Zadeva C-337/08

X Holding BV

proti

Staatssecretaris van Financiën

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden)

„Člena 43 ES in 48 ES — Davčna zakonodaja — Davek od dohodkov pravnih oseb — Davčni subjekt, ki ga sestavljata matična družba rezidentka in ena ali več odvisnih družb rezidentk — Obdavčitev dobičkov matične družbe — Izključitev odvisnih družb nerezidentk“

Sklepni predlogi generalne pravobranilke J. Kokott, predstavljeni 19. novembra 2009 I ‐ 1218

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. februarja 2010 I ‐ 1237

Povzetek sodbe

Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih oseb

(člena 43 ES in 48 ES)

Člena 43 ES in 48 ES ne nasprotujeta zakonodaji države članice, ki matični družbi omogoča, da s svojo odvisno družbo rezidentko oblikuje davčno skupino, vendar preprečuje oblikovanje take davčne skupine z odvisno družbo nerezidentko, ker obdavčitve njenih dobičkov ne ureja davčno pravo te države članice.

Pri izključitvi matične družbe, katere odvisna družba ima sedež v drugi državi članici, od take ugodnosti gre sicer za omejitev svobode ustanavljanja, saj je z njo matična družba ovirana pri izvrševanju svoje pravice do ustanavljanja s tem, da je odvrnjena od ustanavljanja odvisnih družb v drugih državah članicah. V zvezi s tem sta položaj matične družbe rezidentke, ki želi oblikovati davčno skupino z odvisno družbo rezidentko, in položaj matične družbe rezidentke, ki želi oblikovati davčno skupino z odvisno družbo nerezidentko, glede na cilj takega davčnega sistema objektivno primerljiva, saj želita obe matični družbi izkoristiti ugodnosti tega sistema, ki predvsem omogoča, da se dobički in izgube družb, ki so vključene v davčno skupino, konsolidirajo na ravni matične družbe in da transakcije, opravljene znotraj skupine, ostanejo davčno nevtralne.

Vendar je tak davčni sistem upravičen glede na potrebo po ohranitvi delitve davčne pristojnosti med državami članicami. Ker se lahko matična družba svobodno odloči, da s svojo odvisno družbo oblikuje davčno skupino in da to skupino kadar koli tudi svobodno razpusti, bi namreč možnost vključitve odvisne družbe nerezidentke v davčno skupino matični družbi dopuščala svobodno izbiro davčnega sistema, ki se uporablja za izgube odvisne družbe, in kraja, v katerem se bodo te izgube upoštevale. Ker bi se obseg davčne skupine tako lahko spremenil, bi dopustitev možnosti, da se vanjo vključi odvisna družba nerezidentka, matični družbi omogočila svobodno izbiro države članice, v kateri bo uveljavljala izgube te odvisne družbe.

Glede sorazmernosti tega davčnega sistema to, da se država članica odloči dopustiti, da se izgube tuje stalne poslovne enote začasno upoštevajo na glavnem sedežu podjetja, ne pomeni, da mora ta možnost obstajati tudi za odvisne družbe nerezidentke matične družbe rezidentke. Stalne poslovne enote v drugi državi članici in odvisne družbe nerezidentke namreč niso v primerljivem položaju z vidika delitve davčne pristojnosti, kakršna je razvidna iz konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja, saj je odvisna družba kot samostojna pravna oseba v državi članici take konvencije, kjer ima sedež, neomejeno davčno zavezana, medtem ko je stalna poslovna enota v drugi državi članici načeloma delno še naprej v davčni pristojnosti matične države članice. Svobodna izbira, ki jo člen 43, prvi odstavek, drugi stavek, ES prepušča gospodarskim subjektom pri določitvi pravne oblike, ki najbolj ustreza opravljanju njihovih dejavnosti v drugi državi članici, sicer ne sme biti omejena z diskriminatornimi davčnimi določbami. Vendar je matična država članica svobodna pri določitvi pogojev in ravni obdavčitve različnih ustanovnih oblik poslovne enote nacionalnih družb, ki poslujejo v tujini, če jih ne obravnava diskriminatorno glede na primerljive nacionalne poslovne enote. Ker stalne poslovne enote v drugi državi članici in odvisne družbe nerezidentke niso v primerljivem položaju z vidika delitve davčne pristojnosti, matični državi članici za odvisne družbe nerezidentke ni treba uporabiti enakega davčnega sistema, kot ga uporablja za tuje stalne poslovne enote. Zato je treba šteti, da je zadevni davčni sistem sorazmeren glede na cilje, ki jim sledi.

(Glej točke 19, 24, od 31 do 33, od 37 do 40, 42, 43 in izrek.)