ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tožba, vložena 8. septembra 2010 – Wabco Europe in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-380/10)

()

(2010/C 288/114)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Wabco Europe BVBA (Bruselj, Belgija), Wabco Austria GesmbH (Dunaj, Avstrija), Trane Inc. (Piscataway, Združene države), Ideal Standard Italia s.r.l. (Milano, Italija) in Ideal Standard GmbH (Bonn, Nemčija) (zastopniki: S. Völcker, F. Louis, A. Israel in N. Niejahr, odvetniki, C. O’Daly in E. Batchelor, solicitors, in F. Carlin, Barrister)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi tožečih strank

— Delno naj se razglasi za ničnega člen 2 in, če je potrebno, člen 1(1), točka 3 in točka 4, Odločbe Komisije št. C(2010) 4185 konč. z dne 23. junija 2010 v zadevi COMP/39092 – Bathroom Fittings and Fixtures;

— zniža naj se globa, naložena tožečim strankam; in

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke želijo s tožbo v skladu s členom 263 PDEU doseči delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije št. C(2010) 4185 konč. z dne 23. junija 2010 v zadevi COMP/39092 – Kopalniška oprema, ki se nanaša na kartelni sporazum, ki pokriva belgijske, nemške, francoske, italijanske, nizozemske in avstrijske trge kopalniške opreme, v zvezi s prodajnimi cenam in izmenjavo občutljivih poslovnih informacij ter, podredno, znižanje globe, ki jim je bila naložena.

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo te tožbene razloge:

Prvič, tožeče stranke trdijo, da Komisija v svojih prizadevanjih, da bi dokazala udeležbo družb Ideal Standard Italia s.r.l. in Ideal Standard GmbH pri kršitvi, povezani s keramičnimi izdelki v Italiji, ni upoštevala veljavnih pravnih pravil.

Drugič, trdijo, da Komisija ni znižala globe, ki jim je bila naložena zaradi kršitev v Franciji in Belgiji, čeprav jim je zagotovila delno imuniteto pred globami za te kršitve na podlagi zadnjega odstavka točke 23 Obvestila Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah iz leta 2002 (1).

Tretjič, trdijo, da je Komisija napačno ugotovila, da sta družbi Grohe Beteiligungs GmbH in Grohe AG ter njune hčerinske družbe, ne pa družbi Ideal Standard Italia s.r.l. in Ideal Standard GmbH, prvi predložili dokaz z „znatno dodano vrednostjo“ v smislu Obvestila Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah iz leta 2002.

Končno, trdijo, da je Komisija ravnala nezakonito, s tem da je retroaktivno uporabila Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (2), saj naj bi družbi Ideal Standard Italia s.r.l. in Ideal Standard GmbH kaznovala zaradi vrste informacij, ki sta jih predložili kot predlagatelj ugodnejše obravnave, pri čemer sta v dobri veri pričakovali, da Komisija ne bo v njuno škodo temeljito spremenila veljavnega okvira za naložitev glob.

(1) Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL 2002 C 45, str. 3).

(2) Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006 C 210, str. 2).
SL Uradni list Evropske unije C 301/48

Tožba, vložena 13. septembra 2010 – Nedri Spanstaal proti Komisiji

(Zadeva T-391/10)

()

2010/C 301/76

Jezik postopka: nizozemščina

Stranki

Tožeča stranka: Nedri Spanstaal BV (Venlo, Nizozemska) (zastopnika: M. Slotboom in B. Haan, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi tožeče stranke

— Tožbo naj se razglasi za nedopustno;

— Za ničnega naj se razglasita člen 1(9) sklepa glede obdobja, v zvezi s katerim je bilo ugotovljeno, da je bila odgovorna družba Hit Groep, in člen 2(9) sklepa glede globe, naložene družbi Nedri;

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti dela sklepa Komisije z dne 30. junija 2010 o postopku na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP v zadevi COMP/38.344 – Natezna armatura.

V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja tri razloge.

Prvič, navaja kršitev člena 101 PDEU, člena 23(2) Uredbe 1/2003 (1) in dolžnosti obrazložitve. Tožeča stranka meni, da je Komisija napačno uporabila pravo in napačno ugotovila dejansko stanje, ker je ugotovila, da je bila družba Hit Groep solidarno odgovorna zgolj za obdobje od 1. januarja 1998 do 17. januarja 2002. Tožeča stranka meni, da bi Komisija odgovornost družbe Hit Groep morala ugotiviti za obdobje od 1. maja 1987 do 17. januarja 2002. Družba Hit Groep je namreč celotno to obdobje imela nadzor nad tožečo stranko.

Drugič tožeča stranka navaja kršitev člena 23(2) Uredbe 1/2003 Uredbe 1/2003, Smernic o načinu določanja glob (2), načela sorazmernosti in dolžnosti obrazložitve. Tožeča stranka meni, da je Komisija napačno uporabila pravo in napačno ugotovila dejansko stanje, ker je zakonsko dopuščeni maksimum globe, to je 10 % od dobička v prejšnjem poslovnem letu, za tožečo stranko določila glede na njen dobiček v letu 2009. Zakonski maksimum pa bi po mnenju tožeče stranke moral biti določen glede na dobiček tožeče stranke v letu 2002.

Tretjič, tožeča stranka navaja kršitev točke 23 Obvestila o prizanesljivosti (3) in dolžnosti obrazložitve. Tožeča stranka meni, da je Komisija napačno uporabila pravo in napačno ugotovila dejansko stanje, ker je tožeči stranki odobrila le 25 %, in ne 30 % znižanja globe.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

(2) Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2).

(3) Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL 2002, C 45, str. 3).
Tožba, vložena 18. avgusta 2010 – Etimine in Etiproducts proti ECHA

(Zadeva T-343/10)

()

(2010/C 288/93)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Etimine SA (Bettembourg, Luksemburg) in Ab Etiproducts Oy (Espoo, Finska), (zastopnika: K. Van Maldegem in C. Mereu, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

Predlog tožečih strank

— Tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

— izpodbijani akt naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na borovo kislino in dinatrijeve tetraborate;

— ugotovi naj se nezakonitost Uredbe Komisije (ES) št. 790/2009 (1) z dne 10. avgusta 2009 v delu, v katerem se nanaša na borovo kislino in dinatrijeve tetraborate; in

— ECHA naj se naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v skladu s členom 263 PDEU predlagata razglasitev ničnosti odločbe Evropske komisije za kemikalije o uvrstitvi borove kisline in dinatrijevih tetraboratov na seznam snovi kandidatk, določen na podlagi člena 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 (2). Poleg tega tožeči stranki v skladu s členom 277 PDEU predlagata, naj se ugotovi nezakonitost Uredbe Komisije (ES) št. 790/2009 z dne 10. avgusta 2009 v delu, v katerem se nanaša na borovo kislino in dinatrijeve tetraborate.

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata te tožbene razloge:

Prvič, izpodbijani akt naj bi bil sprejet ob bistveni kršitvi postopka in ob napačni uporabi prava, ker naj ne bi izpolnjeval zahtev iz člena 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 in Priloge XV k tej uredbi.

Drugič, izpodbijani akt naj bi temeljil na očitni napaki pri presoji in naj bi bil v nasprotju z Uredbo (ES) št. 1907/2006, ker naj ECHA ne bi predložila dokazov, da boratne snovi „izpolnjujejo merila“ za uvrstitev v kategorijo 2 strupenosti za razmnoževanje v skladu z Direktivo 67/548 (3).

Poleg tega naj bi ECHA s sprejetjem izpodbijanega akta kršila načelo prava Unije, in sicer načelo sorazmernosti.

Nazadnje, izpodbijani akt naj bi temeljil na Uredbi Komisije (ES) št. 790/2009, ki naj bi bila nezakonita.

(1) Uredba Komisije (ES) št. 790/2009 z dne 10. avgusta 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi z namenom njene prilagoditve tehničnemu in znanstvenemu napredku (UL L 235, str. 1).

(2) Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1).

(3) Direktiva Sveta z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (67/548/EGS) (UL 196, str. 1).
—

napačna uporaba prava in neobstoj obrazložitve, ker tožena stranka ni upoštevala dejanskih trditev tožeče stranke in jih je nezakonito in brez obrazložitve zavrnila;
SL Uradni list Evropske unije C 234/42

Tožba, vložena 16. junija 2010 – Land Wien proti Komisiji

(Zadeva T-267/10)

()

2010/C 234/76

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Land Wien (zastopnik: W.-G. Schärf, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi tožeče stranke

— Odločba z dne 25. marca 2010 naj se razglasi za nično;

— ugotovi naj se, da je Evropska komisija kršila Uredbo (ES) št. 1049/2001 (1), ker tožeči stranki ni posredovala vseh zahtevanih dokumentov v zvezi z izgradnjo blokov 3 in 4 jedrske elektrarne Mochovce, zato Komisija ni ukrepala v smislu člena 265 PDEU in je posledično kršitev odstavka 3 Uredbe št. 1049/2001 nična;

— Komisija je dolžna toženi stranki, Land Wien, povrniti vse stroške postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka nasprotuje odločbi Komisije z dne 25. marca 2010, s katero je bil ustavljen pritožbeni postopek v zvezi z njeno pritožbo, ki se nanaša na dokončanje blokov 3 in 4 jedrske elektrarne Mochovce na Slovaškem. Dalje, tožeča stranka graja, da od Komisije ni prejela vseh zahtevanih dokumentov v zvezi z izgradnjo blokov 3 in 4 jedrske elektrarne Mochovce in da je Komisija s tem na podlagi člena 265 PDEU opustila ukrepanje.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zatrjuje, da Komisija z odločbo z dne 25. marca 2010 ni spoštovala Direktive 2003/35/EG (2) in temeljne pravice na podlagi člena 37 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije.

V povezavi z njeno prošnjo za izdajo informacij zatrjuje, da je s tem, ko je bila obravnavana v nasprotju s predpisi, kršen člen 42 Listine o temeljnih pravicah. Poleg tega je bil kršen člen 7 Uredbe št. 1049/2001.

Dalje, tožeča stranka meni, da je Komisija z opustitvijo ukrepanja v skladu s pritožbo in prošnjo za informacije kršila tudi v Pogodbi ESAE določene in v sodbi Sodišča v zadevi ČEZ z dne 27. oktobra 2009 (C-115/08, še neobjavljena v ZOdl.) podrobneje opisane dolžnosti ravnanja.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).

(2) Direktiva 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, str. 17).
—

podredno, razveljavi naj se odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. aprila 2010 v zadevi R 899/2009-1 in naj se zadeva vrne Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli);
SL Uradni list Evropske unije C 221/51

Tožba, vložena 7. junija 2010 – Microban International in Microban (Europe) proti Komisiji

(Zadeva T-262/10)

()

2010/C 221/82

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Microban International Ltd. (Huntersville, Združene države) in Microban (Europe) Ltd. (Heath Hayes, Združeno kraljestvo) (zastopnik: M. S. Rydelski, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga tožečih strank

— Sklep Komisije št. 2010/169 z dne 19. marca 2010 o nevključitvi snovi 2,4,4’-trikloro-2’-hidroksidifenil eter v seznam aditivov Unije, ki se lahko uporabljajo pri proizvodnji polimernih materialov in izdelkov, namenjenih za stik z živili, v skladu z Direktivo 2002/72/ES (UL 2010 L 75, str. 25) naj se razglasi za ničnega; in

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki s to tožbo v skladu s členom 263 PDEU predlagata, naj se Sklep Komisije št. 2010/169 z dne 19. marca 2010 o nevključitvi snovi 2,4,4’-trikloro-2’-hidroksidifenil eter v seznam aditivov Unije, ki se lahko uporabljajo pri proizvodnji polimernih materialov in izdelkov, namenjenih za stik z živili, v skladu z Direktivo 2002/72/ES (1) (UL 2010 L 75, str. 25), notificiran pod dokumentarno številko C(2010) 1613, razglasi za ničnega.

Tožeči stranki v utemeljitev svojih trditev navajata te tožbene razloge:

Prvič, izpodbijani sklep naj ne bi bil skladen s postopkom odobritve na podlagi okvirne direktive (2), saj naj ne bi bil sprejet na primerni pravni podlagi.

Drugič, sklep tožene stranke o nevključitvi snovi na seznam aditivov Unije brez ocene tveganja, zgolj na podlagi umika prvotne prošnje za odobritev, je v nasprotju s postopkom odobritve za zadevni proizvod.

Končno, postopek za izdajo izpodbijanega sklepa ni potekal v skladu s splošnimi načeli prava Unije, kakršna so načela dobrega upravljanja, preglednosti in pravne varnosti.

(1) Direktiva Komisije 2002/72/ES z dne 6. avgusta 2002 o polimernih materialih in izdelkih, namenjenih za stik z živili (UL 2002 L 220, str. 18).

(2) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1935/2004 z dne 27. oktobra 2004 o materialih in izdelkih, namenjenih za stik z živili, in o razveljavitvi direktiv 80/590/EGS in 89/109/EGS (UL 2004 L 338, str. 4).
Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 4(5) Uredbe 659/1999 (1) in načela ne bis in idem. V zvezi s tem tožeča stranka trdi, da sta Splošno sodišče in Sodišče prejšnjo odločbo Komisije iz leta 2004 glede iste pomoči v celoti in retroaktivno razglasili za nično. To je pomeni privolitev v to, da glede pomoči od začetka formalnega postopka preiskave januarja 2003 ni mogoče odločati. Torej velja načelo ne bis in idem.
SL Uradni list Evropske unije C 179/41

Tožba, vložena 19. aprila 2010 – Apotheke DocMorris proti UUNT (Slika zelenega križa)

(Zadeva T-173/10)

2010/C 179/72

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Apotheke DocMorris Holding GmbH (Stuttgart, Nemčija) (zastopnik: Y. Dick, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predloga tožeče stranke

— Razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 15. februarja 2010 v zadevi R 1606/2008-4;

— naložitev stroškov toženi stranki.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna znamka Skupnosti: Figurativna znamka, ki predstavlja zelen križ, za blago in storitve iz razredov 3, 5, 8, 9, 10, 11, 16, 21, 25, 29, 30, 32, od 35 do 42 in 44 – Prijava št. 5 930 946.

Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.

Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 (1), ker je presoja odbora za pritožbe v zvezi z ugotovitvijo razlikovalnega učinka iz več vidikov nepravilna.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).
—

Kršitev načela legitimnih pričakovanj, kolikor so se nacionalni organi ravnali po časovnih okvirih za revizije, ki jih je Komisija odobrila v okviru strategij, torej časovnih okvirih, ki so jih upoštevali, ne da bi Komisija v katerem koli trenutku navedla, da to pomeni pomanjkljivost v sistemu za upravljanje in nadzor.
C 161/48

Tožba, vložena 15. aprila 2010 – Komisija proti SEMEA

(Zadeva T-168/10)

(2010/C 161/76)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: S. Petrova, zastopnik, in E. Bouttier, odvetnik)

Tožena stranka: Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) (Millau, Francija)

Predlogi tožeče stranke

— Société d’économie mixte de l’Aveyron, ki jo zastopa ad hoc zastopnik, naj se naloži, da tožeči stranki plača glavnico v višini 41 012 EUR, skupaj z zapadlimi obrestmi od 10. marca 1992 oziroma, podredno, od 27. aprila 1993;

— odredi naj se kapitalizacija obresti;

— družbi SEMEA naj se zaradi nepoštenega upiranja vrnitvi preveč plačanega zneska naloži plačilo zneska 5 000 EUR;

— družbi SEMEA naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Evropska skupnost, ki jo zastopa Komisija, je 6. julija 1990 s Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) sklenila pogodbo o subvencioniranju lokalnega razvojnega projekta, pri katerem je šlo za izvršitev pripravljalnih del in vzpostavitev Centre Européen d’Entreprise Locale (evropskega centra za lokalna podjetja) v Millauu.

Komisija trdi, da se je SEMEA na podlagi te pogodbe zavezala, da bo izvedla različne storitve in da bo Komisijo obveščala prek predložitve rednih poročil, Komisija pa se je zavezala, da bo izvedbo teh del sofinancirala največ v višini 135 000 ekujev in do 50 % upravičenih stroškov del.

Maja 1991 naj bi SEMEA Komisijo zaprosila, če lahko pogodbo izvrši drug subjekt, Association CEI12, kar naj bi Komisija sprejela in pojasnila, da ta sporazum SEMEA ne odvezuje od njenih obveznosti, pri čemer naj bi SEMEA potrdila, da jamči za pravilno izvedbo pogodbenih obveznosti.

Po kontroli napredka pri izvajanju del naj bi bilo ugotovljeno, da so vsi upoštevni stroški znašali 187 977 ekujev in da je torej treba prispevek Komisije določiti na 50 % tega zneska, to je na 93 988 ekujev.

Ker je SEMEA na podlagi pogodbe že prejela znesek 135 000 ekujev, se s to tožbo od SEMEA zahteva vračilo preveč plačanega zneska.
SL Uradni list Evropske unije C 113/66

Tožba, vložena 17. februarja 2010 – Rütgers Germany in drugi proti ECHI

(Zadeva T-96/10)

2010/C 113/98

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Nemčija), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgija), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Češka republika), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danska), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Združeno kraljestvo) (zastopniki: K. Van Maldegem, R. Cana, odvetnika, in P. Sellar, Solicitor)

Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

Predlogi tožečih strank

— tožba naj se razglasi za dopustno in utemeljeno;

— izpodbijani akt naj se delno razglasi za ničnega v delu, ki se nanaša na antracenovo olje, antracenova pasta;

— ECHA naj se naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke predlagajo delno razglasitev ničnosti odločbe Evropske agencije za kemikalije (v nadaljevanju: ECHA) (ED/68/2009), s katero je bilo je bilo antracenovo olje, antracenova pasta (številka CAS 90640-81-6) („antracenovo olje (antracenova pasta)“) opredeljeno kot snov, ki v skladu s členom 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 (1) (v nadaljevanju: REACH) izpolnjuje merila, določena v členu 57(d) in (e) REACH.

Antracenovo olje (antracenova pasta) je bilo na podlagi izpodbijane odločbe, o kateri so bile tožeče stranke obveščene po sporočilu za javnost ECHE, vključeno na seznam 14 kemičnih snovi s seznama snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost in bodo morda vključene v Prilogo XIV k REACH. Razlogi, ki so v izpodbijanem aktu navedeni za opredelitev antracenovega olja (antracenove paste) kot snovi, ki vzbuja veliko zaskrbljenost, so, da je ta snov rakotvorna mutagena in tudi obstojna ter snov, ki se lahko kopiči v organizmih v skladu z merili iz Priloge XIII k REACH.

Tožeče stranke menijo, da so z izpodbijanim aktom kršeni veljavni predpisi za opredelitev snovi, ki na podlagi REACH vzbujajo veliko zaskrbljenost, in v podporo tožbi uveljavljajo štiri tožbene razloge, ki so enaki tistim iz zadeve Rütgers Germany in drugi proti ECHI, T-94/10.

(1) Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1).
Prvi razlog je kršitev zaradi nepravilne uporabe člena 39 Uredbe (ES) št. 1260/1999 (1), saj naj nepravilnosti, ki naj bi bile razlog za finančni popravek Komisije, ne bi obstajale, ker so španski organi sistematično in pred dodelitvijo subvencij nadzirali izpolnjevanje zahtev za dodelitev subvencij, določenih v členih 26 in 28 Uredbe (ES) št. 1257/1999 (2). Poleg tega, v nasprotju s tem, kar navaja Komisija v izpodbijani odločbi, namen načrta nadzora, ki so ga španski organi sprejeli po inšpekciji, ni bil naknadno popraviti neizvedbo nadzorov, temveč izključno preveriti njihovo učinkovitost.
—

Razglasi naj se ničnost člena 1(1) in (2) Odločbe Komisije C(2009) 8682 z dne 11. novembra 2009 v delu, ki se nanaša na tožečo stranko, in v vsakem primeru člena 1(1) v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da je tožeča stranka sodelovala pri kršitvi v sektorju kositrnih stabilizatorjev od 16. marca 1994 do 31. marca 1996;
SL Uradni list Evropske unije C 100/45

Tožba, vložena 25. januarja 2010 – Alibaba Group proti UUNT – allpay.net (ALIPAY)

(Zadeva T-26/10)

2010/C 100/69

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Alibaba Group Holding Limited (Veliki Kajman, Kajmanski otoki) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: allpay.net.Limited (Hereford, Velika Britanija)

Predloga tožeče stranke

— Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), z dne 5. novembra 2009 v zadevi R 1790/2008-1 naj se razveljavi v delu v katerem je bil ugovor zavrnjen; in

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „ALIPAY“, za proizvode in storitve iz razredov 9, 35, 36, 38 in 42

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka Skupnosti „ALLPAY“ registrirana za proizvode in storitve iz razredov 9, 36, 40 in 42; registracija besedne znamke „ALLPAY.NET“ v Združenem kraljestvu za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 36, 38 in 42; registracija več besednih znamk, ki vsebujejo besedo „ALLPAY“ v Združenem kraljestvu za proizvode in storitve iz razredov 9, 36, 40 in 42; prejšnje neregistrirane znake ali znaki, ki vsebujejo besedo „ALLPAY“, ki se uporabljajo v gospodarskem prometu v Združenem kraljestvu

Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru za vse zadevne proizvode in storitve

Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev dela pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009) saj je odbor za pritožbe napačno menil, da obstaja verjetnost zmede med vsemi zadevnimi znamkami.