Keywords

Summary



Keywords

1. Znamka Skupnosti – Pritožbeni postopek – Vložitev tožbe pri sodišču Skupnosti – Tožbeni zahtevek, ki se nanaša na zožitev seznama blaga in storitev iz prijave znamke, ki je bila zavrnjena – Razlaga delnega odstopa

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 135(4); Uredba Sveta št. 40/94, člen 44; Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 13)

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Prekrivanje področij uporabe razlogov iz člena 7(1)(b), (c) in (d) Uredbe št. 40/94

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1))

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Razlaga glede na zadevni splošni interes – Člen 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 – Cilj – Potreba po razpoložljivosti

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1))

4. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki se lahko uporabljajo za označevanje značilnosti proizvoda ali storitve – Neologizem, sestavljen iz elementov, ki opisujejo lastnosti zadevnih proizvodov in storitev – Vključenost, kadar ne gre za nenavadno kombinacijo (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(c))

5. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki se lahko uporabljajo za označevanje značilnosti proizvoda – Besedni znak „TELEPHARMACY SOLUTIONS“

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(c))

6. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, ki so sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki se lahko uporabljajo za označevanje značilnosti proizvoda ali storitve – Presoja po uradni dolžnosti, ali ima znak tako lastnost, da ga je mogoče registrirati – Predložitev dokazov – Nepotrebnost

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(c))

7. Znamka Skupnosti – Odločbe po uradni dolžnosti – Zmotna uporaba prava glede lastnosti znaka, da ga je mogoče registrirati – Prijavitelj znamke se v utemeljitev svojih zahtev ne more sklicevati na nezakonitost, ki je bila podana v drugi zadevi

Summary

1. Kadar se v tožbi, ki je bila vložena proti odločbi odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), s katero je bila potrjena zavrnitev prijave znamke Skupnosti, predlaga, naj se zoži seznam blaga in storitev iz te prijave, se ta predlog ne šteje za zahtevek za spremembo v smislu člena 44 Uredbe št. 40/94 in pravila 13 Uredbe št. 2868/95 za izvedbo Uredbe št. 40/94, ker ne izpolnjuje posebnih pogojev, predvidenih v teh določbah. Vendar pa je tak zahtevek mogoče razlagati tako, da tožeča stranka predlaga le delno razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe. Predlog kot tak ni v nasprotju s prepovedjo iz člena 135(4) Poslovnika Sodišča prve stopnje, da pred Sodiščem prve stopnje ni mogoče spremeniti predmeta postopka pred odborom za pritožbe.

(Glej točki 13 in 14.)

2. Čeprav iz člena 7(1) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti izhaja, da je vsak razlog za zavrnitev registracije, ki ga omenja ta določba, neodvisen od drugih in ga je treba obravnavati ločeno, pa gre očitno za prekrivanje področij uporabe razlogov iz točk b), c) in d) omenjene določbe. Zlasti besedna znamka, ki opisuje lastnosti blaga ali storitev v smislu člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94, je zaradi tega nujno brez razlikovalnosti glede na enako blago in storitve v smislu člena 7(1)(b) te uredbe.

(Glej točki 23 in 24.)

3. Različne razloge za zavrnitev registracije iz člena 7 Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti je treba razlagati glede na splošni interes, ki je za vsakim izmed njih. S tem, da prepoveduje registracijo znakov ali podatkov iz člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 za znamko Skupnosti, ta določba zasleduje cilj splošnega interesa, ki zahteva, da lahko znake ali podatke, ki opisujejo lastnost blaga ali storitev, za katere se zahteva registracija, vsi prosto uporabljajo. Ta določba tako preprečuje, da bi bili taki znaki ali podatki pridržani samo za eno podjetje, ker jih je registriralo za znamko.

(Glej točki 41 in 42.)

4. Člen 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti je treba razlagati tako, da znamka, ki je sestavljena iz neologizma, ki vsebuje besedne elemente, izmed katerih vsak opisuje lastnosti blaga ali storitev, za katere se zahteva registracija, sama opisuje navedene lastnosti, razen če obstaja znatna razlika med neologizmom in samo vsoto elementov, ki jo sestavljajo, kar pomeni, da neologizem zaradi neobičajnosti kombinacije glede na zadevne blago ali storitve ustvari vtis, ki je dovolj drugačen od tistega, ki ga daje samo združitev podatkov posameznih elementov, ki ga sestavljajo, tako da je neologizem več kot le vsota njegovih elementov.

(Glej točko 49.)

5. V smislu člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti se besedni znak TELEPHARMACY SOLUTIONS lahko uporablja za označitev bistvene lastnosti v prijavi znamke navedenega blaga, to je za „na daljavo voden sistem za elektronsko distribucijo zapakiranih farmacevtskih proizvodov, ki vsebuje prostor, v katerem se zapakirani farmacevtski proizvodi skladiščijo zaradi njihove distribucije, računalnik, ki je povezan z distributerjem, in komunikacijsko omrežje, ki povezuje računalnik z oddaljenim računalnikom“, iz razreda 9 Nicejskega aranžmaja. Omenjeni besedni znak kot celota tako samo za javnost, na katero se nanaša, ki je sestavljena iz angleško govorečih posameznikov iz zdravstvenega sektorja, pomeni, da prijavitelj s tem, da ponuja proizvode, navedene v zahtevi za registracijo, ponuja opremo za distribucijo farmacevtskih proizvodov na daljavo.

(Glej točki 52 in 53.)

6. Pri zavrnitvi registracije znaka za znamko Skupnosti na podlagi člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 je treba to, ali je mogoče znak registrirati kot znamko Skupnosti, preučiti samo na podlagi upoštevne ureditve Skupnosti, kot jo razlaga sodišče Skupnosti. Zato je dovolj, da je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) za sprejetje odločitve uporabil merilo opisnosti, kot ga razlaga sodna praksa, in mu tega ni treba utemeljevati z dokaznimi elementi.

(Glej točko 54.)

7. Čeprav je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) zmotno uporabil pravo, ko je v odločbi v določeni zadevi potrdil, da ima določen znak take lastnosti, da se lahko registrira kot znamka, se na to odločbo ni mogoče uspešno sklicevati v utemeljitev zahtevka za razveljavitev poznejše odločbe, v kateri je bila v podobni zadevi odločitev nasprotna. Iz sodne prakse Sodišča tako izhaja, da je treba spoštovanje načela enakega obravnavanja uskladiti s spoštovanjem načela zakonitosti, po katerem se nihče v svojo korist ne more sklicevati na nezakonito ravnanje, ki je bilo storjeno v korist nekoga drugega.

(Glej točko 59.)