ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Kmetijstvo – Enotne zakonodaje – Žlahtniteljska pravica – Tožba zaradi kršitve, ki jo vloži imetnik žlahtniteljske pravice ali licence proti tretji osebi, ki je pridobila pridelan material zavarovane sorte od drugega pridobitelja licence, ne da bi ta pri prodaji materiala spoštoval pogoje ali omejitve iz licenčne pogodbe, sklenjene z imetnikom – Dopustnost – Pogoj

(Uredba Sveta št. 2100/94, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 873/2004, členi 11(1), 13, od (1) do (3), 16, 27, 94 in 104)

Summary

Člen 94 Uredbe št. 2100/94 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 873/2004, v povezavi s členi 11(1), 13, od (1) do (3), 16, 27 in 104 navedene uredbe je treba razlagati tako, da lahko imetnik žlahtniteljske pravice v Skupnosti ali pridobitelj licence vloži tožbo zaradi kršitve proti tretji osebi, ki je pridobila pridelan material zavarovane sorte prek drugega pridobitelja licence, ki je ravnal v nasprotju s pogoji ali omejitvami iz licenčne pogodbe, sklenjene pred tem med tem drugim pridobiteljem licence in imetnikom, če se zadevni pogoji ali omejitve neposredno nanašajo na bistvene sestavine zadevne žlahtniteljske pravice, kar pa mora presoditi nacionalno sodišče.

Pri presoji kršitve v takem primeru ni pomembno, ali je tretja oseba, ki je opravljala dejanja v zvezi s prodanim ali oddanim pridelanim materialom zavarovane sorte, pogoje ali omejitve iz navedene licenčne pogodbe poznala ali bi jih morala poznati.

(Glej točki 44 in 49 ter točki 1 in 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Okolje – Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje – Direktiva 2001/42 – Področje uporabe – Načrti in programi, ki lahko znatno vplivajo na okolje – Diskrecijska pravica držav članic – Obseg in meje

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/42, člen 3(2), (3) in (5))

2. Okolje – Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje – Direktiva 2001/42 – Obveznost opraviti okoljsko presojo ob upoštevanju zahtev, vsebovanih v drugih določbah prava Unije – Meje

(Direktiva Sveta 85/337; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/42, člen 11(1) in (2))

Summary

1. Diskrecijsko pravico, ki jo imajo države članice na podlagi člena 3(5) Direktive 2001/42 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje pri določanju vrst načrtov, ki lahko znatno vplivajo na okolje, omejuje obveznost iz člena 3(3) te direktive v povezavi z odstavkom 2 tega člena, da je za načrte, ki lahko znatno vplivajo na okolje, obvezna presoja zlasti zaradi njihovih značilnosti, njihovih vplivov in značilnosti območij, ki bi lahko bila znatno prizadeta.

Zato bi država članica, ki bi določila taka merila ali pragove, da bi bila dejansko cela kategorija projektov vnaprej izvzeta iz zahteve po presoji vplivov, prekoračila meje diskrecijske pravice, ki jo ima v skladu s členom 3(5) Direktive 2001/42 v povezavi z odstavkoma 2 in 3 tega člena, razen če je mogoče glede vseh izvzetih načrtov na podlagi ustreznih meril – kot so med drugim predmet teh načrtov, velikost ozemlja, ki ga zajemajo, ali občutljivost naravnega okolja, na katerega se načrt nanaša – šteti, da ni verjetno, da bi znatno vplivali na okolje.

V teh okoliščinah je člen 3(5) Direktive 2001/42 v povezavi s členom 3(3) te direktive treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki na splošen način in brez preverjanja vsakega primera posebej določa, da se presoja na podlagi te direktive ne izvede, če se načrti, ki določajo uporabo majhnih območij na lokalni ravni, nanašajo le na en predmet gospodarske dejavnosti. S takim merilom namreč ni mogoče presoditi, ali nek načrt znatno vpliva na okolje ali ne.

(Glej točke od 46 do 48 in 54 ter točko 1 izreka.)

2. Člen 11(1) in (2) Direktive 2001/42 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje je treba razlagati tako, da to, da je bila izvedena okoljska presoja na podlagi Direktive 85/337 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/11, ne pomeni, da ni treba izvesti take presoje na podlagi Direktive 2001/42.

Predložitveno sodišče pa mora presoditi, ali se presoja, ki je bila izvedena na podlagi Direktive 85/337, kakor je bila spremenjena, lahko šteje za skupni ali usklajeni postopek in ali ta presoja zajema že vse zahteve iz Direktive 2001/42. Če se izkaže, da je to tako, ni več treba izvesti nove presoje na podlagi zadnje direktive.

Poleg tega člen 11(2) Direktive 2001/42 državam članicam ne nalaga, da v svojih nacionalnih pravnih redih predvidijo usklajene ali skupne postopke, ki zadostijo zahtevam direktiv 2001/42 in 85/337.

(Glej točki 63 in 66 ter točki 2 in 3 izreka.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Pomoči, ki jih dodelijo države – Prepoved – Odstopanja – Kategorije pomoči, opredeljene v predpisih, ki jih je mogoče šteti za skladne z notranjim trgom – Uredba št. 68/2001 o pomočeh za usposabljanje – Merila presoje – Posamični preizkus pomoči, ki niso upravičene do izjeme od priglasitve – Upoštevanje merila potrebnosti pomoči – Dopustnost (člen 107(3)(c) PDEU; Uredba Komisije št. 68/2001, člen 5) (Glej točke 30, 31 in 33.)

2. Pomoči, ki jih dodelijo države – Prepoved – Odstopanja – Pomoči, upravičene do odstopanja, določenega v členu 107(3)(c) PDEU – Pomoč za tekoče poslovanje – Izključitev – Pomoči za usposabljanje – Merilo potrebnosti pomoči – Pozitivni učinki na določene gospodarske veje ali sektorje – Neupoštevnost (člen 107(3)(c) PDEU) (Glej točke od 34 do 36 in 61.)

3. Pomoči, ki jih dodelijo države – Prepoved – Odstopanja – Pomoči, ki se lahko štejejo za skladne z notranjim trgom – Presoja z vidika člena 107(3)(c) PDEU – Upoštevanje prejšnje prakse – Izključitev – Kršitev načela enakega obravnavanja – Neobstoj (člen 107(3)(c) PDEU) (Glej točki 38 in 50.)

4. Pomoči, ki jih dodelijo države – Presoja Komisije – Pomoči za usposabljanje – Spodbujevalni učinek pomoči na izbiro lokacije podjetja – Neupoštevnost (člen 107(3)(c) PDEU) (Glej točko 42.)

5. Pomoči, ki jih dodelijo države – Presoja Komisije – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati – Upoštevanje elementov, povezanih s poslovno prakso ali strategijo prejemnika pomoči – Dopustnost (člena 107(3) PDEU in 108(2) in (3) PDEU) (Glej točki 48 in 49.)

6. Pomoči, ki jih dodelijo države – Prepoved – Odstopanja – Pomoči, upravičene do odstopanja, določenega v členu 107(3)(c) PDEU – Pogoji – Pomoči za usposabljanje – Merilo potrebnosti pomoči – Upoštevanje obstoja nacionalne zakonodaje, ki določa usposabljanje – Dopustnost (člen 107(3)(c) PDEU) (Glej točko 56.)

Subject of the case

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 8. julija 2010 v zadevi Freistaat Sachsen in Land Sachsen-Anhalt proti Komisiji (T-396/08), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije 2008/878/ES z dne 2. julija 2008 o državni pomoči Nemčije za DHL (UL L 312, str. 31) – Pomoč za usposabljanje – Odločba, s katero je bil del pomoči razglašen za nezdružljiv s skupnim trgom – Napačna presoja potrebnosti pomoči – Neupoštevanje pozitivnih zunanjih učinkov pomoči in njenih spodbujevalnih učinkov na izbiro lokacije.

Izrek

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Freistaat Sachsen in Land Sachsen-Anhalt se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Summary



Keywords

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Oprostitve, določene s Šesto direktivo – Bančne transakcije iz člena 13(B)(d), točki 3 in 5

(Direktiva Sveta 77/388, člen 13(B)(d), točki 3 in 5)

Summary

Člen 13(B)(d), točki 3 in 5, Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih je treba razlagati tako, da v oprostitev plačila davka na dodano vrednost, določeno v tej določbi, niso vključene storitve elektronskih sporočil za finančne družbe, kakršne so storitve swift.

Ker so storitve swift storitve elektronskih sporočil, katerih edini namen je prenos podatkov, same ne izpolnjujejo nobene od nalog finančnih transakcij, določenih v navedenem členu 13(B)(d), točki 3 in 5, Šeste direktive, to je tistih transakcij, katerih namen je prenos sredstev ali vrednostnih papirjev, in torej nimajo njihovih značilnosti.

(Glej točki 34 in 40 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Plastične drenažne vrečke za dializo, zasnovane izključno za uporabo z dializatorji (umetne ledvice) – Urinske plastične drenažne vrečke, zasnovane izključno za uporabo s katetri

(Uredba Sveta št. 2658/87, Priloga I)

2. Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Razlaga – Pridobitev mnenja odbora za carinski zakonik in Svetovne carinske organizacije

Summary

1. Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi je treba razlagati tako, da je bilo treba drenažno vrečko za dializo, izdelano iz plastičnih mas, ki je posebej zasnovana za uporabo z dializatorjem (umetne ledvice) in jo je mogoče uporabljati le tako, med majem 2001 in decembrom 2003 uvrstiti pod tarifno podštevilko 3926 90 99 te nomenklature kot „plastične mase in proizvode iz teh mas“ in da je bilo treba urinsko drenažno vrečko, izdelano iz plastičnih mas, ki je posebej zasnovana za uporabo s katetrom in jo je zato mogoče uporabljati le tako, v istem obdobju uvrstiti pod tarifno podštevilko 3926 90 99 navedene nomenklature kot „plastične mase in proizvode iz teh mas“.

Nobenega od teh proizvodov ni mogoče opredeliti kot „del“ ali „pribor“ za kateter (tarifna podštevilka 9018 39 00) ali za dializator (umetne ledvice) (tarifna podštevilka 9018 90 30), ker, prvič, niti urinska drenažna vrečka za katetre niti drenažna vrečka za dializatorje ni nujna za delovanje takih instrumentov ali aparatov in, drugič, navedene vrečke ne omogočajo prilagoditve zgoraj navedenih instrumentov in aparatov posebnemu opravilu niti jim ne dajejo dodatnih zmožnosti oziroma jim ne zagotavljajo opravljanja posebnega opravila v povezavi z njihovo glavno funkcijo.

(Glej točke 35,36, 38 in 43 ter izrek.)

2. Razlagalna mnenja odbora za carinski zakonik in odbora Svetovne carinske organizacije o klasifikaciji proizvodov v kombinirani nomenklaturi oziroma harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga, ki niso vodila do sprejetja uredbe, je mogoče veljavno uporabiti v pravnih odnosih, ki so nastajali in bili vzpostavljeni pred sprejetjem teh mnenj.

(Glej točko 42.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Socialna varnost delavcev migrantov – Ureditev Unije – Stvarno področje uporabe – Dajatve za bolezen – Pojem

(Uredba Sveta št. 1408/71, člen 4(1)(a))

2. Prosto gibanje oseb – Delavci – Enako obravnavanje – Socialne ugodnosti

(Uredba Sveta št. 1612/68, člen 7(2))

Summary

1. Dajatev je mogoče šteti za dajatev socialne varnosti, če se upravičencem dodeli na podlagi zakonsko opredeljenega položaja, brez vsakršne individualne ali diskrecijske presoje osebnih potreb, in če se nanaša na eno od tveganj, izrecno naštetih v členu 4(1) Uredbe št. 1408/71. Cilj dajatev, ki so dodeljene objektivno na podlagi zakonsko opredeljenega položaja in ki so namenjene izboljšanju zdravstvenega stanja in življenja oseb, ki potrebujejo pomoč in postrežbo, je predvsem dopolniti dajatve zdravstvenega zavarovanja, tako da jih je treba šteti za „dajatve za bolezen“ v smislu člena 4(1)(a) navedene uredbe. To velja za dajatve, ki jih nekatere dežele Zvezne republike Nemčije na podlagi svoje zakonodaje dodelijo slepim, gluhim in prizadetim osebam, saj je njihov namen v obliki pavšalnega prispevka pokriti dodatne stroške, ki nastanejo v vsakdanjem življenju zaradi njihove prizadetosti.

(Glej točke od 27 do 29.)

2. Pravilo o enakem obravnavanju iz člena 7 Uredbe št. 1612/68 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti ne prepoveduje le očitne diskriminacije na podlagi državljanstva, ampak tudi vse prikrite oblike diskriminacije, ki z uporabo drugih razlikovalnih meril dejansko povzročijo enak rezultat. Določbo nacionalnega prava je treba, razen če je objektivno upravičena in sorazmerna z zastavljenim legitimnim ciljem, šteti za posredno diskriminatorno, če lahko že samo zaradi svoje narave bolj vpliva na delavce migrante kot na domače delavce in če lahko zato zlasti prve postavi v slabši položaj. To velja za pogoj prebivališča, ki se zahteva z nacionalno zakonodajo za dodelitev dajatev za slepe, gluhe in prizadete osebe kot socialne ugodnosti in ki ga nacionalni delavci lažje izpolnijo kakor tisti iz drugih držav članic.

(Glej točke od 34 do 38.)
Keywords

Summary



Keywords

Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Električni priključki, ki so izdelani iz kovine in so samo del vtičev in vtičnic, ki so proizvedeni pozneje, in ki ne zagotavljajo izolacije napeljave na mestu povezave

(Uredba Sveta št. 2658/87, Priloga I; uredbe Komisije št. 1810/2004, št. 1719/2005 in št. 1549/2006)

Summary

Tarifno podštevilko 8536 69 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je bila za leta 2005, 2006 in 2007 spremenjena z uredbami št. 1810/2004, št. 1719/2005 in št. 1549/2006, je treba razlagati tako, da električni priključki, ki so izdelani iz stisnjene kovine (baker, medenina, jeklena pločevina) in niso izolirani ter se imenujejo „terminals“, med katerimi se razlikujejo „female terminals“ (vtičnice) in „male terminals“ (vtiči), iz te tarifne podštevilke niso izključeni, ker ne zagotavljajo izolacije napeljave na mestu povezave oziroma ker so samo del vtičev in vtičnic, ki so proizvedeni pozneje, če omogočajo večkratno povezavo, na primer med napravami, kabli in priključnimi ploščami, in sicer samo s priklopom priloženih vtičev v priložene vtičnice, torej brez sestavljanja.

(Glej točko 30 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Lastna sredstva Evropske unije – Povrnitev ali odpust uvoznih ali izvoznih dajatev – Več dolžnikov – Odpust dajatev, ki je odobren sodolžniku na podlagi člena 239 carinskega zakonika Skupnosti – Ugasnitev dolga za vse solidarne dolžnike – Nedopustnost

(Uredba Sveta št. 2913/92, členi 213, 233 in 239)

Summary

Člene 213, 233 in 239 Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 82/97, je treba razlagati tako, da ti v okviru solidarne obveznosti glede carinskega dolga v smislu navedenega člena 213 nasprotujejo uporabi načela nacionalnega prava, po katerem se na delni odpust dajatev, odobren enemu od solidarnih dolžnikov na podlagi navedenega člena 239, lahko sklicujejo vsi drugi solidarni dolžniki, tako da se ugasnitev dolga, določena v členu 233, prvi odstavek, točka (b), istega zakonika, nanaša na dolg kot tak in so zato vsi solidarni dolžniki oproščeni plačila dolga do zneska, za katerega je bil odobren odpust.

Iz sistematike navedenega člena 239 namreč izhaja, da se je mogoče na odločbo o odpustu dajatev, utemeljeno s to določbo, sklicevati le v korist vlagatelja zahtevka za odpust. Preizkus neobstoja goljufivega ravnanja in očitne malomarnosti udeleženega, s katerim ta člen pogojuje odobritev odpusta uvoznih dajatev, je treba opraviti glede na posebne okoliščine, upoštevne za dogodek, ki je za vsakega sodolžnika posebej povzročil nastanek carinskega dolga, in glede na strokovne izkušnje in skrbno ravnanje vsakega sodolžnika v zvezi z dejstvi, ki so mu očitana in s katerimi je utemeljena njegova solidarna obveznost.

(Glej točke 52, 61 in 66 ter izrek.)
Izrek



Izrek

Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:

1. Republika Slovenija, ker je v letih od 2005 do 2007 presegala mejne vrednosti, ki se uporabljajo za letne in dnevne koncentracije PM 10 v zunanjem zraku, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) Direktive Sveta 1999/30/ES z dne 22. aprila 1999 o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev in svinca v zunanjem zraku.

2. Republiki Sloveniji se naloži plačilo stroškov postopka.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče – Upoštevni položaj – Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 258 PDEU) (Glej točke od 30 do 35.)

2. Države članice – Obveznosti – Izvršitev direktive – Neizpolnitev obveznosti – Utemeljitev na podlagi nacionalne ureditve – Nedopustnost (člen 258 PDEU) (Glej točko 31.)

3. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Pravica Komisije, da vloži tožbo – Diskrecijsko izvrševanje (člen 258 PDEU) (Glej točko 32.)

4. Države članice – Obveznosti – Neizpolnitev obveznosti – Upravičitev z morebitno neizpolnitvijo obveznosti s strani druge države članice – Nedopustnost (člen 258 PDEU) (Glej točko 33.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 5(1) Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (UL L 24, str. 8) – Obrati, ki lahko vplivajo na emisije v zrak, vodo in tla in na onesnaževanje – Pogoji za izdajo dovoljenj za obstoječe obrate

Izrek

Izrek

1. Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela potrebnih ukrepov, s katerimi se zagotovi, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členoma 6 in 8 Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja ali, kadar je to primerno, tako da na novo preučijo njihove pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati delujejo v skladu z zahtevami iz členov 3, 7, 9, 10, 13, 14, točki (a) in (b), in 15(2), najkasneje do 30. oktobra 2007, brez poseganja v druge specialne določbe prava Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1) te direktive.

2. Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 20. oktobra 2011 – Komisija proti Franciji

(Zadeva C-549/09)

„Neizpolnitev obveznosti države – Državne pomoči – Pomoči, dodeljene ribogojcem in ribičem – Odločba, s katero so bile te pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom – Obveznost, da se nemudoma izterjajo pomoči, ki so bile razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom, in da se o tem obvesti Komisijo – Neizvršitev – Absolutna nemožnost izvršitve“

1. Pomoči, ki jih dodelijo države – Vračilo nezakonite pomoči – Obveznost – Obveznost takojšnje in učinkovite izvedbe odločbe Komisije (člena 108(2) PDEU in 288 PDEU; Uredba Sveta št. 659/1999, člen 14(3)) (Glej točke od 26 do 29 in 31.)

2. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Nespoštovanje obveznosti izterjave nezakonitih pomoč – Sredstva obrambe – Absolutna nemožnost izvršitve – Merila presoje – Težave z izvršitvijo – Obveznost, da država članica zoper zadevna podjetja dejansko ukrepa in da Komisiji predlaga alternativne rešitve, s katerimi bi bilo mogoče premagati take težave – Težave pri določitvi upravičencev, ki ne upravičujejo neizvršitve odločbe Komisije (člen 108(2) PDEU; Uredba Sveta št. 659/1999, člen 14(3)) (Glej točke 33, 34 in 39.)

3. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Nespoštovanje odločbe Komisije o državni pomoči – Sredstva obrambe – Izpodbijanje zakonitosti odločbe – Nedopustnost (Glej točko 43.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje ukrepov za izvršitev Odločbe Komisije 2005/239/ES z dne 14. julija 2004 o nekaterih ukrepih pomoči, ki jih je Francija izvedla v korist ribogojcev in ribičev (UL 2005, L 74, str. 49) – Obveznost, da se nemudoma izterjajo pomoči, ki so bile razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom, in da se o tem obvesti Komisijo.

Izrek

1. Francoska republika s tem, da ni izvršila Odločbe Komisije 2005/239/ES z dne 14. julija 2004 o nekaterih ukrepih pomoči, ki jih je Francija izvedla v korist ribogojcev in ribičev tako da bi od upravičencev izterjala pomoči, ki so bile v členih 2 in 3 te odločbe razglašene za nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom, ni izpolnila obveznosti iz člena 288, četrti odstavek, PDEU in člena 4 te odločbe.
8

Člen 6 zakona o prostem gibanju državljanov Unije (Gesetz über die allgemeine Freizügigkeit von Unionsbürgern) z dne 30. julija 2004 (BGBl. 2004 I, str. 1950), v različici iz zakona o spremembi zakona o zvezni policiji in drugih zakonov (Gesetz zur Änderung des Bundespolizeigesetzes und anderer Gesetze) z dne 26. februarja 2008 (BGBl. 2008 I, str. 215), določa: „(1) Ne glede na člen 5(5) je mogoče le iz razlogov javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja (člena 39(3) in 46(1) Pogodbe […]) ugotoviti izgubo pravice iz člena 2(1), odvzeti potrdilo o pravici do prebivanja iz prava Skupnosti oziroma o pravici do stalnega prebivanja in razveljaviti dovoljenje za prebivanje oziroma za stalno prebivanje. Iz navedenih razlogov je mogoče zavrniti tudi vstop na ozemlje. Razloga javnega zdravja ni mogoče uporabiti, če se bolezen ne pojavi v treh mesecih po vstopu. (2) Kazenska obsodba sama po sebi ne zadostuje za utemeljitev odločb ali ukrepov iz odstavka 1. Upoštevati je mogoče samo kazenske obsodbe, ki še niso izbrisane iz centralne kazenske evidence, in še te le takrat, kadar okoliščine iz njih kažejo na osebno obnašanje, ki pomeni resnično grožnjo za javni red. Grožnja mora biti dejanska in dovolj resna in se mora nanašati na osnovni interes družbe. (3) Za namen odločbe v smislu odstavka 1 je treba upoštevati predvsem čas bivanja zadevne osebe v Nemčiji, njeno starost, zdravstveno stanje, družinske in ekonomske razmere, socialno in kulturno vključenost v Nemčiji in obseg njenih vezi z državo izvora. (4) Po pridobitvi pravice do stalnega prebivanja je ugotovitve v smislu odstavka 1 mogoče sprejeti le iz resnih razlogov. (5) Ugotovitve v smislu odstavka 1 je v zvezi z državljani Unije in njihovimi družinskimi člani, ki so na območju zvezne države prebivali zadnjih deset let, in v zvezi z mladoletnimi osebami mogoče sprejeti le iz nujnih razlogov javne varnosti. To pravilo se ne uporablja za mladoletne osebe, kadar je izguba pravice do prebivanja nujna za interese otroka. Nujni razlogi javne varnosti lahko obstajajo le, če je bila zadevna oseba pravnomočno obsojena za eno ali več naklepno storjenih kaznivih dejanj na zaporno kazen ali kazen mladoletnega zapora najmanj pet let, ali če je bil pri zadnji pravnomočni obsodbi izrečen varnostni ukrep, ali če je ogrožena varnost Zvezne republike Nemčije, ali če zadevna oseba pomeni teroristično grožnjo. […]“
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 1. decembra 2011 – Komisija proti Nizozemski

(Zadeva C-157/09)

„Neizpolnitev obveznosti države – Člen 43 ES – Svoboda ustanavljanja – Notarji – Pogoj državljanstva – Člen 45 ES – Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti“

Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Odstopanja – Dejavnosti, ki so povezane z izvajanjem javne oblasti – Dejavnosti notarjev – Izključitev – Pogoj državljanstva za dostop do notarskega poklica – Nedopustnost (člena 43 ES in 45, prvi odstavek, ES) (Glej točke 55, 57, 58, od 60 do 65, od 67 do 69, 73, 74, od 76 do 78, od 80 do 86 in 90.)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 43 ES in 45 ES – Dostop do notarskega poklica in njegovo opravljanje – Pogoj državljanstva – Sodelovanje pri izvajanju javne oblasti.

Izrek

1. Kraljevina Nizozemska s tem, da dostop do notarskega poklica pogojuje z državljanstvom, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 43 ES.

2. Kraljevini Nizozemski se naloži plačilo stroškov.
1.

Republika Italija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotovitev izvršitve Odločbe Komisije 2008/697/ES z dne 16. aprila 2008 o državni pomoči C 13/07 (ex NN 15/06 in N 734/06) Italije za New Interline, ni izpolnila obveznosti iz člena 249, četrti odstavek, ES in iz členov 2 in 3 te odločbe.
39

Podrobneje, izvrševanje pravic, ki so za turške državljane določene v Sklepu št. 1/80, ni odvisno od nikakršnega pogoja, ki bi se nanašal na razlog, zaradi katerega je bila pravica do vstopa v državo članico gostiteljico prvotno dodeljena (glej v tem smislu sodbi z dne 16. decembra 1992 v zadevi Kus, C-237/91, Recueil, str. I-6781, točki 21 in 22, in z dne v zadevi Payir in drugi, C-294/06, ZOdl., str. I-203, točka 40).