ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 81/8

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) 19. decembra 2014 – European Federation for Cosmetic Ingredients/Secretary of State for Business, Innovation and Skills

(Zadeva C-592/14)

(2015/C 081/10)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: European Federation for Cosmetic Ingredients

Toženi stranki: Secretary of State for Business, Innovation and Skills in Attorney General

Intervenientki: British Union for the Abolition of Vivisection, European Coalition to End Animal Experiments

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je člen 18(1)(b) Uredbe (ES) št. 1223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o kozmetičnih izdelkih (1) treba razlagati tako, da je z njim prepovedano dajanje na trg Skupnosti kozmetičnih izdelkov, ki vsebujejo sestavine ali kombinacije sestavin, ki so bile testirane na živalih, če je bilo to testiranje opravljeno zunaj Evropske unije zaradi izpolnjevanja zakonskih ali regulativnih zahtev tretjih držav, da bi se kozmetične izdelke, ki vsebujejo te sestavine, prodajalo v teh državah?

2. Ali je odgovor na prvo vprašanje odvisen od tega, ali: (a) so v oceni varnosti, opravljeni po členu 10 te uredbe, za dokazovanje varnosti kozmetičnega izdelka za zdravje ljudi, preden je dostopen na trgu Skupnosti, uporabljeni podatki, ki izhajajo iz testiranja na živalih, ki je bilo opravljeno zunaj Evropske unije; (b) se zakonske ali regulativne zahteve tretjih držav nanašajo na varnost kozmetičnih izdelkov; (c) je bilo ob testiranju sestavine na živalih, ki je bilo opravljeno zunaj Unije, razumno predvidljivo, da lahko kdorkoli v nekem trenutku namerava dati na trg Skupnosti kozmetični izdelek, ki vsebuje to sestavino; in/ali (d) od katerega koli drugega dejavnika, in če obstaja, od katerega?

(1) UL L 342, str. 59.
—

naj Komisiji naloži, naj povrne škodo, ki je pritožnici nastala, ker Komisija ni izpolnila svojih pogodbenih obveznosti v okviru izvrševanja pogodbe št. EDC-53007 EEBO/27873 v zvezi s projektom „e-Content Exposure and Business Opportunities“. Natančneje, naj Komisiji naloži plačilo 1 72 588,62 EUR, kar vključuje vse stroške, nastale pritožnici zaradi dela, ki ga je v skladu s svojimi pogodbenimi obveznostmi opravila pred odpovedjo pogodbe 16. maja 2003. Podredno, če bi Sodišče štelo, da bi morala pritožnica s 16. majem 2003 prenehati z deli, naj Komisiji naloži, naj plača vsaj znesek 1 27 076,48 EUR, ki vključuje vse stroške, ki so pritožnici zakonito in ob strogem upoštevanju pogodbenih pogojev nastali ali za katere se je zavezala do tega datuma.
SL Uradni list Evropske unije C 34/18

Pritožba, ki jo je Jean-Charles Marchiani vložil 9. decembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 10. oktobra 2014 v zadevi T-479/13, Marchiani/Parlament

(Zadeva C-566/14 P)

(2015/C 034/20)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnik: Jean-Charles Marchiani (zastopnik: C.-S. Marchiani, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropski parlament

Predlog

— Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 10. oktobra 2014, Jean-Charles Marchiani/Evropski parlament, izdane v zadevi T-479/13.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet razlogov.

Prvič, meni, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker zanjo ni hotelo uporabiti besedil, ki se nanašajo na izvedbene ukrepe za statut poslancev Evropskega parlamenta. Namreč, Sklep z dne 4. julija 2013 naj bi bil sprejet po nezakonitem postopku, saj naj bi bil v nasprotju s Sklepom predsedstva Evropskega Parlamenta z dne 19. maja in 9. julija 2008 o izvedbenih ukrepih za statut poslancev Evropskega parlamenta. Poleg tega naj bi bil ta sklep, širše gledano, sprejet ob kršitvi načel kontradiktornosti in spoštovanja pravic obrambe.

Drugič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo in navedlo protislovno obrazložitev, ker se je za veljavnost spornega Sklepa z dne 4. julija 2013 sklicevalo na Pravilnik o povračilu in nadomestilu stroškov poslancem (v nadaljevanju: Pravilnik PNSP). Na eni strani naj bi Sklep z dne 4. julija 2013 izhajal iz napačne uporabe Pravilnika PNSP, ki je razveljavljen od leta 2009. Na drugi strani naj bi Splošno sodišče, ki naj bi se prvotno sklicevalo na navedeni Pravilnik PNSP, v nadaljevanju pri dokazovanju opustilo vsakršno sklicevanje na ta pravilnik in kot izključno pravno podlago navedlo Finančno uredbo Evropske unije, objavljeno leta 2012.

Tretjič, tožeča stranka Splošnemu sodišču očita, da je napačno uporabilo pravo, ker je dokazno breme preložilo izključno nanjo.

Četrtič, Splošno sodišče naj bi grobo kršilo načelo sorazmernosti, ki velja za vse organe Evropske unije pri izvajanju njihovih pooblastil. Splošno sodišče naj namreč nikakor ne bi upoštevalo političnih funkcij, ki jih je predhodno izvajal generalni sekretar Evropskega parlamenta, ki je avtor spornega sklepa.

Zadnjič, tožeča stranka Splošnemu sodišču očita, da je napačno uporabilo pravo, ker je sprejelo, da Sklep z dne 4. julija 2013 odloča o zneskih, katerih izterjava naj bi vsekakor zastarala. Tožeča stranka tako meni, da je to, da Splošno sodišče ni upoštevalo pravil o zastaranju, povzročilo kršitev načela neretroaktivnosti aktov Skupnosti, načela varstva zaupanja v pravo in načela razumnega roka.
SL Uradni list Evropske unije C 34/11

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalska) 17. novembra 2014 – Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

(Zadeva C-516/14)

(2015/C 034/11)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos, S.A.

Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravilna razlaga člena 226(6) Direktive o DDV (1) Autoridade Tributária e Aduaneira (davčnemu in carinskemu organu) dovoljuje, da opis na računu z navedbo „pravne storitve, opravljene od določenega dne do danes“ ali zgolj „pravne storitve, opravljene do danes“ šteje kot nezadosten, glede na to, da lahko ta organ dodatne podatke, za katere meni, da so nujni za potrditev obstoja in podrobnih značilnosti transakcij, pridobi na podlagi načela sodelovanja?

(1) Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).
3.

Ali je treba člen 8(3) Direktive 2002/19 v povezavi s členom 28 Direktive 2002/22 in členom 16 Listine o temeljnih pravicah ali člen 8(3) Direktive 2002/19 v povezavi s členom 5(1) Direktive 2002/19 in členom 16 Listine o temeljnih pravicah razlagati tako, da lahko nacionalni regulativni organ, da bi za končne uporabnike domačega operaterja javnega komunikacijskega omrežja zagotovil dostop do storitev, ki se opravljajo pod negeografskimi številkami v omrežju drugega domačega operaterja, določi načela za obračunavanje med operaterji za vzpostavitev klica tako, da uporabi tarife za zaključevanje klica, ki so bile za enega izmed operaterjev na podlagi člena 13 Direktive 2002/19 določene stroškovno naravnano, kadar je operater uporabo take tarife predlagal med neuspešnimi pogajanji, ki so potekala za izpolnitev obveznosti iz člena 4 Direktive 2002/19?
SL Uradni list Evropske unije C 26/19

Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 21. novembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 11. septembra 2014 v zadevi T-425/11, Grčija/Komisija

(Zadeva C-530/14 P)

(2015/C 026/23)

Jezik postopka: grščina

Stranki

Pritožnica: Evropska komisija (zastopnika: A. Bouchagiar in P.J. Loewenthal)

Druga stranka v postopku: Helenska republika

Predlogi tožeče stranke

— Sodba Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 11. septembra 2014, ki je bila Komisiji vročena 12. septembra 2014, v zadevi T-425/11, Grčija/Komisija (ECLI:EU:T:2014:768), naj se razveljavi;

— zadeva naj se vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

— odločitev o stroških tega postopka naj se pridrži.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožba temelji na enem pritožbenem razlogu: Splošno sodišče je napačno razlagalo in uporabilo člen 107(1) PDEU, ker je štelo, da sporni ukrep javnim igralnicam ne daje prednosti. Ta pritožbeni razlog Komisije je sestavljen iz treh delov.

Prvič, Splošno sodišče je v točkah od 52 do 58 izpodbijane sodbe kršilo člen 107(1) PDEU, ker je štelo, da javne igralnice na podlagi spornega ukrepa niso imele prednosti zaradi nižjega davka za vsako stranko, ki vstopi v igralnico, kajti plačani zneski so ustrezali 80 % cen vstopnic, ki so jih zaračunavale javne in zasebne igralnice.

Drugič, v točkah od 59 do 68 izpodbijane sodbe je Splošno sodišče kršilo člen 107(1) PDEU, ker je štelo, da ne zadostuje, da Komisija prednost, dodeljeno s spornim ukrepom, šteje za neposredno davčno diskriminacijo de iure, temveč da bi morala obstoj prednosti ugotoviti na podlagi ekonomske analize posledic spornega ukrepa.

Tretjič, Splošno sodišče je v točkah od 74 do 80 izpodbijane sodbe kršilo člen 107(1) PDEU, ker je štelo, prvič, da praksa brezplačnega vstopa ne more okrepiti prednosti spornega ukrepa, kajti ta ukrep naj ne bi dajal prednosti, in drugič, da bi Komisija za sprejetje tega argumenta morala dokazati, da je število brezplačnih vstopov v praksi preveliko ob upoštevanju ciljev grške zakonodaje, ki je to prakso dovolila, s čimer so bile kršene zahteve, ki jih postavlja zadevna nacionalna zakonodaja.
—

6(2) in (3) Direktive Sveta 92/43/EGS (1) z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, (a) s tem da ni sprejela ustreznih ukrepov s katerimi bi preprečila slabšanje stanja naravnih habitatov in habitatov vrst ter vznemirjanje vrste, za katero je bilo to območje določeno, in (b) s tem da je dopustila (ne da bi opravila ustrezno presojo učinka v skladu s členom 6(3)) ukrepe, ki lahko sami ali v povezavi z drugimi projekti v veliki meri vplivajo na zadevno območje, z zmanjšanjem ali poškodovanjem prostora za gnezdenje prednostne vrste Caretta caretta, ki je navzoča na tem območju, s povrzočitvijo motenj zadevne vrste in, nazadnje, z zmanjšanjem ali poškodovanjem peščenih ekotipov 2110, 2220 in prednostnega habitatnega tipa 2250.
1.

Ali je treba člen 6(2) Direktive Sveta 92/43/EGS (1) z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (Direktiva o habitatih) razlagati tako, da je treba za projekt gradnje mostu, za katerega je bilo soglasje za izvedbo izdano pred uvrstitvijo območja na seznam območij, pomembnih za Skupnost, in ki ni neposredno namenjen upravljanju območja, pred njegovo izvedbo opraviti presojo posledic, če je bilo območje na seznam uvrščeno po izdaji soglasja za izvedbo, vendar pred začetkom izvedbe in če je bila pred izdajo soglasja za izvedbo opravljena le ocena tveganj/predhodna presoja?
SL Uradni list Evropske unije C 439/21

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 25. septembra 2014 – Kreis Warendorf proti Ibrahimu Alo

(Zadeva C-443/14)

(2014/C 439/28)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Kreis Warendorf

Tožena stranka: Ibrahim Alo

Druga stranka: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je zahteva za prenos stalnega prebivališča na krajevno omejeno ozemlje (občina, okrožje, pokrajina) države članice omejitev prostega gibanja v smislu člena 33 Direktive 2011/95/EU, če se lahko tujec sicer prosto giblje in zadržuje na ozemlju države članice?

2. Ali je zahteva glede prebivališča za osebe s statusom subsidiarne zaščite združljiva s členom 33 in/ali členom 29 Direktive 2011/95/EU (1), če temelji na tem, da naj bi dosegla primerno porazdelitev javnih bremen socialne pomoči med njihovimi upoštevnimi nosilci na ozemlju države?

3. Ali je zahteva glede prebivališča za osebe s statusom subsidiarne zaščite združljiva s členom 33 in/ali členom 29 Direktive 2011/95/EU, če temelji na razlogih migracijske ali integracijske politike, na primer da bi preprečila nastanek socialnih žarišč, ki bi bila posledica množične naselitve tujcev, v nekaterih občinah ali okrožjih? Ali v tem delu zadostujejo abstraktni razlogi migracijske ali integracijske politike ali pa je treba take razloge konkretno ugotoviti?

(1) Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite, (UL L 337, str. 9).
Podredni sklep Splošnega sodišča, da je bilo mogoče z zadevnim ravnanjem omejevati konkurenco, naj bi bil napačen, ker je Splošno sodišče napačno upoštevalo dejavnike, s katerimi ni mogoče dokazati te možnosti, in je zanemarilo številne upoštevne dejavnike, ki bi jih moralo upoštevati, kot so pokritost trga z ravnanjem, trajanje domnevnih ravnanj, dejanski tržni dokaz o hitro padajočih cenah in neobstoj izključevanja, in sklepe, ki bi jih bilo treba izpeljati iz testa enako učinkovitega konkurenta (EUK), ki ga je opravila Komisija med upravnim postopkom.
3.

Ali pojem „prenehanje pogodbe o zaposlitvi na pobudo delodajalca zaradi enega ali več razlogov, ki niso povezani s posameznim zadevnim delavcem“, opredeljen v zadnjem pododstavku člena 1(1) Direktive 98/59, zajema prenehanje pogodbe o zaposlitvi, o katerem sta se delodajalec in delavec dogovorila in ki je – tudi če je na pobudo delavca – posledica predhodne spremembe delovnih pogojev na pobudo delodajalca zaradi krize podjetja in se nazadnje za to prenehanje izplača odpravnina v enakem znesku, kot ta znaša pri nedopustnem odpustu?
1.

Sodišče naj odloči, ali je Sklep Komisije 2013/448/EU (1) z dne 5. septembra 2013 neveljaven, ker pri izračunu pravic, ki jih je treba dodeliti brezplačno, ni upoštevan delež pravic do emisije v zvezi z zgorevanjem odpadnih plinov niti delež pravic do emisije v zvezi s toploto, nastalo pri kogeneraciji, ter je s tem kršen člen 290 PDEU in člen 10a(1), (4) in (5) Direktive 2003/87/ES (2), ker so bila prekoračena pooblastila, priznana s to direktivo, in je to v nasprotju s ciljem navedene direktive (spodbujanje energetsko učinkovitejših tehnologij in varovanje potreb gospodarskega razvoja in zaposlovanja)?
4.

Ali pa je suspenzivni učinek iz člena 43 LEC v skladu s členom 7 Direktive 93/13[/EGS], ker je treba razumeti, da so pravice potrošnika povsem varovane s to skupinsko tožbo in ker španski zakonodajalec že pozna druge procesne mehanizme, ki so za varstvo njegovih pravic enako učinkoviti v smislu navedene določbe Skupnosti, in z načelom pravne varnosti?
1

Ali je neodvisni nosilec funkcije, ki ima po zakonu nalogo, da izvaja zakonodajo o varstvu podatkov in jo uveljavlja, pri odločanju o pritožbi, da se osebni podatki prenašajo v tretjo državo (v tem primeru Združene države Amerike), katere zakonodaja in praksa domnevno ne vsebujeta ustreznega varstva za subjekte podatkov, absolutno zavezan upoštevati nasprotno ugotovitev Skupnosti iz Odločbe Komisije z dne 26. julija 2000 (2000/520/ES (1)), ob upoštevanju členov 7, 8 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2000/C 364/01 (2)), ne glede na določbe člena 25(6) Direktive 95/46/ES (3)?
1.

Splošno sodišče ni ustrezno obrazložilo dejanske verjetnosti zmede pri zadevnih znamkah. Ustrezna in objektivna ugotovitev dejanske verjetnosti zmede med znamkama ne more temeljiti zgolj na tem, da glede na enakost blaga pod tema znamkama in zelo nizko stopnjo vizualne podobnosti ter nizko stopnjo slušne podobnosti med njima (čeprav sta pomensko različni) ni mogoče izključiti, da bi zadevni potrošnik lahko menil, da blago pod tema znamkama izvira od istega podjetja ali od gospodarsko povezanih podjetij. „Verjetnost zmede“ namreč ne pomeni zgolj možnosti za nastanek zmede, temveč verjetnost, da bo do nje prišlo. Ni mogoče predpostavljati verjetnosti zmede samo zaradi določene podobnosti med znamkama, čeprav gre pri njiju za isto blago.
3.

Ali je glede na navedeno mogoče šteti, da kljub temu, da ima nek primerek zootehniško spričevalo o poreklu, ki ga je izdala rejska organizacija države članice in v katerem so navedeni omenjeni podatki, tak primerek v primeru, da je predmet prometa znotraj Skupnosti, ne ustvarja pravice v korist trgovca, da je upravičen do izvoznih pomoči, ker ne šteje za čistopasemsko plemensko žival, čeprav ima uradni dokument, v katerem so navedeni zgoraj omenjeni podatki?
1.

Ali so člen 56 zakona o delovnih razmerjih (kraljeva zakonska uredba 1/995 z dne 24. marca 1995), peta prehodna določba zakona 3/2012 z dne 6. julija 2012 o nujnih ukrepih za reformo trga dela in člena 123 ter 124.13 Ley Reguladora de la Jurisdicción Social (zakon o socialnih sodiščih) (zakon 36/2011 z dne 10. oktobra 2011) (zaradi implicitnega sklicevanja na prejšnje določbe), ker materialno zvišujejo odpravnine, dovoljene z Odločbo Evropske komisije v postopku „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“, v nasprotju s členoma 107 PDEU in 108 PDEU (v prečiščeni različici)?
SL Uradni list Evropske unije C 329/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 23. julija 2014 vložilo Vilniaus miesto apylinkės teismas (Litva) – ERGO Insurance SE, ki deluje prek litovske podružnice ERGO Insurance SE proti If P&C Insurance AS, ki deluje prek podružnice If P&C Insurance AS

(Zadeva C-359/14)

2014/C 329/11

Jezik postopka: litovščina

Predložitveno sodišče

Vilniaus miesto apylinkės teismas

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: ERGO Insurance SE, ki deluje prek litovske podružnice ERGO Insurance SE

Tožena stranka: If P&C Insurance AS, ki deluje prek podružnice If P&C Insurance AS

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba člen 4(4) Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. [junija] 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I) (1), ki določa, da „[č]e prava, ki se uporablja, ni mogoče določiti v skladu z odstavkoma 1 ali 2, se za pogodbo uporablja pravo države, s katero je ta pogodba najtesneje povezana“, razlagati tako, da je treba v okoliščinah, kot so te v obravnavani zadevi, uporabiti nemško pravo?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je treba načelo, določeno v členu 4 Uredbe (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (Rim II) (2), razlagati tako, da je treba v okoliščinah, kot so te v obravnavani zadevi, pravo, ki se uporabi za spor med zavarovalcem traktorja in zavarovalcem prikolice, določiti v skladu s pravom države, v kateri je kraj, kjer je nastala škoda kot posledica prometne nesreče?

(1) UL L 177, str. 6.

(2) UL L 199, str. 40.
SL Uradni list Evropske unije C 303/25

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 24. junija 2014 – Pfotenhilfe-Ungarn e.V. proti Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

(Zadeva C-301/14)

2014/C 303/32

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Pfotenhilfe-Ungarn e.V.

Tožena stranka: Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

Ob udeležbi: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali gre za prevoz živali, ki ni povezan z gospodarsko dejavnostjo, v smislu člena 1(5) Uredbe (ES) št. 1/2005, (1) če ta prevoz opravlja društvo za zaščito živali, ki deluje v javnem interesu, z namenom, da pse, ki nimajo lastnikov, posreduje tretjim osebam za plačilo („zaščitna pristojbina“), ki (a) je nižje od izdatkov, ki nastanejo društvu z živaljo, prevozom in posredovanjem, ali te komaj pokriva, (b) te izdatke presega, vendar je dobiček namenjen financiranju nepokritih izdatkov v zvezi s posredovanjem drugih živali, ki nimajo lastnikov, izdatkov za živali, ki nimajo lastnika, ali drugih projektov za zaščito živali?

2. Ali gre za podjetje, ki se ukvarja s trgovino med državami članicami Evropske skupnosti, v smislu člena 12 Direktive 90/425/EGS, (2) če društvo za zaščito živali, ki deluje v javnem interesu, pse, ki nimajo lastnikov, prevaža v Nemčijo in jih posreduje tretjim osebam za plačilo („zaščitna pristojbina“), ki (a) je nižje od izdatkov, ki nastanejo društvu z živaljo, prevozom in posredovanjem, ali te komaj pokriva, (b) te izdatke presega, vendar je dobiček namenjen financiranju nepokritih izdatkov v zvezi s posredovanjem drugih živali, ki nimajo lastnikov, izdatkov za živali, ki nimajo lastnika, ali drugih projektov za zaščito živali?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2005 z dne 22. decembra 2004 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi Direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) 1255/97; (UL L 3, str. 1).

(2) Direktiva Sveta z dne 26. junija 1990 o veterinarskih in zootehničnih pregledih, ki se zaradi vzpostavitve notranjega trga izvajajo v trgovini znotraj Skupnosti z nekaterimi živimi živalmi in proizvodi (90/425/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 10, str. 138).
SL Uradni list Evropske unije C 282/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshofs (Avstrija) 7. aprila 2014 – MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH proti Bundesvergabeamt

(Zadeva C-166/14)

2014/C 282/22

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH

Tožena stranka: Bundesvergabeamt

Druge stranke: Bundesminister für Wissenschaft, Forschung und Wirtschaft; Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger; Pharmazeutische Gehaltskasse für Österreich

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba pravo Unije – zlasti splošna načela enakovrednosti in učinkovitosti ter Direktivo Sveta 89/665/EGS (1) z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o spremembi direktiv Sveta 89/665/EGS in 92/13/EGS glede izboljšanja učinkovitosti revizijskih postopkov oddaje javnih naročil – razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero mora biti zahtevek za ugotovitev kršitve javnega naročanja vložen v roku šestih mesecev po sklenitvi pogodbe, če ugotovitev kršitve prava na področju javnega naročanja ni samo pogoj za razveljavitev pogodbe, temveč tudi za uveljavljanje odškodninskega zahtevka?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 246.

(2) UL L 335, str. 31.