Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA(četrti senat) 
z dne 26. januarja 2017 * 
„Pritožba — Damping — Izvedbena uredba (EU) št. 501/2013 — Uvoz koles, poslanih iz Indonezije, 
Malezije, Šrilanke in Tunizije — Razširitev dokončne protidampinške dajatve, uvedene na uvoz koles 
s poreklom s Kitajske, na navedeni uvoz — Uredba (ES) št. 1225 /2009 — Člen 13 — Izogibanje — 
Člen 18 — Nesodelovanje — Dokaz — Krog sklenjenih indicev — Protislovna obrazložitev — 
Pomanjkljiva obrazložitev — Kršitev procesnih pravic“ 
V združenih zadevah C-248/15 P, C-254/15 P in C-260/15 P, 
zaradi treh pritožb na podlagi člena 56 Statuta Sodišča Evropske unije, vloženih 27. maja, 29. maja in 
1. junija 2015 ,  
Maxcom Ltd s sedežem v Plovdivu (Bolgarija), ki jo zastopata L. Ruessmann, odvetnik, in J. Beck,  
solicitor,  
pritožnica, 
druge stranke v postopku so 
City Cycle Industries s sedežem v Kolombu (Šrilanka), ki jo zastopata T. Müller-Ibold, odvetnik, in 
F.-C. Laprévote, odvetnik, 
tožeča stranka na prvi stopnji, 
Svet E v ropske unije, ki ga je najprej zastopala S. Boelaert, nato H. Marcos Fraile in B. Driessen, agenti, 
skupaj z R. Bierwagnom in C. Hippom, odvetnikoma, 
tožena stranka na prvi stopnji, 
E v ropska komisija, ki jo zastopata J.-F. Brakeland in M. França, agenta, 
intervenientka na prvi stopnji (C-248/15 P), 
in 
E v ropska komisija, ki jo zastopata J.-F. Brakeland in M. França, agenta, 
pritožnica, 
druge stranke v postopku so 
* Jezik postopka: angleščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2017 :62 1 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
City Cycle Industries s sedežem v Kolombu, ki jo zastopata T. Müller-Ibold, odvetnik, in 
F.-C. Laprévote, odvetnik, 
tožeča stranka na prvi stopnji, 
Svet E v ropske unije, ki ga je najprej zastopala S. Boelaert, nato H. Marcos Fraile in B. Driessen, agenti, 
skupaj z R. Bierwagnom in C. Hippom, odvetnikoma, 
tožena stranka na prvi stopnji, 
Maxcom Ltd s sedežem v Plovdivu, ki jo zastopata L. Ruessmann, odvetnik, in J. Beck, solicitor, 
intervenientka na prvi stopnji (C-254/15 P), 
in 
Svet E v ropske unije, ki ga je najprej zastopala S. Boelaert, nato H. Marcos Fraile in B. Driessen, agenti, 
skupaj z R. Bierwagnom in C. Hippom, odvetnikoma, 
pritožnica, 
druge stranke v postopku so 
City Cycle Industries s sedežem v Kolombu, ki jo zastopata T. Müller-Ibold, odvetnik, in 
F.-C. Laprévote, odvetnik, 
tožeča stranka na prvi stopnji, 
E v ropska komisija, ki jo zastopata J.-F. Brakeland in M. França, agenta, 
intervenientka na prvi stopnji, 
Maxcom Ltd s sedežem v Plovdivu, ki jo zastopata L. Ruessmann, odvetnik, in J. Beck, solicitor, 
intervenientka na prvi stopnji (C-260/15 P), 
SODIŠČE(četrti senat), 
v sestavi T. von Danwitz, predsednik senata, E. Juhász, C. Vajda, sodniki, K. Jürimäe (poročevalka),  
sodnica, in C. Lycourgos, sodnik,  
generalni pravobranilec: P. Mengozzi,  
sodna tajnica: V. Giacobbo-Peyronnel, administratorka,  
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 2. junija 2016 ,  
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 22. septembra 2016  
izreka naslednjo  
ECLI:EU:C:2017 :62 2 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
Sodbo 
1 Družba Maxcom Ltd, Svet Evropske unije in Evropska komisija s pritožbami predlagajo razveljavitev 
sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 19. marca 2015 , City Cycle Industries/Svet (T-413/13, 
neobjavljena, v nadaljevanju: izpodbijana sodba, EU:T:2015 :164), s katero je to sodišče člen 1(1) in (3) 
Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 501/2013 z dne 29. maja 2013 o razširitvi dokončne protidampinške 
dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 990/2011 na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike 
Kitajske, na uvoz koles, poslanih iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije, ne glede na to, ali so 
deklarira ni kot izdelek s poreklom iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije ali ne (UL 2013 , L 153, 
str. 1, v nadaljevanju: sporna uredba) razglasilo za ničen v delu, v katerem se nanaša na družbo City 
Cycle Industries (v nadaljevanju: City Cycle). 
Pravni okvir 
2 V obdobju spora o glavni stvari je sprejetje protidampinških ukrepov Evropske unije urejala Uredba 
Sveta (ES) št. 1225 /2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dumpinškem u uvozu iz držav, ki 
niso članice Evropske skupnosti (UL 2009 , L 343, str. 51, in popravek v UL 2010 , L 7, str. 22), kakor 
je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 1168 /2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 
2012 (UL 2012 , L 344, str. 1, v nadaljevanju: osnovna uredba). 
3 Člen 13 te uredbe, naslovljen „Izogibanje“, je določal: 
„1. Proti dampinške dajatve, ki se uvedejo na podlagi te uredbe, se lahko razširijo na uvoz podobnih 
izdelkov, bodisi rahlo spremenjenih ali nespremenjenih, iz tretjih držav; ali na uvoz rahlo 
spremenjenih podobnih izdelkov iz države, za katero veljajo ukrepi; ali njihovih delov, kadar pride do 
izogibanja veljavnim ukrepom. Proti dampinške dajatve, ki ne presegajo preostalih proti dampinških 
dajatev, uvedenih v skladu s členom 9(5), se lahko razširijo na uvoz iz družb, ki uporabljajo 
individualne dajatve v državah, za katere veljajo ukrepi, kadar pride do izogibanja veljavnim ukrepom. 
Izogibanje se opredeli kot spremem ba v trgovinskih vzorcih med tretjimi državami in Skupnostjo ali 
med posameznimi družbami v državi, kjer veljajo ukrepi, in Skupnostjo, do katere pride zaradi prakse, 
postopka ali dejavnosti, za katero ni zadostnega vzroka ali ni gospodarsko upravičena, z izjemo uvedbe 
dajatve, ter kadar obstajajo dokazi o škodi ali o tem, da se popravljalni učinki dajatve spodkopavajo 
s cenami in/ali količinami podobnega izdelka, ter kadar obstajajo dokazi o dampingu v zvezi 
z normalnimi vrednostmi, predhodno ugotovljenimi za podoben izdelek, če je potrebno v skladu 
z določbami člena 2. 
Praksa, postopek ali dejavnost iz prvega pododstavka vključuje, med drugim, rahlo spremem bo 
zadevnega izdelka, da se vključi v carinske oznake, ki običajno niso predmet ukrepov, pod pogojem, da 
spremem ba ne povzroči spremem be njegovih bistvenih značilnosti; pošiljko izdelka, za katerega veljajo 
ukrepi, preko tretjih držav; reorganizacijo lastnih prodajnih vzorcev in poti izvoznikov in proizvajalcev 
vdržavi, za katero veljajo ukrepi, da bi morebiti izvažali njihove izdelke v Skupnost preko proizvajalcev, 
ki uporabljajo individualne stopnje dajatev, ki so nižje od stopenj, ki se uporabljajo za izdelke 
proizvajalcev; ter, v okoliščinah, prikazanih v odstavku 2, sestavljanje delov s postopkom sestavljanja 
v Skupnosti ali tretji državi. 
2. Za določeno aktivnost sestavljanja v Skupnosti ali tretji državi se šteje, da se izogiba veljavnim 
ukrepom, če: 
(a) se je aktivnost pričela ali znatno okrepila po tem, ali pa neposredno pred tem, ko se je začela 
protidampinška preiskava, zadevni deli pa prihajajo iz države, ki je predmet teh ukrepov in 
ECLI:EU:C:2017 :62 3 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
(b) vrednost delov predstavlja 60 % ali več celotne vrednosti delov sestavljenega izdelka, vendar pa se 
v nobenem primeru ne šteje, da gre za izogibanje, če je dodana vrednost, za katero se poveča 
vrednost delov, vnesenih tekom aktivnosti sestavljanja ali končne izdelave, večja od 25% 
proizvodnih stroškov, in 
(c) so popravljalni učinki dajatev oslabljeni v smislu cen in/ali količin sestavljenega podobnega izdelka 
in obstajajo dokazi o dampingu v zvezi z normalnimi vrednostmi, ki so bile prehodno ugotovljene 
za podobne ali sorodne izdelke. 
3. Preiskave se začnejo v skladu s tem členom na pobudo Komisije ali na zahtevo države članice ali 
katere koli zainteresirane stranke na podlagi zadostnih dokazov glede dejavnikov, določenih 
v odstavku 1. Začnejo se po posvetovanju s Svetovalnim odborom na podlagi uredbe Komisije, ki 
carinskim organom lahko daje tudi navodila, da uvoz registrirajo v skladu s členom 14(5) ali da 
zahtevajo jamstva. Preiskave izvaja Komisija, ki ji lahko pomagajo carinski organi, zaključijo pa se 
v devetih mesecih. Kadar dejstva, kot so dokončno preverjena, utemeljujejo razširitev ukrepov, to stori 
Svet, na predlog, ki ga po posvetovanju s Svetovalnim odborom predloži Komisija. Svet sprejme 
predlog, razen če v roku enega meseca po tem, ko ga je predložila Komisija, z navadno večino glasov 
ne odloči, da predlog zavrne. Razširitev začne veljati z datumom, na katerega je bila uvedena 
registracija na podlagi člena 14(5) ali na katerega so bile zahtevane garancije. Ustrezne postopkovne 
določbe te uredbe v zvezi z začetki in vodenjem preiskav se uporabljajo v skladu s tem členom. 
4. Za uvoz podjetij, katerim so odobrena izvzetja, registracija na podlagi člena 14(5) ali ukrepi ne 
veljajo. Zahtevki za izvzetja, ki so jim priložena ustrezna dokazila, se predložijo v rokih, določenih 
v uredbi Komisije, ki začenja preiskavo. Kadar se praksa, postopek ali dejavnost izogibanja dogajajo 
izven Skupnosti, se izvzetja lahko odobrijo proizvajalcem zadevnega izdelka, ki lahko dokažejo, da niso 
povezani z nobenim proizvajalcem, za katerega veljajo ukrepi, in za katere se ugotovi, da niso vpleteni 
v izogibanje, kakor je opredeljeno v odstavkih 1 in 2 tega člena. Kadar se praksa, postopek ali dejavnost 
izogibanja dogajajo v Skupnosti, se izvzetja lahko odobrijo uvoznikom, ki lahko dokažejo, da niso 
povezani z nobenim proizvajalcem, za katerega veljajo ukrepi. 
Ta izvzetja se odobrijo s sklepom Komisije po posvetovanju s Svetovalnim odborom ali s sklepom Sveta 
o uvedbi ukrepov in veljajo za obdobje in pod pogoji, določenimi v sklepu. 
[…]“ 
4 Člen 18 te uredbe je določal: 
„1. V primerih, ko katera koli stranka ne dovoli dostopa do informacij ali na kak drug način ne dobavi 
potrebnih informacij v rokih, ki jih navaja ta uredba, ali pa močno ovira preiskavo, se lahko začasne ali 
dokončne ugotovitve, bodisi pozitivne ali negativne, naredijo na osnovi dostopnih dejstev. 
[…] 
6. Če zainteresirana stranka ne sodeluje ali pa sodeluje le delno, tako da se pomem bne informacije 
zaradi tega zadržujejo, je lahko izid za to stranko manj ugoden, kot bi bil, če bi sodelovala.“ 
Dejansko stanje v sporih in sporna uredba 
5 Dejansko stanje spora je povzeto v točkah od 1 do 28 izpodbijane sodbe. Za potrebe tega postopka jih 
je mogoče obnoviti, kot sledi. 
ECLI:EU:C:2017 :62 4 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
6 Komisija je 14. avgusta 2012 prejela zahtevek, ki ga je vložilo Združenje evropskih proizvajalcev koles 
(EBMA) v imenu treh proizvajalcev koles iz Unije, naj razišče morebitno izogibanje protidampinškim 
ukrepom, ki so bili uvedeni z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 990/2011 z dne 3. oktobra 2011 
o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po 
pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1225 /2009 (UL 2011 , 
L 261, str. 2), z uvozom koles s poreklom iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije. 
7 Komisija je 25. septembra 2012 sprejela Uredbo (EU) št. 875/2012 o začetku preiskave glede možnega 
izogibanja protidampinškim ukrepom, uvedenim z Izvedbeno uredbo št. 990/2011 , z uvozom koles, 
poslanim iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije, ne glede na to, ali je deklarira n kot s poreklom iz 
Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije ali ne, in o registraciji takšnega uvoza (UL 2012 , L 258, 
str. 21). 
8 Komisija je 26. septembra 2012 družbo City Cycle s sedežem na Šrilanki, ki izvaža kolesa v Unijo, 
obvestila o začetku te preiskave in ji predložila obrazec za izvzetje na podlagi člena 13(4) osnovne 
uredbe. Družbo City Cycle je pozvala, naj na ta obrazec odgovori najkasneje 2. novembra 2012 . 
Komisiji je odgovor podala 30. oktobra 2012 . 
9 Komisija je 21. januarja 2013 v prostorih družbe City Cycle izvedla obisk zaradi preveritve. 
10 Komisija je 31. januarja 2013 družbo City Cycle obvestila o svoji nameri, da bo uporabila člen 18 
osnovne uredbe. 
11 Komisija je 21. marca 2013 družbi City Cycle ter šrilanškim in kitajskim organom poslala dokument 
o splošnem razkritju, v katerem so bile navedene njene ugotovitve glede pretovarjanja in sestavljanja 
ter glede njenega namena, da bo predlagala razširitev protidampinških ukrepov, uvedenih za uvoz koles 
s poreklom s Kitajske, na uvoz s Šrilanke. S tem dokumentom je ta institucija zavrnila tudi zahtevek za 
izvzetje družbe City Cycle. 
12 Svet je 29. maja 2013 sprejel sporno uredbo. 
13 Svet je v uvodnih izjavah od 35 do 42 te uredbe glede stopnje sodelovanja šrilanških družb v bistvu 
navedel, da se je od šestih šrilanških družb, ki so vložile zahtevke za izvzetje na podlagi člena 13(4) 
osnovne uredbe, le za tri štelo, da so sodelovale. Za te tri družbe, s tem da je ena umaknila svoj 
zahtevek za izvzetje, drugi dve družbi pa nista dovolj sodelovali, so ugotovitve temeljile na 
razpoložljivih podatkih v skladu s členom 18 osnovne uredbe. 
14 Svet je v uvodni izjavi 58 te uredbe ugotovil, da je prišlo do spremem be v trgovinskih vzorcih med 
Šrilanko in Unijo v smislu člena 13(1) osnovne uredbe. 
15 Svet je v uvodnih izjavah od 77 do 82 sporne uredbe analiziral naravo prakse izogibanja, zaradi katere 
je prišlo do te spremem be vzorca trgovanja med to tretjo državo in Unijo. 
16 Glede praks pretovarjanja je v uvodnih izjavah od 77 do 79 te uredbe navedeno: 
„(77) Izvoz prvotno sodelujočih šrilanških družb je znašal 69 % celotnega šrilanškega izvoza v Unijo 
v [referenčnem obdobju]. Za tri od šestih prvotno sodelujočih družb v preiskavi pretovarjanje ni 
bilo odkrito. V zvezi s preostalim izvozom sodelovanja ni bilo, kot je pojasnjeno v uvodnih 
izjavah [od] 35 do 42. 
(78) Zato je ob upoštevanju spremem be vzorca trgovanja, ugotovljene v uvodni izjavi 58, med Šrilanko 
in Unijo v smislu člena 13(1) osnovne uredbe ter ker se niso javili in/ali niso sodelovali vsi 
šrilanški proizvajalci/izvozniki, mogoče skleniti, da se izvoz teh proizvajalcev/izvoznikov lahko 
pripiše k praksam pretovarjanja. 
ECLI:EU:C:2017 :62 5 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
(79) Zato se obstoj pretovarjanja izdelkov kitajskega porekla prek Šrilanke potrdi.“ 
17 Svet je v uvodnih izjavah 81 in 82 te uredbe navedel, da obstoj dejavnosti sestavljanja v smislu 
člena 13(2) osnovne uredbe ni bil ugotovljen. 
18 Svet je v uvodnih izjavah 92, 96 in 110 te uredbe ugotovil, prvič, neobstoj obrazložitve ali gospodarske 
upravičenosti razen namere izogibanja veljavnim protidampinškim ukrepom, drugič, izničenje 
popravljalnih učinkov teh ukrepov in, tretjič, obstoj dampinga glede na predhodno ugotovljeno 
normalno vrednost. 
19 V teh okoliščinah je Svet v uvodni izjavi 115 sporne uredbe ugotovil obstoj izogibanja v smislu 
člena 13(1) osnovne uredbe s pretovarjanjem prek Šrilanke. 
20 V skladu s členom 1(1) sporne uredbe se je dokončna protidampinška dajatev v višini 48,5 %, določena 
v členu 1(2) Izvedbene uredbe št. 990/2011 , razširila na uvoz koles, poslanih s Šrilanke, ne glede na to, 
ali so deklarira ni kot izdelki s poreklom iz te države ali ne. Člen 1(3) te uredbe določa pobiranje 
razširjene dajatve na ta isti uvoz, registriran v skladu z Uredbo št. 875/2012 . 
Postopek pred Splošnim sodiščem in izpodbijana sodba 
21 Družba City Cycle je 9. avgusta 2013 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila tožbo za razglasitev 
ničnosti člena 1(1) in (3) sporne uredbe v delu, v katerem se ti določbi nanašata nanjo. 
22 Zločeno vlogo je družba City Cycle v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila predlog, naj Splošno 
sodišče na podlagi člena 76a Poslovnika Splošnega sodišča, v različici, ki je veljala, ko je potekal 
postopek pred tem sodiščem, o tožbi odloči po hitrem postopku. Predlogu, da se o tožbi odločipo 
hitrem postopku, je bilo s sklepom sedmega senata Splošnega sodišča z dne 8. oktobra 2013 ugodeno. 
23 Komisija je 17. oktobra 2013 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila predlog, naj se ji dovoli 
intervencija v podporo predlogom Sveta. Komisiji se je s sklepom predsednika sedmega senata 
Splošnega sodišča z dne 11. novembra 2013 dovolila intervencija v podporo predlogom Sveta. Vendar 
pa v skladu s členom 76a(2), drugi pododstavek, Poslovnika Splošnega sodišča, ki je veljal v času 
postopka pred tem sodiščem, Komisija ni smela vložiti intervencijske vloge. 
24 Z vlogo, vloženo v sodnem tajništvu Splošnega sodišča 19. marca 2014 , je družba Maxcom Ltd podala 
predlog za intervencijo v podporo predlogom Sveta. S sklepom sedmega senata Splošnega sodišča z dne 
16. julija 2014 je bilo temu predlogu ugodeno. 
25 Komisija je 25. junija 2014 vložila predlog, naj se ji dovoli vložitev intervencijske vloge na podlagi 
člena 64 Poslovnika Splošnega sodišča v različici, ki je veljala v času postopka pred tem sodiščem. 
Splošno sodišče je ta predlog zavrnilo. 
26 Družba City Cycle je v utemeljitev ničnostne tožbe navedla pet tožbenih razlogov. Prvi tožbeni razlog 
se je nanašal na kršitev členov 13(1) in 18(1) osnovne uredbe. S prvim delom tega tožbenega razloga 
je družba City Cycle izpodbijala ugotovitev Sveta v zvezi z obstojem spremem be v trgovinskih vzorcih. 
Z drugim delom tega tožbenega razloga je družba City Cycle izpodbijala ugotovitev Sveta zlasti iz 
uvodne izjave 78 sporne uredbe v zvezi z izvajanjem postopkov pretovarjanja. Drugi tožbeni razlog se 
je nanašal na kršitev člena 18 osnovne uredbe, načela sorazmernosti in obveznosti obrazložitve. 
Nanašal se je na preudarke Sveta v zvezi z nesodelovanjem družbe City Cycle. Tretji tožbeni razlog se 
je nanašal na kršitve načel skrbnega ravnanja in dobrega upravljanja, člena 18(4) te uredbe in pravico 
družbe City Cycle do obrambe. Namen tega tožbenega razloga je bil dokazati, da Svet te družbe ni 
ustrezno obvestil o tem, da namerava zavrniti njen zahtevek za izvzetje, in da ji ni omogočil 
popolnega vpogleda v spis. Četrti tožbeni razlog se je nanašal na kršitev načela enakega obravnavanja. 
ECLI:EU:C:2017 :62 6 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
Družba City Cycle je trdila, da je bila deležna diskriminatorne obravnave glede na enega od 
konkurentov, ki je uporabljal enak poslovni model. Peti tožbeni razlog se je nanašal na kršitev 
člena 13(1) te uredbe in načela enakega obravnavanja. Nanašal se je na preudarke Sveta v zvezi 
z obstojem dampinga. 
27 Na obravnavi pred Splošnim sodiščem je Komisija izpodbijala dopustnost tožbe v celoti in trdila, da 
družba City Cycle ni niti šrilanška proizvajalka niti izvoznica, ampak zgolj lokalna ponudnica, ki deluje 
za račun kitajskega podjetja. 
28 Splošno sodišče je z izpodbijano sodbo zavrnilo trditve Komisije glede dopustnosti tožbe. Po presoji 
utemeljenosti tožbe je zavrnilo prvi del prvega tožbenega razloga ter drugi, tretji, četrti in peti tožbeni 
razlog, ki jih je navedla družba City Cycle v utemeljitev svoje tožbe. 
29 Ugodilo pa je drugemu delu prvega tožbenega razloga. Družba City Cycle je v utemeljitev tega dela 
med drugim navedla prvi očitek v zvezi z napako pri presoji v uvodni izjavi 78 sporne uredbe. Splošno 
sodišče je v zvezi s tem v točkah od 82 do 97 izpodbijane sodbe najprej obravnavalo dokaze, ki jih je 
med preiskavo predložila družba City Cycle. Ugotovilo je, da s temi dokazi ni bilo mogoče dokazati, 
da je bila družba City Cycle res izvoznica koles s poreklom s Šrilanke oziroma da je ustrezala merilom 
iz člena 13(2) osnovne uredbe. 
30 Drugič, Splošno sodiščeje v točki 98 te sodbe odločilo, da Svet ni razpolagal z nobenim indicem, na 
podlagi katerega bi lahko v uvodni izjavi 78 sporne uredbe ugotovil, da je družba City Cycle opravljala 
postopke pretovarjanja. 
31 Tretjič, Splošno sodiščeje v točki 99 izpodbijane sodbe menilo, da sicer ni mogoče izključiti, da je 
družba City Cycle med vsemi praksami, postopki ali dejavnostmi, za katere razen naložitve prvotne 
protidampinške dajatve ni obstajal drug zadostni razlog ali gospodarska upravičenost v smislu 
člena 13(1), drugi pododstavek, osnovne uredbe, opravljala postopke pretovarjanja. Vendar je to sodišče 
menilo, da na podlagi dejstva, da ta družba ni dokazala, da je bila res šrilanška proizvajalka koles 
oziroma da je ustrezala merilom iz člena 13(2) osnovne uredbe, Svet ni mogel samodejno ugotoviti 
obstoja pretovarjanj družbe City Cycle, saj ta možnost iz osnovne uredbe ali sodne prakse nikakor ne 
izhaja. 
32 Splošno sodišče je zato ugotovilo, da je treba drugemu delu prvega tožbenega razloga ugoditi, ne da bi 
bilo treba obravnavati ostale očitke družbe City Cycle. 
33 Posledično je Splošno sodišče člen 1(1) in (3) sporne uredbe razglasilo za ničen v delu, v katerem se 
nanaša na družbo City Cycle. 
Predlogi strank in postopek pred Sodiščem 
34 Družba Maxcom v pritožbi v zadevi C-248/15 P Sodišču predlaga, naj: 
— razveljavi izpodbijano sodbo v zvezi z drugim delom prvega tožbenega razloga; 
— v celoti zavrne prvi tožbeni razlog, ki ga je družba City Cycle uveljavljala pred Splošnim sodiščem, 
in 
— družbi City Cycle naloži plačilo stroškov družbe Maxcom za pritožbo in intervencijo pred Splošnim 
sodiščem. 
ECLI:EU:C:2017 :62 7 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
35 Komisija v pritožbi v zadevi C-254/15 P Sodišču predlaga, naj: 
— razveljavi izpodbijano sodbo, zavrne tožbo na prvi stopnji in družbi City Cycle naloži plačilo 
stroškov, ter 
— podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje, odločitev o stroških v obeh 
postopkih pa pridrži. 
36 Svet s pritožbo v zadevi C-260/15 P Sodišču predlaga, naj: 
— razveljavi izpodbijano sodbo, zavrne tožbo na prvi stopnji in družbi City Cycle naloži plačilo 
stroškov Sveta v obeh postopkih, in 
— podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje, odločitev o stroških v obeh 
postopkih pa pridrži. 
37 V odgovoru na pritožbo, predloženem v združenih zadevah C-248/15 P, C-254/15 P in C-260/15 P, 
družba City Cycle predlaga Sodišču, naj: 
— pritožbe zoper izpodbijano sodbo v celoti zavrne; 
— podredno, razglasi delno ničnost člena 1(1) in (3) sporne uredbe v delu, v katerem ti določbi 
protidampinško dajatev, uvedeno na uvoz koles s poreklom s Kitajske, razširjata na družbo City 
Cycle in v katerem je zavrnjen njen zahtevek za izvzetje; 
— družbi Maxcom, Svetu in Komisiji naloži plačilo stroškov, ki so ji nastali v obeh postopkih, in 
— sprejme vse ostale ukrepe, ki so po mnenju Sodišča primerni. 
38 Predsednik Sodišča je s sklepom z dne 4. avgusta 2015 združil zadeve C-248/15 P, C-254/15 P in 
C-260/15 P za pisni in ustni postopek ter izdajo sodbe. 
Pritožbe 
39 Pritožbeni razlogi družbe Maxcom, Sveta in Komisije se v veliki meri prekrivajo in jih je v bistvu 
mogoče združiti v štiri sklope. 
40 Prvič, Komisija trdi, da je Splošno sodišče s tem, da ni presojalo dopustnosti tožbe družbe City Cycle, 
napačno uporabilo pravo. Drugič, družba Maxcom, Svet in Komisija v bistvu trdijo, da je Splošno 
sodišče pri uporabi člena 13(1) osnovne uredbe večkrat napačno uporabilo pravo. Tretjič, Svet in 
Komisija trdita, da ima izpodbijana sodba pomanjkljivo in protislovno obrazložitev. Svet trdi tudi, da 
je Splošno sodišče izkrivilo dejstva, ki jih je presojalo. Četrtič, Komisija trdi, da je Splošno sodišče 
kršilo njene procesne pravice. 
ECLI:EU:C:2017 :62 8 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
Pritožbeni razlog glede napačne uporabe prava, ker naj Splošno sodišče ne bi odločalo o dopustnosti 
tožbe 
Trditve strank 
41 Komisija Splošnemu sodiščuočita, da ni preučilo dopustnosti tožbe, saj je Splošno sodišče kot odgovor 
na trditve, ki jih je Komisija navajala na obravnavi, le ugotovilo, prvič,vtočki 43 izpodbijane sodbe, da 
Komisija kot intervenientka ne more podati ugovora nedopustnosti tožbe, drugič,vtočki 44 te sodbe, 
da je bil tožbeni razlog naveden v zelo pozni fazi sodnega postopka in, tretjič, v isti točki, da je 
Komisija podala zgolj domneve, ne da bi predložila dokaze. 
42 Komisija pa prvič meni, da je odločitev Splošnega sodišča, da ne preizkusi dopustnosti tožbe, 
v nasprotju s sodno prakso Sodišča, v skladu s katero sodišče Unije po uradni dolžnosti pazi na 
nedopustnost. Drugič, dejstvo, da je lahko Komisija ugovor nedopustnosti uveljavljala šele na 
obravnavi, naj bi bilo posledica odločitve Splošnega sodišča, da ji ne dovoli vložiti intervencijske vloge. 
Tretjič, Komisija poudarja, da je moralo Splošno sodišče na podlagi elementov spisa vedeti, da družba 
City Cycle ni dokazala, da je proizvajalec ali izvoznik koles. 
43 Družba City Cycle izpodbija trditve Komisije. 
Presoja Sodišča 
44 Navesti je treba, da je Splošno sodišče najprej v točkah 42 in 43 izpodbijane sodbe navedlo, da ker je 
bila na eni strani Komisija intervenientka v podporo predlogom Sveta in na drugi strani ta ni zatrjeval 
nedopustnosti tožbe, Komisija ni bila upravičena podati ugovor nedopustnosti in Splošnemu sodišču 
o njem ni bilo treba odločati. Dalje, v točki 44 te sodbe je Splošno sodišče ugotovilo, da je Komisija 
v zvezi s tem podala le domneve. Nazadnje je v isti točki to sodišče poudarilo, da so bile te domneve 
podane v zelo pozni fazi postopka. 
45 Tako v nasprotju s tem, kar trdi Komisija, Splošno sodišče nikakor ni opustilo odločanja o dopustnosti 
tožbe. Preučilo je trditve Komisije, v skladu s katerimi družba City Cycle ni niti šrilanški proizvajalec 
niti izvoznik, ampak lokalni ponudnik, ki deluje za račun kitajskega podjetja. Po preučitvi teh trditev je 
ugotovilo, da te trditve, ki so bile podane na obravnavi, niso bile utemeljene na nobenih novih dokazih 
v zvezi z razmerji med družbo City Cycle in zadevnim kitajskim podjetjem in gre torej zgolj za 
domneve. Zato je zavrnilo ugovor nedopustnosti, ki ga je podala Komisija. 
46 Torej ni mogoče šteti, da je Splošno sodišče s tem, da ni presojalo dopustnosti ničnostne tožbe, 
napačno uporabilo pravo. Iz tega sledi, da je treba ta pritožbeni razlog zavrniti kot neutemeljen. 
Pritožbeni razlogi v zvezi z napačno uporabo prava pri uporabi člena 13(1) osnovne uredbe 
Trditve strank 
47 Drugi sklop pritožbenih razlogov se nanašanatočki 98 in 99 izpodbijane sodbe. Družba Maxcom, Svet 
in Komisija v bistvu menijo, da je bilo v teh točkah pravo napačno uporabljeno, ker naj Splošno sodišče 
ne bi pravilno uporabilo člena 13(1) osnovne uredbe. 
48 Na prvem mestu, družba Maxcom in Komisija Splošnemu sodiščuočitata, da je odločilo, da Svet ni 
mogel ugotoviti, da je družba City Cycle opravljala dejavnosti pretovarjanja, na podlagi ugotovitve, da 
slednja ni bila resnična šrilanška proizvajalka koles in da ni opravljala postopkov sestavljanja, ki bi 
presegali mejne vrednosti, določene v členu 13(2) osnovne uredbe. Družba Maxcom, prvič, meni, da je 
v okoliščinah, kot so v postopku v tej zadevi, v katerih je družba City Cycle uvažala dele s poreklom 
ECLI:EU:C:2017 :62 9 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
s Kitajske in izvažala kolesa v Unijo, ne da bi dokazala, da je proizvajalka oziroma da njene dejavnosti 
sestavljanja presegajo mejne vrednosti, določene v členu 13(2) te uredbe, mogoče ugotoviti obstoj 
pretovarjanja. Drugič, družba Maxcom meni, da Splošno sodišče družbo City Cycle „nagrajuje“, ker je 
predložila nepopolne, protislovne in nepreverljive informacije. Tretjič, družba Maxcom navaja, da 
presoja Splošnega sodišča ni v skladu s cilji osnovne uredbe niti z ustaljeno sodno prakso Sodišča, na 
podlagi katere imajo institucije Unije, ki opravljajo protidampinške preiskave in sprejemajo 
protidampinške ukrepe (v nadaljevanju: institucije Unije), široko diskrecijsko pravico v okviru 
protidampinških preiskav. 
49 Na drugem mestu Svet in Komisija trdita, da je Splošno sodišče od institucij Unije napačno zahtevalo, 
naj izkažejo, da vsak proizvajalec-izvoznik v državi, ki je predmet preiskave, opravlja pretovarjanje, in je 
tako prevalilo dokazno breme. Namreč, prvič, člen 13(1) osnovne uredbe naj bi institucijam Unije 
nalagal, naj izvedejo analizo na državni ravni in ne na ravni posameznih izvoznikov, saj morajo to 
analizo opraviti proizvajalci-izvozniki. Drugič, ta razlaga naj bi odvzela ves smisel členu 13(4) osnovne 
uredbe. Tretjič, s to razlago naj bi Splošno sodišče pojem „praksa izogibanja“ mešal z eno od 
manifestacij te prakse, to je pretovarjanjem. Četrtič, zahteva po ugotovitvi posameznega pretovarjanja 
naj ne bi upoštevala sodne prakse Sodišča, v skladu s katero imajo institucije Unije široko polje proste 
presoje pri ugotavljanju obstoja izogibanja. Petič, Splošno sodišče naj bi v okviru presoje različnih 
razlogov za razglasitev ničnosti, ki so mu bili predloženi, podalo razlage pojma „praksa izogibanja“,ki 
so očitno protislovne. 
50 Na tretjem mestu, družba Maxcom, Svet in Komisija trdijo, da čeprav bi bile ugotovitve Sveta v zvezi 
z obstojem pretovarjanja napačne, razglasitev ničnosti sporne uredbe še vedno ne bi bila utemeljena. 
Družba Maxcom namreč meni, da na podlagi ustaljene sodne prakse Sodišča napačna uporaba prava 
upraviči razglasitev ničnosti zadevnega akta le, če bi bil – če te napake ne bi bilo – izid celovite presoje 
drugačen. Poleg tega Svet in Komisija opozarjata, da se z izpodbijano sodbo dvomi o uvodni izjavi 78 te 
uredbe, v kateri je Svet ugotovil, da je, ker se vsi šrilanški proizvajalci-izvozniki niso javili in/ali niso 
sodelovali, mogoče ugotoviti, da se izvoz teh proizvajalcev-izvoznikov lahko pripiše praksam 
pretovarjanja. Iz te uvodne izjave naj bi torej izhajalo, da ugotovitev obstoja prakse pretovarjanja prek 
Šrilanke ne temelji le na ugotovitvi, da je družba City Cycle sodelovala v tej praksi. Zato Komisija trdi, 
da je Svet, tudi če je s tem, da je trdil, da je družba City Cycle opravljala pretovarjanje, napačno 
uporabil pravo, lahko pravilno sklepal, da je na podlagi dokazov v zvezi z drugimi šrilanškimi 
proizvajalci-izvozniki in spremem bami v trgovinskih vzorcih pretovarjanje potekalo na Šrilanki. 
51 Družba City Cycle nasprotuje dopustnosti teh trditev, kolikor se z njimi izpodbija ugotovitev Splošnega 
sodišča, da ni bilo dovolj dokazov, da bi se ugotovilo, da je ta družba opravljala pretovarjanje, in se 
torej nanašajo na presojo dejanskega stanja. Družba City Cycle izpodbija tudi vsebino teh trditev. 
Presoja Sodišča 
– Dopustnost 
52 Opozoriti je treba, da v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišče ni pristojno za ugotavljanje dejstev niti 
načeloma za presojo dokazov, ki jih je Splošno sodišče sprejelo v podporo tem dejstvom. Če so bili 
namreč ti dokazi pravilno pridobljeni in če so bila spoštovana splošna pravna načela ter postopkovna 
pravila glede dokaznega bremena ter predložitve dokazov, je samo Splošno sodišče pristojno za presojo 
vrednosti, ki jo je treba pripisati predloženim dokazom. Ta presoja torej razen v primeru izkrivljanja 
teh dejstev in dokazov ni pravno vprašanje, ki bi bilo predmet nadzora Sodišča. 
53 Vendar je zatrjevana kršitev pravil, ki se uporabljajo na področju dokazov, pravno vprašanje, ki je v fazi 
pritožbe dopustno (sodba z dne 10. julija 2008 , Bertelsmann in Sony Corporation of America/Impala, 
C-413/06 P, EU:C:2008 :392, točka 44). 
ECLI:EU:C:2017 :62 10 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
54 Zočitki, ki jih družba Maxcom, Svet in Komisija navajajo v tem sklopu pritožbenih razlogov, se 
načeloma Splošnemu sodiščuočita, da ni spoštovalo pravil v zvezi z dokaznim bremenom in dokaznim 
standard om, ki ga zahteva člen 13(1) osnovne uredbe za dokaz obstoja izogibanja. Trditev družbe City 
Cycle glede nedopustnosti tega sklopa pritožbenih razlogov torej ni mogoče sprejeti. 
– Utemeljenost 
i) Uvodne ugotovitve 
55 Vsiočitki družbe Maxcom, Sveta in Komisije v okviru tega sklopa pritožbenih razlogov se nanašajo na 
vprašanje dokaznega bremena in dokaznega standarda , ki se zahteva na področju izogibanja, 
v okoliščinah, ko nekateri zadevni proizvajalci-izvozniki niso oziroma niso dovolj sodelovali 
v preiskavi. 
56 V zvezi s tem je treba najprej spomniti, da imajo v skladu z ustaljeno sodno prakso institucije Unije na 
področju skupne trgovinske politike in predvsem ukrepov trgovinske zaščite široko diskrecijsko pravico 
zaradi zapletenosti gospodarskih, političnih in pravnih razmer, ki jih morajo preučiti. Sodni nadzor take 
presoje mora biti zato omejen na preverjanje, ali so bila postopkovna pravila spoštovana, ali je bilo 
dejansko stanje, ki se upošteva pri izpodbijani izbiri, pravilno ugotovljeno in ali ne gre za očitno 
napako pri presoji tega dejanskega stanja ali za zlorabo pooblastil (sodba z dne 16. februarja 2012 , 
Svet in Komisija/Interpipe Niko Tube in Interpipe NTRP, C-191/09 P in C-200/09 P, EU:C:2012 :78, 
točka 63 in navedena sodna praksa). 
57 Dalje, glede dokaznega bremena za izogibanje v skladu s členom 13(1) osnovne uredbe je obstoj 
izogibanja protidampinškim ukrepom izkazan, ko so izpolnjeni štirje pogoji. Prvič, mora iti za 
spremem bo v trgovinskih vzorcih med tretjo državo in Unijo ali med posameznimi družbami v državi, 
kjer veljajo ukrepi, in Unijo. Drugič, do te spremem be mora priti zaradi prakse, postopka ali dejavnosti, 
za katere razen uvedbe dajatve ni zadostnega vzroka ali niso gospodarsko upravičene. Tretjič, obstajati 
morajo dokazi, da je industriji Unije nastala škoda ali da so bili oslabljeni popravljalni učinki 
protidampinških dajatev. Četrtič, obstajati morajo dokazi o obstoju dampinga. 
58 V skladu s členom 13(3) te uredbe mora Komisija na podlagi dokazov, ki prima facie kažejo na 
izogibanje, začeti preiskavo. V skladu s sodno prakso ta določba določanačelo, da dokazno breme za 
izogibanje nosijo institucije Unije (glej v tem smislu sodbo z dne 4. septembra 2014 , Simon, Evers & 
Co., C-21/13, EU:C:2014 :2154 , točka 35). 
59 Poleg tega iz besedila in sistematike člena 13 osnovne uredbe izhaja, da morajo te institucije pri 
ugotavljanju obstoja izogibanja izvesti celovito presojo v zvezi s tretjo državo, na katero se nanaša 
preiskava glede izogibanja kot celote. Za dokaz tega izogibanja pa jim ni treba analizirati položaja 
vsakega posameznega proizvajalca-izvoznika, saj morajo to analizo opraviti posamezni 
proizvajalci-izvozniki v okviru zahtevkov, vloženih na podlagi člena 13(4) te uredbe. 
60 Člen 13(1) osnovne uredbe namreč določa, da če je obstoj izogibanja protidampinškim ukrepom 
izkazan, je te ukrepe mogoče razširiti med drugim na uvoz podobnih proizvodov iz tretjih držav. Poleg 
tega člen 13(4) te uredbe za proizvajalce-izvoznike s sedežem v tej tretji državi določamožnost izvzetja, 
če so to zahtevali, če niso povezani s proizvajalcem-izvoznikom, za katerega veljajo ti ukrepi, in česo 
dokazali, da niso sodelovali pri praksah izogibanja. Ta določba podrobno določa, da je treba zahtevke 
za izvzetje ustrezno obrazložiti. 
61 Kot torej navajata Svet in Komisija, morajo v skladu s členom 13(1) osnovne uredbe institucije Unije 
ugotovitev obstoja izogibanja protidampinškim ukrepom izkazati za celotno navedeno tretjo državo, 
medtem ko mora vsak posamezni proizvajalec-izvoznik dokazati, da njegov specifični položaj 
upravičuje, da se mu odobri izvzetje na podlagi člena 13(4) te uredbe. 
ECLI:EU:C:2017 :62 11 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
62 Nazadnje, glede dokaznega standarda , ki se zahteva za obstoj izogibanja, če sodelovanja nekaterih 
proizvajalcev-izvoznikov ni oziroma ni zadostno, je treba opozoriti, da nobena določba osnovne 
uredbe Komisiji v okviru preiskave o obstoju izogibanja ne podeljuje pristojnosti, da proizvajalce ali 
izvoznike, na katere se nanaša pritožba, prisili, naj sodelujejo v preiskavi oziroma naj predložijo 
informacije. Komisija je torej odvisna od pripravljenosti zainteresiranih strank, da ji prostovoljno 
predložijo potrebne podatke (sodba z dne 4. septembra 2014 , Simon, Evers & Co., C-21/13, 
EU:C:2014 :2154 , točka 32). 
63 Zakono dajalec Unije je zato v členu 18(1) osnovne uredbe določil, da se, kadar katera koli stranka ne 
dovoli dostopa do informacij ali na kak drug način ne zagotovi potrebnih informacij ali pa močno ovira 
preiskavo, lahko začasne ali dokončne ugotovitve, bodisi pozitivne bodisi negativne, oblikujejo na 
podlagi dostopnih podatkov (sodba z dne 4. septembra 2014 , Simon, Evers & Co., C-21/13, 
EU:C:2014 :2154 , točka 33). 
64 Poleg tega člen 18(6) te uredbe določa, da če zainteresirana stranka ne sodeluje ali sodeluje samo 
delno, tako da se pomem bne informacije zaradi tega zadržujejo, je lahko izid za to stranko manj 
ugoden, kakor bi bil, če bi sodelovala. 
65 V okoliščinah, v katerih proizvajalci-izvozniki sploh niso sodelovali, je Sodišče presodilo, da čeprav 
osnovna uredba in zlasti člen 13(3) te uredbe določanačelo, v skladu s katerim dokazno breme za 
izogibanje nosijo institucije Unije, pa odstavka 1 in 6 člena 18 te uredbe to breme jasno omilita s tem, 
da določata, da lahko te institucije ugotovitve preiskave o obstoju izogibanja utemeljijo z dostopnimi 
dejstvi in da stranke, ki v preiskavi niso sodelovale, tvegajo manj ugoden izid, kot če bi v tej preiskavi 
sodelovale (glej v tem smislu sodbo z dne 4. septembra 2014 , Simon, Evers & Co., C-21/13, 
EU:C:2014 :2154 , točka 35). 
66 V zvezi s tem je Sodišče pojasnilo, da je iz člena 18 osnovne uredbe razvidno, da zakono dajalec Unije 
ni želel določiti pravne domneve, na podlagi katere bi bilo mogoče iz nesodelovanja zainteresiranih ali 
zadevnih strank neposredno sklepati o obstoju izogibanja in bi bile institucije Unije razbremenjene 
vsakršne dolžnosti dokazovanja. Vendar je ob upoštevanju možnosti, da se na podlagi dostopnih 
podatkov lahko sprejmejo celo dokončne ugotovitve in se stranka, ki ne sodeluje ali sodeluje le delno, 
obravnava manj ugodno, kot bi se, če bi sodelovala, razvidno tudi, da se lahko institucije Unije oprejo 
na sklenjen krog indicev, na podlagi katerih je mogoče ugotoviti obstoj izogibanja v smislu člena 13(1) 
osnovne uredbe (sodba z dne 4. septembra 2014 , Simon, Evers & Co., C-21/13, EU:C:2014 :2154 , 
točka 36). 
67 Kakršna koli druga rešitev bi lahko ogrozila učinkovitost ukrepov trgovinske zaščite Unije, kadar bi bile 
institucije Unije soočene z nesodelovanjem v okviru preiskave o ugotavljanju izogibanja (sodba z dne 
4. septembra 2014 , Simon, Evers & Co., C-21/13, EU:C:2014 :2154 , točka 37). 
68 V tem primeru le nekateri proizvajalci-izvozniki niso sodelovali. Na eni strani besedilo člena 13(1) 
osnovne uredbe ne preprečuje, da lahko institucije Unije ugotovijo obstoj izogibanja protidampinškim 
ukrepom na podlagi sklenjenega kroga indicev, če proizvajalci-izvozniki, ki predstavljajo velik del 
uvoza zadevnega proizvoda v Unijo, niso oziroma niso dovolj sodelovali v preiskavi. Na drugi strani 
nujnost zagotovitve učinkovitosti ukrepov trgovinske zaščite upravičuje tudi – v okoliščinah, kot so te 
v tem primeru – da se te institucije za ugotovitev izogibanja lahko sklicujejo na ta sklenjen krog indicev 
v smislu te določbe. 
69 Čeprav se institucije Unije lahko sklicujejo na tak krog indicev, morajo na podlagi člena 13(1) in (3) 
osnovne uredbe ti indici izkazovati, da so štirje pogoji, navedeni v točki 57 te sodbe, izpolnjeni. Tako 
morajo glede drugega pogoja te institucije razpolagati z elementi, ki izkazujejo, da je do spremem be 
vzorca trgovanja prišlo zaradi prakse, postopka ali dejavnosti, za katere ni zadostnega vzroka ali niso 
gospodarsko upravičeni, z izjemo uvedbe dajatve. 
ECLI:EU:C:2017 :62 12 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
ii) Napačna uporaba prava pri uporabi člena 13(1) osnovne uredbe 
70 Glede na zgornje preudarke je treba ugotoviti, ali je, kot trdijo družba Maxcom, Svet in Komisija, 
Splošno sodišče v razlogovanju pri uporabi člena 13(1) osnovne uredbe napačno uporabilo pravo 
s tem, da je v točki 99 izpodbijane sodbe odločilo, da Svet ni mogel ugotoviti, da je družba City Cycle 
pretovarjala, in je zato tožbi ugodilo ter razglasilo člen 1(1) in (3) sporne uredbe za ničen v delu, 
v katerem se nanaša na to družbo. 
71 Družba Maxcom, Svet in Komisija v bistvu dalje trdijo, prvič, da je v nasprotju s tem, kar je trdilo 
Splošno sodišče, Svet v uvodni izjavi 78 sporne uredbe lahko pravilno sklepal na to pretovarjanje na 
podlagi ugotovitve, da družba City Cycle ni bila resnični šrilanški proizvajalec koles in da ni opravljala 
dejavnosti sestavljanja, ki presega pragove, določene v členu 13(2) osnovne uredbe. Drugič, Splošnemu 
sodiščuočitajo, da je od institucij Unije zahtevalo, da dokažejo, da vsak proizvajalec-izvoznik v državi, 
v kateri poteka preiskava, opravlja pretovarjanje, in da je s tem obrnilo dokazno breme. Tretjič, trdijo, 
da čeprav bi bili predlogi Sveta v zvezi z obstojem pretovarjanja napačni, razglasitev ničnosti sporne 
uredbe še vedno ne bi bila utemeljena. 
72 Družba Maxcom, Svet in Komisija v trditvah postavljajo pod vprašaj točki 98 in 99 izpodbijane sodbe, 
v katerih je Splošno sodišče presodilo, na eni strani, da Svet ni imel nobenega indica, da je v točki 78 
sporne uredbe lahko trdil, da je družba City Cycle opravljala pretovarjanje. Na drugi strani je Splošno 
sodišče navedlo, da zgolj na podlagi dejstva, da družba City Cycle ni mogla dokazati, da je bila res 
šrilanški proizvajalec koles ali da je izpolnjevala merila, določena v členu 13(2) osnovne uredbe, Svet 
ni mogel samodejno ugotoviti, da je družba City Cycle opravljala pretovarjanje. 
73 V nasprotju s tem, kar izhaja iz trditev družbe Maxcom, Sveta in Komisije ter iz izpodbijane sodbe, 
uvodna izjava 78 sporne uredbe ne vsebuje nobene posamezne analize morebitnih praks izogibanja, ki 
naj bi jih opravljala družba City Cycle. 
74 Ta uvodna izjava se torej nahaja v delu te uredbe, naslovljenem „pretovarjanje“, ki se nanašana 
drugega od štirih pogojev, opisanih v točki 57 te sodbe. V tem delu je Svet v uvodni izjavi 77 najprej 
navedel sporne uredbe, da za tri od šestih podjetij, ki so na začetku sodelovala v preiskavi, na podlagi 
te preiskave ni mogoče ugotoviti prakse pretovarjanja. Svet je navedel, da pri drugih izvozih v Unijo ni 
bilo sodelovanja. Dalje, v uvodni izjavi 78 te uredbe je Svet na eni strani navedel, da je bil obstoj 
spremem be v trgovinskih vzorcih med Šrilanko in Unijo določen v uvodni izjavi 58 te uredbe, in na 
drugi strani, da se vsi šrilanški proizvajalci-izvozniki sploh niso javili in niso vsi sodelovali. Ugotovil je, 
da se izvoz teh proizvajalcev-izvoznikov v Unijo lahko „pripiše“ praksam pretovarjanja. Nazadnje, 
v uvodni izjavi 79 te uredbe je Svet ugotovil, da je bil obstoj prakse pretovarjanja proizvodov 
kitajskega porekla prek Šrilanke potrjen. 
75 Sklep v zvezi z obstojem pretovarjanja se zato nanaša na vse proizvajalce-izvoznike, ki so zavrnili 
sodelovanje, in temelji na dvojni ugotovitvi, in sicer na eni strani obstoja spremem be v vzorcih 
trgovanja in nesodelovanja dela proizvajalcev-izvoznikov na drugi. 
76 Kot pa izhaja iz načel, navedenih v točkah od 65 do 69 te sodbe, na podlagi te dvojne ugotovitve ne bi 
bilo mogoče sklepati, da je družba City Cycle opravljala pretovarjanje kot posamezni 
proizvajalec-izvoznik, niti da je taka praksa obstajala na Šrilanki. 
77 Namreč, na eni strani, čeprav institucije Unije lahko, če sodelovanje ni zadostno, svojo odločitev 
utemeljijo na krogu sklenjenih indicev za ugotovitev obstoja izogibanja, ne obstaja nobena zakonska 
domneva, da nezadostno sodelovanje zainteresirane stranke zadostuje za neposredno ugotovitev, da je 
šlo za izogibanje. Poleg tega morajo imeti te institucije na voljo indice za dokaz, da so izpolnjeni vsi 
štirje pogoji o obstoju izogibanja, navedeni v točki 57 te sodbe, vključno s tistim glede dejstva, da je 
spremem ba v trgovinskih vzorcih posledica prakse izogibanja. Iz tega izhaja, da Svet ni mogel pravilno 
ugotoviti obstoja prakse pretovarjanja le na podlagi nesodelovanja nekaterih proizvajalcev-izvoznikov. 
ECLI:EU:C:2017 :62 13 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
78 Na drugi strani, ker je spremem ba v trgovinskih vzorcih prvi od štirih pogojev, ki morajo biti 
izpolnjeni, da se pravilno dokaže obstoj izogibanja, se Svet ni mogel sklicevati na ugotovitev tega 
obstoja kot indica, da je bil drugi od teh štirih pogojev, v skladu s katerim mora biti ta spremem ba 
posledica prakse izogibanja, izpolnjen. 
79 Ker torej dvojna ugotovitev Sveta v uvodni izjavi 78 sporne uredbe tej instituciji ni omogočila, da 
veljavno ugotovi, da je družba City Cycle opravljala pretovarjanje kot posamični proizvajalec-izvoznik, 
niti da je taka praksa obstajala na Šrilanki, Splošno sodišče ni napačno uporabilo prava, ko je 
vtočki 99 izpodbijane sodbe presodilo, da Svet ni mogel veljavno ugotoviti, da je družba City Cycle 
opravljala pretovarjanje in je posledično tožbi ugodilo ter razglasilo za ničen člen 1(1) in (3) sporne 
uredbe v delu, v katerem se nanaša na to družbo. 
80 Poleg tega v nasprotju s tem, kar trdita Svet in Komisija, iz izpodbijane sodbe ni mogoče sklepati, da je 
Splošno sodišče želelo zahtevati od institucij Unije, naj dokažejo, da vsak proizvajalec-izvoznik opravlja 
pretovarjanje. Splošno sodišče je namreč s tem, da je ugotovilo, da Svet ni mogel ugotoviti, da je družba 
City Cycle opravljala pretovarjanje, in s tem, da je delno razglasilo za nično sporno uredbo, le prišlo do 
zaključkov na podlagi tega, da na podlagi informacij, ki jih je imel na voljo Svet, kot so opisane 
vtočki 78 sporne uredbe, ni mogel ugotoviti obstoja pretovarjanja v državi in da te informacije niso 
predstavljale dejanske osnove, na podlagi katere bi družbi City Cycle lahko pripisali te dejavnosti. 
81 Glede na navedeno je treba drugi sklop pritožbenih razlogov zavrniti kot neutemeljen. 
Pritožbeni razlogi v zvezi z nezadostno obrazložitvijo, protislovno obrazložitvijo in izkrivljanjem dejstev 
Trditve strank 
82 V tretjem sklopu pritožbenih razlogov družba Maxcom, Svet in Komisija trdijo, da Splošno sodiščeni 
izpolnilo svoje obveznosti obrazložitve sodbe. Svet navaja tudi to, da je Splošno sodišče izkrivilo 
dejstva, ki jih je presojalo. 
83 Na prvem mestu, Svet in Komisija trdita, da izpodbijana sodba ni dovolj obrazložena, saj Splošno 
sodišče v njej ne pojasnjuje, s čim je Svet kršil člen 13(1) osnovne uredbe. Na eni strani namreč iz 
točk 98 in 99 te sodbe ni mogoče razumeti, ali je napaka, ki se očita Svetu, le napaka v presoji ali 
očitna napaka pri presoji. Na drugi strani naj Splošno sodišče ne bi predstavilo razlogov, zakaj na 
podlagi dokazov, ki so mu bili predloženi v presojo, vključno z razpoložljivimi podatki, ni mogoče 
sklepati, da je družba City Cycle opravljala pretovarjanje. 
84 Na drugem mestu, družba Maxcom in Komisija trdita, da je obrazložitev izpodbijane sodbe protislovna. 
Prvič, družba Maxcom trdi, da so ugotovitve iz točk 98 in 99 te sodbe v nasprotju z ugotovitvami 
Splošnega sodišča v zvezi z drugim tožbenim razlogom, zlasti s preudarki iz točk 131 in 135 te sodbe, 
v okviru katerih je Splošno sodišče, prvič, navedlo, da so informacije, ki jih je predložila družba City 
Cycle, pomanjkljive, in drugič, zavrnilo očitek, da je Svet kršil člen 18 osnovne uredbe, načelo 
sorazmernosti in obveznost obrazložitve v zvezi z ugotovitvami nesodelovanja družbe City Cycle. 
Drugič, Komisija navaja, da iz točke 97 izpodbijane sodbe izhaja, da na podlagi dokazov, ki jih je 
predložila družba City Cycle, ni mogoče dokazati, da je bila ta družba res šrilanška izvoznica ali da je 
izpolnjevala merila, določena s členom 13(2) osnovne uredbe. Komisija se v zvezi s tem sprašuje, kako 
je mogoče, da se s temi dokazi – če je iz njih razvidno, da je družba City Cycle vpletena v izogibanje 
s praksami sestavljanja – ne dokazuje, da je bila vpletena tudi v postopke pretovarjanja. Tretjič, 
Komisija Splošnemu sodiščuočita, na eni strani, da je potrdilo, da Svet ni razpolagal z nobenim 
indicem, na podlagi katerega bi lahko sklepal, da je bila družba City Cycle vključena v to 
pretovarjanje, in na drugi strani, da je bilo na podlagi velike količine razpoložljivih podatkov mogoče 
sklepati na obstoj izogibanja na strani družbe City Cycle v točki 131 izpodbijane sodbe. 
ECLI:EU:C:2017 :62 14 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
85 Na tretjem mestu, Svet trdi, da je Splošno sodišče izkrivilo dejstva, ki so mu bila predložena v presojo. 
Prvič, glede na to, da je bilo pretovarjanje ustrezno izkazano na stopnji države in da družba City Cycle 
ni bila upravičena za izvzetje, bi iz tega lahko izhajalo le, da je družba City Cycle opravljala 
pretovarjanje. Drugič, to izkrivljanje naj bi bilo razvidno tudi iz točk 83, 94, 97, 109, 112 in 121 
izpodbijane sodbe v zvezi z zahtevkom družbe City Cycle za izvzetje, ki izključujejo to, da bi ta družba 
izpolnjevala pogoje za to, da bi se zaradi sestavljanja v državi, na katero se nanaša preiskava, štelo, da so 
izdelki lokalnega porekla. 
86 Družba City Cycle prereka te trditve. 
Presoja Sodišča 
87 Na prvem mestu, glede trditve o pomanjkljivi obrazložitvi je treba opozoriti, da mora v skladu 
z ustaljeno sodno prakso Sodišča obrazložitev sodbe jasno in nedvoumno izražati sklepanje Splošnega 
sodišča, tako da se zainteresirane stranke lahko seznanijo z utemeljitvijo sprejete odločbe in da 
Sodišče opravi sodni nadzor (sodba z dne 10. aprila 2014 , Areva in drugi/Komisija, C-247/11 P in 
C-253/11 P, EU:C:2014 :257, točka 54). 
88 V zvezi s tem na eni strani okoliščina, da točki 98 in 99 izpodbijane sodbe ne pojasnjujeta, ali je napaka 
Sveta le napaka pri presoji ali očitna napaka pri presoji, nikakor ne more povzročiti razglasitve ničnosti 
izpodbijane sodbe. 
89 Treba je opozoriti, da je Sodišče presodilo, da nadzor Splošnega sodišča nad dokazi, s katerimi 
institucije Unije utemeljujejo svoje ugotovitve, ne pomeni nove presoje dejanskega stanja, ki 
nadomešča presojo institucij. Ta nadzor tudi ne posega v široko diskrecijsko pravico teh institucij na 
področju trgovinske politike, temve č je omejen na ugotavljanje, ali je s temi dokazi mogoče utemeljiti 
ugotovitve, do katerih so prišle institucije. Zato je Splošno sodišče pristojno ne le za preverjanje 
resničnosti navajanih dokazov, njihove zanesljivosti in notranje skladnosti, temve č tudi za nadzor nad 
tem, ali ti dokazi pomenijo celoto upoštevnih podatkov, ki so pomem bni pri presoji kompleksnega 
položaja, in ali je z njimi mogoče utemeljiti iz njih izpeljano ugotovitev (glej v tem smislu sodbo z dne 
7. aprila 2016 , ArcelorMittal Tubular Products Ostrava in drugi/Hubei Xinyegang Steel, C-186/14 P in 
C-193/14 P, EU:C:2016 :209, točki 35 in 36 ter navedena sodna praksa). 
90 V tem primeru pa je Splošno sodišče, kot izhaja iz točke 79 te sodbe, ugotovilo, ne da bi napačno 
uporabilo pravo, da z dokazi, na podlagi katerih je Svet utemeljil svojo ugotovitev glede obstoja prakse 
pretovarjanja na Šrilanki, ni bilo mogoče podpreti te ugotovitve. Glede na sodno prakso, navedeno 
v prejšnji točki te sodbe, iz točke 98 izpodbijane sodbe posredno, ampak gotovo izhaja, da je Splošno 
sodišče v tej točki ugotovilo očitno napako pri presoji. 
91 Na drugi strani glede dejstva, da Splošno sodišče ni predstavilo razlogov, zakaj na podlagi dokazov, ki 
so mu bili predloženi, ne bi bilo mogoče ugotoviti, da je družba City Cycle opravljala pretovarjanje, 
zadostuje, da se ugotovi, da ta trditev ni podprta z dejstvi, kolikor je Splošno sodišče predstavilo te 
razloge. Tako je v točkah 98 in 99 izpodbijane sodbe na eni strani navedlo, da Svet ni razpolagal 
z nobenim indicem, na podlagi katerega bi lahko prišel do te ugotovitve, in na drugi strani, da te 
ugotovitve ni mogoče izpeljati iz okoliščine, da ta družba ni izkazala, da je res bila šrilanška izvoznica 
ali da je ustrezala merilom, navedenim v členu 13(2) osnovne uredbe. 
92 Iz tega izhaja, da je treba trditev v zvezi z nezadostno obrazložitvijo izpodbijane sodbe zavrniti. 
93 Na drugem mestu je treba glede zatrjevanega obstoja protislovij v izpodbijani sodbi navesti, prvič,da 
ugotovitve iz točk 98 in 99 te sodbe niso v nasprotju s temi, ki so navedene v zvezi z drugim 
tožbenim razlogom in s katerimi je Splošno sodišče na eni strani navedlo, da so bile informacije, ki jih 
je predložila družba City Cycle, pomanjkljive, in na drugi strani, zavrnilo očitek, da naj bi Svet kršil 
ECLI:EU:C:2017 :62 15 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
člen 18 osnovne uredbe, načelo sorazmernosti in obveznosti obrazložitve glede ugotovitve 
nesodelovanja družbe City Cycle. Kot namreč izhaja iz točke 66 te sodbe, čeprav institucije Unije 
v primeru nezadostnega sodelovanja lahko svojo odločitev glede obstoja izogibanja utemeljijo na krogu 
sklenjenih indicev, pa ne obstaja nobena zakonska domneva, na podlagi katere bi bilo iz nesodelovanja 
ene od zainteresiranih strank mogoče neposredno sklepati na obstoj tega izogibanja. 
94 Drugič, glede trditve v zvezi s točko 97 izpodbijane sodbe in glede dejstva, da naj bi dokazi kazali na to, 
da se je družba City Cycle izogibala protidampinškim ukrepom s prakso sestavljanja, zadostuje navesti, 
da izpodbijana sodba ne vsebuje nobene ugotovitve glede tega, da je ta družba opravljala dejavnost 
sestavljanja, kar pomeni, da ta trditev ni podprta z dejstvi. 
95 Tretjič, glede zatrjevanega protislovja med ugotovitvami, v skladu s katerimi na eni strani Svet ni 
razpolagal z nobenim indicem, na podlagi katerega bi bilo mogoče sklepati, da je družba City Cycle 
opravljala dejavnosti pretovarjanja, in je, na drugi strani, obstajala velika količina razpoložljivih 
podatkov, na podlagi katerih je bilo mogoče priti do te ugotovitve, je treba ugotoviti, da ta trditev 
temelji na napačnem razumevanju izpodbijane sodbe. V točki 131 izpodbijane sodbe je namreč 
Splošno sodišče zavrnilo očitek družbe City Cycle v zvezi s tem, da je Svet kršil obveznost obrazložitve 
s tem, da ni pojasnil, kakšna je bila narava razpoložljivih podatkov v smislu člena 18(1) osnovne 
uredbe, ki jih je upošteval. Zato Splošno sodišče v tej točki nikakor ni ugotovilo, v nasprotju s tem, 
kar trdi Komisija, da je bilo na podlagi razpoložljivih podatkov mogoče ugotoviti obstoj izogibanja. 
Ugotovitve v točkah 131 in 135 izpodbijane sodbe torej niso protislovne. 
96 Zato je treba trditev, da je obrazložitev izpodbijane sodbe protislovna, zavrniti kot neutemeljeno. 
97 Na tretjem mestu, glede izkrivljanja dejstev, ki jih navaja Svet, je treba navesti, prvič, da v nasprotju 
z navedbami te institucije iz točke 79 te sodbe izhaja, da ni mogoče šteti, da je bil obstoj pretovarjanja 
na ravni države ustrezno dokazan. Drugič, čeprav Svet trdi, da je to izkrivljanje izhajalo tudi iz 
ugotovitev izpodbijane sodbe glede zahtevka družbe City Cycle za izvzetje – ki izključujejo, da je ta 
družba izpolnjevala pogoje, ki morajo biti izpolnjeni za to, da sestavljanje v državi, na katero se nanaša 
preiskava, proizvodom daje lokalno poreklo – pa ne pojasni, v čem naj bi Splošno sodišče s svojimi 
ugotovitvami izkrivilo dejstva, o katerih je presojalo. To trditev Sveta je treba torej zavrniti kot 
neutemeljeno. 
98 Zato je treba trditev glede obstoja izkrivljanja dejstev in tretji sklop pritožbenih razlogov v celoti 
zavrniti kot neutemeljeno. 
Pritožbeni razlog Komisije v zvezi s kršitvijo njenih procesnih pravic 
Trditve strank 
99 Komisija trdi, da je Splošno sodišče s tem, da ji je prepovedalo, da vloži intervencijsko vlogo, kršilo 
njene procesne pravice. V zvezi s tem ta institucija najprej opozarja, da je Splošno sodišče odločilo, da 
ugodi zahtevku za hitri postopek, ki na podlagi člena 76a(2), drugi pododstavek, Poslovnika Splošnega 
sodišča v različici, ki je veljala v času postopka pred tem sodiščem, izključuje vsako pisno intervencijo 
Komisije. Odločitev tega sodišča, da odobri ta postopek, pa je bila brez obrazložitve. Tako je Splošno 
sodišče potrebovalo 19,3 meseca za izdajo sodbe, čeprav je leta 2014 povprečno postopek pred tem 
sodiščem trajal 23,4 meseca. 
100 Dalje, Komisija pojasnjuje, da je – ko je postalo očitno, da je bila zadeva veliko bolj zapletena, kot je 
Splošno sodišče predvidelo – zaprosila, da se ji dovoli vložitev intervencijske vloge v okviru ukrepov 
procesnega vodstva. Ta predlog pa je bil 9. julija 2014 zavrnjen brez obrazložitve. Poleg tega glede na 
dejansko trajanje postopka pred Splošnim sodiščem vztrajno zavračanje Splošnega sodišča, da Komisiji 
dovoli, da predloži pisno stališče, ni bilo obrazloženo z nujnostjo pospešitve obravnave zadeve. 
ECLI:EU:C:2017 :62 16 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
101 Nazadnje, Komisija meni, da so ugotovitve Splošnega sodišča, ki po njenem mnenju pomenijo napačno 
uporabo prava, povezane z njenimi dejavnostmi preiskave. Te ugotovitve bi bile drugačne, če bi ji bilo 
dovoljeno pred obravnavo izraziti svoje stališče. 
102 Družba City Cycle prereka te trditve. 
Presoja Sodišča 
103 Na prvem mestu, glede trditve v zvezi s primernostjo odločitve Splošnega sodišča, da se odobri hitri 
postopek v skladu s členom 76a(2), drugi pododstavek, Poslovnika Splošnega sodišča, v različici, ki je 
veljala v času postopka pred tem Sodiščem, je treba navesti, da mora na podlagi člena 116(3) tega 
Poslovnika intervenient sprejeti postopek v stanju, v kakršnem je, ko vanj vstopi. 
104 V tem primeru je Komisija vložila predlog za intervencijo v sodnem tajništvu Splošnega sodišča 
17. oktobra 2013 , medtem ko je bilo predlogu za hitri postopek, ki ga je vložila družba City Cycle, 
ugodeno s sklepom z dne 8. oktobra 2013 . 
105 Komisija je morala torej sprejeti postopek v stanju, v kakršnem je bil, ko je vanj vstopila, in ni mogla 
uspešno izpodbijati sklepa, da se odloča po hitrem postopku. 
106 Na drugem mestu, glede očitka, da je Splošno sodišče zavrnilo sprejetje ukrepov procesnega vodstva, ki 
ga je predlagala Komisija, je treba opozoriti, da iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da je Splošno 
sodiščenačeloma edino pristojno za presojo morebitne nujnosti dopolnitve informacij, ki jih ima glede 
zadev, o katerih odloča (glej sodbo z dne 9. junija 2016 , PROAS/Komisija, C-616/13 P, EU:C:2016 :415, 
točka 66 in navedena sodna praksa). Vprašanje, ali imajo dokumenti postopka dokazno moč ali ne, je 
odvisno od njegove proste presoje dejstev, ki v okviru pritožbe ni predmet nadzora Sodišča, razen 
v primeru izkrivljanja dokazov, predloženih Splošnemu sodišču, ali če je iz dokumentov v spisu 
razvidna vsebinska nepravilnost ugotovitev Splošnega sodišča (glej v tem smislu sodbo z dne 
28. januarja 2016 , Heli-Flight/EASA , C-61/15 P, neobjavljena, EU:C:2016 :59, točka 94 in navedena 
sodna praksa). 
107 V tem primeru pa Komisija ne navaja izkrivljanja dokazov, ki so bili predloženi Splošnemu sodišču, ali 
vsebinske nepravilnosti ugotovitev Splošnega sodišča. Iz tega izhaja, da ne more uspešno izpodbijati 
tega, da je Splošno sodišče zavrnilo njen predlog za sprejetje ukrepov procesnega vodstva. 
108 Na tretjem mestu, čeprav Komisija trdi, da bi bile ugotovitve Splošnega sodišča drugačne, če bi lahko 
izrazila svoje stališče na obravnavi, pa ne navaja natančno niti tega, na katere ugotovitve Splošnega 
sodišča se to nanaša, niti razlogov, zaradi katerih naj bi bile te ugotovitve drugačne. 
109 Ta pritožbeni razlog je torej treba zavrniti kot neutemeljen. 
110 Ob upoštevanju zgoraj navedenega je treba te pritožbe zavrniti. 
Stroški 
111 Člen 184(2) Poslovnika Sodišča določa, da kadar pritožba ni utemeljena, Sodišče odloči o stroških. 
V skladu s členom 138(1) navedenega poslovnika, ki se uporablja za pritožbeni postopek na podlagi 
člena 184(1) istega poslovnika, se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. 
112 Ker družba Maxcom, Svet in Komisija s svojimi predlogi niso uspeli in je družba City Cycle predlagala, 
naj se jim naloži plačilo stroškov, se jim naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji v zadevi 
T-413/13 in stroškov pritožbenih postopkov. 
ECLI:EU:C:2017 :62 17 
tmilcjeSODBA Z DNE 26. 1. 2017 – ZDRU ŽENE ZADEVE C-248/15 P, C-254/15 P IN C-260/15 P 
MAXCOM/CITY CYCLE INDU STRIES 
Iz teh razlogov je Sodišče(četrti senat) razsodilo: 
1. Pritožbe v zadevah C-2 4 8 / 1 5 P, C-2 5 4 / 1 5 P in C-2 6 0 / 1 5 P se zav rnejo. 
2. Družba Maxcom Ltd, Svet E v ropske unije in E v ropska komisija nosijo svoje stroške in stroške 
družbe City Cycle Industries v z vezi s postopkom na pr vi stopnji v zadevi T-4 1 3 / 1 3 in v z vezi 
s pritožbenimi postopki. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2017 :62 18