Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA(četrti senat) 
z dne 17. maja 2018 * 
„Predhodno odločanje – Direktiva 2004 /18/ES – Postopki za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in 
storitev – Obstoj povezave med ponudniki, ki v istem postopku predložijo ločene ponudbe – 
Obveznosti ponudnikov, naročnika in nacionalnega sodišča“ 
V zadevi C-531/16, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (vrhovno sodišče Litve) z odločbo z dne 11. oktobra 2016 , ki je na 
Sodišče prispela 18. oktobra 2016 , v postopku 
Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras,  
„E coser vice projektai“ UAB , prej „Specializuotas transportas“ UAB,  
ob udeležbi  
„VSA Vilnius“ UAB ,  
„Švarinta“ UAB ,  
„Specialus autotransportas“ UAB ,  
„E coser vice“ UAB ,  
SODIŠČE(četrti senat), 
v sestavi T. von Danwitz, predsednik senata, C. Vajda, E. Juhász (poročevalec), sodnika, K. Jürimäe,  
sodnica, in C. Lycourgos, sodnik,  
generalni pravobranilec: M. Campos Sánchez-Bordona,  
sodni tajnik: A. Calot Escobar,  
na podlagi pisnega postopka,  
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:  
– za Šiaulių regiono atliekų tvarkymo centras L. Songaila, odvetnik, 
– za „Ecoservice projektai“ UAB J. Elzbergas, odvetnik, skupaj z V. Mitrauskasom, 
* Jezik postopka: litovščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2018 :324 1 
SODBA Z DNE 17. 5. 2018 – ZADEVA C-531/16  
SPECIALIZUOTAS TRANSPORTAS  
– za „VSA Vilnius“ UAB D. Krukonis, odvetnik, 
– za „Švarinta“ UAB K. Smaliukas, odvetnik, 
– za litovsko vlado D. Kriaučiūnas, G. Taluntytė in R. Butvydytė, agenti, 
– za češko vlado M. Smolek, T. Müller in J. Vláčil, agenti, 
– za Evropsko komisijo A. Tokár in A. Steiblytė, agenta, 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 22. novembra 2017 
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 45 PDEU, 56 PDEU in 101 PDEU, 
člena 2 Direktive 2004 /18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju 
postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, 
poglavje 6, zvezek 7, str. 132) ter člena 1(1), tretji pododstavek, in člena 2(1)(b) Direktive Sveta 
89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakono v in drugih predpisov o uporabi 
revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (UL, posebna izdaja 
v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 237), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007 /66/ES 
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 (UL 2007 , L 335, str. 31) (v nadaljevanju: 
Direktiva 89/665). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo „VSA Vilnius“ UAB in Šiaulių regiono atliekų 
tvarkymo centras (center za ravnanje z odpadki regije Šiauliai, Litva) glede oddaje javnega naročila, 
katerega predmet je storitev zbiranja komunalnih odpadkov občine Šiauliai in prevoza teh odpadkov 
do kraja obdelave, s strani tega centra. 
Pravni okvir 
Direktiva 89/665 
3 Direktiva 89/665 v členu 1(1), tretji pododstavek, določa: 
„Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da se v zvezi z javnimi naročili s področja uporabe 
Direktive 2004 /18/ES zagotovi učinkovita in zlasti čim hitrejša revizija odločitev, ki so jih sprejeli 
naročniki, skladno s pogoji, določenimi v členih od 2 do 2f te direktive, na podlagi obrazložitve, da so 
takšne odločitve kršile zakono dajo [Unije] na področju javnih naročil ali nacionalne predpise 
o izvajanju te zakono daje.“ 
4 Člen 2(1)(b) te direktive določa: 
„Države članice zagotovijo, da sprejeti ukrepi v zvezi z revizijskimi postopki, določenimi v členu 1, 
vključujejo zagotovitev pooblastil, da: 
[…] 
ECLI:EU:C:2018 :324 2 
SODBA Z DNE 17. 5. 2018 – ZADEVA C-531/16  
SPECIALIZUOTAS TRANSPORTAS  
(b) se razveljavi ali zagotovi razveljavitev protizakonito sprejetih odločitev, vključno z odpravo 
diskriminatornih tehničnih, ekono mskih ali finančnih specifikacij v razpisu, razpisni dokumentaciji 
ali v katerih koli drugih dokumentih, ki se nanašajo na postopek oddaje javnega naročila; 
[…]“ 
Direktiva 2004 /18 
5 Člen 2 Direktive 2004 /18 določa: 
„Naročniki morajo obravnavati gospodarske subjekte enakopravno in nediskriminacijsko ter delovati 
transparentno.“ 
6 Člen 45(2) te direktive določa: 
„Vsak gospodarski subjekt je lahko izključen iz postopka oddaje naročila, če: 
(a) je bodisi v stečaju bodisi v postopku likvidacije, kadar z njegovimi posli upravlja sodišče, sejezačel 
postopek z upniki, je opustil poslovno dejavnost ali je v kateri koli podobnem položaju, ki izhaja iz 
sorodnega postopka po nacionalnih zakonih ali predpisih; 
(b) je bodisi subjekt v postopku za objavo stečaja, naloga za prisilno likvidacijo ali sodne izvedbe ali 
dogovora z upniki bodisi v drugih podobnih postopkih po nacionalnih zakonih ali predpisih; 
(c) je bil s pravnomočno sodbo v skladu s pravnimi predpisi zadevne države obsojen za prestopek 
v zvezi z njegovim poklicnim ravnanjem; 
(d) je bil spoznan za krivega zaradi hude poklicne napake, ki je bilo dokazano s sredstvi, ki jih 
naročniki lahko utemeljijo; 
(e) ni izpolnjeval obveznosti v zvezi s plačili prispevkov za socialno varnost v skladu z zakonskimi 
določbami države, kjer ima sedež, ali določbami države naročnika; 
(f) ni izpolnjeval obveznosti v zvezi s plačili davkov v skladu z zakonskimi določbami države, kjer ima 
sedež, ali določbami države naročnika; 
(g) je kriv resnih zavajajočih razlag pri dajanju informacij, zahtevanih v skladu s tem poglavjem, ali teh 
informacij ni zagotovil.“ 
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje 
7 Center za ravnanje z odpadki regije Šiauliai je 9. julija 2015 objavil javni razpis za storitev zbiranja 
komunalnih odpadkov občine Šiauliai in prevoza teh odpadkov do kraja obdelave. 
8 Ponudbe so predložili štirje ponudniki, in sicer družbe „Specializuotas transportas“ UAB (v 
nadaljevanju: ponudnik B), „Ekono vus“ UAB, „Specialus autotransportas“ UAB (v nadaljevanju: 
ponudnik A) in skupina gospodarskih subjektov, ki jo sestavljata družbi VSA Vilnius in „Švarinta“ 
UAB. 
9 Ponudnika A in B sta hčerinski družbi družbe „Ecoservice“ UAB, ki ima v lasti 100 % oziroma 98,12 % 
njunih poslovnih deležev. Upravna organa ponudnikov A in B sestavljajo iste fizične osebe. 
ECLI:EU:C:2018 :324 3 
SODBA Z DNE 17. 5. 2018 – ZADEVA C-531/16  
SPECIALIZUOTAS TRANSPORTAS  
10 Nacionalna zakono daja, ki se je uporabljala v času objave javnega razpisa, ni izrecno določala 
obveznosti ponudnika, da mora razkriti svoje povezave z drugimi gospodarskimi subjekti, ki sodelujejo 
pri istem razpisu, niti obveznosti naročnika, da te povezave preveri, presoja ali upošteva pri svojih 
odločitvah. Take obveznosti prav tako niso bile določene v razpisni dokumentaciji. 
11 Kljub temu je ponudnik B k svoji ponudbi priložil častno izjavo, da v postopku oddaje javnega naročila 
sodeluje samostojno in neodvisno od drugih gospodarskih subjektov, ki bi bili lahko z njim povezani, 
ter naročnika pozval, naj vse druge gospodarske subjekte obravnava kot konkurente. Poleg tega se je 
zavezal, da bo na zahtevo naročnika predložil seznam gospodarskih subjektov, ki so z njim povezani. 
12 Naročnik je 24. septembra 2015 ponudbo ponudnika A zavrnil, ker je štel, da motorji dveh njegovih 
vozil za zbiranje ne ustrezajo zahtevanemu standard u kakovosti. Ponudnik A te odločbe ni izpodbijal. 
13 Naročnik je 22. oktobra 2015 ponudnike obvestil o razvrstitvi ponudb in o oddaji naročila 
ponudniku B. 
14 Družba VSA Vilnius, ki je bila uvrščena takoj za ponudnikom B, je na naročnika naslovila pritožbo, 
v kateri navaja neustrezno oceno ponudb ponudnikov ter kršitev načel enakega obravnavanja in 
preglednosti. Menila je, da sta ponudnika A in B delovala kot skupina povezanih podjetij, da sta bili 
njuni ponudbi varianti in da bi moral naročnik njuni ponudbi glede na to, da je bila v javnem razpisu 
določena prepoved predložitve variant, zavrniti. 
15 Družba VSA Vilnius je po tem, ko je naročnik zavrnil njeno pritožbo, vložila tožbo pri Šiaulių 
apygardos teismas (okrožno sodišče v Šiauliaiju, Litva). To sodišče je s sodbo z dne 18. januarja 2016 
odločitvi naročnika o razvrstitvi ponudb in oddaji naročila ponudniku B razveljavilo. Lietuvos 
apeliacinis teismas (pritožbeno sodišče, Litva) je 5. aprila 2016 to sodbo potrdilo. 
16 Prvostopenjsko in pritožbeno sodišče sta menili, da naročnik, čeprav je vedel za medsebojno povezavo 
ponudnikov A in B, ni storil ničesar, da bi ugotovil, kakšen je vpliv te povezave na dejansko 
konkurenco med tema ponudnikoma. Ponudnika A in B naj bi morala – čeprav nacionalna 
zakono daja ne določa take obveznosti – ker sta oba vedela za sodelovanje drugega ponudnika pri 
razpisu, o svoji medsebojni povezavi obvestiti naročnika. Častna izjava, ki jo je predložil ponudnik B, 
naj ne bi zadostovala za dokaz, da je bila ta obveznost pravilno izpolnjena. 
17 Zato sta družba VSA Vilnius in ponudnik B začela postopek pri predložitvenem sodišču. 
18 V teh okoliščinah je Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (vrhovno sodišče Litve) prekinilo odločanje in 
Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: 
„1. Ali je treba prosto gibanje oseb in prosti pretok storitev iz členov 45 PDEU oziroma 56 PDEU, 
načeli enakopravnosti ponudnikov in preglednosti iz člena 2 Direktive 2004 /18 ter načelo 
svobodne in poštene konkurence med gospodarskimi subjekti, ki izhaja iz navedenih načel (skupaj 
ali posamično, vendar ne zgolj omejeno na te določbe), razumeti in razlagati tako, da pomenijo: 
če so se povezani ponudniki, katerih gospodarske, upravljavske, finančne ali druge povezave lahko 
vzbudijo dvom o njihovi neodvisnosti in varstvu zaupnih informacij in/ali jim lahko zagotovijo 
(morebitni) pogoj za prednost pred drugimi ponudniki, odločili oddati ločene (neodvisne) 
ponudbe v istem postopku javnega naročanja, da morajo v vsakem primeru razkriti te 
medsebojne povezave naročniku, tudi če ta od njih tega posamično ne zahteva, ne glede na to, ali 
je z nacionalnimi pravnimi pravili o javnem naročanju določeno, da taka dolžnost dejansko 
obstaja? 
ECLI:EU:C:2018 :324 4 
SODBA Z DNE 17. 5. 2018 – ZADEVA C-531/16  
SPECIALIZUOTAS TRANSPORTAS  
2. Če je odgovor na prvo vprašanje: 
(a) pritrdilen (kar pomeni, da morajo ponudniki v vsakem primeru naročniku razkriti svoje 
povezave), ali okoliščina, da ta dolžnost v takem primeru ni bila izpolnjena ali ni bila izpolnjena 
pravilno, zadostuje, da naročnik meni oziroma revizijski organ (sodišče) razsodi, da povezani 
ponudniki, ki so oddali ločene ponudbe v istem postopku javnega naročanja, v tem postopku 
sodelujejo, ne da bi si dejansko konkurirali (in si konkurirajo le navidezno)? 
(b) nikalen (kar pomeni, da ponudniki nimajo dodatne dolžnosti – ki ni določena v zakono daji ali 
razpisnih pogojih – razkriti svoje povezave), ali mora tveganje, ki ga pomeni sodelovanje 
povezanih gospodarskih subjektov, in tveganje posledic, ki iz tega izhajajo, nositi naročnik, četa 
v razpisni dokumentaciji ni navedel, da imajo ponudniki tako dolžnost razkritja? 
3. Neodvisno od odgovora na prvo vprašanje in ob upoštevanju sodbe Sodišča z dne 12. marca 2015 , 
eVigilo (C-538/13, EU:C:2015 :166), ali je treba pravne določbe iz prvega vprašanja ter člen 1(1), 
tretji pododstavek, Direktive 89/665 in člen 2(1)(b) te direktive (skupaj ali posamično, vendar ne 
zgolj omejeno na te določbe) razumeti in razlagati tako, da pomenijo: 
(a) da se mora naročnik – če med postopkom javnega naročanja na kakršen koli način izve, da 
med nekaterimi ponudniki obstajajo znatne zveze (povezave) – neodvisno od svoje presoje 
tega dejstva in/ali ostalih okoliščin (na primer formalna in vsebinska različnost ponudb, ki so 
jih oddali ponudniki, javna zaveza ponudnika, da bo pošteno konkuriral drugim ponudnikom, 
itd.) posamično obrniti na povezane ponudnike in od njih zahtevati, da pojasnijo, ali in kako 
je njihov osebni položaj združljiv s svobodno in pošteno konkurenco med ponudniki? 
(b) če naročnik ima tako dolžnost, pa ne ravna v skladu z njo, ali obstaja zadostna podlaga, da 
sodišče razglasi ravnanje naročnika za nezakonito, ker ni zagotovil postopkovne preglednosti 
in objektivnosti ter ker ni zahteval dokazov od tožeče stranke ali ker ni na lastno pobudo 
sprejel sklepa o možnem vplivu, ki ga lahko ima ta osebni položaj povezanih oseb na izid 
razpisnega postopka? 
4. Ali je treba pravne določbe iz tretjega vprašanja in člen 101(1) PDEU (skupaj ali posamično, vendar 
ne zgolj omejeno na te določbe) ob upoštevanju sodb Sodišča z dne 12. marca 2015 , eVigilo 
(C-538/13, EU:C:2015 :166); z dne 21. januarja 2016 , Eturas in drugi (C-74/14, EU:C:2016 :42), in 
z dne 21. julija 2016 , VM Remonts in drugi (C-542/14, EU:C:2016 :578), razumeti in razlagati tako, 
da pomenijo, da: 
(a) je – če je ponudnik (tožeča stranka) ugotovil, da je bila zavrnjena ponudba z najnižjo ceno, ki 
jo je oddal eden od dveh povezanih ponudnikov v postopku javnega naročanja (ponudnik A), 
in da je uspel drugi ponudnik (ponudnik B), in ob upoštevanju drugih okoliščin, povezanih 
s tema ponudnikoma in njunim sodelovanjem v razpisnem postopku (dejstvo, da imata 
ponudnika A in B isti upravni odbor; dejstvo, da imata isto matično družbo, ki v razpisnem 
postopku ni sodelovala; dejstvo, da ponudnika A in B nista razkrila svojih povezav naročniku 
in nista ločeno ponudila dodatnih pojasnil o teh povezavah, med drugim tudi zato, ker se 
o njih ni spraševalo; dejstvo, da je ponudnik A v ponudbi podal neskladne informacije 
o skladnosti predlaganih prevoznih sredstev (smetarskih vozil) z razpisnim pogojem EURO 5; 
dejstvo, da ta ponudnik, ki je oddal ponudbo z najnižjo ceno, ki je bila zavrnjena zaradi 
ugotovljenih vsebovanih nepravilnosti, sprva ni izpodbijal naročnikove odločitve, pozneje pa je 
vložil pritožbo zoper sodbo sodišča prve stopnje, v kateri je med drugim [izpodbijal] 
zakonitost zavrnitve svoje ponudbe, itd.), in če v zvezi z vsemi temi okoliščinami naročnik ni 
ukrepal – ta informacija sama po sebi dovolj za podlago za zahtevek, naslovljen na revizijski 
organ, naj ta organ ravnanje naročnika šteje za nezakonito, ker zadnji ni zagotovil 
postopkovne preglednosti in objektivnosti ter poleg tega od tožeče stranke ni zahteval 
predložitve konkretnih dokazov, da ponudnika A in B ravnata nepošteno? 
(b) ponudnika A in B naročniku nista dokazala, da dejansko in pošteno sodelujeta v postopku 
javnega naročanja, zgolj zato, ker je ponudnik B na lastno pobudo predložil izjavo 
o dejanskem sodelovanju, ker je ponudnik B upošteval standard e kakovosti upravljanja za 
sodelovanje v postopkih javnega naročanja in ker poleg tega ponudbi, ki sta ju oddala ta 
ponudnika, nista bili formalno in vsebinsko enaki? 
ECLI:EU:C:2018 :324 5 
SODBA Z DNE 17. 5. 2018 – ZADEVA C-531/16  
SPECIALIZUOTAS TRANSPORTAS  
5. Ali je mogoče ravnanje medsebojno povezanih gospodarskih subjektov (ki sta oba hčerinski družbi 
iste družbe), ki ločeno sodelujeta v istem razpisnem postopku, katerega vrednost dosega vrednost za 
mednarodne konkurenčne razpise, če sedež naročnika, ki je objavil razpisni postopek, in kraj, kjer je 
treba opraviti storitve, ni zelo oddaljen od druge države članice (Republike Latvije), načeloma 
presojati na podlagi določbe člena 101 PDEU in sodne prakse Sodišča, s katero je ta določba 
razlagana – med drugim ob upoštevanju tega, da je eden od teh gospodarskih subjektov na lastno 
pobudo podal izjavo, da bo konkuriral pošteno?“ 
Vprašanja za predhodno odločanje 
19 Uvodoma je treba poudariti, da se predložitveno sodišče v okviru vprašanj za predhodno odločanje 
sklicuje na člena 45 in 56 PDEU, vendar pri tem ne obrazloži, v kolikšnem obsegu je razlaga teh 
členov potrebna za odgovore na navedena vprašanja. Poleg tega, kot je razvidno iz predložitvene 
odločbe, je Direktiva 2004 /18 upoštevna za rešitev spora o glavni stvari. V teh okoliščinah 
členov 45 in 56 PDEU ni treba razlagati. 
Prvo in drugo vprašanje 
20 Predložitveno sodišče želi s prvim in drugim vprašanjem v bistvu izvedeti, ali je treba člen 2 Direktive 
2004 /18 razlagati tako, da so medsebojno povezani ponudniki, ki v istem postopku predložijo ločene 
ponudbe, dolžni naročniku na lastno pobudo te povezave razkriti, če to ni izrecno določeno 
v zakono daji ali če ni posebnega pogoja v razpisu ali razpisni dokumentaciji, v kateri so urejeni pogoji 
za oddajo javnega naročila. 
21 V zvezi s tem je treba najprej opozoriti, da pravo Unije, zlasti Direktiva 2004 /18, ne določa splošne 
prepovedi za medsebojno povezana podjetja, da v postopku oddaje javnega naročila predložijo 
ponudbe. Poleg tega je iz sodne prakse razvidno, da bi bilo glede na interes Unije, da se udeležba na 
javnem razpisu zagotovi kar največ ponudnikom, v nasprotju z učinkovito uporabo prava Unije, čebi 
bila podjetja, ki so med seboj povezana, sistematično izključena iz udeležbe pri istih postopkih oddaje 
javnega naročila (glej v tem smislu sodbo z dne 19. maja 2009 , Assitur, C-538/07, EU:C:2009 :317, 
točki 26 in 28). 
22 Sodišče je prav tako poudarilo, da lahko združevanje podjetij poteka v različnih oblikah in ima različne 
cilje, pri čemer ni nujno izključeno, da imajo podrejena podjetja pri oblikovanju svoje trgovske politike 
in gospodarskih dejavnosti določeno stopnjo neodvisnosti, in sicer zlasti glede udeležbe pri javnih 
razpisih. Poleg tega so lahko razmerja med podjetji iste skupine urejena s posebnimi določbami – na 
primer v okviru pogodbe – na podlagi katerih sta pri pripravi ponudb, ki jih zadevna podjetja 
predložijo hkrati v okviru istega javnega razpisa, zagotovljeni neodvisnost in zaupnost (sodba z dne 
19. maja 2009 , Assitur, C-538/07, EU:C:2009 :317, točka 31). 
23 Dalje, glede vprašanja, ali so ponudniki dolžni naročniku razkriti medsebojne povezave, tudi četo ni 
izrecno določeno v zakono daji ali če ni posebnega pogoja v razpisu ali razpisni dokumentaciji, v kateri 
so urejeni pogoji za oddajo javnega naročila, je treba poudariti, da je Sodišče razsodilo, da načeli 
preglednosti in enakega obravnavanja, ki veljata za vse postopke oddaje javnega naročila, zahtevata, da 
so vsebinski in postopkovni pogoji, ki se nanašajo na sodelovanje v postopku oddaje javnega naročila, 
vnaprej jasno opredeljeni in javno objavljeni, zlasti obveznosti ponudnikov, zato da se ti lahko 
natančno seznanijo z omejitvami postopka in se lahko prepričajo, da za vse konkurente veljajo enake 
zahteve (sodba z dne 2. junija 2016 , Pizzo, C-27/15, EU:C:2016 :404, točka 37 in navedena sodna 
praksa). 
ECLI:EU:C:2018 :324 6 
SODBA Z DNE 17. 5. 2018 – ZADEVA C-531/16  
SPECIALIZUOTAS TRANSPORTAS  
24 Vendar naj to, da se ponudnikom naloži, da morajo na lastno pobudo razkriti svoje povezave z drugimi 
ponudniki, medtem ko taka obveznost ni določena niti v veljavnem nacionalnem pravu niti v javnem 
razpisu ali razpisni dokumentaciji, ne bi bil jasno opredeljen pogoj v smislu sodne prakse, navedene 
v prejšnji točki. V tem primeru naj bi bilo namreč za ponudnike težko določiti natančen obseg take 
obveznosti, in to še toliko bolj, ker naj zaradi same narave postopka oddaje javnega naročila ne bi bilo 
vedno mogoče poznati identiteto vseh ponudnikov v istem postopku pred iztekom roka za oddajo 
ponudb. 
25 Poleg tega je treba pojasniti, da mora naročnik, če ni obveznosti ponudnikov, da naročnika obvestijo 
o morebitnih povezavah z drugimi ponudniki, ponudbo zadevnega ponudnika v celotnem postopku 
obravnavati kot pravilno ponudbo, ki je v skladu z določbami Direktive 2004 /18, če ne obstajajo indici, 
da so ponudbe, ki so jih predložili povezani ponudniki, usklajene. 
26 Glede na zgornje preudarke je treba na prvo in drugo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 2 Direktive 
2004 /18 razlagati tako, da povezani ponudniki, ki v istem postopku predložijo ločene ponudbe, niso 
dolžni naročniku na lastno pobudo razkriti medsebojne povezave, če to ni izrecno določeno 
v zakono daji ali če ni posebnega pogoja v razpisu ali razpisni dokumentaciji, v kateri so urejeni pogoji 
za oddajo javnega naročila. 
Tretje, četrto in peto vprašanje 
27 S tretjim, četrtim in petim vprašanjem želi predložitveno sodišče v bistvu izvedeti, ali se v okoliščinah, 
kot so te v postopku v glavni stvari, uporablja člen 101 PDEU in ali je treba člen 2 Direktive 2004 /18 
ter člen 1(1), tretji pododstavek, in člen 2(1)(b) Direktive 89/665 razlagati tako, da mora naročnik, če 
ima na voljo elemente, ki vzbudijo dvom o samostojnosti ponudb, ki so jih predložili nekateri 
ponudniki, preveriti – po potrebi tako, da od teh ponudnikov zahteva dodatne informacije – ali so 
njihove ponudbe dejansko samostojne, in če tega ne stori, ali lahko opustitev naročnika vpliva na 
zakonitost postopka oddaje javnega naročila v teku. 
28 Glede člena 101 PDEU je treba spomniti, da se ta člen ne uporabi, če sporazume ali ravnanja, ki so 
z njim prepovedani, izvedejo podjetja, ki tvorijo gospodarsko enoto (glej v tem smislu sodbi z dne 
4. maja 1988 , Bodson, 30/87, EU:C:1988 :225, točka 19, in z dne 11. aprila 1989 , Saeed Flugreisen in 
Silver Line Reisebüro, 66/86, EU:C:1989 :140, točka 35). Vendar mora predložitveno sodišče preveriti, 
ali ponudnika A in B tvorita gospodarsko enoto. 
29 Če zadevni družbi ne tvorita gospodarske enote, ker matična družba ne izvaja odločilnega vpliva na 
svoje hčerinske družbe, je treba poudariti, da bi bilo načelo enakega obravnavanja iz člena 2 Direktive 
2004 /18 vsekakor kršeno le, če bi se priznalo, da lahko povezani ponudniki predložijo usklajene – 
torej ne samostojne ne neodvisne – ponudbe, ki bi jim lahko prinesle neupravičene prednosti 
v razmerju do drugih ponudnikov, ne da bi bilo treba preučiti, ali predložitev takih ponudb pomeni 
tudi ravnanje, ki je v nasprotju s členom 101 PDEU. 
30 Zato je odgovor na tretje, četrto in peto vprašanje, da člena 101 PDEU v obravnavani zadevi ni treba 
uporabiti in razlagati. 
31 Glede obveznosti naročnikov, ki jih imajo ti na podlagi navedenega člena 2 Direktive 2004 /18, je 
Sodišče že presodilo, da imajo naročniki pri izvajanju načel oddaje javnih naročil iz navedenega člena 
aktivno vlogo (glej v tem smislu sodbo z dne 12. marca 2015 , eVigilo, C-538/13, EU:C:2015 :166, 
točka 42). 
ECLI:EU:C:2018 :324 7 
SODBA Z DNE 17. 5. 2018 – ZADEVA C-531/16  
SPECIALIZUOTAS TRANSPORTAS  
32 Ker ta dolžnost pomeni samo bistvo direktiv v zvezi s postopki oddaje javnih naročil, je Sodišče 
presodilo, da mora naročnik v vsakem primeru preveriti obstoj morebitnih nasprotij interesov in 
sprejeti ustrezne ukrepe, da ta nasprotja prepreči, odkrije in odpravi (sodba z dne 12. marca 2015 , 
eVigilo, C-538/13, EU:C:2015 :166, točka 43). 
33 To sodno prakso je glede na ugotovitve iz točke 29 te sodbe mogoče prenesti na položaje, kakršen je ta 
iz postopka v glavni stvari, za katere je značilno sodelovanje povezanih ponudnikov v postopku oddaje 
javnega naročila. Zato mora naročnik, ki izve za objektivne elemente, ki vzbudijo dvom o samostojnosti 
in neodvisnosti ponudb, preučiti vse upoštevne okoliščine, ki so vodile k predložitvi zadevne ponudbe, 
da bi preprečil, odkril in odpravil elemente, ki lahko ogrozijo postopek oddaje javnega naročila, 
vključno s tem, da bi, če bi bilo treba, od strank zahteval posamezne informacije in dokaze (glej po 
analogiji sodbo z dne 12. marca 2015 , eVigilo, C-538/13, EU:C:2015 :166, točka 44). 
34 Glede dokazov, na podlagi katerih bi se lahko ugotovilo, ali so ponudbe povezanih ponudnikov 
samostojne in neodvisne ali ne, je iz predložitvene odločbe razvidno, da se predložitveno sodišče 
sprašuje zlasti, ali se lahko v okviru sodnega postopka upoštevajo vse vrste dokazov ali pa le neposredni 
dokazi. 
35 Vendar člen 1(1), tretji pododstavek, in člen 2(1)(b) Direktive 89/665, na katera se nanašata tretje in 
četrto vprašanje, zahtevata med drugim le, da države članice na področju javnega naročanja 
vzpostavijo hitra in učinkovita pravna sredstva. Niti te določbe Direktive 89/665 niti nobena druga 
določba navedene direktive ali Direktive 2004 /18 ne vsebujejo pravil, ki bi urejala izvajanje in presojo 
dokazov o kršitvi pravil Unije o javnem naročanju. 
36 V teh okoliščinah, če neko področje ni urejeno na ravni Unije, v skladu z ustaljeno sodno prakso 
Sodišča vsaka država članica določi pristojna sodišča in postopkovna pravila za pravna sredstva, ki 
zagotavljajo varovanje pravic, ki jih posameznikom daje pravo Unije. Ta postopkovna pravila pa ne 
smejo biti manj ugodna od tistih, ki veljajo za podobna pravna sredstva, predvidena za varstvo pravic 
iz nacionalnega pravnega reda (načelo enakovrednosti), in ne smejo praktično onemogočiti oziroma 
čezmerno otežiti uveljavljanja pravic, ki jih daje pravni red Unije (načelo učinkovitosti) (sodba z dne 
12. marca 2015 , eVigilo, C-538/13, EU:C:2015 :166, točka 39 in navedena sodna praksa). 
37 Kar zadeva zahtevani dokazni standard za dokaz obstoja ponudb, ki niso ne samostojne ne neodvisne, 
načelo učinkovitosti zahteva, da se dokaz o kršitvi pravil Unije o javnem naročanju zagotovi ne le 
z neposrednimi dokazi, ampak tudi z indici, če so ti objektivni in skladni ter če lahko povezani 
ponudniki predložijo nasproten dokaz (glej po analogiji sodbo z dne 21. januarja 2016 , Eturas in drugi, 
C-74/14, EU:C:2016 :42, točka 37). 
38 V zvezi z zadevo, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ugotovitev, da so povezave med ponudniki 
vplivale na vsebino njihovih ponudb, predloženih v okviru istega postopka, načeloma zadošča za to, da 
naročnik teh ponudb ne sme upoštevati, ker morajo biti te predložene povsem samostojno in 
neodvisno, če izhajajo od povezanih ponudnikov. Nasprotno pa naročnik zgolj zaradi ugotovitve, da 
sta zadevni podjetji – na podlagi lastništva ali števila glasovalnih pravic, ki se lahko izvršujejo na rednih 
skupščinah – v razmerju odvisnosti, ne more samodejno izključiti teh podjetij iz postopka oddaje 
javnega naročila, ne da bi preveril, ali je to razmerje dejansko vplivalo na neodvisnost navedenih 
ponudb (glej po analogiji sodbo z dne 19. maja 2009 , Assitur, C-538/07, EU:C:2009 :317, točka 32). 
39 Predložitveno sodišče je tisto, ki mora ob upoštevanju dejstev iz spora o glavni stvari opraviti 
preverjanja in presojo, ki so potrebni v zvezi s tem ter glede okoliščin, navedenih v okviru četrtega 
vprašanja, točka (a), in dokazne vrednosti izjave, omenjene v istem vprašanju, točka (b), ki jo je 
ponudnik podal na lastno pobudo. Če bi to sodišče na podlagi teh preverjanj in te presoje ugotovilo, 
da ponudbe iz postopka v glavni stvari niso bile predložene samostojno in neodvisno, je treba 
opozoriti, da je treba člen 2 Direktive 2004 /18 razlagati tako, da nasprotuje oddaji naročila 
ponudnikom, ki so predložili take ponudbe. 
ECLI:EU:C:2018 :324 8 
SODBA Z DNE 17. 5. 2018 – ZADEVA C-531/16  
SPECIALIZUOTAS TRANSPORTAS  
40 Glede na zgoraj navedene preudarke je treba na tretje, četrto in peto vprašanje odgovoriti, da je treba 
člen 2 Direktive 2004 /18 razlagati tako, da mora naročnik, če ima na voljo elemente, ki vzbudijo dvom 
o samostojnosti in neodvisnosti ponudb, ki so jih predložili nekateri ponudniki, preveriti – po potrebi 
tako, da od teh ponudnikov zahteva dodatne informacije – ali so njihove ponudbe dejansko 
samostojne in neodvisne. Če se izkaže, da te ponudbe niso samostojne in neodvisne, člen 2 Direktive 
2004 /18 nasprotuje oddaji naročila ponudnikom, ki so take ponudbe predložili. 
Stroški 
41 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče(četrti senat) razsodilo: 
Člen 2 Direktive 2 0 0 4 / 1 8 / E S E v ropskega parlamenta in Sveta z dne 3 1. mar ca 2 0 0 4 
o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati 
tako, da: 
– povezani ponudniki, ki v istem postopku predložijo ločene ponudbe, niso dolžni naročniku na 
lastno pobudo razkriti medsebojne povezave, če to ni iz recno določeno v zakonodaji ali čeni 
posebnega pogoja v razpisu ali razpisni dokumentaciji, v kateri so urejeni pogoji za oddajo 
javnega naročila; 
– mora naročnik, če ima na voljo elemente, ki v zbudijo dvom o samostojnosti in neodvisnosti 
ponudb, ki so jih predložili nekateri ponudniki, preveriti – po potrebi tako, da od teh 
ponudnikov zahteva dodatne informacije – ali so njihove ponudbe dejansko samostojne in 
neodvisne. Če se izkaže, da te ponudbe niso samostojne in neodvisne, člen 2 Direktive 
2 0 0 4 / 1 8 nasprotuje oddaji naročila ponudnikom, ki so take ponudbe predložili. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2018 :324 9