Keywords

Summary



Keywords

1. Evropska unija – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Protokol o vključitvi schengenskega pravnega reda – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Načelo ne bis in idem

(Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma, člen 54)

2. Evropska unija – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Protokol o vključitvi schengenskega pravnega reda – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Načelo ne bis in idem

(člen 2, prvi odstavek, alinea 4e, UE; Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma, člen 54)

3. Prosti pretok blaga – Blago v prostem prometu

(člen 24 ES; Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma, člen 54)

4. Evropska unija – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Protokol o vključitvi schengenskega pravnega reda – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Načelo ne bis in idem

(Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma, člen 54))

Summary

1. Načelo ne bis in idem , uzakonjeno v členu 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, se uporablja za odločitev sodišča države pogodbenice, s katero je bil obdolženec pravnomočno oproščen zaradi zastaranja kaznivega dejanja, ki je bilo predmet pregona.

Glavna trditev v edinem stavku navedenega člena 54 se namreč ne nanaša na vsebino pravnomočne sodbe. Torej ne velja za sodbe, s katerimi se izreče kazen.

Člen 54 se tudi ne uporabi v primeru, če je bil obdolženec pravnomočno oproščen zaradi zastaranja kazenskega dejanja, ki je predmet pregona, če ogroža izvedbo navedenega cilja te določbe, ki je preprečiti, da bi se zoper osebo, ki izvršuje svojo pravico do prostega gibanja, zaradi istih dejanj začel pregon na ozemlju več držav pogodbenic. Tako osebo je treba torej obravnavati, kot da je bil njen sodni postopek že pravnomočno končan v smislu te določbe.

Seveda na področju zastaralnih rokov ni bilo uskladitve med zakonodajami držav pogodbenic. Vendar nobena določba naslova VI Pogodbe EU glede policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah niti Schengenskega sporazuma ali same konvencije o njegovem izvajanju uporabe člena 54 ne podreja uskladitvi ali vsaj približevanju kazenskih zakonodaj držav članic na področju postopkov, ki vodijo do izčrpanja možnosti začetka kazenskega pregona, in, bolj splošno, do uskladitve ali približevanja kazenskih zakonodaj teh držav. Načelo ne bis in idem nujno kaže na to, da obstaja vzajemno zaupanje držav pogodbenic v njihove kazenske sisteme in da vsaka od teh držav sprejema uporabo kazenskega prava, ki velja v drugih državah pogodbenicah, čeprav bi izvajanje njenega nacionalnega prava pripeljalo do drugačne rešitve.

Okvirni sklep 2002/584 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami ne nasprotuje uporabi načela ne bis in idem pod predpostavko pravnomočne oprostitve zaradi zastaranja. Izvajanje možnosti, določene v členu 4, točka 4, tega okvirnega sklepa, ki dovoljuje zavrnitev izvršitve evropskega naloga za prijetje, kadar je kazenski pregon zahtevane osebe po zakonodaji izvršitvene države članice zastaral in ko ta dejanja spadajo v pristojnost te države članice po njenem kazenskem pravu, namreč ni podrejeno obstoju sodbe, ki temelji na zastaranju. Primer, ko država članica zahtevani osebi izreče pravnomočno sodbo za ista dejanja, ureja člen 3, točka 2, navedenega okvirnega sklepa, določba, v kateri so navedeni razlogi za obvezno neizvršitev evropskega naloga za prijetje.

(Glej točke 24, od 27 do 31, 33 in točko 1 izreka.)

2. Načelo ne bis in idem , uzakonjeno v členu 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, ne velja za druge osebe kot le za tiste, glede katerih je bil sodni postopek v državi pogodbenici pravnomočno končan.To razlago, ki temelji na besedilu navedenega člena 54, potrjuje namen določb naslova VI Pogodbe EU, kot je naveden v členu 2, prvi odstavek, četrta alinea, EU.

(Glej točki 36 in 37 ter točko 2 izreka.)

3. Kazensko sodišče države pogodbenice ne more obravnavati blaga, kot da je v prostem prometu na njenem ozemlju le na podlagi dejstva, da je kazensko sodišče druge države pogodbenice glede istega blaga ugotovilo, da je kaznivo dejanje tihotapljenja zastaralo.

Na podlagi člena 24 ES morajo biti – da se lahko izdelki iz tretjih držav obravnavajo, kot da so v prostem prometu v neki državi članici – izpolnjeni trije pogoji. Ugotovitev sodišča države članice, da je kaznivo dejanje tihotapljenja zastaralo, ne spremeni pravne kvalifikacije zadevnega proizvoda, ker načelo ne bis in idem , ukazonjeno v členu 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, zavezuje sodišča držav pogodbenic le toliko, kolikor prepoveduje, da se obdolženec, glede katerega je bil že pravnomočno končan sodni postopek v drugi državi pogodbenici, še enkrat preganja za ista dejanja.

(Glej točke od 49 do 52 in točko 3 izreka.)

4. Edino upoštevno merilo za uporabo pojma „ista dejanja“ v smislu člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma je merilo istovetnosti dejanj v smislu obstoja celote med seboj neločljivo povezanih konkretnih okoliščin. Zato je dajanje blaga na trg v drugi državi članici po uvozu v državo članico, v kateri je bila izrečena oprostitev zaradi zastaranja kaznivega dejanja tihotapljenja, ravnanje, ki je lahko del „istih dejanj“ v smislu omenjenega člena 54. Vendar dokončna presoja o tem pripada pristojnim nacionalnim sodiščem, ki morajo ugotoviti, ali obravnavana dejanja pomenijo celoto dejanj, ki so med seboj časovno, prostorsko in glede predmeta neločljivo povezana.

(Glej točke 54, 56, 57 in točko 4 izreka.)