Zadeva T-273/09

Associazione „Giùlemanidallajuve“

proti

Evropski komisiji

„Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Zloraba prevladujočega položaja — Zavrnitev pritožbe — Upravičen interes — Interes Skupnosti — Deloma očitno nedopustna in deloma očitno neutemeljena tožba“

Povzetek sklepa

Konkurenca – Upravni postopek – Preučitev pritožb – Preizkus le dejanskih in pravnih elementov, o katerih je bila obveščena Komisija – Obveznost voditi preiskavo in sprejeti odločbo o obstoju kršitve – Neobstoj

Kadar Komisija svoje sklepanje, na podlagi katerega je zavrnila pritožbo, katere namen je prijava domnevnih kršitev členov 81 ES in 82 ES, opre na dva stebra, in sicer na pomanjkanje pravnega interesa in neobstoj interesa Skupnosti, in vsak od teh dveh stebrov sam po sebi zadostuje za utemeljitev zavrnitve pritožbe, analiza tožbenega razloga, ki se nanaša na kršitev – s strani Komisije – pojma pravnega interesa ne bo potrebna, če je zavrnjen tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev pojma interesa Skupnosti. (Glej točki 31 in 32.)

Kadar Komisija pritožbam, ki jih prejme in ki se nanašajo na kršitev členov 81 ES in 82 ES, določi različne stopnje prednosti, lahko določi vrstni red, po katerem bo obravnavala te pritožbe, in se sklicuje na interes, ki ga ima Skupnost v zvezi z določeno zadevo, kot na eno izmed meril za določitev prednosti. Komisija mora pri presoji interesa Skupnosti za nadaljnjo obravnavo neke zadeve zlasti pretehtati pomen, ki ga ima domnevna kršitev za delovanje skupnega trga, verjetnost, da dokaže kršitev, in obseg preiskave, ki je potrebna, da čim bolje izpolni svojo nalogo nadzora nad spoštovanjem členov 81 ES in 82 ES. Tako bo Komisija pritožbo glede kršitve členov 81 ES in 82 ES, če se ugotovi obstoj vpliva na trgovino znotraj Skupnosti, obravnavala samo, če obstaja zadosten interes Skupnosti. Tako je lahko zlasti, če bi zaradi prijavljene kršitve lahko nastale večje motnje v delovanju skupnega trga. Nadzor sodišča Unije nad izvrševanjem pooblastila za odločanje po prostem preudarku, ki ga ima Komisija pri obravnavanju pritožb, ne sme pripeljati do zamenjave presoje Komisije glede interesa Skupnosti s presojo sodišča, ampak je namenjen preverjanju, da sporna odločba ne temelji na vsebinsko nepravilnih dejstvih in da ni prišlo do napačne uporabe prava, očitne napake pri presoji ali zlorabe pooblastil. (Glej točke od 33 do 36.)

Pojem vpliva na trgovino med državami članicami in pojem večje motnje na trgu sta zelo različna pojma, jasno opredeljena s sodno prakso. Pojem vpliva na trgovino med državami članicami je namreč pogoj za uporabo členov 81 ES in 82 ES. Brez vpliva na trgovino med državami članicami se ti določbi ne moreta uporabiti. Nasprotno pa pojem večje motnje na trgu spada v okvir diskrecijske pravice Komisije, ki ji omogoča, da ne preuči pritožbe. Ta pojem namreč pomeni eno od meril presoje obstoja zadostnega interesa Skupnosti za preučitev pritožbe s strani Komisije. V tem okviru je ta dolžna v vsaki zadevi presoditi težo navedenih kršitev konkurence in trajnost njihovih posledic. Ta obveznost med drugim pomeni, da Komisija upošteva trajanje in obseg prijavljenih kršitev ter njihov vpliv na položaj konkurence v Uniji. Komisija ima pravico, da ne preuči pritožbe, če ni večjih motenj na skupnem trgu, čeprav bi prijavljena ravnanja vplivala na trgovino med državami članicami v smislu členov 81 ES in 82 ES. (Glej točke od 49 do 52.)

Komisija lahko na področju konkurence legitimno odloči – pod pogojem, da tako odločitev obrazloži – da ne bo ukrepala na podlagi pritožbe, s katero so prijavljena ravnanja, ki so že prenehala. Če pa želi Komisija svoje razmišljanje opreti na dejstvo, da je ravnanje prenehalo, je dolžna preveriti, ali so protikonkurenčni učinki še navzoči, in upoštevati težo in trajanje kršitve pri oceni interesa Skupnosti za obravnavanje pritožbe. Če spoštuje to obveznost, lahko zavrne pritožbo, tudi če so kršitve dolgotrajne in zelo težke, pod pogojem, da se ne opira na vsebinsko nepravilna dejstva in da ne stori očitne napake pri presoji. (Glej točko 59.)

V okviru pritožbe zaradi kršitve pravil o konkurenci je dejstvo, da nacionalno sodišče ali nacionalni organ za konkurenco že odloča o vprašanju skladnosti omejevalnega sporazuma ali ravnanja s členoma 81 ES in 82 ES, element, ki ga Komisija lahko upošteva pri presoji interesa Skupnosti v zadevi. Komisija ima namreč, kadar se posledice v pritožbi prijavljenih kršitev kažejo predvsem na ozemlju ene same države članice in kadar so bili sodišča in pristojni upravni organi te države članice pozvani, naj odločajo o sporih v zvezi s temi kršitvami, pravico, da zavrne pritožbo zaradi nezadostnega interesa Skupnosti, vendar le, če so lahko pravice pritožnika zadovoljivo zavarovane, zlasti v postopkih pred nacionalnimi sodišči, kar pomeni, da ta lahko zberejo dejstva, potrebna za ugotovitev, ali zadevna ravnanja pomenijo kršitev. (Glej točki 67 in 68.)

Komisiji v okviru tožbe zoper odločbo o zavrnitvi pritožbe s področja konkurence ni mogoče očitati, da ni upoštevala elementa, o katerem jo je obvestil pritožnik in katerega obstoj bi lahko odkrila le z uvedbo preiskave. Ker je namreč Komisija dolžna preizkusiti le dejanske in pravne elemente, o katerih jo je obvestil pritožnik, v nasprotju s tem, kar trdi tožeča stranka, ni dolžna dokazati, da je sprejela pripravljalne ukrepe. Komisija ni dolžna začeti postopkov za ugotovitev morebitnih kršitev prava Skupnosti in med pravicami, ki jih imajo pritožniki, ni pravice do končne odločbe o tem, ali zatrjevana kršitev obstaja ali ne. (Glej točki 81 in 101.)