ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4

Člen 4 te direktive, naslovljen „Obravnavanje dejstev in okoliščin“, je določal: „1. Države članice lahko naložijo prosilcu dolžnost, da čim prej predloži vse potrebne elemente za utemeljitev prošnje za mednarodno zaščito. Dolžnost države članice je, da v sodelovanju s prosilcem obravnava ustrezne elemente prošnje. 2. Elementi iz odstavka 1 so izjave prosilca in vsa dokumentacija, s katero razpolaga prosilec, glede svoje starosti, porekla, vključno s poreklom ustreznih sorodnikov, identitete, državljanstva(-ev), nekdanje(-ih) držav(e) in kraja(-ev) stalnega prebivališča, prejšnjih prošenj za azil, prepotovanih poti, osebnih in potnih listih ter razlogov za prošnjo za mednarodno zaščito. 3. Obravnava prošnje za mednarodno zaščito se izvede v vsakem posameznem primeru posebej in upošteva naslednje: (a) vsa ustrezna dejstva, ki se nanašajo na izvorno državo v času odločanja o prošnji, vključno z zakoni in predpisi izvorne države in načinom njihovega izvajanja; (b) ustrezne izjave in dokumentacijo, ki jo predloži prosilec, vključno z informacijami o tem, ali je prosilec podvržen ali izpostavljen preganjanju ali resni škodi; (c) individualni položaj in osebne okoliščine prosilca, vključno z dejavniki, kot so poreklo, spol in starost, za oceno dejstva, ali bi na podlagi prosilčevih osebnih okoliščin dejanja, ki jim je prosilec izpostavljen ali bi jim bil lahko izpostavljen, pomenila preganjanje ali resno škodo; (d) ali so imele dejavnosti prosilca od odhoda iz izvorne države izključni ali poglavitni namen ustvarjanja potrebnih pogojev za prošnjo za mednarodno zaščito, z namenom ocene, ali bo prosilec ob vrnitvi v to državo zaradi teh dejavnosti izpostavljen preganjanju ali resni škodi; (e) ali se od prosilca lahko utemeljeno pričakuje, da bo izkoristil zaščito druge države, kjer lahko uveljavlja državljanstvo. 4. Dejstvo, da je prosilec že bil izpostavljen preganjanju ali mu je že bila povzročena resna škoda ali se mu je s takšnim preganjanjem ali škodo neposredno grozilo, je resen znak prosilčevega utemeljenega strahu pred preganjanjem ali utemeljenim tveganjem resne škode, razen če obstajajo utemeljeni razlogi za prepričanje, da se takšno preganjanje ali resna škoda ne bo ponovila. 5. Kadar države članice uporabljajo načelo, po katerem je dolžan prošnjo za mednarodno zaščito utemeljiti prosilec in kadar vidiki izjav prosilca niso utemeljeni z dokumentarnimi ali drugimi dokazi, teh vidikov ni treba potrditi, kadar so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) prosilec se je kar najbolj potrudil za utemeljitev svoje prošnje; (b) vsi ustrezni elementi, ki so na voljo prosilcu, so bili predloženi, glede morebitne odsotnosti drugih ustreznih elementov pa je bila podana zadovoljiva razlaga; (c) ugotovljeno je, da so prosilčeve izjave skladne in verjetne in ne nasprotujejo dostopnim specifičnim in splošnim informacijam, povezanim s prosilčevim primerom; (d) prosilec je zaprosil za mednarodno zaščito kakor hitro je bilo to mogoče, razen če lahko prosilec izkaže utemeljen razlog, zakaj tega ni storil; in (e) ugotovljena je bila splošna verodostojnost prosilca.“
102

V teh okoliščinah napačna uporaba prava, ki je bila opredeljena v točki 93 te sodbe in ki je podana v izpodbijani sodbi, ne more izpodbiti ugotovitve v točki 625 izpodbijane sodbe, da upravni postopek ni vseboval nepravilnosti, ki bi škodovala pravici družbe Intel do obrambe in ki bi lahko pripeljala do razglasitve ničnosti sporne odločbe (glej v tem smislu sodbo z dne 18. julija 2013, Komisija in drugi/Kadi, C‑584/10 P, C‑593/10 P in C‑595/10 P, EU:C:2013:518, točka 164).
6

Člen 10, od (1) do (3), te uredbe določa: „1. Prevozno podjetje voznikom, ki so v njem zaposleni ali mu dani na voljo, ne sme izplačevati nikakršnih plačil, niti v obliki bonusov ali dodatkov k plači, ki so povezana s prevoženimi razdaljami in/ali količino prevoženega blaga, če so ta plačila take vrste, da ogrožajo varnost v cestnem prometu in/ali spodbujajo kršitve te uredbe. 2. Prevozno podjetje organizira delo voznikov iz odstavka 1 tako, da lahko vozniki upoštevajo Uredbo […] št. 3821/85 in poglavje II te uredbe. Prevozno podjetje da vozniku ustrezna navodila in izvaja redne kontrole za zagotovitev upoštevanja Uredbe […] št. 3821/85 in poglavja II te uredbe. 3. Prevozno podjetje je odgovorno za kršitve, ki jih povzročijo vozniki podjetja, tudi če je bila kršitev storjena na ozemlju druge države članice ali tretje države. Brez poseganja v pravico držav članic, da prevozna podjetja štejejo za popolnoma odgovorna, lahko države članice to odgovornost pogojujejo s kršitvami odstavkov 1 in 2 s strani podjetja. Države članice lahko upoštevajo kakršne koli dokaze, ki izkazujejo, da prevozno podjetje utemeljeno ne more odgovarjati za storjeno kršitev.“
27

Vendar ni mogoče izključiti, da v nekaterih okoliščinah izvajalec, ki se izdaja za neodvisnega, v resnici deluje pod vodstvom in nadzorom podjetja, ki uporablja njegove storitve. Tak bi bil na primer položaj v okoliščinah, v katerih bi imel zgolj malo samostojnosti in fleksibilnosti glede načina izvajanja dogovorjene dejavnosti, pri čemer bi se za njegovo domnevno neodvisnostjo skrivalo delovno razmerje (glej v tem smislu sodbo z dne 4. decembra 2014, FNV Kunsten Informatie en Media, C‑413/13, EU:C:2014:2411, točki 35 in 36). Poleg tega bi bilo na to vodstvo ali ta nadzor mogoče sklepati na podlagi obstoja posebnih organizacijskih, gospodarskih in pravnih povezav med zadevnim izvajalcem in uporabnikom storitev, tako kot pri razmerjih med matičnimi in njihovimi hčerinskimi družbami (glej v tem smislu sodbo z dne 24. junija 2015, Fresh Del Monte Produce/Komisija in Komisija/Fresh Del Monte Produce, C‑293/13 P in C‑294/13 P, EU:C:2015:416, točki 75 in 76 ter navedena sodna praksa). V teh okoliščinah bi bilo mogoče šteti, da je podjetje uporabnik odgovorno za morebitna ravnanja izvajalca.
58

Prvič, Komisija Splošnemu sodišču očita, da je kršilo obveznost obrazložitve, ker je izkrivilo njene pravne trditve, ki mu jih je predložila, in s tem nanje ni odgovorilo. V zvezi s tem naj bi jasno navedla, da ne more uporabiti postopkov iz Odločbe 97/413, zaradi česar je morala uporabiti ad hoc postopek, in da je v skladu s sodno prakso, ki izhaja iz sodb z dne 5. oktobra 2007, SP in drugi/Komisija (T‑27/03, T‑46/03, T‑58/03, T‑79/03, T‑80/03, T‑97/03 in T‑98/03, EU:T:2007:317) ter z dne 29. marca 2011, ArcelorMittal Luxembourg/Komisija in Komisija/ArcelorMittal Luxembourg in drugi (C‑402/09 P in C‑415/09 P, EU:C:2011:190), ohranila pooblastilo za uporabo te odločbe glede vsebine. Ta trditev o razlikovanju med postopkovnimi in materialnopravnimi pravili naj v izpodbijani sodbi ne bi bila pravilno izražena, v točkah od 37 do 44 navedene sodbe pa naj bi bil naveden odgovor na trditve McBrida in drugih, ne pa na trditve Komisije.
68

Iz točk od 61 do 64 sodbe z dne 4. oktobra 2012, Komisija/Avstrija (C‑75/11, EU:C:2012:605), naj bi bilo razvidno, da se Kraljevina Nizozemska napačno opira na člen 24(2) Direktive 2004/38, da bi utemeljila zahtevo za študente, ki so državljani Unije, EGP in Švice, da morajo imeti pravico do stalnega prebivanja in da so delovno aktivni. V tej sodbi naj bi Sodišče razsodilo, da je mogoče dejansko povezavo med študentom in državo članico gostiteljico preveriti – glede pravice tega študenta do koriščenja dajatve, ki pomeni znižano ceno prevoza – kadar je dokazano, da je navedeni študent vpisan v zasebno ali javno ustanovo, ki jo država članica gostiteljica priznava ali financira na podlagi svoje zakonodaje ali upravne prakse, torej da se izobražuje, kar vključuje poklicno usposabljanje.
39

V zvezi s tem, kot je generalni pravobranilec navedel v točki 52 sklepnih predlogov, je dejstvo, da naročitelj trgovskemu zastopniku poveri trženje novih izdelkov pri strankah, s katerimi je že imel neke poslovne stike, lahko kazalec, da ti izdelki spadajo med druge izdelke kot so tisti, ki so jih te stranke do tedaj kupovale, in da bo trženje navedenih novih izdelkov pri navedenih strankah od tega trgovskega zastopnika terjalo vzpostavitev posebnega poslovnega stika, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.
15

Tožeča stranka je do 1. marca 2008 prebivala in delala na Nizozemskem. Od 1. marca 2008 do 1. avgusta 2011 je delala v Katarju, kjer je uporabljala stanovanje, ki ji ga je dal na voljo njen delodajalec. Tožeča stranka v postopku v glavni stvari je imela v tej tretji državi osebne in poklicne vezi. V tem času je žena tožeče stranke še naprej prebivala in delala na Nizozemskem. Žena je tožečo stranko obiskala šestkrat za skupno 83 dni. V tem obdobju je tožeča stranka v postopku v glavni stvari preživela 281 dni zunaj Katarja in je v tem času obiskala svojo ženo, svoje polnoletne otroke in družino na Nizozemskem ter bila na dopustu v drugih državah.
6

V uvodnih izjavah 3, 4, 6, 8, 9, 16, 23, 24, 33 in 39 Direktive 2011/95 je navedeno: „(3) Evropski Svet je na posebnem zasedanju v Tampereju dne 15. in 16. oktobra 1999 soglašal, da si bo prizadeval za oblikovanje skupnega evropskega azilnega sistema, ki bo temeljil na popolni in vključujoči uporabi Ženevske konvencije […] (4) Ženevska konvencija […] predstavlja[…] temelj[…] mednarodne pravne ureditve za zaščito beguncev. […] (6) Sklepi iz Tampereja predvidevajo tudi, da bi bilo treba pravila o statusu begunca dopolniti z ukrepi o subsidiarnih oblikah zaščite, s čimer bi se zagotovil ustrezen status vsaki osebi, ki potrebuje takšno zaščito. […] (8) Evropski svet je v Evropskem paktu o priseljevanju in azilu, sprejetem 15. in 16. oktobra 2008, ugotovil, da države članice zagotavljajo zaščito na zelo različne načine in v različnih oblikah, ter pozval k novim pobudam za dokončno vzpostavitev skupnega evropskega azilnega sistema, kakor to določa Haaški program, da bi tako zagotovili višjo raven zaščite. (9) V Stockholmskem programu se je Evropski svet ponovno zavezal k vzpostavitvi skupnega območja zaščite in solidarnosti, temelječega na skupnem azilnem postopku in enotnem statusu za osebe, ki jim je priznana mednarodna zaščita, v skladu s členom 78 [PDEU], najkasneje do leta 2012. […] (16) Ta direktiva upošteva temeljne pravice in spoštuje načela, priznana zlasti z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah. […] […] (23) Določiti bi bilo treba standarde za opredelitev in vsebino statusa begunca, ki bi pristojne nacionalne organe držav članic vodili pri uporabi Ženevske konvencije. (24) Treba je uvesti skupna merila za priznavanje statusa begunca prosilcem za azil v smislu člena 1 Ženevske konvencije. […] (33) Treba bi bilo določiti tudi standarde za opredelitev in vsebino statusa subsidiarne zaščite. Subsidiarna zaščita bi morala biti dopolnilna in dodatna zaščiti beguncev, ki jo vsebuje Ženevska konvencija. […] (39) Kot odziv na poziv Stockholmskega programa za vzpostavitev enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, z izjemo odstopanj, ki so potrebna in objektivno upravičena, bi bilo treba upravičencem do statusa subsidiarne zaščite priznati enake pravice in ugodnosti, kot jih imajo na podlagi te direktive begunci, zanje pa bi morali veljati tudi enaki pogoji za upravičenost.“
5

Člen 21, od (1) do (3) ter (5) in (6), navedene uredbe določa, da Komisija sprejema delegirane akte na ta način: „1. Pod pogojem odobritve zadevne države članice […], kot je določeno v drugem odstavku člena 172 PDEU, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 26 te uredbe v zvezi s spremembo dela I Priloge I k tej uredbi, da se upoštevajo spremembe prednosti financiranja v vseevropskih omrežjih in spremembe projektov skupnega interesa, opredeljenih v Uredbi (EU) št. 1315/2013. […] 2. Na Komisijo se v skladu s členom 26 te uredbe prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov za spremembo glavnih pogojev in postopkov iz dela III Priloge I k tej uredbi, s katerimi se ureja prispevek Unije za vsak finančni instrument, vzpostavljen na podlagi okvira za zadolževanje ali okvira za kapitalske naložbe iz dela III Priloge I k tej uredbi, skladno z rezultati vmesnega poročila in neodvisne celovite ocene pilotne faze pobude za projektne obveznice v okviru strategije Evropa 2020, vzpostavljene v skladu s Sklepom št. 1639/2006/ES in Uredbo (ES) št. 680/2007, in za upoštevanje spreminjajočih se tržnih pogojev, da bi izboljšali zasnovo in izvajanje finančnih instrumentov iz te uredbe. […] 3. Na Komisijo se v prometnem sektorju ter v okviru splošnih ciljev iz člena 3 in specifičnih sektorskih ciljev iz člena 4(2) prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 26, v katerih je podrobno navedeno prednostno financiranje, ki se odraža v delovnih programih iz člena 17 za čas trajanja IPE za ukrepe, upravičene v skladu s členom 7(2). Komisija sprejme delegirani akt do 22. decembra 2014. Komisija sprejme delegirani akt do 22. decembra 2014. […] 5. Če se izkaže, da je potrebno odstopanje od dodelitve za specifičen cilj v prometnem sektorju za več kot 5 odstotnih točk, se na Komisijo v skladu s členom 26 prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov o spremembi okvirnih odstotkov iz dela IV Priloge I. 6. Na Komisijo se v skladu s členom 26 prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov o spremembi seznama splošnih usmeritev iz dela V Priloge I, ki se upoštevajo pri določanju meril za dodelitev, da bi odsevali vmesno oceno te uredbe ali sklepne ugotovitve v zvezi z njenim izvajanjem. To se opravi na način, združljiv z zadevnimi sektorskimi smernicami.“
Uredbo (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o pravu, ki se uporablja za pogodbena obligacijska razmerja (Rim I), in Uredbo (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (Rim II), je treba razlagati tako, da se pravo, ki se uporabi za regresni zahtevek zavarovatelja vlačilca, ki je izplačal odškodnino oškodovancem v nesreči, ki jo je povzročil voznik tega vlačilca, zoper zavarovatelja priklopnika, ki je bil pri tej nesreči pripet na vlačilec, določi z uporabo člena 7 Uredbe št. 593/2008, če pravila o deliktni odgovornosti, ki se uporabljajo za to nesrečo na podlagi člena 4 in nadaljnjih Uredbe št. 864/2007, določajo delitev obveznosti povrnitve škode.
1. Republika Bolgarija: — s tem, da območij, ki so pomembna za ohranjanje ptic, ni v celoti vključila v posebno območje varstva, ki pokriva regijo Kaliakra, ozemelj, ki so glede na število in velikost najprimernejša za ohranjanje, prvič, vrst iz Priloge I k Direktivi 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic, ter drugič, redno pojavljajočih se selitvenih vrst, ki niso navedene v tej prilogi, na geografskem območju morja in kopnega, kjer se uporablja ta direktiva, ni razvrstila kot posebno območje varstva, zaradi česar ta država članica ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) in (2) navedene direktive; — s tem, da je odobrila izvedbo projektov AES Geo Energy, Disib in Longman Investment na ozemlju območja Kaliakra, ki je pomembno za ohranjanje ptic, ki ni bilo razvrščeno kot posebno območje varstva, čeprav bi moralo biti, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(4) Direktive 2009/147; — s tem, da je odobrila izvedbo projektov Kaliakra Wind Power, EVN Enertrag Kavarna, Vertikal – Petkov & Cie in Thracian Cliffs Golf & Spa Resort na ozemlju posebnih območij varstva Kaliakra in Belite skali, ni izpolnila obveznosti iz člena 6(2) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst; — s tem, da prvič, ni pravilno presodila kumulativnih učinkov projektov Windtech, Brestiom, Eco Energy in Longman Investment na ozemlju območja Kaliakra, ki je pomembno za ohranjanje ptic in ki ni bilo razvrščeno kot posebno območje varstva, čeprav bi moralo biti, in drugič, da je kljub temu odobrila izvajanje projekta vetrnih elektrarn Longman investment, ni izpolnila obveznosti iz člena 4(2) in (3) Direktive 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje in Priloge III, točka 1(b), k tej direktivi na eni strani in iz člena 2(1) te direktive na drugi strani.
64

Navedena država članica ne more ovreči ugotovitev, ki so podlaga za tak dokaz o resnem in utemeljenem dvomu Komisije, ne da bi svoje trditve podprla z dokazi, ki dokazujejo obstoj zanesljivega in operativnega nadzornega sistema. Če ji ne uspe dokazati, da so ugotovitve Komisije nepravilne, te pomenijo elemente, ki lahko povzročijo resne dvome o vzpostavitvi primerne in učinkovite celote ukrepov preverjanja in nadzora (glej sodbo Danska/Komisija, C‑417/12 P, EU:C:2014:2288, točka 82 in navedena sodna praksa).
3

V uvodnih izjavah 9, 10, 12, 14 in 17 Direktive 96/9 je navedeno: „(9) ker so baze podatkov bistven instrument razvoja informacijskega trga v Skupnosti; ker bo ta instrument uporaben tudi na mnogih drugih področjih; (10) ker je zaradi eksponentnega naraščanja količine letno proizvedenih in obdelanih informacij v vseh gospodarskih in industrijskih sektorjih tako v Skupnosti kot drugod po svetu treba v vseh državah članicah investirati v napredne sisteme za obdelavo informacij; […] (12) ker do takih naložb v sodobne sisteme za shranjevanje in obdelavo informacij v Skupnosti ne bo prišlo, če se ne uvede stabilen in enoten sistem pravnega varstva za varstvo pravic izdelovalcev baz podatkov; […] (14) ker je treba varstvo po tej direktivi razširiti tako, da bo zajelo neelektronske baze podatkov; […] (17) ker naj se izraz ‚baza podatkov‘ razume tako, da obsega literarne, umetniške, glasbene ali druge zbirke del ali zbirke drugega gradiva, na primer besedil, zvoka, podob, številk, dejstev in podatkov; ker naj zajema zbirke neodvisnih del, podatkov in drugega gradiva, ki je sistematično ali metodično razporejeno in [individualno dostopno]; […]“
36

Kot je Evropska komisija poudarila v pisnih stališčih, pa je iz sodne prakse Sodišča razvidno, da samodejna izključitev kandidatov ali ponudnikov, ki so v takšnem razmerju z drugimi kandidati ali ponudniki, presega tisto, kar je potrebno za preprečitev tajnih ravnanj in torej za zagotovitev uporabe načela enakega obravnavanja in spoštovanja obveznosti preglednosti. Takšna samodejna izključitev namreč pomeni neizpodbojno domnevo navzkrižja interesov pri zadevnih ponudbah, za isti trg, podjetij, ki jih povezuje odvisno razmerje ali so člani istega združenja. S takšno samodejno izključitvijo je tem kandidatom ali ponudnikom odvzeta možnost, da dokažejo neodvisnost svojih ponudb, zato je ta v nasprotju z interesom Unije, da se udeležba na javnem razpisu zagotovi kar največ ponudnikom (glej v tem smislu sodbi Assitur, C‑538/07, EU:C:2009:317, točke od 28 do 30, in Serrantoni in Consorzio stabile edili, C‑376/08, EU:C:2009:808, točki 39 in 40).
32

Prvič, glede člena 10 navedene direktive je treba poudariti, da ta določa, da mora upravljavec posamezniku, na katerega se osebni podatki nanašajo in od katerega se podatki v zvezi z njim zbirajo, zagotoviti informacije, navedene v tem členu v točkah (a) in (c), razen kadar jih ta posameznik že ima. Te informacije se nanašajo na identiteto upravljavca s temi podatki, na namene te obdelave ter nadaljnje informacije, potrebne za zagotovitev poštene obdelave podatkov. Med nadaljnjimi informacijami, ki so potrebne za zagotovitev poštene obdelave podatkov, člen 10(c) te direktive izrecno omenja „prejemnike ali vrste prejemnikov podatkov“ ter „obstoj pravice do dostopa in pravice do popravka podatkov, ki se nanašajo [na navedenega posameznika]“.
59

Ker lahko vse praktične izkušnje pri opravljanju sorodnih aktivnosti prispevajo k predlagateljevim znanjem, mora pristojni organ vendarle upoštevati vse praktične izkušnje, ki so koristne pri opravljanju poklica, do katerega se zahteva dostop. Natančno vrednost teh izkušenj mora določiti pristojni organ ob upoštevanju opravljanih specifičnih funkcij, znanja, pridobljenega in uporabljenega pri opravljanju teh funkcij, ter odgovornosti in stopnje neodvisnosti, ki sta bili zaupani zadevni osebi (glej sodbo Vandorou in drugi, C‑422/09, C‑425/09 in C‑426/09, EU:C:2010:732, točka 69).
21

Člen 3 spornega odloka opredeljuje pet območij varstva, in sicer območje A, katerega površina je obsežnejša od površine prej obstoječega območja A in je razglašeno za „območje absolutnega varstva narave in spomenikov“, z namenom popolnega varstva habitatov, rastlinstva in živalstva ter ekološko skladnega spodbujanja posebnih naravnih, geoloških in zgodovinskih značilnosti gorovja Himet, območje B, ki je opredeljeno kot „periferno območje varstva“ in predstavlja območje, namenjeno kmetijstvu, izobraževanju, rekreaciji na prostem, kulturi in športu, območje C, ki predstavlja območje varstva arheoloških najdbišč, območje D, opredeljeno kot metropolitanska parka Goudi in Ilisia, ki pomeni povezavo med gorskim in mestnim ekosistemom, ter območje E, namenjeno posebni izrabi zemljišča, kjer so med drugim dovoljena pokopališča, ki spoštujejo zadevno veljavno zakonodajo.
22

To, da prihajajo dividende, ki jih prejme matična družba in za katere velja popolna oprostitev od obdavčenja, od hčerinskih družb, ki so del povezane davčne skupine, h kateri spada tudi zadevna matična družba, pa ni objektivno različni položaj matičnih družb, ki bi upravičeval ugotovljeno razliko v obravnavanju (glej v tem smislu sodbe Papillon, C‑418/07, EU:C:2008:659, točke od 23 do 30; X Holding, C‑337/08, EU:C:2010:89, točke od 21 do 24, in SCA Group Holding in drugi, od C‑39/13 do C‑41/13, EU:C:2014:1758, točke od 29 do 31). V zvezi z ureditvijo, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki prek nevtralizacije ponovne vključitve deleža stroškov in izdatkov v dobiček matične družbe določa, da so prejete dividende popolnoma oproščene obdavčenja, je namreč položaj družb, ki so del povezane davčne skupine, primerljiv s položajem družb, ki niso del takih skupin, če v obeh primerih matična družba na eni strani nosi stroške in izdatke, povezane s svojimi deleži v hčerinski družbi, in je na drugi strani dobiček, ki ga je ustvarila hčerinska družba in od katerega so bile razdeljene dividende, načeloma lahko predmet ekonomskega dvojnega ali verižnega obdavčevanja (glej v tem smislu sodbi Haribo Lakritzen Hans Riegel in Österreichische Salinen, C‑436/08 in C‑437/08, EU:C:2011:61, točka 113, ter Santander Asset Management SGIIC in drugi, od C‑338/11 do C‑347/11, EU:C:2012:286, točka 42).