ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 52/21

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 24. novembra 2017 – Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Azienda Napoletana Mobilità SpA

(Zadeva C-659/17)

(2018/C 052/30)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di cassazione

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik v postopku s kasacijsko pritožbo: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Azienda Napoletana Mobilità SpA

Vprašanje za predhodno odločanje

[ali se uporablja] Odločba Evropske unije (ES) 2000/128 z dne 11. maja 1999 tudi za tiste delodajalce, ki opravljajo dejavnost krajevnega javnega prevoza – v sistemu, ki zaradi izključnosti opravljane storitve pretežno ne deluje po načelu konkurence – in ki so od začetka veljavnosti zakona št. 407 iz leta 1990 prejemali izravnalne olajšave po sklenitvi pogodb o usposabljanju in zaposlitvi, pri čemer se obravnavani primer nanaša na obdobje od 1997 do maja 2001.
SL Uradni list Evropske unije C 52/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Oldenburg (Nemčija) 13. novembra 2017 – ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen

(Zadeva C-634/17)

(2018/C 052/21)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht Oldenburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: ReFood GmbH & Co. KG

Tožena stranka: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je treba [člen 1(3)(d) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov] (1) razlagati v smislu izključitve iz uporabe, ki velja za vse pošiljke, ki v skladu s členom 2 Uredbe (ES) št. 1069/2009 (2) spadajo na področje uporabe Uredbe (ES) št. 1069/2009?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali je treba [člen 1(3)(d) Uredbe št. 1013/2006] razlagati v smislu izključitve iz uporabe, ki velja za pošiljke, za katere v skladu z Uredbo (ES) št. 1069/2009 – tudi v povezavi z Izvedbeno uredbo (EU) št. 142/2011 (3) – veljajo pravila o zbiranju, prevozu, identifikaciji in sledljivosti?

3. Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: Ali je treba [člen 1(3)(d) Uredbe št. 1013/2006] razlagati v smislu izključitve iz uporabe, ki velja samo za pošiljke, pri katerih gre za odpremljanje, za katero se na podlagi člena 48(1) Uredbe (ES) št. 1069/2009 zahteva soglasje?

(1) UL L 190, str. 1.

(2) Uredba (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (Uredba o živalskih stranskih proizvodih), UL L 300, str. 1.

(3) Uredba Komisije (EU) št. 142/2011 z dne 25. februarja 2011 o izvajanju Uredbe (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter o izvajanju Direktive Sveta 97/78/ES glede nekaterih vzorcev in predmetov, ki so izvzeti iz veterinarskih pregledov na meji v skladu z navedeno direktivo, UL L 54, str. 1.
2.

Kadar gre za zaščiteno označbo porekla, ki je geografska (člen 2(1)(a) Uredbe 510/2006), in če gre za iste ali primerljive izdelke, ali se lahko uporaba znakov, ki spominjajo na regijo, na katero se navezuje zaščitena označba porekla, šteje za omembo same zaščitene označbe porekla v smislu člena 13(1)(b) Uredbe 510/2006, ki je nedopustna celo v primeru, če je tisti, ki uporablja te znake, proizvajalec s sedežem v regiji, na katero se navezuje zaščitena označba porekla, vendar čigar izdelki niso zaščiteni s to označbo porekla, saj ne izpolnjujejo zahtev (ki se ne nanašajo na geografsko poreklo), ki se zahtevajo s specifikacijo?
1.

Ali je treba člena 56 in 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da nasprotujeta določbam Zakona o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjima sklopljenih u Republici Hrvatskoj s neovlaštenim vjerovnikom (Narodne novine br. 72/2017) (zakon o ničnosti kreditnih pogodb z mednarodnim elementom, sklenjenih v Republiki Hrvaški z nepooblaščenim upnikom, Uradni list, št. 72/2017), zlasti določbam člena 10 tega zakona, s katerimi se kreditne pogodbe in drugi posledično nastali pravni posli ali posli, ki temeljijo na kreditni pogodbi, sklenjeni med dolžniki (v smislu člena 1 in člena 2, prva alinea, tega zakona) in nepooblaščenimi upniki (v smislu določbe iz člena 2, druga alinea, tega zakona) razglasijo za nične, tudi če so sklenjene pred začetkom veljavnosti tega zakona, od trenutka njihove sklenitve, tako da je vsaka pogodbena stranka dolžna drugi vrniti vse, kar je prejela na podlagi nične pogodbe, če pa to ni mogoče ali narava tistega, kar je izpolnjeno, nasprotuje vrnitvi, je treba plačati ustrezno denarno odškodnino glede na cene v času izdaje sodne odločbe?
SL Uradni list Evropske unije C 13/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poljska) 26. septembra 2017 – Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach/Szef Krajowej Administracji Skarbowej

(Zadeva C-566/17)

(2018/C 013/05)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach

Tožena stranka: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 168(a) Direktive 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1), kakor je bila spremenjena (v nadaljevanju: Direktiva 2006/112), in načelo nevtralnosti DDV nasprotujeta nacionalni praksi, s katero se priznava pravica do odbitka celotnega davka, zaračunanega v zvezi z nabavo blaga in storitev, uporabljenih tako za transakcije zavezanca, ki spadajo na področje uporabe DDV (obdavčene in oproščene), kot za transakcije, ki ne spadajo na področje uporabe DDV, ker v nacionalni zakonodaji ni metod in meril za razdelitev zneskov vstopnega davka, zaračunanega v zvezi z navedenimi vrstami transakcij?

(1) UL 2006, L 347, str. 1.
—

ali je treba ta člena razlagati tako, da je treba ob obstoju davčnih pravil, na podlagi katerih so dividende obravnavane različno glede na to, ali se izplačajo rezidentom ali nerezidentom, primerjati efektivno davčno obremenitev, ki bremeni oboje te družbe iz naslova teh dividend, tako da bi bilo omejitev prostega pretoka kapitala – ki je posledica tega, da je s temi pravili zgolj za nerezidente izključen odbitek stroškov, ki so neposredno povezani s prejemom dividend – mogoče šteti za utemeljeno z razliko med stopnjo obdavčitve po splošni ureditvi, ki je v okviru poznejšega davčnega leta naložena rezidentom, in stopnjo davčnega odtegljaja od dividend, izplačanih nerezidentom, če se s to razliko glede na znesek plačanega davka izravna razlika v davčni osnovi?
4.

Druga napačna uporaba prava in kršitev postopka je bilo to, da je bila zavrnjena predložitev informacij, ki bi bile potrebne za razumevanje vsebine potrdila o registraciji sporne znamke. Gre za objavo standarda ST.60 Svetovne organizacije za intelektualno lastnino, v katerem je naveden pomen kod INID, ki se splošno uporabljajo pri potrdilih za registracijo, ki jih izdajajo Uradi za intelektualno lastnino, vključno z EUIPO, da bi označili naravo in pomen vnosov na teh potrdilih. Pomen kod INID je mogoče določiti zgolj z uporabo objavljenega standarda ST.60 ali enakovrednega vira, vsebino potrdil o registraciji pa je mogoče določiti zgolj s pomeni teh kod INID iz teh potrdil. Splošno sodišče je vir takih informacij napačno štelo za dokaz ter zato ravnalo nepravilno s tem, da ni želelo prejeti navedenega dokumenta ali informacij, ki jih vsebuje, saj gre dejansko za pravno besedilo, ki je enakovredno slovarju. Če bi Splošno sodišče upoštevalo razlagalna orodja, ki so mu bila predstavljena, bi presodilo, da se potrdilo o registraciji nanaša na figurativno znamko, ki je predstavljena s prikazom iz zahteve za registracijo. Glede take znamke je prvi odbor za pritožbe pri EUIPO že štel, da ima zahtevani razlikovalni učinek za registracijo, in Splošno sodišče bi moralo v skladu s tem to ugotoviti.
1.

Ali je v skladu s pravom Unije, zlasti s členoma 49 in 54 PDEU in z načeli iz teh členov, dopustno, da se v okviru postopka posredne ponovne privatizacije kapitala družbe v državni lasti, ki opravlja dejavnost letalskega prevoza, v dokumente, ki določajo pravila navedenega postopka, kot merilo pri izbiri namer potencialnih vlagateljev za nakup in pri izbiri ponudb, ki so predmet naročila, vključi zahtevo glede ohranitve sedeža in dejanske uprave navedene družbe v državi članici, v kateri je bila ta družba ustanovljena?
1.

Ali je treba člen 27(1)(b) Direktive Sveta 92/83/EGS (1) z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače razlagati tako, da se uporablja za katere koli izdelke, ki glede na njihovo osnovno (neposredno) predvideno uporabo (uživanje) niso namenjeni za prehrano ljudi, čeprav nekateri posamezniki uživajo kozmetiko in izdelke za osebno nego, kakršni so obravnavani, kot alkoholne pijače za omamljanje?
1.

Ali je treba člen 16(2)(a) Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (1) razlagati tako, da nasprotuje odvzemu dovoljenja za prebivanje, ki je bilo izdano v okviru združitve družine, če je bilo to pridobljeno na podlagi goljufivih podatkov, vendar pa družinski član ni vedel, da so bili ti podatki goljufivi?
SL Uradni list Evropske unije C 374/14

Pritožba, ki jo je Vincent Piessevaux vložil 27. julija 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 17. maja 2017 v zadevi T-519/16, Vincent Piessevaux/Svet Evropske unije

(Zadeva C-454/17 P)

(2017/C 374/19)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnik: Vincent Piessevaux (zastopnik: L. Ponteville, odvetnik)

Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije

Predlog

Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 17. maja 2017 v zadevi T-519/16;

— pritožniku dodeli to, kar zahteva v tožbenih predlogih, predloženih Splošnemu sodišču;

— nasprotni stranki naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela enakega obravnavanja, na kršitev člena 77 Kadrovskih predpisov Evropske unije in na kršitev člena 11(2) Priloge k tem Kadrovskim predpisom. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo, s tem ko je zavrnilo ugovor nezakonitosti Obvestila zaposlenim 113/11 OI Sveta, ki določa odstopanje od člena 9, tretji odstavek, zadnji stavek, Sklepa Sveta z dne 11. oktobra o sprejetju splošnih predpisov za izvajanje členov 11 in 12 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom v zvezi s prenosom pokojninskih pravic (Splošne določbe za izvajanje iz leta 2011) – ki je odstopanje, v skladu s katerim se Splošne določbe za izvajanje, ki so bile sprejete 29. aprila 2004 (Splošne določbe za izvajanje členov iz leta 2004) še naprej uporabljajo le, če je OI zainteresirano stranko obvestil o predlogu za priznanje pokojninske dobe in se je ta s tem strinjala, preden so začele veljati Splošne določbe za izvajanje členov iz leta 2011. Obrazložitev te zavrnitve, ki je navedena v točkah od 68 do 71 izpodbijane sodbe, je namreč v nasprotju z načelom enakega obravnavanja, s členom 77 Kadrovskih predpisov in s členom 11(2) Priloge VIII k tem Kadrovskim predpisom.

Drugi pritožbeni razlog se nanaša na izkrivljanje prvega dela tretjega tožbenega razloga za razglasitev ničnosti, ki ga navaja pritožnik, na kršitev verodostojnosti dokumentov, na pomanjkanje obrazložitve in na kršitev načela enakega obravnavanja. Splošno sodišče je namreč napačno uporabilo pravo:

— v točkah 73, 74, 80 in 81 izpodbijane sodbe, ker je izkrivilo prvi del tretjega tožbenega razloga za razglasitev ničnosti, kršilo verodostojnost pisnih dokazov pritožnika in napačno navedlo, da je pritožnik uveljavljal kršitev načela varstva zaupanja v pravo;

— v točkah od 73 do 100 izpodbijane sodbe, ker v nasprotju s členom 36 Statuta Sodišča ni odgovorilo na prvi del tretjega tožbenega razloga za razglasitev ničnosti, ki temelji na kršitvi načela enakega obravnavanja in ne na kršitvi načela varstva zaupanja v pravo;
1.

Ali je treba člen 168 Direktive 2006/112/ES (1) razlagati tako, da je v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, holding upravičen do odbitka DDV v celoti od vstopnih storitev, povezanih s skrbnim pregledom, opravljenim pred predvideno, vendar nedokončano prodajo delnic hčerinske družbe, za katero holding opravlja storitve upravljanja in IT, obdavčene z DDV?
2.

Ali se v skladu s to uredbo in po morebitni razumni analogiji s sodno prakso, ki se je izoblikovala na področju instituta „in house providing“ (interne transakcije), oseba javnega prava, ki ji je državni organ dodelil pravico do opravljanja storitve lokalnega prevoza, v abstraktnem smislu lahko šteje za notranjega izvajalca, če je neposredno povezana z organom z organizacijskega in nadzornega vidika ter če je država lastnica njenega kapitala (v celoti ali delno, v tem primeru skupaj z drugimi javnimi organi)?
5.

Ali načelo specialnosti, določeno v uvodni izjavi 10 in členu 3(4) Direktive 2005/29/ES, člen 37 Direktive 2009/72/ES in člen 41 Direktive 2009/73/ES nasprotujejo razlagi ustreznih nacionalnih določb za prenos, v skladu s katero se šteje, da je treba vsakič, ko pride v reguliranem sektorju, ki vsebuje sektorsko ureditev varstva potrošnikov, do ravnanja, ki je zajeto s pojmom „agresivna praksa“ v smislu členov 8 in 9 Direktive 2005/29/ES ali „v vseh okoliščinah agresivna“ praksa v smislu Priloge I k Direktivi 2005/29/ES, vseeno uporabiti splošno ureditev o nepoštenih praksah, in to kljub temu, da obstaja izčrpna sektorska ureditev, ki je bila sprejeta za varstvo (istih) potrošnikov in temelji na določbah prava Unije, pri čemer ureja iste „agresivne prakse“ in „v vseh okoliščinah agresivne“ prakse, vsekakor pa iste „nekorektne ali nepoštene prakse“?
1.

Ali opravlja podjetje, ki v sodelovanju s podjetjem za izposojo vozil, ki ima dovoljenje za opravljanje prevozov oseb, daje na voljo aplikacijo za pametne telefone, prek katere lahko uporabniki oddajo naročilo za najem vozila s šoferjem, storitev na področju prevoza v smislu člena 58(1) PDEU in člena 2(2)(d) Direktive 2006/123 (1), če so organizacijske storitve tega podjetja tesno povezane s storitvijo prevoza, zlasti če — določa oblikovanje cen, izvajanje plačilnega prometa in pogoje za prevoz za naročila za prevoz in — vozila, pri izposoji katerih posreduje, oglašuje pod nazivom svoje družbe in z enotnimi popusti? Če bi Sodišče na prvo vprašanje odgovorilo nikalno:
SL Uradni list Evropske unije C 300/14

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) 8. junija 2017 – Fremoluc NV/Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP) in drugi, intervenient: Vlaams Gewest

(Zadeva C-343/17)

(2017/C 300/18)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožnik: Fremoluc NV

Tožene stranke: Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP), Vlaams Financieringsfonds voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant, Vlaamse Maatschappij voor Sociaal Wonen NV (VMSW), Christof De Knop, Valérie De Knop, Melissa De Knop, Joanna De Keersmaecker, Marie-Jeanne Thielemans

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člene 21, 45, 49 in 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter člena 22 in 24 Direktive 2004/38/EG z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (1) razlagati tako, da nasprotujejo z ureditvi, v skladu s katero lahko javni organ razvija zemljišča z namenom dajanja na trg, da se tako osebam, ki so tesno družbeno, gospodarsko, socialno ali kulturno povezane z območjem delovanja, omogočita prednostni najem ter nakup parcel in stanovanj po ugodnejših pogojih, pri čemer tako kot pri določbah

— odloka sveta province Flamski Brabant z dne 25. februarja 2014 o provincijski uredbi o načinu delovanja in upravljanja agencije za zemljišča in stanovanja v Flamskem Brabantu – Vlabinvest APB, v povezavi s

— členom 2(2) odloka flamske vlade z dne 29. septembra 2006 o pogojih za prenos zemljišč prek flamskega združenja za socialna stanovanja in združenja za gradnjo socialnih stanovanj za izvajanje flamskega stanovanjskega zakonika (ter členom 17 od (2) do (6) odloka flamske vlade z dne 12. oktobra 2007 o ureditvi sistema socialnih najemnin za izvajanje naslova VII flamskega stanovanjskega zakonika)

— veljajo pogoji v zvezi s prihodki, ki jih te osebe večinoma lahko izpolnjujejo?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46.
SL Uradni list Evropske unije C 309/22

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht (Nemčija) 29. maja 2017 – Surjit Singh Bedi/Zvezna republika Nemčija, Zvezna republika Nemčija kot zastopnica interesov Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske

(Zadeva C-312/17)

(2017/C 309/28)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landesarbeitsgericht

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in pritožnik: Surjit Singh Bedi

Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Zvezna republika Nemčija, Zvezna republika Nemčija kot zastopnica interesov Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 2(2) Direktive 2000/78/ES (1) o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu razlagati tako, da nasprotuje določbi v kolektivni pogodbi, ki določa, da prejemanje premostitvene pomoči, ki se izplačuje z namenom zagotavljanja ustreznih sredstev za preživljanje delavcem, ki so izgubili zaposlitev, z osnovno plačo na podlagi kolektivne pogodbe, do pridobitve ekonomske varnosti s pravico do starostne pokojnine iz naslova zakonskega pokojninskega zavarovanja, preneha s pridobitvijo pravice do prejemanja predčasne starostne pokojnine, katere uporaba je odvisna od možnosti prejemanja predčasne starostne pokojnine zaradi invalidnosti?

(1) Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16).
3.

Ali se lahko v presojo posledic v smislu člena 6(3) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102), opravljeno za program, kot je Programma Aanpak Stikstof 2015–2021, vključijo pozitivni učinki ohranitvenih in ustreznih ukrepov za obstoječa območja habitatnih tipov in habitatov, ki se sprejmejo v povezavi z obveznostmi iz člena 6(1) in (2) te direktive? 3a. Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen: Ali se lahko pozitivni učinki ohranitvenih in ustreznih ukrepov vključijo v presojo posledic za program, če ti ukrepi ob izvajanju presoje posledic še niso bili izvedeni in se njihov pozitivni učinek še ni pokazal? Ali je – če se zavzame stališče, da presoja posledic vsebuje dokončne ugotovitve o učinkih omenjenih ukrepov, ki temeljijo na najboljših upoštevnih znanstvenih spoznanjih, – v zvezi s tem pomembno, da se izvajanje in izidi ukrepov nadzorujejo in – če se pri nadzoru izkaže, da so učinki manj ugodni, kot se je domnevalo v presoji posledic, – da se po potrebi izvedejo prilagoditve?
1.

Ali je treba tarifno podštevilko KN 7307 19 10 (1) razlagati tako, da zajema pribore (fitinge) za cevi iz sferoidnega grafitnega litega železa, ki imajo značilnosti pribora (fitingov) za cevi, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, če iz njihovih objektivnih značilnosti izhaja, da se bistveno razlikujejo od tempranega litega železa, ker preoblikovalnost sferoidnega grafitnega litega železa ni posledica ustrezne toplotne obdelave in ker ima sferoidno grafitno lito železo drugačno obliko grafita kot temprano lito železo, in sicer obliko sferoidnega grafita in ne obliko tempranega ogljika?
SL Uradni list Evropske unije C 283/25

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 22. junija 2017 – Minister for Justice and Equality Ireland in Attorney General/Arkadiusz Piotr Lipinski

(Zadeva C-376/17)

(2017/C 283/35)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Minister for Justice and Equality, Ireland in Attorney General

Tožena stranka: Arkadiusz Piotr Lipinski

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Če je pristojno sodišče države članice osebo obsodilo in ji je izreklo kazen ter je bila prvotno izrečena kazen spremenjena v pritožbenem postopku ter je ta kazen (kot je bila spremenjena v pritožbenem postopku) kasneje postala pogojna in ponovno izrečena po preklicu zadevne pogojne obsodbe, ali se pojem „sojenje“ iz člena 4a Okvirnega sklepa (1) razlaga kot: (a) da se nanaša samo na postopek, na podlagi katerega je bila ugotovljena krivda in izrečena prvostopenjska kazen (v nadaljevanju: prvostopenjska kazen); ali (b) da se nanaša na (a) zgoraj in/ali na kateri koli ali na vse naštete: (i) pritožbeni postopek, ki sledi (a) in je prvostopenjska kazen zaradi pritožbe spremenjena (spremenjena kazen); (ii) postopek, ki se je končal s pogojnim odpustom prestajanja spremenjene kazni (ali njenega dela); (iii) postopek, ki se je končal s preklicem pogojnega odpusta prestajanja spremenjene kazni (ali njenega dela)?

2. Ali je v primeru, da bi bilo treba pojem „sojenje“ razlagati tako, da se nanaša na ali da vključuje vsak pritožbeni postopek, ki bi se končal s spremembo kazni, opustitev sklicevanja na okoliščino, da je bila oseba, katere predaja se zahteva, obveščena o zadevnem pritožbenem postopku in v njem zastopana, usodna za veljavnost evropskega naloga za prijetje, ne glede na dejstvo, da je zaradi dodatno posredovanih informacij med postopkom zaprošene države postalo jasno, da je bila zadevna oseba dejansko obveščena o pritožbenem postopku in v njem zastopana?

(1) Okvirni sklep sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34).
—

Ugotovi naj se, da Republika Francija s tem, ko je ohranila učinke določb, katerih cilj je odprava ekonomskega dvojnega obdavčevanja dividend in ki matični družbi omogočajo, da od predplačila davka, ki ga mora plačati ob nadaljnji razdelitvi dividend, ki so ji jih izplačale odvisne družbe, svojim delničarjem, odbije davčni odbitek, povezan z razdelitvijo teh dividend, če jih je prejela od odvisne družbe s sedežem v Franciji, te možnosti pa ne ponuja, če je te dividende izplačala odvisna družba s sedežem v drugi državi članici, ker ta zakonodaja v zadnjenavedenem primeru ne priznava pravice do odobritve davčnega odbitka, povezanega z razdelitvijo teh dividend, ki jo opravi ta odvisna družba, saj je v skladu s sodno prakso Conseil d'État prošnjam za vračilo predplačil davka, prejetih ob kršitvi prava Unije v smislu sodbe Sodišča v zadevi C-310/09 Accor (1), ugodeno pod temi tremi omejitvami: — pravica do vračila nezakonito obračunanega predplačila davka je omejena s tem, da se ne upošteva obdavčitev družb vnukinj s sedežem zunaj Francije; — pravica do vračila nezakonito obračunanega predplačila davka je omejena z nesorazmernimi zahtevami na področju dokazovanja; — pravica do vračila nezakonito obračunanega predplačila davka je omejena z omejitvijo davčnega odbitka tretji osebi od zneska dividende, ki ga je hčerinska družba s sedežem zunaj Francije izplačala v Franciji, čeprav je Conseil d'État, upravno sodišče, ki odloča na zadnji stopnji, določilo te omejitve, ne da bi Sodišču postavilo vprašanje za ugotovitev skladnosti teh omejitev s pravom Unije, ni izpolnila obveznosti na podlagi načel enakovrednosti in učinkovitosti ter na podlagi členov 49, 63 in 267, tretji odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije;