ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 52/13

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop proti Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

(Zadeva C-281/12) (1)

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Varstvo potrošnikov - Nepoštene poslovne prakse podjetij v razmerju do potrošnikov - Direktiva 2005/29/ES - Člen 6(1) - Pojem „zavajajoča dejanja“ - Kumulativnost pogojev, naštetih v zadevni določbi)

2014/C 52/21

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop

Tožena stranka: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga člena 6(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, str. 22) – Pojem „zavajajoče dejanje“ – Kumulativnost pogojev, navedenih v zadevni določbi

Izrek

Poslovno prakso je treba šteti za „zavajajočo“ v smislu člena 6(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah), če vsebuje napačne informacije ali če lahko zavede povprečnega potrošnika in če lahko potrošnik zaradi nje sprejme odločitev o poslu, ki je sicer ne bi sprejel. Člen 2(k) te direktive je treba razlagati tako, da pojem „odločitev o poslu“ zajema vsako odločitev, ki je v neposredni zvezi z odločitvijo o nakupu ali nenakupu proizvoda.

(1) UL C 235, 4.8.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 52/20

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank 's Gravenhage – Nizozemska) – Georgetown University proti Octrooicentrum Nederland, ki deluje pod imenom NL Octrooicentrum

(Zadeva C-484/12) (1)

(Zdravila za uporabo v humani medicini - Dodatni varstveni certifikat - Uredba (ES) št. 469/2009 - Člen 3 - Pogoji za pridobitev certifikata - Možnost pridobitve več dodatnih varstvenih certifikatov na podlagi istega patenta)

2014/C 52/33

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Rechtbank 's Gravenhage

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Georgetown University

Tožena stranka: Octrooicentrum Nederland, ki deluje pod imenom NL Octrooicentrum

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank 's-Gravenhage – Nizozemska – Razlaga členov 3(c) in 14(b) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL L 152, str. 1) – Pogoji za pridobitev certifikata – Veljavni osnovni patent, ki zajema več proizvodov – Pravica ali nepravica do certifikata za vsak proizvod

Izrek

V okoliščinah, kot so v postopku v glavni stvari, kjer je na podlagi osnovnega patenta in dovoljenja za dajanje v promet za zdravilo, ki sestoji iz kombinacije več učinkovin, imetnik tega patenta že pridobil dodatni varstveni certifikat za to kombinacijo učinkovin, ki je varovana s tem patentom v smislu člena 3(a) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila, je treba člen 3(c) te uredbe razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da bi ta imetnik pridobil dodatni varstveni certifikat tudi za eno od teh učinkovin, ki je kot taka posamično prav tako varovana z navedenim patentom.

(1) UL C 26, 26.1.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 45/16

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. novembra 2013 – Ivan Jurašinović proti Svetu Evropske unije

(Zadeva C-576/12 P) (1)

(Pritožba - Dostop do dokumentov institucij - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Izjeme od pravice do dostopa - Člen 4(1)(a), prva in tretja alinea - Javna varnost - Mednarodni odnosi)

2014/C 45/29

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnik: Ivan Jurašinović (zastopnik: N. Amara-Lebret, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: K. Pellinghelli in B. Driessen, agenta)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 3. oktobra 2012 v zadevi Jurašinović proti Svetu (T-465/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Sveta z dne 21. septembra 2009, s katero je bil odobren dostop do nekaterih poročil opazovalcev Evropske unije, ki so bili na Hrvaškem v kninski regiji navzoči od 1. do 31. avgusta 1995 – Prošnja za dostop do dokumentov Sveta – Kršitev pravice do poštenega sojenja – Kršitev členov 4(1) in 9 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) – Poročila opazovalcev, ki jih je Evropska unija poslala na Hrvaško – Izjeme od pravice do dostopa do dokumentov – Dokumenti občutljive narave – Tveganje za oslabitev varstva mednarodnih odnosov – Predhodno razkritje teh dokumentov eni od toženih strank v okviru kazenskega postopka pred Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo – Ogrozitev nemotenega poteka kazenskega postopka

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. I. Jurašinoviću se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 32, 2.2.2013.
1.

Določbe Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov v povezavi s členom 16 Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv je treba razlagati tako, da: — te določbe dajejo lokalni skupnosti pooblastilo, da podjetje, zadolženo za zbiranje odpadkov, proizvedenih na njenem ozemlju, zaveže k temu, da prepelje mešane komunalne odpadke, zbrane iz zasebnih gospodinjstev in po potrebi od drugih proizvajalcev, v najbližji primerni objekt, ki je v isti državi članici kot ta skupnost. — te določbe lokalni skupnosti ne dovoljujejo, da bi podjetje, zadolženo za zbiranje odpadkov, proizvedenih na njenem ozemlju, zavezala k temu, da prepelje industrijske in gradbene odpadke, proizvedene na njenem ozemlju, v najbližji primerni objekt, ki je v isti državi članici kot ta skupnost, ker so ti odpadki namenjeni predelavi, sami proizvajalci zadevnih odpadkov pa so jih dolžni predati temu podjetju ali jih neposredno dostaviti v ta objekt.
SL Uradni list Evropske unije C 39/5

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. novembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Koblenz – Nemčija) – Deutsche Lufthansa AG proti Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

(Zadeva C-284/12) (1)

(Državne pomoči - Člena 107 PDEU in 108 PDEU - Ugodnosti, ki jih javno podjetje, ki upravlja letališče, dodeli nizkocenovni letalski prevozni družbi - Odločba o začetku formalnega postopka preiskave v zvezi s tem ukrepom - Obveznost sodišč držav članic, da upoštevajo presojo, ki jo je Komisija opravila v tej odločbi glede obstoja pomoči)

2014/C 39/08

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Koblenz

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in pritožnica: Deutsche Lufthansa AG

Tožena stranka in nasprotna stranka v postopku s pritožbo: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

Ob udeležbi: Ryanair Ltd

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Koblenz – Razlaga členov 107(1) PDEU in 108(3) PDEU ter člena 2(b)(i) Direktive Komisije 2006/111/ES z dne 16. novembra 2006 o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij (UL L 318, str. 17) – Državne pomoči – Ugodnosti, ki jih odobri javno podjetje, ki upravlja letališče, nizkocenovnemu letalskemu prevozniku – Odločba Komisije o začetku formalnega postopka preiskave v zvezi s to pomočjo – Morebitna obveznost sodišč držav članic, da upoštevajo presojo Komisije glede selektivnosti navedene pomoči

Izrek

Kadar je Evropska komisija na podlagi člena 108(3) PDEU začela formalni postopek preiskave, določen v odstavku 2 navedenega člena, v zvezi z nepriglašenim ukrepom, ki se izvaja, mora nacionalno sodišče, ki mu je predložen predlog za ustavitev izvajanja tega ukrepa in vračilo že izplačanih zneskov, sprejeti vse potrebne ukrepe, da izpelje posledice v zvezi z morebitno kršitvijo obveznosti začasnega odloga izvajanja navedenega ukrepa.

V ta namen lahko nacionalno sodišče odloči, da bo začasno odložilo izvajanje zadevnega ukrepa ali odredilo vračilo že izplačanih zneskov. Lahko tudi odredi začasne ukrepe, da zavaruje na eni strani interese zadevnih strank in na drugi strani polni učinek odločbe Evropske komisije o začetku formalnega postopka preiskave.

Kadar nacionalno sodišče dvomi, ali je zadevni ukrep državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU ali glede veljavnosti ali razlage odločbe o začetku formalnega postopka preiskave, lahko na eni strani Evropsko komisijo zaprosi za pojasnila, na drugi strani pa lahko vprašanje predloži ali mora predložiti Sodišču v predhodno odločanje v skladu s členom 267, drugi in tretji odstavek, PDEU.

(1) UL C 273, 8.9.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 45/10

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. novembra 2013 – Svet Evropske unije proti Fulmen, Fereydoun Mahmoudian, Evropski komisiji

(Zadeva C-280/12 P) (1)

(Pritožba - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Islamski republiki Iran, da se prepreči širjenje jedrskega orožja - Zamrznitev sredstev - Obveznost utemeljitve upravičenosti ukrepa)

2014/C 45/17

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in R. Liudvinaviciute-Cordeiro, agenta)

Drugi stranki v postopku: Fulmen, Fereydoun Mahmoudian (zastopnika: A. Kronshagen in C. Hirtzberger, odvetnika), Evropska komisija (zastopnik: M. Konstantinidis, agent)

Intervenientki v podporo tožeče stranke: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: J. Beeko in A. Robinson, agenta, skupaj s S. Lee, barrister), Francoska republika (zastopnika: E. Ranaivoson in D. Colas, agenta)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 21. marca 2012 v združenih zadevah T-439/10 in T-440/10, Fulmen in Mahmoudian proti Svetu, s katero je Splošno sodišče zavrnilo predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 195, str. 25), Sklepa Sveta 2010/644/SZVP z dne 25. oktobra 2010 o spremembi Sklepa 2010/413 (UL L 281, str. 81) in Uredbe Sveta (EU) št. 961/2010 z dne 25. oktobra 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 423/2007 (UL L 281, str. 1) – Posebni omejevalni ukrepi, sprejeti proti Islamski republiki Iran, da bi se preprečilo širjenje jedrskega orožja – Zamrznitev sredstev – Napačna uporaba prava – Napaka pri presoji – Dokazno breme

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

3. Francoska republika, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Komisija nosijo svoje stroške.

(1) UL C 235, 4.8.2012.
1.

Člena 3 in 4 Uredbe Sveta (ES) št. 320/2006 z dne 20. februarja 2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti in spremembi Uredbe (ES) št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike ter člen 4 Uredbe Komisije (ES) št. 968/2006 z dne 27. junija 2006 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 320/2006 je treba razlagati tako, da za namene uporabe teh členov pojem „proizvodne zmogljivosti“ zajema silose, namenjene skladiščenju sladkorja upravičenca do pomoči, in to ne glede na to, da se uporabljajo tudi za druge namene. Ta pojem pa ne zajema silosov, ki se uporabljajo izključno za skladiščenje kvotnega sladkorja drugih proizvajalcev ali kvotnega sladkorja, ki je bil od drugih proizvajalcev odkupljen, in silosov, namenjenih le pakiranju ali embaliranju sladkorja za namene trženja. Naloga nacionalnega sodišča je, da o tem presodi v vsakem primeru posebej, glede na tehnične lastnosti ali dejansko uporabo zadevnih silosov.
2.

Člena 16(1)(b) in 32 Protokola 1 k Prilogi V k Sporazumu o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanemu v Cotonouju 23. junija 2000 in odobrenemu v imenu Skupnosti s Sklepom Sveta z dne 19. decembra 2002 (2003/159/ES) je treba razlagati tako, da lahko carinski organi uvozne države, če se ob naknadnem preverjanju izkaže, da je bilo potrdilo o gibanju blaga EUR.1 opremljeno z žigom, ki ne ustreza vzorcu, ki so ga sporočili organi izvozne države, zavrnejo to potrdilo in ga vrnejo uvozniku, da lahko pridobi naknadno potrdilo na podlagi člena 16(1)(b) tega protokola, namesto da bi sprožili postopek iz člena 32 navedenega protokola.
SL Uradni list Evropske unije C 367/8

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. oktobra 2013 – Evropska komisija proti Svetu Evropske unije

(Zadeva C-137/12) (1)

(Ničnostna tožba - Sklep Sveta 2011/853/EU - Evropska konvencija o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop - Direktiva 98/84/ES - Pravna podlaga - Člen 207 PDEU - Skupna trgovinska politika - Člen 114 PDEU - Notranji trg)

2013/C 367/13

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: E. Cujo, I. Rogalski, R. Vidal Puig in D. Stefanov, agenti)

Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopniki: R. Liudvinaviciute-Cordeiro, J.-P. Hix in H. Legal, agenti)

Intervenientka v podporo tožeči stranki: Evropski parlament (zastopnika: D. Warin in J. Rodrigues, agenta)

Intervenientke v podporo toženi stranki: Francoska republika (zastopniki: G. de Bergues, D. Colas in N. Rouam, agenti); Kraljevina Nizozemska (zastopniki: C. Wissels, M. Bulterman in M. de Ree, agenti); Republika Poljska (zastopnika: M. Szpunar in B. Majczyna, agenta); Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in C. Stege, agenta); Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: A. Robinson, agent, skupaj z G. Facenno, barristerjem)

Predmet

Ničnostna tožba – Sklep Sveta z dne 29. novembra 2011 o podpisu Evropske konvencije o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop, v imenu Unije (2011/853/EU) (UL L 336, str. 1.) – Izbira pravne podlage – Nadomestitev pravne podlage, ki je predlagana na področju skupne trgovinske politike, z drugo pravno podlago, ki se nanaša na uvedbo in delovanje notranjega trga – Cilj promocije storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu, med Unijo in drugimi evropskimi državami – Kršitev izključne zunanje pristojnosti Unije

Izrek

1. Sklep Sveta z dne 29. novembra 2011 o podpisu Evropske konvencije o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali vključujejo pogojni dostop, v imenu Unije (2011/853/EU) se razglasi za ničen.

2. Učinki Sklepa 2011/853 se obdržijo v veljavi do začetka veljavnosti – v razumnem roku, ki ne sme presegati šestih mesecev – novega sklepa, ki bo temeljil na primerni pravni podlagi.

3. Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.

4. Francoska republika, Kraljevina Nizozemska, Republika Poljska, Kraljevina Švedska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 151, 26.5.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 344/25

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. oktobra 2013 – Bernhard Rintisch proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Valfleuri Pâtes alimentaires SA

(Zadeva C-121/12 P) (1)

(Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Člen 74(2) - Uredba (ES) št. 2868/95 - Pravilo 50(1), prvi in tretji pododstavek - Ugovor imetnika prejšnje znamke - Obstoj znamke - Dokazi, predloženi v utemeljitev ugovora po izteku za to določenega roka - Neupoštevanje - Diskrecijska pravica odbora za pritožbe - Nasprotna določba - Okoliščine, ki preprečujejo upoštevanje dodatnih ali dopolnilnih dokazov)

2013/C 344/41

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Bernhard Rintisch (zastopnik: A. Dreyer, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: G. Schneider, agent), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (zastopnik: F. Baujoin, odvetnik)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi Rintisch proti UUNT – Valfleuri Pâtes alimentaires (T-109/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo razveljavitveno tožbo, ki jo je imetnik nekaterih Skupnostnih in nacionalnih besednih znamk, nacionalne figurativne znamke in trgovskega imena, ki vsebujejo izraz „PROTI“, za proizvode iz razredov 5, 29, 30 in 32 vložil zoper odločbo R 1660/2007-4 četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 21. januarja 2009, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore o zavrnitvi ugovora pritožnika zoper registracijo besedne znamke „PROTIVITAL“ za proizvode iz razredov 5, 29 in 30 – Prepozna predložitev dokumentov – Diskrecijska pravica, ki jo podeljuje člen 74(2) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 76(2) Uredbe (ES) št. 207/2009)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Bernhardu Rintischu se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 165, 9.6.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 367/10

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 24. oktobra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Luksemburg) – Caisse nationale des prestations familiales proti Salimu Lachhebu, Nadii Lachheb

(Zadeva C-177/12) (1)

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Družinska dajatev - Bonus za otroka - Nacionalna ureditev, ki določa dodelitev dajatve kot samodejne ugodnosti za otroka - Neprekrivanje družinskih dajatev)

2013/C 367/16

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Caisse nationale des prestations familiales

Toženi stranki: Salim Lachheb, Nadia Lachheb

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Cour de cassation du Grand-Duché de Luksemburg – Razlaga členov 1(u)(i), 3, 4(1)(h) in 76 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35) – Razlaga členov 18 PDEU in 45 PDEU, člena 7 Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 15) in člena 10 Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 83) – Pojem „družinska dajatev“ – Dopustnost nacionalne ureditve, v kateri je določena dodelitev dajatve za otroke iz naslova znižanja davka delavcem, ki poklicno dejavnost opravljajo na ozemlju druge države članice – Enako obravnavanje – Odložitev dodelitve družinske dajatve v državi zaposlitve do izenačitve z zneskom dajatve, ki je določen v zakonodaji države prebivališča – Pravila o neprekrivanju

Izrek

Člena 1(u)(i) in 4(1)(h) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 647/2005 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 13. aprila 2005, je treba razlagati tako, da je dajatev, kot je bonus za otroka, uveden z zakonom z dne 21. decembra 2007 o bonusu za otroka, družinska dajatev v smislu te uredbe.

(1) UL C 200, 7.7.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 344/29

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. septembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Luksemburg) – Caisse nationale des prestations familiales proti Fjoli Hliddal (C-216/12), Pierre-Louisu Bornandu (C-217/12)

(Združeni zadevi C-216/12 in C-217/12) (1)

(Socialna varnost - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo - Švicarski državljani, ki imajo stalno prebivališče v Švici in so zaposleni v Luksemburgu - Dodelitev nadomestila za starševski dopust - Pojem „družinska dajatev“)

2013/C 344/49

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Caisse nationale des prestations familiales

Toženi stranki: Fjola Hliddal (C-216/12), Pierre-Louis Bornand (C-217/12)

Predmet

Predloga za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation (Luksemburg) – Razlaga členov 1(u)(i) in 4(1)(h) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, za samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 35.) in točke 1 oddelka A Priloge II k Sporazumu med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem pretoku oseb, ki je bil podpisan 21. junija 1999 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 41, str. 89) – Pojem „družinska dajatev“ – Dopustnost nacionalne ureditve, s katero je določena dodelitev nadomestila za starševski dopust – Švicarski državljan, ki ima stalno prebivališče v Švici in dela v Luksemburgu

Izrek

Člena 1(u)(i) in 4(1)(h) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1606/98 z dne 29. junija 1998, je treba razlagati tako, da je nadomestilo za starševski dopust, kakršno je tisto, določeno z luksemburško zakonodajo, družinska dajatev v smislu te uredbe.

(1) UL C 235, 4.8.2012.