ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
V členu 9 (2), (4) in (5) Konvencije so določbe o dostopu posameznikov in nevladnih organizacij do pravnega varstva ter merila, ki se uporabljajo za sodne postopke.

„Pogodbenica v okviru svoje notranje zakonodaje zagotovi, da imajo člani vključene javnosti,

(a) ki imajo zadosten interes oziroma

(b) ki trdijo, da je bila kršena njihova pravica, če se to zahteva kot pogoj po upravnem postopkovnem pravu pogodbenice;

dostop do revizijskega postopka pred sodiščem in/ali drugim neodvisnim in nepristranskim telesom, določenim z zakonom, da izpodbijajo stvarno in postopkovno zakonitost katere koli odločitve, dejanja ali opustitve na podlagi določb člena 6, in kadar je to predvideno po notranjem pravu in brez vpliva na tretji odstavek tega člena, tudi drugih ustreznih določb te konvencije.

Kaj sta zadosten interes in kršitev pravice, se določi v skladu z zahtevami notranjega prava in skladno s ciljem te konvencije, da se s to konvencijo daje vključeni javnosti širok dostop do pravnega varstva. V ta namen se za pododstavek (a) tega odstavka šteje za zadosten tudi interes vsake nevladne organizacije, ki izpolnjuje zahteve iz odstavka 5 člena 2. Za take organizacije se tudi šteje, da imajo pravice, ki se lahko kršijo v smislu pododstavka (b) tega odstavka.

Določbe tega drugega odstavka ne izključujejo možnosti predhodnega revizijskega postopka pred upravnim organom in ne vplivajo na zahtevo, da je treba izčrpati vse upravne revizijske postopke, preden se zateče k sodnim revizijskim postopkom, če je taka zahteva predvidena po notranjem pravu.

4. Poleg tega in brez vpliva na prvi odstavek tega člena morajo postopki iz prvega, drugega in tretjega odstavka tega člena zagotavljati ustrezna in učinkovita pravna sredstva, vključno s sodno prepovedjo, če je ta primerna, in biti morajo pošteni, pravični, pravočasni in ne pretirano dragi. Odločitve po tem členu morajo biti izdane ali evidentirane v pisni obliki. Odločitve sodišč in po možnosti tudi drugih teles morajo biti javno dostopne.

5. Da bi povečala učinkovitost določb tega člena, pogodbenica zagotovi, da je javnost seznanjena z dostopom do upravnih in sodnih revizijskih postopkov, ter prouči možnosti za vzpostavitev ustreznih mehanizmov pomoči za odpravo ali zmanjšanje finančnih in drugih ovir za dostop do pravnega varstva ( 3 )“.
4.

Po tem, ko je Francija zaprosila za soglasje Komisije za oprostitev za določena vozila, je Komisija 20. junija 2005 izdala Odločbo 2005/449/ES ( 3 ), ki je bila 21. junija 2005 objavljena v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Odločba se glasi: „Člen 1 V skladu s členom 6(2)(b) Direktive 1999/62/ES je Komisija do 31. decembra 2009 odobrila oprostitev za motorna vozila s težo, enako ali večjo od 12 ton, ki se uporabljajo izključno za prevoz opreme, ki je stalno vgrajena v vozilo, v okviru javnih in industrijskih del v Franciji: 1. dvigalne naprave in naprave za upravljanje na lastni pogon (dvigala, vgrajena na šasijo vozila); 2. mobilne črpalke ali črpalne postaje, ki so stalno vgrajene na šasijo vozila; 3. skupine mobilnih kompresorjev na motorni pogon, ki so stalno vgrajeni na šasijo vozila; 4. mešalniki za beton in betonske črpalke, ki so stalno vgrajeni na šasijo vozila (z izjemo vozil z vgrajenimi betonskimi mešalniki); 5. skupine mobilnih generatorjev, ki so stalno vgrajeni na šasijo vozila; 6. mobilne naprave za vrtanje, ki so stalno vgrajene na šasijo vozila. Člen 2 Ta odločba je naslovljena na Francosko republiko.“
61.

Ugovor morebitne zlorabe pri oprostitvi davka na dodano vrednost, ki se v nacionalnem pravu navezuje na oprostitev carin, je treba zato upoštevati v okviru ugodnosti oprostitve davka na dodano vrednost in ne more voditi do stroge razlage člena 27 Uredbe št. 918/83 v nasprotju z njenim širokim besedilom.
62.

Kot je poudarila nemška vlada, so v skladu z navodili za izvajanje, ki jih uporabljajo nemški organi, okrožja, na katera se nanaša klavzula o zaščiti trga dela, objavljena na seznamu, ki se posodobi vsako četrtletje. Ta seznam in njegove posodobitve so torej le posledice uporabe tega pravila, določenega v navodilih za izvajanje, v skladu s katerimi podjemne pogodbe niso dovoljene, če jih je treba izpolniti v okrožju zvezne agencije za delo, v katerem je bila povprečna stopnja brezposelnosti v preteklih šestih mesecih vsaj 30% višja od stopnje brezposelnosti v Zvezni republiki Nemčiji v celoti: v tem smislu je ta seznam torej le deklaratoren. Z drugimi besedami, sporno dodajanje „blokiranih“ okrožij po 16. aprilu 2003 je torej le posledica tega, da se enaki pogoji in omejitve kot tisti, ki so že veljali za upravno prakso pred tem datumom, uporabljajo za spremenjeno dejansko stanje, in sicer povečanje stopnje brezposelnosti v določenih okrožij.
5.

Družba Stadeco BV daje v najem stojnice, ki jih tudi postavi in razstavi na mestu samem. Med letoma 1993 in 1995 je družbi Economische Voorlichtingsdienst (tiskovni urad za gospodarske zadeve, v nadaljevanju: EVD), ki je služba nizozemskega Ministerie van Economische Zaken (ministrstvo za gospodarstvo), zagotavljala ustrezne storitve na sejmih in razstavah v Nemčiji in tretjih državah. Za to je EVD izstavljala račune, ki so vključevali davek na dodano vrednost, in obračunavala davek. EVD je storitve družbe Stadeco uporabljala le za dejavnosti, za katere kot del javnopravne institucije ni imela pravice do odbitka vstopnega davka.
31.

Opozoriti je treba, da tudi nova direktiva o javnih storitvah, ki je nadomestila Direktivo 93/38, v členu 49(2) določa, da morajo naročniki neuspešne ponudnike o razlogih za zavrnitev „čim prej“ obvestiti in da „[r]ok za obveščanje v nobenem primeru ni daljši kakor 15 dni od prejema pisnega zahtevka.“ Avtorji direktive so sami presodili primerno trajanje roka za obvestitev o razlogih in tako naročnikom odvzeli svobodo odločanja o tem. Ta primer je ratione temporis seveda treba obravnavati v skladu z Direktivo 93/38 in ne Direktivo 2004/17. Vendar pa ne moremo prezreti dejstva, da je zakonodajalec Skupnosti odločil, da morebitne okoliščine, ki so v preteklosti v sektorju javnih storitev upravičevale bolj fleksibilen pristop k temu vprašanju, ne obstajajo več. V skladu s tem za javne storitve sedaj veljajo ista, strožja pravila, ki se uporabljajo tudi za javna naročila blaga, dobav in storitev in ki določajo, da rok v nobenem primeru ne sme biti daljši od 15 dni. Čeprav določba v tem primeru ni upoštevna, pa bi bilo prisiljeno trditi, da je Sodišče ne bi smelo upoštevati. Nazadnje bo v skladu z Direktivo 93/38 o tem, kdaj gre za razumno zamudo, treba odločiti od primera do primera, ob upoštevanju splošne potrebe po smotrnosti v postopkih za oddajo javnih naročil, ki ni omejena le na zaščito pravic ponudnikov. Zato menim, da je treba pojem „takoj[šnjega]“ odgovora razumeti ozko in upoštevati običajne roke, ki v zvezi z oddajo javnih naročil veljajo na drugih področjih. Menim, da je družba DEI, s tem da neuspešnega ponudnika dva meseca ni obvestila o razlogih za zavrnitev, brez navedbe kakršnekoli utemeljitve za takšno zamudo, ki očitno presega roke, ki veljajo za oddajo javnih naročil, kršila člen 41(4) Direktive 93/38.
35.

Iz ustaljene sodne prakse izhaja, da finančne posledice, ki bi državo članico lahko prizadele zaradi sodbe, izdane v zadevi predhodnega odločanja, same po sebi ne opravičujejo časovne omejitve učinkov te sodbe – takšna omejitev se lahko naloži le v natančno določenih okoliščinah, in sicer ko (a) obstaja tveganje hudih gospodarskih posledic, zlasti zaradi velikega števila pravnih razmerij, vzpostavljenih v dobri veri na podlagi pravil, za katere se je štelo, da so začela veljati, in ko (b) se zdi, da so bili posamezniki in nacionalni organi napeljani k ravnanju, ki zaradi objektivne in precejšnje negotovosti glede vpliva določb Skupnosti, katero so morda okrepila tudi ravnanja drugih držav članic ali Komisije, ni bilo v skladu pravom Skupnosti ( 20 ).
80.

B. Bosmann ne more zatrjevati, da je oseba v njenem položaju, ki stalno prebiva v državi članici in je v drugi državi članici samo zaposlena, predmet diskriminacije v razmerju do oseb, ki so zaposlene v državi članici stalnega prebivališča ali v razmerju do oseb, katerih zakonec je zaposlen v tej državi. Menim, da so v sistemu koordinacije, ki temelji na načelu lex loci laboris in merilu kraja zaposlitve, v tej trditvi primerjani položaji objektivno različni; ( 43 ) posledično lahko ti položaji privedejo tudi do različnih rezultatov glede uporabe zakonodaje države stalnega prebivališča in torej glede upravičenosti do družinskih dodatkov v tej državi.
15.

Vendar je Sodišče prve stopnje glede na odgovore Irske na vprašanja, zastavljena z ukrepi procesnega vodstva, samo zastavilo vprašanje, ali so Thomas Flaherty (zadeva T-224/03), Ocean Trawlers Ltd (zadeva T-226/03), Larry Murphy (zadeva T-236/03) in O’Neill Fishing Co. Ltd (zadeva T-239/03) ( 13 ) imeli pravni interes za vložitev tožbe. Sklenilo je: „(62) Iz teh odgovorov izhaja, da so zahteve, ki so jih vložile te štiri tožeče stranke, temeljile na njihovi takratni nameri, da zgradijo plovila in jih poimenujejo z imeni, povzetimi v Prilogi II k izpodbijani odločbi. Vendar se je izkazalo, da navedene tožeče stranke teh plovil niso zgradile, tako da na dan izdaje izpodbijane odločbe dejansko niso bile lastnice zadevnih plovil. Iz tega sledi, da navedene tožeče stranke nimajo pravnega interesa za vložitev tožbe. V vsakem primeru pa jih izpodbijana odločba ne zadeva posamično, glede na to, da zadevna plovila ‚ne obstajajo.‘“
1.

V nasprotju s členom 43 v povezavi s členom 48 Pogodbe ES je, da Zvezna republika Nemčija kot država izvora negativno tečajno razliko notranje matične družbe iz vračanja tako imenovanega dotacijskega kapitala, podeljenega italijanskemu obratu, obravnava kot del dobička obrata in jo izvzame na podlagi oprostitve v skladu s členom 3(1) ter (3) in členom 11. 1(c) Konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja med Nemčijo in Italijo iz leta 1925 od davčne osnove nemškega davka, čeprav negativna tečajna razlika ne more biti del dobička obratov, ki ga je treba ugotoviti za italijansko obdavčenje, in se tako ne upošteva niti v državi izvora niti v državi obrata.
56.

Glede na vse zgornje navedbe menim, da bi moralo Sodišče na vprašanja, ki jih je v predhodno odločanje predložilo Bács-Kiskun Megyei Bíróság, odgovoriti tako: Prvo in drugo vprašanje — Davek na motorna vozila, ki se naloži, ko so ta prvič sproščena v promet v državi članici, ne glede na kraj izdelave vozil in z izjemo uvoženih vozil, ki niso predvidena za uporabo na cesti, ni carina pri uvozu ali dajatev z enakim učinkom v smislu členov 23 ES in 25 ES niti ne zahteva formalnosti pri prehodu meje v smislu člena 33(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS. Tretje vprašanje (prvi del) in četrto vprašanje — Če se tak davek brez razlike naloži na nova vozila, izdelana v državi članici, ki ga je uvedla, in na nova vozila, izdelana v drugih državah članicah, pod pogojem, da zaradi njega prodaja prvih nima prednosti pred prodajo drugih, je davek v tem smislu združljiv s prvim odstavkom člena 90 ES. — Davek na rabljena motorna vozila, ki se naloži, ko so ta prvič sproščena v promet v državi članici, in katerega znesek se izračuna, ne da bi se upoštevalo dejansko zmanjšanje vrednosti vozila, tako da kadar se uporabi za taka vozila, uvožena iz drugih držav članic, presega znesek preostalega davka, vključenega v ceno enakovrstnih rabljenih vozil, ki so že bila registrirana na nacionalnem ozemlju, glede presežka obdavčitve ni združljiv s prvim odstavkom člena 90 ES. — Ob neobstoju drugih domačih proizvodov, ki niso enakovredni novim ali rabljenim motornim vozilom, so jim pa vseeno konkurenčni, tudi delno, posredno ali potencialno, ni razloga za presojo takega davka na podlagi drugega odstavka člena 90 ES. Tretje vprašanje (drugi del) — Davka, ki se naloži le na osebna vozila in avtodome in ki se naloži glede na tehnične lastnosti, ki se pobere le ob prvi sprostitvi vozila v promet v državi članici in za katerega ni predviden odbitek nobenega enakovrednega davka, plačanega pred tem, ni mogoče opredeliti kot davek na promet v smislu člena 33(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS.
(b)

In packings for retail sale for therapeutic or prophylactic use. This refers to products […] which, because of their packing and, in particular, the presence of appropriate indications (statement of disease or condition for which they are to be used, method of use or application, statement of dose, etc.) are clearly intended for sale directly to users (private persons, hospitals, etc.) without repacking, for the above purposes. These indications (in any language) may be given by label, literature or otherwise. However, the mere indication of pharmaceutical or other degree of purity is not alone sufficient to justify classification in this heading. On the other hand, even if no indications are given, unmixed products are to be regarded as being put up for retail sale for therapeutic or prophylactic use if they are put up in a form clearly specialized for such use.“
Cilj ENISE je opredeljen v členih od 1 do 3 uredbe ENISA:

„Člen 1

Področje uporabe

1. Za zagotovitev visoke in učinkovite ravni varnosti omrežij in informacij v Skupnosti in za razvoj kulture varnosti omrežij in informacij v korist državljanov, potrošnikov, podjetij in organizacij javnega sektorja Evropske unije ter s tem za prispevek k nemotenemu delovanju notranjega trga, se ustanovi Evropska agencija za varnost omrežij in informacij, v nadaljnjem besedilu ‚Agencija‘.

2. Agencija nudi podporo Komisiji in državam članicam in v ta namen sodeluje s poslovnim sektorjem, da jim pomaga izpolnjevati zahteve glede varnosti omrežij in informacij ter tako zagotovi nemoteno delovanje notranjega trga, vključno z zahtevami, določenimi v veljavnih in predvidenimi v bodočih predpisih Skupnosti, kot je Direktiva 2002/21/ES.

3. […]

Člen 2

Cilji

1. Agencija krepi sposobnost Skupnosti, držav članic in, posledično, poslovnega sektorja, da preprečujejo, obravnavajo in se odzivajo na probleme varnosti omrežij in informacij.

2. Agencija nudi pomoč in svetuje Komisiji in državam članicam glede vprašanj, povezanih z varnostjo omrežij in informacij, ki sodijo v okvir njenih pristojnosti, določenih v tej uredbi.

3. Agencija razvija visoko raven strokovnega znanja na podlagi nacionalnih prizadevanj in prizadevanj Skupnosti. To strokovno znanje uporablja za spodbujanje širokega sodelovanja med aktivnimi udeleženci iz javnega in zasebnega sektorja.

4. Kadar jo Komisija pozove, ji Agencija pomaga pri tehničnem pripravljalnem delu za posodobitev in razvoj predpisov Skupnosti na področju varnosti omrežij in informacij.“
61.

Na podlagi zgornjih preudarkov Sodišču predlagam, naj na vprašanji za predhodno odločanje College odgovori: Dajatev, kot je sporna dajatev, ki jo plača podjetje države članice za raztovor kozic z ribiško ladjo, registrirano v tej državi članici, ter s katero se financira presejanje in luščenje kozic v tej državi članici, ni združljiva s pravom Skupnosti, zlasti ne s členom 25 ES, ker se ta dajatev plača tudi za kozice, ki jih to podjetje prevaža drugod v Skupnosti. Ta ugotovitev velja ne glede na kraj, v katerem so bile kozice ulovljene, ne glede na dejstvo, da so bile kozice, potem ko so bile prepeljane drugam v Skupnosti, prepeljane v to državo članico, ter ne glede na dejstvo, da je treba pri raztovoru drugje v Skupnosti tudi tam plačati za presejanje in luščenje kozic.
Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 29. septembra 2022 – CX/Komisija

(zadeva C‑71/22 P)

„Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Javni uslužbenci – Uradnik – Preiskava Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) – Nedovoljeno in tajno pogajanje o naročilu – Navzkrižje interesov – Disciplinski ukrep – Odstranitev z delovnega mesta – Pravica do izjave – Ponavljajoča se odsotnost tožeče stranke in njenega odvetnika na disciplinskem zaslišanju – Izkrivljanje dokazov – Dolžnost skrbnega ravnanja, ki jo ima Evropska komisija – Obveznost obrazložitve – Načelo ne bis in idem – Razumni rok – Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena“

1. Uradniki – Disciplinska ureditev – Postopek – Zaslišanje zadevne osebe s strani organa za imenovanja – Odsotnost zadevne osebe na podlagi zdravniškega potrdila – Domneva nezmožnosti prihoda – Izpodbojnost – Dokazno breme – Možnost zadevne osebe, da poskrbi za zastopanje ali predloži pisna stališča (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, členi 41(2)(a), 51(1) in 52(1); Kadrovski predpisi, Priloga IX, člena 4 in 22(1)) (Glej točke 5 (16, 40 in 45) in 6.)

2. Uradniki – Disciplinska ureditev – Postopek – Odločba organa za imenovanja o naložitvi disciplinskega ukrepa brez predhodnega zaslišanja zadevne osebe – Neobstoj predhodnega zaslišanja zaradi zadevne osebe – Zakonitost (Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga IX, člen 7, tretji odstavek) (Glej točke 5 (od 36 do 38) in 6.)

3. Sodni postopek – Navajanje novih razlogov med postopkom – Pogoji – Uporaba za postopek po vrnitvi zadeve v odločanje po pritožbi (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 35(1)(d) in (e)) (Glej točke 5 (73) in 6.)

Izrek

1. Pritožba se zavrže kot delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena.
Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 8. septembra 2022 –

VP (Izjava v pisni obliki)

(zadeva C‑188/22)

„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Pravosodno sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba (ES) št. 1206/2001 – Pridobivanje dokazov – Izjava osebe, ki prebiva v državi članici, ki ni država članica pristojnega sodišča, v pisni obliki – Možnost uporabe načina pridobivanja dokazov, določenega z nacionalnim pravom, in ne načina, določenega s to uredbo“

Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pridobivanje dokazov v civilnih ali gospodarskih zadevah – Uredba št. 1206/2001 – Izjava osebe, ki prebiva v državi članici, ki ni država članica pristojnega sodišča, v pisni obliki – Možnost tega sodišča, da uporabi pravila nacionalnega prava – Neobstoj dovoljenja osrednjega organa ali pristojnega organa države članice, ki se zahteva v smislu Uredbe – Dopustnost

(Uredba Sveta št. 1206/2001, uvodne izjave 2, 7, 8, 10 in 11 ter členi 1(1)(b), 3, 17 in 21(2))

(Glej točke od 26 do 35 in izrek.)

Izrek

Člena 1 in 17 Uredbe Sveta (ES) št. 1206/2001 z dne 28. maja 2001 o sodelovanju med sodišči držav članic pri pridobivanju dokazov v civilnih ali gospodarskih zadevah

je treba razlagati tako, da

sodišču države članice, ki želi zaslišati osebo, ki prebiva v drugi državi članici, za tako pridobivanje dokazov ni nujno treba uporabiti načinov pridobivanja dokazov, določenih s to uredbo, temveč ima možnost izjavo te osebe pridobiti v pisni obliki v skladu s pravom svoje države članice, in to ne da bi pridobilo dovoljenje osrednjega organa oziroma pristojnega urada zaprošene države članice v smislu člena 3 navedene uredbe.
2.

Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi nosi svoje stroške.
47

Poleg tega tudi v primeru, ko je dokazano, da je bilo breme neupravičene dajatve prevaljeno na tretje osebe, vračilo te dajatve gospodarskemu subjektu ne povzroči nujno njegove neupravičene obogatitve, saj mu vključitev zneska navedene dajatve v obstoječe cene lahko povzroči škodo, povezano z zmanjšanjem obsega prodaje (glej v tem smislu sodbi z dne 14. januarja 1997, Comateb in drugi, od C‑192/95 do C‑218/95, EU:C:1997:12, točke od 29 do 32, ter z dne 6. septembra 2011, Lady & Kid in drugi, C‑398/09, EU:C:2011:540, točka 21).
64

Tako je v skladu s to sodno prakso namen postopka za izdajo začasne odredbe zagotoviti polno učinkovitost prihodnje dokončne odločbe, da se prepreči vrzel v sodnem varstvu, ki ga zagotavlja Sodišče. Za uresničitev tega cilja je treba nujnost presojati glede na potrebo po začasni odločitvi, da se prepreči resna in nepopravljiva škoda za stranko, ki predlaga začasno varstvo. Ta stranka mora dokazati, da ne more počakati do izida postopka v zadevi v glavni stvari, ne da bi utrpela tako škodo. Čeprav je res, da za dokaz obstoja te škode ni treba zahtevati, da se nastanek in neizogibnost škode dokaže z absolutno gotovostjo, in da zadostuje, da jo je mogoče z dovolj veliko verjetnostjo predvideti, vseeno ostaja dejstvo, da mora stranka, ki predlaga začasno odredbo, dokazati dejstva, za katera se šteje, da utemeljujejo možnost take resne in nepopravljive škode (sklep podpredsednika Sodišča z dne 16. julija 2021, Symrise/ECHA, C‑282/21 P(R), neobjavljen, EU:C:2021:631, točka 40 in navedena sodna praksa).
6.

Skupna zunanja in varnostna politika – Posebni omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom glede na razmere v Siriji – Sklep 2013/255/SZVP in Uredba št. 36/2012 – Domneva podpore sirskemu režimu v Siriji delujočih vodilnih poslovnežev – Dopustnost – Pogoji (Sklep Sveta 2013/255/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2015/1836 (SZVP) 2015/1836, člena 27(2)(a) in 28(2)(a)) (Glej točko 41.)
6

Člen 27 te uredbe določa: „1. Prosilec […] ima pravico do učinkovitega pravnega sredstva v obliki pritožbe zoper odločitev o predaji ali ponovnega dejanskega in zakonskega pregleda te odločitve pred sodiščem ali razsodiščem. […] 3. Za namene pritožb zoper ali ponovnega pregleda odločitev o predaji države članice v svojem nacionalnem pravu določijo: (a) da ima prosilec na podlagi pritožbe ali ponovnega pregleda pravico ostati v zadevni državi članici do zaključka postopka pritožbe ali ponovnega pregleda, ali (b) da se predaja avtomatično odloži in da takšna odložitev preneha veljati po preteku razumnega obdobja, v katerem bi sodišče ali razsodišče po natančni preučitvi zahteve za odlog moralo odločiti, ali pritožbi ali ponovnemu pregledu zahteve odobri odložilni učinek, ali (c) da ima zadevna oseba možnost, da v razumnem obdobju od sodišča ali razsodišča zahteva odložitev izvršitve odločitve o predaji, dokler se obravnava njegova pritožba ali poteka ponovni pregled. Države članice z odložitvijo predaje do sprejetja odločitve o prvi zahtevi za odlog zagotovijo, da je na voljo učinkovito pravno sredstvo. Vse odločitve glede odložitve izvršitve predaje se sprejmejo v razumnem obdobju, ki omogoča podrobno in natančno preučitev zahteve za odlog. V odločitvi, da se izvršitev odločitve o predaji ne odloži, so navedeni razlogi za takšno odločitev. 4. Države članice lahko določijo, da se lahko pristojni organi po uradni dolžnosti odločijo, da bodo odložili izvršitev odločitve o predaji, dokler se obravnava pritožba ali poteka ponovni pregled. 5. Države članice zagotovijo, da ima zadevna oseba dostop do pravne pomoči in po potrebi do jezikovne pomoči. 6. Države članice zagotovijo, da se na zahtevo odobri brezplačna pravna pomoč, če zadevne osebe niso sposobne kriti s tem povezanih stroškov. […] […]“
1.

Socialna politika – Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP – Direktiva 1999/70 – Pojem „delavec, , zaposlen za nedoločen čas“ – Delavci, zaposleni na podlagi podjemne pogodbe za določen čas za čiščenje v izobraževalnih ustanovah – Vključitev (Direktiva Sveta 1999/70, Priloga, določba 2, točki 1 in 2, določba 3, točka 1, in določba 4, točka 1) (Glej točke od 39 do 44.)
3.

Pritožba – Ureditev predhodne dopustitve – Vprašanje, ki je pomembno za enotnost, skladnost ali razvoj prava Unije – Predlog za dopustitev, ki ne izkazuje pomembnosti vprašanja – Nedopustitev (Statut Sodišča, člen 58a; Poslovnik Sodišča, člena 170a in 170b) (Glej točke od 16 do 18, 22 in 23.)
3.

Pritožba – Ureditev predhodne dopustitve – Vprašanje, ki je pomembno za enotnost, doslednost ali razvoj prava Unije – Predlog za dopustitev, ki ne izkazuje pomembnosti vprašanja – Nedopustitev (Statut Sodišča, člen 58a; Poslovnik Sodišča, člena 170a(1) in 170b) (Glej točke od 19 do 21, 23, 24, 26 in 27.)
3.

Varstvo potrošnikov – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 93/13 – Področje uporabe – Izključitev, določena za pogodbene pogoje, ki temeljijo na dispozitivnih določbah nacionalnega prava – Obveznost nacionalnega sodišča, da prednostno preuči vpliv izključitve, in ne izjeme od presoje nepoštenosti takih pogojev (Direktiva Sveta 93/13, člen 1(2), členi 3, 4 in 5) (Glej točke od 38 do 41.)