Keywords

Summary



Keywords

1. Uradniki – Plačilo – Izselitveni dodatek – Predmet – Pogoji za dodelitev – Neobstoj običajnega bivališča ali glavne poklicne dejavnosti v državi članici razporeditve v referenčnem obdobju – Izjema – Dela, opravljena za drugo državo članico ali mednarodno organizacijo – Utemeljitev

(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga VII, člen 4(1)(a))

2. Pravo Skupnosti – Razlaga – Načela – Avtonomna razlaga – Omejitve

3. Uradniki – Plačilo – Izselitveni dodatek – Pogoji za dodelitev – Dela, opravljena za drugo državo ali mednarodno organizacijo – Pojem „država“ – Pravna oseba in enotni subjekt mednarodnega prava

(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga VII, člen 4(1)(a))

4. Uradniki – Kadrovski predpisi – Analogna razširitev ugodnosti iz določbe Kadrovskih predpisov – Izključitev

5. Uradniki – Plačilo – Izselitveni dodatek – Pogoji za dodelitev – Dela, opravljena za drugo državo ali mednarodno organizacijo – Pojem – Zahteva po neposredni pravni vezi med zainteresiranim in zadevno državo ali mednarodno organizacijo

(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga VII, člen 4(1)(a))

6. Uradniki – Plačilo – Izselitveni dodatek – Pogoji za dodelitev – Neobstoj običajnega bivališča ali glavne poklicne dejavnosti v državi članici razporeditve v referenčnem obdobju – Pojem običajnega bivališča

(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga VII, člen 4(1))

7. Uradniki – Odločba, ki posega v položaj – Obveznost obrazložitve – Obseg

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 25, drugi odstavek)

8. Uradniki – Enako obravnavanje – Omejitve – Nezakonito pridobljena ugodnost

Summary

1. Namen izselitvenega dodatka, določenega v členu 69 Kadrovskih predpisov, je nadomestiti stroške in posebne neugodnosti zaradi opravljanja dela v državi, s katero uradnik pred nastopom dela ni imel trajnih vezi. Da bi se lahko vzpostavile take trajne vezi in tako uradnik ne bi bil upravičen do izselitvenega dodatka, zakonodajalec določa, da je moral imeti uradnik v državi, kjer je kraj njegove razporeditve, običajno bivališče ali je pet let opravljal svojo glavno poklicno dejavnost.

2. Namen izjeme, določene v členu 4(1)(a), druga alinea, Priloge VII h Kadrovskim predpisom, v korist osebam, ki so v obdobju petih let, ki se je končalo šest mesecev pred začetkom dela, opravljale delo za drugo državo ali mednarodno organizacijo, je dejstvo, da pod takimi pogoji ni mogoče šteti, da so te osebe vzpostavile trajne vezi z državo razporeditve zaradi začasnega značaja njihove napotitve v to državo.

(Glej točki 23 in 24.)

3. Iz zahtev tako enotne uporabe prava Skupnosti kot tudi načela enakosti izhaja, da je izraze določb prava Skupnosti, ki ne vsebujejo nobene izrecne napotitve na pravo držav članic za določitev njegovega pomena in obsega, običajno treba v celi Skupnosti razlagati samostojno in enotno, ob upoštevanju konteksta določbe in zasledovanega cilja navedene ureditve. Če izrecne napotitve ni, je mogoče, da v tem primeru uporaba prava Skupnosti vsebuje napotitev na pravo držav članic, če sodišče Skupnosti v pravu Skupnosti ali v splošnih načelih prava Skupnosti ne more najti elementov, ki bi mu s samostojno razlago omogočali natančno določitev njene vsebine in obsega.

(Glej točko 27.)

4. Iz sistematike Pogodbe jasno izhaja, da se pojem države članice v smislu določb o institucijah nanaša le na vladne organe držav članic in ga ni mogoče razširiti na regionalne vlade ali organe avtonomnih skupnosti ne glede na obseg pristojnosti, ki jih imajo. Nasprotna razlaga bi ogrozila institucionalno ravnovesje, ki ga predvidevajo pogodbe, ki določajo predvsem pogoje, pod katerimi države članice, kar pomeni države, ki so podpisnice ustanovitvenih pogodb in pogodb o pristopu, sodelujejo pri delovanju institucij Skupnosti.

5. Pojem „države“ iz člena 4 Priloge h Kadrovskim predpisom se nanaša samo na državo kot pravno osebo in enotni subjekt mednarodnega prava in njene organe upravljanja. Zato je treba izraz „dela, opravljena za drugo državo“ iz člena 4 Priloge VII h Kadrovskim predpisom razlagati tako, da se ne nanašajo na dela, opravljena za vlade političnih podenot držav.

(Glej točke 29, 32 in 33.)

6. Določbe Kadrovskih predpisov, katerih edini cilj je ureditev pravnih razmerij med institucijami in uradniki z določitvijo vzajemnih pravic in obveznosti, vsebujejo natančno terminologijo, katere analogna razširitev na primere, ki niso izrecno zajeti, je izključena.

(Glej točko 30.)

7. Izjeme iz člena 4(1)(a), druga alinea, Priloge VII h Kadrovskim predpisom ni mogoče omejiti samo na osebe, ki so del osebja druge države ali mednarodne organizacije, ker zajema vse okoliščine, ki izhajajo iz del, opravljenih za drugo državo ali mednarodno organizacijo. Uporaba izjeme iz navedenega člena 4 kljub temu zahteva, da je imel zainteresirani neposredne pravne vezi z zadevno državo ali mednarodno organizacijo, kar je v skladu z neodvisnostjo držav in institucij pri notranji organizaciji njihovih storitev, ki jim omogoča, da povabijo tretje osebe, ki niso del njihove hierarhične strukture, k opravljanju natančno določenih del.

(Glej točko 41.)

8. Člen 4 Priloge VII h Kadrovskim predpisom je treba razlagati tako, da je glavni pogoj za pridobitev izselitvenega dodatka običajno bivališče uradnika, ki ga je imel pred začetkom nastopa dela. Poleg tega je pojem izselitve prav tako odvisen od osebnega položaja uradnika, od stopnje njegove integracije v njegovo novo okolje, ki se lahko vzpostavi, na primer, z običajnim bivališčem ali prejšnjim opravljanjem glavne poklicne dejavnosti.

Običajno bivališče je kraj, ki mu je udeleženec prostovoljno določil stalni značaj trajnega ali stalnega kraja, v katerem ima svoje interese. Da bi določili običajno bivališče, je treba upoštevati vse elemente glavnih dejstev in predvsem dejansko bivališče zainteresiranega.

(Glej točki 50 in 51.)

9. Cilj obveznosti obrazložitve, ki izhaja iz določb členov 25, drugi odstavek, in 90(2), je udeležencu zagotoviti zadostne podatke za presojo utemeljitve odločbe, ki jo je sprejela uprava, in možnost, da pred Sodiščem prve stopnje vloži tožbo ter da temu omogoča izvajanje nadzora. Njen obseg je treba presoditi glede na konkretne okoliščine, predvsem glede na vsebino akta, značaja razlogov, na katere se sklicuje, in interesa, da naslovnik lahko prejme pojasnilo.

(Glej točko 67.)

10. Na načelo enakega obravnavanja, v skladu s katerim se zahteva, da se podobni položaji ne obravnavajo različno, se je mogoče sklicevati samo v okviru spoštovanja zakonitosti in nihče se ne more v svojo korist sklicevati na nezakonitost, ki je bila storjena v korist drugega.

(Glej točki 76 in 77.)