ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Socialna varnost delavcev migrantov – Skupnostna ureditev – Stvarno področje uporabe – Dajatve, ki so zajete, in dajatve, ki so izključene – Merila za razlikovanje – Dodatek za rekreacijo, ki ga prejme uživalec starostne pokojnine – Dajatev, dodeljena na podlagi objektivnih meril, ki ima elemente dajatve za starost – Vključitev

(Uredba Sveta št. 1408/71, člen 4(1))

2. Socialna varnost delavcev migrantov – Brezposelnost – Brezposelni obmejni delavec – Pravica do dajatev za starost države članice prebivanja – Upoštevanje obdobja brezposelnosti v skladu z zakonodajo te države

(Uredba Sveta št. 1408/71, člen 45(1) in (6))

Summary

1. Dajatev šteje za dajatev socialne varnosti, kakršna spada na stvarno področje uporabe Uredbe št. 1408/71, samo če se dodeli prejemnikom neodvisno od kakršne koli individualne in diskrecijske presoje osebnih potreb ter na podlagi pravno opredeljenega položaja in če se nanaša na eno od tveganj, izrecno navedenih v členu 4(1) te uredbe. Pri drugem pogoju razločevanje med dajatvami, ki tja ne spadajo, in dajatvami, ki na to področje spadajo, izhaja zlasti iz elementov, ki sestavljajo vsako dajatev, med drugim iz njenih ciljev in pogojev dodelitve, ne pa iz tega, ali je dajatev v nacionalni zakonodaji opredeljena kot dajatev socialne varnosti.

Iz tega sledi, da dajatev, kot je dodatek za rekreacijo, ki ga prejema uživalec starostne pokojnine, izpolnjuje ta pogoja, če določbe o dodelitvi tega dodatka prejemnikom dajejo zakonsko opredeljeno pravico, če se ta pravica samodejno dodeli vsem osebam, ki izpolnjujejo določena objektivna merila, in če elementi te dajatve kažejo na to, da jo je mogoče šteti za dajatev za starost.

(Glej točke 21, 23 in 24 ter točko 1 izreka.)

2. Člen 45(6) Uredbe št. 1408/71 je treba razlagati tako, da mora pristojni nosilec države članice prebivanja za dodelitev dajatve, kot je dodatek za rekreacijo, ki ga prejema prejemnik pokojnine, upoštevati obdobje popolne brezposelnosti, v času katere je bila nekdanja zaposlena oseba upravičena do dajatev za brezposelnost po členu 71(1)(a)(ii) iste uredbe, kot da bi za delavca veljala zakonodaja, ki jo uporablja ta nosilec v času njegove zadnje zaposlitve.

(Glej točki 34 in 36 ter točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Ekonomska in socialna kohezija – Strukturne pomoči – Financiranje s strani Skupnosti – Izvajanje in nadzor – Prehodne določbe – Rok za predložitev vloge za končno plačilo dodeljenih zneskov – Vloga za končno plačilo – Pojem – Potrdilo države članice, ki potrjuje podatke iz vloge za plačilo in poročil – Izključitev – Samodejno prenehanje prevzete obveznosti izplačila zneska zaradi nepredložitve tega potrdila v roku za predložitev vloge za končno plačilo – Nedopustnost

(uredbi Sveta št. 4253/88, člen 21(4), tretja alinea, in št. 1260/1999, člen 52(1) in (5))

Summary

S tem, da je odločila, da preneha obveznost plačila zneskov iz naslova izdatkov, priglašenih v okviru finančne pomoči Skupnosti, zaradi tega, ker ji država članica pred zadnjim dnevom za predložitev vloge za končno plačilo, določenim v členu 52(5) Uredbe št. 1260/1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih, ni predložila potrdila, ki potrjuje posredovane podatke, v smislu člena 21(4), tretja alinea, Uredbe št. 4253/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke in drugih obstoječih finančnih instrumentov, je Komisija napačno uporabila omenjeni člen 52(5) in je treba zato posledično odločbo te institucije o prenehanju obveznosti plačila za ta znesek razglasiti za nično.

Čeprav morajo namreč vloge za končno plačilo v smislu tega člena 52(5), ki jih na Komisijo naslovijo države članice, vsebovati vsaj podatke, ki ji omogočajo, da dokončno zaključi zadevne projekte in izplača zahtevane zneske, pa ta določba ne vsebuje nobene navedbe, da bi morale biti vse formalnosti, ki jih določata člen 21(4) te Uredbe št. 4253/88 in odločba o dodelitvi finančne pomoči, od katerih je odvisno končno plačilo vsake prevzete obveznosti, obvezno izpolnjene, da bi se izognilo prenehanju obveznosti za prevzete zneske na podlagi prvonavedene določbe. Sicer pa pojem „vloga za končno plačilo“ iz člena 52(5) Uredbe št. 1260/1999 bolj ustreza pojmu „vloga za plačilo“, ki se pojavlja v prvi in tretji alinei člena 21(4) Uredbe št. 4253/88. Iz besedila slednje določbe jasno izhaja, da ali potrdilo ali certifikat države članice, ki potrjuje podatke, posredovane v vlogi za končno plačilo in v poročilih, o katerem govori omenjena tretja alinea, ni del vloge za plačilo v ožjem pomenu besede. Zato ni mogoče šteti, da člen 52(5) Uredbe št. 1260/1999 nalaga državi članici, da do določenega datuma in pod grožnjo, da samodejno preneha prevzeta obveznost, izpolni formalnost, kot je predložitev certifikata o posredovanih podatkih, če ta določba jasno ne določa te obveznosti.

(Glej točke 30 in od 43 do 46.)
Keywords

Summary



Keywords

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Odbitek vstopnega davka – Omejitev pravice do odbitka – Subvencije – Nacionalna zakonodaja, ki določa odbitni delež davka, ki ga plačajo davčni zavezanci, ki opravljajo izključno obdavčljive transakcije, in ki omejuje odbitek davka od nakupa blaga in storitev, ki se financirajo z subvencijami – Nedopustnost

(Direktiva Sveta 77/388, člena 17(2) in (5) ter 19)

Summary

Država članica, ki za subvencionirane dejavnosti določa odbitni delež davka na dodano vrednost za davčne zavezance, ki opravljajo samo obdavčljive transakcije, in uvede posebno pravilo, ki omejuje odbitnost davka na dodano vrednost od nakupa subvencioniranega blaga ali storitev, ne izpolni obveznosti na podlagi prava Skupnosti in zlasti člena 17(2) in (5) ter člena 19 Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih.

(Glej točko 31 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Pravo Skupnosti – Ničnostna tožba ali tožba zaradi nedelovanja – Obveznost države članice, da vloži tako tožbo za svojega državljana – Neobstoj – Obstoj take obveznosti in odgovornosti države na podlagi nacionalnega prava – Dopustnost – Meje

(členi 10 ES, 230 ES in 232 ES)

2. Kmetijstvo – Približevanje zakonodaj na področju zdravstvenih pregledov – Veterinarski in zootehnični pregledi pri trgovini znotraj Skupnosti z živalmi in proizvodi živalskega izvora – Ukrepi za zaščito proti spongiformni encefalopatiji goveda – Odločba 94/381 – Sistem, ki omogoča razlikovanje med živalskimi beljakovinami, pridobljenimi iz prežvekovalcev, in živalskimi beljakovinami, ki niso pridobljene iz prežvekovalcev – Zahteva države članice za odobritev dovoljenja, da dovoli krmljenje prežvekovalcev z beljakovinami iz neprežvekovalcev – Obveznost Komisije, da Svetu predloži predlog – Neobstoj – Pogoji

(direktivi Sveta 89/662, člen 17, in 90/425, člen 17; Odločba Komisije 94/381, člen 1(2))

Summary

1. Pravo Skupnosti ne vsebuje nobene obveznosti države članice, da vloži tožbo za razglasitev ničnosti v skladu s členom 230 ES oziroma zaradi nedelovanja v skladu s členom 232 ES v korist enega izmed svojih državljanov. Vendar načeloma ni v nasprotju z njim, če nacionalno pravo vsebuje tako obveznost oziroma določa odgovornost države članice v primeru, če ne bi delovala v tem smislu.

V tem pogledu ni razvidno, v kakšnem obsegu bi bilo pravo Skupnosti lahko kršeno, če bi nacionalno pravo vsebovalo tako obveznost ali v takem primeru predvidevalo odgovornost države članice. Vendarle bi lahko država članica kršila dolžnost lojalnega sodelovanja, določeno v členu 10 ES, če si ne bi pridržala široke diskrecijske pravice glede možnosti vložitve tožbe, ker bi obstajala nevarnost, da bi sodišče Skupnosti preplavila z očitno neutemeljenimi tožbami in bi tako ogrozila učinkovito delovanje te institucije.

(Glej točki 31 in 32 ter točko 1 izreka.)

2. Člen 1(2) Odločbe Komisije 94/381 o nekaterih ukrepih zaščite glede goveje spongiformne encefalopatije in hranjenja z beljakovinami sesalcev, v zvezi s členom 17 Direktive Sveta 90/425 o veterinarskih in zootehničnih pregledih, ki se zaradi vzpostavitve notranjega trga izvajajo v trgovini znotraj Skupnosti z nekaterimi živimi živalmi in proizvodi, in členom 17 Direktive 89/662 o veterinarskih pregledih v trgovini znotraj Skupnosti glede na vzpostavitev notranjega trga, je treba razlagati tako, da Komisija, če podatki, ki jih ima na voljo, ne omogočajo ugotovitve, da dejansko opravljeni pregledi v okviru sistema, ki omogoča razločevanje živalskih beljakovin, pridobljenih iz prežvekovalcev, in tistih, pridobljenih iz neprežvekovalcev, in ki jih ji država članica predloži v presojo zaradi odobritve, omogočajo zadostna jamstva za zaščito javnega zdravja, in če je stalni veterinarski odbor obravnaval vlogo te države članice, a ni sprejel stališča, predvsem zaradi novih informacij, ki so spremenile dojemanje tveganja za javno zdravje, svetu ni dolžna predložiti predloga glede ukrepov, ki jih je treba sprejeti.

(Glej točke od 41 do 43 in točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Medsebojna pomoč pristojnih organov držav članic na področju neposredne in posredne obdavčitve – Direktiva 77/799 – Področji davka na dodano vrednost in trošarin – Veljavnost za ozemlje Gibraltarja – Neizpolnitev obveznosti

(Akt o pristopu iz leta 1972, člena 28 in 29; Direktiva Sveta 77/799)

Summary

Na podlagi člena 28 Akta o pristopu Kraljevine Danske, Irske in Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska se akti institucij Skupnosti na področju usklajevanja zakonodaj držav članic o prometnih davkih ne uporabljajo za Gibraltar, razen če Svet na predlog Komisije soglasno ne odloči drugače. Določb, ki se omejujejo na določitev sodelovanja med državami članicami, s tem da vsaki od njih pustijo, da uporablja svoje načine raziskav in sporočanja informacij, se ne more šteti za take akte.

Tak je primer Direktive 77/799 o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposredne in posredne obdavčitve, kot je bila spremenjena z Direktivo 79/1070 in Direktivo 92/12 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov, tako da zato, ker se nanaša na davek na dodano vrednost, ta direktiva ne spada med „akte na področju usklajevanja zakonodaj držav članic o prometnih davkih“ v smislu člena 28 Akta o pristopu in se torej uporablja za Gibraltar.

Spremenjena Direktiva 77/799 se, kolikor se nanaša na trošarine, uporablja tudi za Gibraltar. Morebitna neuporaba, na tem ozemlju, določb, ki zahtevajo uskladitev trošarin, na podlagi člena 29 Akta o pristopu v povezavi z njegovo prilogo I, del I, točka 4, v skladu s katerim je Gibraltar izključen iz carinskega območja Skupnosti, namreč v nobenem primeru ne pomeni, da se Gibraltar izogne obveznosti medsebojne pomoči pristojnih organov držav članic, predvideni v spremenjeni Direktivi 77/799 na področju trošarin.

Iz tega izhaja, da Združeno kraljestvo, s tem da na področjih davka na dodano vrednost in trošarin ni uporabilo spremenjene Direktive 77/799 na ozemlju Gibraltarja, ni izpolnilo obveznosti iz Pogodbe.

(Glej točke 42, od 44 do 46, 50, 51, 53, 54, 56 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Okolje – Varstvo – Pristojnost Skupnosti – Kazenske sankcije – Okvirni sklep 2003/80 o kazenskopravnem varstvu okolja – Ustrezna pravna podlaga – Člen 175 ES – Sklep na podlagi naslova VI Pogodbe o Evropski uniji – Kršitev člena 47 EU

(členi 135 ES, 175 ES in 280(4) ES; člen 47 EU; Okvirni sklep Sveta 2003/80, členi od 1 do 7)

Summary

Okvirni sklep 2003/80 o kazenskopravnem varstvu okolja, ob tem da temelji na naslovu VI Pogodbe o Evropski Uniji, posega v pristojnosti, ki jih člen 175 ES daje Skupnosti in torej v celoti, zaradi nerazdružljivosti, krši člen 47 EU. Členi od 1 do 7 tega okvirnega sklepa, ki zajemajo delno usklajevanje kazenskih zakonodaj držav članic, zlasti elementov, ki so bistveni za okoljska kazniva dejanja, bi namreč lahko bili zakonito sprejeti na podlagi člena 175 ES, ker je njihov glavni cilj, tako zaradi njihovega namena kot vsebine, varstvo okolja, ki je ena bistvenih nalog Skupnosti.

Čeprav je v zvezi s tem načeloma res, da kazenska zakonodaja, tako kot pravila kazenskega postopka, ne sodi v pristojnost Skupnosti, pa to zakonodajalcu Skupnosti v primeru, ko učinkovite, sorazmerne in odvračilne kazenske sankcije, ki jih uporabljajo pristojni nacionalni organi, pomenijo potreben ukrep za boj proti hudim okoljskim kršitvam, ne preprečuje, da sprejme ukrepe v povezavi s kazenskim pravom držav članic, za katere meni, da so potrebni za zagotavljanje polne učinkovitosti norm, ki jih določa na področju varstva okolja. Ta pristojnost zakonodajalca Skupnosti v okviru izvajanja okoljske politike pa ni pod vprašanjem zaradi okoliščine, da člena 135 ES in 280(4) ES uporabo nacionalnega kazenskega prava in razsojanja na področju carinskega sodelovanja in boja proti oškodovanju finančnih interesov Skupnosti pridržujeta državam članicam.

(Glej točke 41, 42, 47, 48 in od 51 do 53.)
Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Postopki za oddajo javnih naročil v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju – Direktiva 93/38 – Področje uporabe – Naročniki, ki opravljajo eno izmed storitev, določenih v Direktivi, in ki oddajo naročilo ali organizirajo natečaj za izvajanje te dejavnosti

(Direktiva Sveta 93/38, členi 2(2), 4(1) in 6(1))

Summary

Uporaba Direktive 93/38 o usklajevanju postopkov naročanja naročnikov v vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem sektorju je odvisna od dejavnosti, ki jo opravlja zadevni naročnik, ter zveze med to dejavnostjo in naročilom, ki ga načrtuje ta naročnik. Če naročnik opravlja eno od dejavnosti iz člena 2(2) navedene direktive in namerava pri opravljanju te dejavnosti, kar mora preveriti nacionalno sodišče, oddati javno naročilo storitev, gradenj ali blaga ali organizirati natečaj, določbe te direktive veljajo za to naročilo oziroma za ta natečaj. V nasprotnem primeru bodo omenjeno naročilo oziroma natečaj urejala pravila, ki jih glede na vsak primer določajo direktive glede oddaje naročil storitev, gradenj ali blaga.

V skladu s členom 6(1) Direktive 93/38 se ta namreč zlasti ne uporablja za javna naročila ali natečaje, ki jih naročniki oddajo ali organizirajo za opravljanje svojih dejavnosti, ki niso opisane v členu 2(2) te direktive. Poleg tega se ta ne uporablja za dejavnosti teh naročnikov, ki ne sodijo v sektor vodnih, energetskih in transportnih storitev oziroma v telekomunikacijski sektor, ali dejavnosti, ki sodijo v te sektorje, vendar so kljub temu neposredno izpostavljene konkurenčnim zakonitostim na trgih, na katere vstop ni omejen.

(Glej točke od 37 do 39 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davek – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Obdavčljive transakcije – Dobava blaga in storitev, opravljenih za plačilo – Pojem – Izdaja novih delnic – Izključitev

(Direktiva Sveta 77/388, člen 2, točka 1)

2. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davek – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Odbitek plačanega vstopnega davka – Davek, obračunan od stroškov za storitve, pridobljene v okviru izdaje delnic – Pravica do odbitka – Pogoj

(Direktiva Sveta 77/388, člen 17(1) in (2))

Summary

1. Izdaja novih delnic, če je ali ni izvedena ob uvrstitvi zadevne družbe na borzo, ni transakcija, ki spada na področje uporabe člena 2(1) Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/7.

Ta transakcija namreč ni niti dobava blaga niti storitev, opravljenih za plačilo, v smislu navedene določbe.

(Glej točki 27 in 28 ter točko 1 izreka.)

2. Člen 17(1) in (2) Šeste direktive 77/388, kot je bila spremenjena z Direktivo 95/7, daje pravico do odbitka celotnega davka na dodano vrednost, obračunanega od stroškov, ki jih je davčni zavezanec prikazal za različne storitve, pridobljene v okviru izdaje delnic, kolikor so vse transakcije, ki jih je ta davčni zavezanec opravil v okviru svoje gospodarske dejavnosti, obdavčljive transakcije.

Stroški za te storitve so namreč del splošnih stroškov zadevne družbe in so kot taki sestavni deli cene njenih proizvodov, ker imajo take storitve neposredno in takojšnjo zvezo s celotno gospodarsko dejavnostjo davčnega zavezanca.

(Glej točki 36 in 38 ter točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Izvozna nadomestila – Deklaracija na podlagi nepravilnih podatkov – Sankcija – Zahtevek za plačilo nadomestila, v katerem so uporabljeni drugačni podatki – Neobstoj vpliva

(Uredba Komisije št. 3665/87, členi 3(5), 11(1), prvi in drugi pododstavek, in 47)

Summary

Člen 11(1), prvi in drugi pododstavek, Uredbe št. 3665/87 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 2945/94, je treba razlagati tako, da nepravilni podatki v katerem od dokumentov, navedenih v členu 3(5) te uredbe, to pomeni v izvozni deklaraciji ali v kakem drugem dokumentu, ki se uporablja pri izvozu, ki lahko pripeljejo do nadomestila, ki je višje od pripadajočega, sprožijo uporabo sankcije, predvidene v tem členu. To načelo velja tudi takrat, kadar je v okviru zahtevka za plačilo po členu 47 uredbe izrecno navedeno, da se plačilo izvoznega nadomestila ne zahteva za določene proizvode, navedene v tem dokumentu.

(Glej točko 36 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Gospodarske dejavnosti v smislu člena 4 Šeste direktive – Davčni zavezanci – Pojem – Oseba, ki je prenehala opravljati gospodarsko dejavnost, a je nadaljevala s plačevanjem najemnine in drugih stroškov za lokal, ki je služil za opravljanje te dejavnosti, ker ni mogla odpovedati najemne pogodbe – Vključitev – Pravica do odbitka – Pogoji

(Direktiva Sveta 77/388, člen 4 od (1) do (3))

Summary

Člen 4 od (1) do (3) Šeste direktive 77/388/EGS o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih je treba razlagati tako, da se oseba, ki je prenehala z gospodarsko dejavnostjo, a še naprej plačuje najemnino in stroške lokala, ki je služil za to dejavnost, ker je v najemni pogodbi klavzula o neodpovedi, šteje za davčnega zavezanca v smislu tega člena in lahko od tako plačanih zneskov odbije davek na dodano vrednost, če obstaja neposredna in takojšnja zveza med izvedenimi plačili in gospodarsko dejavnostjo in če ni bilo ugotovljenega goljufivega namena ali namena zlorabe.

Transakcije, kakršne so plačila, ki jih subjekt naprej izvaja v obdobju likvidacije njegove dejavnosti, se namreč morajo šteti za del gospodarske dejavnosti v smislu člena 4 Šeste direktive. Poleg tega obstaja neposredna in takojšnja zveza med obveznostjo plačevanja najemnine in drugih stroškov po prenehanju gospodarske dejavnosti in izvajanjem te dejavnosti, ker je bila najemna pogodba sklenjena za lokal, potreben za njeno opravljanje, in se je lokal v ta namen dejansko uporabljal. Zato v tem pogledu trajanje obveznosti plačevanja najemnine in stroškov za navedeni lokal ni pomembno, če je potek časa nujno potreben za dokončanje postopka likvidacije.

(Glej točke 24, 26, 28, 29, 35 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ribištvo – Skupna strukturna politika – Ohranitev morskih virov – Dostop ladij do obalnih pasov držav članic – Prehodna ureditev, določena v členu 160 Akta o pristopu Španije in Portugalske – Pristojnost Sveta, da sprejme pravila, ki so vsebinsko enaka temu členu, po izteku te ureditve – Dopustnost

(člen 37 ES; Uredba Sveta št. 2371/2002, Priloga I, točka 6)

2. Ribištvo – Skupna strukturna politika – Ohranitev morskih virov – Dostop ladij do obalnih pasov držav članic – Posebna ureditev, ki omejuje ta dostop na ladje države članice in katere cilj je varstvo najobčutljivejših delov voda Skupnosti – Cilj, ki ne zajema meril recipročnosti med državami članicami – Načelo prepovedi diskriminacije – Kršitev – Neobstoj

(Uredba Sveta št. 2371/2002)

Summary

1. Člen 160 Akta o pogojih pristopa Kraljevine Španije in Portugalske republike ter o prilagoditvah pogodb, ki je v četrtem delu tega akta, ki zadeva prehodne ukrepe in določa omejitve ribolova, se od 31. decembra 2002 ne uporablja več, kot to določa člen 166 tega akta.

Vendar zakonodajalec Skupnosti v okviru pristojnosti na podlagi člena 37 ES lahko sprejme nova pravila, ki imajo enako vsebino kot pravilo iz člena 160 Akta o pristopu, kot je pravilo iz točke 6 Priloge I k Uredbi št. 2731/2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike, ki določa pogoje za dostop španskih ribiških ladij do francoskih obalnih pasov.

(Glej točke od 27 do 29.)

2. V skladu s štirinajsto uvodno izjavo je cilj Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike zaščita najobčutljivejših delov voda Skupnosti ob upoštevanju nujnosti ohranjevanja tradicionalnih ribolovnih aktivnosti. Ureditev, ki se uporablja za dostop španskih ribiških ladij do francoskih obalnih pasov, iz točke 6 Priloge I k isti uredbi ne krši načela prepovedi diskriminacije, ker tak cilj sam po sebi ne zajema uporabe meril recipročnosti med državami članicami in ker ta ureditev zgolj podaljšuje ureditev, ki je veljala od pristopa Španije k Skupnosti.

(Glej točke 45, 50, 51, 54 in 55.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Predmet spora – Opredelitev v predhodnem postopku – Prilagoditev očitkov po obrazloženem mnenju, zaradi spremembe nacionalne zakonodaje – Dopustnost

(člen 226 ES)

2. Socialna politika – Delavci in delavke – Dostop do zaposlitve in delovni pogoji – Enakost obravnavanja – Odstopanja – Varstvo žensk – Obseg – Prepoved zaposlovanja žensk za podzemna dela v rudarskem sektorju, za dela v okolju s stisnjenim zrakom in za potapljaška dela – Nedopustnost

(Direktiva Sveta 76/207, člen 2(3))

Summary

1. Čeprav drži, da je predmet tožbe, vložene na podlagi člena 226 ES, omejen s predhodnim postopkom, ki ga določa ta določba, ter da morata zato obrazloženo mnenje Komisije in tožba temeljiti na enakih očitkih, pa ta zahteva še ne pomeni, da mora v vsakem primeru obstajati popolna istovetnost med izrekom obrazloženega mnenja in tožbenimi predlogi, če predmet spora ni bil razširjen ali spremenjen, temveč le zožen.

Tako se lahko tožba ob spremembi zakonodaje med predhodnim postopkom nanaša na nacionalne določbe, ki niso identične tistim v obrazloženem mnenju. Čeprav zadostuje, da so sistem, vzpostavljen z zakonodajo, izpodbijano v predhodnem postopku, v celoti ohranili novi ukrepi, ki jih je država članica sprejela po obrazloženem mnenju in ki se izpodbijajo v okviru tožbe, ni izključeno, da prav tako zadostuje, da so bile z novimi ukrepi sprejete v sistemu, ki je bil predmet obrazloženega mnenja, izjeme, s katerimi je očitek delno ovržen.

(Glej točke od 28 do 30.)

2. Člen 2(3) Direktive 76/207 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev, kljub priznanju različnega obravnavanja žensk zaradi njihove zaščite, zlasti med nosečnostjo in materinstvom, ne dopušča izključevanja žensk iz določene zaposlitve samo zato, ker naj bi bilo zanje potrebno večje varstvo kot za moške pred tveganji, ki enako zadevajo moške in ženske ter se ločijo od posebnih potreb po varstvu ženske, kakršne so izrecno navedene potrebe.

Zato niti splošna prepoved zaposlovanja žensk v podzemni rudarski industriji in delih v okoljih s stisnjenim zrakom, kljub vsem izjemam, niti popolna prepoved zaposlovanja žensk za opravljanje potapljaških del ne pomenita različnih obravnavanj, dovoljenih na podlagi omenjene določbe.

(Glej točke 43, 45, 50, 69 in 74.)