Zbi rka odločb sodne pr akse  
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE  
JULIANE KOKOTT ,  
predstavljeni 26. julija 2017 1  
Zadeva C-3 5 8 / 1 6 
UBS (Luxembourg) S.A. in drugi 
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,  
ki ga je vložilo Cour administrative (Luksemburg))  
„Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Direktiva 2004 /39/ES – Člen 54(1) in (3) – Dostop do  
informacij v sodnem postopku zoper odločbo nacionalnega nadzornega organa – Poklicna skrivnost –  
Izjema za primere, za katere velja kazensko pravo – Pravica do dobrega upravljanja – Pravica do  
učinkovitega pravnega varstva“  
I. Uvod 
1. Ali sme nadzorni organ naslovniku ukrepa, ki posega v njegov položaj, zavrniti dostop do 
razbremenilnih dokumentov, ki se nanašajo na tretje osebe, ob sklicevanju na poklicno skrivnost 
v skladu s členom 54 Direktive 2004 /39/ES o trgih finančnih instrumentov 2? 3 
2. V tej zadevi se to vprašanje zastavlja na podlagi odločbe luksemburškega nadzornega organa, ki 
gospodu DV ni priznal zadostnega ugleda, ki je potreben za prevzem vodstvenih funkcij 
v investicijskih podjetjih. Razlog za navedeno odločitev je bila njegova vloga pri ustanovitvi in 
upravljanju podjetja, ki je bilo vpleteno v finančni škandal Madoff. 4 
3. Sodišče je v primeru tega predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo luksemburško 
Cour administrative (višje upravno sodišče), pred izzivom, da uskladi varstvo poklicne skrivnosti 
z varstvom pravice do obrambe. 
4. Pri tem je treba najprej preučiti, ali za dejansko stanje, kakršno je v obravnavanem primeru, velja 
izjema poklicne skrivnosti za „primere, za katere velja kazensko pravo“, ki je določena v členu 54 
Direktive 2004 /39. Drugič, glede na jamstvi poštenega sojenja in učinkovitega pravnega sredstva je 
treba ugotoviti, ali se v opredelitvi poklicne skrivnosti iz člena 54 Direktive dovolj upošteva pravico 
naslovnika ukrepa z značilnostmi obravnavanega primera do vpogleda v spis. 
1 Jezik izvirnika: nemščina. 
2 Direktiva 2004 /39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremem bah direktiv Sveta 
85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000 /12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (UL, posebna 
izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 263), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008 /10/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 
11. marca 2008 (UL 2008 , L 76, str. 33). 
3 Glej v zvezi s tem tudi sodbo z dne 12. novembra 2014 , Altmann in drugi (C-140/13, EU:C:2014 :2362 ) in še nerešeno zadevo C-15/16, 
Baumeister. 
4 Naložbena goljufija Američana Bernarda Lawrenca Madoffa je po vsem svetu povzročila škodo za približno 65 milijard USD. B. L. Madoff je bil 
leta 2009 obsojen na 150 let zapora. 
SL 
ECLI:EU:C:2017 :606 1 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
II. Pravni okvir 
A. Pravo Unije 
5. Okvir prava Unije v obravnavanem primeru sestavljajo členi 41, 47 in 48 Listine Evropske unije 
o temeljnih pravicah (v nadaljevanju. Listina) ter Direktiva 2004 /39, 
6. Najprej je treba opozoriti na uvodne izjave 2, 44, 63 in 71 Direktive: 
„(2) [T]reba [je] zagotoviti potrebno stopnjo uskladitve, da bi lahko vlagateljem ponudili visoko raven 
zaščite in investicijskim podjetjem omogočili opravljanje storitev v vsej Skupnosti, ki je enotni trg, 
na podlagi nadzora, ki ga opravlja matična država. 
(44) Ob dvojnem cilju zaščititi vlagatelje in zagotoviti nemoteno delovanje trgov vrednostnih papirjev 
[…]. 
(63) Treba je okrepiti določbe o izmenjavi informacij med nacionalnimi pristojnimi organi in okrepiti 
medsebojne dolžnosti pomoči in sodelovanja. Zaradi naraščajoče čezmejne dejavnosti bi si morali 
pristojni organi medsebojno zagotavljati ustrezne informacije za opravljanje svojih funkcij, da bi 
poskrbeli za učinkovito uveljavljanje te direktive, tudi v primerih, ko kršitve ali domnevne kršitve 
zadevajo organe v dveh ali več državah članicah. Pri izmenjavi informacij je potrebna stroga 
poklicna molčečnost za zagotovitev nemotenega posredovanja informacij in zaščite pravic 
posameznikov. 
(71) Cilj ustvariti integrirani finančni trg, na katerem bi bili vlagatelji učinkovito zaščiteni ter 
učinkovitost in integriteta celotnega trga zavarovani, zahteva uvedbo skupnih pravnih zahtev, ki 
se nanašajo na investicijska podjetja, kjer koli v Skupnosti pridobijo dovoljenje, in veljajo za 
delovanje reguliranih trgov in drugih sistemov trgovanja za preprečitev, da bi nepreglednost ali 
motnje na enem trgu spodkopale učinkovito delovanje evropskega finančnega sistema kot celote. 
[…]“ 
7. Direktiva v naslovu II ureja dovoljenje in pogoje poslovanja investicijskega podjetja. 
8. Člen 5(1) Direktive določa v tem smislu zahtevo za dovoljenje: 
„Vsaka država članica zahteva, da je za poklicno izvajanje investicijskih storitev ali dejavnosti kot redne 
dejavnosti ali posla potrebno predhodno dovoljenje v skladu z določbami tega poglavja. […]“ 
9. V skladu s členom 8(1)(c) Direktive lahko pristojni organ investicijskem u podjetju odvzame izdano 
dovoljenje, če to investicijsko podjetje „ne izpolnjuje več pogojev, pod katerimi je bilo dovoljenje izdano 
[…]“. 
10. Člen 9(1), prvi pododstavek, in (3) Direktive se nanaša na pogoj za izdajo dovoljenja v zvezi 
z osebami, ki vodijo investicijsko podjetje: 
„1. Države članice morajo zahtevati, da so osebe, ki dejansko vodijo posle investicijskega podjetja, 
dovolj ugledne in dovolj izkušene, da lahko poskrbijo za zdravo in skrbno vodenje investicijskega 
podjetja. […] 
3. Pristojni organ zavrne izdajo dovoljenja, če se ne more zadovoljivo prepričati, da so osebe, ki bodo 
dejansko vodile posle investicijskega podjetja, dovolj ugledne ali dovolj izkušene, ali če obstajajo 
objektivni in dokazljivi razlogi za prepričanje, da predlagane spremem be vodstva družbe predstavljajo 
nevarnost za njeno zdravo in skrbno vodenje.“ 
ECLI:EU:C:2017 :606 2 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
11. Člen 16(1) Direktive jasno določa, da morajo biti pogoji za začetno dovoljenje, med drugim 
člen 9(3) Direktive, ves čas izpolnjeni. 
„Države članice zahtevajo, da investicijsko podjetje, ki je pridobilo dovoljenje na njihovem ozemlju, ves 
čas izpolnjuje pogoje za začetno dovoljenje iz poglavja I tega naslova.“ 
12. Poglavje I naslova IV („Pristojni organi“) Direktive vsebuje pravila o imenovanju pristojnih organov, 
njihovih pooblastilih in o postopkih pravnega varstva. 
13. Člen 50(1) Direktive določa, da „[p]ristojni organi prejmejo vsa nadzorna in preiskovalna 
pooblastila, potrebna za opravljanje njihovih funkcij“. V skladu z odstavkom 2(l) je med temi 
pooblastili, med drugim, pravica „predložitve zadev v kazenski pregon“. 
14. Člen 51(1) Direktive se nanaša na morebitne posledice kršitev določb, sprejetih v skladu s to 
direktivo: 
„1. Brez poseganja v postopke za odvzem dovoljenja ali v pravico držav članic, da naložijo kazenske 
sankcije, države članice v skladu s svojim nacionalnim pravnim redom zagotovijo, da se lahko proti 
odgovornim osebam sprejmejo ustrezni upravni ukrepi ali se jim naložijo upravne sankcije, čese 
določbe, sprejete pri izvajanju te direktive, ne izpolnjujejo. Države članice zagotovijo, da so ti ukrepi 
učinkoviti, sorazmerni in odvračilni.“ 
15. Člen 54 Direktive, naslovljen „Poklicna skrivnost“, v odstavkih od 1 do 3 določa: 
1. Države članice zagotovijo, da pristojne organe, vse osebe, ki delajo ali so delale za pristojne organe, 
ali subjekte, na katere so prenesene naloge v skladu s členom 48(2), ter revizorje in izvedence, ki jih 
zadolžijo pristojni organi, zavezuje obveznost poklicne skrivnosti. Nobena zaupna informacija, ki jo 
lahko prejmejo pri opravljanju svojih dolžnosti, ne sme biti izdana kateri koli osebi ali organu, razen 
v obliki povzetka ali združeni obliki, tako da posameznih investicijskih podjetij, upravljavcev trga, 
reguliranih trgov ali katerih koli drugih oseb ni mogoče prepoznati, brez poseganja v primere, za 
katere velja kazensko pravo, ali druge določbe te direktive. 
2. Če je bil zoper investicijsko podjetje, upravljavca trga ali regulirani trg uveden stečajni postopek ali 
postopek prisilne likvidacije, se lahko zaupne informacije, ki ne zadevajo tretjih oseb, razširijo 
v civilnem ali gospodarskem postopku, če je to potrebno za izvajanje postopka. 
3. Brez poseganja v primere, za katere velja kazensko pravo, lahko pristojni organi, telesa ali fizične ali 
pravne osebe, razen pristojnih organov, ki prejmejo zaupne informacije v skladu s to direktivo, te 
informacije uporabijo samo pri opravljanju svojih dolžnosti in za izvajanje svojih funkcij, v primeru 
pristojnih organov v okviru področja uporabe te direktive ali v primeru drugih organov, teles ali 
fizičnih ali pravnih oseb za namen, za katerega so jim bile take informacije posredovane in/ali v okviru 
upravnih ali sodnih postopkov, ki se specifično nanašajo na izvajanje teh funkcij. Vseeno lahko organ, 
ki prejme informacije, te informacije uporabi za druge namene, če pristojni organ ali drugi organ, telo 
ali oseba, ki posreduje informacije, privoli v to.“ 
B. Luksemburško pravo 
16. Člen 11 zakona z dne 8. junija 1979 5 ureja pravico do vpogleda v spis v upravnem postopku, 
člen 13 pa izjeme. 
5 Mémorial A št. 54 z dne 6. julija 1979 . 
ECLI:EU:C:2017 :606 3 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
17. Člen 19 zakona z dne 5. aprila 1993 , 6 ki je bil med prenosom Direktive 2004 /39 posodobljen, tako 
kot člen 9 Direktive določa zahtevo po dobrem ugledu. 
18. Člen 32 zakona z dne 13. julija 2007 7 ureja poklicno skrivnost, s čimer se je prenesel člen 54 
Direktive 2004 /39. 
III. Postopek v glavni stvari in postopek pred Sodiščem 
19. Družba UBS (Luxembourg) S.A. 8 (v nadaljevanju: UBS) je ustanovila investicijsko družbo 
LUXALPHA SICAV (v nadaljevanju: Luxalpha) s pomočjo gospoda DV, ki je takrat še imel vodstveno 
funkcijo v družbi Luxalpha. Družba Luxalpha je bila vpletena v finančni škandal Madoff in je bila leta 
2009 likvidira na. 
20. Commission de surveillance du secteur financier (komisija za nadzor finančnega sektorja; 
v nadaljevanju: CSSF) je z odločbo z dne 4. januarja 2010 ugotovila, da gospod DV zaradi svoje vloge 
pri ustanovitvi in upravljanju družbe Luxalpha ni več vreden zaupanja in zato ni primeren, da bi 
opravljal naloge na položaju poslovodje ali drugem položaju, za katerega je potrebno dovoljenje, 
v podjetju, ki ga navedena komisija nadzira. Zato naj bi moral z zadevnih položajev odstopiti. 
21. Gospod DV je zoper odločbo CSSF pri Tribunal administratif (upravno sodišče) vložil tožbo. 
V povezavi s tem postopkom v glavni stvari je gospod DV od CSSF zahteval, da mu posreduje različne 
dokumente, ki jih je CSSF prejela v okviru nadzora nad družbama UBS in Luxalpha. 
22. CSSF je to zahtevo zavrnila s sklicevanjem na poklicno skrivnost in okoliščino, da se pri odločbi 
z dne 4. januarja 2010 na nobeni točki ni oprla na zahtevane dokumente. Gospodu DV je posredovala 
vse dokumente v zvezi z njegovim upravnim postopkom. 
23. Gospod DV je zoper zavrnilno odločbo CSSF kot procesno vprašanje pri upravnem sodišču vložil 
tožbo za izročitev dokumentov. Meni, da so sporni dokumenti nujni za to, da se lahko ustrezno 
zagovarja. V njih naj bi bili podatki o dejanski porazdelitvi vlog udeleženih oseb pri ustanovitvi družbe 
Luxalpha. Upravno sodišče je zahtevi po podatkih ugodilo le delno. 
24. Cour administrative (višje upravno sodišče) je s sodbo z dne 16. decembra 2014 odločilo o pritožbi 
zoper zgoraj navedeno odločitev. Cour administrative (višje upravno sodišče) je CSSF naložilo, naj 
v okviru postopka v glavni stvari predloži številne dokumente. Družba UBS in nekdanji člani 
upravnega odbora družbe Luxalpha, Alain Hondequin in drugi, so zoper to sodbo vložili ugovor 
tretjega. Vlagatelji ugovora menijo, da se s predložitvijo dokumentov gospodu DV krši poklicna 
skrivnost, določena v členu 54 Direktive 2004 /39. 
25. Glede na te okoliščine je Cour administrative (višje upravno sodišče) Sodišču Evropske unije 
v skladu s členom 267 PDEU v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji: 
1. Ali je na podlagi zlasti člena 41 Listine […], ki določanačelo dobrega upravljanja, z izjemo za 
„primere, za katere velja kazensko pravo“, ki je določena tako na koncu odstavka 1 člena 54 
Direktive 2004 /39/ES […] kot na začetku odstavka 3 tega člena 54, zajet primer, v katerem je 
v skladu z nacionalno zakono dajo naložena upravna sankcija, ki pa z vidika Evropske konvencije 
o človekovih pravicah [EKČP] spada v kazensko pravo, kot je sankcija, obravnavana v postopku 
v glavni stvari, ki jo je naložil nacionalni regulativni organ, nacionalni nadzorni organ, in s katero 
6 Mémorial A št. 27 z dne 10. aprila 1993 . 
7 Mémorial A št. 116 z dne 16. julija 2007 . 
8 Pravni naslednik od 1. decembra 2016 : družba USB Europe SE. 
ECLI:EU:C:2017 :606 4 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
je članu nacionalne odvetniške zbornice naloženo, naj pri subjektu, ki ga nadzoruje navedeni 
regulativni organ, preneha opravljati poslovodno funkcijo ali drugo funkcijo, za katero je potrebno 
dovoljenje, in naj z vseh svojih tovrstnih funkcij čim prej odstopi? 
2. Če je navedena upravna sankcija, ki se kot taka obravnava v nacionalnem pravu, naložena 
v upravnem postopku, v kolikšnem obsegu je obveznost varovanja poklicne skrivnosti, na katero se 
lahko sklicuje nacionalni nadzorni organ na podlagi določb člena 54 navedene Direktive 
2004 /39/ES, pogojena z zahtevami poštenega sojenja, ki zajema učinkovito pravno sredstvo, kot 
izhajajo iz člena 47 Listine, in se morajo obravnavati v povezavi z zahtevami, ki vzporedno izhajajo 
iz členov 6 in 13 EKČP v zvezi s poštenim sojenjem in učinkovitostjo pravnega sredstva ter iz 
jamstev, določenih v členu 48 Listine, zlasti ob upoštevanju neomejenega dostopa stranke 
v upravnem postopku – za obrambo interesov in državljanskih pravic sankcionirane stranke 
v upravnem postopku – do upravnega spisa organa, ki je naložil upravno sankcijo in ki je hkrati 
nacionalni nadzorni organ? 
26. V postopku pred Sodiščem so pisna stališča predložili CSSF, družba UBS, A. Hondequin in drugi 
ter gospod DV in drugi 9 kot stranke v postopku v glavni stvari, in še Zvezna republika Nemčija, 
Republika Estonija, Helenska republika, Italijanska republika, Republika Poljska in Evropska komisija. 
Poleg strank v postopku v glavni stvari sta bili na obravnavi 1. junija 2017 zastopani Zvezna republika 
Nemčija in Evropska Komisija. 
IV. Presoja 
27. Obravnavani postopek za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na določbo o poklicni skrivnosti iz 
člena 54 Direktive 2004 /39. 
28. Predmet prvega vprašanja za predhodno odločanje je razlaga izjeme za „primere, za katere velja 
kazensko pravo“, ki je določena v odstavkih 1 in 3. Pri drugem vprašanju za predhodno odločanje pa 
želi predložitveno sodišče izvedeti, ali je opredelitev poklicne skrivnosti v členu 54 Direktive z vidika 
pravice naslovnika ukrepa, kakršen je v obravnavanem primeru, do vpogleda v spis v skladu 
z jamstvoma poštenega sojenja in učinkovitega pravnega sredstva. 
29. Najprej je treba opozoriti na to, da je treba pri odgovoru na vprašanji za predhodno odločanje 
upoštevati cilje, ki jim sledi Direktiva 2004 /39, in sobesedilo, v katero je umeščen njen člen 54. 
30. Namen Direktive 2004 /39 je vzpostavitev integriranega trga za finančne instrumente, ki vlagateljem 
zagotavlja visoko raven varstva, investicijskim podjetjem pa omogoča, da na podlagi nadzora v matični 
državi opravljajo storitve po vseh Uniji. 10 Naloga člena 54 Direktive ima pri tem nalogo, da zagotovi 
neovirano izmenjavo informacij, ki je za to potrebna. Ker ta določa, da se nadzorovanim investicijskim 
podjetjem in pristojnim organom zagotovi, da bodo predložene zaupne informacije načeloma ostale 
zaupne, 11 nadzorni organi v skladu s členom 54(1) Direktive načeloma tretjim osebam ne smejo 
razkriti zaupnih informacij, če te niso v posplošeni in anonimni obliki. 
9 Gospod EU, v zvezi s katerim je CSSF 18. junija 2010 sprejela podobno odločitev, kot v primeru gospoda DV, je prav tako stranka v postopku 
v glavni stvari in v postopku pred Sodiščem. 
10 Glej sodbo z dne 12. novembra 2014 , Altmann in drugi (C-140/13, EU:C:2014 :2362 , točka 26) in uvodne izjave 2, 31, 44 in 71 Direktive 
2004 /39. 
11 Glej sodbi z dne 12. novembra 2014 , Altmann in drugi (C-140/13, EU:C:2014 :2362 , točki 31, 32), in z dne 11. decembra 1985 , Hillenius (110/84, 
EU:C:1985 :495, točka 27), ter uvodni izjavi 44 in 63 Direktive 2004 /39. 
ECLI:EU:C:2017 :606 5 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
A. Prvo vprašanje za predhodno odločanje –„Primeri, za katere velja kazensko pravo“ 
31. Predložitveno sodišče želi s prvim vprašanjem v bistvu izvedeti, ali se izjema poklicne skrivnosti za 
„primere, za katere velja kazensko pravo“, določena v členu 54 Direktive 2004 /39, ob upoštevanju 
pravice do dobrega upravljanja uporabi za ukrep, ki ima značilnosti odločbe CSSF z dne 4. januarja 
2010 . 
32. V okviru člena 54 Direktive so ti primeri omenjeni tako v odstavku 1 kot tudi v prvem stavku 
odstavka 3. 
33. Na koncu odstavka 1 člena 54 je določeno, da prepoved razkritja zaupnih informacij tretjih osebam 
ne velja za „primere, za katere velja kazensko pravo“. Člen 54(3) Direktive se nanaša na to, kako 
pristojni organi uporabljajo zaupne informacije. Ti lahko zaupne informacije uporabijo „[b]rez 
poseganja v primere, za katere velja kazensko pravo“, samo za določene, podrobneje opisane 
12namene. 
1. Avtonomna razlaga določbe o izjemi 
34. Najprej je treba ugotoviti, da Direktiva ne vsebuje nobene opredelitve „primerov, za katere velja 
kazensko pravo“ in v zvezi s tem ne napotuje na pravo držav članic. 
35. Zato je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča ta izraz razlagati avtonomno in enotno 
v vsej Uniji. 13 
36. Temu ne nasprotuje, da člen 54(1), prvi stavek, Direktive države članice zavezuje, da zagotovijo 
spoštovanje poklicne skrivnosti, ne da bi njeno vsebino natančneje določil. Morebitno pooblastilo 
držav članic (ki je tu brezpredmetno 14), da opredelijo pojem „poklicna skrivnost“, je namreč omejeno 
v pravu Unije, in zlasti v izjemah 15 od prepovedi razkrivanja zaupnih informacij, ki so dokončno 
določene v členu 54 Direktive. 
37. Če se primeri, v katerih je posredovanje zaupnih informacij tretjim izjemoma dovoljeno, ne bi 
razlagali enotno v vsej Uniji, bi to lahko ogrozilo še nemoteno izmenjavo informacij med različnimi 
organi in investicijskimi podjetji, saj udeleženci ne bi mogli biti prepričani, da bodo zaupne 
informacije načeloma tudi ostale zaupne. To bi bilo prav tako v nasprotju z uvodno izjavo 2 Direktive 
2004 /39, v skladu s katero je namen te direktive ravno taka stopnja uskladitve, ki je potrebna, da se 
investicijskim podjetjem omogoči opravljanje storitev v vsej Uniji na podlagi nadzora, ki ga opravlja 
matična država, vlagateljem pa visoka raven zaščite. 
12 Menim, da je sporno, ali lahko „uporaba“ zaupnih podatkov v skladu s členom 54(3) zajema tudi „izdajanje“ informacij v smislu člena 54(1) 
Direktive (glej sklepne predloge generalnega pravobranilca G. Slynna v zadevi Hillenius (110/84, EU:C:1985 :333, str. 3950 )). To, da oba odstavka 
uporabita iste besede za izjemo za „primere, za katere velja kazensko pravo“, ni pomem bno za odgovor na to vprašanje. 
13 Glej sodbi z dne 18. oktobra 2011 , Brüstle (C-34/10, EU:C:2011 :669, točka 25 in tam navedena sodna praksa), in z dne 9. novembra 2016 , 
Wathelet (C-149/15, EU:C:2016 :840, točka 28). 
14 Glej v zvezi s tem še nerešeno zadevo C-15/16, Baumeister, katere predmet je razlaga pojmov „poklicna skrivnost“ in „zaupna informacija“. 
15 Glej sodbo z dne 12. novembra 2014 , Altmann in drugi (C-140/13, EU:C:2014 :2362 , točka 35). 
ECLI:EU:C:2017 :606 6 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
2. Pomen določbe o izjemi 
38. Pri razlagi izraza „primeri, za katere velja kazensko pravo“ obstajata v bistvu dve možnosti. Na eni 
strani je mogoča „materialna“ razlaga, v skladu s katero je treba za „primere, za katere velja kazensko 
pravo“ šteti dejanska stanja, katerih predmet je kaznivo dejanje ali kazenskopravna sankcija. V primeru 
v glavni stvari bi lahko šlo za to, ker ima odločba CSSF morda kazensko naravo. Na drugi strani se 
predlaga „postopkovna“ razlaga, v skladu s katero naj bi bilo razkritje zaupnih informacij v skladu s to 
izjemo dopustno, samo če je to potrebno za preiskovalni ali kazenski postopek po nacionalnem pravu. 
39. Katera razlaga je ustrezna, je treba ugotoviti zlasti glede na sobesedilo, v katerem se določbe 
o izjemi uporabljajo, in cilje ureditve, ki ji pripadajo. 16 
a) Sobesedilo določbe o izjemi iz člena 54 Direktive 
40. V obravnavanem primeru sobesedilo, v katerem se uporabi izraz „primeri, za katere velja kazensko 
pravo“, nasprotuje „materialni“ razlagi tega izraza. 
41. Prvič, ker ima izraz, ki ga je treba razlagati, naravo izjeme 17 in ker je v uvodni izjavi 63 Direktive 
določena potreba po „strogi poklicni molčečnosti“, je treba „primere, za katere velja kazensko pravo“, 
razlagati ozko. Če bi se določba o izjemi uporabila za vsa dejanska stanja, katerih predmet je kaznivo 
dejanje ali kazenskopravna sankcija, bi osnovno pravilo iz člena 54(1) Direktive, ki določa prepoved 
razkrivanja zaupnih informacij tretjim, izgubilo pomen. 
42. Poleg tega je treba upoštevati, da besedilo člena 54(1) Direktive v primerih, za katere velja kazensko 
pravo, ne določa nobenih drugih zahtev za razkritje poklicne skrivnosti. 
43. To je v izrazitem nasprotju z določbo o izjemi iz člena 54(2) Direktive, ki skuša olajšati razkritje 
zaupnih informacij, „ko gredo stvari hudo narobe in je zadevni subjekt prenehal opravljati običajne 
dejavnosti“, 18 vendar pa določa dodatne zahteve. Tako je člen 54(2) Direktive mogoče uporabljati samo 
v določenih primerih (če je bil zoper investicijsko podjetje uveden stečajni postopek ali postopek 
prisilne likvidacije), prav tako omeji razkritje na določene okoliščine (v civilnem ali gospodarskem 
postopku) in dovoljuje razkritje samo nekaterih informacij (informacij, ki ne zadevajo tretjih oseb in 
so potrebne za postopek). 
44. Iz te primerjave odstavkov 1 in 2 člena 54 Direktive je razvidno, da izraz „primeri, za katere velja 
kazensko pravo“, ne more zajemati vsej dejanskih stanj, v katerih gre z vsebinskega vidika za kazniva 
dejanja ali kazenskopravne sankcije. Tako razumevanje bi namreč glede na to, da ni dodatnih pogojev, 
brez vidne utemeljitve oslabilo strogo varovanje poklicne skrivnosti, ki je namen člena 54 in je 
nepogrešljivo za cilje Direktive. Hkrati bi to v tovrstnih primerih spodkopalo podrobne omejitve iz 
člena 54(2). Zlasti je treba izhajati iz tega, da bi zakono dajalec določil dodatne pogoje, če naj bi 
formulacija „primeri, za katere velja kazensko pravo“, zajemala tudi primere, v katerih gre za kazniva 
dejanja v zvezi s trgovanjem z vrednostnimi papirji ali, kakor v obravnavanem primeru, za ukrep, ki 
ima kazenskopravno naravo. 
16 Glej sodbe z dne 18. oktobra 2011 , Brüstle (C-34/10, EU:C:2011 :669, točka 31), z dne 19. decembra 2013 , Fish Legal in Shirley (C-279/12, 
EU:C:2013 :853, točka 42), in z dne 29. oktobra 2015 , Saudaçor (C-174/14, EU:C:2015 :733, točka 52). 
17 Glej sodbi z dne 22. aprila 2010 , Komisija/Združeno kraljestvo (C-346/08, EU:C:2010 :213, točka 39), in z dne 26. februarja 2015 , Wucher 
Helicopter in Euro-Aviation Versicherung (C-6/14, EU:C:2015 :122, točka 24). 
18 Sklepni predlog generalnega pravobranilca N. Jääskinena v zadevi Altmann in drugi (C-140/13, EU:C:2014 :2168 , točka 50). 
ECLI:EU:C:2017 :606 7 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
b) Namen določbe o izjemi 
45. V prid temu, da izraz „primeri, za katere velja kazensko pravo“, ne more zajemati vsej dejanskih 
stanj, v katerih gre z vsebinskega vidika za kazniva dejanja ali kazenskopravne sankcije, je tudi namen 
izraza „primeri, za katere velja kazensko pravo“. 
46. Člen 51(1) Direktive jasno določa, da „[b]rez poseganja v postopke za odvzem dovoljenja ali 
v pravico držav članic, da naložijo kazenske sankcije“, obstaja obveznost, da se naložijo ustrezni 
„administrativni ukrepi ali […] administrativne sankcije“, zato da se v primeru neizpolnitve Direktive 
lahko ukrepa proti odgovornim osebam. 
47. Menim, da je treba izraz „brez poseganja v primere, za katere velja kazensko pravo“,v členu 54(1) 
Direktive razumeti kot pojasnilo prav tako kot ugotovitev, da se v pravico držav članic, da naložijo 
kazenske sankcije, ne posega. Iz njih jasno izhaja, da poklicna skrivnost v primerih, v katerih se 
v skladu s pravom držav članic naloži kazenskopravna sankcija ali se v tem smislu začne postopek, ni 
ovira za razkritje informacij ustreznim organom. Če pobuda ne pride od organov držav članic, 
člen 50(2)(l) v skladu s tem določa pravico pristojnih organov, da zadevo predložijo v kazenski pregon. 
48. Izraz „primeri, za katere velja kazensko pravo“, naj bi preprečil kolizijo s pravico držav članic, da 
naložijo kazenskopravne sankcije ali da preganjajo kazniva dejanja. 
49. Ta namen je prav tako v skladu z zadevo Altmann in drugi, 19 v kateri je šlo za zahtevo po 
informacijah oškodovanih vlagateljev v investicijsko podjetje, ki je ravnalo goljufivo. Sodiščeje 
odločilo, da navedeni primer ne spada pod kazensko pravo, saj je bila zahteva za dostop do informacij 
„podana, po tem ko je bila odgovornim [investicijskega podjetja] izrečena kazenska obsodba“. 20 Niti 
goljufivi poslovni model zadevne družbe niti pravnomočne obsodbe odgovornih oseb ne povzročijo, da 
bi primer spadal pod kazensko pravo v smislu Direktive. 21 Generalni pravobranilec N. Jääskinen je 
v svojih sklepnih predlogih ustrezno utemeljil, da prošnja za informacije „ni namenjena temu, da bi se 
te informacije in dokumenti uporabili v kazenskih postopkih“. 22 Namen izjeme pa naj bi bil bolj 
„omogočiti kazenske preiskave in pregon v vsakem trenutku, tudi med opravljanjem običajnih 
dejavnosti investicijskega podjetja, s čimer se nadzornemu organu omogoča razkrivanje informacij za 
take postopke“. 23 
50. Nazadnje je mogoče tudi v zvezi z ugotavljanjem namena določbe o izjemi za „primere, za katere 
velja kazensko pravo“, napotiti na okoliščino, da izjema ne določa nobenih drugih pogojev. Sprejeti, da 
člen 54(1) Direktive v primerih v zvezi s kaznivimi dejanji ali kazenskopravnimi sankcijami dopušča 
razkritje vseh zaupnih informacij v vseh okoliščinah vsakem u organu ali osebi, ne more biti namen 
določbe o izjemi „za primere, za katere velja kazensko pravo“. Tako razumevanje bi namreč 
nasprotovalo temeljnemu cilju člena 54 Direktive 2004 /39 zagotoviti strogo varovanje poklicne 
skrivnosti. 
c) Nadaljnji premisleki 
51. „Postopkovna“ razlaga „primerov, za katere velja kazensko pravo“, je tudi v skladu s spodaj 
navedenimi premisleki. 
19 Sodba z dne 12. novembra 2014 , Altmann in drugi (C-140/13, EU:C:2014 :2362 ).  
20 Sodba z dne 12. novembra 2014 , Altmann in drugi (C-140/13, EU:C:2014 :2362 , točka 39).  
21 Glej sodbo z dne 12. novembra 2014 , Altmann in drugi (C-140/13, EU:C:2014 :2362 , točka 41).  
22 Sklepni predlogi generalnega pravobranilca N. Jääskinena v zadevi Altmann in drugi (C-140/13, EU:C:2014 :2168 , točka 28).  
23 Sklepni predlogi generalnega pravobranilca N. Jääskinena v zadevi Altmann in drugi (C-140/13, EU:C:2014 :2168 , točka 27).  
ECLI:EU:C:2017 :606 8 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
52. Prvič, ta razlaga je v skladu s sistematiko Direktive 2004 /39. Direktiva v členu 51(1) jasno razlikuje 
med ukrepi nadzornega in upravnega prava, na katere vpliva Direktiva, in kazenskopravnimi sankcijami 
držav članic, v katere se ne posega. Materialno razumevanje določbe o izjemi, v skladu s katerim je 
bistvena kazenskopravna narava ukrepa in bi bilo torej mogoče tudi upravne ukrepe, ki imajo 
kazenskopravno naravo, uvrstiti med primere, za katere velja kazensko pravo, bi bilo v nasprotju s tem 
razlikovanjem. 
53. Poleg tega je „postopkovna“ razlaga združljiva z okoliščino, da se izraz „primeri, za katere velja 
kazensko pravo“, uporablja v številnih različnih finančnopravnih aktih. 24 To pomeni, da gre v tem 
smislu prej za formulacijo, namenjeno preprečevanju kolizij in omogočanju izmenjave informacij 
z namenom kazenskega pregona, in ne toliko za posamično obravnavanje ukrepov – ki se razlikujejo 
glede na naravo in področje urejanja Direktive. 
54. Končno je ta „postopkovni“ pristop potrjen tudi v členu 76(1) Direktive 2014 /65/EU, 25 ki je 
prenovljena Direktiva 2004 /39. Čeprav je Direktiva 2014 /65, ki je začela veljati 2. julija 2014 , 
nadomestila Direktivo 2004 /39 šele z učinkom od 3. januarja 2017 , je mogoče prenovljeno direktivo 
uporabiti kot indic za razlago primerov, za katere velja kazensko pravo. V skladu s členom 76(1) 
Direktive 2014 /65 prepoved razkrivanja zaupnih informacij še vedno ne „posega v zahteve 
nacionalnega kazenskega ali davčnega prava“. Ne gre torej za razkrivanje zaupnih informacij 
naslovnikom ukrepom, sprejetim v okviru nadzora, ali za kazenskopravno naravo teh ukrepov, temve č 
bolj za to, da se pokaže, da poklicna skrivnost ni ovira za razkritje, če je potrebno za namene 
nacionalnega kazenskega ali davčnega prava. 
55. Na koncu je treba torej ugotoviti, da izraz „primeri, za katere velja kazensko pravo“, pomeni, da za 
nekatera dejanska stanja, v katerih gre za kazniva dejanja ali kazenskopravne sankcije, še vedno velja 
poklicna skrivnost. Namesto tega bi morala s tem ustvarjena izjema omogočiti razkritje zaupnih 
informacij pristojnim nacionalnim organom za preiskovalni ali kazenski postopek, če to nacionalno 
kazensko pravo ali kazensko procesno pravo to zahteva. Dejanska stanja, kakršno je tu obravnavano, 
torej niso nikakršni „primeri, za katere velja kazensko pravo“. 
56. V kolikšnem obsegu sta splošno pravno načelo dobrega upravljanja, določeno v členu 41 Listine, 26 
in s tem zagotovljena pravica do vpogleda v spis 27 v skladu s členom 54 Direktive, je treba obravnavati 
v okviru drugega vprašanja za predhodno odločanje. 
3. Možnost „materialne“ razlage „primerov, za katere velja postopkovno pravo“ 
57. Če Sodišče ne bi sledilo mojemu predlogu, temve č bi odločilo, da izraz „primeri, za katere velja 
kazensko pravo“, zajema dejanska stanja, katerih predmet so kazniva dejanja ali kazenskopravne 
sankcije, bi bilo treba ugotoviti, ali ima odločba, kakršna je odločba CSSF z dne 4. januarja 2010 , 
kazenskopravno naravo. 
24 Glej, med drugim, člen 53(1), drugi pododstavek Direktive 2013 /36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do 
dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremem bi Direktive 2002 /87/ES in 
razveljavitvi direktiv 2006 /48/ES in 2006 /49/ES (UL 2013 , L 176, str. 338); člen 70(2) Uredbe (EU) št. 1095 /2010 Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) in o spremem bi 
Sklepa št. 716/2009 /ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009 /77/ES (UL 2010 , L 331, str. 84); člen 24(1) Direktive (EU) 2015 /2366 Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremem bah direktiv 2002 /65/ES, 2009 /110/ES ter 
2013 /36/EU in Uredbe (EU) št. 1093 /2010 ter razveljavitvi Direktive 2007 /64/ES (UL 2015 , L 337, str. 35). 
25 Direktiva 2014 /65/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov ter spremem bi Direktive 2002 /92/ES 
in Direktive 2011 /61/EU (UL 2014 , L 173, str. 349). 
26 Glej sodbo z dne 8. maja 2014 , N. (C-604/12, EU:C:2014 :302, točka 49), ter pojasnilo k členu 41 Listine (Pojasnila k Listini o temeljnih pravicah, 
UL 2007 , C 303, str. 17) in tam navedeno prakso. 
27 Glej sodbi z dne 18. julija 2013 , Komisija in drugi/Kadi (C-584/10 P, C-593/10 P in C-595/10 P, EU:C:2013 :518, točka 99), in z dne 
18. decembra 1992 , Cimenteries CBR in drugi/Komisija (od T-10/92 do T-12/92 in T-15/92, EU:T:1992 :123, točke od 37 do 41). 
ECLI:EU:C:2017 :606 9 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
58. Pri vprašanju, kdaj je ukrep mogoče šteti za kazenskopravni, se je treba opreti na to, kaj se pod 
pojmoma „kaznivo dejanje“ in „kazen“ razume v posamezni državi članici, ali pa na avtonomno 
razlago. 
59. Vendar se prva možnost sooča s pomisleki, izraženimi že vtočkah od 34 do 37. 
60. Pojem „primeri, za katere velja kazensko pravo“, se lahko avtonomno razlaga ob sklicevanju na 
sodno prakso Sodišča v povezavi z načelom ne bis in idem iz člena 50 Listine. Sodiščeje 
s sklicevanjem na „merila Engel“ 28 Evropskega sodiščaza človekove pravice (v nadaljevanju: ESČP) 
odločilo, da so za presojo kazenskopravne narave davčnih sankcij upoštevna tri merila: prvo merilo je 
pravna opredelitev kršitve v nacionalnem pravu, drugo je narava kršitve, tretje pa je vrsta in teža 
sankcije, ki se lahko izrečekršitelju. 29 
61. V zvezi s prvim merilom je treba ugotoviti, da luksemburško pravo uvršča ukrep, kakršen je 
odločba CSSF, v upravno pravo. 
62. V zvezi z drugim merilom je treba upoštevati krog oseb, na katerega je naslovljena ureditev, na 
kateri temelji ukrep, njen cilj in pravne dobrine, ki se z njo varujejo. 30 
63. Odločitev, ki ima značilnosti odločbe v obravnavanem primeru, ne grozi splošni javnosti, kakor je 
značilno za kazensko pravo. Lahko se nanaša samo na člane določene skupine, in sicer na zelo omejen 
krog tistih, ki so se po lastni volji odločili, da bodo na področju trgovanja z vrednostnimi papirji 
opravljali vodstvene funkcije v podjetjih, ki morajo imeti dovoljenje. 
64. V zvezi s ciljem odločbe CSSF je treba ugotoviti, da naj bi merilo dobrega ugleda v skladu 
s členom 9(1), prvi pododstavek, Direktive 2004 /39 zagotavljalo „zdravo in skrbno vodenje 
investicijskega podjetja“. 31 Tako kot ostale zahteve, ki jih morajo izpolniti investicijska podjetja, zato 
da dobijo dovoljenje, je namen tega pogoja zaščita vlagateljev in zagotavljanje stabilnosti finančnega 
sistema. 32 Za zagotovitev take zaščite se primernost vodstvenih oseb ne preverja samo v postopku 
pridobivanja dovoljenja, temve č jo pristojni organ preverja redno tudi po tem. 33 Ugotovitev CSSF, da 
ni več mogoče zaupati, da gospod DV nudi zadostno jamstvo za zdravo in skrbno vodenje investicijskih 
podjetij, torej ni kaznovanje navedene osebe, temve č gre za preprečevanje nevarnosti za finančni sistem 
in vlagatelje. Tudi v delu, v katerem je v odločbi ugotovljeno, da gospod DV torej ni primeren za 
opravljanje vodstvenih funkcij v enem od podjetij, ki jih nadzira CSSF, odločba nima nobenega 
represivnega namena, ki je značilen za kazensko pravo. Gre bolj za pravno posledico, ki izhaja 
neposredno iz Direktive 2004 /39, v skladu s katero lahko take funkcije prevzemajo samo osebe 
z zadostnim ugledom. Poziv gospodu DV, naj odstopi z zadevnih funkcij, je nujna posledica v smislu 
učinkovitega varstva pred nevarnostjo in milejši ukrep v primerjavi z odvzemom dovoljenja 
investicijskem u podjetju. 
65. Niti pravne dobrine, zavarovane v obravnavanem primeru, ne povzročijo, da bi se odločba CSSF 
z dne 4. januarja 2010 uvrstila v kazensko pravo. Zaščita vlagateljev in stabilnost finančnega trga se 
namreč običajno zagotavljata tako s kazenskim pravom kot tudi z upravnim pravom. 
28 Glej sodbo ESČP z dne 8. junija 1976 , Engel in drugi proti Nizozemski (ECLI:CE:ECHR:1976 :0608 JUD000510071 , točke od 80 do 82). 
29 Glej sodbo z dne 26. februarja 2013 , Åkerberg Fransson (C-617/10, EU:C:2013 :105, točka 35), ki napotuje na sodbo z dne 5. junija 2012 , Bonda 
(C-489/10, EU:C:2012 :319, točka 37), in še moje sklepne predloge v zadevi Bonda (C-489/10, EU:C:2011 :845, točke od 45 do 50 in tam 
navedena sodna praksa). 
30 Glej sodbe z dne 5. junija 2012 , Bonda (C-489/10, EU:C:2012 :319, točka 39), in sodbe ESČP z dne 21. februarja 1984 , Ötztürk proti Nemčiji 
(ECLI:CE:ECHR:1984 :0221 JUD000854479 , točka 53), z dne 24. februarja 1992 , Bendenoun proti Franciji 
(ECLI:CE:ECHR:1994 :0224 JUD001254786 , točka 47), in z dne 10. junija 1996 , Benham proti Združenemu kraljestvu 
(ECLI:CE:ECHR:1996 :0610 JUD001938092 , točka 56). 
31 Če ta pogoj ni oziroma ni več izpolnjen, lahko pristojni organ zavrne izdajo dovoljenja investicijskem u podjetju (glej člen 7(1) in člen 9(3) 
Direktive) oziroma dovoljenje naknadno odvzame (glej člen 8, prvi odstavek, točka (c), Direktive). 
32 Glej uvodno izjavo 17 in še uvodne izjave 2, 31, 44 in 71 Direktive 2004 /39. 
33 Glej člena 16 in 17 Direktive 2004 /39. 
ECLI:EU:C:2017 :606 10 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
66. V zvezi s tretjim „merilom Engel“, in sicer vrsto in težo sankcije, ki se lahko izrečekršitelju, se 
ESČP opira na najvišjo kazen, ki je abstraktno zagrožena za kršitev. 34 Uporaba te premise za 
obravnavani primer trčiobtežave, saj iz predložitvene odločbe ni razvidno, da bi odločba temeljila na 
ureditvi, ki določa kazenski okvir ali ki postavlja odločbo v hierarhično razmerje z drugimi ukrepi. 
Odločba prej izvaja pogoj za izdajo dovoljenja iz člena 9(1), prvi pododstavek, Direktive. V tem smislu 
se obravnavani primer razlikuje od sodb ESČP v zvezi s sankcijami organov za nadzor na finančnimi 
trgi. 35 
67. Če se obravnava vrsta tu sprejete odločitve, je najprej mogoče opaziti, da se ugotovitev, da ni podan 
dober ugled, in poziv k odstopu z vodstvenih funkcij v investicijskih podjetjih, ne navezujeta na nobeno 
denarno ali zaporno kazen. Ti kazni, ki sta značilni za kazensko pravo, nista zagroženi niti v primeru 
neizpolnitve. Poleg tega pa kazensko pravo pozna še prepoved opravljanja poklica. Vendar to ne 
pomeni, da bi bilo treba vsako odločbo, ki ima negativne učinke na svobodno izbiro poklica zadevne 
osebe, samodejno opredeliti kot kazenskopravno odločbo. Omejitve svobode izbire poklica s pogoji za 
izdajo dovoljenja, ki se nanašajo na osebo, so namreč značilne tudi za preprečevanje škode. 
68. Če se obravnava težo tu sprejete odločitve, je treba ugotoviti, da ima za zadevno osebo daljnosežne 
posledice. Naslovnik odločbe ne izpolnjuje pogoja za opravljanje vodstvene funkcije v investicijskih 
podjetjih in mora z zadevnih funkcij odstopiti. S tem so lahko povezane finančne izgube in zmanjšanje 
ugleda naslovnika v javnosti. 
69. Vsekakor je treba upoštevati, da se odločba nanaša samo na določene dejavnosti na nekem 
poklicnem področju. Gospodu DV se ne preprečuje prevzem drugih funkcij v investicijskih podjetjih 
niti opravljanje poklica odvetnika. Poleg tega je bilo treba finančne izgube tudi pričakovati, če 
nadzorni organ ne bi pozval gospoda DV k odstopu, temve č bi odvzel dovoljenje investicijskem u 
podjetju. To bi v skladu s členom 8, prvi odstavek, točka (c), Direktive lahko storil, če bi investicijsko 
podjetje gospoda DV še naprej zaposlovalo v nasprotju z zahtevami Direktive 2004 /39. Nazadnje je 
pomem bno, da odločba CSSF gospodu DV ne preprečuje opravljanje vodstvenih dejavnosti za zelo 
dolgo časa ali trajno. Prej gre za pravno mnenje CSSF v času sprejetja odločbe. O primernosti gospoda 
DV se bo ponovno odločalo, ko bo investicijsko podjetje z njim na vodstvenem položaju zaprosilo za 
dovoljenje pri CSSF oziroma če bo podjetje, ki ima dovoljenje, obvestilo CSSF, da ga namerava 
zaposliti na takem položaju. Dalje je treba pomisliti na to, da odločba CSSF ni bila objavljena, kar je 
na obravnavi potrdila zastopnica tega organa. Negativni učinki odločbe na ugled naslovnika v javnosti 
torej niso neposredna posledica odločbe. 
70. Glede na te premisleke v obravnavanem primeru ne gre za prepoved opravljanja poklica, ki spada 
pod kazensko pravo. Zato niti uporaba tretjega „merila Engel“ ne povzroči, da bi imela odločba CSSF 
z dne 4. januarja 2010 kazenskopravno naravo. 
71. Nazadnje bi bilo treba na prvo vprašanje za predhodno odločanje v primeru „materialne“ razlage 
torej odgovoriti tako, da izraz „primeri, za katere velja kazensko pravo“, ne zajema obravnavanega 
dejanskega stanja. Če bi Sodišče menilo, da ima odločba kazenskopravno naravo, bi to pomenilo, da 
člen 54 Direktive 2004 /39 ne nasprotuje razkritju zaupnih informacij. Ker člen 54 ne pogojuje 
razkritja informacij v „primerih, za katere velja kazensko pravo“, z dodatnimi pogoji, bi bila poklicna 
skrivnost v kazenskopravno obarvanih dejanskih stanjih praktično brez učinka. Potem bi bili 
neizogibni tudi posegi v vsakokratni nacionalni preiskovalni ali kazenski postopek. Zato je ponovno 
jasno, da je pri razlagi izraza „primeri, za katere velja kazensko pravo“,iz člena 54 Direktive 2004 /39 
bistveno „postopkovno“ razumevanje, in ne „materialno“. 
34 Glej sodbo ESČP z dne 9. oktobra 2008 , Ezeh and Conno rs proti Združenemu kraljestvu (ECLI:CE:ECHR:2003 :1009 JUD003966598 , točka 120). 
35 Glej sodbi ESČP z dne 11. junija 2009 , Dubus S.A. proti Franciji (ECLI:CE:ECHR:2009 :0611 JUD000524204 ), in z dne 4. marca 2014 , Grande 
Stevens proti Italiji (ECLI:CE:ECHR:2014 :0304 JUD001864010 ), od katerih se obravnavani primer razlikuje tudi v tem, da CSSF ni sodišče. 
ECLI:EU:C:2017 :606 11 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
4. Vmesni predlog 
72. V skladu z zgoraj navedenimi premisleki je treba na prvo vprašanje za predhodno odločanje 
odgovoriti tako: 
73. Izraz „primeri, za katere velja kazensko pravo“,iz člena 54(1) in (3) Direktive 2004 /39 ne zajema 
nobenih dejanskih stanj, v katerih nacionalni nadzorni organ ugotovi, da oseba ni vredna zaupanja in 
torej ni primerna za opravljanje vodstvenih funkcij v enem od podjetij, ki jih ta organ nadzira, in jo 
pozove, naj z zadevnih položajev odstopi. 
B. Drugo vprašanje za predhodno odločanje – pravica do poštenega sojenja in učinkovitega 
pravnega sredstva 
74. Z drugim vprašanjem za predhodno odločanje želi predložitveno sodišče v bistvu izvedeti, ali je 
opredelitev poklicne skrivnosti v členu 54 Direktive glede na pravico naslovnika ukrepa, kakršen je 
v obravnavanem primeru, do vpogleda v spis v skladu z jamstvoma poštenega sojenja in učinkovitega 
pravnega sredstva iz členov 47 in 48 Listine ter členov 6 in 13 EKČP. 
75. Najprej je treba spomniti na to, da EKČP ni pravni instrument, ki je bil formalno prenesen v pravni 
red Unije, in je torej treba člen 54 Direktive razlagati glede na člena 47 in 48 Listine. 36 
1. Člen 47 Listine 
76. Člen 47 Listine v prvem odstavku določa pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem, 
v drugem odstavku pa pravico do poštenega sojenja. 
77. Direktiva zagotavlja, da se zahteve učinkovitega pravnega sredstva v skladu s členom 47, prvi 
odstavek, Listine upoštevajo. Člen 52(1) Direktive določa, da so odločitve pristojnih organov ustrezno 
obrazložene in da mora obstajati pravica do pravnega sredstva na sodiščih. Jamstvo člena 47, prvi 
odstavek, Listine je v zvezi z učinkovitostjo pravnega sredstva omejeno na to, da obstaja pravica do 
pravnega sredstva pred sodiščem, ki je neodvisno od organa, pristojnega za odločbo, ki posega 
v naslovnikov položaj, in ki je pooblaščeno za preizkus odločbe. Obrazložitev odločbe CSSF z dne 
4. januarja 2010 in postopek v glavni stvari kažeta na to, da sta ta pogoja izpolnjena tudi 
v obravnavanem primeru. 
78. Pravica do poštenega sojenja, omenjena v členu 47, drugi odstavek, Listine najprej zajema načelo 
kontradiktornega postopka. V skladu s tem načelom imajo stranke v postopku pravico, da se seznanijo 
z vsemi dokaznimi sredstvi, predloženimi sodišču, in stališči ter o njih razpravljajo. 37 Vendar se primeri, 
kakršen je obravnavani, ne nanašajo na to pravico. Stranke v postopku se namreč ne prepirajo glede 
informacij, ki so se uporabile v sodnem postopku. Zato se niti ni treba bati, da bi bila sodna odločba 
utemeljena na dejstvih in dokumentih, s katerimi se ena od strank ni mogla seznaniti. 38 
79. Pravica do poštenega sojenja iz člena 47, drugi odstavek, Listine zajema predvsem varstvo pravice 
do obrambe. Ta izraz splošnega načela prava Unije ima svojo ustreznico v členu 41 Listine za upravni 
postopek in v členu 48(2) Listine za kazenski postopek. Varstvo pravice do obrambe zajema tudi 
pravico do vpogleda v spis. 
36 Glej sodbi z dne 3. septembra 2015 , Inuit Tapiriit Kanatami drugi/Komisija (C-398/13 P, EU:C:2015 :535, točka 46), in z dne 15. februarja 2016 , 
N. (C-601/15 PPU , EU:C:2016 :84, točki 45 in 46 ter tam navedena sodna praksa). 
37 Glej sodbi z dne 14. februarja 2008 , Varec (C-450/06, EU:C:2008 :91, točka 47), in z dne 4. junija 2013 , ZZ (C-300/11, EU:C:2013 :363, točka 55). 
38 Glej sodbi z dne 4. junija 2013 , ZZ (C-300/11, EU:C:2013 :363, točka 56), in z dne 2. decembra 2009 , Komisija/Irska in drugi (C-89/08 P, 
EU:C:2009 :742, točka 52 in tam navedena sodna praksa). 
ECLI:EU:C:2017 :606 12 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
80. Ta pravica se nanaša, kakor kaže člen 41(2)(b) kot primer, na spis točno določene osebe. Sem 
spadajo najprej vse obremenilne informacije in dokumenti, na katere je organ oprl svojo odločitev. 39 
Pravica do vpogleda v spis poleg tega zajema tudi razbremenilne dokumente 40 in tiste dokumente, ki 
se sicer niso uporabili pri obrazložitvi odločbe, vendar so bili z njo objektivno povezani. 41 Vprašanje, 
v kateri spis se informacije fizično vložijo, ni pomem bno. 
81. Dokumenti, ki so tu predmet spora, naj bi po mnenju gospoda DV osvetlili „pravo“ porazdelitev 
vlog pri ustanovitvi družbe Luxalpha. Ker CSSF opira svojo odločitev tudi na vlogo naslovnika pri 
ustanovitvi družbe Luxalpha, gre pri zahtevanih informacijah torej za potencialno razbremenilne 
dokumente. 
82. Vendar je CSSF te dokumente prejela v okviru nadzora nad družbama UBS in Luxalpha. To, da se 
informacije nanašajo na tretje osebe, ne izključuje pravice do vpogleda v spis. Zato je treba upoštevati 
njihove temeljne pravice. Pravica do vpogleda v spis namreč ni absolutna, temve č – kakor kaže 
člen 41(2)(b) Listine kot primer – zanjo velja pridržek spoštovanja legitimnih interesov zaupnosti ter 
poklicne in poslovne tajnosti. 
83. Torej je treba pretehtati med pravico do vpogleda v spis in poklicno skrivnostjo. V primeru 
Direktive 2004 /39 je člen 54 rezultat tega procesa tehtanja od evropskega zakono dajalca. Preveriti je 
treba, ali je prišlo v tem smislu do izravnave nasprotujočih si interesov, ki je sorazmerna v skladu 
s členom 52(1) Listine. 
84. Upoštevati je treba, da člen 54 Direktive poklicni skrivnosti ne prizna nobene absolutne prednosti 
pred pravico do vpogleda v spis v upravnem postopku. Člen 54 sicer določanačelno prepoved 
razkrivanja zaupnih informacij, vendar dopušča razkritje v obliki povzetka ali združeni obliki. 42 
Člen 54 poleg tega določaveč, četudi izčrpnih, izjem od te prepovedi, med njimi tudi že obravnavane 
„primere, za katere velja kazensko pravo“. 
85. Odločitev avtorja direktive za strogo varovanje poklicne skrivnosti temelji na premisleku, da se 
s tem ne zaščiti samo neposredno prizadetih podjetij, temve č tudi normalno delovanje trgov finančnih 
instrumentov Unije. 43 
86. Kakovost informacij, ki jih investicijska podjetja predložijo nadzornim organom, in izmenjava 
informacij med organi sta odvisni od zaupanja v zaupnost razkritih informacij. Brez strogega varovanja 
poklicne skrivnosti je torej v nevarnosti tudi sistem nadzora investicijskih podjetij, ki temelji na 
izmenjavi informacij, in posledično nameravano varstvo vlagateljev na trgih Unije. 
87. Poleg tega imajo lahko informacije, ki jih zberejo nadzorni organi, zelo visoko gospodarsko 
vrednost. Oslabitev varovanja poklicne skrivnosti bi lahko povzročila zlorabo pravice do vpogleda 
v spis, tako da bi se zaupne informacije uporabile v druge namene. 
88. Hkrati je treba paziti na to, da strogo varovanje poklicne skrivnosti v skladu s členom 54 Direktive 
lahko povzroči, da naslovnik ukrepa, ki posega v njegov položaj, prejme za svoj zagovor samo tiste 
informacije, ki mu jih da isti nadzorni organ, ki je sprejel izpodbijani ukrep. S tem bi lahko nadzorni 
organ omejil obseg sodne pravice naslovnika njegovega ukrepa do obrambe. Manj sporno bi bilo, čebi 
39 Glej sodbo z dne 7. januarja 2004 , Aalborg Portland in drugi/Komisija (C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P in 
C-219/00 P, EU:C:2004 :6, točka 68). 
40 Glej sodbi z dne 7. januarja 2004 , Aalborg Portland in drugi/Komisija (C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P in 
C-219/00 P, EU:C:2004 :6, točke 68, 74 in 75), in z dne 25. oktobra 2011 , Solvay/Komisija (C-110/10 P, EU:C:2011 :687, točka 49). 
41 Glej sodbo z dne 7. januarja 2004 , Aalborg Portland in drugi/Komisija (C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P in 
C-219/00 P, EU:C:2004 :6, točki 125 in 126). 
42 Glej sodbo z dne 18. junija 2008 , Hoechst/Komisija (T-410/03, EU:T:2008 :211, točki 153 in 154), v zvezi z zahtevo po nezaupnih različicah ali 
nezaupnih povzetkih dokumentov. 
43 Glej sodbo z dne 12. novembra 2014 , Altmann in drugi (C-140/13, EU:C:2014 :2362 , točka 33). 
ECLI:EU:C:2017 :606 13 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
bila nadzorni organ in tisti organ, ki sprejme obremenilni ukrep, organizacijsko ločena. 
V obravnavanem primeru je CSSF pristojna za nadzor nad investicijskimi podjetji, sprejema ustrezne 
ukrepe in odloča o dostopu do informacij. 44 Ker lahko na ravni upravni postopka obstajajo dvomi 
glede nepristranskosti organa, mora biti torej zagotovljen učinkovit sodni nadzor nad njegovo 
odločitvijo. 45 
89. Poleg tega je treba upoštevati, da pristojni organ že z razkritjem obremenilnih informacij, ki jih 
uporabi za obrazložitev svoje odločbe, krši poklicno skrivnost. Glede na to se zdi nesprejemljivo, da 
lahko organ s pavšalnim sklicevanjem na poklicno skrivnost zavrne razkritje v zvezi s potencialno 
razbremenilnimi informacijami, ki so povezane z odločitvijo. 
90. Vsekakor menim, da Direktiva 2004 /39 omogoča sorazmerno izravnavo pravice do obrambe in 
varstva poklicne skrivnosti v primerih, kakršen je obravnavani. Pravica do obrambe se lahko tu zaščiti 
drugače kot z vpogledom naslovnika odločbe v potencialno razbremenilne dokumente. 
91. Glede na besedilo člena 54(1) Direktive ta določa, da se zaupnih informacij ne sme razkriti 
„[nobeni] osebi ali organu“. Pod tem bi bilo mogoče razumeti tudi nacionalno sodišče. Vendar temu 
nasprotuje člen 54(3) Direktive, ki določa, da lahko pristojni organi uporabijo zaupne informacije 
v sodnih postopkih, ki se specifično nanašajo na izvajanje teh funkcij. Tudi člen 50(2)(l) Direktive ima 
enak pomen, saj vsebuje pooblastilo za predložitev zadeve v kazenski pregon. Direktiva torej ne 
nasprotuje temu, da organ pristojnemu sodišču omogoči dostop do ustreznih dokumentov v primerih, 
kakršen je obravnavani. Pristojno nacionalno sodišče ima nato nalogo, da odloči, ali imajo dokumenti 
razbremenilni učinek in kako jih je mogoče uporabiti v postopku v skladu z nacionalnim pravom. 
92. Načelo poštenega sojenja sicer načeloma zahteva, da se te informacije razkrijejo tudi naslovniku 
ukrepa, zato da se ta lahko izreče o njih v sodnem postopku. Omejitev te pravice pa je vendarle lahko 
utemeljena, če gre le za informacije, ki bi ga lahko potencialno razbremenile, sicer pa jih sploh ne bi 
bilo mogoče uporabiti v sodnem postopku. 
93. Tako je mogoče na eni strani zagotoviti strogo varovanje poklicne skrivnosti, ki ga Direktiva 
2004 /39 skuša doseči. Na drugi strani pa se zagotovi, da je naslovnik ukrepa, kakršen je 
v obravnavanem primeru, deležen poštenega sojenja. 
2. Člen 48 Listine 
94. V zvezi s členom 48 je treba ugotoviti, da varuje domnevo nedolžnosti in pravico do obrambe, ki ju 
je treba zagotoviti „obdolžencu“, 46 in se torej nanaša na pravi kazenski postopek. 
95. Ta temeljna pravica torej v obravnavanem primeru ni upoštevna. Niti postopek nadzora, ki je 
pripeljal do sprejetja upravne odločbe CSSF, ki ima preventivno naravo, niti upravni postopek za 
preizkus te odločbe ni mogoče opredeliti kot kazenski postopek. 
44 Sklicevanje gospoda DV na sodbo ESČP z dne 11. junija 2009 , Dubus S.A. proti Franciji (ECLI:CE:ECHR:2009 :0611 JUD000524204 ), je zgrešeno, 
saj temelji na napačni domnevi, da je CSSF – kot Commission bancaire v navedenem primeru (točki 24 in 55 sodbe) – sodišče v smislu 
člena 6(1) EKČP oziroma členov 47 in 48 Listine. 
45 Glej sodbo z dne 16. maja 2017 , Berlioz Investment Fund (C-682/15, EU:C:2017 :373, točka 55), in še v zvezi z zapovedjo nepristranskosti 
v skladu s členom 47, drugi odstavek, Listine sodbo z dne 14. junija 2017 , Online Games in drugi (C-685/15, EU:C:2017 :452, točke od 60 
do 64), ter v zvezi s členom 41(1) Listine moje sklepne predloge v zadevi Španija/Svet (C-521/15, EU:C:2017 :420, točke od 98 do 115). 
46 Glej sodbo z dne 17. decembra 2015 , WebMindLicenses (C-419/14, EU:C:2015 :832, točka 83). 
ECLI:EU:C:2017 :606 14 
SKLEPNI PREDLOGI J. KOKOTT – ZADEVA C-358/16  
UBS (LUXEMBOURG)  
96. Tudi čebi šlo za tak postopek, člen 48 Listine ne nasprotuje opredelitvi poklicne skrivnosti iz 
člena 54 Direktive. V tem primeru namreč moj predlog „postopkovne“ razlage izraza „primeri, za 
katere velja kazensko pravo“, v smislu člena 54(1) in (3) Direktive omogoča razkritje zaupnih 
informacij organom kazenskega pregona. Naloga organov kazenskega pregona pa je, da obdolžencu 
v skladu z nacionalnim kazenskim procesnim pravom posredujejo informacije, ki so potrebne za 
varstvo njegovih pravic. 
3. Vmesni predlog 
97. Če sklenem, je treba torej na drugo vprašanje za predhodno odločanje odgovoriti, da lahko pristojni 
nadzorni organ zavrne razkritje potencialno razbremenilnih, zaupnih informacij naslovniku ukrepa, 
kakršen je v obravnavanem primeru, s sklicevanjem na poklicno skrivnost v skladu s členom 54(1) 
Direktive, če ni podana nobena izjema, določena v členu 54 Direktive, in je mogoče pravico naslovnika 
ukrepa do obrambe varovati drugače. 
V. Predlog 
98. Glede na zgornje ugotovitve Sodišču predlagam, naj na vprašanji Cour administrative (višje 
upravno sodišče) za predhodno odločanje odgovori tako: 
1. Izraz „primeri, za katere velja kazensko pravo“,iz člena 54(1) in (3) Direktive 2004 /39/ES ne zajema 
nobenih dejanskih stanj, v katerih nacionalni nadzorni organ ugotovi, da oseba ni vredna zaupanja 
in torej ni primerna za opravljanje vodstvenih funkcij v enem od podjetij, ki jih ta organ nadzira, 
in jo pozove, naj z zadevnih položajev odstopi. 
2. Pristojni nadzorni organ lahko zavrne razkritje potencialno razbremenilnih, zaupnih informacij 
naslovniku odločbe, v kateri je glede njega ugotovljeno, da ni več vreden zaupanja in torej ni 
primeren za opravljanje vodstvenih funkcij v podjetju, ki ga ta organ nadzira, in mora zato odstopiti 
z zadevnih položajev, s sklicevanjem na poklicno skrivnost v skladu s členom 54(1) Direktive 
2004 /39, če ni podana nobena izjema, določena v členu 54 Direktive, in je mogoče pravico 
naslovnika ukrepa do obrambe varovati drugače. 
ECLI:EU:C:2017 :606 15