Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Uradniki – Tožba – Predhodna upravna pritožba – Pojem

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 90(1) in (2))

2. Uradniki – Tožba – Tožbeni razlog, ki se nanaša na neupoštevanje področja uporabe zakona – Ugotovitev po uradni dolžnosti – Pogoji

(Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 77)

3. Uradniki – Postopek atestiranja – Podrobna pravila za izvajanje v Komisiji – Pristojnost za odločitev o prijavah – Razlika od postopka ocenjevanja – Pogoji za pripustitev

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43; Priloga XIII, člen 10(3))

1. Pravna kvalifikacija dopisa oziroma sporočila je odvisna le od presoje Sodišča za uslužbence in ne od volje strank. Dopis, v katerem uradnik poziva upravo, naj sprejme določene akte, je treba obravnavati kot pritožbo v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov, kadar je organ za imenovanja navedeni dopis – čeprav bi ga bilo mogoče razlagati kot zahtevo v smislu člena 90(1) Kadrovskih predpisov – izrecno razlagal kot pritožbo in je zainteresirana oseba lahko upravičeno menila, da je izpolnila zahteve predhodnega postopka, določenega v členih 90 in 91 Kadrovskih predpisov, in da lahko neposredno vloži tožbo pri Sodišču za uslužbence.

Če je institucija ravnala na način, ki je pri posamezniku v dobri veri in ob izkazani zahtevani skrbnosti običajno izkušene osebe sam ali v odločilni meri povzročil dopustno zmedo, se uprava namreč ne more sklicevati na lastno kršitev načel pravne varnosti in zaupanja v pravo, ki je bila vzrok za napako posameznika.

(Glej točke 34, 35 in od 38 do 40.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 29. maj 1991, Bayer proti Komisiji, T-12/90, Recueil, str. II-219, točka 29; 15. julij 1993, Hogan proti Parlamentu, T-115/92, Recueil, str. II-895, točka 36.

2. Sodišče Skupnosti ima možnost in po potrebi obveznost, da po uradni dolžnosti obravnava tožbene razloge materialne zakonitosti. To velja za tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev področja uporabe zakona v odločbi. Dejansko bi Sodišče za uslužbence kršilo dolžnost presoje zakonitosti, če ne bi ugotovilo – tudi če stranke tega ne bi izpodbijale –, da je bila odločba, ki se pred njim izpodbija, sprejeta na podlagi pravila, ki se v obravnavanem primeru ne more uporabiti, in če bi nato o sporu, v katerem razsoja, odločilo ob uporabi takega pravila.

V zvezi s tem trditvi, da bi obravnavanje tožbenega razloga materialne zakonitosti po uradni dolžnosti ogrozilo kontradiktornost postopka in načelo spoštovanja pravice do obrambe, ni mogoče pritrditi. Člen 77 Poslovnika Sodišča za uslužbence namreč določa, da lahko Sodišče za uslužbence po opredelitvi strank po uradni dolžnosti preizkusi procesne predpostavke, ki spadajo na področje kogentnega prava. Sicer pa ni podan noben razlog, na podlagi katerega bi bilo mogoče meniti, da če ta pogoj pomeni zadostno jamstvo načel kontradiktornosti in spoštovanja pravice do obrambe v primeru, ko se po uradni dolžnosti obravnava procesna predpostavka tožbenega razloga, ki spada na področje kogentnega prava, to ne bi veljalo enako v primeru, ko se po uradni dolžnosti obravnava tožbeni razlog, ki spada na področje kogentnega prava, to je tožbeni razlog materialne ali formalne zakonitosti. Zato je treba šteti, da je Sodišče za uslužbence s tem, ko je stranki obvestilo, da bo po uradni dolžnosti obravnavalo tožbeni razlog, ki spada na področje kogentnega prava, s prejetjem pisnih stališč strank o njegovi nameri in s tem, ko jima je omogočilo razpravo o tem na obravnavi, izpolnilo zahteve načel kontradiktornosti in spoštovanja pravice do obrambe, na kateri se sklicuje Komisija.

(Glej točke 50, 51, 57 in 60.)

Napotitev na:

Sodišče: 21. november 2002, Cofidis, C-473/00, Recueil, str. I-10875, točki 36 in 38; 1. junij 2006, P & O European Ferries (Vizcaya) in Diputación Floral de Vizcaya proti Komisiji, združeni zadevi C-442/03 P in C-471/03 P, ZOdl., str. I‑4845, točka 45; 26. oktober 2006, Mostaza Claro, C-168/05, ZOdl., str. I‑10421, točka 39;

Sodišče prve stopnje: 15. julij 1994, Browet in drugi proti Komisiji, združene zadeve od T-576/93 do T-582/93, Recueil, str. II-677, točka 35.

3. Člen 43(1) Kadrovskih predpisov določa, da se za vsakega uradnika pripravi periodično poročilo o sposobnostih, učinkovitosti in obnašanju v službi, kakor predvidi vsaka institucija. Za uradnike iz skupine AST, ki so razvrščeni v naziv 4 ali višji, je v poročilu, na podlagi člena 43(2) Kadrovskih predpisov, lahko tudi mnenje, ali bi bili na podlagi delovne uspešnosti sposobni opravljati naloge administratorja.

Člen 10 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom je, nasprotno, prehodna določba. Določa razvoj kariere za uradnike iz nekdanjih kategorij C in D v funkcionalni skupini asistenti, v katero so razporejeni od vključno 1. maja 2006. Postopek atestiranja temelji na delovni dobi, izkušnjah, uspešnosti in ravni izobrazbe uradnikov, njegova podrobna pravila, ki jih določijo institucije, pa zajemajo zlasti presojo prijav s strani paritetnega odbora za atestiranje. Komisija je na podlagi člena 10(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom z Odločbo z dne 7. aprila 2004 določila podrobna pravila za izvajanje postopka atestiranja svojih zaposlenih.

Postopka ocenjevanja in atestiranja, ki sta opredeljena v Splošnih določbah za izvajanje člena 43 Kadrovskih predpisov, ki jih je sprejela Komisija, in v Odločbi z dne 7. aprila 2004, se razlikujeta in temeljita na popolnoma drugačnih podrobnih pravilih.

V zvezi s tem – tudi če je potrjevalec pristojen za sprejetje kariernega ocenjevalnega poročila, pod pogojem, da poročila ne spremeni drugostopenjski ocenjevalec – se mora organ za imenovanja na vsaki stopnji postopka atestiranja izreči o prijavah za atestiranje. Tako mora predvsem navedeni organ – torej drug organ, in ne potrjevalec v postopku ocenjevanja – na podlagi razpoložljivih kariernih ocenjevalnih poročil presoditi izkušnje in uspešnost kandidatov za atestiranje. Poleg tega lahko le organ za imenovanja usklajuje pogoje za presojo teh meril različnih služb Komisije, saj ima pogled potrjevalca in drugostopenjskega ocenjevalca pogosto težnjo, da je omejen le na službe, za katere sta odgovorna.

Kadar v okviru sestave kariernega ocenjevalnega poročila za uradnika Komisije iz nekdanjih kategorij C in D uprava zainteresirani osebi zavrne pripustitev k atestiranju iz člena 10(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom zato, ker v ocenjevalnem obdobju ni dokazala, da ima zahtevane „sposobnosti“ za pridobitev atestacije, odločba o zavrnitvi pripustitve ni sprejeta, kot bi to glede na svoj predmet morala biti, na podlagi določb navedenega člena 10(3) Priloge XIII, ki se uporabljajo za postopek atestiranja, ampak na podlagi določb člena 43 Kadrovskih predpisov, ki se uporabljajo za postopek ocenjevanja. Uprava s tem krši področje uporabe navedenega člena 43, ki se razlikuje od področja uporabe člena 10(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, ter neodvisnost postopkov ocenjevanja in atestiranja, zato lahko zainteresirana oseba utemeljeno uveljavlja ničnost svojega kariernega ocenjevalnega poročila v delu, v katerem je odločeno o njeni sposobnosti za opravljanje nalog asistentov.

Sicer pa niti člen 10(3) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom niti Odločba z dne 7. aprila 2004 ne določata, da se atestiranje, na podlagi katerega je mogoča vključitev brez omejitev v funkcionalno skupino asistenti, odobri na podlagi drugačnih meril, kot so delovna doba, izkušnje, uspešnost in raven izobrazbe. Za pripustitev uradnika k atestiranju, to je k drugemu krogu postopka, morata biti na podlagi člena 5(1) Odločbe z dne 7. aprila 2004 izpolnjena le dva pogoja, in sicer raven izobrazbe in delovna doba, ne pa tudi pogoj sposobnosti.

(Glej točke od 64 do 66, 76, 80, 82, 87, 88 in 91.)