ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Ali je pri časovno razpetem dogajanju, pri katerem se v več vmesnih fazah uresniči neka okoliščina ali povzroči neki dogodek, uporaba člena 1(1) Direktive 2003/6/ES (1) in člena 1(1) Direktive 2003/124/ES (2) odvisna le od tega, ali je treba to prihodnjo okoliščino ali prihodnji dogodek šteti za informacijo, ki ima natančno določene lastnosti, v smislu teh določb in v skladu s tem preizkusiti, ali se lahko razumno pričakuje, da bo ta prihodnja okoliščina ali prihodnji dogodek nastopil v prihodnje, ali pa lahko pri takem časovno razpetem dogajanju tudi vmesne faze, ki že obstajajo ali so nastopile in ki so povezane z uresničitvijo prihodnjih okoliščin ali dogodkov, pomenijo informacije, ki imajo natančno določene lastnosti, v smislu navedenih določb?
2.

Ali člen 110, drugi odstavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije (prejšnji člen 90 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti), katerega cilj je odpraviti elemente zaščite nacionalnega trga in kršitve načel konkurence, prepoveduje uvedbo takse na onesnaževanje za motorna vozila, ki se naloži ob prvi registraciji v Romuniji uvoženih rabljenih motornih vozil, predhodno registriranih v drugih državah članicah, ob upoštevanju, da nujna uredba št. 218/2008 določa, da so obveznosti plačila takse na onesnaževanje oproščena „motorna vozila kategorije M1 s stopnjo onesnaževanja Euro 4 in delovno prostornino motorja, ki ne presega 2 000 cm3, ter vsa motorna vozila kategorije N1 s stopnjo onesnaževanja Euro 4, ki so prvič registrirana v Romuniji ali v drugi državi članici Evropske unije v obdobju od 15. decembra 2008 do vključno 31. decembra 2009“, to je skupina motornih vozil z lastnostmi, ki ustrezajo tehničnim lastnostim motornih vozil, proizvedenih v Romuniji, s čimer se daje prednost domačemu sektorju proizvodnje motornih vozil?
1.

Ali ima potnik pravico do odškodnine v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 z dne 11. februarja 2004 (1), če pri odhodu letala nastane zamuda v časovnem razponu, ki je pod mejami, opredeljenimi v členu 6(1) Uredbe, prihod na zadnji namembni kraj pa je vsaj tri ure po prihodu po voznem redu? Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen:
2.

Kršitev člena 20(2)(d) Pogodbe o delovanju Evropske Unije (prej člen 17 PES), člena 24 PDEU (prej člen 21 PES) in člena 227 PDEU (prej člen PES) v povezavi s členom 58 Statuta Sodišča Evropske unije, v zvezi s peticijo, ki jo je F. M. Victoria Sánchez naslovil na Evropski parlament leta 2008, v katerem je opozoril na tveganje, ki mu je izpostavljen španski državljan, ki si drzne prijaviti politično korupcijo in davčno prevaro v tej državi članici. Skupaj s peticijo je bila Parlamentu poslana pogodba, podpisana s strani pomembnih oseb njegove države – vključno z odvetnikom, po katerem je poimenovana največja odvetniška pisarna Španije in Portugalske – in iz katere je razvidno, kako so vsi goljufali javni proračun in državljane preko navideznih in netransparentnih družb. Peticija je bila arhivirana brez nadaljnje obravnave in nobeden od španskih evroposlancev ni odgovoril na zaporedne prošnje za podporo, ki jih je – v desetih elektronskih sporočilih – pošiljal pritožnik, in v katerih je prosil za sodelovanje svojih predstavnikov, da bi mu pred prejetimi grožnjami zagotovili osebno celovitost.
—

Ugotovi naj se, da Češka republika s tem, da je v odstavku 1(2)(q) uredbe št. 77/2003 Sb. določila, da „mazavo maslo“ pomeni mlečni izdelek iz kisle smetane, obogatene z mlekom v prahu ali pinjencem, z vsebnostjo vsaj 31 % mlečne maščobe in 42 % suhe snovi, in s tem, da je dovolila dajanje takega izdelka v promet pod prodajno označbo „mazavo maslo“, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 115 Uredbe (ES) št. 1234/2007 (1) v povezavi s točko I(2), prvi in drugi pododstavek, Priloge XV k Uredbi (ES) št. 1234/2007 in delom A, točka 1, dodatka k Prilogi XV k Uredbi (ES) št. 1234/2007;
SL Uradni list Evropske unije C 89/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Republika Poljska) 14. decembra 2010 – Minister Finansów proti Kraft Foods Polska SA

(Zadeva C-588/10)

2011/C 89/10

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Naczelny Sąd Administracyjny

Stranki v postopku v glavni stvari

Kasacijski pritožnik: Minister Finansów

Druga stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Kraft Foods Polska SA

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 90(1) Direktive Sveta 2006/112/ES (1), ki določa, da se v primeru znižanja cene po dobavi davčna osnova ustrezno zmanjša pod pogoji, ki jih določijo države članice, razlagati tako, da je pogoj, kakršen je določena v členu 29(4a) zakona o DDV – v skladu s katerim je za pridobitev pravice do zmanjšanja davčne osnove glede na osnovo, navedeno v izdanem računu, potrebno, da davčni zavezanec pred iztekom roka za predložitev obračuna davka za davčno obdobje, v katerem je pridobitelj blaga ali storitve prejel popravek računa, predloži potrdilo, da je pridobitelj blaga ali storitve, za katerega je bil račun izdan, popravek računa prejel – zajet v okviru teh pogojev in ni v nasprotju z načeloma nevtralnosti DDV in sorazmernosti?

(1) UL L 347, str. 1.
SL Uradni list Evropske unije C 103/13

Pritožba, ki jo je Kalliope Agapiou Joséphidès vložila 28. decembra 2010 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 21. oktobra 2010 v zadevi T-439/08, Agapiou Joséphidès proti Komisiji in EACEA

(Zadeva C-626/10 P)

2011/C 103/22

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnica: Kalliope Agapiou Joséphidès (zastopnika: C. Joséphidès in H. Joséphidès, odvetnika)

Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno in kulturo (EACEA)

Predlogi

— Razveljavitev sodbe Splošnega sodišča z dne 21. oktobra 2010 v zadevi T-439/08;

— razglasitev ničnosti odločbe Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno in kulturo (EACEA) z dne 1. avgusta 2008, s katero je bil pritožnici zavrnjen dostop do nekaterih dokumentov iz spisa št. 07/0122 v zvezi z dodelitvijo naziva Center odličnosti Jean Monnet Univerzi na Cipru;

— razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2007) 3749 z dne 8. avgusta 2007, ki se nanaša na odločitev o dodelitvi subvencij v posameznem primeru v okviru programa za vseživljenjsko učenje, podprogram Jean Monnet;

— naložitev plačila stroškov na obeh stopnjah drugim strankam v postopku.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja na več razlogov.

Kalliope Agapiou Joséphidès navaja, da je Splošno sodišče kršilo njeno splošno pravico do dostopa do dokumentov, ki se nanjo nanašajo, načelo preglednosti, vsebovano v členih 1, drugi odstavek, in 6 PEU, člen 255 ES in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (člene 8, 41(2)(b) in 52(6)). Splošno sodišče naj bi tako s tem, da ni upoštevalo njenih trditev glede Listine o temeljnih pravicah, ki jih je podala na obravnavi, in da ni upoštevalo sklepov ciprskega varuha človekovih pravic z dne 3. junija 2009 o zavrnitvi dostopa s strani Univerze na Cipru do spornih dokumentov, ki se enaki dokumentom drugih strank v postopku, kršilo postopek.

Pritožnica trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker naj bi odločilo, da je Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno in kulturo (EACEA) pristojna za obravnavo pritrdilne prošnje za dostop do dokumentov, in ker naj bi zavrnilo ugovor nezakonitosti glede odločbe vodilnega odbora EACEA, ki ga je vložila pritožnica.

Poleg tega se sklicuje na kršitev več določb Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1), ki naj bi jih Splošno sodišče razlagalo preozko in ob neupoštevanju načel, ki jih določa sodna praksa.

Pritožnica navaja tudi razlog, ki se nanaša na kršitev načel lojalnega sodelovanja, doslednosti, dobrega upravljanja in obrazložitve.

Nazadnje trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo, ker odločbe Komisije C(2007) 3749 z dne 8. avgusta 2008 ni razglasilo za nično.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).
2.

Ali je zamudna sodba, s katero se vsebinsko odloči o sporu, ne da bi se preučili predmet tožbe in njeni temelji, in ki ne vsebuje nobene obrazložitve glede vsebinske utemeljenosti tožbe, v skladu s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in ali z njo ni kršena pravica tožene stranke do poštenega sojenja, kot je opredeljena v tem členu?
2.

Ali je treba člen 80(1)(c) Direktive 2006/112 razlagati tako, da država članica ne more predvideti nobenega od ukrepov – če je dobavitelj izvršil pravico do polnega odbitka vstopnega davka za blago in storitve, ki so predmet zaporednih dobav med povezanimi osebami, po višji vrednosti od tržne vrednosti in ta pravica do odbitka vstopnega davka ni bila popravljena v skladu s členi od 173 do 177 Direktive – s katerimi je kot osnova za odmero davka določena izključno tržna vrednost?
2.

Ali člen 6 naslova I „Skupne določbe“ Lizbonske pogodbe z dne 13. decembra 2007, ki spreminja Pogodbo o Evropski uniji, podpisano v Maastrichtu 7. februarja 1992, in ki je začela veljati 1. decembra 2009 (v katerem so večinoma povzete določbe, ki so bile v členu 6 naslova I Pogodbe o Evropski uniji, podpisane v Maastrichtu 7. februarja 1992, ki je začela veljati 1. novembra 1993), in člen 234 (prej člen 177) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (Pogodba ES) z dne 25. marca 1957 po eni strani in/ali člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 7. decembra 2000 po drugi strani nasprotujejo temu, da je z nacionalnimi zakonskimi določbami, v tem primeru določbami člena 26(4) belgijskega zakona z dne 6. januarja 1989 o Cour d’arbitrage (zdaj Cour constitutionnelle), kakor je bil spremenjen z zakonom z dne 12. julija 2009, samimi ali v povezavi z določbami člena 9(2) navedenega posebnega zakona z dne 6. januarja 1989, nacionalnim sodiščem naloženo, da hierarhično višjemu sodišču nacionalnega prava (v tem primeru navedenemu Cour constitutionnelle) postavijo vsa vprašanja za predhodno odločanje v zvezi z razlago določb prava Evropske unije, ki se neposredno in prednostno uporabljajo v notranjem pravnem redu, če so te določbe povzete tudi v nacionalni ustavi in če navedena sodišča domnevajo, da so te določbe v okviru sporov, o katerih odločajo, kršene, zaradi česar je mogoče sklepati, da jim je onemogočena neposredna uporaba prava Evropske unije, vsaj v primerih, v katerih je navedeno hierarhično višje sodišče že odločilo o enakem vprašanju?
SL Uradni list Evropske unije C 72/7

Tožba, vložena 10. decembra 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

(Zadeva C-577/10)

2011/C 72/10

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: E. Traversa in C. Vrignon, zastopnika)

Tožena stranka: Kraljevina Belgija

Predloga tožeče stranke

— Ugotovi naj se, da Kraljevina Belgija s sprejetjem členov 137(8), 138, tretja alinea, 153 in 157(3) programskega zakona (I) z dne 27. decembra 2006 (1), v različici, ki je veljala od 1. aprila 2007, ni izpolnila obveznosti iz določb člena 56 Pogodbe o delovanje Evropske unije;

— Kraljevini Belgiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija s to tožbo trdi, da nacionalna zakonodaja, ki neodvisnim izvajalcem storitev s sedežem v drugih državah članicah, ki želijo začasno opravljati storitve v Belgiji, nalaga obveznost predhodne prijave (prijava „Limosa“), pomeni omejitev svobode opravljanja storitev.

Komisija poudarja, prvič, da izpodbijane določbe pomenijo diskriminatorno omejitev ker, na eni strani, nalagajo dodatne upravne formalnosti, ki za zadevne neodvisne izvajalce storitev niso nepomembne in so odvračilne, in, drugič, uvajajo sistem nadzora, ki se nanaša le na izvajalce s sedežem v drugi državi članici, ne da bi bilo to različno obravnavanje utemeljeno z objektivnimi razlogi.

Drugič, tožeča stranka navaja dejstvo, da ta omejitev svobode opravljanja storitev, tudi v primeru, da ni diskriminatorna, ni utemeljena glede na cilje v splošnem interesu in ohranitve finančnega ravnovesja sistema socialne varnosti, ter preprečitve goljufije in varovanja delavcev.

(1) Moniteur belge z dne 28. decembra 2006, str. 75178.
—

sodbo Splošnega sodišča z dne 9. septembra 2010 v zadevi T-348/07 razveljavi v delu, v katerem so proti pravnim razlogom te sodbe usmerjeni pritožbeni razlogi in argumenti pritožnice, in naj o sporu ponovno odloči tako, da predlogom, ki so se uveljavljali na prvi stopnji, ugodi tako, da bolje utemelji razloge, na katerih temelji izpodbijana sodba;
—

ugotovi, da v zvezi s prenosom prvega železniškega paketa Portugalska republika ni izpolnila obveznosti iz členov 5(3) in 7(3) Direktive Sveta 91/440/EGS (1) z dne 29. julija 1991 o razvoju železnic Skupnosti (kakor je bila spremenjena z Direktivo 2001/12/ES (2)) ter člena 6(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES (3) z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala,
SL Uradni list Evropske unije C 13/21

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 2. novembra 2010 – Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc proti Comptroller-General of Patents

(Zadeva C-518/10)

()

2011/C 13/39

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc

Tožena stranka: Comptroller-General of Patents

Vprašanje za predhodno odločanje

Če merila za odločanje, ali je izdelek v smislu člena 3(a) Uredbe (1)„varovan z veljavnim osnovnim patentom“, vključujejo tudi ali zgolj presojo, ali bi se z dobavo izdelka kršil osnovni patent, ali na analizo vpliva dejstvo, da je kršitev posredna ali da gre za sodelovanje pri kršitvi v skladu s členom 26 Patentne konvencije Skupnosti, ki je bila prenesena v Združeno kraljestvo z razdelkom 60(2) zakona o patentih iz leta 1977, in ustreznimi določbami v zakonodaji drugih držav članic Skupnosti?

(1) Uredba (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila. UL L 152, str. 1.
2a.

Če je odgovor na prejšnje vprašanje tak, da predpis, ki določa obdavčitev prejemnika storitev, vodi do omejitve prostega pretoka storitev, ali je mogoče tako omejitev upravičiti z nujnostjo, da se zagotovi odmera in izterjava davka od tujih družb, ki so le kratko prisotne na Nizozemskem in jih je težko nadzorovati, kar pa otežuje izvajanje davčne pristojnosti, dodeljene Nizozemski?
SL Uradni list Evropske unije C 346/24

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Sezione Terza (Italija) 5. julija 2010 – Enipower SpA proti Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

(Zadeva C-328/10)

()

2010/C 346/39

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia - Sezione Terza

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Enipower SpA

Tožena stranka: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali členi 23 ES, 43 ES, 49 ES in 56 ES ter člena 11(2) in (6) ter 24 Direktive 2003/54/ES (1) nasprotujejo nacionalnemu predpisu, ki – ne da bi bila o njem obveščena Komisija EU – nekaterim proizvajalcem električne energije, ki so v nekaterih okoliščinah bistveni za zadovoljitev povpraševanja po energiji za sistemske storitve, trajno nalaga, da na borzi električne energije predložijo ponudbe v skladu z načrti, ki jih neodvisno od njihove volje določi upravljavec omrežja, in ki proizvajalcem onemogoča, da bi svobodno določili plačilo na podlagi teh ponudb, saj jih veže na druga merila, ki pa niso vnaprej opredeljena „po preglednih, nediskriminatornih in tržno zasnovanih postopkih“?

(1) UL L 176, str. 37.
SL Uradni list Evropske unije C 346/33

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal administratif de Rennes (Francija) 11. oktobra 2010 – Océane Immobilière SAS proti Direction de contrôle fiscal Ouest

(Zadeva C-487/10)

()

2010/C 346/55

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal administratif de Rennes

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: L'Océane Immobilière SAS

Tožena stranka: Direction de contrôle fiscal Ouest

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 5 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 (1) dopušča državi članici, da ohrani v veljavi oziroma da sprejme ureditev, na podlagi katere je samodobava nepremičnine, ki jo je zgradil davčni zavezanec za potrebe svoje dejavnosti, obdavčena z davkom na dodano vrednost, čeprav se s to samodobavo pridobi pravica do takojšnjega in popolnega odbitka tako obračunanega davka na dodano vrednost?

(1) Šesta direktiva (77/388/EGS) sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1).
1.

kršitev členov 107 in 108 PDEU in protislovna obrazložitev ter očitna napaka zaradi izkrivljanja dokazov, predloženih v zvezi z razlago spornega ukrepa kot državne pomoči in ne kot nadomestila v korist pritožnice. Splošno sodišče je napravilo napako, s tem da je restriktivno razlagalo predpise in nacionalno sodno prakso, na katero se pritožnica sklicuje na prvi stopnji, ki dokazujejo, da sporni ukrep ni državna pomoč, temveč je ohranil odškodninski ratio, kot je bil leta 1962 izvorno predviden s strani italijanskega zakonodajalca in kot sta ga priznala Komisija in Splošno sodišče.
SL Uradni list Evropske unije C 301/18

Pritožba, ki jo je Grain Millers, Inc. vložila 15. septembra 2010 zoper sodbo Sodišča (sedmi senat) z dne 9. julija 2010 v zadevi T-430/08: Grain Millers, Inc. proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Grain Millers GmbH & Co. KG

(Zadeva C-447/10 P)

()

2010/C 301/26

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Grain Millers, Inc. (zastopnika: L.-E. Ström, K. Martinsson, odvetnika)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Grain Millers GmbH & Co. KG

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— Grain Millers, Inc. predlaga, da se sodba Splošnega sodišča Evropske unije (sedmi senat) v zadevi T-430/08, z dne 9. julija 2010 s katero je bila potrjena odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. julija 2008 (zadeva R 478/2007-2) v zvezi s postopkom z ugovorom med Grain Millers GmbH & Co. KG in Grain Millers, Inc v celoti razveljavi in UUNT naloži plačilo stroškov postopka pred Sodiščem in Splošnim sodiščem in da se toženima strankama naloži plačilo stroškov postopka pred Odborom za pritožbe UUNT in Oddelkom za ugovore UUNT.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta zadeva se nanaša na vprašanje ali je družba Grain Millers GmbH & KG predložila dovolj dokazov glede uporabe znaka GRAIN MILLERS za izpolnitev pogojev iz člena 8(4) Uredbe (1) tako, da ta znak preprečuje ugoditev prijavi znamke Skupnosti št.003650256 GRAIN MILLERS, ki jo je vložila pritožnica.

Splošno sodišče je prej v združenih zadevah Alberto Jorge Moreira da Fonsecal proti UUNT (General Optica), od T-318/06 do T-321/06, točke 33, 34 in 35, 24. marca 2009 podalo razlago namena pogoja „ki je več kot zgolj lokalnega pomena“ iz člena 8(4) Uredbe, in sicer da se omeji možnost uveljavljanja prejšnjega znaka zoper registracijo na tiste znake, ki so zares pomembni pri čemer je treba to presojati ne samo z vidika geografske dimenzije temveč tudi z vidika ekonomske dimenzije znakovega pomena, ki se presoja glede na čas v katerem je izpolnjeval svojo funkcijo v gospodarskem prometu in stopnjo njegove uporabe. Vendar pa v izpodbijani sodbi Splošno sodišče ni sprejelo tega pristopa in nič ne kaže na to, da je Splošno sodišče vedelo za načela iz te zadeve.

Pritožnica navaja, da je Splošno sodišče napačno odločilo, da člen 8(4) Uredbe ne zahteva dokazila o resni in dejanski uporabi znaka v utemeljitev ugovora, kot je to razvidno iz člena 43(2) Uredbe.

Splošno sodišče je ravnalo napačno, ko je odstopilo od sodne prakse glede presoje dokazov in potrebnega dokaznega standarda.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti

UL L 11, str. 1.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) 19. julija 2010 – Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (Sabam) proti Netlog NV

(Zadeva C-360/10)

()

(2010/C 288/30)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Belgische Vereniging van Uitgevers, Componisten en Auteurs (Sabam)

Tožena stranka: Netlog NV

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali direktivi 2001/29 (1) in 2004/48 (2) v povezavi z direktivami 95/46 (3), 2000/31 (4) in 2002/58 (5), ob razlagi zlasti glede na člena 8 in 10 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin dopuščata državam članicam, da nacionalnemu sodišču, ki odloča v postopku v glavni stvari na podlagi ene same zakonske določbe, ki določa: „[Nacionalno sodišče] lahko izda odredbo o prenehanju kršitev tudi zoper posrednike, katerih storitve uporablja tretja oseba za kršitev avtorske ali sorodne pravice“, dovolijo, da ponudniku storitev gostovanja odredi, da na lastne stroške in časovno neomejeno za vse svoje stranke in abstracto in preventivno vzpostavi sistem za filtriranje večine informacij, shranjenih v njegovih strežnikih, oziroma elektronske zbirke v teh strežnikih, ki vsebujejo glasbena, kinematografska ali avdiovizualna dela, v zvezi s katerimi SABAM trdi, da ima pravice, in s tem prepreči izmenjavo teh del?

(1) Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10).

(2) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (UL L 157, str. 45).

(3) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, str. 31).

(4) Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) (UL L 178, str. 1).

(5) Direktiva 2002/58/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL L 201, str. 37).
7.

Četrtič, Splošno sodišče je napačno štelo, da se pravica do obrambe za pritožnika ne uporabi. Pravica do obrambe – pravica do poštenega sojenja in pravica do učinkovitega sodnega nadzora – so temeljni vidiki vladavine prava v Evropski uniji, ki veljajo vedno, ko institucije Unije sprejmejo ukrep, ki neposredno posega v položaj posameznika. Splošno sodišče je tudi napačno ugotovilo, da pritožnikova pravica do obrambe (ob domnevi, da obstaja) ni bila kršena, saj se obravnava ne bi mogla končati drugače, ker pritožnik ni predložil informacij, ki bi vodile do drugačne presoje.