Keywords

Summary



Keywords

1. Evropska unija – Institucije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Izjeme od pravice do dostopa do dokumentov – Varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(2), tretja alinea)

2. Evropska unija – Institucije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Prošnja za dostop, ki se nanaša na informacije o okolju – Uporaba Uredbe št. 1367/2006 kot lex specialis glede na Uredbo št. 1049/2001 – Vpliv

(člen 255 ES; uredbi Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4, in št. 1367/2006, uvodni izjavi 8 in 15 ter člena 3 in 6(1))

3. Evropska unija – Institucije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Prošnja za dostop, ki se nanaša na informacije o okolju – Pravna domneva o obstoju prevladujočega javnega interesa, zaradi katerega je treba razkriti informacije, ki se nanašajo na emisije v okolje – Obseg

(uredbi Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(2), in št. 1367/2006, člen 6(1))

4. Evropska unija – Institucije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Izjeme od pravice do dostopa do dokumentov – Obveznost institucije, da konkretno in posamično preuči dokumente – Izključitev obveznosti – Pogoji

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4)

5. Evropska unija – Institucije – Pravica javnosti do dostopa do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Izjeme od pravice do dostopa do dokumentov – Varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(2), tretja alinea)

Summary

1. V okviru ničnostne tožbe, vložene na podlagi člena 230 ES, se zakonitost izpodbijanega akta presoja na podlagi pravnega in dejanskega stanja, ki je obstajalo takrat, ko je bil izpodbijani akt sprejet.

Če ob sprejetju izpodbijane odločbe poteka postopek zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, se Komisija načeloma lahko sklicuje na izjemo v zvezi z varstvom namena preiskav, ki jo določa člen 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije.

Ko Komisija zavrne dostop do zadevnih dokumentov na podlagi te izjeme, mora vseeno po eni strani izpolniti obveznost preizkusa, ali za te dokumente ta izjema dejansko velja v celoti, in po drugi strani pravilno uravnotežiti morebitne prevladujoče javne interese za njihovo razkritje in interes za varstvo njihove zaupnosti.

Nevarnost oslabitve varovanega interesa mora biti razumno predvidljiva in ne zgolj hipotetična. Poleg tega ta izjema, kakor izhaja iz njenega besedila, ne varuje preiskav kot takih, ampak namen teh preiskav, ki je v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti ta, da zadevna država članica ravna v skladu s pravom Unije.

(Glej točke od 100 do 102 in 110.)

2. Iz uvodnih izjav 8 in 15 Uredbe št. 1367/2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti in zlasti iz izraza „ob upoštevanju posebnih določb te uredbe glede zahtev za dostop do informacij o okolju“ v povezavi s členoma 3 in 6 te uredbe je razvidno, da je ta uredba lex specialis glede na Uredbo št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, ker nadomešča, spreminja ali pojasnjuje nekatere določbe te uredbe, če se prošnja za dostop nanaša na informacije o okolju ali informacije, ki se nanašajo na emisije v okolje.

Glede pravice do dostopa do dokumentov, v katerih so take informacije, je v uvodni izjavi 15, drugi stavek, in členu 6(1), drugi stavek, Uredbe št. 1367/2006 potrjeno načelo, da je treba vsako izjemo od osebne pravice ali splošnega načela prava Unije, vključno s pravico do dostopa iz člena 255 ES v povezavi z Uredbo št. 1049/2001, uporabljati in razlagati restriktivno. Ta obveznost restriktivne razlage izjem iz Uredbe št. 1049/2001 je okrepljena po eni strani s tem, da mora zadevna institucija upoštevati javni interes za razkritje takih informacij, in z navedbo, da je treba preveriti, ali se te informacije nanašajo na emisije v okolje, ter po drugi strani zaradi dejstva, da v Uredbi št. 1049/2001 ni podobnih pojasnil glede uporabe teh izjem na tem področju.

(Glej točki 105 in 107.)

3. Člen 6(1) Uredbe št. 1367/2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti ne vpliva na načelo, določeno v členu 4(2), zadnji stavek, Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, ampak zgolj spreminja in pojasnjuje pogoje, pod katerimi mora ta institucija preizkusiti, ali obstaja prevladujoč javni interes za razkritje v okviru prošnje za dostop do dokumentov, ki vsebujejo informacije o okolju. Tako je v tej določbi določena pravna domneva, da prevlada javni interes za razkritje, če se zahtevane informacije nanašajo na emisije v okolje, razen če se nanašajo na preiskave, zlasti na preiskave v zvezi z morebitnimi kršitvami prava Unije.

Iz tega izhaja, da tudi če ta pravna domneva ne velja za dokumente, ki se nanašajo na preiskave v okviru postopkov zaradi neizpolnitve obveznosti, z njo Komisija ni oproščena obveznosti, da mora v vsakem primeru upoštevati morebitne prevladujoče javne interese za razkritje, predvsem tiste v zvezi z informacijami o okolju v širšem smislu in tiste o emisijah v okolje, ter opraviti uravnoteženje prevladujočih javnih interesov za njihovo razkritje in interesa za varstvo njihove zaupnosti.

Čeprav je res, da člen 6(1) Uredbe št. 1367/2006 lahko pripelje do širšega dostopa do informacij o okolju, ta ugotovitev ne vpliva na vprašanje, ali mora zadevna institucija opraviti konkreten in posamičen preizkus zahtevanih dokumentov ali informacij. Zato se pogoji, na podlagi katerih instituciji izjemoma ni treba opraviti takega konkretnega in posamičnega preizkusa, uporabljajo mutatis mutandis , če zadevni dokumenti očitno spadajo v isto kategorijo, za katero lahko velja ena od izjem iz člena 4 Uredbe št. 1049/2001. Namreč, čeprav iz člena 6(1), prvi stavek, Uredbe št. 1367/2006 izhaja, da domneva o obstoju prevladujočega javnega interesa za razkritje informacij, ki se nanašajo na emisije v okolje, ne velja v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, ki poteka, je mogoče vse dokumente, ki izvirajo iz tega postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, varovati kot kategorijo.

(Glej točki 108 in 117.)

4. Obstaja več izjem od obveznosti Komisije, da mora konkretno in posamično preizkusiti dokumente, do katerih je bil zahtevan dostop.

Namreč, ker je cilj konkretnega in posamičnega preizkusa, ki ga mora institucija načeloma opraviti v odgovor na prošnjo za dostop, podano na podlagi Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, zadevni instituciji omogočiti, da presodi, koliko se uporablja izjema pravice do dostopa in kakšna je možnost delnega dostopa, lahko navedeni preizkus ni potreben, če je zaradi posebnih okoliščin primera očitno, da je treba dostop zavrniti ali ga, nasprotno, odobriti. To bi lahko držalo, zlasti če so bili določeni dokumenti, najprej, očitno v celoti zajeti z izjemo od pravice do dostopa, ali nasprotno, očitno v celoti dostopni, ali nazadnje, že predmet konkretne in posamične presoje Komisije v podobnih okoliščinah. Poleg tega se načeloma zadevna institucija tudi v okviru obrazložitve zavrnilne odločbe lahko sklicuje na splošne domneve, ki veljajo za določeno kategorijo dokumentov, saj lahko podobne splošne ugotovitve veljajo za zahteve za razkritje, ki se nanašajo na dokumente iste vrste, vendar pa mora v vsakem primeru preveriti, ali splošne ugotovitve, ki po navadi veljajo za določeno vrsto dokumentov, dejansko veljajo za zadevni dokument, katerega razkritje se zahteva.

(Glej točke od 113 do 115.)

5. Glede nadzora, ki ga mora opraviti Komisija v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, uvedenega na podlagi člena 226 ES, je treba ugotoviti, da je ta nadzor upravna naloga, v okviru katere ima široko diskrecijsko pravico in vodi dvostranski dialog z zadevno državo članico.

Procesni položaj strank, ki so pri Komisiji vložile pritožbo, se v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES bistveno razlikuje od procesnega položaja na primer v okviru postopka na podlagi pravil Skupnosti o konkurenci, kot je ta, določen z Uredbo št. 1/2003 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 ES in 82 ES ter Uredbo št. 773/2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 ES in 82 ES, med katerim imajo vlagatelji pritožbe posebna procesna jamstva, katerih spoštovanje je lahko predmet učinkovitega sodnega nadzora v okviru tožb zoper odločbe o zavrnitvi pritožb. Nasprotno pa vlagatelji pritožbe v smislu Sporočila 2002/C 244/03 o odnosih Komisije s pritožnikom v zvezi s kršitvami zakonodaje Skupnosti pri sodišču Unije ne morejo vložiti tožbe zoper morebitno odločbo o ustavitvi postopka s pritožbo in nimajo procesnih pravic, ki so primerljive s tistimi, s katerimi lahko razpolagajo v okviru postopkov, uvedenih na podlagi zgoraj navedenih uredb, v skladu s katerimi lahko zahtevajo, da jih Komisija obvešča in upošteva njihove izjave.

Ker tožeča stranka v okviru tega postopka nima pravice do pregledovanja dokumentov iz upravnega spisa Komisije, je treba priznati – po analogiji s položajem zainteresiranih strank v okviru postopka nadzora državnih pomoči – obstoj splošne domneve, da bi razkritje dokumentov iz upravnega spisa načeloma ogrozilo varstvo namena preiskav. Zato zadošča, da Komisija preveri, ali je treba to splošno domnevo uporabiti za vse zadevne dokumente, ne da bi morala nujno predhodno opraviti konkreten in posamičen preizkus vsebine vsakega od teh dokumentov. Če ob sprejetju odločbe o zavrnitvi dostopa do dokumentov poteka postopek zaradi neizpolnitve obveznosti, mora Komisija nujno izhajati iz načela, da se ta splošna domneva uporabi za vse zadevne dokumente.

Vendar ta domneva ne izključuje pravice zainteresiranih strank, da dokažejo, da za dani dokument, katerega razkritje se zahteva, ta splošna domneva ne velja ali da obstaja prevladujoč javni interes za razkritje zadevnega dokumenta na podlagi člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001.

(Glej točke od 126 do 128.)