C 198/28

Pritožba, ki jo je 28. marca 2022 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi razširjeni senat) z dne 19. januarja 2022 v zadevi T-610/19, Deutsche Telekom AG/Evropska komisija

(Zadeva C-221/22 P)

(2022/C 198/39)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: D. Calleja Crespo, B. Martenczuk, N. Khan, P. Rossi, L. Wildpanner, agenti)

Druga stranka v postopku: Deutsche Telekom AG

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— Razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 19. januarja 2022 v zadevi T-610/19 v delu, v katerem je ugodilo tožbi družbe Deutsche Telekom AG;

— Samo odloči o odprtih vprašanjih spora; ali

— podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje v delu, v katerem o njem še ni bilo odločeno;

— družbi Deutsche Telekom AG naloži plačilo vseh stroškov v zvezi s tem postopkom in postopkom pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

V bistvu je predmet te pritožbe, kateri Evropska komisija pripisuje temeljni pomen za razlago in uporabo člena 266 PDEU, obveza Komisije, da plača obresti na globo, izrečeno v skladu s pravom konkurence, v primeru njenega povračila. Družba Deutsche Telekom AG je na podlagi sklepa Komisije zaradi zlorabe prevladujočega položaja v skladu s členom 102 PDEU začasno plačala globo, ki jo je Sodišče Evropske unije pozneje zmanjšalo (1). Komisija sedaj nasprotuje obveznosti, ki ji jo je naložilo Splošno sodišče v izpodbijani sodbi, da na del globe, ki se povrne, plača zamudne obresti, ki imajo naravo kazni, v smislu sodne prakse v zadevi Printeos (2).

Komisija s prvim pritožbenim razlogom navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je štelo, da ima Komisija na podlagi člena 266 PDEU v primeru sodnega zmanjšanja globe na področju konkurence absolutno in brezpogojno obveznost plačati zamudne obresti, ki imajo naravo kazni, od datuma začasnega plačila globe.

Pri tem Komisija zlasti navaja:

Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je Komisija kršila člen 266 PDEU s tem, da je družbi Deutsche Telekom AG ni plačala zamudnih obresti v znesku, ki ga je ta zahtevala (prvi del prvega pritožbenega razloga).

Izpodbijana sodba je v nasprotju s sodno prakso sodišč Unije, ki izhaja iz sodbe Komisija/Printeos (drugi del prvega pritožbenega razloga).

Poleg tega so s sekundarno zakonodajo Unije urejene obresti, ki se plačajo za izvrševanje sodb in bi moralo Splošno sodišče to sekundarno zakonodajo Unije uporabiti ali pa jo razglasiti za neveljavno (tretji del prvega pritožbenega razloga).

Pogoji za vložitev odškodninske tožbe v skladu s členom 340 PDEU niso izpolnjeni, tako da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je zamudne obresti dosodilo v obliki povračila škode (četrti del prvega pritožbenega razloga).

Ex-tunc učinek sodb ne privede do tega, da se zamudne obresti dolgujejo od trenutka, ko je zadevno podjetje začasno plačalo globo (peti del prvega pritožbenega razloga).

Plačilo zamudnih obresti v smislu izpodbijane sodbe je v nasprotju z odvračalnim učinkom glob (šesti del prvega pritožbenega razloga).

Komisija z drugim pritožbenim razlogom v primeru zavrnitve njenega prvega pritožbenega razloga navaja, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je štelo, da je, po analogiji s členom 83(2)(b) Delegirane uredbe (EU) št. 1268/2012 (3), obrestna mera, po kateri je Komisija dolžna izvršiti plačilo obrestnih mer Evropske centralne banke za refinanciranje, povečana za tri in pol odstotne točke.

(1) Sodba z dne 13. decembra 2018, Deutsche Telekom/Komisija (T-827/14, EU:T:2018:930).

(2) Sodba z dne 20. januarja 2021, Komisija/Printeos (C-301/19 P, EU:C:2021:39).

(3) Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL 2012, L 362, str. 1).