ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.

Ali je evropska uredba [(ES)] št. 1107/2009 v skladu s previdnostnim načelom, če so v poglavjih 3 in 4 iz analiz toksičnosti (genotoksičnost, preverjanje rakotvornosti, preverjanje endokrinih motenj itd.) izvzeti pesticidni pripravki v komercialni obliki, kot se dajejo v promet ter kot sta jim izpostavljena potrošnik in okolje, pri čemer so kot obvezni določeni samo poenostavljeni testi, ki jih vedno izvede prosilec?
2.

Ali je treba člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člene 3, 5, 6, 16 in 22 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 v povezavi s členi 4(1), 11(3) in 16(3) Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 (2) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kot sta člena 34 in 35 zakona o delovnih razmerjih, iz katerih – kot je razvidno iz ustaljene sodne prakse – ni mogoče izpeljati, da se od podjetij lahko zahteva, da vzpostavijo sistem evidentiranja efektivnega dnevnega delovnega časa v primeru tistih delavcev, zaposlenih za polni delovni čas, ki se niso izrecno zavezali, posamično ali kolektivno, da bodo delali prek polnega delovnega časa, in ki niso mobilni delavci, delavci trgovske mornarice ali železniški delavci?
SL Uradni list Evropske unije C 134/16

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska) 2. februarja 2018 – Skatteministeriet/KPC Herning

(Zadeva C-71/18)

(2018/C 134/21)

Jezik postopka: danščina

Predložitveno sodišče

Vestre Landsret

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Skatteministeriet

Tožena stranka: KPC Herning

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je s členom 135(1)(j) (glej člen 12(1)(a) in (2) v povezavi s členom 135(1)(k) (glej člen 12(1)(b) in (3), Direktive o DDV (1) združljivo to, da država članica v okoliščinah, kot so tiste iz postopka v glavni stvari, dobavo zemljišča, na katerem je v času dobave objekt, obravnava kot prodajo zemljišča za gradnjo, za katero se obračunava davek na dodano vrednost (DDV), kadar je namen strank objekt v celoti ali delno porušiti, da se zagotovi prostor za nov objekt?

(1) Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, 11.12.2006).
SL Uradni list Evropske unije C 142/26

Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 22. januarja 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (drugi razširjeni senat) z dne 10. novembra 2017 v zadevi T-180/15, Icp plc in drugi/Evropska komisija

(Zadeva C-39/18 P)

(2018/C 142/35)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: T. Christoforou, V. Bottka, M. Farley, B. Mongin, agenti)

Druge stranke v postopku: Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd (ICAP)

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— sodbo (točke od 281 do 299 in izrek) razveljavi v delu, v katerem so globe v členu 2 izpodbijanega sklepa razglašene za nične;

— zavrne peti in šesti tožbeni razlog, ki ju je podjetje ICAP pred Splošnim sodiščem navedlo v zvezi z globami, in na podlagi svoje neomejene pristojnosti določi ustrezne globe za podjetje ICAP;

— podjetju ICAP naloži plačilo vseh stroškov tega postopka in odločbo o stroških iz sodbe na prvi stopnji prilagodi tako, da bo odražala izid te pritožbe.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija v utemeljitev pritožbe navaja ta pritožbeni razlog:

Komisija trdi, da je Splošno sodišče v sodbi T-180/15, Icap plc in drugi/Komisija (EU:T:2017:795), napačno uporabilo sodno prakso Sodišča v zvezi z obrazložitvijo, ki se zahteva ob naložitvi glob. Sodba Splošnega sodišča naj bi odstopala od temeljne sodbe C-194/14 P, AC Treuhand/Komisija (EU:C:2015:717, točke od 66 do 68), in Komisiji nalagala strožjo obveznost, naj podrobneje obrazloži metodologijo, ki je bila uporabljena za izračun glob, naloženih za kršitve člena 101 PDEU, zlasti kadar se uporabi odstavek 37 Smernic o globah. Namen pritožbe Komisije naj bi bil, da bi se odpravila resna napačna uporaba prava, ki naj bi jo storilo Splošno sodišče, ki bi, če bi bila sprejeta, škodila sposobnosti Komisije, da določi ustrezne globe, s katerimi bi dosegla zadosten odvračilen učinek. Pravilna razlaga obveznosti obrazložitve, ki ustreza zahtevam iz sodne prakse, ki je navedena v sodbi C-194/14 P, AC Treuhand/Komisija (EU:C:2015:717, točka 68), naj bi bila nujna za doseganje tega cilja. Nasprotno pa naj bi strožja obveznost obrazložitve v zvezi z globami, ki zajema notranja posvetovanja in izračune vmesnih korakov, posegala v diskrecijsko pravico Komisije glede določitve glob, tudi ko se opre na odstavek 37 Smernic o globah. Ta odstavek naj bi bil določen prav z namenom, da se Komisiji omogoči, da od Smernic o globah odstopi v netipičnih primerih, kot je to na primer pri nalaganju glob pomagačem. Kot so priznala sodišča Unije, naj bi Komisija morala obdržati polje proste presoje in diskrecijsko pravico za določanje ustreznih glob.
—

ugotovi, da tožena stranka s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov za prenos Direktive 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev ter o razveljavitvi Direktive 2004/17/ES, (1) v nacionalno pravo oziroma Komisiji ni sporočila teh predpisov, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi te direktive;
1

Vprašanje 1: Ali je treba člen 24, točka 5, Uredbe (EU) št. 1215/2012 ( 1 ) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da tožba v zvezi z ugovorom, ki je v členu 232 Exekutionsordnung (avstrijski zakon o izvršbi in zavarovanju) določena za primer nesoglasja o razdelitvi zneska, dobljenega s prodajo na javni dražbi, sodi na področje uporabe te določbe, in sicer tudi tedaj, kadar zastavni upnik tožbo proti drugemu zastavnemu upniku (a) opira na ugovor, da terjatev drugega zastavnega upnika iz posojila, zavarovana z zastavno pravico, ne obstaja več zaradi protiterjatve dolžnika iz naslova odškodnine, in (b) poleg tega – kakor pri izpodbojni tožbi – na ugovor, da je nastanek zastavne pravice za to terjatev iz posojila neveljaven zaradi postavitve upnika v ugodnejši položaj?
SL Uradni list Evropske unije C 112/10

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 6. decembra 2017 – slewo // schlafen leben wohnen GmbH/Sascha Ledowski

(Zadeva C-681/17)

(2018/C 112/14)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožena stranka in revidentka: slewo // schlafen leben wohnen GmbH

Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Sascha Ledowski

Vprašanja za predhodno odločanje

Sodišču Evropske unije se zaradi razlage člena 16(e) ter – po potrebi – člena 6(1)(k) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) (UL 2011, L 304, str. 64; v nadaljevanju: Direktiva o pravicah potrošnikov) na podlagi člena 267 PDEU v predhodno odločanje predložijo ta vprašanja:

1. Ali je treba člen 16(e) Direktive o pravicah potrošnikov razlagati tako, da med tam navedeno blago, ki ni primerno za vračanje zaradi varovanja zdravja ali iz higienskih razlogov, sodi tudi blago (na primer vzmetnice), ki sicer ob namenski uporabi lahko pride v neposredni stik s človeškim telesom, ki pa lahko postane ponovno primerno za prodajo z ustrezniki ukrepi trgovca (čiščenjem)?

2. Če je treba na vprašanje 1 odgovoriti pritrdilno: a) Katere pogoje mora izpolnjevati embalaža blaga, da je mogoče izhajati iz zapečatenega blaga v smislu člena 16(e) Direktive o pravicah potrošnikov? in b) Ali morajo biti informacije, ki jih mora v skladu s členom 6(1)(k) Direktive o pravicah potrošnikov pred sklenitvijo pogodbe zagotoviti trgovec, podane na način, da je potrošnik s konkretnim sklicem na predmet nakupa (v obravnavanem primeru: vzmetnico) in zapečatenje opozorjen na to, da bo v primeru odpečatenja izgubil pravico do odstopa od pogodbe?

(1) UL 2011, L 304, str. 64.
SL Uradni list Evropske unije C 123/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Wien (Avstrija) 15. decembra 2017 – Adelheid Krah/Universität Wien

(Zadeva C-703/17)

(2018/C 123/10)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Wien

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Adelheid Krah

Nasprotna stranka: Universität Wien

Vprašanji za predhodno odločanje

Prvo vprašanje:

Ali je treba pravo Unije, zlasti člen 45 PDEU, člen 7(1) Uredbe (EU) št. 492/2011 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji ter člena 20 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nasprotuje ureditvi, po kateri se s strokovnega vidika upoštevna prejšnja obdobja zaposlitve člana pedagoškega osebja univerze na Dunaju, ne glede na to, ali gre za obdobja zaposlitve na univerzi na Dunaju ali na drugih domačih ali tujih univerzah ali v primerljivih ustanovah, upoštevajo le do skupne dobe treh oziroma štirih let?

Drugo vprašanje:

Ali je sistem nagrajevanja, ki ne določa polnega upoštevanja s strokovnega vidika upoštevnih prejšnjih obdobij zaposlitve, hkrati pa z dobo zaposlitve pri istem delodajalcu povezuje višjo plačo, v nasprotju s prostim gibanjem delavcev iz člena 45(2) PDEU in člena 7(1) Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji?

(1) UL 2011, L 141, str. 1.
SL Uradni list Evropske unije C 112/17

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia (Italija) 20. decembra 2017 – EN.SA. Srl/Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

(Zadeva C-712/17)

(2018/C 112/23)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: EN.SA. Srl

Tožena stranka: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je v primeru domnevno neobstoječih transakcij, ki niso oškodovale državne blagajne in davčnemu zavezancu ne prinašajo nikakršne davčne koristi, nacionalna ureditev, ki temelji na uporabi členov 19 (Odbitek) in 21(7) (Izstavljanje računov za transakcije) uredbe predsednika republike št. 633 z dne 26. 10. 1972 in člena 6(6) zakonske uredbe št. 471 z dne 18. 12. 1997 (Kršitev obveznosti, povezanih z dokumentiranjem, evidentiranjem in identifikacijo transakcij), skladna z načeli Skupnosti na področju DDV, kakor jih je opredelilo Sodišče Evropske unije, glede na to, da sočasna uporaba nacionalnih predpisov določa:

a) vedno znova ugotovljeno neodbitnost davka, ki ga je prejemnik plačal za kupljeno blago pri vsaki sporni transakciji, povezani s tem istim subjektom in temelječi na enaki osnovi za odmero davka;

b) uporabo davka in plačilo davčne obveznosti s strani dobavitelja (in izključitev vračila neupravičeno plačanih zneskov) za ustrezne špekulativne prodajne transakcije, ki so se ravno tako izkazale za neobstoječe;
Kršitev Direktive 2005/36/ES in člena 49 PDEU, ki se nanaša na svobodo ustanavljanja.

Komisija meni, da zahteva iz odstavka 2, del A, edinega člena ministrske uredbe št. 109088/12.12.2011, ki določa, da mora biti v dokazilu o izobraževanju za mediatorje navedena metoda poučevanja, število udeležencev, število kvalifikacij učiteljev, izpitni postopek in ocenjevanje kandidatov ter način, na katerega se zagotavlja objektivnost tega postopka, presega tisto, kar je mogoče zahtevati pri ocenjevanju ravni znanja in poklicnih kvalifikacij, za katere se domneva, da jih ima imetnik, in ne omogoča pravilne presoje vprašanja, ali se izobraževanje zadevne osebe nanaša na predmete, ki so bistveno drugačni od tistih, ki so zajeti s kvalifikacijo, ki se zahteva v Grčiji. Iz teh razlogov je zgoraj navedena določba v nasprotju s členi 13, 14 in 50 ter s Prilogo VII k Direktivi 2005/36/ES.

Poleg tega odstavek 5, del A, zgoraj navedene ministrske uredbe popolnoma kvalificiranim tujim mediatorjem nalaga, da dokažejo, da imajo dodatne izkušnje, in sicer sodelovanje v vsaj treh postopkih mediacije, preden se njihove kvalifikacije priznajo v Grčiji, medtem ko ta zahteva ne velja za mediatorje, ki so poklicno izobraževanje zaključili v Grčiji. Zato je zgoraj navedena določba v nasprotju s členom 13 Direktive 2005/36/ES, ki določa, da mora pristojni organ države članice gostiteljice prosilcem, ki so prejeli potrdilo v drugi državi članici, omogočiti dostop do poklica pod enakimi pogoji, kot veljajo za njene državljane, in z navedeno določbo je kršeno načelo prepovedi diskriminacije, kot je določeno v členu 49 PDEU.
SL Uradni list Evropske unije C 94/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht München I (Nemčija) 8. decembra 2017 – Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“/Land Niedersachsen

(Zadeva C-689/17)

(2018/C 094/09)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht München I

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“

Tožena stranka: Land Niedersachsen

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali so ostanki, ki se posledica nesreče, v obliki odpadnih kovin in vode za gašenje, zmešane z mulji in ostanki tovora, na krovu ladje „odpadki, ustvarjeni v vozilih, na vlakih, na letalih in na ladjah“ v skladu s členom 1(3)(b) Uredbe (ES) 1013/2006 (1)?

(1) Uredba (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL 2006, L 190, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 52/22

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Italija) 24. novembra 2017 – Francesca Cadeddu/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari in drugi

(Zadeva C-667/17)

(2018/C 052/31)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Francesca Cadeddu

Tožene stranke: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna, Regione autonoma della Sardegna – Agenzia regionale per il lavoro

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 80 Uredbe Sveta (ES) št. 1083 (1) z dne 11. julija 2006 in člen 2(4) iste uredbe razlagati tako, da nasprotujeta nacionalnemu predpisu, kakršen je člen 50(1)(c) uredbe predsednika republike št. 917 z dne 22. decembra 1986, v skladu s katerim so „(c) plačila, ki jih kdor koli plača iz naslova štipendije ali nakazila, nagrade ali subvencije za študij ali strokovno usposabljanje, če upravičenec ni zaposlena oseba plačnika“, enaka dohodku iz delovnega razmerja, in se zato za ta plačila uporablja splošna obdavčitev dohodkov fizičnih oseb, četudi je štipendija izplačana iz sredstev Evropskih strukturnih skladov?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1083 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL L 210, str. 25).
SL Uradni list Evropske unije C 63/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska) 9. novembra 2017 – SF/Inspecteur van de Belastingdienst

(Zadeva C-631/17)

(2018/C 063/07)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: SF

Tožena stranka: Inspecteur van de Belastingdienst

Vprašanje za predhodno odločanje

Na zakonodajo katere države članice napotuje Uredba (št. 883/2004) (1) glede obdobja, ko je bil zavezanec za dajatve zaposlen pri delodajalcu s sedežem na Nizozemskem, v obravnavani zadevi, v kateri gre za zavezanca za dajatve, ki (a) prebiva v Latviji, (b) je latvijski državljan, (c) je zaposlen pri delodajalcu s sedežem na Nizozemskem, (d) dela kot pomorščak, (e) delo opravlja na ladji, ki pluje pod bahamsko zastavo in (f) to delo opravlja zunaj ozemlja Evropske unije?

(1) Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL 2004, L 166, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 42/2

Pritožba, ki jo je družba Morton's of Chicago Inc. vložila 3. avgusta 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 15. maja 2017 v zadevi T-223/15, Morton's of Chicago/EUIPO

(Zadeva C-468/17 P)

(2018/C 042/03)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Morton's of Chicago Inc. (zastopnika: J. Moss, barrister, M. Krause, solicitor)

Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, Mortons the Restaurant Ltd

Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 13. decembra 2017 odločilo, da pritožba ni dopustna.
1.

Ali členi 21, 22 in 24 Direktive (1) državi članici, v kateri velja obveznost usposabljanja s polno časovno obveznostjo in ustrezna prepoved istočasnega vpisa na dva dodiplomska študija, nalagajo avtomatsko priznavanje formalnih kvalifikacij, ki so bile v državi članici izvora pridobljene istočasno ali v obdobjih, ki se časovno prekrivajo?
SL Uradni list Evropske unije C 32/16

Pritožba, ki jo je Evropska centralna banka vložila 24. novembra 2017 zoper sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 12. septembra 2017 v zadevi T-247/16, Fursin in drugi/Evropska centralna banka

(Zadeva C-663/17 P)

(2018/C 032/23)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Evropska centralna banka (zastopniki: E. Koupepidou in C. Hernández Saseta, agenta, B. Schneider, odvetnik)

Druge stranke v postopku: Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV, Rikam Holding SA

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga naj:

— izpodbijani sklep razveljavi v delu, v katerem je Splošno sodišče ugotovilo, da imajo tožeči delničarji pravni interes in procesno upravičenje za vložitev tožbe za razglasitev ničnosti sporne odločbe pri Splošnem sodišču (točka 2 izreka izpodbijanega sklepa);

— pravnomočno meritorno odloči in tožbo tožečih delničarjev razglasi za nedopustno;

— tožečim strankam naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri razloge.

1. S prvim pritožbenim razlogom zatrjuje, da tožeči delničarji (in sicer delničarji družbe Trasta Komercbanka za razliko od same družbe Trasta Komercbanka) niso imeli pravnega interesa za vložitev ničnostne tožbe, ki bi bil ločen od pravnega interesa družbe Trasta Komercbanka. Prvi pritožbeni razlog temelji na teh argumentih: — Splošno sodišče naj bi napačno razlagalo sodno prakso, ki zahteva, da delničarji dokažejo, da imajo ločen pravni interes za vložitev tožbe zoper odločbo, ki je naslovljena na podjetje, katerega kapitalski delež imajo. Zlasti naj bi Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da je v sklepu z dne 12. septembra 2017 ugotovilo, da se ta sodna praksa ne uporablja za zadevo T-247/16; — tožeči delničarji naj ne bi dokazali, da imajo pravni interes, ki je ločen od pravnega interesa družbe Trasta Komercbanka: (drugače od odločbe o likvidaciji, ki je ločen akt) sporna odločba naj ne bi posegla v njihov pravni položaj. Ne bi bilo mogoče šteti, da imajo tožeči delničarji pravni interes, da ima družba Trasta Komercbanka dovoljenje za opravljanje bančnih storitev, ki je ločeno od pravnega interesa družbe Trasta Komercbanka, da ima sama tako dovoljenje; — zlasti naj ne bi bilo mogoče šteti, da je interes zahtevati odškodnino ali ekonomski interes delničarjev za prejemanje dividend ločen pravni interes.

2. Z drugim pritožbenim razlogom trdi, da delničarji nimajo procesnega upravičenja, ker naj se sporna odločba na njih ne bi nanašala individualno. Drugi pritožbeni razlog temelji na teh argumentih: — sporna odločba naj se ne bi individualno nanašala na tožeče delničarje, ker naj se ne bi nanaša na njih zaradi lastnosti, ki so jim lastne; — sporna odločba naj tožečih delničarjev ne bi postavila v pravni položaj, ki bi bil drugačen od pravnega položaja drugih delničarjev ali družbe Trasta Komercbanka.
2.

Kadar se zahteva odpust in Komisija sporoči svojo odločitev, da ima zadeva dejanske in pravne elemente, ki so primerljivi z dejanskimi in pravnimi elementi druge zadeve, o kateri je Komisija že odločila, ali odločitev, da obstaja primerljiva zadeva, ki je še v reševanju, ali je treba katero od navedenih odločitev šteti za akt s pravno vsebino, ki zavezuje organe države članice, v kateri se zahteva odpust, in se zato lahko nanjo sklicuje oseba, ki zahteva odpust (člen 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti) oziroma to, da se dolgovanega zneska ne vknjiži (člen 220(2)(b) carinskega zakonika Skupnosti (1))?
—

Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija, s tem da do 3. julija 2016 ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Izvedbeno direktivo Komisije (EU) 2015/2392 z dne 17. decembra 2015 o Uredbi (EU) št. 596/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (1) glede poročanja pristojnim organom o dejanskih ali morebitnih kršitvah navedene uredbe (2), oziroma o tem vsekakor ni obvestila Komisije, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 13, prvi odstavek, navedene direktive.