ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 8. decembra 2020 – Madžarska/Evropski parlament, Svet Evropske unije

(Zadeva C-620/18) (1)

(Ničnostna tožba - Direktiva (EU) 2018/957 - Svoboda opravljanja storitev - Napotitev delavcev - Pogoji za zaposlitev - Plačilo - Trajanje napotitve - Določitev pravne podlage - Člena 53 in 62 PDEU - Sprememba obstoječe direktive - Člen 9 PDEU - Zloraba pooblastil - Načelo prepovedi diskriminacije - Nujnost - Načelo sorazmernosti - Obseg načela svobode opravljanja storitev - Cestni prevoz - Člen 58 PDEU - Uredba (ES) št. 593/2008 - Področje uporabe - Načeli pravne varnosti in jasnosti pravnih norm)

(2021/C 44/03)

Jezik postopka: madžarščina

Stranke

Tožeča stranka: Madžarska (zastopniki: M. Z. Fehér, G. Tornyai in M. M. Tátrai, agenti)

Toženi stranki: Evropski parlament (zastopniki: M. Martínez Iglesias, L. Visaggio in A. Tamás, agenti), Svet Evropske unije (zastopniki: sprva A. Norberg, M. Bencze in E. Ambrosini, nato M. Norberg, E. Ambrosini, A. Sikora-Kalėda in Zs. Bodnár, agenti)

Intervenienti v podporo Evropskega parlamenta: Zvezna republika Nemčije (zastopnika: J. Möller in S. Eisenberg, agenta), Francoska republika (zastopniki: E. de Moustier, A.-L. Desjonquères, C. Mosser in R. Coesme, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: M. K. Bulterman, C. Schillemans in J. Langer, agenti), Evropska komisija (zastopniki: L. Havas, M. Kellerbauer, B.-R. Killmann in A. Szmytkowska, agenti)

Intervenienti v podporo Sveta Evropske unije: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: J. Möller in S. Eisenberg, agenta), Francoska republika (zastopniki: E. de Moustier, A.-L. Desjonquères, C. Mosser in R. Coesme, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopniki: K. Bulterman, C. Schillemans in J. Langer, agenti), Kraljevina Švedska (zastopnice: C. Meyer-Seitz, H. Shev in H. Eklinder, agentke), Evropska komisija (zastopniki: L. Havas, M. Kellerbauer, B.-R. Killmann in A. Szmytkowska, agenti)

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Madžarska poleg svojih stroškov nosi stroške Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije.

3. Zvezna republika Nemčija, Francoska republika, Kraljevina Nizozemska, Kraljevina Švedska in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

(1) UL C 427, 26.11.2018.
2.

Člena 12 in 13 Direktive 2002/20, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki podjetjem, ki so lastniki infrastrukture ali omrežij, potrebnih za elektronske komunikacije, in ki to infrastrukturo ali omrežja uporabljajo za zagotavljanje storitev fiksne telefonije in dostopa do interneta, nalaga pristojbino, katere znesek se določi izključno na podlagi letnih bruto prihodkov, ki jih ta podjetja ustvarijo na ozemlju zadevne države članice.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 24. septembra 2020 – Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl/Evropska komisija, The Goldman Sachs Group, Inc., Pirelli & C. SpA

(Zadeva C-601/18 P) (1)

(Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg podzemnih in podmorskih električnih kablov - Razdelitev trga v okviru projektov - Enotna in trajajoča kršitev - Nasledstvo pravnih subjektov - Pripisljivost kršitve - Načelo enakega obravnavanja - Izkrivljanje dokazov - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 20 - Pooblastila Evropske komisije za pregled na področju omejevalnih sporazumov - Pooblastilo za kopiranje podatkov brez predhodne preučitve in za njihovo naknadno preučitev v prostorih Komisije - Globe)

(2020/C 399/09)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (zastopniki: najprej C. Tesauro in L. Armati, avvocati, nato pa C. Firth in C. Griesenbach, solicitors)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Castilla Contreras, C. Sjödin, T. Vecchi in P. Rossi, agenti), The Goldman Sachs Group Inc. (zastopnika: J. Koponen, advokat in A. Mangiaracina, avvocatessa), Pirelli & C. SpA, (zastopnika: G. Rizza in M. Siragusa, avvocati)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Prysmian SpA in Prysmian Cavi e Sistemi Srl poleg svojih stroškov nosita stroške Evropske komisije.

3. Družba Pirelli & C. SpA nosi svoje stroške.

(1) UL C 427, 26.11.2018.
2.

Člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa in člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da mirovni sodnik, ki v okviru svojih nalog opravlja resnične in dejanske storitve, ki niso samo obrobne in pomožne ter za katere prejema nadomestila, ki imajo značilnosti plače, lahko spada pod pojem „delavec“ v smislu teh določb, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
C 271/5

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. junija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Rejonowy w Słupsku – Poljska) – kazenski postopek zoper JI

(Zadeva C-634/18) (1)

(Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2004/757/PNZ - Minimalne določbe glede zakonskih znakov kaznivih dejanj in elementov kazni na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami - Člen 2(1)(c) - Člen 4(2)(a) - Pojem „velika količina prepovedanih drog“ - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Enako obravnavanje - Člena 20 in 21 - Načelo zakonitosti kaznivih dejanj in kazni - Člen 49)

(2020/C 271/06)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Sąd Rejonowy w Słupsku

Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

JI

Ob udeležbi: Prokuratura Rejonowa w Słupsku

Izrek

Člen 4(2)(a) Okvirnega sklepa Sveta 2004/757/PNZ z dne 25. oktobra 2004 o opredelitvi minimalnih določb glede elementov kaznivih dejanj in kazni na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami v povezavi s členom 2(1)(c) tega okvirnega sklepa ter člene 20, 21 in 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo temu, da država članica kot kaznivo dejanje opredeli posest precejšnje količine mamil in psihotropnih snovi tako za osebno porabo kot za preprodajo, ob tem pa nacionalnim sodiščem prepusti, da pojem „precejšnja količina mamil ali psihotropnih snovi“ razlagajo glede na vsak posamezen primer, če je ta razlaga razumno predvidljiva.

(1) UL C 65, 18.2.2019.
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 25. junija 2020 – Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank)/Svet Evropske unije, Evropska komisija

(Zadeva C-731/18 P) (1)

(Pritožba - Omejevalni ukrepi, sprejeti zaradi delovanja Ruske federacije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini - Vpis in nato ohranitev imena tožeče stranke na seznamu subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi - Obveznost obrazložitve - Očitna napaka pri presoji - Pravica do učinkovitega sodnega varstva - Zloraba pooblastil - Lastninska pravica - Enako obravnavanje)

(2020/C 279/06)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Pritožnica: Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) (zastopnika: J. Viñals Camallonga in J. Iriarte Ángel, abogados)

Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: F. Florindo Gijón in P. Mahnič, agenta), Evropska komisija (zastopniki: sprva S. Pardo Quintillán, A. Tizzano in C. Zadra, nato S. Pardo Quintillán in M. J. Roberti di Sarsina, agenti)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) se naloži, da poleg svojih nosi tudi stroške Sveta Evropske unije.

3. Evropska komisija nosi svoje stroške.

(1) UL C 65, 18.2.2019.
2.

Člene od 184 do 186 Direktive 2006/112 v povezavi z načeli davčne nevtralnosti, učinkovitosti in sorazmernosti je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero se davčnemu zavezancu, ki je po metodi, ki temelji na prometu, izvedel odbitke davka na dodano vrednost (DDV), s katerim je bila obdavčena pridobitev blaga ali storitev, uporabljenih za izvajanje tako transakcij, ki dajejo pravico do odbitka, kot transakcij, ki ne dajejo pravice do odbitka, zavrne možnost, da bi po določitvi končnega deleža v skladu s členom 175(3) te direktive popravil te odbitke z uporabo metode uporabe v položaju, v katerem: — zadevna država članica na podlagi člena 173(2)(c) navedene direktive davčnim zavezancem dovoli, da izvedejo odbitke DDV na podlagi uporabe vsega ali dela blaga in storitev, uporabljenih za izvajanje tako transakcij, ki dajejo pravico do odbitka, kot transakcij, ki ne dajejo pravice do odbitka, — davčni zavezanec ob izbiri metode odbitka v dobri veri ni vedel, da transakcija, za katero je menil, da je oproščena, v resnici ni bila oproščena, — splošni prekluzivni rok, ki ga nacionalno pravo določa za izvedbo popravka odbitkov, še ni potekel, in — sprememba metode odbitka omogoča, da se natančneje določi del DDV, ki se nanaša na transakcije, ki dajejo pravico do odbitka.
1.

Točka 1 izreka Sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. julija 2018, NKT Verwaltungs in NKT/Komisija (T-447/14, neobjavljena, EU:T:2018:443), se razveljavi v delu, v katerem je v njej Splošno sodišče zavrnilo tožbo družb NKT Verwaltungs GmbH in NKT A/S za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2014) 2139 final z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39610 – Električni kabli) v delu, v katerem je v tem sklepu ugotovljeno, da sta ti dve družbi odgovorni za kršitev člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o Evropski gospodarski skupnosti z dne 2. maja 1992, in v delu, v katerem se ta kršitev nanaša, prvič, na ravnanja, povezana s prodajo v državah, ki ne spadajo v Evropsko unijo ali v Evropski gospodarski prostor (EGP), drugič, na kolektivno zavrnitev dobav pribora in tehnične pomoči konkurentom, ki niso sodelovali v omejevalnem sporazumu, in, tretjič – glede obdobja od 3. julija 2002 do 21. novembra 2002 – na dodeljevanje projektov v zvezi s podzemnimi električnimi kabli v EGP.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de Instrucción no 4 de Badalona – Španija) – Kazenski postopek zoper VW

(Zadeva C-659/18) (1)

(Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva 2013/48/EU - Člen 3(2) - Pravica do dostopa do odvetnika - Okoliščine, v katerih je treba zagotoviti pravico do dostopa do odvetnika - Nenavzočnost - Izjeme od pravice do dostopa do odvetnika - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Pravica do učinkovitega sodnega varstva)

(2020/C 215/15)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de Instrucción no 4 de Badalona

Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

VW

Izrek

Direktivo 2013/48/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku in v postopkih na podlagi evropskega naloga za prijetje ter pravici do obvestitve tretje osebe ob odvzemu prostosti in do komunikacije s tretjimi osebami in konzularnimi organi med odvzemom prostosti in zlasti njen člen 3(2) v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot se razlaga v nacionalni sodni praksi, v skladu s katero je mogoče pravico do dostopa do odvetnika v fazi predkazenskega postopka zato, ker se osumljena ali obdolžena oseba na podlagi vabila preiskovalnega sodnika ni zglasila na sodišču, odložiti do izvršitve nacionalnega naloga za prijetje, ki je bil izdan za zadevno osebo.

(1) UL C 35, 28.1.2019.
3.

Direktivo 93/13, zlasti njen člen 4(2) in njen člen 5, je treba razlagati tako, da mora biti zaradi spoštovanja zahteve po preglednosti pogodbenega pogoja, ki določa spremenljivo obrestno mero v okviru pogodbe o hipotekarnem kreditu, ta pogoj ne le formalno in slovnično razumljiv, ampak mora povprečnemu potrošniku, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, omogočati, da razume, kako se ta obrestna mera dejansko izračuna, ter tako na podlagi natančnih in razumljivih pogojev oceni morebitne znatne ekonomske posledice takega pogoja za svoje finančne obveznosti. Elementa, ki sta v okviru presoje, ki jo mora v zvezi s tem opraviti nacionalno sodišče, zlasti upoštevna, sta, prvič, okoliščina, da so glavni elementi v zvezi z izračunom te obrestne mere brez težav dostopni vsem osebam, ki nameravajo skleniti pogodbo o hipotekarnem posojilu, ker je način izračuna navedene obrestne mere objavljen, in drugič, predložitev informacij o preteklem gibanju indeksa, na podlagi katerega se ta obrestna mera izračuna.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 5. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Okresní soud v Ostravě – Češka republika) – OPR-Finance s.r.o./GK

(Zadeva C-679/18) (1)

(Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2008/48/ES - Potrošniške kreditne pogodbe - Člen 8 - Obveznost dajalca kredita, da preveri plačilno sposobnost potrošnika - Nacionalna ureditev - Možnost sklicevanja na zastaralni rok glede ugovora neveljavnosti pogodbe, ki ga uveljavlja potrošnik - Člen 23 - Sankcije - Učinkovitost, sorazmernost in odvračilnost - Nacionalno sodišče - Preverjanje navedene obveznosti po uradni dolžnosti)

(2020/C 137/21)

Jezik postopka: češčina

Predložitveno sodišče

Okresní soud v Ostravě

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: OPR-Finance s.r.o.

Tožena stranka: GK

Izrek

Člena 8 in 23 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS je treba razlagati tako, da nacionalnemu sodišču nalagata, da po uradni dolžnosti preveri obstoj kršitve predpogodbene obveznosti dajalca kredita, da oceni kreditno sposobnost potrošnika, ki je določena v členu 8 te direktive, in da izpelje posledice, ki izhajajo iz nacionalnega prava, glede kršitve te obveznosti, če so izpolnjene zahteve navedenega člena 23. Poleg tega je treba člena 8 in 23 Direktive 2008/48 razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero se to, da dajalec kredita krši svojo predpogodbeno obveznost oceniti kreditno sposobnost potrošnika, sankcionira z neveljavnostjo kreditne pogodbe, pri čemer mora potrošnik dajalcu kredita vrniti glavnico, ko to glede na svoje finančne zmožnosti lahko stori, zgolj če navedeni potrošnik uveljavlja ta ugovor nezakonitosti, in to v zastaralnem roku treh let.

(1) UL C 25, 21.1.2019.
1.

Člen 2 in člen 6 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ukrepu, s katerim se uradnikom in sodnikom za zagotovitev ustrezne plače odobri dodatno izplačilo plače, določeno v odstotku od osnovne plače, ki so jo pred tem prejemali na podlagi zlasti plačilnega razreda za osnovno plačo, ki je bil za vsak naziv ob njihovi zaposlitvi določen glede na njihovo starost, če ta ukrep ustreza potrebi po zagotovitvi varstva pravic, pridobljenih v okoliščinah, ki jih zaznamuje zlasti veliko število zadevnih uradnikov in sodnikov ter neobstoj veljavnega referenčnega sistema, in ne vodi v trajno različno obravnavanje na podlagi starosti.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2019 – Patrick Grégor Puppinck in drugi/Republika Poljska, Evropska komisija, Evropski parlament, Svet Evropske unije, European Citizens' Initiative One of Us

(Zadeva C-418/18 P) (1)

(Pritožba - Pravo institucij - Državljanska pobuda „Eden izmed nas“ - Sporočilo Evropske Komisije, ki podaja zaključke in razloge za nesprejetje ukrepov, predlaganih v državljanski pobudi)

(2020/C 68/06)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožniki: Patrick Grégor Puppinck, Filippo Vari, Josephine Quintavalle, Edith Frivaldszky, Jakub Baltroszewicz, Alicia Latorre Canizares, Manfred Liebner (zastopnika: R. Kiska, Solicitor, P. Diamond, Barrister)

Druge stranke v postopku: European Citizens' Initiative One of Us, Evropska komisija (zastopnik: H. Krämer, agent), Republika Poljska, Evropski parlament, Svet Evropske unije

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Patrick Grégor Puppinck, Filippo Vari, Jakub Baltroszewicz, Manfred Liebner, Josephine Quintavalle, Edith Frivaldszky in Alicia Latorre Canizares nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

(1) UL C 341, 24.9.2018.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag – Nizozemska) – Nederlands Uitgeversverbond, Groep Algemene Uitgevers/Tom Kabinet Internet BV, Tom Kabinet Holding BV, Tom Kabinet Uitgeverij BV

(C-263/18) (1)

(Predhodno odločanje - Usklajevanje nekaterih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi - Direktiva 2001/29/ES - Člen 3(1) - Pravica priobčitve del javnosti - Dajanje na voljo - Člen 4 - Pravica distribuiranja - Izčrpanje - Elektronske knjige - Virtualni trg „rabljenih“ elektronskih knjig)

(2020/C 61/05)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Rechtbank Den Haag

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Nederlands Uitgeversverbond, Groep Algemene Uitgevers

Tožene stranke: Tom Kabinet Internet BV, Tom Kabinet Holding BV, Tom Kabinet Uitgeverij BV

Izrek

To, da se javnosti s prenosom dobavi e-knjiga za stalno uporabo, spada v okvir pojma „priobčitev javnosti“ in, natančneje, pojma „dajanje del [avtorjev] na voljo javnosti tako, da imajo člani javnosti do njih dostop s kraja in v času, ki si ju izberejo sami“ v smislu člena 3(1) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi.

(1) UL C 276, 6.8.2018.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de première instance de Namur – Belgija) – Ordre des avocats du barreau de Dinant/JN

(Zadeva C-421/18) (1)

(Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (EU) št. 1215/2012 - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Člen 7, točka 1(a) - Posebna pristojnost v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji - Pojem „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ - Zahteva za plačilo letnih članarin, ki jih odvetnik dolguje odvetniški zbornici)

(2020/C 36/10)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal de première instance de Namur

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Ordre des avocats du barreau de Dinant

Tožena stranka: JN

Izrek

Člen 1(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da spor, ki se nanaša na obveznost odvetnika, da plača letne članarine, ki jih dolguje odvetniški zbornici, katere član je, spada na področje uporabe te uredbe le pod pogojem, da ta zbornica s tem, da od tega odvetnika zahteva izpolnitev te obveznosti, na podlagi nacionalnega prava, ki se uporabi, ne deluje v okviru izvrševanja prerogativ javne oblasti, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

Člen 7, točka 1(a), Uredbe št. 1215/2012 je treba razlagati tako, da je treba za tožbo, s katero želi odvetniška zbornica doseči to, da se enemu od njenih članov naloži plačilo letnih članarin, ki ji jih je ta dolžan in ki so pretežno namenjene financiranju storitev, kot so zavarovalniške storitve, šteti, da je tožba v „zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji“ v smislu te določbe, če te članarine pomenijo protidajatev za storitve, ki jih ta zbornica zagotovi svojim članom in če je zadevni član te storitve prostovoljno dogovoril, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 301, 27.8.2018.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 3 de Gerona – Španija) – WA/Instituto Nacional de la Seguridad Social

(Zadeva C-450/18) (1)

(Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 79/7/EGS - Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti - Člen 4(1) in (2) - Člen 7(1) - Izračunavanje dajatev - Direktiva 2006/54/ES - Enako obravnavanje moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu - Nacionalna zakonodaja, ki določa pravico do pokojninskega dodatka za ženske, ki so matere dvema ali več biološkim ali posvojenim otrokom in prejemajo pokojnino zaradi trajne invalidnosti, ki temelji na prispevkih - Nedodelitev te pravice moškim, ki so v enakem položaju - Primerljiv položaj - Neposredna diskriminacija na podlagi spola - Izjeme - Neobstoj)

(2020/C 54/08)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Social no 3 de Gerona

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: WA

Tožena stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social

Izrek

Direktivo Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki za ženske, ki so matere dvema ali več biološkim ali posvojenim otrokom in iz nacionalnega sistema socialne varnosti prejemajo pokojnino zaradi trajne invalidnosti, ki temelji na prispevkih, določa pravico do pokojninskega dodatka, medtem ko moški, ki so v enakem položaju, nimajo pravice do takega pokojninskega dodatka.

(1) UL C 399, 5.11.2018.
1.

Načelo prepovedi diskriminacije, kot je določeno v členu 3(1) Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki uvaja davke na proizvodnjo in skladiščenje jedrskega goriva in jedrskih odpadkov, kot so davki iz postopkov v glavni stvari, h katerih plačilu so zavezana le podjetja za proizvodnjo električne energije, ki uporabljajo jedrsko energijo, in katerih glavni cilj ni varstvo okolja, temveč povečanje obsega prihodkov finančnega sistema električne energije.
1.

Člen 7, točka 1, člen 67 in člen 71(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, ter člen 33 Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, ki je bila sklenjena 28. maja 1999 v Montrealu in ki je bila v imenu Evropske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 2001/539/ES z dne 5. aprila 2001, je treba razlagati tako, da mora sodišče države članice, pri katerem je vložena tožba, s katero se želi doseči plačilo pavšalnih in poenotenih zahtevkov, določenih z Uredbo (EU) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91, ter povračilo dodatne škode, ki spada na področje uporabe te konvencije, svojo pristojnost za prvi del tožbenega zahtevka presojati glede na člen 7, točka 1, Uredbe št. 1215/2012, drugi del pa glede na člen 33 navedene konvencije.
3.

Člen 107(1) PDEU je treba razlagati tako, da to, da dajatev za rabo celinskih voda za proizvodnjo električne energije iz postopkov v glavni stvari ni naložena, prvič, proizvajalcem električne energije iz vodnih virov, ki delujejo na povodjih, ki so na ozemlju zgolj ene avtonomne skupnosti, in drugič, proizvajalcem električne energije iz drugih virov, ki niso vodni viri, ne pomeni državne pomoči tem proizvajalcem v smislu te določbe, ker zadnjenavedeni glede na upoštevni referenčni okvir in cilj te dajatve niso v položaju, primerljivem s položajem proizvajalcev električne energije iz vodnih virov, ki delujejo na povodjih, ki obsegajo ozemlje več kot ene avtonomne skupnosti, in za katere velja navedena dajatev, kar mora preveriti predložitveno sodišče.