Zbi rka odločb sodne pr akse  
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA  
HENRIKA SAUGMANDSGAARDA ØEJA,  
predstavljeni 2. aprila 2020 1  
Zadeva C-2 6 4 / 1 9  
Constantin Film Verleih GmbH  
proti  
YouTube LLC,  
Goo gle Inc.  
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče, 
Nemčija)) 
„Predhodno odločanje –Avtorska pravica in sorodne pravice –Platforma za objavljanje 
videoposnetkov na spletu –YouTube –Naložitev filma na splet brez soglasja imetnika pravice – 
Tožba zaradi kršitve pravice intelektualne lastnine –Direktiva 2004 /48/ES –Člen 8 –Pravica imetnika 
do informacij –Člen 8(2)(a) –Pojem ‚imena in naslovi‘–Obseg –Elektronski naslov, naslov IP in 
telefonska številka –Izključitev“ 
I. Uvod 
1. Obravnavani predlog za sprejetje predhodne odločbe spada v okvir spora med družbo za distribucijo 
filmov Constantin Film Verleih GmbH s sedežem v Nemčiji na eni strani ter družbo YouTube LLC in 
njeno matično družbo Google Inc., ki imata obe sedež v Združenih državah, na drugi. 
2. Spor je nastal, ker družbi YouTube in Google nista zagotovili nekaterih informacij, ki jih je družba 
Constantin Film Verleih zahtevala v zvezi z uporabniki, ki so na splet naložili več filmov, s čimer sta 
kršili njene izključne pravice do uporabe. Natančneje, zadnjenavedena družba od družb YouTube in 
Google zahteva, naj ji zagotovita elektronske naslove, telefonske številke in naslove IP teh 
uporabnikov. 
3. Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče, Nemčija) v bistvu sprašuje, ali so take informacije zajete 
s členom 8(2)(a) Direktive 2004 /48/ES, 2 na podlagi katerega lahko pristojni sodni organi odredijo 
sporočitev „imen in naslovov“nekaterih kategorij oseb, povezanih z blagom ali storitvami, s katerimi 
se krši pravica intelektualne lastnine. 
4. Iz razlogov, ki jih bom predstavil v teh sklepnih predlogih, sem prepričan, da pojem „imena in 
naslovi“iz člena 8(2)(a) Direktive 2004 /48 ne vključuje nobene od navedenih informacij. 
1 Jezik izvirnika: francoščina. 
2 Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL, posebna izdaja v slovenščini, 
poglavje 17, zvezek 2, str. 32). 
SL 
ECLI:EU:C:2020 :261 1 
SKLEPNI PREDLOGI H. SAUGMANDSGAARDA ØEJA – ZADEVA C-264/19  
CONSTANTIN FILM VERLEIH  
II. Pravni okvir 
A. Pravo Unije 
5. V uvodnih izjavah 2, 10 in 32 Direktive 2004 /48 je navedeno: 
„(2) Varstvo intelektualne lastnine naj izumitelju ali ustvarjalcu omogoči zakonit dobiček, ki izvira iz 
njegovega izuma ali stvaritve. Omogočati mora tudi kar največje možno razširjanje del, zamisli in 
novega znanja in izkušenj. Hkrati ne sme ovirati svobode izražanja, prostega pretoka informacij ali 
varstva osebnih podatkov, vključno z internetom. 
[…] 
(10) Cilj te direktive je približevanje zakono dajnih sistemov, da bi zagotovili visoko, enakovredno in 
homogeno raven varstva na notranjem trgu. 
[…] 
(32) Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so upoštevana zlasti v Listini 
Evropske unije o temeljnih pravicah.[ 3] Ta direktiva skuša zlasti zagotoviti polno spoštovanje 
intelektualne lastnine v skladu s členom 17(2) [listine]“. 
6. Člen 2 te direktive, naslovljen „Področje uporabe“, v odstavku 1 in odstavku 3(a) določa: 
„1. Brez poseganja v sredstva, ki jih ali jih lahko predvideva zakono daja [Unije] ali nacionalna 
zakono daja, če so lahko ta sredstva ugodnejša za imetnike pravic, se ukrepi, postopki in pravna 
sredstva, predvideni v tej direktivi, uporabljajo v skladu s členom 3 za katero koli kršitev pravic 
intelektualne lastnine, kot je predvidena v pravu [Unije] in/ali nacionalnem pravu zadevne države 
članice. 
[…] 
3. Ta direktiva ne vpliva na: 
(a) določbe [Unije], ki urejajo materialno pravo intelektualne lastnine, Direktivo 95/46/ES […]“. 
7. Člen 8 Direktive 2004 /48, naslovljen „Pravica do informacij“, določa: 
„1. Države članice zagotovijo, da lahko v okviru postopkov v zvezi s kršitvijo pravice intelektualne 
lastnine in na podlagi utemeljene in sorazmerne zahteve vlagatelja pristojni sodni organi odredijo, da 
informacije o izvoru in distribucijskih omrežjih blaga ali storitev, ki kršijo pravico intelektualne 
lastnine, priskrbi kršitelj in/ali katera koli druga oseba, za katero se ugotovi, da: 
(a) poseduje v komercialnem obsegu blago, ki je predmet kršitve; 
(b) uporablja v komercialnem obsegu storitve, ki so predmet kršitve; 
(c) zagotavlja v komercialnem obsegu storitve, uporabljene v dejavnostih, ki so predmet kršitve; ali 
(d) za katero je oseba iz točke (a), (b) ali (c) navedla, da je bila vpletena v proizvodnjo, izdelavo ali 
distribucijo blaga ali opravljanje storitev. 
3 V nadaljevanju: Listina. 
ECLI:EU:C:2020 :261 2 
SKLEPNI PREDLOGI H. SAUGMANDSGAARDA ØEJA – ZADEVA C-264/19  
CONSTANTIN FILM VERLEIH  
2. Informacije iz odstavka 1 vključujejo, kot je ustrezno: 
(a) imena in naslove proizvajalcev, izdelovalcev, distributerjev, dobaviteljev in drugih prejšnjih 
imetnikov blaga ali storitev, kakor tudi predvidenih trgovcev na debelo in na drobno; 
(b) informacije o proizvedenih, izdelanih, dostavljenih, prejetih ali naročenih količinah, pa tudi 
o cenah, doseženih za zadevno blago ali storitve. 
3. Odstavka 1 in 2 se uporabljata brez poseganja v druge zakonske določbe, ki: 
(a) dodeljujejo imetniku pravice pravico do prejemanja celovitejših informacij; 
(b) urejajo uporabo informacij, ki se sporočajo na podlagi tega člena, v civilnih in kazenskih postopkih; 
(c) urejajo odgovornost za zlorabo pravice do informacij; ali 
(d) dajejo možnost za zavrnitev dajanja informacij, ki bi prisilile osebo iz odstavka 1, da bi priznala 
svoje lastno sodelovanje ali sodelovanje svojih ožjih sorodnikov pri kršitvi pravice intelektualne 
lastnine; ali 
(e) urejajo varstvo zaupnosti virov informacij ali obdelavo osebnih podatkov.“ 
B. Nemško pravo 
8. V skladu s členom 101(1), prvi stavek, Urheberrechtsgesetz (zakon o avtorskih pravicah, 
v nadaljevanju: UrhG) lahko oškodovana oseba od osebe, ki v komercialnem obsegu krši avtorsko 
pravico ali drugo pravico, varovano s tem zakono m, zahteva takojšno zagotovitev informacij o izvoru 
in distribucijskem kanalu ponarejenih kopij ali drugih izdelkov. 
9. V primeru očitne kršitve se lahko ta pravica brez poseganja v člen 101(1) UrhG na podlagi 
člena 101(2), prvi stavek, točka 3, tega zakona uveljavlja tudi zoper osebo, ki je v komercialnem 
obsegu zagotavljala storitve, uporabljene v dejavnostih, ki so predmet kršitve. 
10. Oseba, ki je zavezana zagotoviti informacije, mora v skladu s členom 101(3), točka 1, UrhG navesti 
imena in naslove proizvajalcev, dobaviteljev in drugih prejšnjih imetnikov kopij ali drugih izdelkov, 
uporabnikov storitev ter predvidenih trgovcev na debelo in na drobno. 
III. Spor o glavni stvari, vprašanji za predhodno odločanje in postopek pred Sodiščem 
11. Constantin Film Verleih je družba za distribucijo filmov s sedežem v Nemčiji. 
12. Družba YouTube, ki ima sedež v Združenih državah in je v lasti družbe Google, upravlja 
istoimensko spletno platformo. 
13. Družba Constantin Film Verleih ima v Nemčiji izključne pravice do uporabe na kinematografskih 
delih Parker in Scary Movie 5. 
14. Ti deli sta bili med junijem 2013 in septembrom 2014 naloženi na spletno platformo „YouTube“ 
brez soglasja družbe Constantin Film Verleih. Pod uporabniškim imenom „N1“ je bilo 29. junija 2013 
na splet naloženo celotno kinematografsko delo Parker v nemškem jeziku. Do blokade 14. avgusta 
2013 je imelo več kot 45.000 ogledov. Pod uporabniškim imenom „N2“ je bilo septembra 2013 na 
ECLI:EU:C:2020 :261 3 
SKLEPNI PREDLOGI H. SAUGMANDSGAARDA ØEJA – ZADEVA C-264/19  
CONSTANTIN FILM VERLEIH  
splet naloženo celotno kinematografsko delo Scary Movie 5. Do blokade 29. oktobra 2013 je imelo več 
kot 6000 ogledov. Pod uporabniškim imenom „N3“ je bila 10. septembra 2014 na splet naložena še ena 
kopija zadnjenavedenega kinematografskega dela. Do blokade 21. septembra 2014 je imela več kot 4700 
ogledov. 
15. Družba Constantin Film Verleih je od družb YouTube in Google zahtevala sklop informacij 
o vsakem od uporabnikov, ki so ta dela naložili na splet. 
16. Predložitveno sodišče je ugotovilo, da so bili izpolnjeni pogoji za pravico do informacij. Zato je 
obseg spora o glavni stvari omejen na vsebino informacij, ki naj bi jih družbi YouTube in/ali Google 
zagotovili družbi Constantin Film Verleih. Ta spor se, natančneje, nanaša na naslednje informacije: 
– elektronski naslov uporabnika, 
– telefonsko številko uporabnika, 
– naslov IP, ki ga je uporabnik uporabil za naložitev datotek, ki so predmet kršitve, na splet, 
z natančnim časom te naložitve, in 
– naslov IP, ki ga je uporabnik nazadnje uporabil za dostop do svojega računa Google/YouTube, 
z natančnim časom tega dostopa. 
17. Landgericht Frankfurt am Main (deželno sodišče v Frankfurtu na Majni, Nemčija), ki je odločalo na 
prvi stopnji, je zavrnilo predlog družbe Constantin Film Verleih za pridobitev teh informacij. 
18. Oberlandesgericht Frankfurt am Main (višje deželno sodišče v Frankfurtu na Majni, Nemčija) je 
v pritožbenem postopku družbama YouTube in Google naložilo, naj zagotovita elektronske naslove 
zadevnih uporabnikov, v preostalem pa je predlog družbe Constantin Film Verleih zavrnilo. 
19. Družba Constantin Film Verleih je pri Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče, Nemčija) vložila 
revizijo, s katero je predlagala, naj se družbama YouTube in Google naloži, naj ji zagotovita vse zgoraj 
navedene informacije, vključno s telefonskimi številkami uporabnikov in njihovimi naslovi IP. Družbi 
YouTube in Google sta v svojem predlogom za revizijo predlagali, naj se predlog družbe Constantin 
Film Verleih zavrne v celoti, tudi v delu, ki se nanaša na elektronske naslove uporabnikov. 
20. Ker je Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče) ugotovilo, da je odločitev o obeh revizijah 
odvisna od razlage pojma „naslov“ iz člena 8(2)(a) Direktive 2004 /48, je prekinilo odločanje in Sodišču 
v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji: 
„1. Ali naslovi proizvajalcev, izdelovalcev, distributerjev, dobaviteljev in drugih prejšnjih imetnikov 
blaga ali storitev, kakor tudi trgovcev na debelo in na drobno iz člena 8(2)(a) Direktive [2004 /48], 
ki so zajeti, kot je ustrezno, z informacijami iz člena 8(1) [te direktive], vključujejo tudi 
(a) e-poštne naslove uporabnikov storitev in/ali 
(b) telefonske številke uporabnikov storitev in/ali 
(c) naslove IP, ki so jih uporabniki storitev uporabili za nalaganje datotek, ki so predmet kršitve, 
z natančnim časom nalaganja? 
ECLI:EU:C:2020 :261 4 
SKLEPNI PREDLOGI H. SAUGMANDSGAARDA ØEJA – ZADEVA C-264/19  
CONSTANTIN FILM VERLEIH  
2. Če je odgovor na prvo vprašanje, točka (c), pritrdilen: 
Ali informacije, ki jih je treba sporočiti na podlagi člena 8(2)(a) [navedene direktive], zajemajo tudi 
naslov IP, ki ga je uporabnik, ki je pred tem nezakonito naložil datoteke, nazadnje uporabil za 
dostop do svojega uporabniškega računa Google/YouTube, z natančnim časom dostopa, 
neodvisno od tega, ali so bile pri tem zadnjem dostopu storjene kršitve [pravic intelektualne 
lastnine]?“ 
21. Sodno tajništvo Sodišča je predlog za sprejetje predhodne odločbe prejelo 29. marca 2019 . 
22. Pisna stališča so predložile družbe Constantin Film Verleih, YouTube in Google ter Evropska 
komisija. 
23. Na obravnavi 12. februarja 2020 so svoja stališča predstavili zastopniki družbe Constantin Film 
Verleih, zastopniki družb YouTube in Google ter Evropska komisija. 
IV. Analiza 
24. V skladu s členom 8 Direktive 2004 /48 morajo države članice v svojem pravnem redu določiti 
možnost, da pristojni sodni organi v okviru tožbe zaradi kršitve pravic intelektualne lastnine odredijo 
zagotovitev nekaterih informacij. 
25. Zato predložitveno sodišče z vprašanjema, ki ju je treba preučiti skupaj, Sodišče sprašuje, ali je 
treba člen 8(2)(a) te Direktive 2004 /48 razlagati tako, da morajo države članice določiti možnost, da 
pristojni sodni organi v zvezi z uporabnikom, ki je na splet naložil datoteke, s katerimi je kršil neko 
pravico intelektualne lastnine, odredijo predložitev elektronskega naslova, telefonske številke, 
naslova IP, uporabljenega za naložitev teh datotek na splet, in naslova IP, uporabljenega ob zadnjem 
dostopu do uporabniškega računa. 
26. Družbi YouTube in Google ter Komisija v nasprotju z družbo Constantin Film Verleih predlagata, 
naj se na ti vprašanji odgovori nikalno. 
27. V skladu s stališčem, ki ga podpirata družbi YouTube in Google ter Komisija, ter iz zgoraj 
predstavljenih razlogov menim, da se ta določba ne nanaša na nobeno od informacij, omenjenih 
v vprašanjih za predhodno odločanje. 
28. Najprej naj opozorim, da člen 8(2)(a) Direktive 2004 /48 ne vsebuje nobenega sklicevanja na pravo 
držav članic. Zato v skladu z ustaljeno sodno prakso pojem „imena in naslovi“ pomeni pojem prava 
Unije, ki ga je treba razlagati neodvisno in enotno. 4 
29. Poleg tega pojem „imena in naslovi“ v Direktivi 2004 /48 ni opredeljen. Prav tako je treba pomen in 
obseg pojmov, ki jih pravo Unije ne opredeljuje, v skladu z ustaljeno sodno prakso določiti glede na 
njihov običajni pomen v vsakdanjem jeziku, pri čemer je treba upoštevati sobesedilo, v katerem se 
uporabljajo, in cilje, ki jim sledi ureditev, katere del so. 5 
4 Glej v zvezi s pojmom „ustrezno nadomestilo“, uporabljenim v členu 9(7) Direktive 2004 /48, sodbo z dne 12. septembra 2019 , Bayer Pharma 
(C-688/17, EU:C:2019 :722, točka 40). V zvezi s področjem intelektualne lastnine glej tudi sodbi z dne 22. junija 2016 , Nikolajeva (C-280/15, 
EU:C:2016 :467, točka 45), in z dne 27. septembra 2017 , Nintendo (C-24/16 in C-25/16, EU:C:2017 :724, točki 70 in 94). 
5 Glej zlasti sodbe z dne 31. januarja 2013 , McD onagh (C-12/11, EU:C:2013 :43, točka 28); z dne 6. septembra 2018 , Kreyenhop & Kluge 
(C-471/17, EU:C:2018 :681, točka 39), in z dne 12. septembra 2019 , Bayer Pharma (C-688/17, EU:C:2019 :722, točka 41). 
ECLI:EU:C:2020 :261 5 
SKLEPNI PREDLOGI H. SAUGMANDSGAARDA ØEJA – ZADEVA C-264/19  
CONSTANTIN FILM VERLEIH  
30. Tako mora biti običajni pomen v vsakdanjem jeziku izhodišče za razlago pojma „imena in naslovi“, 
uporabljenega v členu 8(2)(a) Direktive 2004 /48. Nobenega dvoma ni, da se pojem „naslov“ osebe, 
o katerem natančneje sprašuje predložitveno sodišče, v vsakdanjem jeziku nanaša samo na poštni 
naslov, kot sta pravilno trdili družbi YouTube in Google. 6 Tako razlago potrjuje opredelitev tega pojma 
v slovarju Académie française (francoska akademija), in sicer „la désignation du lieu où l’on peut 
joindre quelqu’un“ („kraj, 7 na katerem je nekdo dosegljiv“). 
31. Glede telefonske številke, to je druge informacije, na katero se nanašata vprašanji za predhodno 
odločanje, menim, da ni treba obširno razpravljati o tem, da je ni mogoče vključiti v pojem „imena in 
naslovi“ oseb, kot je določen v členu 8(2)(a) Direktive 2004 /48, in sicer niti v vsakdanjem jeziku niti 
v katerem koli drugem pomenu. 8 
32. Statusu drugih dveh informacij, na kateri se nanašata ti vprašanji, in sicer elektronskega naslova in 
naslova IP, je treba nameniti nekoliko večjo pozornost. 
33. Kot sem ravnokar pojasnil, se izhodišče za razlago, to je izraz „naslov“, v vsakdanjem jeziku 
navezuje samo na poštni naslov. Tako se ta izraz, če se uporablja brez podrobnejše opredelitve, ne 
nanaša na elektronski naslov ali naslov IP. 
34. To še toliko bolj velja v kontekstu, ki ga bom imenoval „splošen“ in ki torej presega ozek okvir 
spleta, kot je to v primeru člena 8(2)(a) Direktive 2004 /48. 
35. Tako razlago je mogoče potrditi tudi s preučitvijo drugih zakono dajnih besedil Unije, ki se nanašajo 
na elektronski naslov ali naslov IP. Kadar se je zakono dajalec Unije želel sklicevati na elektronski 
naslov 9 ali naslov IP 10, je to namreč izrecno storil, in sicer z dopolnitvijo izraza „naslov“, kot sta 
poudarili družbi YouTube in Google. Kolikor mi je znano, ni nobenega primera zakono daje Unije, 
v kateri bi se izraz „imena in naslovi“, uporabljen sam in v splošnem pomenu, nanašal na telefonsko 
številko, naslov IP ali elektronski naslov. 
36. Tako iz jezikovne razlage člena 8(2)(a) Direktive 2004 /48 izhaja, da besedilo, ki ga je uporabil 
zakono dajalec Unije, in sicer izraz „imena in naslovi“, ne vključuje nobene od informacij, omenjenih 
v vprašanjih za predhodno odločanje, tako kot sta trdili družbi YouTube in Google ter Komisija. 
6 V različnih jezikovnih različicah navedene določbe, ki se vse nanašajo na pojem „naslovi“, nisem odkril nedoslednosti: glej na primer 
„direcciones“ za špansko različico, „adresse“ za dansko različico, „Adressen“ za nemško različico, „addr esses“ za angleško različico, „indirizzo“ za 
italijansko različico, „adres“ za nizozemsko različico, „endereços“ za portugalsko različico, „adresele“ za romunsko različico in „adress“ za 
švedsko različico. 
7 Moj poudarek. 
8 Dejstvo, na katero se sklicuje družba Constantin Film Verleih, da se lahko telefonska številka uporablja kot „naslov za pošiljanje“ podatkov, zlasti 
v okviru telefonskih klicev ali aplikacij, pri katerih se uporablja telefonska številka, kot je WhatsApp, ne more omajati mojega prepričanja v zvezi 
s tem. Pojem „imena in naslovi“ oseb, kot je določen v členu 8 Direktive 2004 /48, očitno nima nobene povezave z določenim namenom prenosa 
podatkov, tudi če bi se ta lahko štel za „naslov za pošiljanje“. 
9 Glede elektronskega naslova ali „e-naslova“ glej zlasti člen 88(2) Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 
2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2009 , L 284, str. 1); 
člen 14(1) Uredbe (EU) št. 524/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o spletnem reševanju potrošniških sporov ter 
spremem bi Uredbe (ES) št. 2006 /2004 in Direktive 2009 /22/ES (Uredba o spletnem reševanju potrošniških sporov) (UL 2013 , L 165, str. 1); 
člen 54(2) Direktive 2014 /24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 
2004 /18/ES (UL 2014 , L 94, str. 65) in člen 45(2)(a) Direktive (EU) 2015 /2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 
o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremem bah direktiv 2002 /65/ES, 2009 /110/ES ter 2013 /36/EU in Uredbe (EU) št. 1093 /2010 ter 
razveljavitvi Direktive 2007 /64/ES (UL 2015 , L 337, str. 35). 
10 Glede naslova IP glej zlasti člen 10(1)(e) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2014 /41/EU z dne 3. aprila 2014 o evropskem preiskovalnem 
nalogu v kazenskih zadevah (UL 2014 , L 130, str. 1); člen 5(1)(k) Uredbe (EU) 2017 /1128 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 
o čezmejni prenosljivosti storitev spletnih vsebin na notranjem trgu (UL 2017 , L 168, str. 1); člen 17(8), člen 34(4)(j) in člen 52(2)(g) Uredbe 
(EU) 2018 /1240 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. septembra 2018 o vzpostavitvi Evropskega sistema za potovalne informacije in 
odobritve (ETIAS) ter spremem bi uredb (EU) št. 1077 /2011 , (EU) št. 515/2014 , (EU) 2016 /399, (EU) 2016 /1624 in (EU) 2017 /2226 (UL 2018 , 
L 236, str. 1). 
ECLI:EU:C:2020 :261 6 
SKLEPNI PREDLOGI H. SAUGMANDSGAARDA ØEJA – ZADEVA C-264/19  
CONSTANTIN FILM VERLEIH  
37. Tako razlago potrjuje zgodovinska razlaga, ki jo je predstavila Komisija. Pripravljalno gradivo, na 
podlagi katerega je bila sprejeta ta Direktiva 2004 /48, 11 namreč ne vsebuje nobenega indica, iz 
katerega bi vsaj implicitno izhajalo, da je treba izraz „naslov“, uporabljen v členu 8(2)(a) te direktive, 
razumeti tako, da se ne nanašalenapoštni naslov, ampak tudi na elektronski naslov ali naslov IP 
zadevnih oseb. 
38. Komisija je v zvezi s tem pojasnila, da zakono dajalec Unije med sprejemanjem Direktive 
2004 /48 leta 2004 ni nikoli nameraval vključiti sodobnejših oblik „naslova“, kot je elektronski naslov ali 
naslov IP. 
39. Zato iz zgodovinske razlage izhaja, da je treba Direktivo 2004 /48 razlagati izključno glede na 
klasični pomen tega izraza, to je poštni naslov. 
40. Iz navedenega izhaja, da člen 8(2)(a) Direktive 2004 /48 glede na jezikovno in hkrati zgodovinsko 
razlago ne zajema elektronskega naslova, telefonske številke in naslovov IP, ki jih uporabljajo osebe, na 
katere se ta določba nanaša. 
41. Družba Constantin Film Verleih tej razlagi nasprotuje, pri čemer se navezuje na namen člena 8 
Direktive 2004 /48 in splošneje na cilje, ki se uresničujejo s to direktivo. 
42. Po mnenju družbe Constantin Film Verleih je namen člena 8 Direktive 2004 /48 omogočiti 
imetniku pravic intelektualne lastnine, da identificira osebe, omenjene v tej določbi. Tako naj bi bilo 
treba odstavek 2 tega člena ne glede na njegovo besedilo razlagati tako, da se nanašana „vse 
informacije, na podlagi katerih je mogoče identificirati“ te osebe, pri čemer lahko navedene 
informacije, odvisno od njihove razpoložljivosti, vključujejo telefonsko številko, elektronski naslov, 
naslov IP ali celo bančne podatke. 
43. Po mojem mnenju bi sprejetje take razlage pomenilo, da bi moralo Sodišče to določbo 
preoblikovati. Seveda razumem , da se imetnik pravic, kot je družba Constantin Film Verleih, zavzema 
za to, da bi se Direktiva 2004 /48 spremenila tako, da bi lahko lažje identificiral morebitne kršitelje 
v posebnih okoliščinah spleta. Vendar za tako preoblikovanje ni pristojno Sodišče, ampak 
zakono dajalec Unije. 
44. Zakono dajalec bi lahko, če bi bil tak njegov namen, v člen 8(2) Direktive 2004 /48 vključil „vse 
informacije, na podlagi katerih je mogoče identificirati“ zadevne osebe. Komisija je na obravnavi 
poudarila, da se je zakono dajalec Unije izrecno odločil za minimalno harmonizacijo, omejeno na 
imena in naslove, ne da bi vključil še druge podatke, na podlagi katerih je mogoče identificirati osebo, 
kot je telefonska številka ali številka socialnega zavarovanja. 
45. Naj pojasnim, da je treba „dinamično“ ali teleološko razlago te določbe, h kateri poziva družba 
Constantin Film Verleih, v takih okoliščinah izključiti. Izraz, uporabljen v členu 8(2)(a) Direktive 
2004 /48, namreč ne pušča zadostnega manevrskega prostora za tako razlago, zato da bi se vključile 
informacije, omenjene v vprašanjih za predhodno odločanje. 
11 Glej zlasti predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. januarja 2003 o ukrepih in postopkih za zagotovitev uveljavljanja pravic 
intelektualne lastnine (COM (2003 ) 46 final) ter mnenje Evropskega ekono msko-socialnega odbora z dne 29. oktobra 2003 (UL 2004 , C 32, 
str. 15) in poročilo Evropskega parlamenta z dne 5. decembra 2003 (A5-0468 /2003 ) o tem predlogu. V predlogu direktive ni nobenega pojasnila 
glede pomena, ki ga je treba pripisati izrazu „imena in naslovi“. Poleg tega Parlament ni predlagal spremem be besedila bodočega člena 8(2)(a) 
Direktive 2004 /48. 
ECLI:EU:C:2020 :261 7 
SKLEPNI PREDLOGI H. SAUGMANDSGAARDA ØEJA – ZADEVA C-264/19  
CONSTANTIN FILM VERLEIH  
46. V zvezi s tem se brez zadržkov pridružujem razlogovanju, ki ga je generalni pravobranilec 
M. Bobek oblikoval v točkah od 33 do 35, 38 in 39 sklepnih predlogov v zadevi Komisija/Nemčija. 
V skladu s prepovedjo razlage contra legem in načelom delitve oblasti je dinamična in teleološka 
razlaga dopuščena, samo čeje „besedilo določbe […] odprto za različne razlage, pri čemer mora 
obstajati določena stopnja dvoumnosti in nejasnosti“. 12 
47. V obravnavani zadevi pa ni tako. Kot sem pojasnil zgoraj, jezikovna in zgodovinska razlaga 
izključujeta vsakršen dvom glede obsega izraza „imena in naslovi“, uporabljenega v členu 8(2)(a) 
Direktive 2004 /48. 
48. Družba Constantin Film Verleih se splošneje sklicuje tudi na cilje, ki se uresničujejo z Direktivo 
2004 /48. Po mojem mnenju s tako utemeljitvijo ni mogoče ovreči razlage zgoraj navedene določbe, saj 
njeno besedilo ni dvoumno. Kljub temu bom v nadaljevanju zaradi celovitosti preučil navedeno 
utemeljitev. 
49. Seveda ni sporno, da je namen Direktive 2004 /48 zagotoviti visoko raven varstva intelektualne 
lastnine na notranjem trgu, kot je pojasnjeno v njenih uvodnih izjavah 10 in 32 ter v skladu 
s členom 17(2) Listine. 
50. Prav tako ni sporno, da bi se z razlago, ki jo predlaga družba Constantin Film Verleih, zvišala raven 
varstva intelektualne lastnine na notranjem trgu. 
51. Vendar je treba nujno upoštevati, da Direktiva 2004 /48 podobno kot vsi predpisi, ki se nanašajo na 
intelektualno lastnino, 13 določa ravnovesje med, na eni strani, interesom imetnikov pravic za varstvo 
njihovih pravic intelektualne lastnine, ki je določeno v členu 17(2) Listine, ter, na drugi strani, 
varstvom interesov in temeljnih pravic uporabnikov varovanih predmetov, pa tudi splošnega interesa. 
52. Kot je Sodišče večkrat pojasnilo, iz člena 17(2) Listine in iz sodne prakse Sodišča nikakor ne izhaja, 
da so pravice intelektualne lastnine, ki jih zagotavlja ta določba, nedotakljive in da mora biti njihovo 
varstvo zato absolutno zagotovljeno. 14 
53. Tako se s členom 17(2) Listine ne zahteva, naj se ne glede na besedilo določb Direktive 2004 /48 
uporabijo vsa razpoložljiva tehnična sredstva za to, da se imetniku pravice pomaga identificirati 
morebitne kršitelje. 
54. Glede, natančneje, člena 8 Direktive 2004 /48 je Sodišče v sodbi Coty Germany že imelo možnost 
pojasniti, da je namen te določbe uskladiti spoštovanje različnih pravic, zlasti pravice imetnikov pravic 
do informacij in pravice uporabnikov do varstva osebnih podatkov. 15 
12 Sklepni predlogi generalnega pravobranilca M. Bobka v zadevi Komisija/Nemčija (C-220/15, EU:C:2016 :534, točka 34). 
13 Glej zlasti sodbe z dne 16. februarja 2012 , SABAM (C-360/10, EU:C:2012 :85, točke od 42 do 44); z dne 29. julija 2019 , Funke Medien NRW 
(C-469/17, EU:C:2019 :623, točka 57); z dne 29. julija 2019 , Pelham in drugi (C-476/17, EU:C:2019 :624, točka 32), in z dne 29. julija 2019 , 
Spiegel Online (C-516/17, EU:C:2019 :625, točka 42). 
14 Glej zlasti sodbe z dne 29. januarja 2008 , Promusicae (C-275/06, EU:C:2008 :54, točke od 62 do 70); z dne 16. februarja 2012 , SABAM 
(C-360/10, EU:C:2012 :85, točka 41); z dne 19. aprila 2012 , Bonnier Audio in drugi (C-461/10, EU:C:2012 :219, točka 56); z dne 3. septembra 
2014 , Deckmyn in Vrijheidsfonds (C-201/13, EU:C:2014 :2132 , točka 26), in z dne 29. julija 2019 , Funke Medien NRW (C-469/17, 
EU:C:2019 :623, točka 72). 
15 Sodba z dne 16. julija 2015 (C-580/13, EU:C:2015 :485, točka 28). 
ECLI:EU:C:2020 :261 8 
SKLEPNI PREDLOGI H. SAUGMANDSGAARDA ØEJA – ZADEVA C-264/19  
CONSTANTIN FILM VERLEIH  
55. V okoliščinah zadeve v glavni stvari se predpostavlja, da so podatki, ki jih zahteva družba 
Constantin Film Verleih, osebni podatki v smislu člena 2(a) Direktive 95/46/ES, 16 ki je postal člen 4(a) 
Uredbe (EU) 2016 /679, 17 saj naj bi tej družbi omogočili identifikacijo zadevnih oseb. 18 
56. Čeprav je iz uvodne izjave 32 Direktive 2004 /48 razvidno, da se z njo poskuša zagotoviti polno 
spoštovanje intelektualne lastnine v skladu s členom 17(2) Listine, pa hkrati iz člena 2(3)(a) te 
direktive ter njenih uvodnih izjav 2 in 15 izhaja, da varstvo intelektualne lastnine ne sme ovirati, med 
drugim, varstva osebnih podatkov, ki je zagotovljeno v členu 8 Listine, tako da navedena direktiva 
zlasti ne bi smela posegati v Direktivo 95/46. 19 
57. V zvezi s tem poudarjam pomen člena 8(3), od (b) do (e), Direktive 2004 /48, v skladu s katerim se 
ta člen uporablja brez poseganja v določbe, s katerimi se opredeljuje ali celo omejuje pravica imetnika 
pravic intelektualne lastnine do informacij, med drugim brez poseganja v določbe, ki urejajo obdelavo 
osebnih podatkov. 
58. V takih okoliščinah menim, da ni dolžnost Sodišča, da spremeni obseg izraza, ki ga je 
zakono dajalec Unije uporabil v členu 8(2) Direktive 2004 /48, saj bi se s tem ogrozilo ravnovesje, za 
katero si je zakono dajalec prizadeval ob sprejetju te direktive, in za katerega določitev je edini 
pristojen. 20 
59. Da dopolnim to, kar sem navedel v točki 40 teh sklepnih predlogov, sprejetje razlage, ki jo predlaga 
družba Constantin Film Verleih, ne bi le pomenilo, da mora Sodišče preoblikovati člen 8(2) Direktive 
2004 /48, temve č tudi, da mora v korist imetnikov pravic intelektualne lastnine poseči v ravnovesje, ki 
ga je vzpostavil zakono dajalec Unije. 
60. Naj dodam, da je dinamična razlaga, ki jo predlaga družba Constantin Film Verleih, tudi 
v nasprotju s splošno sistematiko Direktive 2004 /48, ki temelji na minimalni harmonizaciji, ki jo je 
želel zakono dajalec Unije, kot je poudarila Komisija. 
61. Ta institucija namreč pravilno navaja, da taka dinamična razlaga v obravnavani zadevi ni ustrezna, 
ker je v skladu s členom 8(3)(a) Direktive 2004 /48 zakono dajalec Unije izrecno predvidel možnost, da 
države članice odgovorijo na ta dinamični pomislek tako, da imetnikom pravic dodelijo „pravico do 
prejemanja celovitejših informacij“. 
62. Drugače povedano, dinamična razlaga te direktive, podana od sodišča Unije, s katero bi se Direktiva 
2004 /48 prilagodila novim ravnanjem, ki so se pojavila na spletu, ni nujna, ker lahko države članice 
v zvezi s temi ravnanji sprejmejo dodatne ukrepe. 
16 Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku 
takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355). V skladu s členom 2(a) te direktive „osebni podatek“ pomeni 
katero koli informacijo, ki se nanaša na določeno ali določljivo fizično osebo. 
17 Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih 
podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016 , L 119, str. 1). 
18 Sodiščeje že imelo priložnost razsoditi, da se naslov IP, tudi če se obravnava ločeno, lahko šteje za osebni podatek. Glej sodbi z dne 
24. novembra 2011 , Scarlet Extended (C-70/10, EU:C:2011 :771, točka 51), in z dne 19. oktobra 2016 , Breyer (C-582/14, EU:C:2016 :779, 
točka 49). 
19 Sodba z dne 16. julija 2015 , Coty Germany (C-580/13, EU:C:2015 :485, točke od 31 do 33).  
20 Glej po analogiji sodbo z dne 15. septembra 2016 , Mc Fadden (C-484/14, EU:C:2016 :689, točke od 69 do 71).  
ECLI:EU:C:2020 :261 9 
SKLEPNI PREDLOGI H. SAUGMANDSGAARDA ØEJA – ZADEVA C-264/19  
CONSTANTIN FILM VERLEIH  
63. Zaradi izčrpnosti naj nazadnje opozorim, da s členom 47 Sporazuma TRIPS, 21 s katerim se uvaja 
zgolj možnost, da se določi pravica do informacij, ni mogoče podpreti razlage, ki jo predlaga družba 
Constantin Film Verleih. 22 
64. Iz vseh teh razlogov menim, da je treba člen 8(2)(a) Direktive 2004 /48 razlagati tako, da se pojem 
„imena in naslovi“ iz te določbe v zvezi z uporabnikom, ki je na splet naložil datoteke, s katerimi se 
krši neka pravica intelektualne lastnine, ne nanaša na elektronski naslov, telefonsko številko, naslov IP, 
uporabljen za naložitev teh datotek na splet, ali na naslov IP, uporabljen ob zadnjem dostopu do 
uporabniškega računa. 
65. Zato državam članicam na podlagi te določbe ni treba določiti možnosti, da pristojni sodni organi 
v okviru tožbe zaradi kršitve pravice intelektualne lastnine odredijo predložitev teh informacij. 
V. Predlog 
66. Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj na vprašanji za predhodno odločanje, ki ju je predložilo 
Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče, Nemčija), odgovori: 
Člen 8(2)(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004 /48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju 
pravic intelektualne lastnine je treba razlagati tako, da se pojem „imena in naslovi“ iz te določbe v zvezi 
z uporabnikom, ki je na splet naložil datoteke, s katerimi se krši neka pravica intelektualne lastnine, ne 
nanaša na elektronski naslov, telefonsko številko, naslov IP, uporabljen za naložitev teh datotek na 
splet, ali na naslov IP, uporabljen ob zadnjem dostopu do uporabniškega računa. 
Zato državam članicam na podlagi te določbe ni treba določiti možnosti, da pristojni sodni organi 
v okviru tožbe zaradi kršitve pravice intelektualne lastnine odredijo predložitev teh informacij. 
21 Sporazum o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine, ki je Priloga 1 C k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije 
(STO) , podpisanem 15. aprila 1994 v Marakešu in potrjenemu s Sklepom Sveta 94/800/ES z dne 22. decembra 1994 o sklenitvi sporazumov, 
doseženih v Urugvajskem krogu večstranskih pogajanj (1986 –1994 ), v imenu Evropske skupnosti, v zvezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti 
(UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 21, str. 80; v nadaljevanju: TRIPS). V skladu s členom 47 tega sporazuma, naslovljenim 
„Pravica do obvestila“, lahko „[č]lanice […] določijo, razen če je to v nesorazmerju s težokršitve, da imajo sodne oblasti pravico odrediti, da 
kršilec imetnika pravice obvesti o istovetnosti tretjih oseb, ki so vpletene v proizvodnjo in promet blaga ali storitev, ki je predmet kršitve, in 
o njihovih poslovnih zvezah“. 
22 V tem smislu glej tudi sodbo z dne 29. januarja 2008 , Promusicae (C-275/06, EU:C:2008 :54, točka 60). Vsekakor pa člen 47 Sporazuma TRIPS, 
čeprav je treba akte prava Unije, kolikor je mogoče, seveda razlagati ob upoštevanju mednarodnega prava, zlasti če je namen teh aktov izvajanje 
mednarodnega sporazuma, ki ga je sklenila Unija (glej zlasti sodbo z dne 7. decembra 2006 , SGAE, C-306/05, EU:C:2006 :764, točka 35 in 
navedena sodna praksa), Sodišču ne daje podlage za to, da ne bi upoštevalo jasnega besedila člena 8(2)(a) Direktive 2004 /48. 
ECLI:EU:C:2020 :261 10