Keywords

Summary



Keywords

1. Evropska unija – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Obveznost institucije, da konkretno in posamično preizkusi dokumente – Obseg

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, členi 4, 9(4) in 11(2))

2. Evropska unija – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(2), tretja alinea)

3. Evropska unija – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij – Varstvo poslovnih interesov fizičnih in pravnih oseb

(člen 287 ES; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člena 2(3) in 4(2), prva in druga alinea; uredbi Sveta št. 4064/89, člen 17, in št. 139/2004, člen 17)

4. Evropska unija – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Dokumenti tretjih strank

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(1), (2) in (4))

5. Evropska unija – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Varstvo postopka odločanja

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(3), prvi pododstavek)

6. Evropska unija – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Varstvo pravnih nasvetov

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, uvodna izjava 6 in člen 4(2), druga alinea)

7. Evropska unija – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Obveznost institucije, da konkretno in posamično preizkusi dokumente – Zelo težek in neprimeren preizkus – Odstop od obveznosti preizkusa

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4(6))

8. Evropska unija – Institucije – Pravica dostopa javnosti do dokumentov – Uredba št. 1049/2001 – Izjeme od pravice dostopa do dokumentov – Višji javni interes, ki upravičuje razkritje dokumentov (člen 255 ES; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člena 2(1) in 4(3), drugi pododstavek)

Summary

1. Obveznost institucije, da konkretno in posamično presodi vsebino dokumentov, navedenih v prošnji za dostop do teh dokumentov, je načelna rešitev, ki se uporablja za vse izjeme iz odstavkov od 1 do 3 člena 4 Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije ne glede na področje, na katero se nanašajo zaprošeni dokumenti.

Vendar pa ta načelna rešitev ne pomeni, da se v vseh okoliščinah zahteva tak preizkus. Kadar je namreč cilj konkretnega in posamičnega preizkusa, ki ga mora institucija opraviti na podlagi prošnje za dostop, oblikovane na podlagi Uredbe št. 1049/2001, omogočiti zadevni instituciji, da presodi, koliko velja pravica do dostopa, in da presodi možnost delnega dostopa, ta preizkus ni potreben, če je zaradi posebnih okoliščin primera očitno, da je treba dostop zavrniti ali, nasprotno, odobriti.

Poleg tega lahko splošnost utemeljitve, na kateri temelji zavrnitev dostopa, in njena kratkost ali stereotipnost pomenijo dokaz neobstoja konkretnega preizkusa le v primeru, v katerem je objektivno mogoče navesti razloge, ki utemeljujejo zavrnitev dostopa do vsakega dokumenta, ne da bi razkrili vsebino tega dokumenta ali njegov bistveni del, torej ne da bi izjemi odvzeli njen bistveni namen. Nujnost, da institucije ne navedejo elementov, ki bi posredno škodili interesom, ki so predmet izjem, je zlasti poudarjena v členih 9(4) in 11(2) Uredbe št. 1049/2001.

Nazadnje je mogoče uporabiti enotno utemeljitev za dokumente, ki spadajo v isto kategorijo, zlasti če vsebujejo enakovrstne informacije. Splošno sodišče mora nato preizkusiti, ali izjema, ki se uveljavlja, očitno in v celoti velja za dokumente iz te kategorije.

(Glej točke od 44 do 47.)

2. Člen 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije je treba razlagati tako, da se ta določba, ki varuje namene inšpekcij, preiskav in revizij, uporablja le, če bi lahko razkritje obravnavanih dokumentov ogrozilo dokončanje teh dejavnosti.

Izjema zaradi varstva inšpekcij, preiskav in revizij zajema različna dejanja preiskav ali inšpekcij, dokler preiskave ali inšpekcije potekajo, čeprav je posamezna preiskava ali inšpekcija, o kateri je bilo sprejeto poročilo, za katero se prosi dostop, končana.

Vendar bi dopustitev, da izjema iz člena 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 zajema različne dokumente, ki izhajajo iz inšpekcij, preiskav ali revizij, pomenila, da bi bil dostop do omenjenih dokumentov podrejen negotovemu, prihodnjemu in morebiti oddaljenemu dogodku, odvisnemu od hitrosti in skrbnosti različnih organov. Taka rešitev bi bila v nasprotju s ciljem zagotovitve dostopa javnosti do dokumentov institucij z namenom, da bi se državljanom omogočil učinkovitejši nadzor zakonitosti izvajanja oblasti.

(Glej točke od 72 do 75.)

3. V skladu s členom 2(3) Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije se določbe o dostopu javnosti do dokumentov Komisije uporabljajo za vse dokumente te institucije, to je za vse dokumente, ki jih pripravi ali prejme in so v njeni posesti, na vseh področjih delovanja Evropske unije. Ni torej mogoče dopustiti, da bi se na področju koncentracij korespondenca med Komisijo in zainteresiranimi strankami štela za očitno zajeto z izjemo v zvezi z varstvom namena preiskave ali z izjemo v zvezi z varstvom poslovnih interesov. Čeprav se ti izjemi po potrebi uporabita za nekatere od dokumentov, ki jih pripravi Komisija ali ki so ji bili poslani, to ne velja nujno za vse ali večino teh dokumentov. Komisija se mora vsaj prepričati o tem s konkretnim in dejanskim preizkusom vsakega dokumenta, ki ga zahteva člen 4(2), prva alinea, te uredbe.

Ker ima javnost pravico dostopa do dokumentov, ki vsebujejo posamezne informacije, ni mogoče šteti, da za te informacije zaradi njihove narave velja poklicna skrivnost. Niti člen 287 ES niti člen 17 uredb št. 4064/89 in št. 139/2004 o nadzoru koncentracij podjetij ne moreta nasprotovati razkritju dokumenta, ki ni zajet z eno od izjem iz Uredbe št. 1049/2001.

(Glej točke 86, 90, 94, 123, 124.)

4. Člen 4(4) Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije določa, da se v primeru dokumentov tretje stranke institucija posvetuje s to tretjo stranko, da ugotovi, ali je treba uporabiti izjemo iz člena 4(1) ali (2) te uredbe, razen če je že jasno, da dokument mora ali ne sme biti razkrit. Iz tega sledi, da se institucije niso dolžne posvetovati s prizadetimi tretjimi, če je jasno razvidno, da dokument mora biti razkrit oziroma da ne sme biti razkrit. V vseh drugih primerih se morajo institucije posvetovati z zadevnimi tretjimi strankami. Zato posvetovanje z zadevnimi tretjimi strankami na splošno pomeni predhodni pogoj za ugotovitev, ali se uporabijo izjeme glede dostopa iz člena 4(1) in (2) Uredbe št. 1049/2001, če gre za dokumente tretjih strank. Opustitev posvetovanja s tretjimi strankami, ki so avtorji teh dokumentov, je torej v skladu s to uredbo le, če se ena od izjem iz navedene uredbe očitno nanaša na zadevne dokumente.

(Glej točki 126, 127.)

5. Uporaba izjeme v zvezi z varstvom postopka odločanja institucije, določene v členu 4(3) Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, predpostavlja, da je dokazano, da utegne dostop do zahtevanih dokumentov konkretno in dejansko ogroziti varstvo postopka odločanja Komisije in da je ta nevarnost ogrozitve razumno predvidljiva, in ne le hipotetična.

Poleg tega mora biti postopek odločanja resno ogrožen, da bi se uporabila ta izjema. To zlasti velja, kadar razkritje zadevnih dokumentov znatno vpliva na postopek odločanja. Presoja resnosti je odvisna od vseh okoliščin zadeve, zlasti od negativnih učinkov na postopek odločanja, na katere se institucija sklicuje v zvezi z razkritjem zadevnih dokumentov. Te utemeljitve, ki so navedene splošno in abstraktno, ne da bi bile potrjene s podrobnimi trditvami glede vsebine zadevnih dokumentov, ne morejo zadostovati za utemeljitev zavrnitve dostopa do zahtevanih dokumentov, ne da bi ogrozile načelo stroge razlage izjem iz člena 4 Uredbe št. 1049/2001, zlasti pa izjeme iz člena 4(3) navedene uredbe.

(Glej točke 140, 141, 143.)

6. Izjemo v zvezi s pravnimi nasveti, ki je določena v členu 4(2), druga alinea, Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije je treba razlagati tako, da je njen namen varovati interes Komisije, da zahteva pravne nasvete in prejme odkrite, objektivne in popolne nasvete. Tveganje za poseg v ta interes mora biti razumno predvidljivo, in ne le hipotetično, da ga je mogoče uveljavljati.

Zato interes javnosti, da pride do dokumenta na podlagi obveznosti preglednosti, ki državljanom omogoča, da tesneje sodelujejo v postopku odločanja, in zagotavlja, da je uprava zakonita ter učinkovitejša in bolj odgovorna državljanu v demokratičnem sistemu, ni enak pri dokumentu, ki spada v upravni postopek, ki se nanaša na uporabo pravil, ki urejajo nadzor v zvezi s koncentracijami ali konkurenčno pravo na splošno, oziroma pri dokumentu v zvezi s postopkom, v okviru katerega zadevna institucija deluje v svoji zakonodajni funkciji in v katerem mora biti v skladu z uvodno izjavo 6 te Uredbe št. 1049/2001 odobren širok dostop do dokumentov.

(Glej točki 156, 161.)

7. Ker pravica dostopa do dokumentov, ki jih imajo institucije, pomeni načelno rešitev, se samo izjemoma in samo če je obseg upravnega bremena posebno velik zaradi konkretnega in posamičnega preizkusa, ki tako preseže meje tistega, kar se lahko razumno zahteva, lahko dovoli odstop od obveznosti preizkusa.

Poleg tega je institucija, ki se sklicuje na izjemo, povezano z nerazumnostjo naloge, ki jo zahteva prošnja za dostop do dokumentov na podlagi Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, tista, ki nosi breme dokaza obsega te naloge.

Ko je institucija dokazala nerazumnost upravnega bremena, potrebnega za konkreten in posamičen preizkus dokumentov, navedenih v prošnji, se mora poskusiti posvetovati s prosilcem, da bi se seznanila z njegovim interesom ali da bi ga prosila, naj ji pojasni svoj interes za pridobitev zadevnih dokumentov, in da bi konkretno predvidela možnosti, ki jih ima za sprejetje manj obremenilnega ukrepa, kot je konkreten in posamičen preizkus dokumentov. Institucija je v tem okviru vseeno dolžna dati prednost možnosti, ki ne da bi pomenila nalogo, ki presega meje tistega, kar se lahko razumno zahteva, ostane najugodnejša za prosilčevo pravico do dostopa.

Iz tega je razvidno, da institucija lahko opusti kakršen koli konkreten in posamičen preizkus šele, ko je dejansko proučila vse druge upoštevne možnosti in v svoji odločbi podrobno pojasnila razloge, iz katerih tudi te različne možnosti vključujejo nerazumno količino dela.

Odločba Komisije, s katero je na splošno zavrnjen kakršen koli delni dostop tožeče stranke, je lahko zakonita le, če bi Komisija predhodno konkretno pojasnila razloge, iz katerih bi tudi drugačne rešitve kot konkreten in posamičen preizkus vsakega od zadevnih dokumentov pomenile nerazumno količino dela.

(Glej točke od 170 do 174.)

8. Glede na splošno načelo dostopa do dokumentov, kakršno je določeno v členu 255 ES ter v uvodnih izjavah 1 in 2 Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, mora biti višji javni interes za razkritje objektiven in splošen in se ne sme zamešati s posamičnim ali zasebnim interesom, ki je na primer povezan s tožbo proti institucijam, kajti taki posamični ali zasebni interesi ne morejo biti upoštevni v okviru tehtanja interesov, določenih v členu 4(3), drugi pododstavek, te uredbe.

Na podlagi člena 2(1) Uredbe št. 1049/2001 so upravičenci do dostopa do dokumentov institucij vsi državljani Unije in vse fizične ali pravne osebe s prebivališčem ali statutarnim sedežem v eni od držav članic. Iz navedenega je razvidno, da je namen te uredbe zagotovitev dostopa do javnih dokumentov vsem, in ne le prosilcu, ki ga ti dokumenti zadevajo. Zato individualen interes, ki ga lahko uveljavlja prosilec za dostop do dokumentov, ki se nanašajo nanj, na splošno ne more biti odločilen za presojo obstoja višjega javnega interesa in tehtanja interesov na podlagi člena 4(3), drugi pododstavek, te uredbe.

(Glej točki 191, 192.)