ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da to, da holdinška družba svoji odvisni družbi oddaja v najem nepremičnino, pomeni „poseganje v upravljanje“ te odvisne družbe, ki ga je treba šteti za ekonomsko dejavnost v smislu člena 9(1) te direktive in ki daje pravico do odbitka davka na dodano vrednost (DDV) na izdatke, ki jih je holdinška družba nosila zaradi pridobitve deležev v tej odvisni družbi, če je to opravljanje storitev trajno, odplačno in obdavčeno, kar pomeni, da to oddajanje v najem ni oproščeno davka, in če obstaja neposredna zveza med storitvijo, ki jo je opravil izvajalec, in protivrednostjo, ki je prejeta od prejemnika. Za izdatke, ki so povezani s pridobitvijo deležev v odvisnih družbah holdinške družbe, ki jih je nosila ta holdinška družba, ki pri upravljanju teh odvisnih družb sodeluje tako, da jim oddaja v najem nepremičnino, in ki iz tega naslova opravlja ekonomsko dejavnost, je treba šteti, da so del njenih splošnih izdatkov, DDV, plačan od teh izdatkov, pa mora biti načeloma v celoti odbiten.
Zadeva C-148/17: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Peek & Cloppenburg KG, Hamburg/Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Predhodno odločanje — Pravo znamk — Direktiva 2008/95/ES — Člen 14 — Naknadno ugotavljanje neveljavnosti znamke ali razveljavitve blagovne znamke — Dan, ko morajo biti izpolnjeni pogoji za razveljavitev ali neveljavnost — Uredba (ES) št. 207/2009 — Znamka Evropske unije — Člen 34(2) — Zahteva po prednosti prejšnje nacionalne znamke — Učinki te zahteve na prejšnjo nacionalno znamko)

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Peek & Cloppenburg KG, Hamburg/Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf

(Zadeva C-148/17) ( 1 )

„(Predhodno odločanje — Pravo znamk — Direktiva 2008/95/ES — Člen 14 — Naknadno ugotavljanje neveljavnosti znamke ali razveljavitve blagovne znamke — Dan, ko morajo biti izpolnjeni pogoji za razveljavitev ali neveljavnost — Uredba (ES) št. 207/2009 — Znamka Evropske unije — Člen 34(2) — Zahteva po prednosti prejšnje nacionalne znamke — Učinki te zahteve na prejšnjo nacionalno znamko)“

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg

Tožena stranka: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf

Izrek

Člen 14 Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami v povezavi s členom 34(2) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki [Evropske unije] je treba razlagati tako, da nasprotuje razlagi nacionalne zakonodaje, na podlagi katere je mogoče neveljavnost ali razveljavitev prejšnje nacionalne znamke, katere prednost se zahteva za znamko Evropske unije, ugotoviti naknadno le, če so bili pogoji za to neveljavnost ali razveljavitev izpolnjeni ne le na dan odpovedi tej prejšnji nacionalni znamki ali na dan njenega prenehanja, temveč tudi na dan izdaje sodne odločbe o tej ugotovitvi.

( 1 ) UL C 231, 17.7.2017.
SL Uradni list Evropske unije C 134/11

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 22. februarja 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Zadeva C-182/17) (1)

((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 2(1)(c), člen 9 in člen 13(1) - Nezavezanost za plačilo DDV - Pojem „oseba javnega prava“ - Gospodarska družba, ki je v 100 % lasti občine in je zadolžena za opravljanje nekaterih javnih nalog v pristojnosti te občine - Opredelitev teh nalog in plačila zanje v pogodbi, sklenjeni med to družbo in to občino))

(2018/C 134/14)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Kúria

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Nagyszénás Településszolgáltatási Nonprofit Kft.

Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Izrek

1. Člen 2(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je dejavnost, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v okviru katere mora družba na podlagi pogodbe med njo in občino opravljati nekatere javne naloge, opravljanje storitev za plačilo, ki je na podlagi te določbe predmet davka na dodano vrednost, pri čemer mora upoštevna dejstva preveriti predložitveno sodišče.

2. Člen 13(1) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da dejavnost, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v okviru katere mora družba na podlagi pogodbe med njo in občino opravljati nekatere občinske javne naloge, ne spada na področje uporabe pravila o nezavezanosti za plačilo davka na dodano vrednost iz te določbe, če ta dejavnost pomeni ekonomsko dejavnost v smislu člena 9(1) te direktive, pri čemer mora upoštevna dejstva in elemente nacionalnega prava preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 221, 10.7.2017.
1.

Člen 25(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da po preverjanju, ki ga opravi predložitveno sodišče, dogovor o pristojnosti, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki je določen v splošnih pogojih prodaje, navedenih v računih, ki jih je izdala ena od pogodbenic, ne izpolnjuje zahtev iz te določbe.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 25. marca 2021 – H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Evropska komisija, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)

(Zadeva C-591/16 P) (1)

(Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Farmacevtski proizvodi - Trg zdravil proti depresiji (citalopram) - Sporazumi o poravnavi sporov o patentih za postopek, sklenjenih med proizvajalcem originalnih zdravil, ki je imetnik teh patentov, in proizvajalcem generičnih zdravil - Člen 101 PDEU - Potencialna konkurenca - Omejevanje zaradi cilja - Opredelitev - Izračun zneska globe - Prodaja, ki je neposredno ali posredno povezana s kršitvijo)

(2021/C 206/04)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd (zastopniki: sprva R. Subiotto, QC, in T. Kuhn, Rechtsanwalt, nato R. Subiotto, QC)

Drugi stranki v postopku: Evropska komisija (zastopniki: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin in C. Vollrath, agenti, skupaj z B. Rayment in D. Bailey, barristers, G. Peretz, QC, in S. Kingston, SC), European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (zastopnika: F. Carlin, barrister, in N. Niejahr, Rechtsanwältin)

Intervenient v podporo Evropske komisije: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery in D. Robertson, agenti, skupaj z J. Turner, QC, J. Holmes, QC, M. Demetriou, QC, in T. Sebastian, barrister, nato D. Guðmundsdóttir, agent, skupaj z J. Turner, QC, J. Holmes, QC, M. Demetriou, QC, in T. Sebastian, barrister)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi H. Lundbeck A/S in Lundbeck Ltd nosita poleg svojih stroškov tudi stroške Evropske komisije.

3. Združenje European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) nosi svoje stroške.

4. Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.

(1) UL C 30, 30.1.2017.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 21. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria – Italija) – Fortunata Silvia Fontana/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria

(Zadeva C-648/16) (1)

((Predhodno odločanje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 273 - Odmera davka - Metoda induktivnega ugotavljanja davčne osnove - Pravica do odbitka DDV - Domneva - Načeli nevtralnosti in sorazmernosti - Nacionalni zakon, ki določa, da se DDV izračuna na podlagi domnevnega prometa))

(2019/C 25/03)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Fortunata Silvia Fontana

Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria

Izrek

Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost ter načeli davčne nevtralnosti in sorazmernosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki davčni upravi omogoča, da v primeru pomembnih neujemanj med prijavljenimi prihodki in prihodki, ugotovljenimi na podlagi študij sektorja, za določitev zneska prometa, ki ga je ustvaril davčni zavezanec, uporabi induktivno metodo, ki temelji na takih študijah sektorja, in zato s spremembo odmere davka naloži plačilo dodatnega zneska davka na dodano vrednost (DDV), če ta ureditev in njeno izvajanje davčnemu zavezancu v skladu z načeloma davčne nevtralnosti in sorazmernosti ter pravice do obrambe omogočata, da na podlagi vseh nasprotnih dokazov, s katerimi razpolaga, izpodbija rezultate, dobljene s to metodo, in da v skladu z določbami iz naslova X Direktive 2006/112 izvaja svojo pravico do odbitka, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 86, 20.3.2017.
Zadeva C-5/16: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2018 – Republika Poljska/Evropski parlament, Svet Evropske unije (Ničnostna tožba – Sklep (EU) 2015/1814 – Določitev pravne podlage – Upoštevanje učinkov akta – Neobstoj – Člen 192(1) PDEU – Člen 192(2), prvi pododstavek, točka (c), PDEU – Ukrepi, ki pomembno vplivajo na izbiro držav članic med različnimi viri energije in na splošno strukturo njihove oskrbe z energijo – Načelo lojalnega sodelovanja – Člen 15 PEU – Pristojnosti Evropskega sveta – Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj – Načelo sorazmernosti – Ocena učinka)

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 21. junija 2018 – Republika Poljska/Evropski parlament, Svet Evropske unije

(Zadeva C-5/16) ( 1 )

„(Ničnostna tožba — Sklep (EU) 2015/1814 — Določitev pravne podlage — Upoštevanje učinkov akta — Neobstoj — Člen 192(1) PDEU — Člen 192(2), prvi pododstavek, točka (c), PDEU — Ukrepi, ki pomembno vplivajo na izbiro držav članic med različnimi viri energije in na splošno strukturo njihove oskrbe z energijo — Načelo lojalnega sodelovanja — Člen 15 PEU — Pristojnosti Evropskega sveta — Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj — Načelo sorazmernosti — Ocena učinka)“

Stranke

Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopniki: B. Majczyna, K. Rudzińska, agenta, skupaj z I. Tatarewiczem, ekspert,)

Toženi stranki: Evropski parlament (zastopnika: A. Tamás in A. Pospíšilová Padowska, agenta) Svet Evropske unije (zastopniki: M. Simm, A. Sikora, in K. Pleśniak, agenti)

Intervenienti v podporo toženeih strank: Kraljevina Danskea (zastopniki: M. Wolff, J. Nymann-Lindegren in C. Thorning, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnik: T. Henze, agent), Kraljevina Španija (zastopnika: A. Gavela Llopis in M. A. Sampol Pucurull, agenta), Francoska republika (zastopniki: D. Colas, G. de Bergues, J. Traband, T. Deleuil in S. Ghiandoni, agenti), Kraljevina Švedska (zastopniki: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren in L. Swedenborg, agenti), Evropska komisija (zastopniki: K. Herrmann, A. C. Becker, E. White in K. Mifsud-Bonnici, agenti)

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Evropski parlament in Svet Evropske unije.

3. Kraljevina Danska, Zvezna republika Nemčija, Kraljevina Španija, Francoska republika, Kraljevina Švedska in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

( 1 ) UL C 98, 14.3.2016.
4.

Evropska komisija nosi svoje stroške, ki so ji nastali v postopku na prvi stopnji in v pritožbenem postopku, in se ji naloži plačilo stroškov Zvezne republike Nemčije, nastalih v pritožbenem postopku, in stroškov Dirka Andresa, stečajnega upravitelja družbe Heitkamp BauHolding GmbH, nastalih v postopku na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.
Zadeva C-677/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 33 de Madrid – Španija) – Lucía Montero Mateos/Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid (Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Načelo prepovedi diskriminacije — Pojem „pogoji zaposlitve“ — Primerljivost položajev — Upravičenost — Pojem „objektivni razlogi“ — Odpravnina v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas iz objektivnega razloga — Neobstoj odpravnine ob izteku pogodbe o zaposlitvi za določen čas zaradi nadomeščanja)

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. junija 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 33 de Madrid – Španija) – Lucía Montero Mateos/Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid

(Zadeva C-677/16) ( 1 )

„(Predhodno odločanje — Socialna politika — Direktiva 1999/70/ES — Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP — Določba 4 — Načelo prepovedi diskriminacije — Pojem „pogoji zaposlitve“ — Primerljivost položajev — Upravičenost — Pojem „objektivni razlogi“ — Odpravnina v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas iz objektivnega razloga — Neobstoj odpravnine ob izteku pogodbe o zaposlitvi za določen čas zaradi nadomeščanja)“

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Social no 33 de Madrid

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Lucía Montero Mateos

Tožena stranka: Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid

Izrek

Določbo 4, točka 1, Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega 18. marca 1999 in priloženega Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, ki ne določa izplačila nikakršne odpravnine delavcem, zaposlenim na podlagi pogodb za določen čas, sklenjenih za začasno zapolnitev delovnega mesta, dokler traja izbirni postopek ali postopek napredovanja za dokončno zapolnitev navedenega delovnega mesta, kot je pogodba zaradi nadomeščanja v postopku v glavni stvari, ob izteku obdobja, za katero so bile te pogodbe sklenjene, medtem ko se delavcem, zaposlenim za nedoločen čas, ob odpovedi njihove pogodbe o zaposlitvi iz objektivnega razloga odpravnina priznava.

( 1 ) UL C 86, 20.3.2017.
Zadeva C-320/16: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Lille – Francija) – kazenski postopek zoper Uber France SAS (Predhodno odločanje — Storitve na področju prevoza — Direktiva 2006/123/ES — Storitve na notranjem trgu — Direktiva 98/34/ES — Storitve informacijske družbe — Predpis o storitvah informacijske družbe — Pojem — Storitev posredovanja, ki omogoča, da se prek aplikacije za pametni telefon odplačno povezuje nepoklicne voznike, ki uporabljajo svoje lastno vozilo, z osebami, ki iščejo prevoz v mestu — Kazenske sankcije)

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. aprila 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal de grande instance de Lille – Francija) – kazenski postopek zoper Uber France SAS

(Zadeva C-320/16) ( 1 )

„(Predhodno odločanje — Storitve na področju prevoza — Direktiva 2006/123/ES — Storitve na notranjem trgu — Direktiva 98/34/ES — Storitve informacijske družbe — Predpis o storitvah informacijske družbe — Pojem — Storitev posredovanja, ki omogoča, da se prek aplikacije za pametni telefon odplačno povezuje nepoklicne voznike, ki uporabljajo svoje lastno vozilo, z osebami, ki iščejo prevoz v mestu — Kazenske sankcije)“

Predložitveno sodišče

Tribunal de grande instance de Lille

Stranki v postopku v glavni stvari

Uber France SAS,

ob udeležbi: Nabila Bensalema

Izrek

Člen 1 Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998, in člen 2(2)(d) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu je treba razlagati tako, da se nacionalna ureditev, ki za organizacijo sistema za povezovanje strank z osebami, ki zagotavljajo odplačno storitev cestnega prevoza oseb z vozili z manj kot desetimi sedeži, ne da bi za to imele dovoljenje, določa kazenske sankcije, nanaša na „storitve na področju prevoza“, saj se uporablja za storitev posredovanja prek aplikacije za pametni telefon, ki je sestavni del celotne storitve, katere glavni element je storitev prevoza. Taka storitev ne spada na področje uporabe teh direktiv.

( 1 ) UL C 296, 16.8.2016.
SL Uradni list Evropske unije C 166/15

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione – Italija) – Enzo Di Puma/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-596/16), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)/Antonio Zecca (C-597/16)

(Združeni zadevi C-596/16 in C-597/16) (1)

((Predhodno odločanje - Direktiva 2003/6/ES - Trgovanje na podlagi notranjih informacij - Sankcije - Nacionalna zakonodaja, ki določa upravno in kazensko sankcijo za ista dejanja - Učinek pravnomočnosti pravnomočne kazenske sodbe na upravni postopek - Pravnomočna oprostilna kazenska sodba v postopkih zaradi trgovanja na podlagi notranjih informacij - Učinkovitost sankcij - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 50 - Načelo ne bis in idem - Kazenska narava upravne sankcije - Obstoj istega kaznivega dejanja - Člen 52(1) - Omejitve načela ne bis in idem - Pogoji))

(2018/C 166/19)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di cassazione

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnika v postopku s kasacijsko pritožbo:: Enzo Di Puma (C-596/16), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-597/16)

Vlagatelja odgovora na pritožbo v postopku s kasacijsko pritožbo: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-596/16), Antonio Zecca (C-597/16)

Izrek

Člen 14(1) Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga), če se razlaga glede na člen 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero postopka v zvezi z denarno upravno sankcijo kazenske narave ni mogoče nadaljevati po pravnomočni oprostilni kazenski sodbi, v kateri je bilo ugotovljeno, da dejstva, ki lahko pomenijo kršitev zakonodaje o trgovanju na podlagi notranjih informacij in na podlagi katerih je bil ta postopek tudi začet, niso dokazana.

(1) UL C 63, 27.2.2017.
1.

Člen 8 Direktive Sveta 90/434/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav članic, kakor je bila spremenjena z Aktom o pogojih pristopa Kraljevine Norveške, Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske, kot je bil prilagojen s Sklepom Sveta Evropske unije 95/1/ES, Euratom, ESPJ, z dne 1. januarja 1995, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, v skladu s katero se kapitalski dobiček, ki nastane ob transakciji zamenjave vrednostnih papirjev, ki spada na področje uporabe te direktive, ugotovi ob tej transakciji, njegovo obdavčenje pa se odloži do leta, v katerem nastane dogodek, s katerim se ta odlog obdavčenja konča in ki je v obravnavanem primeru prenos vrednostnih papirjev, prejetih ob zamenjavi.
SL Uradni list Evropske unije C 142/9

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 1. marca 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kammergericht Berlin – Nemčija) – postopek, ki ga je začela Doris Margret Lisette Mahnkopf

(Zadeva C-558/16) (1)

((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Uredba (EU) št. 650/2012 - Dedovanje in evropsko potrdilo o dedovanju - Področje uporabe - Možnost navedbe deleža preživelega zakonca na evropskem potrdilu o dedovanju))

(2018/C 142/12)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Kammergericht Berlin

Stranki v postopku v glavni stvari

Doris Margret Lisette Mahnkopf

Ob udeležbi: Svena Mahnkopfa

Izrek

Člen 1(1) Uredbe (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju je treba razlagati tako, da na področje uporabe navedene uredbe spada nacionalna določba, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki ob smrti enega od zakoncev določa pavšalno izravnavo skupnega premoženja s povečanjem dednega deleža preživelega zakonca.

(1) UL C 30, 31.1.2017.
1.

Člen 35(2), prvi pododstavek, točka (b), Direktive (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES je treba razlagati tako, da je tristranska shema plačilnih kartic, ki je s partnerjem, ki souporablja blagovno znamko, sklenila sporazum o souporabi blagovnih znamk, upravičena do izjeme iz te določbe in zanjo torej ne veljajo zahteve iz člena 35(1) te direktive, če ta partner, ki souporablja blagovno znamko, ni ponudnik plačilnih storitev in v okviru te sheme ne ponuja plačilnih storitev za produkte, ki so predmet souporabe blagovnih znamk. Po drugi strani tristranska shema plačilnih kartic, ki za namene ponujanja plačilnih storitev vključi zastopnika, ni upravičena do te izjeme in zato zanjo veljajo zahteve iz navedenega člena 35(1).
1.

Člen 18 Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila je treba glede na člen 17(2) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1610/96 z dne 23. julija 1996 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za fitofarmacevtska sredstva razlagati tako, da je datum prvega dajanja v promet, kakor je bil naveden v prijavi za dodatni varstveni certifikat in na podlagi katerega je nacionalni organ, ki je pristojen za izdajo tega certifikata, izračunal njegovo trajanje, napačen v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari in v katerem je bil uporabljen način izračuna trajanja tega certifikata, ki ni v skladu s tem, kar določa člen 13(1) Uredbe št. 469/2009, kakor je bil razložen v poznejši sodbi Sodišča.
1.

Člen 29 Akta o pogojih pristopa Kraljevine Danske, Irske in Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska in prilagoditvah Pogodb v povezavi s Prilogo I, del I, točka 4, k temu aktu je treba razlagati tako, da se člen 12(2) Direktive Sveta z dne 18. junija 1991 o nadzoru nabave in posedovanja orožja (91/477/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/51/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008, v povezavi s členom 1(4) te direktive in Prilogo II k njej na ozemlju Gibraltarja ne uporablja.