SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA

PHILIPPA LÉGERJA,

predstavljeni 27. maja 2004( )

Zadeva C-366/02

Gerd Gschoßmann

proti

Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Halle (Nemčija))

„Skupna kmetijska politika – Sistem podpore za pridelovalce poljščin – Kompenzacijska plačila za površine, namenjene poljščinam in prahi – Izključitev zemljišč, namenjenih ‚trajnim nasadom‘ – Pojem“

1. Ta zadeva se nanaša na razlago pojma „zemljišča, […] namenjena […] trajnim nasadom“ v smislu uredb Sveta (EGS) št. 1765/92 z dne 30. junija 1992 o uvedbi sistema podpore za pridelovalce določenih poljščin( ) in (ES) št. 1251/1999 z dne 17. maja 1999 o uvedbi sistema podpore za pridelovalce določenih poljščin( ).

I – Pravni okvir

2. V okviru reforme skupne kmetijske politike, izvedene leta 1992, je zakonodajalec Skupnosti uvedel nov sistem podpore za pridelovalce poljščin. Ta sistem si prizadeva izogniti se presežni proizvodnji v sektorju, zagotoviti boljše ravnovesje na trgu s približevanjem cen v Skupnosti cenam na svetovnem trgu in s kompenzacijskim plačilom pridelovalcem nadomestiti izgube dohodka, ki izvirajo iz znižanja cen v Skupnosti( ).

3. Spremenila so se torej načela, ki so urejala dodelitev pomoči za poljščine. Tako od leta 1992 kompenzacijska plačila niso več vezana na obseg proizvodnje, ampak na površino zemljišč in na sposobnost donosa različnih regij Skupnosti( ). Poleg tega je zakonodajalec Skupnosti dodelitev kompenzacijskih plačil zavezal obveznosti pridelovalcev, da del zemljišč pustijo v prahi.

4. Na podlagi temeljne uredbe iz leta 1992 se lahko kompenzacijsko plačilo odobri za zemljišča, namenjena poljščinam, ali za tista, namenjena prahi. Člen 9 tega besedila pa določena zemljišča izključuje iz kompenzacijskih plačil. Glasi se:

„Zahtevkov glede kompenzacijskih plačil, vključno s praho, ni mogoče predložiti za zemljišča, ki so bila do 31. decembra 1991 namenjena trajnim pašnikom, trajnim nasadom, gozdovom ali uporabljena v nekmetijske namene.“

5. V skladu z Uredbo (EGS) št. 2780/92( ), kot je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1959/94( ), je pojem „trajni nasadi“( ) opredeljen tako:

„Nasadi, ki niso v kolobarju in niso trajni pašniki, in so na istem zemljišču pet let in več ter imajo zaporedne pridelke, razen večletnih poljščin, navedenih v Prilogi II.“

6. To besedilo je nadomestila Uredba (ES) št. 658/96( ), vendar je opredelitev pojma „trajni nasadi“ ostala enaka( ):

„Nasadi, ki niso v kolobarju in niso trajni pašniki, in so na istem zemljišču pet let ali več in imajo zaporedne pridelke, razen večletnih rastlin.“

7. Pozneje sta uredbi št. 1251/1999 in (ES) 2316/1999( ) nadomestili temeljno uredbo iz leta 1992 in Uredbo št. 658/96. Ti besedili pa sta ohranili izključitev kompenzacijskih plačil za zemljišča, ki so bila 31. decembra 1991 namenjena trajnim nasadom ali uporabljena v nekmetijske namene( ), in opredelitev pojma „trajni nasadi“, navedenega v točki 6 teh sklepnih predlogov( ).

II – Predhodno odločanje

8. V tem primeru želi Verwaltungsgericht Halle (Nemčija) pojasnilo pojma „ zemljišča, […] namenjena […] trajnim nasadom […] ali uporabljena v nekmetijske namene“. Odloča o sporu med G. Gschoßmannom, kmetom, in Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd (uradom za kmetijstvo in arondacijo)( ) glede zahtevka za povračilo kompenzacijskih plačil.

9. V tem sporu je treba odločiti, ali lahko G. Gschoßmann prejme kompenzacijska plačila za zemljišča, kjer so bile prej jablane in ki so bila obdelovana kot sadne plantaže. V skladu s predložitvenim sklepom se ta zemljišča delijo na tri kategorije:

– zemljišča prvega dela so bila 31. decembra 1991 še posajena z jablanami, ki niso bile več škropljene in katerih jabolka leta 1991 niso bila obrana. Odločitev o izkrčitvi teh zemljišč je bila že sprejeta in ta se je potem tudi izvedla;

– na drugem delu zemljišč so bila drevesa do referenčnega datuma že podrta, ampak še niso bila odstranjena, kar je onemogočalo kakršno koli obdelovanje polja. Odstranjevanje teh dreves se je izvedlo šele veliko kasneje in

– na tretjem delu zemljišč so bila drevesa že podrta in odstranjena, ampak zemljišča še niso bila določena za novo rabo.

10. Predložitveno sodišče navaja, da bo G. Gschoßmann izgubil kompenzacijska plačila, ki jih je prejel od urada, če se ta zemljišča šteje za „zemljišča, ki so bila 31. decembra 1991 namenjena […] trajnim nasadom […] ali uporabljena v nekmetijske namene“ v smislu temeljne uredbe. Nasprotno bo G. Gschoßmann lahko obdržal prejeta kompenzacijska plačila, če se teh zemljišč ne šteje za zemljišča, ki so bila na referenčni datum namenjena trajnim nasadom ali uporabljena v nekmetijske namene.

11. Ker pa je imelo predložitveno sodišče dvome glede razlage zadevnih določb Skupnosti, je odločilo, da Sodišču v predhodno odločanje predloži naslednja vprašanja:

„1. Ali raba zemljišč za trajne nasade v smislu člena 9 [temeljne uredbe iz leta 1992] ali člena 7 [temeljne uredbe iz leta 1999] zahteva obdelovanje rastlin, ki so na teh zemljiščih, in sicer v tem primeru jablan?

2. Ali se zemljišča še uporabljajo za trajne nasade, če lastnik ali zakupnik v obdobju rasti opusti uporabo insekticidov in nato dreves ne obira več?

3. V primeru zavrnilnega odgovora na drugo vprašanje, ali raba zemljišč za trajne nasade preneha, če se lastnik ali zakupnik odloči, da bo v bližnji prihodnosti podrl jablane, ne da bi to odločitev izvedel pred referenčnim datumom? Ali bi bil odgovor drugačen, če je pred referenčnim datumom za izkrčitev zadolženo drugo podjetje?

4. Če bo tudi odgovor na tretje vprašanje zavrnilen, ali raba zemljišč za trajne nasade preneha, če je lastnik ali zakupnik podrl jablane, ne da bi imel namen posaditi nova drevesa, z drugimi besedami: ali v takem primeru rok za izkrčitev 31. december 1991 ustreza roku, ki ga je treba upoštevati pri sistemu podpore?

5. Če bo tudi odgovor na četrto vprašanje negativen, ali raba zemljišč za trajne nasade preneha z odstranitvijo podrtih dreves z zemljišč pred referenčnim datumom, da bi jih določili za njive?

6. Če bi katera koli od zgoraj navedenih okoliščin pomenila prenehanje rabe zemljišč za trajne nasade, se postavlja vprašanje, ali je treba zemljišča v smislu ene od dveh zgoraj navedenih uredb za namene rabe za trajne nasade po prenehanju rabe do referenčnega datuma razvrstiti kot zemljišča, uporabljena v nekmetijske namene, in v primeru pritrdilnega odgovora na to vprašanje, ali lahko ena od teh okoliščin povzroči, da ta razvrstitev preneha?“

III – Analiza vprašanj za predhodno odločanje

12. Po mojem mnenju je mogoče vprašanja Verwaltungsgericht Halle razdeliti na tri skupine, ki jih je treba preizkusiti po vrsti.

13. Prva skupina vprašanj se nanaša na vrsto obdelovanja, ki jo izpolnjuje pojem „zemljišča, […] namenjena […] trajnim nasadom“. Predložitveno sodišče sprašuje, ali ta pojem zahteva obdelovanje zadevnih zemljišč in, podrobneje, obdelovanje v pridobitne namene (prvo vprašanje), uporabo insekticidov ali izvedbo pridelka (drugo vprašanje).

14. V tej zvezi je predložitveno sodišče navedlo sklep Oberverwaltungsgericht Sachsen-Anhalt (Nemčija) iz septembra 2001, v katerem je bilo odločeno, da naj bi pojem „zemljišča, […] namenjena […] trajnim nasadom“, predpostavljal, da so bila zemljišča obdelovana v pridobitne namene in da preprosta poraslost zemljišč s trajnimi nasadi brez vzdrževanja ne zadostuje za to, da bi spadala pod člen 9 temeljne uredbe iz leta 1992. S prvo vrsto vprašanj se želi predložitveno sodišče torej prepričati o točnosti opredelitve, ki jo je podalo njegovo pritožbeno sodišče.

15. V tej točki sem skupaj s Komisijo Evropskih skupnosti mnenja, da pojem „zemljišča, namenjena […] trajnim nasadom“ ne zahteva obdelovanja zemljišč in da odsotnost obdelovanja brez posebnega vzdrževanja zadostuje za to, da spadajo pod izjemo, predvideno v temeljnih uredbah.

16. Člena 9 temeljne uredbe iz leta 1992 in 7 temeljne uredbe iz leta 1999 namreč zahtevata samo, naj so zemljišča na referenčni datum „namenjena“ trajnim nasadom.

17. Glagol „consacrer“ dobesedno pomeni „nameniti (nekaj) za uporabo“( ). Pridevnik „consacrées“, uporabljen v temeljnih uredbah, torej zahteva, naj bodo zemljišča uporabljena na poseben način ali določena za poseben namen, v tem primeru za trajne nasade. Nasprotno ta pridevnik ne izraža ideje, da bi morala biti zemljišča poleg tega tudi obdelovana ali posebej vzdrževana.

18. Tako lahko izraz „zemljišča, […] namenjena […] trajnim nasadom“, zahteva, da je posameznik v določenem trenutku sprejel potrebne ukrepe za to, da se omogoči uporaba teh zemljišč za trajne nasade, in da je ta zemljišča dejansko namenil za take nasade. Nasprotno ne zahteva, naj bi bila ta zemljišča, potem ko so bila enkrat uporabljena za trajne nasade, obdelovana. Druge jezikovne različice zadevnih določb poleg tega uporabljajo pojme, ki prav tako kažejo na odsotnost obdelovanja zemljišč, in ne na dejavno vzdrževanje („tierras dedicadas“ v španščini, „Flächen gestellt werden“ v nemščini, „land which was under“ v angleščini in „terreni destinati“ v italijanščini).

19. Zdi se, da to dobesedno analizo potrjuje ureditev členov 9 temeljne uredbe iz leta 1992 in 7 temeljne uredbe iz leta 1999. Znano je namreč, da so tudi druga zemljišča poleg zemljišč, namenjenih trajnim nasadom, izključena iz kompenzacijskih plačil: gre za zemljišča, namenjena trajnim pašnikom in gozdovom. Kot je poudarila Komisija, pa trajni pašniki in gozdovi ne predpostavljajo obdelovanja njihovih zemljišč: povsem lahko so sestavljena iz čisto naravne rasti pašnikov (za prve) ali dreves (za druge)( ). Zato bi bilo presenetljivo, če bi se tak pogoj zahteval za trajne nasade, ki so iz kompenzacijskih plačil izključeni na enaki podlagi kot trajni pašniki in gozdovi.

20. Nazadnje se mi zdi zahteva po obdelovanju zemljišč težko združljiva s cilji, ki jih zasledujeta člena 9 temeljne uredbe iz leta 1992 in 7 temeljne uredbe iz leta 1999.

21. Cilj teh določb je namreč preprečevanje možnosti, da bi se zemljišča, ki pred začetkom veljavnosti temeljne uredbe iz leta 1992 niso bila posejana s poljščinami, nato posejala samo s ciljem, da se prejmejo kompenzacijska plačila( ). Če priznamo sporni pogoj, bi se lahko zemljišča, ki so bila šele po 31. decembru 1991 namenjena poljščinam, izognila izključitvi iz členov 9 temeljne uredbe iz leta 1992 in 7 temeljne uredbe iz leta 1999 zato, ker niso predmet obdelovanja ali posebnega vzdrževanja. Z drugimi besedami, zemljišča, ki so po zasnovi temeljnih uredb neupravičena, bi lahko prejela pomoči, ker niso bila predmet obdelovanja v pridobitne namene, uporabe pesticidov ali z njih ni bil obran pridelek.

22. Druga skupina vprašanj se nanaša na okoliščine, ki bi lahko povzročile prenehanje rabe zemljišč za trajne nasade. Predložitveno sodišče sprašuje, ali taka raba preneha, ko se kmet odloči podreti jablane ali to nalogo zaupati podjetju (tretje vprašanje), ob dejanski izkrčitvi jablan (četrto vprašanje), ali ob odstranitvi podrtih dreves (peto vprašanje).

23. Ta vprašanja ne bi smela povzročati posebnih težav. Ker člena 9 temeljne uredbe iz leta 1992 in 7 temeljne uredbe iz leta 1999 zahtevata samo prisotnost trajnih nasadov na zemljiščih, in ne njihovega obdelovanja, lahko štejemo, da zemljišča niso več uporabljena za trajne nasade, ko teh nasadov nepreklicno ni več. Preprosta odločitev, da se drevesa podrejo, brez uresničitve torej ne zadostuje. Nasprotno pa se ne zahteva, naj se drevesa, ko so bila podrta, odstranijo, ker jih z biološkega vidika ni bilo več, ko so bila posekana.

24. Končno se zadnje vprašanje nanaša na kategorijo, v katero morajo spadati zemljišča, če preneha njihova raba za trajne nasade. Predložitveno sodišče sprašuje, ali je treba ta zemljišča, če so bila drevesa izkrčena in so se zemljišča torej prenehala uporabljati za trajne nasade, šteti, kot da se „uporabljajo v nekmetijske namene“ v smislu členov 9 temeljne uredbe iz leta 1992 in 7 temeljne uredbe iz leta 1999 (šesto vprašanje).

25. V skladu s splošnim pomenom besed pojem „kmetijski“ označuje vsa dela, namenjena gojenju rastlin in živali( ). Zemljišče, uporabljeno v kmetijske namene, je torej zemljišče, ki je določeno za gojenje živali ali rastlin. V tem primeru pa je znano, da po izkrčitvi jablan za sporna zemljišča ni bila določena posebna raba. Ker niso bila določena za gojenje živali ali rastlin, torej pomenijo zemljišča, „uporabljena v nekmetijske namene“, v smislu temeljnih uredb.

IV – Predlog

26. Ob upoštevanju teh dejavnikov torej Sodišču predlagam, naj na vprašanja za predhodno odločanje, ki jih je postavilo Verwaltungsgericht Halle, odgovori:

„Člen 9 Uredbe Sveta (EGS) št. 1765/92 z dne 30. junija 1992 o uvedbi sistema podpore za pridelovalce določenih poljščin, kot je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 231/94 z dne 24.januarja 1994, in člen 7 Uredbe Sveta (ES) št. 1251/1999 z dne 17. maja 1999 o uvedbi sistema podpore za pridelovalce določenih poljščin je treba razlagati tako:

– izraz ‚zemljišča, namenjena trajnim nasadom‘, ne zahteva niti, naj bi bila zemljišča obdelovana, ne, posebej, obdelovana s pridobitnim ciljem, niti, naj bi bili uporabljeni insekticidi ali pridelki obrani;

– raba zemljišč za trajne nasade v smislu teh določb preneha ob izkrčitvi rastlin, posajenih na teh zemljiščih, in

– zemljišča, ki po izkrčitvi rastlin, navedenih zgoraj, niso določena za pridelavo drugih rastlin ali za rejo živali, pomenijo ‚zemljišča, […] uporabljena […] v nekmetijske namene‘, v smislu navedenih določb.“