SL Uradni list Evropske unije C 37/12

Pritožba, ki jo je vložil Philippe Combescot 27. novembra 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat), razglašeno 12. septembra 2007 v zadevi Combescot proti Komisiji, T-249/04

(Zadeva C-525/07 P)

(2008/C 37/15)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Pritožnik: Philippe Combescot (zastopnika: A. Maritati in V. Messa, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi pritožnika:

— Sodišče naj s spremembo sodbe Sodišča prve stopnje z dne 12. septembra 2007, T-249/04, ugotovi protipravnost kariernega ocenjevalnega poročila P. Combescota, ki ga je sestavil M., čeprav je njegova funkcija hierarhično nadrejenega s tem absolutno nezdružljiva. Nezdružljivost, ki izvira iz dejstva velikega in nepopravljivega sovraštva med pritožnikom in njegovim hierarhično nadrejenim, ki ga je do zadnjega implicitno priznaval tudi M.; zato naj se P. Combescotu prizna pravica do povračila utrpljene nematerialne škode in škode na področju telesnega in duševnega zdravja, poklicnega življenja in kariere ter naj se mu določi odškodnina v višini najmanj 100 000 eurov.

— Komisiji naj se naloži povračilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Spor se nanaša na zatrjevano zakonitost kariernega ocenjevalnega poročila za obdobje od 1. julija 2001 do 31. decembra 2002 (v nadaljevanju KOP). Pritožnik izpodbija ugotovitve Sodišča prve stopnje in trdi, da je KOP protipravno, ker ga je izdelala oseba M., ki je bila zelo nenaklonjena P. Combescotu, ker je slednji prijavil resne nepravilnosti pri upravljanju, ki jih je na predstavništvu v Gvatemali storila ravno ta oseba M. Po teh prijavah je Institucija v Gvatemalo dejansko poslala inšpekcijo in po pritožbi Combescota z dne 20. septembra 2004 je OLAF odločila, da uvede preiskavo, ki se je zaključila s končnim poročilom z dne 30. maja 2006 (v nadaljevanju: poročilo OLAF), ki je priloženo dokumentom tega postopka skupaj s poročilom inšpekcijske komisije iz leta 2002. Zastopniki Combescota s to pritožbo predlagajo Sodišča, naj spremeni sodbo Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti v delu, v katerem ne upošteva protipravnosti KOP in zato izključuje pravico pritožnika do povračila škode. S pritožbo se Sodišču predlaga, naj ugotovi in potrdi, da je P. Combescot, ki je bil deležen pristranskega in zato napačnega ter protipravnega KOP za obdobje od 2001 do 2002, utrpel veliko škodo za kariero, poleg škode na strokovni podobi; in da je ocena KOP, v širšem kontekstu nasilja in ponižujočega ravnanja, ki so ga izvajali hierarhično nadrejeni, povzročilo trpljenje in notranje bolečine, ki so posledično povzročili težko depresivno stanje, kot je dokumentirano v dokumentih, in kot so zlasti potrdili strokovnjaki z Institucije. Predlaga se, naj Sodišče kompleksno presodi dejanske okoliščine, ki so zaznamovale ta dogodek, pri čemer naj jih vse upošteva kot pomembne, da ugotovi protipravnost KOP in torej potrdi pravico pritožnika do povrnitve škode.

Opozarja se na nedoslednost sodbe Sodišča prve stopnje, v kateri je ugotovljeno, da je treba cilje neodvisnosti in integritete šteti za zavezujoče v vsakem primeru, v katerem se uslužbenec, ki mora podati določeno mnenje o določenem ravnanju, ne sme znajti v osebnem položaju, ki bi se lahko, neodvisno od dejanske jasnosti in pravilnosti postopka, v očeh tretjih zdel v položaju izgube objektivnosti, in ki v vsakem primeru pride v primeru M. do popolnoma nerazumljivih ugotovitev. Prav tako se opozarja na nedoslednost sodbe v delu, v katerem je priznano, da so pobude P. Combescota, ko je prevzel funkcijo stalnega svetovalca v Gvatemali, postavile M. v neprijeten položaj, vendar vseeno ugotovi, da ta položaj ni tak, da bi postavila M. v položaj, ki bi bil glede na načelo nepristranskosti nezdružljiv z nalogo ocenjevanja. Opozarja se, da izdelava KOP pomeni presojo po prostem preudarku, tako da vsaka presoja vrednost v zvezi s samim postopkom nima nobene odločilne vrednosti in ni primerno za potrditev ali izpodbijanje začetnega dejstva, da je M. opravil oceno KOP ne glede na to, da je bil položaju jasnega in velikega sovraštva v odnosih s P. Combescotom. V zvezi s tem se opozarja, da ne more biti podana kot rešitvena okoliščina prisotnost osebe, ki je popolnoma nepovezana z odnosi med P. Combescot in M., v vlogi soocenjevalca. Tako se izpodbija točno vsebina KOP. Na koncu se vztraja pri sprejetju ukrepov procesnega vodstva.