Keywords

Summary



Keywords

1. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sladkor – Začasna shema za prestrukturiranje industrije sladkorja – Začasni znesek, ki ga morajo podjetja plačati za prestrukturiranje

(Uredba Sveta št. 320/2006, člena 1(3), drugi pododstavek, in 11)

2. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sladkor – Začasna shema za prestrukturiranje industrije sladkorja – Začasni znesek, ki ga morajo podjetja plačati za prestrukturiranje

(člen 37 CE; Uredba Sveta št. 320/2006, člen 11)

3. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Uredba o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja

(člen 253 ES; Uredba Sveta št. 320/2006, uvodna izjava 2 ter člena 1(3), drugi pododstavek, in 11)

4. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sladkor – Začasna shema za prestrukturiranje industrije sladkorja – Začasni znesek, ki ga morajo podjetja plačati za prestrukturiranje

(Uredba Sveta št. 320/2006, člen 11)

5. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sladkor – Začasna shema za prestrukturiranje industrije sladkorja – Začasni znesek, ki ga morajo podjetja plačati za prestrukturiranje

(Uredba Sveta št. 320/2006, člen 11)

Summary

1. Člen 11 Uredbe št. 320/2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti in spremembi Uredbe št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike je treba razlagati tako, da se začasni znesek v celoti pobere, tudi če bi to povzročilo presežek prejemkov v skladu za prestrukturiranje.

Prvič, odstavek 1 tega člena 11 namreč določa, da podjetja, ki jim je bila kvota dodeljena, začasni znesek za prestrukturiranje na tržno leto za tržna leta 2006/2007, 2007/2008 in 2008/2009 plačujejo v višini iz odstavka 2 tega člena. Drugič, zakonodajalec Unije je predvidel možnost, da bodo prejemki iz naslova teh začasnih zneskov presegli odhodke zaradi financiranja ukrepov prestrukturiranja, ki so jim ti zneski namenjeni, tako da je v členu 1(3), drugi pododstavek, iste uredbe določil, da se vsak znesek, ki je v skladu za prestrukturiranje na voljo po financiranju omenjenih odhodkov, dodeli Evropskemu kmetijskemu jamstvenemu skladu (EKJS). Iz besedila člena 11 Uredbe št. 320/2006 in njene sistematike je tako jasno razvidno, da morajo zadevna podjetja začasni znesek za vsa navedena tržna leta plačati v celoti.

(Glej točke od 20 do 22 in točko 1 izreka.)

2. Člen 11 Uredbe št. 320/2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti in spremembi Uredbe št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike ni v nasprotju z načelom prenesenih pristojnosti.

Pobiranje začasnega zneska, ki ga morajo podjetja plačati za prestrukturiranje na podlagi tega člena 11 in katerega namen je prispevati k prestrukturiranju industrije sladkorja v Skupnosti, je ukrep kmetijske politike, ki je bil pravilno sprejet na podlagi člena 37 ES. Dejstvo, da je po prenehanju izvajanja večletne začasne sheme za prestrukturiranje nastal presežek prejemkov in da se ta presežek na podlagi člena 1(3), drugi pododstavek, Uredbe št. 320/2006 nameni Evropskemu kmetijskemu jamstvenemu skladu (EKJS), ne vzbuja dvoma o pristojnosti evropskega zakonodajalca za sprejetje tega ukrepa in temu ukrepu ne more odvzeti narave kmetijskega ukrepa. Morebitni presežek bo namreč namenjen financiranju izključno ukrepov skupne kmetijske politike.

(Glej točke 29, 30, 32 in 33 ter točko 2 izreka.)

3. Člen 11 Uredbe št. 320/2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti in spremembi Uredbe št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike z vidika obveznosti obrazložitve ni nezakonit.

V uvodni izjavi 2, ki se nanaša na način financiranja te sheme, sicer niso navedeni razlogi, zaradi katerih se, kot to določa člen 1(3), drugi pododstavek, te uredbe, vsak znesek, ki je v skladu za prestrukturiranje na voljo po financiranju odhodkov, dodeli Evropskemu kmetijskemu jamstvenemu skladu (EKJS). Vendar je bilo na dan, ki je upošteven za presojo zakonitosti tega akta, torej na dan njegovega sprejetja, mogoče v skladu za prestrukturiranje po izplačilu teh odhodkov predvideti le obstoj morebitnega preostalega presežka. Zato je odločitev, da se presežek nameni EKJS, v okvir katerega spada sklad za prestrukturiranje, le tehnična izbira, za katero posebna obrazložitev ni potrebna.

(Glej točke od 37 do 39 in točko 2 izreka.)

4. Za člen 11 Uredbe št. 320/2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti in spremembi Uredbe št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike in za pobiranje začasnega zneska na podlagi njega se ne more šteti, da sta v nasprotju z načelom sorazmernosti.

Če mora namreč zakonodajalec Skupnosti presoditi o bodočih učinkih predpisa, ki ga je treba sprejeti, in teh učinkov ni mogoče natančno predvideti, je mogoče njegovo presojo izpodbiti le, če je očitno napačna glede na elemente, s katerimi je razpolagal ob sprejetju zadevnega predpisa. Začasni znesek pa je bil določen na podlagi pričakovanih učinkov sheme za prestrukturiranje, ki je bila uvedena s to uredbo, pri čemer teh učinkov ni bilo mogoče natančno napovedati. Ker ni mogoče ugotoviti, da je bila presoja odhodkov in prejemkov, ki so nujni za pokritje teh odhodkov, glede na dejavnike, s katerimi je zakonodajalec Skupnosti razpolagal na dan sprejetja Uredbe št. 320/2006, očitno napačna, višina presežka pa sama ni zadosten dokaz o obstoju take napake, ni mogoče sklepati, da je bila določitev začasnega zneska očitno neprimerna za dosego zastavljenega cilja financiranja začasne sheme s strani proizvajalcev.

(Glej točke 45, 46, 48, 50 in 51 ter točko 2 izreka.)

5. Pobiranje drugega obroka začasnega zneska za tržno leto 2008/2009, ki je predvideno v členu 11 Uredbe št. 320/2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti in spremembi Uredbe št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike, ne glede na presežek v shemi za prestrukturiranje ni brez veljavne pravne podlage. Zato pobiranje tega obroka ne pomeni neupravičene obogatitve Unije, na kateri bi bilo mogoče utemeljiti odškodninsko tožbo, vsekakor pa se nanj ni mogoče opreti pri presoji veljavnosti tega člena 11, saj je ta člen pravna podlaga za pobiranje. Zato da bi se odškodninski tožbi zaradi neupravičene obogatitve ugodilo, je treba namreč dokazati, da je do obogatitve prišlo brez veljavne pravne podlage Unije ter da med oškodovanjem predlagatelja in to obogatitvijo obstaja vzročna zveza.

(Glej točki 53 in 54 ter točko 2 izreka.)