ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 64/47

Pritožba, ki so jo 28. decembra 2007 vložili Carlos Sanchez Ferriz in drugi zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 17. oktobra 2007 v zadevi F-115/06, Sanchez Ferriz in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-492/07 P)

(2008/C 64/77)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožniki: Carlos Sanchez Ferriz (Bruselj, Belgija), Isabelle Chantraine (Bruselj, Belgija), José De Viana Costa Ribeiro (Meise, Belgija), Brigitte Housiaux (Ramillies, Belgija), Chantal Vellemans (Bruselj, Belgija), Sylvie Schaack (Remich, Veliko vojvodstvo Luksemburg), Andrea Losito (Sandweiler, Veliko vojvodstvo Luksemburg), Alain Hertert (Scheidgen, Veliko vojvodstvo Luksemburg), Marie-Josée Gaspar-Lis (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg), Otilia Ferreira-Nielsen (Gostingen, Veliko vojvodstvo Luksemburg) (zastopnik: F. Frabetti, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi pritožnikov:

— razveljavi naj se sklep Sodišča za uslužbence z dne 17. oktobra 2007 v zadevi F-115/06;

— ugodi naj se predlogom, ki so jih pritožniki podali na prvi stopnji, in tako razglasi tožbo v zadevi F-115/06 za dopustno in utemeljeno;

— podredno, zadeva naj se vrne Sodišču za uslužbence;

— odloči naj se o stroških ter honorarjih in naj se njihovo plačilo naloži Komisiji.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

V svoji pritožbi pritožniki zahtevajo razveljavitev sklepa Sodišča za uslužbence, s katerim je bila zavržena kot nedopustna njihova tožba, s katero so primarno zahtevali razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v napredovalnem obdobju 2005, v kolikor ta seznam ne zajema imen pritožnikov, in podredno razglasitev ničnosti odločb o dodelitvi prednostnih točk pritožnikom v okviru navedenega obdobja.

V utemeljitev svoje pritožbe pritožniki uveljavljajo, da naj bi bile nasprotno od tega, kar je bilo sprejeto v izpodbijanem sklepu, določbe SDI z dne 26. aprila 2002, katerih nezakonitost je bila zatrjevana na prvi stopnji, v neposredni pravni zvezi z obravnavanim sporom.

Poleg tega zatrjujejo, da naj bi Sodišče za uslužbence napačno uporabilo pravo, ko je očitek o kršitvi SDI 45 z dne 23. decembra 2004 razglasilo za nedopustnega, ker naj bi bil prepozno zatrjevan v fazi replike. Poudarjajo, da naj bi bil ta očitek zatrjevan že v ugovoru in tožbi ter da naj bi replika vsebovala le njegovo razširitev.

Nazadnje pritožniki uveljavljajo, da naj bi bili, nasprotno od presoje Sodišča za uslužbence, s kršitvijo člena 6(1) in 10(2) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom dejansko in individualno prizadeti ter da naj bi bil torej njihov pravni interes očiten.
SL Uradni list Evropske unije C 51/58

Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Ford Motor proti UUNT – Alkar Automotive (CA)

(Zadeva T-486/07)

(2008/C 51/105)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Ford Motor Co. (Dearborn, Združene države) (Zastopnik: R. Ingerl, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Alkar Automotive SA (Derio, Španija)

Predlogi tožeče stranke

— Razveljavi naj se odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 25. oktobra 2007 (zadeva R 85/2006-4);

— Razveljavi naj se odločba oddelka za ugovore Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 22. novembra 2005 (ugovor št. B 684052);

— UUNT naj se naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: Alkar Automotive SA

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „CA“ za, med drugim, proizvode iz razredov 9, 11 in 12 – prijava št. 3.186.764

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: tožeča stranka

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: besedna in figurativna znamka Skupnosti „KA“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 27, 32 in 37

Odločba oddelka za ugovore: ugovor se v celoti zavrne

Odločba odbora za pritožbe: pritožba se zavrne

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94, saj zaradi slišne in vidne podobnosti med „KA“ in „CA“, enakosti proizvodov in poudarjene prepoznavnosti starejših znamk med spornima znamkama obstaja verjetnost zmede.
SL Uradni list Evropske unije C 37/30

Tožba, vložena 7. decembra 2007 – Berning & Söhne proti Komisiji

(Zadeva T-445/07)

(2008/C 37/46)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Berning & Söhne GmbH & Co. KG (Wuppertal, Nemčija) (zastopnika: P. Niggemann in K. Gaßner, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 19. septembra 2007 (COMP/E-1/39.168 – galanterija: zadrge C (2007) 4257);

— podredno, zmanjšanje globe naložene tožeči stranki v izpodbijani odločbi na simboličen znesek ali vsekakor na primeren način;

— naložitev stroškov postopka toženi stranki.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 19. septembra 2007, C (2007) 4257 konč., zadeva COMP/E-1/39.168 – galanterija: zadrge. Z izpodbijano odločbo je bila tožeči stranki in drugim podjetjem naložena globa zaradi kršitve člena 81 ES. Komisija meni, da je tožeča stranka sodelovala pri usklajevanju povečanja cen in pri izmenjavi zaupnih informacij o cenah in izvajanj povečanja cen na trgih „ostalih zadrg“ in nastavitvenih strojev.

Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe navaja štiri tožbene razloge.

Na prvem mestu navaja, da je z izpodbijano odločbo kršena njena pravica do zaslišanja, ker naj ne bi imela možnosti, da poda mnenje v zvezi z vrsto srečanj v okviru tako imenovanega „Baselskega kroga“ in „Wuppertalskega kroga“ na katera Komisija opira svoj očitek glede usklajevanja povečanja cen in izmenjave zaupnih informacij o cenah in izvajanj povečanja cen.

Na drugem mestu navaja, da so očitki glede kršitve v zvezi z omejevalnim sporazumom zastarali, ker se tožeča stranka že spomladi leta 1997 ni več udeležila na „Baselskega kroga“ in „Wuppertalskega kroga“.

Nadalje tožeča stranka navaja, da ni prišlo do nobene kršitve člena 81(1) ES, saj naj Komisija ne bi predložila potrebnega dokaza o udeležbi tožeče stranke pri morebitnem sporazumu.

Nazadnje tožeča stranka trdi, da je izračun globe očitno nepravilen. V zvezi s tem navaja predvsem nepravilnost ugotovitev tožene stranke v zvezi s trajanjem domnevne kršitve s strani tožeče stranke in težo same kršitve ter nesorazmerno višino naložene globe.
SL Uradni list Evropske unije C 51/53

Tožba, vložena 21. decembra 2007 – Philips Lighting Poland in Philips Lighting proti Svetu

(Zadeva T-469/07)

(2008/C 51/97)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Philips Lighting Poland S.A. (Pila, Poljska) in Philips Lighting BV (Eindhoven, Nizozemska) (zastopnika: M. L. Catrain González, odvetnik, in E. Wright, barrister)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi tožečih strank

— Izpodbijana uredba naj se razglasi za nično v celoti ali kolikor zadeva tožeči stranki;

— Svet naj nosi stroške postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki, ki sta prizvajalki integriranih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) v Skupnosti, predlagata razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 1205/2007 z dne 15. oktobra 2007 o uvedbi protidampinških dajatev na uvoz integriranih elektronskih kompaktnih fluorescenčnih žarnic (CFL-i) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepov, izvedenim v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 384/96, in razširitvi protidampinških dajatev na uvoz istih izdelkov, poslanih iz Socialistične republike Vietnam, Islamske republike Pakistan in Republike Filipini (1).

V podporo tožbi tožeči stranki navajata, da je Svet kršil člene 3(1), 9(4) in 11(2) osnovne uredbe (2), s tem, ko je sprejel protidampinške dajatve, čeprav ni bilo določeno, da bo po izteku ukrepov verjetno prišlo do nadaljevanja ali do ponovnega pojava škode za industrijo Skupnosti.

Nadalje tožeči stranki navajata, da je Svet napačno uporabil pravo, ker se je zanašal na člen 9(1) osnovne uredbe v položaju, ki ne spada v področje uporabe tega člena, saj se pritožba s katero se je pričela preiskava ni umaknila.

Končno se tožeči stranki sklicujeta na kršitev člena 253 ES, ker je izpodbijana odločba nezadostno obrazložena glede stopnje podpore s strani proizvajalcev Skupnosti in glede sklepa o interesih Skupnosti.

(1) UL L 272, 17.10.2007, str. 1.

(2) Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 56, 6.3.1996, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 8/22

Tožba, vložena 8. novembra 2007 – CMB in Christof proti Komisiji in EAR

(Zadeva T-407/07)

(2008/C 8/39)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: CMB Machinenbau & Handels GmbH (Gratkorn, Avstrija) in J. Christof GmbH (Gradec, Avstrija) (zastopniki: A. Petsche, N. Niejahr in Q. Azau, odvetniki, ter F. Young, Solicitor)

Toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti in Evropska Agencija za obnovo

Predlogi tožečih strank

— Odločba naj se razglasi za nično;

— EAR naj predloži določene dokumente;

— EAR naj se naloži plačilo škode zaradi izgube, ki sta jo utrpeli tožeči stranki v višini 26 862,17 eurov in 3 197 968,80 eurov zaradi stroškov in izgubljenega dobička ter kompenzacijskih obresti od dneva, ko je škoda nastala;

— EAR naj se naloži plačilo obresti zaradi škode od dneva razglasiteve sodbe;

— EAR in Komisiji naj se naloži plačilo svojih stroškov in stroškov tožečih strank v zvezi s tem postopkom.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki izpodbijata odločbo Evropske agencije za obnovo z dne 29. avgusta 2007, s katero je bila potrjena zavrnitev ponudbe tožečih strank in dodelitev pogodbe drugemu ponudniku glede na javni razpis EuropeAid/124192/D/SUP/YU (UL 2006/S 233-248823) za nabavo, dostavo, postavitev, poprodajne storitve in izobraževanje o uporabi preskrbe za zdravljenje in prevoz medicinskih odpadkov v Republiki Srbiji (razen Kosova). Tožeči stranki dalje predlagata nadomestilo za zatrjevano škodo, ki je nastala zaradi odločbe.

V podporo predloga tožeči stranki navajata, da je naročnik kršil merila za dodelitev za javni razpis, ker ponudba uspešnega ponudnika ni ustrezala tehničnim specifikacijam.

Dalje tožeči stranki zatrjujeta, da je naročnik kršil postopek javnih naročil, ker ni navedel razlogov in ker je kršil načelo dobrega upravljanja.
SL Uradni list Evropske unije C 315/43

Tožba, vložena 31. oktobra 2007 – Basell Polyolefine proti Komisiji

(Zadeva T-399/07)

(2007/C 315/81)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Basell Polyolefine GmbH (Wesseling, Deutschland) (zastopniki: D. Seeliger, E. Wagner in I. Liebach, odvetniki)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— Odločba Komisije z dne 23. avgusta 2007 naj se razglasi za nično,

— podredno, odločba Komisije z dne 23. avgusta 2007 naj se razglasi za nično v delu, v katerem je zavrnjen tudi delni dostop do dokumentov in

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka izpodbija odločbo Komisije z dne 23. avgusta 2007 o zavrnitvi predloga za dostop do dokumentov Komisije, ki se nanašajo na odločbo v zadevi COMP/E-2/37.857 – Organski peroksidi.

Tožeča stranka najprej navaja kršitev člena 2(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1). Tožeča stranka meni, da ima kot pravna oseba s sedežem v državi članici pravico do dostopa do dokumentov Komisije in da ta pravica na podlagi člena 2(3) Uredbe št. 1049/2001 velja tudi za dokumente, pridobljene v okviru konkurenčnovarstvenega postopka.

Tožeča stranka navaja tudi kršitev člena 4(2), prva in tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001, ker naj dostop do dokumentov ne bi oslabil varstva poslovnih interesov, ki jih je treba varovati, in ker se trenutno ne izvaja nobena preiskava o zadevnem postopku glede omejevalnega sporazuma. Poleg tega navaja, da javni interes upravičuje razkritje zahtevanih dokumentov.

Poleg tega zavrnitev dostopa do zahtevanih dokumentov krši člen 255(1) ES. Odločba tudi krši določbe člena 6(2) EU v povezavi s členom 42 Listine temeljnih pravic EU.

Tožeča stranka se nato sklicuje na kršitev določb člena 4(6) v povezavi s členom 2 Uredbe št. 1049/2001, ker ima vsaj delni dostop do zahtevanih dokumentov. Končno obstaja kršitev teh določb tudi zato, ker Komisija ni konkretno in individualno preučila vsakega dokumenta.

(1) Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, str. 43).
—

Kršitev načel sorazmernosti, pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo: v točkah 19 in 26 izpodbijane odločbe Komisija utemeljuje oba alternativna pogoja in meni, da so izdatki dejansko nastali pred 31. decembrom 2001, na podlagi navodil, predstavljenih na srečanju ORPR (Odbor za razvoj in preobrazbo regij) 29. maja 2002, čeprav so bila ta navodila podeljena na srečanju ORPR šele po 31. decembru 2001. Tožeča stranka prizna, da lahko ta navodila prispevajo k temu, da se zagotovi prenehanje splošnih subvencij, namenjenih subvencioniranim obrestim, in da so obresti, ki jih dolguje dolžnik, neto znesek teh subvencij. Vendar morajo biti izvedbene odločbe in v ta namen sklenjeni sporazumi skladni ali združljivi s temi rešitvami, kar pa ne velja za odločbo SGAIA niti za zadevni sporazum. V zgoraj navedenih navodilih Komisija trdi, da obstajajo druge metode, ki omogočajo upoštevanje zadevnih izdatkov. Ena izmed njih je „prevzem“ celotnega financiranja subvencij, ki so zapadle po zaprtju programa, kar vodi k temu, da so pravna jamstva dopustna. Za „prevzem“ pa gre od trenutka, ko CDG od upravičencev ne more zahtevati, da ji plačajo več, kot so neto obresti subvencij. Izpodbijana odločba torej ne upošteva rešitev, ki so bolj skladne s SGAIA, lažje izvedljive in manj neprimerne za posrednike in upravičence in prav tako lahko nadzorujejo zadevne obresti. Sicer pa imata Portugalska republika in CGD legitimna pričakovanja, da lahko računata na subvencijo v drugačnih okoliščinah, kot izhajajo iz navodil, o katerih sta bili obveščeni šele po prenehanju programa.
SL Uradni list Evropske unije C 223/15

Tožba, vložena 19. julija 2007 – Zhejiang Harmonic Hardware Products proti Svetu

(Zadeva T-274/07)

(2007/C 223/24)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd (Zhejiang, Kitajska) (zastopnik: R. MacLean, Solicitor)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi tožeče stranke

— Člena 1 in 2 Uredbe Sveta (ES) 452/2007 z dne 23. aprila 2007 naj se, v delu v katerem se nanašata na tožečo stranko, razglasita za nična; in

— Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka, ki proizvaja likalne deske in osnovne dele zanje v Ljudski republiki Kitajski, predlaga razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 452/2007 z dne 23. aprila 2007 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz likalnih desk s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Ukrajine (1) v delu, ki se nanaša na tožečo stranko.

Prvič, tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da so institucije Skupnosti kršile člen 2(7)(b) in (c) osnovne uredbe (2), s tem ko je Komisija Svetu predložila predlog za protidampinške ukrepe, ki temeljijo na pomanjkljivi opredelitvi, da tožeča stranka ni izpolnila merila statusa tržnega gospodarstva, navedenega v členu 2(7)(c).

Drugič, tožeča stranka navaja, da so institucije Skupnosti kršile člen 20(4) in (5) osnovne uredbe in njeno pravico biti zaslišana, s tem ko je bilo tožeči stranki dano le šest dni za odgovor na Komisijin revidiran dopis o dokončnem razkritju.

Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da so institucije Skupnosti kršile člen 8 osnovne uredbe s tem, ko niso pravilno ocenile cenovnih zavez, ki jih je ponudila tožeča stranka.

Nazadnje, tožeča stranka navaja, da so institucije Skupnosti kršile člen 5(2)(a) osnovne uredbe s tem, ko niso razkrile identitete pritožnika, ki je sprožil preiskavo, ki je vodila k sprejetju izpodbijane uredbe.

(1) UL 2007, L 109, str. 12.

(2) Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 211/43

Tožba, vložena 4. julija 2007 – Heineken Nederland in Heineken proti Komisiji

(Zadeva T-240/07)

(2007/C 211/81)

Jezik postopka: nizozemščina

Stranke

Tožeči stranki: Heineken Nederland BV in Heineken NV (zastopnika: T. Ottervanger in M. A. de Jong, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožečih strank

— odločba, ki se nanaša nanje, naj se v celoti oziroma v delu razglasi za nično;

— globa, ki jim je naložena, naj se odpravi oziroma naj se zniža;

— Komisiji naj se naložijo stroški;

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki izpodbijata Odločbo Komisije z dne 18. aprila 2007, izdano v postopku na podlagi člena 81 Pogodbe ES (Zadeva COMP/B-2/37.766 – nizozemski trg piva), s katero jima je bila naložena globa.

Tožeči stranki v utemeljitev najprej navajata vrsto procesnih napak. Prvič, Komisija naj bi pri presoji kršila načelo dobrega upravljanja in člen 27 Uredbe št. 1/2003 s tem, da naj ne bi omogočila dostopa do stališč drugih podjetij. Drugič, Komisija naj ne bi izvedla skrbne in nepristranske presoje. Tretjič, z nastopom komisarja za konkurenco naj bi bila kršena domneva nedolžnosti. Četrtič, postopek naj bi trajal nesorazmerno dolgo, s čimer naj bi bile kršene pravice obrambe tožečih strank.

Tožeči stranki poleg tega očitata kršitev člena 81 ES. V zvezi s tem najprej navajata pomanjkljivo dokazovanje ter kršitev domneve nedolžnosti in obveznosti obrazložitve. Nadalje naj ne bi bilo mogoče govoriti o dogovoru in/ali usklajenem ravnanju. Poleg tega naj bi Komisija napačno določila trajanje domnevne kršitve.

Tožeči stranki obenem vlagata več očitkov, ki se nanašajo na višino določene globe. Najprej očitata kršitev člena 23(3) Uredbe 1/2003, napačno uporabo Smernic za določanje glob ter kršitev načel enakosti, pravne varnosti, sorazmernosti ter obveznosti obrazložitve. Komisija naj bi težo kršitve določila narobe zlasti zaradi napačne ugotovitve vrste kršitve, neupoštevanja okoliščine, da naj bi bili učinki na trg zanemarljivi, in zaradi napačne določitve geografsko upoštevnega trga. Poleg tega naj bi Komisija narobe določila izhodiščni znesek globe, množitelj za odvračilni učinek in trajanje. Obenem naj bi Komisija nezadostno upoštevala olajševalne okoliščine, neprimerna dolžina upravnega postopka pa naj bi privedla do nesorazmerno visoke globe, ker je Komisija medtem zaostrila svojo politiko v zvezi z višino glob.

Tožeči stranki na koncu zatrjujeta, da naj bi bilo znižanje glob, ki ga je Komisija izvedla zaradi neprimerne dolžine upravnega postopka, nesorazmerno majhno.
SL Uradni list Evropske unije C 140/26

Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Siemens proti Komisiji

(Zadeva T-110/07)

(2007/C 140/46)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Siemens AG (Berlin in München, Nemčija) (zastopniki: I. Brinker, T. Loest in C. Steinle, odvetniki)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

— za ničnega naj se razglasi člen 231(1) ES Odločbe Komisije z dne 24. januarja 2007 (zadeva COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

— podredno, globa, naložena v členu 2(m) Odločbe, naj se zniža;

— Komisiji naj se v skladu s členom 87(2) Poslovnika Sodišča prve stopnje naloži stroške postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C(2006)6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zadevi COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave. Z izpodbijano odločbo je bila tožeči stranki in drugim podjetjem naložena globa zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP. Tožeča stranka naj bi po mnenju Komisije sodelovala pri vrsti sporazumov in usklajenih ravnanj glede sektorja „plinsko izoliranih stikalnih naprav“.

V utemeljitev svoje tožbe, tožeča stranka navaja tri tožbene razloge.

Prvič, toženi stranki se očita, da ni konkretno in podrobno predstavila ter dokazala očitane kršitve. Komisija naj zlasti ne bi dokazala učinkov očitane kršitve na skupnem trgu in EGP, med prvo fazo očitane kršitve do leta 1999.

Drugič, tožeča stranka navaja, da je Komisija napačno domnevala, da je šlo za eno in nadaljevano kršitev ter napačno opredelila trajanje kršitve. Tožeča stranka meni, da tožena stranka ni mogla dokazati, da je tožeča stranka po 22. aprilu 1999 sodelovala pri očitani kršitvi. Poleg tega naj bi šlo za kršitev člena 25 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), ker naj bi po mnenju tožeče stranke njeno sodelovanje pri očitani kršitvi v prvi fazi do leta 1999 zastaralo.

Tožeča stranka nazadnje Komisiji očita, da je pri določitvi globe v znatni meri napačno uporabila pravo. V zvezi s tem je na primer navedeno, da naj bi Komisija napačno presodila težo in trajanje kršitve in zoper tožečo stranko očitno uporabila pretiran „odvračilni multiplikator“. Poleg tega naj bi tožena stranka napačno navedla, da naj bi tožeča stranka imela vodilno vlogo in napačno ni upoštevala njenega sodelovanja s Komisijo.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 95/43

Tožba, vložena 20. februarja 2007 — Fahas proti Svetu

(Zadeva T-49/07)

(2007/C 95/90)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Sofiane Fahas (Milkendorf, Nemčija) (zastopnik: F. Zillmer, Rechtsanwalt)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi tožeče stranke

— za nične naj se razglasijo Sklep Sveta 2002/848/ES z dne 28. oktobra 2002 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 in o razveljavitvi Sklepa 2002/460/ES, s katerim je Svet sprejel posodobljen seznam oseb, skupin in subjektov, za katere se uporablja ta uredba ter vsi v vmesnem času sprejeti sklepi Sveta Evropske unije, vključno s Sklepom 2006/1008/ES z dne 21. decembra 2006, če se nanašajo na tožečo stranko;

— določi naj se, da se vsi zgoraj navedeni sklepi, vključno s Sklepom 2006/1008/ES z dne 21. decembra 2006, ne uporabijo za tožečo stranko;

— Svetu Evropske unije naj se naloži, da tožeči stranki za utrpelo škodo plača odškodnino, katere višino po lastni presoji določi Sodišče, vendar najmanj 2 000 evrov;

— Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s tožbo izpodbija Sklep 2006/1008/ES (1) in vse predhodne sklepe, od Sklepa 2002/848/ES (2) naprej, če je v izpodbijanem besedilu izrecno navedena.

V utemeljitev tožbe se tožeča stranka sklicuje zlasti na kršitev njene pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva. Poleg tega naj bi bil Sklep 2006/1008/ES neutemeljen in tako v nasprotju s členom 253 ES.

(1) Sklep Sveta 2006/1008/ES z dne 21. decembra 2006 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 379, str. 123).

(2) Sklep Sveta 2002/848/EC z dne 28. oktobra 2002 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in o razveljavitvi Sklepa 2002/460/ES (UL L 295, str. 12).