in glede katerega ni bil nikoli sprejet ukrep odvzema nacionalnega dovoljenja – Možnost držav članic, da ne priznajo vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica, tako da se izključno oprejo na kršitev pogoja prebivališča

Izrek

Člena 1(2), 7(1)(b) ter člen 8(2) in (4) Direktive Sveta z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (91/439/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2008/65/ES z dne 27. junija 2008, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da država članica gostiteljica na svojem ozemlju ne prizna vozniškega dovoljenja, ki ga je izdala druga država članica, če je na podlagi podatkov iz tega dovoljenja ugotovljeno, da pogoj običajnega prebivališča, določen v členu 7(1)(b) te direktive, ni bil upoštevan. Na to ne vpliva dejstvo, da država članica gostiteljica glede imetnika navedenega dovoljenja ni sprejela nikakršnega ukrepa v smislu člena 8(2) navedene direktive.

(1) UL C 179, 3.7.2010.
1.

Kraljevina Belgija, s tem da ni pravilno in v celoti prenesla Prve Direktive Sveta z dne 24. junija 1973 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti neposrednega zavarovanja razen življenjskega zavarovanja, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. marca 2002 in z Direktivo Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju), ni izpolnila obveznosti iz členov 6, 8, 15, 16 in 17 Direkitve 73/239, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/13, ter iz členov od 20 do 22 Direktive 92/49.
1.

Kraljevina Belgija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, 83/349/EGS o konsolidiranih računovodskih izkazih, 86/635/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij ter 91/674/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih zavarovalnic, ni izpolnila obveznosti na podlagi te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 133/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. marca 2012 – Melli Bank plc proti Svetu Evropske unije, Francoski republiki, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska, Evropski komisiji

(Zadeva C-380/09 P) (1)

(Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Islamski republiki Iran, zato da se prepreči širjenje jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev hčerinske družbe banke - Načelo sorazmernosti - Lastništvo ali nadzor subjekta)

2012/C 133/02

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Melli Bank plc (zastopniki: D. Anderson in D. Wyatt, QC, R. Blakeley, Barrister, S. Gadhia in T. Din, solicitors)

Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in R. Szostak, zastopnika), Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel in E. Ranaivoson, zastopniki), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: S. Hathaway, zastopnik, in S. Lee, Barrister), Evropska komisija (zastopnika: S. Boelaert in M. Konstantinidis, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 9. julija v združenih zadevah Melli Bank plc proti Svetu Evropske unije (T-246/08 in T-332/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2008/475/ES z dne 23. junija 2008 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 163, str. 29) v delu, v katerem je bilo ime pritožnice uvrščeno na seznam pravnih oseb, subjektov in organov, za katere se določbe uporabljajo.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Melli Bank plc se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 282, 21.11.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 71/2

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. januarja 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Španiji

(Zadeva C-529/09) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Državne pomoči, ki niso združljive s skupnim trgom - Obveznost zagotovitve vračila - Neizvršitev - Ugovor nedopustnosti - Pravnomočnost predhodne sodbe Sodišča)

2013/C 71/02

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Flynn in C. Urraca Caviedes, agenta)

Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnica: N. Díaz Abad, agentka)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 288 PDEU in členov 2 in 3 Odločbe Komisije 1999/509/ES z dne 14. oktobra 1998 o pomočeh, ki jih je Španija dodelila podjetjem iz skupine Magefesa in njihovim pravnim naslednikom (UL 1999, L 198, str. 15) – Pomoči, dodeljene podjetju Industrias Domésticas, S.A. (Indosa)

Izrek

1. Kraljevina Španija s tem, da v določenem roku ni sprejela ukrepov, potrebnih za uskladitev z Odločbo Komisije 1999/509/ES z dne 14. oktobra 1998 o pomočeh, ki jih je Španija dodelila podjetjem iz skupine Magefesa in njihovim pravnim naslednikom, kar zadeva podjetje Industrias Domésticas SA, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 288, četrti odstavek, PDEU ter členov 2 in 3 te odločbe.

2. Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 51, 27.2.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 49/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. decembra 2011 – Francoska republika proti People's Mojahedin Organization of Iran, Svetu Evropske unije, Evropski komisiji

(Zadeva C-27/09 P) (1)

(Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu - Skupno stališče 2001/931/SZVP - Uredba (ES) št. 2580/2001 - Zamrznitev sredstev, ki se uporabi za skupino, vpisano na seznam, ki ga sestavi, pregleduje in spreminja Svet Evropske unije - Pravica do obrambe)

2012/C 49/02

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues in A. Adam, zastopniki)

Druge stranke v postopku: People's Mojahedin Organization of Iran (zastopniki: J.-P. Spitzer, odvetnik, D. Vaughan QC in M.-E. Demetriou, Barrister), Svet Evropske unije, Evropska komisija (zastopnika: S. Boelaert in P. Aalto, zastopnika)

Predmet

Pritožba, vložena zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (sedmi senat) z dne 4. decembra 2008 v zadevi People's Mojahedin Organization of Iran proti Svetu (T-284/08), s katero je Splošno sodišče Sklep Sveta z dne 15. julija 2008 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2007/868/ES (2008/583/ES) (UL L 188, str. 21) razglasilo za ničen v delu, v katerem se nanaša na People's Mojahedin Organization of Iran.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Francoski republiki se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 82, 4.4.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 340/2

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. septembra 2011 – Arkema SA proti Evropski komisiji

(Zadeva C-520/09 P) (1)

(Pritožba - Omejevalni sporazumi - Člen 81 ES in člen 53 Sporazuma o EGP - Evropski trg monokloroocetne kisline - Pravila v zvezi s pripisom odgovornosti matični družbi za protikonkurenčno ravnanje hčerinske družbe - Domneva dejanskega odločilnega vplivanja - Obveznost obrazložitve)

2011/C 340/02

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Arkema SA (zastopnik: M. Debroux, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouquet in F. Castillo de la Torre, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 30. septembra 2009 v zadevi Arkema proti Komisiji (T-168/05), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo pritožnice, primarno, na razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2004) 4876 konč. z dne 19. januarja 2005 v zvezi s postopkom uporabe členov 81 ES in 53 Sporazuma EGP o kartelu, ki se nanaša na trg monokloroocetne kisline, in podredno, na zmanjšanje globe, naložene pritožnici – Kršitev pravil v zvezi z odgovornostjo za protikonkurenčna ravnanja, ki jih je hčerinska družba izvajala v matični družbi – Kršitev načela enakega obravnavanja in pravice do poštenega sojenja – Kršitev obsega smernic za metodo izračuna glob.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Arkema SA se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 37, 13.2.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 362/4

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. oktobra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – Realchemie Nederland BV proti Bayer CropScience AG

(Zadeva C-406/09) (1)

(Uredba (ES) št. 44/2001 - Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb - Pojem „civilne in gospodarske zadeve“ - Priznanje in izvršitev odločbe o naložitvi globe - Direktiva 2004/48/ES - Pravice intelektualne lastnine - Kršitev teh pravic - Ukrepi, postopki in pravna sredstva - Naložitev - Postopek za razglasitev izvršljivosti - Pripadajoči sodni stroški)

2011/C 362/05

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Realchemie Nederland BV

Tožena stranka: Bayer CropScience AG

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden – Razlaga člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) in člena 14 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 2, str. 32) – Pojem civilnih in gospodarskih zadev – Kršitev prepovedi uvoza in trženja nekaterih pesticidov v Nemčiji, izrečene z nemško sodno odločbo – Globa – Izvršitev odločbe o naložitvi globe – Izvršilni postopek v zvezi s sklepi o določitvi stroškov v zvezi s periodičnimi denarnimi kaznimi ali globami zaradi ravnanja v nasprotju s prepovedjo kršitve pravice intelektualne lastnine, ki so bili izdani v tujini

Izrek

1. Pojem „civilne in gospodarske zadeve“ iz člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se ta uredba uporablja za priznanje in izvršitev odločbe sodišča, s katero je bila naložena globa, zato da bi se spoštovala sodna odločba, izdana na področju civilnih in gospodarskih zadev.

2. Za stroške, povezane s postopkom za razglasitev izvršljivosti, ki je bil sprožen v državi članici in v katerem se je zahtevalo priznanje in izvršitev odločbe, ki je bila izdana v drugi državi članici v okviru spora glede uveljavljanja pravice intelektualne lastnine, se uporablja člen 14 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine.

(1) UL C 312, 19.12.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 269/7

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 7. julija 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tartu Ringkonnakohus – Republika Estonija) – Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS proti Veterinaar- ja Toiduamet

(Zadeva C-523/09) (1)

(Skupna kmetijska politika - Pristojbine za inšpekcije in sanitarni nadzor proizvodnje mleka)

2011/C 269/11

Jezik postopka: estonščina

Predložitveno sodišče

Tartu Ringkonnakohus

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS

Tožena stranka: Veterinaar- ja Toiduamet

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Tartu Ringkonnakohus – Razlaga členov 26 in 27 ter prilog IV in VI Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL L 165, str. 1) – Izračun pristojbine za uradni nadzor proizvodnje mleka – Pobiranje pristojbin, enakih zneskom po minimalnih stopnjah, ki se uporabljajo v skladu z Uredbo, ki pa so višje od dejanskih stroškov, ki jih imajo pristojni organi v zvezi z uradnim nadzorom

Izrek

Člen 27(3) in (4) Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali je treba razlagati tako, da omogoča državi članici, da naloži, ne da bi ji bilo treba sprejeti izvedbeni ukrep na nacionalni ravni, pristojbine na podlagi minimalnih stopenj, določenih v Prilogi IV, oddelek B, k navedeni uredbi, čeprav so stroški, ki jih imajo pristojni organi v zvezi z inšpekcijami in sanitarnim nadzorom, ki so določeni v navedeni uredbi, nižji od teh stopenj, kadar pogoji za uporabo člena 27(6) te uredbe niso izpolnjeni.

(1) UL C 63, 13.3.2010.
2.

Člena 2, točke 1, 10 in 13, in 3(1)(c) Uredbe št. 1829/2003, člen 2 Uredbe (ES) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane in člen 6(4)(a) Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil je treba razlagati tako, da kadar snovi, kakršna je cvetni prah, ki vsebuje gensko spremenjeno DNK in gensko spremenjene beljakovine, ni mogoče šteti za GSO, so proizvodi, kot so med in prehranska dopolnila, ki vsebujejo tako snov, v smislu člena 3(1)(c) Uredbe št. 1829/2003 „živila, (…) ki vsebujejo sestavine, proizvedene iz GSO“. Sprejeti je mogoče podobno opredelitev, neodvisno od vprašanja, ali je bil vnos zadevne snovi namerni ali naključni.
1.

Člen 3(2) in (3) Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij je treba razlagati tako, da mora prodajalec, kadar je z zamenjavo vzpostavljena skladnost blaga, ki ni v skladu s pogodbo in ki ga je potrošnik v skladu z njegovo vrsto in namenom v dobri veri vgradil, preden se je pokazala napaka, bodisi odstraniti to blago iz stvari, v katero je bilo vgrajeno, in vanjo vgraditi nadomestno blago bodisi nositi stroške, ki so nujni za to odstranitev in za vgraditev nadomestnega blaga. Ta obveznost prodajalca ni odvisna od tega, ali se je ta s prodajno pogodbo zavezal, da bo vgradil sprva kupljeno potrošniško blago.