21

V teh okoliščinah je Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (sodišče za konkurenco, regulacijo in nadzor) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. Če v prekrškovnem postopku obstajajo indici ali dokazi o dejstvih v zvezi z učinki morebitne diskriminatorne prakse oblikovanja cen, ki jo podjetje s prevladujočim položajem uporablja za eno od maloprodajnih podjetij, zaradi česar je zadnjenavedeno podjetje v slabšem položaju v primerjavi s svojimi konkurenti, ali je za to, da se šteje, da to ravnanje povzroči podrejen konkurenčni položaj v smislu člena 102, [drugi odstavek], točka (c), PDEU, treba presojati tudi težo, upoštevnost ali pomembnost teh učinkov na konkurenčni položaj ali konkurenčnost zadevnega podjetja, zlasti glede zmožnosti prenesti razliko v stroških, ki jih podjetje nosi v okviru veleprodajne storitve? 2. Če v prekrškovnem postopku obstajajo indici ali dokazi o precej zmanjšanem pomenu, ki ga ima diskriminatorna praksa oblikovanja cen, ki jo izvaja podjetje s prevladujočim položajem, za nastale stroške, ustvarjene prihodke in dobiček zadevnega maloprodajnega podjetja, ali je treba v skladu s pravilno razlago člena 102, [drugi odstavek], točka (c), PDEU, in sodb [z dne 15. marca 2007, British Airways/Komisija (C‑95/04 P, EU:C:2007:166), in z dne 9. septembra 2009, Clearstream/Komisija (T‑301/04, EU:T:2009:317)], šteti, da ni indicev o zlorabi prevladujočega položaja in prepovedanih ravnanjih? 3. Ali pa nasprotno taka okoliščina ne zadostuje za to, da se sporno ravnanje ne bi obravnavalo kot zloraba prevladujočega položaja in prepovedano ravnanje v smislu člena 102, [drugi odstavek], točka (c), PDEU, in je pomembna samo, ko se ugotavlja odgovornost podjetja, ki je ravnalo kaznivo, ali določa sankcija zanj? 4. Ali je treba to, da mora biti glede na člen 102, [drugi odstavek], točka (c), PDEU [okoliščina, na katero se nanaša ta določba,] takšna, da [trgovinske partnerje] ‚postavlja v podrejen konkurenčni položaj‘, razlagati tako, da se nanaša na zahtevo, da prednost, ki je posledica diskriminacije, pomeni neki minimalni odstotek v strukturi stroškov zadevnega podjetja? 5. Ali je treba to, da mora biti glede na člen 102, [drugi odstavek], točka (c), PDEU [okoliščina, na katero se nanaša ta določba,] takšna, da [trgovinske partnerje] ‚postavlja v podrejen konkurenčni položaj‘, razlagati tako, da se nanaša na zahtevo, da prednost, ki je posledica diskriminacije, pomeni neko minimalno razliko med povprečnimi stroški, ki jih nosijo konkurenčna podjetja na področju obravnavane veleprodajne storitve? 6. Ali je treba to, da mora biti glede na člen 102, [drugi odstavek], točka (c), PDEU [okoliščina, na katero se nanaša ta določba,] takšna, da [trgovinske partnerje] ‚postavlja v podrejen konkurenčni položaj‘, razlagati tako, da se nanaša na zahtevo, da gre pri prednosti, ki je posledica diskriminacije, na zadevnem trgu in na področju zadevne storitve za vrednosti, ki so višje od razlik, navedenih v razpredelnicah 5 , 6 in 7, [navedenih v tem predlogu za sprejetje predhodne odločbe], da bi se sporno ravnanje štelo za prepovedano ravnanje? 7. Če je odgovor na četrto, peto ali šesto vprašanje pritrdilen, kako je treba opredeliti navedeni minimalni prag upoštevnosti podrejenega položaja v zvezi s strukturo stroškov ali povprečnih stroškov, ki jih nosijo podjetja, ki konkurirajo na področju zadevne maloprodajne storitve? 8. Če se ta minimalni prag določi, ali to, da ta prag ni dosežen vsako leto, dopušča izključitev domneve, ki izhaja iz sodbe [z dne 9. septembra 2009, Clearstream/Komisija (T‑301/04, EU:T:2009:317)], v skladu s katero je treba šteti, da je uporaba drugačnih cen za enega od trgovinskih partnerjev za enake storitve, in to neprekinjeno pet let in s strani podjetja, ki ima na začetku verige na trgu dejanski monopol, tega partnerja nedvomno lahko postavila v konkurenčno manj ugoden položaj?“