Zadeva C‑61/14

Orizzonte Salute – Studio Infermieristico Associato

proti

Azienda Pubblica di Servizi alla persona San Valentino – Città di Levico Terme in drugim

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,

ki ga je vložilo Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento)

„Predhodno odločanje — Direktiva 89/665/EGS — Javna naročila — Nacionalna zakonodaja — Stroški upravnega spora na področju javnih naročil — Pravica do učinkovitega pravnega sredstva — Odvračalni stroški — Sodni nadzor upravnih aktov — Načeli učinkovitosti in enakovrednosti — Polni učinek“

Povzetek – Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. oktobra 2015

Približevanje zakonodaj — Revizijski postopki oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje — Direktiva 89/665 — Dolžnost držav članic določiti revizijski postopek — Določitev stroškov postopka — Diskrecijska pravica držav članic — Meje — Spoštovanje načel enakovrednosti in učinkovitosti ter polnega učinka Direktive 89/665

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 32.)

V postopku sprejetja predhodne odločbe so stranke v sporu o glavni stvari v skladu s členom 97(1) Poslovnika tiste, ki jih kot take v skladu z nacionalnimi postopkovnimi pravili določi nacionalno sodišče. Zato mora to sodišče na podlagi nacionalnih postopkovnih pravil opredeliti stranke v sporu o glavni stvari, ki poteka pred njim. V zvezi s tem Sodišče ni dolžno preveriti, ali je bila odločba nacionalnega sodišča, ki dopušča intervencijo pred njim, sprejeta v skladu s temi pravili. Sodišče se mora držati take odločbe, dokler se ta ne razveljavi v okviru pravnih sredstev, določenih v nacionalnem pravu. Vendar oseba nima lastnosti stranke v sporu o glavni stvari v smislu člena 96(1) Poslovnika v povezavi s členom 23 Statuta Sodišča in ne more vstopiti v postopek pred Sodiščem, na katerega se nanaša člen 267 PDEU, če ta oseba pri nacionalnem sodišču ni vložila predloga za to, da bi imela dejavno vlogo v postopku pred nacionalnim sodiščem, ampak zgolj za to, da bi sodelovala v postopku pred Sodiščem. Poleg tega lahko Sodišče intervenientu, ki vstopi v postopek v glavni stvari, dovoli, da predloži pisna stališča le v roku, ki ga imajo za to zainteresirane stranke v smislu člena 23 Statuta Sodišča, katerim je bil prvotno vročen predlog za sprejetje predhodne odločbe. Dejstvo, da pisni postopek pred Sodiščem zaradi zaporednih vstopov intervenientov in roka dveh mesecev za predložitev pisnih izjav teh intervenientov, določenega v členu 23, drugi odstavek, Statuta Sodišča, ne bi mogel biti končan ali bi bilo treba postopek ponovno odpreti, pa ne bi bilo v skladu z načelom dobrega delovanja sodnega organa in zahtevo po obravnavi sodnih zadev v razumnem roku. (Glej točke 32, 33, 35, 37 in 39.)

Direktiva 89/665 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66 , ne vsebuje nobene določbe, ki bi posebej obravnavala stroške postopka, ki jih morajo plačati posamezniki, ko v skladu s členom 2(1)(b) navedene direktive vložijo ničnostno tožbo zoper domnevno nezakonito odločbo, ki se nanaša na postopek oddaje javnih naročil. V zvezi s tem mora vsaka država članica ob neobstoju predpisov Unije na določenem področju v skladu z načelom procesne avtonomije držav članic določiti pravila upravnega postopka in pravila sodnega postopka, ki zagotavljajo varovanje pravic, ki jih posameznikom daje pravo Unije. Ta postopkovna pravila pa ne smejo biti manj ugodna od tistih, ki veljajo za podobna pravna sredstva, predvidena za varstvo pravic iz nacionalnega pravnega reda (načelo enakovrednosti), in ne smejo praktično onemogočiti oziroma čezmerno otežiti uveljavljanja pravic, ki jih daje pravni red Unije (načelo učinkovitosti). Poleg tega, ker take sodne takse pomenijo postopkovna pravila v zvezi s pravnimi sredstvi, katerih namen je zagotovitev varstva pravic, ki jih pravo Unije daje kandidatom in ponudnikom, ki so oškodovani zaradi odločitev naročnikov, ne smejo ogrožati polnega učinka Direktive 89/665. Tako je treba člen 1 te direktive nujno razlagati glede na temeljne pravice, zapisane v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti glede na pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem, ki je določena v njenem členu 47. (Glej točke od 45 do 47 in 49.)

Člen 1 Direktive 89/665 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66, ter načeli enakovrednosti in učinkovitosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki ob vložitvi tožbe pri upravnih sodiščih na področju javnih naročil nalaga plačilo stroškov postopka, kakršna je enotna taksa, ki je določena sorazmerno z vrednostjo spora. V primeru, ko nacionalna zakonodaja določa, da stroški postopka, ki jih je treba plačati za vložitev tožbe v upravnih postopkih na področju javnih naročil, ne presegajo 2 % vrednosti zadevnega naročila, ti stroški ne morejo praktično onemogočiti oziroma čezmerno otežiti uveljavljanja pravic, ki jih daje pravni red Unije na področju javnih naročil. Poleg tega, ker se ta taksa, glede njene oblike in zneska, nalaga neodvisno v razmerju do posameznikov, ki želijo vložiti tožbo zoper odločbo, ki jo sprejmejo naročniki, tak sistem ne povzroča diskriminacije med subjekti, ki delujejo v istem sektorju dejavnosti. Glede načela enakovrednosti okoliščina, da je na področju postopkov oddaje javnih naročil enotna taksa, ki jo je treba plačati, višja od – na eni strani – zneskov, ki jih je treba plačati za upravne spore, ki so predmet rednega postopka, in – na drugi strani – stroškov postopka, plačanih v civilnih postopkih, sama po sebi ni dokaz kršitve navedenega načela. To načelo namreč pomeni enako obravnavanje pravnih sredstev, ki temeljijo na kršitvi nacionalnega prava, in podobnih pravnih sredstev, ki temeljijo na kršitvi prava Unije, in ne enakovrednost nacionalnih postopkovnih pravil, ki se uporabljajo za različne spore, kot so civilni spori na eni strani in upravni spori na drugi strani ali spori, ki se nanašajo na dve različni veji prava. (Glej točke 58, 62, 63, 66, 67 in 79 ter točko 1 izreka.)