ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Madžarska s tem, da je sprejela in uporabila določbe, v skladu s katerimi se pod določenimi pogoji, opredeljenimi v teh določbah, znesek trošarine za etilni alkohol, ki se proizvede v destilarnah, določi na 0, za etilni alkohol, ki ga proizvedejo posamezniki, pa se oprosti trošarine, ni izpolnila obveznosti iz členov od 19 do 2l Direktive Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače, kakor je bila spremenjena z Aktom o pogojih pristopa Republike Bolgarije in Romunije in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija, v povezavi s členom 22(7) te direktive in členom 3(1) Direktive 92/84/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju trošarinskih stopenj za alkohol in alkoholne pijače.
SL Uradni list Evropske unije C 202/7

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Nemčija) – Technische Universität Hamburg-Harburg, Hochschul-Informations-System GmbH proti Datenlotsen Informationssysteme GmbH

(Zadeva C-15/13) (1)

((Javna naročila blaga - Direktiva 2004/18/ES - Oddaja naročila brez postopka javnega razpisa - Oddaja „in house“ - Izbrani ponudnik, ki je pravno ločen od naročnika - Pogoj „podobnega nadzora“ - Naročnik in izbrani ponudnik, med katerima ni razmerja nadzora - Tretji javni organ, ki nad naročnikom izvaja delni nadzor, nad izbranim ponudnikom pa nadzor, ki ga je mogoče opredeliti kot „podoben“ - „Horizontalni ‚in house‘ posel“))

2014/C 202/08

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Technische Universität Hamburg-Harburg, Hochschul-Informations-System GmbH

Tožena stranka: Datenlotsen Informationssysteme GmbH

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Razlaga pojma „javno naročilo“ iz člena 1(2)(a) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 132) – Morebitna vključitev pogodbe med družbo in univerzo, ki ju nadzira isti organ javnega prava, ki je naročnik v smislu Direktive (horizontalni posel „in house“) – Obseg nadzora tega organa javnega prava

Izrek

Člen 1(2)(a) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da je pogodba, katere predmet je dobava blaga in ki je sklenjena med univerzo, ki je naročnik in ki jo na področju naročil blaga in storitev nadzira nemška zvezna dežela, na eni strani in družbo zasebnega prava, ki je v lasti zvezne države in nemških zveznih dežel, med katerimi je navedena zvezna dežela, na drugi, javno naročilo v smislu te določbe in je zanjo torej treba uporabiti pravila o oddaji javnih naročil, določena s to direktivo.

(1) UL C 114, 20.4.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 135/18

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Saarlouis proti Heinzu Malburgu

(Zadeva C-204/13) (1)

((Obdavčenje - Davek na dodano vrednost - Nastanek in obseg pravice do odbitka - Prenehanje družbe zaradi odločitve družbenika - Pridobitev dela strank te družbe - Vložek v drugo družbo - Plačilo vstopnega davka - Mogoči odbitek))

2014/C 135/19

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Finanzamt Saarlouis

Tožena stranka: Heinz Malburg

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga členov 4(1) in (2) ter 17(2)(a) Direktive 77/388/EGS Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Nastanek in obseg pravice do odbitka – Pridobitev dela strank družbe, ki je prenehala zaradi odločitve družbenika, da te stranke kot vložek prepusti novi družbi – Možnost odbitka vstopnega davka

Izrek

Člena 4(1) in (2) ter 17(2)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7/ES z dne 10. aprila 1995, je treba glede načela nevtralnosti davka na dodano vrednost razlagati tako, da družbenik družbe civilnega prava, ki se ukvarja z davčnim svetovanjem, ki od te družbe pridobi del strank samo zato, da ga takoj zatem neodplačno prepusti v uporabo novoustanovljeni družbi civilnega prava, ki se ukvarja z davčnim svetovanjem in v kateri ima večinski delež, in sicer za namene opravljanja podjetniške dejavnosti te družbe in ne da bi te stranke pomenile njeno premoženje, nima pravice do odbitka vstopnega DDV v zvezi s pridobitvijo teh strank.

(1) UL C 178, 22.6.2013.
SL Uradni list Evropske unije C 151/7

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 27. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa – Španija) – Emiliano Torralbo Marcos proti Korota SA, Fondo de Garantía Salarial

(Zadeva C-265/13) (1)

((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člen 47 - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva - Sodne takse za vložitev pritožbe v zadevah s področja socialnega prava - Izvajanje prava Unije - Neobstoj - Področje uporabe prava Unije - Nepristojnost Sodišča))

2014/C 151/08

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Emiliano Torralbo Marcos

Toženi stranki: Korota SA, Fondo de Garantía Salarial

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Social de Terrassa – Razlaga člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (UL 2000, C 364, str. 1) in Direktive 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca (kodificirana različica) (UL L 283, str. 36) – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Nacionalna zakonodaja, ki vložitev pravnega sredstva pogojuje s plačilom stroškov postopka – Pristojnosti nacionalnega sodišča, ki odloča o zadevi – Uporaba na področju socialne politike – Plačilna nesposobnost delodajalcev

Izrek

Sodišče Evropske unije ni pristojno za odgovor na vprašanja za predhodno odločanje, ki jih je predložilo Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Španija).

(1) UL C 207, 20.7.2013.
1.

Čeprav je predložitveno sodišče pri tem, da zagotavlja izvršitev odločbe Evropske komisije, s katero je sistem pomoči razglašen za nezakonit in nezdružljiv z notranjim trgom in je odrejena zagotovitev vračila zadevnih pomoči, ne da bi bili opredeljeni posamezni prejemniki teh pomoči in določeni natančni zneski, ki jih je treba vrniti, vezano na to odločbo, pa ni vezano na stališča, ki jih je navedena institucija izrazila v zvezi z izvrševanjem navedene odločbe. Vendar mora nacionalno sodišče v skladu z načelom lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PEU ta stališča upoštevati kot element presoje v sporu, o katerem odloča.
SL Uradni list Evropske unije C 462/2

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. oktobra 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Naczelny Sąd Administracyjny – Poljska) – Welmory sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

(Zadeva C-605/12) (1)

((Predhodno odločanje - Skupni sistem davka na dodano vrednost - Direktiva 2006/112/ES - Člen 44 - Pojem „stalna poslovna enota“ prejemnika storitve - Kraj, za katerega se šteje, da so bile storitve opravljene za davčne zavezance - Transakcija znotraj Skupnosti))

(2014/C 462/03)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Naczelny Sąd Administracyjny

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča strankai: Welmory sp. z o.o.

Tožena stranka: Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

Izrek

Za prvega davčnega zavezanca s sedežem gospodarske dejavnosti v državi članici, za katerega storitve opravlja drugi davčni zavezanec s sedežem v drugi državi članici, je treba šteti, da ima – za določitev kraja obdavčitve teh storitev – v tej drugi državi članici „stalno poslovno enoto“ v smislu člena 44 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2008/8/ES z dne 12. februarja 2008, če ima ta poslovna enota zadostno stopnjo stalnosti in ima ustrezno strukturo v smislu človeških in tehničnih virov, ki mu omogoča prejemati storitve in jih uporabljati za svojo gospodarsko dejavnost, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 79, 16.3.2013.
1.

Kraljevina Španija s tem, da je pri davčnem obravnavanju daril in dediščin dopustila uvedbo različnega obravnavanja med pravnimi nasledniki in prejemniki daril, ki imajo prebivališče v Španiji, in tistimi, ki ga nimajo, med zapustniki, ki imajo prebivališče v Španiji, in tistimi, ki ga nimajo, in med darili in podobnimi razpolaganji z nepremičninami na španskem ozemlju in tistimi v tujini, ni izpolnila obveznosti iz člena 63 PDEU in člena 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992.
1.

Združljivost nacionalnih predpisov – kakršni so ti iz postopka v glavni stvari, v skladu s katerimi družba rezidentka države članice ne more odbiti davkov od dohodkov pravnih oseb, ki so jih v drugi državi članici ali tretji državi plačale kapitalske družbe, ki so izplačale dividende, ker so te dividende v prvi državi članici oproščene davka, če izhajajo iz najmanj 10-odstotnega deleža kapitala družbe razdeljevalke dividend, pri čemer je v obravnavani zadevi dejanski delež kapitalske družbe, ki dividende prejme, več kot 90-odstoten in je bila družba prejemnica ustanovljena v skladu s predpisi tretje države – s pravom Unije je treba presojati z vidika členov 63 PDEU in 65 PDEU.
2.

Člen 12(a) Direktive 95/46 in člen 8(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ima prosilec za dovoljenje za prebivanje pravico dostopa do vseh osebnih podatkov, ki se nanašajo nanj in jih nacionalni upravni organi obdelujejo v smislu člena 2(b) te direktive. Za uresničitev te pravice zadostuje, da ta prosilec prejme popoln pregled vseh teh podatkov v razumljivi obliki, to je obliki, ki temu prosilcu omogoča, da se z njimi seznani in preveri, ali so točni in ali se obdelujejo v skladu s to direktivo, da bi lahko po potrebi izvrševal pravice, ki mu jih daje ta direktiva.
SL Uradni list Evropske unije C 159/4

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. aprila 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Hi Hotel HCF SARL proti Uweju Spoeringu

(Zadeva C-387/12) (1)

((Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Mednarodna pristojnost v zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti - Dejanje, ki je bilo storjeno v državi članici in pomeni udeležbo pri deliktu, storjenem v drugi državi članici - Določitev kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka))

2014/C 159/05

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Hi Hotel HCF SARL

Tožena stranka: Uwe Spoering

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) – Mednarodna pristojnost v zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti – Dejanje, ki je bilo storjeno v prvi državi članici in pomeni udeležbo pri deliktu, storjenem v drugi državi članici – Določitev kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka

Izrek

Člen 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da ta določba v primeru več domnevnih povzročiteljev zatrjevanih kršitev materialnih avtorskih pravic, varovanih v državi članici sodišča, ki odloča o zadevi, ne omogoča, da se na podlagi dogodka, ki je vzrok za škodo, določi pristojnost sodišča, na območju pristojnosti katerega domnevni povzročitelj, ki je tožen, ni deloval, omogoča pa, da se pristojnost tega sodišča določi na podlagi nastanka zatrjevane škode, če obstaja nevarnost, da bo ta škoda nastala na območju pristojnosti sodišča, ki odloča o zadevi. V zadnjenavedenem primeru je to sodišče pristojno le za odločanje o škodi, ki je nastala na ozemlju njegove države članice.

(1) UL C 343, 10.11.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 175/6

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 8. aprila 2014 – Evropska komisija proti Madžarski

(Zadeva C-288/12) (1)

((Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 95/46/ES - Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in prosti pretok takih podatkov - Člen 28(1) - Nacionalni nadzorni organi - Neodvisnost - Nacionalna zakonodaja, s katero je predčasno prekinjen mandat nadzornega organa - Ustanovitev novega nadzornega organa in imenovanje druge osebe za predsednika))

2014/C 175/06

Jezik postopka: madžarščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: K. Talabér-Ritz in B. Martenczuk, agenta)

Tožena stranka: Madžarska (zastopnik: M. Z. Fehér, agent)

Intervenientka v podporo tožeče stranke: Evropski nadzornik za varstvo podatkov (ENVP) (zastopniki: I. Chatelier, A. Buchta, Z. Belényessy in H. Kranenborg, agenti)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355) – Obveznost držav članic, da določijo, da uporabo določb, sprejetih za izvajanje te direktive, nadzoruje eden ali več javnih organov, ki popolnoma neodvisno izvršujejo naloge, ki so jim dodeljene – Sprejetje nacionalne zakonodaje, s katero se predčasno konča šestletni mandat nadzornika za varstvo podatkov – Ustanovitev nacionalnega organa za varstvo podatkov in svobodo informiranja – Imenovanje osebe, ki ni nadzornik za varstvo podatkov, na mesto predsednika navedenega organa za devetletni mandat

Izrek

1. Madžarska s tem, da je predčasno prekinila mandat nadzornega organa za varstvo osebnih podatkov, ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov.

2. Madžarski se naloži plačilo stroškov.

3. Evropski nadzornik za varstvo podatkov (ENVP) nosi svoje stroške.

(1) UL C 227, 28.7.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 129/4

Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 6. marca 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Trento – Italija) – Lorenzo Amatori in drugi proti Telecom Italia SpA, Telecom Italia Information Technology Srl

(Zadeva C-458/12) (1)

((Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Socialna politika - Prenos podjetij - Ohranjanje pravic delavcev - Direktiva 2001/23/ES - Prenos delovnih razmerij v primeru pogodbenega prenosa dela obrata, ki ga ni mogoče opredeliti kot predhodno obstoječ samostojen gospodarski subjekt))

2014/C 129/04

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale di Trento

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Lorenzo Amatori, Adrian Gottardi

Toženi stranki: Telecom Italia SpA, Telecom Italia Information Technology Srl

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Trento – Razlaga členov 1(1)(a) in (b) in 3(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98) – Običajna odsvojitev drugemu podjetju dela obratov, ki ga ni mogoče opredeliti kot prej obstoječ samostojen gospodarski subjekt, in ki ga podjetje odsvojitelj v celoti nadzira, kar je razvidno iz tesne medsebojne poslovne vezi in porazdelitve poslovnega tveganja – Nacionalna zakonodaja, ki za nasledstvo delovnih razmerij ne določa soglasja delavcev dela odsvojenega podjetja

Izrek

1. Člen 1(1)(a) in (b) Direktive Sveta 2001/23 z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov, delov podjetij ali obratov je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu predpisu, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki dopušča, da pridobitelj prevzame delovna razmerja odsvojitelja, če zadevni del podjetja ni funkcionalno samostojna gospodarska enota, ki bi v času prenosa že obstajala.

2. Člen 1(a) in (b) Direktive 2001/23 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu predpisu, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki dopušča, da pridobitelj prevzame delovna razmerja odsvojitelja, tudi če družba odsvojiteljica pridobiteljico po delnem prenosu v celoti nadzoruje.

(1) UL C 389, 15.12.2012.
1.

Pojem „namerna neskladnost“ iz člena 67(1) Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete in člena 23 Uredbe Komisije (ES) št. 1975/2006 z dne 7. decembra 2006 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede izvajanja kontrolnih postopkov in navzkrižne skladnosti v zvezi z ukrepi podpore za razvoj podeželja je treba razlagati tako, da zahteva, da upravičenec do pomoči krši pravila navzkrižne skladnosti in pri tem stremi k stanju neskladnosti z navedenimi pravili ali brez takega namena sprejema možnost nastanka takega stanja. Pravo Unije ne nasprotuje nacionalni določbi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki veliko dokazno moč veže na merilo obstoja dolgoročne ustaljene politike, če ima upravičenec do pomoči možnost po potrebi dokazati, da njegovo ravnanje ni bilo namerno.
SL Uradni list Evropske unije C 85/6

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. januarja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Združeno kraljestvo) – Nnamdi Onuekwere proti Secretary of State for the Home Department

(Zadeva C-378/12) (1)

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Direktiva 2004/38/ES - Člen 16(2) in (3) - Pravica državljanov tretjih držav, ki so družinski člani državljana Unije, do stalnega prebivanja - Upoštevanje obdobij, ko so ti državljani tretjih držav prestajali zaporno kazen)

2014/C 85/10

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Nnamdi Onuekwere

Tožena stranka: Secretary of State for the Home Department

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London – Razlaga člena 16 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46) – Pravica do stalnega prebivanja – Pojem petletnega zakonitega prebivanja v državi članici gostiteljici – Možnost upoštevanja obdobja prestajanja zaporne kazni

Izrek

1. Člen 16(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC je treba razlagati tako, da obdobij, v katerih je državljan tretje države, ki je družinski član državljana Unije, ki je med temi obdobji pridobil pravico do stalnega prebivanja v državi članici gostiteljici, v tej državi članici prestajal zaporno kazen, ni mogoče upoštevati za namene pridobitve pravice do stalnega prebivanja tega državljana tretje države v smislu navedene določbe.

2. Člen 16(2) in (3) Direktive 2004/38 je treba razlagati tako, da je nepretrgano trajanje prebivanja prekinjeno z obdobji, ko je državljan tretje države, ki je družinski član državljana Unije, ki je med temi obdobji pridobil pravico do stalnega prebivanja v državi članici gostiteljici, v tej državi članici prestajal zaporno kazen.

(1) UL C 295, 29.9.2012.
SL Uradni list Evropske unije C 52/12

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Frédéric Hay proti Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres

(Zadeva C-267/12) (1)

(Direktiva 2000/78/ES - Enako obravnavanje - Kolektivna pogodba, ki ugodnosti glede plačila in delovnih pogojev določa samo za zaposlene, ki sklenejo zakonsko zvezo - Izključitev partnerjev, ki so sklenili civilnopravno pogodbo o solidarnosti - Diskriminacija zaradi spolne usmerjenosti)

2014/C 52/18

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Frédéric Hay

Nasprotna stranka: Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation (Francija) – Razlaga člena 2(2)(b) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5 zvezek 4, str. 79) – Dopustnost nacionalne kolektivne pogodbe, ki ugodnosti glede plačila in delovnih pogojev določa samo za zaposlene, ki sklenejo zakonsko zvezo, pravico do te ugodnosti pa odreka partnerjem, ki so sklenili civilnopravno pogodbo o solidarnosti – Diskriminacija na podlagi spolne usmerjenosti – Možnost utemeljitve posredne diskriminacije z legitimnim, nujnim in ustreznim ciljem

Izrek

Člen 2(2)(a) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da nasprotuje določbi kolektivne pogodbe, kot je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere zaposleni, ki sklene civilnopravno pogodbo o solidarnosti z osebo istega spola, ni upravičen do ugodnosti, kot sta posebni dopust in dodatek, ki pripadata zaposlenim ob sklenitvi zakonske zveze, če nacionalna zakonodaja zadevne države članice osebam istega spola ne omogoča, da bi sklenile zakonsko zvezo, če je, upoštevajoč cilj in pogoje dodelitve teh ugodnosti, v primerljivem položaju kot zaposleni, ki sklene zakonsko zvezo.

(1) UL C 250, 18.8.2012.