SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
SKLEP PREDSEDNIKA SODIŠČA 
z dne 29. aprila 2005 * 
V zadevi C-404/04 P-R, 
zaradi predloga za izdajo začasne odredbe na podlagi členov 242 ES in 243 ES, 
vloženega 14. oktobra 2004, 
Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, ki jo zastopata C. Arhold in N. Wimmer, 
odvetnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, 
predlagateljica, 
drugi stranki v postopku sta 
Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata V. Di Bucci in V. Kreuschitz, 
zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu, 
tožena stranka na prvi stopnji, 
* Jezik postopka: nemščina. 
I - 3542 
TECHNISCHE GLASWERKE ILMENAU PROTI KOMISIJI 
Schott AG, prej Schott Glas, ki jo zastopa U. Soltész, odvetnik, 
intervenientka na prvi stopnji, 
PREDSEDNIK SODIŠČA 
po opredelitvi generalne pravobranilke C. Stix-Hackl 
izdaja naslednji 
Sklep 
1 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (v nadaljevanju: predlagateljica) s predlogom 
za izdajo začasne odredbe predsedniku Sodišča predlaga, naj odredi odlog izvršitve 
člena 2 odločbe Komisije 2002/185/ES z dne 12. junija 2001 o državni pomoči, ki jo 
je Zvezna republika Nemčija dodelila Technische Glaswerke Ilmenau GmbH 
(Nemčija) (UL 2002, L 62, str. 30, v nadaljevanju: izpodbijana odločba), ali do 
dokončne odločitve Sodišča o pritožbi predlagateljice z dne 22. septembra v zadevi 
C-404/04 P ali do datuma, ki ga določi predsednik Sodišča, podredno pa, naj odredi 
kakršen koli drug ali dopolnilen ukrep, ki bi se predsedniku Sodišča zdel potreben ali 
ustrezen. 
I - 3543 
SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
Dejansko stanje tega predloga za izdajo začasne odredbe 
2 Komisija je z izpodbijano odločbo ugotovila, da je Zvezna republika Nemčija 
predlagateljici dodelila pomoč 4 milijonov DEM, ki ni združljiva s skupnim trgom. V 
členu 2 odločbe je tej državi članici odredila, naj nemudoma zahteva povrnitev te 
pomoči. 
3 Predlagateljica je predlagala Sodišču prve stopnje Evropskih Skupnosti, naj 
izpodbijano odločbo razglasi za nično. Med postopkom je predsednik Sodišča prve 
stopnje izdal več začasnih odredb, ki so v bistvu odložile obveznost povrnitve 
spornega zneska do zaključka postopka pred Sodiščem prve stopnje, vendar če 
predlagateljica povrne del tega zneska, kar je dejansko storila (glej sklepe 
predsednika Sodišča prve stopnje z dne 4. aprila 2002 v zadevi Technische 
Glaswerke Ilmenau proti Komisiji, T-198/01 R, Recueil, str. II-2153; z dne 1. avgusta 
2003 v zadevi Technische Glaswerke Ilmenau proti Komisiji, T-198/01 R II, Recueil, 
str. II-2895, in z dne 12. maja 2004 v zadevi Technische Glaswerke Ilmenau proti 
Komisiji, T-198/01 R III, ZOdl., str. II-1471). 
4 Zoper zavrnitvi tožbe Sodišča prve stopnje s sodbo z dne 8. julija 2004 v zadevi 
Technische Glaswerke Ilmenau proti Komisiji (T-198/01, ZOdl., II-2717, v 
nadaljevanju: izpodbijana sodba) je predlagateljica 22. septembra 2004 vložila 
pritožbo. V okviru te pritožbe v bistvu ponovno predlaga odlog izvršitve izpodbijane 
odločbe do zaključka postopka pred Sodiščem. 
I - 3544 
TECHNISCHE GLASWERKE ILMENAU PROTI KOMISIJI 
5 Dejansko stanje tega predloga za izdajo začasne odredbe podrobneje izhaja iz točk 
od 7 do 28 izpodbijane sodbe: 
„7 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH je nemška družba s sedežem v Ilmenauu 
v deželi Turingiji. Svoje dejavnosti opravlja na področju steklarstva. 
8 Družbo sta leta 1994 ustanovila zakonca Geiß, da bi prevzela štiri od dvanajstih 
steklarskih proizvodnih linij nekdanje družbe Ilmenauer Glaswerke GmbH 
(v nadaljevanju: IGW), katere likvidacijo je izvedla Treuhandanstalt (oseba 
javnega prava, zadolžena za prestrukturiranje podjetij nekdanje Nemške 
demokratične republike, ki je nato postala Bundesanstalt für vereinigungsbe­
dingte Sonderaufgaben, v nadaljevanju: BvS). Sporne proizvodne linije so 
izvirale iz podržavljenih sredstev Volkseigener Betrieb Werk für Technisches 
Glas Ilmenau, ki je bil pred nemško združitvijo center proizvodnje stekla v bivši 
Nemški demokratični republiki. 
9 IGW je tožeči stranki prodala štiri proizvodne linije v dveh fazah, in sicer s prvo 
pogodbo z dne 26. septembra 1994 (v nadaljevanju: pogodba asset-deal 1 
(sporazum o prenosu sredstev)), ki jo je Treuhandanstalt odobril decembra 1994, 
in z drugo pogodbo z dne 11. decembra 1995 (v nadaljevanju: pogodba asset-
deal 2), ki jo je BvS odobrila 13. avgusta 1996. 
10 Prodajna cena prvih treh proizvodnih linij je po pogodbi asset-deal 1 znašala 
skupno 5,8 milijona nemških mark (DEM) (2.965.493 EUR) in jo je bilo treba 
plačati v treh obrokih na dan 31. decembra v letih 1997, 1998 in 1999. Plačilo je 
bilo zavarovano s hipoteko v višini 4 milijonov DEM (2.045.168 EUR) in z 
bančno garancijo v višini 1,8 milijona DEM (920.325 EUR). 
I - 3545 
SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
11 Ni sporno, da noben od teh treh obrokov ni bil plačan. 
12 IGW je na podlagi pogodbe asset-deal 2 tožeči stranki prodala tudi četrto 
proizvodno linijo po ceni 50.000 DEM (25.565 EUR). 
13 Prav tako ni sporno, da je tožeča stranka v letu 1997 imela težave z likvidnostjo. 
Upoštevajoč te težave? se je začela pogajati z BvS. Pogajanja so se zaključila s 
sklenitvijo pogodbe z dne 16. februarja 1998, s katero je BvS pristala na znižanje 
prodajne cene iz pogodbe asset-deal 1 za 4 milijone DEM (v nadaljevanju: 
znižanje cene). 
14 Zvezna republika Nemčija je z dopisom z dne 1. decembra 1998 Komisijo 
obvestila o različnih ukrepih za podporo tožeči stranki, ki vključujejo nižanje 
cene. Del te notifikacije se je nanašal na načrt za prestrukturiranje med letoma 
1998 in 2000, ki je zlasti vključeval iskanje novega zasebnega investitorja, ki bi 
prispeval 3.850.000 DEM (1.968.474 EUR). 
15 Komisija je z dopisom SG (2000) D/102831 z dne 4. aprila 2000 začela formalni 
postopek preiskave iz člena 88(2) ES. Menila je, da bi nemški organi v okviru 
pogodb asset-deal 1 in asset-deal 2 lahko dodelili različne državne pomoči. 
Zatrjevane pomoči so opisane v obvestilu, ki je bilo 29. julija 2000 objavljeno v 
Uradnem listu Evropskih skupnosti (Razpis za oddajanje pripomb v skladu s 
členom 88(2) Pogodbe ES v zvezi s pomočjo C-19/2000 (prej NN 147/98) -
Pomoči v korist Technische Glaswerke Ilmenau GmbH - Nemčija (UL C 217, 
str. 10)), v katerem je Komisija začasno ocenila, da se lahko sporna 
I - 3546 
TECHNISCHE GLASWERKE ILMENAU PROTI KOMISIJI 
ukrepa štejeta za s skupnim trgom nezdružljivi pomoči, namreč znižanje 
cene in posojilo Aufbaubank de Thuringe (TAB) v višini 2 milijonov DEM 
(1.015.677 EUR), ki je bilo tožeči stranki odobreno 30. novembra 1998 na 
podlagi programa pomoči NN 74/95 [odobren z odločbo SG (96) D/1946]. 
16 Zvezna republika Nemčija je z dopisom, ki ga je Komisija prejela 7. julija 2000, 
predložila pripombe o začetku formalnega postopka preiskave. Po njenem 
mnenju znižanje cene ne pomeni državne pomoči, temveč ustreza obnašanju 
zasebnega upnika, ki si prizadeva izterjati svoj vložek v okoliščinah, v katerih bi 
zahteva za celotno poplačilo dolga verjetno povzročila likvidacijo tožeče 
stranke. 
17 Po seznanitvi s sporočilom z dne 29. julija 2000 je tožeča stranka 28. avgusta 
2000 Komisiji predložila pripombe. Komisijo je zaprosila, naj ji omogoči dostop 
do nezaupnega dela spisnega gradiva in naj ji pozneje omogoči predložitev 
novih pripomb. 
18 BvS je tožeči stranki z dopisom z dne 11. oktobra 2000 odobrila rok za plačilo 
preostanka cene, ki je bil določen s pogodbo asset-deal 1, namreč 1,8 milijona 
DEM, ter plačilo zapadlih obresti za obdobje med 1. januarjem 1998 
in 20. junijem 2000 v višini 198.800 DEM (102.645 EUR). Ne da bi zahtevala 
plačilo dodatnih obresti, je BvS določila nove obroke plačila na dan 31. 
december v letih od 2003 do 2005. Hkrati je bilo določeno, da naj bi se vsota 
666.600 DEM (340.827 EUR) povrnila v vsakem od teh datumov. 
I - 3547 
SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
19 Zvezna republika Nemčija je z obvestilom z dne 20. novembra 2000 Komisiji 
predložila pripombe v zvezi s pripombami podjetja Schott Glas, konkurenta 
tožeče stranke, ki jih je Komisiji predložilo 28. decembra 2000 v okviru 
formalnega postopka preiskave. 
20 Zvezna republika Nemčija je 27. februarja 2001 v prilogi svojega obvestila 
Komisiji POSLALA prepis poročila z dne 24. novembra 2000 o položaju in 
pričakovanjih donosnosti tožeče stranke, ki ga je pripravil g. Arnold, 
računovodja (v nadaljevanju: Arnoldovo poročilo). 
21 Komisija je 12. junija 2001 izdala [izpodbijano] odločbo. Ker se je izrecno 
odpovedala pregledu v okviru istega formalnega postopka preiskave ostalih 
morebitnih pomoči, kot so prenovitev bančne garancije v višini 
1,8 milijona DEM v okviru pogodbe asset-deal 1 v zemljiški dolg nižjega ranga 
(„nachrangige Grundschuld") in poročilo do leta 2003 o plačilu preostanka cene, 
določene v tej pogodbi (uvodne izjave 42, 64 in 65 izpodbijane odločbe), je 
sklepala, da se zasebni upnik ne bi strinjal z znižanjem cene, vendar je 
to pomenilo s skupnim trgom nezdružljivo državno pomoč v smislu 
člena 87(1) ES. 
22 Komisija je iz treh razlogov (uvodne izjave od 76 do 80 izpodbijane odločbe) 
ocenila, da se BvS z odobritvijo znižanja cene ni vedla kot zasebna upnica. 
Čeprav je bila pogodba asset-deal 2 odvisna od znižanja cene, glede na 
izpodbijano odločbo nič ne nakazuje, da bi se transakcija na ta način izvedla z 
manjšimi stroški, kot če bi BvS vztrajala pri celotnem plačilu cene, ki je bila 
prvotno določena in odpovedana s pogodbo asset-deal 2 (uvodna izjava 81). 
Komisija je poleg tega zavrnila trditev tožeče stranke, da znižanje cene, ob 
upoštevanju znižanja obljubljene subvencije dežele Turingije, pomeni le 
I - 3548 
TECHNISCHE GLASWERKE ILMENAU PROTI KOMISIJI 
prilagoditev pogodbe o privatizaciji. Ocenila je, da sta bili BvS in dežela 
Turingija v vsakem primeru različni pravni osebi (uvodna izjava 82). Komisija je 
zato sklenila, da BvS glede na svoje ravnanje ni nameravala zaščititi svojih 
finančnih interesov, ampak zagotoviti preživetje tožeče stranke (uvodna izjava 
83). 
23 Glede na izpodbijano odločbo znižanje cene ni pomenilo izjeme, kot je ad hoc 
pomoč za prestrukturiranje, saj niso bili izpolnjeni pogoji iz smernic Skupnosti 
o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah. Zlasti 
načrt za prestrukturiranje tožeče stranke naj ne bi temeljil na stvarnih 
sklepanjih, obnovitev dolgoročne sposobnosti preživetja pa naj bi bila dvomljiva 
(uvodne izjave od 92 do 97). 
24 Komisija je opozorila na pogoj, določen za pomoči za prestrukturiranje, da mora 
načrt za prestrukturiranje predvideti ukrepe za odstranitev morebitnih 
škodljivih posledic za konkurente (uvodne izjave od 98 do 101). Kljub 
pripombam konkurenta tožeče stranke, da „so obstajale strukturne presežne 
kapacitete na določenih trgih blaga, na katerih [tožeča stranka] deluje [je 
delovala]", je ocenila, da glede na razpoložljive podatke niso obstajale „presežne 
kapacitete na celotnem trgu" (uvodna izjava 101). 
25 Na koncu je Komisija ocenila, da pogoj sorazmernosti pomoči ni bil izpolnjen, 
saj ni bilo nikakršnega prispevka zasebnega investitorja v smislu zgoraj 
navedenih smernic (uvodne izjave od 102 do 107). Ob ugotovitvi, da je tožeča 
stranka po mnenju istega konkurenta sistematično prodajala svoje izdelke pod 
tržno ceno, celo pod ceno proizvodnih stroškov, in da je stalno prejemala 
likvidnostna sredstva za poravnavo svojih izgub, je Komisija poudarila, da ni 
mogoče izključiti, da je tožeča stranka dobljena sredstva porabila za dejavnosti, 
I - 3549 
SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
ki so povzročile motnje konkurence na trgu in niso povezane s postopkom 
prestrukturiranja (uvodna izjava 103). Sklenila je, da znižanje cene ni bilo 
združljivo s skupnim trgom (uvodna izjava 109). 
26 V skladu s členoma 1 in 2 izpodbijane odločbe velja: 
„Člen 1 
Državna pomoč, ki jo je [Zvezna republika] Nemčija dodelila Technische 
Glaswerke Ilmenau GmbH v obliki [znižanja cene] za 4 milijone [DEM] na 
nakupno ceno v okviru pogodbe asset-deal 1, sklenjene 26. septembra 1994, ni 
združljiva s skupnim trgom. 
Člen 2 
1. [Zvezna republika] Nemčija sprejme vse potrebne ukrepe, da od tožeče 
stranke izterja pomoč iz člena 1, ki [ji] ni bila dodeljena zakonito. 
2. Povrnitev pomoči se mora nemudoma izvesti v skladu z nemškimi postopki, 
če ti dopuščajo takojšnjo in učinkovito izvršitev te odločbe. Pomoč, ki jo je treba 
povrniti, vključuje obresti [časovno obdobje] od dneva, od katerega je 
I - 3550 
TECHNISCHE GLASWERKE ILMENAU PROTI KOMISIJI 
upravičenec lahko razpolagal z nezakonito pomočjo, do dneva dejanskega 
povračila. Obresti so izračunane na podlagi referenčne vrednosti, ki se uporablja 
za izračun regionalnim pomočem enakovredne subvencije." 
27 Tožeča stranka je potrdila, da je bila z izpodbijano odločbo seznanjena 19. junija 
2001, ko so ji predstavniki BvS predložili prepis. 
28 Zvezna republika Nemčija je z dopisom z dne 23. avgusta 2001 obvestila 
Komisijo, da namerava s pridržkom njenega soglasja, odložiti povrnitev sporne 
pomoči, da ne bi ogrozila pogajanj med tožečo stranko in morebitnim novim 
investitorjem. 
Postopek pred Sodiščem in predlogi strank 
6 BvS je po izdaji izpodbijane sodbe z dopisom z dne 8. julija 2004 zahtevala od 
predlagateljice, naj povrne znižanje cene z obrestmi in odbitki plačil, ki so že bila 
izvršena v skladu s sklepi predsednika Sodišča prve stopnje in so omenjena v točki 3 
tega sklepa, to je v skupnem znesku 2.212.027,04 EUR. Vendar je BvS sporočila, da 
se bo vzdržala ukrepov za prisilno izvršitev obveznosti povrnitve vse do zavrnitve 
morebitnega predloga za odlog izvršitve izpodbijane odločbe, če bo predlagateljica 
tak predlog vložila pred določenim datumom. 
I - 3551 
SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
7 V teh okoliščinah je predlagateljica z ločeno vlogo na podlagi členov 242 ES 
in 243 ES vložila predlog za izdajo začasne odredbe in predlagala: 
1. odlog izvršitve člena 2 izpodbijane odločbe 
— do dokončne odločitve Sodišča o pritožbi predlagateljice z 
dne 22. septembra 2004 v zadevi C-404/04 P 
— ali do datuma, ki ga določi predsednik Sodišča; 
2. podredno, izdajo kakršne koli druge ali dopolnilne odredbe, ki bi se predsedniku 
Sodišča zdela potrebna ali primerna; 
3. pridržanje odločitve o stroških. 
8 Komisija predlaga, naj se ta predlog za izdajo začasne odredbe zavrne kot 
neutemeljen in naj se predlagateljici naloži plačilo stroškov. 
9 Družba Schott, ki ji je predsednik petega razširjenega senata Sodišča prve stopnje s 
sklepom z dne 15. maja 2002 dovolil intervencijo v podporo predlogom Komisije, 
predlaga, naj se ta predlog zavrne in naj se predlagateljici odredi plačilo stroškov, 
vključno s stroški, ki jih je ta družba priglasila; podredno pa predlaga predsedniku 
Sodišča, naj svojo odločitev o stroških pridrži do sprejetja odločitve v glavni stvari. 
I - 3552 
TECHNISCHE GLASWERKE ILMENAU PROTI KOMISIJI 
Predlog za izdajo začasne odredbe 
10 V skladu z ustaljeno sodno prakso sme sodnik, ki odloča o začasni odredbi, to izdati 
le, če je njena nujnost dejansko in pravno verjetno izkazana (fumus boni juris) in če 
se ugotovi, da je nujna v tem smislu, da se mora za preprečitev velike in 
nepopravljive škode predlagateljici izdati in učinkovati že pred odločitvijo v glavni 
stvari. Sodnik, ki odloča o začasni odredbi, glede na okoliščine pretehta obstoječe 
interese (glej med drugim sklep z dne 23. februarja 2001 v zadevi Avstrija proti 
Svetu, C-445/00 R, Recueil, str. I-1461, točka 73). 
11 Te predpostavke so kumulativne, tako da je treba začasne odredbe zavrniti, kadar 
ena od njih ni izpolnjena (glej med drugim sklep z dne 27. septembra 2004 v zadevi 
Komisija proti Akzo in Akcros, C-7/04 P(R), ZOdl., str. 1-8739, točka 28). 
Uvodne opombe 
12 Prvič, treba je ugotoviti, da obravnavani predlog za izdajo začasne odredbe ni 
nedopusten, ker je cilj predlaganih začasnih odredb odlog izvršitve izpodbijane 
odločbe in tako presega odlog izvršitve izpodbijane sodbe. 
13 Sicer je res, da predlagane odredbe v okviru člena 242 ES načeloma ne smejo preseči 
formalnega okvira pritožbe, s katero so povezane, vendar je treba tudi poudariti, da 
I - 3553 
SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
se v skladu z ustaljeno sodno prakso predlog za odlog izvršitve zoper zavrnilno 
odločbo vloži le izjemoma, ker odreditev odloga ne more spremeniti položaja 
predlagateljice (glej sklep z dne 21. februarja 2002 v združenih zadevah Front 
National in Martinez proti Parlamentu, C-486/01 P-R in C-488/01 P-R, 
Recueil, str. I-1843, točka 73, in tam navedeno sodno prakso). 
14 Ker lahko izpodbijano sodbo enačimo z zavrnilno odločbo z vidika, da je Sodišče 
prve stopnje z njo v celoti zavrnilo tožbo, in ker obveznost povrnitve spornega 
zneska izhaja iz izpodbijane odločbe, mora biti predlagateljici glede na presojo, ki je 
podrobneje pojasnjena v sklepu z dne 21. julija 2003 v zadevi Le Pen proti 
Parlamentu (C-208/03 P-R, Recueil, str. I-7939, točke od 78 do 88), glede pravice do 
učinkovitega pravnega varstva omogočeno, da v obravnavanem primeru zahteva 
odlog izvršitve izpodbijane odločbe. 
15 Poleg tega se predlog za izdajo začasne odredbe opira tudi na člen 243 ES, v skladu s 
katerim sme Sodišče v zadevah, ki so pri njem vložene, sprejeti potrebne začasne 
odredbe. 
16 Vendar pa okoliščina, da se predlaga odlog izvršitve izpodbijane odločbe, in ne 
izpodbijane sodbe, vpliva na presojo fumus boni juris, 
17 Tudi najbolj trdne navedbe predlagateljice zoper izpodbijano sodbo namreč ne 
morejo zadoščati za utemeljitev odloga izvršitve izpodbijane odločbe na prvi pogled. 
Da bi predlagateljica dokazala, da je pogoj fumus boni juris izpolnjen, bi morala tudi 
I - 3554 
TECHNISCHE GLASWERKE ILMENAU PROTI KOMISIJI 
izkazati, da lahko navedbe, s katerimi se v okviru ničnostne tožbe zanika zakonitost 
navedene odločbe, na prvi pogled utemeljijo predlog odloga (zgoraj navedeni sklep 
Le Pen, točka 90). 
18 Drugič, glede dejanskega stanja v tej zadevi je treba ugotoviti, da je predsednik 
Sodišča prve stopnje v prvem od sklepov o izdaji začasne odredbe, navedenem v 
točki 3 tega sklepa, zlasti v njegovih točkah 79, 87 in 88, ugotovil, da se za prvi in 
tretji tožbeni razlog predlagateljice ne zdi, da v celoti ne bi bila utemeljena. Poleg 
tega je v okviru tehtanja interesov v točki 118 navedenega sklepa odločilo, da sicer 
mora imeti interes Skupnosti običajno, če ne celo skoraj vedno, prednost pred 
interesom prejemnika pomoči, da se prepreči izvršitev obveznosti njene povrnitve 
do razglasitve sodbe v zadevi v glavni stvari, da pa „so v tej zadevi izjemne in povsem 
posebne okoliščine, ki se nagibajo v korist odreditve začasne odredbe". Sodišče prve 
stopnje je v zadevi v glavni stvari kljub temu v celoti zavrnilo tožbene razloge 
predlagateljice. 
19 Zato je treba glede tega predloga za izdajo začasne odredbe pri presoji pogoja fumus 
boni juris upoštevati, da je sodišče Skupnosti izpodbijano odločbo dejansko in 
pravno že preverilo ter da je presodilo, da tožba zoper to odločbo ni bila utemeljena. 
20 Tretjič, zahteva, da se v okviru tega predloga za izdajo začasne odredbe uveljavljajo 
pravni razlogi, ki se na prvi pogled zdijo posebej tehtni, izhaja tudi iz dejstva, da 
morajo biti ti razlogi taki, da lahko spremenijo presojo Sodišča prve stopnje, ki jo je 
uporabilo pri vsebinskem odločanju o navedbah predlagateljice, ter da potrdijo 
I - 3555 
SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
presojo, s katero je predsednik Sodišča prve stopnje v tej zadevi priznal obstoj 
izjemnih in povsem specifičnih okoliščin. 
Fumus boni juris 
21 Predlagateljica je pritožbene predloge, ki jih uveljavlja, razporedila v pet kategorij, in 
sicer uveljavlja prenehanje podlage, merilo zasebnega upnika, nepravilno določitev 
zneska pomoči, načrt za prestrukturiranje in opustitev predložitve odgovorov 
intervenientke Zvezni republiki Nemčiji. 
Pritožbeni razlogi: prenehanje podlage 
22 Predlagateljica v okviru svojih trditev o prenehanju podlage uveljavlja sedem 
pritožbenih razlogov. Dva od njih opredeljuje kot vsebinska razloga, medtem ko se 
ostalih pet nanaša na domnevne napake postopka pred Sodiščem prve stopnje. Iz 
razlogov, navedenih v točki 17 tega sklepa, se v tem postopku za izdajo začasne 
odredbe te postopkovne napake ne bodo preučile. 
23 S prvim vsebinskim razlogom predlagateljica zatrjuje, da Sodišče prve stopnje ni 
pravilno uporabilo prava, ko je menilo, da je obrazložitev Komisije v izpodbijani 
odločbi za utemeljitev neupoštevanja prenehanja podlage v skladu z zahtevami 
člena 253 ES. 
I - 3556 
TECHNISCHE GLASWERKE ILMENAU PROTI KOMISIJI 
24 Z drugim vsebinskim razlogom navaja, da Sodišče prve stopnje ni pravilno uporabilo 
prava, ko je odločilo, da zavrnitev njenih navedb o prenehanju podlage v izpodbijani 
odločbi ni temeljila na očitni napačni presoje Komisije glede uporabe člena 87(1) ES. 
25 Ta dva pritožbena razloga, ki ju je treba preučiti skupaj, se v bistvu opirata na to, da 
Sodišče prve stopnje napačno ni očitalo Komisiji, da znižanja cene ni obravnavala 
kot logične posledice prenehanja podlage in da v tem smislu ni zadostno obrazložila 
izpodbijane odločbe. 
26 V točki 82 izpodbijane odločbe je Komisija glede domnevnega prenehanja podlage 
ugotovila, da sta bili BvS in dežela Turingija različni pravni osebi, ter iz tega sklepala, 
da ni bilo mogoče sprejeti trditve predlagateljice, da naj bi znižanje cene zaradi 
znižanja subvencij, ki jih je obljubila ta dežela, pomenilo le prilagoditev pogodbe o 
privatizaciji. 
27 V izpodbijani sodbi je Sodišče prve stopnje to ugotovitev pojasnilo v smislu, da je 
Komisija navedbe predlagateljice v tem pogledu ocenila kot neupoštevne. Navedlo 
je, da je šlo pri pomoči, ki jo je domnevno obljubila dežele Turingija, za pomoč za 
naložbe, ki jo pokriva 23. okvirni načrt programa skupnega interesa „Izboljšanje 
gospodarske in regionalne strukture", to je programa pomoči za regionalne naložbe, 
medtem ko znižanje cene ni spadalo v ta posebni program in ga Komisija torej ni 
mogla presojati na podlagi njegovih določb. Sicer naj bi bila po mnenju Sodišča prve 
stopnje dodelitev te domnevne pomoči za naložbe pristojna dežela Turingija, in ne 
BvS. Sodišče prve stopnje je dalje presodilo, da v teh okoliščinah ni bilo mogoče šteti, 
I - 3557 
SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
da je Komisija naredila napako pri presoji, ko je zavrnila trditev, ki je temeljila na 
pravici do prilagoditve pogodbe asset-deal 1, z obrazložitvijo, da sta BvS in dežela 
Turingija različni pravni osebi, tudi če je slednja predlagateljici resnično obljubila 
navedeno pomoč za naložbe (glej izpodbijano sodbo, točke od 70 do 77). 
28 Sodišče prve stopnje je dodalo, da predlagateljica v vlogah nikakor ni pravno 
zadostno izkazala, da ji je dežela Turingija dejansko obljubila dodelitev pomoči za 
naložbe v višini 4 milijonov DEM. Ker takega dokazila ni bilo, je menilo, da 
predlagateljica ni izkazala trditve o obstoju obljube navedene dežele glede pomoči za 
naložbe, tako da ni bilo treba preučiti niti navedb predlagateljice o pojmu 
prilagoditve pogodb zaradi prenehanja podlage niti razjasniti, ali je to domnevno 
obljubo pomoči pokrival 23. okvirni načrt (glej izpodbijano sodbo, točke od 78 
do 86). 
29 Predlagateljica pred Sodiščem zatrjuje, da ni pomembno vprašanje, ali je dežela 
Turingija navedeno pomoč obljubila ali ne. Po njenem mnenju je odločilno dejstvo, 
da sta obe stranki pri sklenitvi prodajne pogodbe izhajali iz višje podpore te dežele. 
30 Komisija to trditev opredeljuje kot novo glede na trditev, ki jo je predlagateljica 
navedla pred Sodiščem prve stopnje, in zatrjuje, da bi sprejetje te trditve pomenilo 
praktično ukinitev sistema nadzora državnih pomoči, kot ga določa Pogodba. Da bi 
to pomoč izvzeli iz sistema nadzora, ki ga predvideva pravo Skupnosti, bi namreč 
zadoščalo, da javni organ in prejemnik pomoči navedeta, da sta izhajala iz tega, da bo 
tretja stranka finančno prispevala k nakupu, in nato v najverjetnejšem primeru 
znižata prodajno ceno, če ta tretja stranka k temu ne bi prispevala. 
I - 3558 
TECHNISCHE GLASWERKE ILMENAU PROTI KOMISIJI 
31 Nedvomno pa ta predlog za izdajo začasne odredbe presega odločitev o vprašanju, 
ali in kako se lahko institut nacionalnega prava, kot je prenehanje podlage, uporablja 
v sistemu nadzora državnih pomoči. 
32 Vendar na tej stopnji postopka tak preizkus ni potreben, ker ni zadostnih naveznih 
okoliščin, ki bi na prvi pogled dopuščale sklepanje o obstoju ene od potrebnih 
predpostavk za uporabo instituta prenehanja podlage v tem primeru. 
33 Glede na vloge predlagateljice temelji uporaba tega instituta na domnevi, da sta BvS 
in predlagateljica izhajali iz tega, da bo dežela Turingija dodelila višjo podporo. 
Glede BvS se zdi, da ta domneva ni dokazana. 
34 Glede tega je Sodišče prve stopnje v točki 75 izpodbijane sodbe izpeljalo, da je 
znižanje cene predlagateljici „BvS, zvezna ustanova za naložbeni upravljanje, odobri 
[la] zato, da bi ji omogočila, da se spoprime z nastalimi finančnimi težavami in da 
ponovno postane sposobna preživetja ter ne da bi podpiral regionalno gospodarstvo 
dežele Turingije, ki je zasledovani cilj 23. okvirnega načrta". 
35 Sodišče prve stopnje je v točki 16 navedene sodbe še ugotovilo, da je Zvezna 
republika Nemčija v svojem stališču glede Komisije v zvezi z začetkom formalnega 
postopka preiskave, zapisala, da „znižanje cene [...] ni pomenilo državne pomoči, 
[...] temveč ustreza ravnanju zasebnega upnika, ki si prizadeva izterjati svojo terjatev 
v okoliščinah, v katerih bi zahteva za celotno poplačilo nakupne cene verjetno 
povzročila likvidacijo tožeče stranke". 
I - 3559 
SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
36 Gre za dejanske ugotovitve, ki jih pred Sodiščem ni mogoče izpodbijati. Sodišče prve 
stopnje je namreč pristojno za ugotovitev dejstev, razen če iz spisne dokumentacije 
ne izhaja, da njegove ugotovitve niso pravilne, in za presojo teh dejstev. Presoja 
dejstev tako, razen pri izkrivljanju dokaznih sredstev, ne pomeni pravnega vprašanja, 
za katero velja nadzor Sodišča v okviru pritožbe (glej zlasti sodbo z dne 11. februarja 
1999 v zadevi Antillean Rice Mills in drugi proti Komisiji, C-390/95 P, Recueil, 
str. I-769, točka 29, in zgoraj navedeni sklep Front National in Martinez proti 
Parlamentu, točka 84). 
37 Končno je treba glede obrazložitve Komisije v izpodbijani odločbi navesti, da od nje 
ni mogoče zahtevati, naj svojo odločbo obrazloži temeljito tudi takrat, ko odgovarja 
na trditve, za katere meni, da niso upoštevne ali da so le malo upoštevne. 
38 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da predlagateljica s tem, da se je sklicevala na 
prenehanje podlage in v tem delu domnevno ni zadosti obrazložila izpodbijane 
odločbe, s pritožbenimi razlogi ni predložila zahtevanega dokaza glede fumus boni 
juris. 
Pritožbeni razlog: merilo zasebnega upnika 
39 S tem pritožbenim razlogom predlagateljica v bistvu navaja, da je Sodišče prve 
stopnje na eni strani nepravilno zanikalo okoliščino, da je Komisija pri svojem 
odgovoru na navedbo, kako bi ravnal zasebni upnik, če bi se soočil težavami, kakršne 
ima predlagateljica, kršila obveznost obrazložitve izpodbijane odločbe, in da na drugi 
strani naj ne bi ustrezno odgovorilo na trditve predlagateljice v tem delu. 
I - 3560 
TECHNISCHE GLASWERKE ILMENAU PROTI KOMISIJI 
40 Čeprav predlagateljica s tem pritožbenim razlogom v veliki meri le ponavlja trditve, 
ki jih je že navedla Sodišču prve stopnje, je treba navesti, da izpodbijana odločba v 
točkah od 76 do 83 vsebuje obrazložitev, ki se na prvi pogled zdi zadosti podrobna -
kar zahteva usklajena sodna praksa -, da razmišljanje institucije, ki je izdala akt, 
izraža na tako jasen in nedvoumen način, da lahko zainteresirani iz nje razberejo 
razloge za sprejeti ukrep in da lahko pristojno sodišče izvršuje svoj nadzor (glej zlasti 
sodbi z dne 2. aprila 1998 v zadevi Komisija proti Sytraval in Brink's France, 
C-367/95 P, Recueil, str. I-1719, točka 63, in z dne 22. marca 2001 v zadevi Francija 
proti Komisiji, C-17/99, Recueil, str. I-2481, točka 35). 
41 Ob upoštevanju te sodne prakse predlagateljica s tem pritožbenim razlogom ni 
predložila zahtevanega dokaza glede fumus boni juris. 
Pritožbeni razlog: napačna določitev zneska pomoči 
42 S tem pritožbenim razlogom predlagateljica navaja, da Sodišče prve stopnje ni 
pravilno uporabilo prava s tem, da je zavrnilo njene trditve, da je Komisija 
nepravilno zahtevala povrnitev celotnega znižanja nakupne cene, čeprav je bila 
pomoč - če sploh gre zanjo - dejansko nižja od znižanja nakupne cene. 
V obrazložitvi Sodišča prve stopnje naj ne bi bilo upoštevano dejstvo, da zasebni 
upnik sicer morda ne bi soglašal z znižanjem nakupne cene v enaki višini, kot je to 
storila BvS, vendar pa bi tak upnik vsekakor upošteval grozečo nelikvidnost 
predlagateljice in dodatne stroške, ki bi iz tega izhajali, ter bi zato soglašal z ustrezno 
nižjo prilagoditvijo nakupne cene. 
I - 3561 
SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
43 S sklicevanjem na sodno prakso Sodišča je Sodišče prve stopnje v tej zvezi med 
drugim navedlo, da je ukinitev nezakonite pomoči z izterjavo logična posledica 
ugotovitve njene nezakonitosti in da zato celotne izterjave nezakonito dodeljene 
pomoči za vzpostavitev prejšnjega stanja načeloma ni mogoče obravnavati kot 
nesorazmeren ukrep glede na cilje določb Pogodbe o državnih pomočeh (glej zlasti 
sodbo z dne 14. januarja 1997 v zadevi Španija proti Komisiji, C-169/95, Recueil, 
str. I-135, točka 47). 
44 Zato je treba ugotoviti, da predlagateljica s tem pritožbenim razlogom ni predložila 
zahtevanega dokaza glede fumus boni juris. 
Pritožbeni razlog: neupoštevanje spremenjenega načrta za prestrukturiranje 
45 S tem pritožbenim razlogom predlagateljica zatrjuje, da bi Sodišče prve stopnje 
moralo grajati Komisijo, ker pri sprejetju odločbe ni upoštevala spremenjenega 
načrta za prestrukturiranje, ki je bil izdelan leta 2001 in je nadomestil tistega iz leta 
1998. 
46 Vendar predlagateljica v svojem prikazu razmišljanj, na podlagi katerih je Sodišče 
prve stopnje zavrnilo to navedbo, ne omenja, da je Sodišče prve stopnje v točki 158 
izpodbijane sodbe opozorilo, da so nemški organi v obvestilu z dne 27. februarja 
2001, naslovljenem na Komisijo, navedli, da „zvezna vlada meni, da lahko Komisija 
I - 3562 
TECHNISCHE GLASWERKE ILMENAU PROTI KOMISIJI 
na podlagi tipičnega tržnega vedenja BvS zaključi postopek, ne da bi presodila 
spremembe načrta za prestrukturiranje, o katerih se je treba še podrobno uskladiti". 
47 Na prvi pogled nič ne nasprotuje temu, da bi samo to dejansko ugotovitev 
obravnavali kot zadostno utemeljitev za to, da se je Komisija smela glede na navedbe 
nemške vlade opreti na načrt za prestrukturiranje iz leta 1998. 
48 Treba je torej ugotoviti, da predlagateljica s tem pritožbenim razlogom ni predložila 
zahtevanega dokaza glede fumus boni juris. 
Pritožbeni razlog: opustitev predložitve odgovorov intervenientke Zvezni republiki 
Nemčiji 
49 S tem pritožbenim razlogom predlagateljica uveljavlja, da naj Sodišče prve stopnje 
ne bi pravilno uporabilo prava, ko je presodilo, da kršitvi pravic obrambe, ki jih je 
ugotovilo in do katerih je prišlo zaradi opustitve predložitve odgovorov 
intervenientke Zvezni republiki Nemčiji, ni mogoče pripisati tako velikega pomena, 
da bi ta kršitev lahko vodila do razglasitve ničnosti izpodbijane odločbe. 
50 Ker na podlagi ustaljene sodne prakse taka kršitev pravic obrambe povzroči ničnost 
le, kadar bi postopek brez take kršitve lahko privedel do drugačnega izida (glej zlasti 
I - 3563 
SKLEP Z DNE 29. 4. 2005 - ZADEVA C-404/04 P-R 
sodbo z dne 5. oktobra 2000 v zadevi Nemčija proti Komisiji, 0288/96, Recueil, 
str. I-8237, točka 101), in ker ni naveznih okoliščin, ki bi na prvi pogled omogočale 
sklepanje, da naj bi opustitev predložitve zadevnih informacij vplivala na vsebino 
izpodbijane odločbe, je treba ugotoviti, da predlagateljica s tem pritožbenim 
razlogom ni predložila zahtevanega dokaza glede fumus boni juris, 
51 Iz vsega zgoraj navedenega izhaja, da predlagateljica z nobenim razlogom ni uspela 
dokazati obstoj fumus boni juris, ki ustreza merilom iz točk od 12 do 20 tega sklepa 
in lahko upraviči odlog izvršitve izpodbijane odločbe. 
52 V teh okoliščinah je treba predlog za odlog izvršitve izpodbijane odločbe ali 
odobritev drugih začasnih odredb zavrniti. 
Zato je predsednik Sodišča sklenil: 
1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne, 
2. Odločitev o stroških se pridrži. 
Podpisi 
I - 3564