SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE (drugi senat)

z dne 29. novembra 2007

Zadeva F-52/06

Mike Pimlott

proti

Evropskemu policijskemu uradu (Europol)

„Javni uslužbenci – Osebje Europola – Podaljšanje pogodbe uslužbenca Europola – Člen 6 Kadrovskih predpisov Europola – Najdaljše trajanje pogodb o zaposlitvi uslužbencev“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 40(3) Konvencije, pripravljene na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o ustanovitvi Evropskega policijskega urada (Konvencija o Europolu), in člena 93(1) Kadrovskih predpisov Europola, s katero M. Pimlott predlaga razglasitev ničnosti odločbe Europola z dne 25. januarja 2006 o zavrnitvi njegove pritožbe in naložitev Europolu, naj podaljša njegovo pogodbo za štiri leta od 1. januarja 2006.

Odločitev: Tožba se zavrne. Vsaka stranka nosi svoje stroške.

Povzetek

1. Uradniki – Tožba – Akt, ki posega v položaj – Pojem

(Konvencija o Europolu, člen 40(3); Kadrovski predpisi Europola, člena 92(2) in 93(1))

2. Pravo Skupnosti – Razlaga – Večjezični akti

(Kadrovski predpisi Europola, člen 6)

1. Akti ali odločbe, zoper katere se lahko vloži ničnostna tožba, so le ukrepi z zavezujočimi pravnimi učinki, ki bi lahko neposredno in takoj vplivali na interese tožeče stranke, s tem ko bi resno spremenili njen pravni položaj. To ne velja za dopis Europola, v katerem je naveden samo namen uprave, da bo preučila prošnjo za podaljšanje pogodbe o zaposlitvi uslužbenca, ne da bi bila v tej fazi že sprejeta odločitev. Samo izraz prihodnjega namena namreč ne more za zadevno osebo ustvariti pravic in obveznosti, ki spreminjajo njen pravni položaj. Nasprotno, dopis te uprave, v katerem uslužbencu sporoča odločitev, da mu bo predlagala podaljšanje njegove pogodbe za določeno obdobje, ker izključuje možnost podaljšanja njegove pogodbe za daljše obdobje, pa je treba šteti za akt, ki posega v položaj tega uslužbenca in zoper katerega mora zadevna oseba vložiti upravno pritožbo pod pogoji, določenimi v členih 92(2) in 93 Kadrovskih predpisov Europola, ne da bi morala počakati na podpis pogodbe.

(Glej točke 48, 50, 52 in 53.)

Napotitev na:

Sodišče: 21. oktober 1986, Fabbro in drugi proti Komisiji, združeni zadevi 269/84 in 292/84, Recueil, str. 2983, točki 10 in 11; 21. januar 1987, Stroghili proti Računskemu sodišču, 204/85, Recueil, str. 389, točka 6;

Sodišče prve stopnje: 26. september 2002, Borremans in drugi proti Komisiji, T‑319/00, RecFP, str. I‑A‑171 in II‑905, točke od 30 do 33; 7. september 2005, Krahl proti Komisiji, T‑358/03, ZOdl. JU, str. I‑A‑215 in II‑993, točka 38;

Sodišče za uslužbence: 13. december 2006, Aimi in drugi proti Komisiji, F‑47/06, ZOdl. JU, str. I-A-1-165 in II-A-1-639, točka 58.

2. Zaradi nujnosti enotne uporabe in skladno s tem enotne razlage določb Skupnosti besedila ni mogoče upoštevati v samo eni izmed jezikovnih različic, ampak je treba akt razlagati na podlagi resnične volje njegovega avtorja in cilja, ki mu ta sledi, predvsem ob upoštevanju besedil v vseh jezikih Skupnosti. Čeprav se nekateri prevodi določbe razlikujejo od izvirnika, ne morejo prevladati nad drugimi jezikovnimi različicami.

3. Na podlagi tega načela je treba člen 6 Kadrovskih predpisov Europola v različici, ki je veljala marca 2001, razlagati tako, da zaposlitev traja najdlje šest (druga alinea) ali osem let (tretja alinea), skupaj s prvo pogodbo.

(Glej točke od 61 do 63.)

Napotitev na:

Sodišče: 12. november 1969, Stauder, 29/69, Recueil, str. 419, točka 3; 12. julij 1979, Koschniske, 9/79, Recueil, str. 2717, točka 6; 17. julij 1997, Ferriere Nord proti Komisiji, C‑219/95 P, Recueil, str. I‑4411, točka 15;

Sodišče prve stopnje: 29. september 1999, Neumann in Neumann‑Schölles proti Komisiji, T‑68/97, RecFP, str. I‑A‑193 in II‑1005, točka 79.