ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je bilo s Sklepom Evropske komisije z dne 2. februarja 2017 o sistemu pomoči SA.267632014/C (ex 2012/NN), ki ga je Francija izvedla v korist podjetij iz regije Ile-de-France, ki se ukvarjajo z avtobusnim prevozom (C (2017) 439 final; v nadaljevanju: izpodbijani sklep), ugotovljeno, da je bil preučeni sistem nov sistem pomoči. V zvezi s tem tožeča stranka podaja te očitke: — kršitev člena 1(b)(i) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015, L 248, str. 9) (v nadaljevanju: Uredba št. 2015/1589), in sicer ker pravna podlaga zadevnega sistema izvira iz časa pred Rimsko pogodbo; — nezadostna obrazložitev člena 1(b)(v) Uredbe št. 2015/158; — napačna ugotovitev dejanskega stanja in nepravilna uporaba prava glede upoštevanega datuma liberalizacije trga.
5.

Peti tožbeni razlog: neupravičena in nesorazmerna kršitev, s strani Sveta, temeljnih pravic tožeče stranke, vključno z njeno lastninsko pravico in pravico do varstva ugleda. Učinki Izpodbijanega sklepa in Izpodbijane uredbe na tožečo stranko so veliki, tako v zvezi z njenim premoženjem, kot v zvezi z njenim ugledom v svetovnem merilu. Svet ni dokazal, da je zamrznitev sredstev in finančnega premoženja tožeče stranke sledila legitimnemu cilju ter da je bila s tem utemeljeno, in, še toliko manj, da je bila sorazmerna s takim ciljem.
—

Sklep Komisije C(2017) 1742 final z dne 17. marca 2017 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu (Zadeva AT.39258 – Letalski prevoz tovora) razglasi za ničen v celoti, zaradi kršitve prepovedi samovoljnosti in kršitve načela enakega obravnavanja na podlagi prvega tožbenega razloga in zaradi neobstoja pristojnosti za prevoz iz letališč zunaj EGP na letališča znotraj EGP na podlagi drugega tožbenega razloga (primarni predlog); ali
—

toženi stranki naloži, da CSJU plača znesek 101 370,94 EUR iz naslova sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev s partnerji št. 632462 z naslovom „EASIER-Experimental Acoustic Subsonic wind tunnel Investigation of the advanced geared turbofan Regional aircraft integrating HLD innovative low-noise design“, skupaj z zneskom v višini 524,91 EUR iz naslova zamudnih obresti, izračunanih po 3,5-odstotni obrestni meri za obdobje od 7. februarja 2017 do 1. aprila 2017;
SL Uradni list Evropske unije C 221/33

Tožba, vložena 3. maja 2017 – RE/Komisija

(Zadeva T-257/17)

(2017/C 221/46)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: RE (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— odločbo zaradi molka Varnostnega direktorata, s katero je bila z molkom organa zavrnjena potrdilna prošnja za dostop do dokumentov z dne 20. januarja 2017, razglasi za nično;

— toženi stranki naloži, naj tožeči stranki plača pošteno in pravično odškodnino iz naslova nepremoženjske škode, utrpele zaradi nezakonite zavrnitve obravnave njene prošnje za dostop do dokumentov, s čimer so bile kršene določbe Uredbe št. 1049/2001 (1); in

— toženi stranki naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke v tem postopku.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

S to tožbo tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti navedene izpodbijane odločbe zaradi molka iz dveh razlogov: prvič, v izpodbijani odločbi ni obrazložitve glede nerazkritja 15-ih dokumentov, ki jih je zahtevala tožeča stranka in ki niso bili navedeni v odločbi z dne 22. decembra 2016, s katero je bila zavrnjena prva prošnja tožeče stranke za dostop do dokumentov; in drugič, pomanjkljiva ali v vsakem primeru napačna utemeljitev nerazkritja drugih dokumentov, če bi bilo treba šteti, da je obrazložitev odločbe z dne 22. decembra 2016, s katero je bila zavrnjena prva prošnja tožeče stranke za dostop do dokumentov vsebovana v izpodbijani odločbi zaradi molka.

Nazadnje tožeča stranka predlaga dodelitev ustrezne odškodnine za utrpelo nepremoženjsko škodo, ki izhaja iz stalnih zamud uprave in nezakonite zavrnitve dostopa do zadevnih dokumentov, s čimer so bile kršene določbe Uredbe št. 1049/2001.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).
—

kršitev temeljnih in postopkovnih načel, kakršna so načelo dokaznega bremena, obrazložitve odločb, pravice do obrambe ali pravice do zaslišanja, načela pravne varnosti, enakega obravnavanja in dobrega upravljanja.
—

Izvedbeni sklep Komisije C(2017) 766 z dne 14. februarja 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije razglasi za ničen v delu, v katerem so iz financiranja izključeni prijavljeni odhodki Portugalske v okviru „druge neposredne pomoči – POSEI“ (1 288 044,79 EUR) in „neposrednih plačil za leto 2010“ (830 326,12 EUR);
—

v skladu s členom 64 Poslovnika Sodišča sprejme nekatere ukrepe procesnega vodstva in zlasti: — Svetu zastavi vprašanja; — Svet pozove, naj mu predloži pisne in ustne pripombe v zvezi z nekaterimi vidiki spora; — Svet in tretje subjekte, med drugimi Komisijo, EADS in Ukrajino, pozove, naj mu predložijo informacije; — povabi k predložitvi dokumentov ali dokazov v zvezi z zadevo;
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev upoštevnih določb Kadrovskih predpisov in PZDU, in sicer člena 110 Kadrovskih predpisov ter členov 2(f) in 8 PZDU.
3.

ΕΚΕΤΑ poudarja, da zgoraj navedeni znesek 143 910,77 EUR obsega upravičene izdatke za osebje, podizvajanje in posredne stroške, ki jih je Komisija neutemeljeno zavrnila kot neupravičene izdatke. Upravičenost izdatkov tožeče stranke potrjujejo dokazi, ki so bili predloženi Evropski komisiji ob reviziji na kraju samem, v nadaljnji korespondenci in pred Splošnim sodiščem.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 36(1) Direktive 2009/73/ES — Podredno, če je bila Komisija načeloma pristojna za sprejetje izpodbijanega sklepa, bi lahko to pravilno storila le, če bi bila merila iz člena 36(1) Direktive 2009/73/ES izpolnjena. — Sprejetje sklepa pomeni kršitev člena 36(1)(a). Sklep ne bo povečal konkurence pri oskrbi s plinom in ne bo povečal zanesljivosti oskrbe v državah EU iz Srednje in Vzhodne Evrope in znotraj energetske skupnosti. — Sprejetje sklepa pomeni kršitev člena 36(1)(b). Investicijsko tveganje ne obstają, saj je plinovod operativen od julija 2011. — Sprejetje sklepa pomeni kršitev člena 36(1)(e). Sklep ovira konkurenco in učinkovito delovanje notranjega trga v EU in v energetski skupnosti, saj lahko okrepi prevladujoč položaj družbe PJSC Gazprom in z njo povezanih družb na upoštevnem geografskem trgu in prispeva k delitvi notranjega trga po nacionalnih mejah.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev načel varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti in „estoppel“. — Tožeča stranka navaja, da je uprava v okviru natečaja, na katerega se je prijavila predhodno, to je natečaja EPSO/AD/172/09, dala natančna zagotovila, saj so bili pogoji za prijavo na ta natečaj enaki pogojem natečaja EPSO/AD/177/10. V okviru natečaja EPSO/AD/172/09 pa je natečajna komisija ugotovila, da tožeča stranka izpolnjuje zahtevane pogoje v zvezi s poklicnimi izkušnjami/izobrazbo.
1.

Prvi tožbeni razlog: nezakonita ravnanja Komisije, ki izhajajo iz kršitve načela prepovedi diskriminacije iz člena 18 PDEU in člena 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in načela zaupanja v pravo, saj Komisija ni zagotovila dosledne uskladitve programov Evropske unije o promociji olivnega olja v zadevnih tretjih državah; nezakonitosti izhajajo tudi iz kršitve načela dobrega upravljanja in pravice do dobrega upravljanja iz člena 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, saj Komisija po mnenju tožeče stranke ni sprejela zahtevanih ukrepov potem, ko je bila obveščena o protikonkurenčnih učinkih, ki izhajajo iz neuskladitve obeh promocijskih kampanj.
SL Uradni list Evropske unije C 121/43

Tožba, vložena 18. februarja 2017 – Jiangsu Seraphim Solar System/Komisija

(Zadeva T-110/17)

(2017/C 121/63)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd (Changzhou, Kitajska) (zastopnik: Y. Melin, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi za ničen člen 2 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2016/2146 z dne 7. decembra 2016 o umiku sprejetja zaveze dveh proizvajalcev izvoznikov v okviru Izvedbenega sklepa 2013/707/EU o potrditvi sprejetja zaveze, ponujene v okviru protidampinškega in protisubvencijskega postopka v zvezi z uvozom fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, za obdobje uporabe dokončnih ukrepov (UL 2016, L 333, str. 4) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko; in

— Komisiji in kateremukoli intervenientu, ki mu bo v postopku dovoljeno intervenirati v podporo predlogom Komisije, naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam razlog.

Tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila člen 8(1), (9) in (10) ter člen 10(5) Uredbe (EU) št. 2016/1036 (1), in člen 13(1), (9) in (10) ter člen 16(5) Uredbe (EU) 2016/1037 (2), ker je račune na podlagi zaveze razglasila za neveljavne in naložila carinskim organom, da poberejo vse dajatve, kot da ne bi bil izdan in carinskim organom posredovan noben račun na podlagi zaveze, ko je bila dovoljena sprostitev blaga v prosti promet.

Tožeča stranka je ta razlog utemeljila na nezakonitosti člena 3(2) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1238/2013 (3) in člena 2(2) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1239/2013 (4), ki dajeta Komisiji pristojnost za razglasitev neveljavnosti računov na podlagi zaveze.

(1) Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 21).

(2) Uredba (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 55).

(3) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1238/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL 2013, L 325, str. 1).

(4) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1239/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL 2013, L 325, str. 66).
—

dokazi, ki jih je predložil R. D. Busbridge, so bili povsem neustrezni za dokaz „resne in dejanske“ uporabe, ki se zahteva s členom 57(2) in (3) Uredbe št.o207/2009.
4.

Četrti tožbeni razlog: Agencija ACER je z izdajo sklepa kršila več postopkovnih zahtev. — Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da je agencija ACER s tem, ko je svoj sklep napačno utemeljila s členom 15 Uredbe DZUP, uporabila napačni postopek za oblikovanje novih mej trgovalnih območij in uvedbo mehanizma za izračun zmogljivosti. — Tožeča stranka dalje zatrjuje, da vloga avstrijskega regulatorja, družbe E-Control, s katero je bila predlagana sprememba skupnega osnutka vseh sistemskih operaterjev prenosnih omrežij glede območij določanja zmogljivosti, ni bila obravnavana v skladu s postopkom, določenim v členu 9(12) Uredbe DZUP. — Tožeča stranka prav tako navaja, da agencija ACER presega svoje pristojnosti, ko razglaša nezavezujoče Mnenje 09/2015, izdano septembra 2015, za zavezujoče. Poleg tega so bile po mnenju tožeče stranke njene postopkovne pravice bistveno kršene, ker Mnenje, ki je bilo razglašeno za zavezujoče, ni bilo del postopka posvetovanja. — Tožeča stranka zatrjuje tudi, da v spisu agencije ACER za pripravo izpodbijanega spisa manjkajo tehnične študije, analize in temeljite presoje. Tožeča stranka zatrjuje da ji je bodisi Agencija posredovala znatno nepopolne informacije in s tem kršila pravico tožeče stranke do popolnega dostopa do spisa v skladu s členom 41 Listine o temeljnih pravicah, bodisi Agencija sploh ni pripravila in/ali pridobila strokovnih mnenj in analiz, da bi izpodbijani sklep utemeljila z ustreznimi dejstvi (kar bi prav tako pomenilo bistveno kršitev postopka). — Tožeča stranka nazadnje zatrjuje, da izpodbijani sklep temelji na podatkih, ki niso bili dovolj pojasnjeni, ker Agencija zlasti – vendar ne samo – ni navedla, kje je strukturna prezasedenost na območju skupnega nemško-avstrijskega trga in kje bi se jo najučinkoviteje obvladovalo; v kateri meri prihaja do tokovnih zank, tako da vplivajo na nemško-avstrijsko mejo; kakšen učinek imajo obstoječi ukrepi in ukrepi v sprejemanju, ki se nanašajo na širitev omrežij in izboljševanje zanesljivosti omrežij; koliko električne energije, ki se pretaka v Avstrijo prek drugih držav članic, pozneje nadaljuje pretok od tam v Nemčijo.
SL Uradni list Evropske unije C 63/40

Tožba, vložena 11. januarja 2017 – Mellifera/Komisija

(Zadeva T-12/17)

(2017/C 063/52)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (Rosenfeld, Nemčija) (zastopnik: A. Willand, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— za ničnega razglasi sklep Komisije Ares (2016) 6306335 z dne 8. novembra 2016, ki ga je tožeča stranka prejela 11. novembra 2016;

— Komisiji odredi, naj ponovno odloči glede utemeljenosti zahtevka tožeče stranke za notranjo revizijo Izvedbene uredbe (EU) 2016/1096 o podaljšanju dovoljenja za glifosat;

— Toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 10(1), v povezavi s členom 2(1)(g) Uredbe (ES) št. 1367/2006 (1) in Aarhuške konvencije (2) Tožeča stranka v okviru prvega tožbenega razloga navaja, da je podaljšanje dovoljenja za aktivno snov glifosat upravni akt, ki bi ga bilo mogoče preizkusiti v postopku, v skladu s členom 10(1) Uredbe (ES) št. 1367/2006.

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 17 Uredbe (ES) št. 1107/2009 (3) Tožeča stranka trdi, da Komisija ni bila pristojna za podaljšanje dovoljenja za aktivno snov glifosat na podlagi navedene določbe, saj te ureditve v tem primeru sploh ni mogoče uporabiti.

(1) Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL L 264, 25.9.2006, str. 13).

(2) Konvencija Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UNECE) o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah.

(3) Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL L 309, 24.11.2009, str. 1).
—

EIB naloži, da povrne zdravstvene stroške in stroške psihologa, nastale zaradi zdravstvenih težav, ki so pojavile zaradi velikega stresa, ki ga je utrpela tožeča stranka in ki ga shema zdravstvenega zavarovanja EIB ne krije;
—

Tožeča stranka je bila uvrščena v plačni razred za funkcionalno skupino I, kar zadeva njeno prvo pogodbo, in na dno plačnega razreda za funkcionalno skupino II, kar zadeva drugo pogodbo o zaposlitvi, ki ji je bila ponujena. Funkcionalna skupina II vključuje „tajniške in administrativne naloge, vodenje pisarne in enakovredne tehnične naloge, ki se izvajajo pod nadzorom uradnikov ali začasno zaposlenih uslužbencev“, medtem ko so bile tožeči stranki v okviru prve in druge pogodbe o zaposlitvi povečini zaupane administrativne in posvetovalne naloge, kot je prikazano v prilogah k tožbi.
1.

Prvi tožbeni razlog: napačna opredelitev poljskega davka pri maloprodaji kot državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, z očitno napačno presojo pogojev selektivnosti. — Za poljski davek pri maloprodaji na prvi pogled ni mogoče šteti, da je selektiven, ker v svoji strukturi ne izkazuje odstopanj od referenčnega sistema, ki je merodajen za ta davek; progresivne davčne stopnje so neločljivi del referenčnega sistema za ta davek. — Tudi ob predpostavki, da obe progresivni davčni stopnji nista sestavni del referenčnega sistema, ki je merodajen za poljski davek pri maloprodaji, bi se domnevalo, da je vsaj najpogosteje uporabljena davčna stopnja sestavni del referenčnega sistema; poleg tega progresivne davčne stopnje niso pomenile izjeme v korist določenih podjetij, ki so bila z vidika glavnega cilja tega davka v podobnem dejanskem in pravnem položaju, kot preostala podjetja. — Progresivne stopnje in prag za davčno osnovo za poljski davek pri maloprodaji so v vsakem primeru združljivi z načelom sorazmernosti.
—

vsekakor za nične razglasi člene od 2 do 4 tega sklepa v delu, v katerem ti členi: a) zahtevajo vračilo od subjektov, ki niso subjekti, za katere je bilo izdano „stališče o presežnem dobičku“, kot je opredeljeno v Sklepu, in b) zahtevajo vračilo zneska, ki ustreza davčnemu prihranku upravičenca, ne da bi smela Belgija upoštevati dejanske prilagoditve navzgor od druge davčne uprave; in
—

razglasi za nično Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1395 z dne 18. avgusta 2016 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki jo proizvajajo družbe Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd., Win Profile Industries Ltd, in izvajanju sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL L 225, str. 52);
—

razglasi za nično Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1647 z dne 13. septembra 2016 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama, ki so jo izdelovali Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd and its related company Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd, Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd, Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, in izvajanju sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL L 245, str. 16);
1.

Prvi tožbeni razlog: prekoračitev pooblastil, ki naj bi jo vseboval izpodbijani sklep. Po navedbah tožeče stranke ima Evropska centralna banka (ECB) le pristojnost preverjanja – da bi zagotovila njihovo konkretno uporabo, ne da bi jih postroževala ali presojala njihovo upoštevnost – ali so izpolnjeni pogoji, ki se zahtevajo za to, da je neka ustanova upravičena do izjeme od pravil za izračun količnika finančnega vzvoda, kot jih Komisija dokončno in natančno določi na podlagi izključne pristojnosti z delegirano uredbo, namenjeno upoštevanju posebnosti bančnega in finančnega sektorja Evropske unije.
1.

Prvi tožbeni razlog: ukrepi Unije in/ali ECB in ESCB so bili sprejeti ultra vires in v nasprotju s členi od 120 do 126, 127 in 352(1) PDEU.
3.

Tretji pritožbeni razlog: neobstoj nepristranskega in učinkovitega sodnega nadzora, zaradi česar je bila kršena pravica pritožnika do učinkovitega pravnega sredstva. Pritožnik trdi, da: — prvič, je sodnik poročevalec podal pristranske trditve, ki kažejo na subjektivnost v pripravljalnem poročilu, s katerim je bila vnaprej določena odločitev v zvezi s tožbenimi razlogi pritožnika; — drugič: predsednik Sodišča za uslužbence ni izločil sodnika in predodelil zadeve drugemu senatu, čeprav je bilo priznano, da so bile sporne pristranske trditve kopirane iz druge zadeve z drugimi tožečimi strankami; — tretjič; Sodišče za uslužbence je selektivno zanemarilo in zavrnilo ključne trditve in dokaze, ne da bi jih upoštevalo ali preučilo. Skratka, pritožnik meni, da je Sodišče za uslužbence kršilo njegovo pravico do učinkovitega pravnega sredstva, ker ni opravilo nepristranskega in učinkovitega sodnega nadzora.
—

posledično, ugodi predlogom pritožnice na prvi stopnji in tako: — odločbo tripartitnega organa za imenovanja CMS 13-005 v delu, v katerem določa odlog napredovanja v višji plačilni razred za 18 mesecev in povračilo škode, ki je v odločbi določena na 108 596,35 EUR, razglasi za nično; — po potrebi razglasi odločbo o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke za nično; — podredno zniža denarno kazen iz odločbe CMS 13-005; — toženi stranki naloži povračilo nepremoženjske škode in škode zaradi okrnitve ugleda tožeče stranke v višini 20 000 EUR; — toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov;
—

Delegirana uredba (EU) št. 2015/63, ker določa strožje zahteve od tistih, ki jih že določata evropska bančna zakonodaja in Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1) na področju vrednotenja tveganja subjekta, in ker določa elemente diskrecije pri izračunu predhodnega prispevka, krši načeli enakega obravnavanja in pravne varnosti ter svobodno gospodarsko pobudo.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe tožeče stranke. Izpodbijani akti naj bi kršili domnevo nedolžnosti tožeče stranke, njeno pravico do dostopa do sodišča, in možnost, da poda stališče v zvezi z vsakim od dokumentom, ki ga je uprava nameravala uporabiti zoper njo, prav tako pa naj bi kršili njeno pravico do kontradiktornega zaslišanja.
C 364/16

Tožba, vložena 25. julija 2016 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (dA/tA/bA/y)

(Zadeva T-393/16)

(2016/C 364/12)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Omnicom International Holdings, Inc. (New York, New York, Združene države) (zastopnik: D. Farnsworth, Solicitor)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: eBay, Inc. (San Jose, Kalifornija, Združene države)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „(dA/tA/bA/y)“ – Znamka Skupnosti št. 12 354 015

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. maja 2016 v zadevi R 872/2015-1

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožeče stranke.

Navajani tožbeni razlog