ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španija) 4. oktobra 2019 – KM/Subdelegación de Gobierno de Albacete

(Zadeva C-731/19)

(2019/C 432/34)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: KM

Tožena stranka: Subdelegación de Gobierno de Albacete

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je razlaga sodbe Sodišča EU z dne 23. aprila 2015 (zadeva C-38/14, Zaizoune (1)) na način, da lahko španski upravni organi in sodišča v škodo državljana tretje države neposredno uporabijo Direktivo 2008/115/ES (2), pri čemer opustijo in ne uporabijo ugodnejših nacionalnih kaznovalnih določb, povečajo kaznovalno odgovornost in morebiti opustijo načelo zakonitosti v kazenskem pravu, združljiva s sodno prakso Sodišča EU glede omejitev neposrednega učinka direktiv; in ali je treba neusklajenost španske zakonodaje z Direktivo odpraviti s pomočjo spremembe zakonodaje ali možnosti, določenih v pravu Unije, s katerimi se državi naloži obvezen prenos direktiv, in ne na ta način?

(1) EU:C:2015:260.

(2) Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, 2008, str. 98).
Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da: se za nedvoumno merilo določi odločitev Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) v sodbah z dne 23. januarja 2019 od 44 do 49, v skladu s katero je v pogodbah o hipotekarnih kreditih, sklenjenih s potrošniki, pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili in ki določa, da mora vse stroške posla v zvezi s hipotekarnim kreditom nositi kreditojemalec, nepošten, različne postavke stroškov, vključene v navedenem nepoštenem in ničnem pogoju, pa se razdelijo med banko, ki je enostransko določila pogodbene pogoje, in potrošnika kreditojemalca, da se omeji povračilo neupravičeno plačanih zneskov zaradi uporabe nacionalne zakonodaje?

Ali je za zagotovitev varstva potrošnikov in uporabnikov ter spoštovanja sodne prakse Unije, ki ga izvaja, glede na Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in zlasti glede na njena člena 6(1) in 7(1), v skladu s pravom Unije, da Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) dopolnjevalno razlaga pogoj, ki je zaradi nepoštenosti razglašen za ničen, če odprava tega pogoja in učinkov, ki izhajajo iz njega, ne vpliva na obstoj kreditne pogodbe s hipotekarnim jamstvom?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Nizozemska) 11. septembra 2019 – M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T

(Zadeva C-673/19)

(2019/C 423/26)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožniki: M, A, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Nasprotni stranki v postopku s pritožbo: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, T

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je to, da je tujec, ki mu je bila priznana mednarodna zaščita v drugi državi članici Unije, na podlagi nacionalne zakonodaje pridržan z namenom odstranitve v to drugo državo članico, če se je v zvezi s tem od njega sicer najprej zahtevalo, da naj odide na ozemlje te države članice, vendar nato ni bila izdana odločba o vrnitvi, v nasprotju z Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (1), zlasti njenimi členi 3, 4, 6 in 15?

(1) UL 2008, L 348, str. 98.
C 406/15

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalska) 20. septembra 2019 – Rádio Popular — Eletrodomésticos, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

(Zadeva C-695/19)

(2019/C 406/22)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Rádio Popular — Eletrodomésticos, S.A.

Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali transakcije posredovanja pri prodaji podaljšanja garancije za gospodinjske aparate, ki jih opravi davčni zavezanec za DDV, čigar glavna dejavnost je prodaja gospodinjskih aparatov potrošniku, pomenijo finančne transakcije oziroma so z njimi primerljive z vidika načel nevtralnosti in prepovedi izkrivljanja konkurence za namene izključitve njihovega zneska iz izračuna odbitnega deleža v skladu s členom 135(1)(b) in/ali (c) Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006?

(1) Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).
C 413/30

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (Bolgarija) 1. oktobra 2019 – kazenski postopek zoper HP

(Zadeva C-724/19)

(2019/C 413/36)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Spetsializiran nakazatelen sad

Stranka v postopku v glavni stvari

HP

Vprašanji za predhodno odločanje

Ali je nacionalna določba (člen 5(1), točka 1, Zakon za Evropeyskata zapoved za razsledvane (zakon o evropskem preiskovalnem nalogu)), v skladu s katero je pristojni organ za izdajo evropskega preiskovalnega naloga za posredovanje podatkov o prometu in lokaciji, povezanih s telekomunikacijami, v predkazenskem postopku državni tožilec, medtem ko je v enakih nacionalnih položajih pristojni organ za to sodišče, združljiva s členom 2(c)(i) Direktive 2014/41 (1) in načelom enakovrednosti?

Ali se s tem, da pristojni organ države izvršiteljice (državni tožilec ali preiskovalni sodnik) prizna tak evropski preiskovalni nalog, nadomesti odredba sodišča, ki je potrebna na podlagi nacionalnega prava države izdajateljice?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2014/41/EU z dne 3. aprila 2014 o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah (UL 2014, L 130, str. 1).
C 399/20

Pritožba, ki jo je Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam vložil 10. aprila 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 12. februarja 2019 v zadevi T-231/18, Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam/EUIPO - Lupu (Djili)

(Zadeva C-293/19 P)

(2019/C 399/23)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnik: Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (zastopnik: C-R Romițan, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Sodišče (osmi senat) je s sklepom z dne 2. oktobra 2019 odločilo, da se pritožba zavrne kot delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena, in da Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam nosi svoje stroške.
3.

Če odgovora na prvo in drugo vprašanje pomenita razlago, da se izključi možnost, da bi države članice lahko na nacionalni ravni urejale uporabo člena 3 in člena 6(b) Direktive 2003/88/ES v [posameznih] pogodbah ob neobstoju nacionalnih predpisov, ki bi urejali dejstvo, da se morata minimalni dnevni počitek in najdaljši tedenski delovni čas nanašati na delavca (ne glede na to, koliko pogodb o zaposlitvi sklene z istim delodajalcem ali različnimi delodajalci), ali se javna ustanova države članice, ki deluje v imenu države, lahko sklicuje na neposredno uporabo člena 3 in člena 6(b) Direktive 2003/88/ES ter kaznuje delodajalca zaradi neupoštevanja omejitev, ki jih predvideva direktiva za dnevni počitek in/ali najdaljši sedemdnevni delovni čas?
1.

Ali je treba člen 3(e) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 (2), razlagati tako, da pojem „naprava“ obsega tudi primer, kakršen je obravnavani, v katerem je tožeča stranka kogenerator, ki ga je zgradila na svojem industrijskem območju za zagotavljanje energije svojemu proizvodnemu obratu, pozneje s prenosom veje dejavnosti prodala drugi družbi, specializirani v energetskem sektorju, s pogodbo, ki po eni strani določa, da se na pridobiteljico prenesejo naprave za kogeneracijo električne in toplotne energije, potrdila, dokumenti, izjave o skladnosti, licence, koncesije, odobritve in dovoljenja, ki se zahtevajo za obratovanje naprave in opravljanje dejavnosti, da se v njeno korist ustanovi stavbna pravica na območju obrata, primerna za upravljanje in vzdrževanje obrata, ter služnostne pravice v korist proizvodnje z uporabo kogeneratorja, z okoliškim izključnim območjem, in po drugi strani, da bo pridobiteljica odstopnici 12 mesecev dobavljala energijo, proizvedeno v napravi, po cenah, določenih v pogodbi?
V postopku izterjave pred Generalnim sekretarjem Evropskega parlamenta je bila kršena pravica do poštenega sojenja (člen 6(1) ESČP in člen 47, drugi odstavek, Listine o temeljnih pravicah) in z njo povezana načela (načelo kontradiktornega postopka, načelo enakosti orožij in načelo pravice do obrambe), ker pritožnik ni imel dostopa do poročila OLAF, na katerem je temeljila odločba, niti do dokazov, na katerih to poročilo temelji, niti ni mogel izvrševati svoje pravice do predhodne izjave kar je v nasprotju z določbo iz člena 68(2) Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta o izvedbenih ukrepih v zvezi s statutom poslancev Evropskega parlamenta (v nadaljevanju: izvedbeni ukrepi). Splošno sodišče je v točki 44 sodbe storilo napako, ko se je sklicevalo na člen 11(4) Uredbe št. 883/2013, ker ta člen ne ureja postopka izterjave pred Generalnim sekretarjem, temveč postopek pred OLAF. V tem okviru je Splošno sodišče v točki 45 sodbe napačno uporabilo sodno prakso, ki je določena v točki 35 sodbe IMG/Komisija. Splošno sodišče je v točki 48 sodbe contra legem razlagalo člen 68(2) izvedbenih ukrepov, ker je enačilo pravico do predstavitve stališča s pravico do izjave. Splošno sodišče je v točki 51 sodbe ravno tako napačno razlagalo člen 68 izvedbenih ukrepov, ki ureja postopek izterjave, ker upoštevna določba za pritožnika ne ustvarja niti pravic niti obveznosti glede predložitve dokazov v postopku pred Generalnim sekretarjem.
C 383/52

Pritožba, ki sta jo Toshiba Samsung Storage Technology Corp. in Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. vložili 20. septembra 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 12. julija 2019 v zadevi T-8/16, Toshiba Samsung Storage Technology, Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Komisija

(Zadeva C-700/19 P)

(2019/C 383/61)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: Toshiba Samsung Storage Technology Corp., Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (v nadaljevanju: pritožnici) (zastopniki: M. Bay, avvocato, J. Ruiz Calzado, abogado, A. Aresu, avvocato)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnici predlagata Sodišču, naj:

— razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča;

— za ničen razglasi sklep Komisije v zadevi COMP/39.639 – Pogoni za optične diske v delu, v katerem se nanaša na pritožnici;

— odpravi ali zmanjša znesek globe, ki je bila pritožnicama naložena s tem sklepom;

— naloži Komisiji plačilo vseh stroškov na prvi stopnji in v pritožbenem postopku; ter

— naloži kakršenkoli ustrezen ukrep glede na okoliščine zadeve.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnici v utemeljitev pritožbe navajata štiri pritožbene razloge.

V okviru prvega pritožbenega razloga navajata napačno uporabo prava pri preizkusu prvega, drugega in tretjega dela prvega tožbenega razloga na prvi stopnji, ki vključuje kršitev bistvenih procesnih zahtev in pravice do obrambe.

V okviru drugega pritožbenega razloga navajata napačno uporabo prava pri ugotovitvi obstoja enotne in trajajoče kršitve.

V okviru tretjega pritožbenega razloga navajata kršitev pravice do obrambe in napake v obrazložitvi.

V okviru četrtega pritožbenega razloga navajata neupoštevanje bistvenih procesnih zahtev, povsem neustrezno obrazložitev zavrnitve drugega tožbenega razloga, in sicer prvega dela (neobstoj pristojnosti), in napake pri presoji pogojev za dopustnost dokazov.
C 372/24

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) 10. septembra 2019 – X/État belge

(Zadeva C-671/19)

(2019/C 372/26)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil du Contentieux des Étrangers

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: X

Tožena stranka: État belge

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je treba navedbo v členu 34(5) Direktive 2016/801 (1), da je pravno sredstvo iz tega člena urejeno „v skladu z nacionalnim pravom“, razlagati tako, da je le nacionalni zakonodajalec pristojen za določitev podrobnih pravil za uveljavljanje tega pravnega sredstva, ne da bi moralo nacionalno sodišče preveriti, ali so ta pravila skladna s pravico do učinkovitega pravnega sredstva v smislu člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?

2. (a) Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali mora pravno sredstvo, določeno v členu 34(5) Direktive 2016/801, da bi bilo učinkovito v smislu člena 47 Listine, vključevati možnost, da se v vseh primerih uporabi izjemni postopek s pravnim sredstvom, izveden v okoliščinah izjemne nujnosti, če zadevna oseba dokaže, da je izkazala vso zahtevano skrbnost in da bi se s spoštovanjem rokov, potrebnih za izvedbo rednega postopka, oviral potek zadevnega študija? (b) Če je odgovor na to vprašanje nikalen, ali je treba prav tako nikalno odgovoriti, če bi lahko zadevna oseba zaradi nesprejetja odločbe v kratkem roku nepreklicno izgubila študijsko leto?

3. Če je odgovor na drugo vprašanje, točka (a) ali (b), pritrdilen, ali mora nacionalno sodišče dati prednost razlagi zakona, ki je skladna s ciljem Direktive 2016/801, za dosego rešitve, skladne z njenim ciljem, tako da privoli, da glede na pogoje izjemne nujnosti preuči predlog za odlog izvršitve odločbe iz člena 20 te direktive, čeprav bi bilo mogoče iz pripravljalnega gradiva zakona razbrati, da zakonodajalec tega ni nameraval?

4. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali pravno sredstvo iz člena 34(5) Direktive 2016/801 državam članicam nalaga, da zaradi upoštevanja člena 47 Listine določijo, da lahko sodišče v nekaterih okoliščinah organu odredi izdajo vizuma?

(1) Direktiva (EU) 2016/801 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva, prostovoljskega dela, programov izmenjave učencev ali izobraževalnih projektov in dela varušk au pair (UL 2016, L 132, str. 21).
Splošno sodišče naj prav tako ne bi upoštevalo trditev pritožnika, ki očitno izhajajo iz procesnih aktov, in naj bi s tem kršilo obveznost obrazložitve. Podana naj bi bila manjkajoča, in vsekakor nezadostna obrazložitev Splošnega sodišča. Poleg tega naj bi šlo za kršitev pravice do obrambe in pravice do učinkovitega pravnega varstva pritožnika (člen 47 Listine). Poleg tega naj bi Splošno sodišče izkrivilo dejstva in dokaze. Splošno sodišče naj bi prav tako napačno razlagalo in uporabilo člen 263(4) PDEU.
3.

Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno razlago sodne prakse v zvezi z pravico do izjave V izpodbijani sodbi je napačno uporabljena utemeljitev iz sodbe Sodišča za izpodbijanje pravice tožeče stranke do ustnega zaslišanja, čeprav se ta sodba nanaša le na interveniente v natančnem in obrobnem postopku, v katerem je bilo poleg tega dovoljeno ustno zaslišanje.
4.

Četrto vprašanje se nanaša na to, ali je – če se je odobril domik in se je dodelila nepremičnina, kar bi bilo lahko v korist istega upnika, pri čemer pride tudi do prenosa lastninske pravice na nepremičnini, ponujeni v zavarovanje, ki je že realizirano – v skladu s pravom Unije […] razlaga, v skladu s katero lahko dolžnik v primeru, ko se je postopek končal in dosegel želeni učinek, in sicer realizacija zavarovanja, uveljavlja nove ugovore, naj se razglasi ničnost določene nepoštene klavzule, ki vpliva na postopek izvršbe, ali pa je mogoče, ker je nastal učinek prenosa, ki je lahko v korist upnika, in z dostopom do zemljiške knjige, priznati pregled po uradni dolžnosti, ki pripelje do razveljavitve celotnega postopka izvršbe ali ki se konča ter vpliva na zneske, zavarovane s hipoteko, pri čemer lahko vpliva na pogoje, pod katerimi so se dale ponudbe na dražbi.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgerichts Potsdam (Nemčija) 11. julija 2019 – Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML

(Zadeva C-529/19)

(2019/C 348/07)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Potsdam

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

Tožena stranka: ML

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je pravica do odstopa od pogodbe v skladu s členom 16(c) Direktive o pravicah potrošnikov (1) (Direktiva 2011/83/EU) izključena tudi tedaj, če gre sicer za izdelavo blaga po podrobnem opisu potrošnika, vendar pa prodajalec še ni začel z izdelavo in bi prilagoditev pri potrošniku opravil sam in ne prek tretjih? Ali je bistveno, če bi se lahko blago z le neznatnimi stroški razgradnje, na primer v višini 5 odstotkov vrednosti blaga, ponovno vrnilo v stanje pred individualizacijo?

(1) Direktiva 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 304, 2011, str. 64).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 19. junija 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate

(Zadeva C-479/19)

(2019/C 357/13)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di cassazione

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Agenzia delle Entrate

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravo Skupnosti – in zlasti določbe Pogodbe ES v zvezi s svobodo ustanavljanja in prostim pretokom kapitala, kot jih razlaga to Sodišče – nasprotujejo uporabi določbe nacionalnega prava, kot je določba člena 35(10)(b) decreto-legge n. 223/2006 (uredba-zakon št. 223/2006) (v delu, kjer se zaprtim nepremičninskim investicijskim skladom omejuje olajšava za hipotekarni in katastrski davek)?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Španija) 7. junija 2019 – Vodafone España S.A.U./Diputación Foral de Guipúzcoa

(Zadeva C-443/19)

(2019/C 328/12)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Vodafone España S.A.U.

Tožena stranka: Diputación Foral de Guipúzcoa

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 13 ter ustrezne in dopolnilne določbe Direktive 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (1) razlagati tako, da nasprotujejo temu, da Kraljevina Španija, natančneje zgodovinsko ozemlje Guipúzkoa, ki uživa davčno avtonomijo, telekomunikacijskemu operaterju – ki je že zavezanec za plačilo pristojbine za pravico uporabe spektra – za uporabo radijskih frekvenc nalaga plačilo davka na prenose premoženja in overjene pravne akte, ki se uporablja na splošno pri upravnih koncesijah na javnem dobru, in sicer na podlagi svojih pokrajinskih davčnih zakonov glede tega davka.

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 337.
1.

Če obveznosti, ki izhajajo iz pogodbe, ki jo je organizator potovanja ali turistični agent sklenil s potrošnikom, da bi mu zagotovil organizirane počitnice, za katere se uporablja Direktiva Sveta 90/314/EGS (1) z dne 13. junija 1990 o paketnem potovanju, organiziranih počitnicah in izletih, niso izpolnjene ali so nepravilno izpolnjene in je ta neizpolnitev ali nepravilna izpolnitev posledica dejanj uslužbenca hotelske družbe, ki opravlja storitve, povezane s to pogodbo: (a) ali je mogoče uporabljati obrambo, določeno v drugem delu tretje alinee [Č]lena 5(2), in, če je odgovor pritrdilen, (b) na podlagi katerih meril mora nacionalno sodišče presoditi, ali se ta obramba uporabi?
C 328/34

Pritožba, ki jo je John Dalli vložil 16. avgusta 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 6. junija 2019 v zadevi T-399/17, Dalli/Komisija

(Zadeva C-615/19 P)

(2019/C 328/37)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnik: John Dalli (zastopnika: L. Levi, avocate, S. Rodrigues, avocat)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlog

Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano sodbo razveljavi in ugotovi, da so zahteve pritožnice v zadevi T-399/17 dopustne in utemeljene, ter posledično — naloži plačilo odškodnine, zlasti za nepremoženjsko škodo, ki jo je mogoče začasno oceniti na 1 000 000 EUR; — toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

— Evropski komisiji naloži, da plača vse stroške postopka s pritožbo in postopka na prvi stopnji.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica s prvim pritožbenim razlogom zatrjuje več napak pri uporabi prava, zlasti kršitev obveznosti obrazložitve in izkrivljanje elementov iz spisa z zavrnitvijo prvega očitka glede nezakonitosti odločbe o začetku preiskave.

Drugič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je zavrnilo drugi očitek v zvezi z napakami pri opredelitvi preiskave in v zvezi z nezakonitim podaljšanjem preiskave.

Tretjič, pritožnica zatrjuje, da je v sodbi Splošnega sodišča prišlo do izkrivljanja dokazov in kršitve pravice do obrambe, ker je bil zavrnjen tretji očitek v zvezi s kršitvijo načel, ki veljajo za zbiranje dokazov ter za izkrivljanje in ponarejanje dokazov.

Četrtič, pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče izkrivilo dejstva in dokaze ter napačno uporabilo pravo, ker je zavrnilo četrti očitek v zvezi s kršitvijo pravice do obrambe, člena 4 Sklepa Sveta 1999/396, (1) in člena 18 navodil urada OLAF.

Petič, pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker je kršilo obveznost obrazložitve in izkrivilo dokaze s tem, da je zavrnilo peti očitek v zvezi s kršitvijo člena 11(7) Uredbe (ES) št. 1073/1999 (2) in člena 13(5) pravilnika Nadzornega odbora OLAF.

Šestič, pritožnica zatrjuje več napak pri uporabi prava in izkrivljanje dokazov v sodbi Splošnega sodišča, ker je bil zavrnjen šesti očitek o kršitvi domneve nedolžnosti, o kršitvi člena 8 Uredbe št. 1073/1999 in člena 339 PDEU ter kršitvi pravice do varstva osebnih podatkov.

Pritožnica s sedmim in zadnjim pritožbenim razlogom zatrjuje izkrivljanje dejstev in dokazov ter napačno uporabo prava, ker je Splošno sodišče ugotovilo, da pritožnica ni dokazala obstoja nepremoženjske škode.

(1) Sklep Sveta z dne 2. junija 1999 o pogojih za izvajanje notranjih preiskav v zvezi s preprečevanjem goljufij, korupcije in kakršnega koli nezakonitega ravnanja, ki škoduje interesom Skupnosti (1999/396/ES, ESPJ, Euratom) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 118).

(2) Uredba (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 91).