9

Dejansko stanje spora je povzeto v točkah od 1 do 14 izpodbijane sodbe: „1. [Družba Larko] je veliko podjetje, specializirano za izkopavanje in predelavo laterita, izkopavanje lignita ter proizvodnjo feroniklja in stranskih proizvodov. 2. Ustanovljena je bila leta 1989 kot nova pravna oseba po likvidaciji družbe Hellenic Mining and Metallurgical SA. V času dejanskega stanja iz spora o glavni stvari je imela tri delničarje: grško državo, ki je imela prek zasebne finančne institucije Hellenic Republic Asset Development Fund v lasti 55,2 % delnic, banko National Bank of Greece SA (v nadaljevanju: ETE), ki je imela v lasti 33,4 % delnic, in družbo Public Power Corporation (glavni proizvajalec električne energije v Grčiji, katerega večinski delničar je država), ki je imela v lasti 11,4 % delnic. 3. Marca 2012 je sklad Hellenic Republic Asset Development Fund […] Komisijo obvestil o načrtu privatizacije družbe Larko. 4. Komisija je aprila 2012 v skladu s pravili o državnih pomočeh po uradni dolžnosti začela predhodno oceno navedene privatizacije. 5. Ocena je bila opravljena glede teh šestih ukrepov: – prvi se je na eni strani nanašal na dogovor o poravnavi dolga iz leta 1998 med družbo Larko in njenimi glavnimi upniki, v skladu s katerim je bilo treba za dolgove te družbe do njenih upnikov plačevati obresti po stopnji 6 % na leto, in na drugi na to, da grška država ni izterjala tega dolga (v nadaljevanju: ukrep št. 1); – drugi se je nanašal na poroštvo, ki ga je grška država leta 2008 dala za posojilo ATE Bank družbi Larko v višini 30 milijonov EUR (v nadaljevanju: ukrep št. 2 […]). Poroštvo je pokrivalo 100 % posojila do treh let s poroštveno premijo 1 % na leto; – tretji se je nanašal na dokapitalizacijo v višini 134 milijonov EUR, ki jo je leta 2009 predlagal upravni odbor družbe Larko in so jo potrdili njeni trije delničarji, pri kateri je grška država sodelovala v celoti in banka ETE deloma (v nadaljevanju: ukrep št. 3 […]); – četrti se je nanašal na poroštvo z neomejeno veljavnostjo in z določeno poroštveno premijo v višini 2 % na leto, ki ga je država leta 2010 dala za kritje bančne garancije, ki bi jo ETE dala družbi Larko za znesek približno 10,8 milijona EUR (v nadaljevanju: ukrep št. 4 […]). Zadevna bančna garancija je zagotavljala, da Areios Pagos (kasacijsko sodišče, Grčija) odloži izvršitev sodbe, s katero je Efeteio Athinon (pritožbeno sodišče v Atenah, Grčija) priznalo obstoj dolga družbe Larko do upnika v višini 10,8 milijona EUR; – peti se je nanašal na bančne garancije, ki so po grški sodni odločbi nadomestile obvezno 25‑odstotno predplačilo davčne globe (v nadaljevanju: ukrep št. 5); – šesti se je nanašal na poroštvi, ki ju je država leta 2011 odobrila za posojili v višini 30 milijonov EUR in 20 milijonov EUR, ki ju je dala banka ATE Bank ter sta pokrivali 100 % teh posojil in sta imeli določeno poroštveno premijo v višini 1 % na leto (v nadaljevanju: ukrep št. 6 […]). 6. Komisija je med to preiskavo od grških organov zahtevala dodatne informacije, ki so ji jih navedeni organi posredovali v letih 2012 in 2013. Prišlo je tudi do srečanj služb Komisije in predstavnikov grških organov. 7. Komisija je s sklepom z dne 6. marca 2013 (UL 2013, C 136, str. 27 […]) sprožila formalni postopek preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU v zvezi z državno pomočjo SA.34572 (13/C) (ex 13/NN). 8. V postopku iz člena 108(2) PDEU je Komisija grške organe in zainteresirane tretje osebe pozvala, naj predložijo svoje pripombe v zvezi z ukrepi pomoči, navedenimi zgoraj v točki 5. Komisija je pripombe grških organov prejela 30. aprila 2013 in ni prejela nobenih pripomb zainteresiranih tretjih oseb. 9. Komisija je 27. marca 2014 sprejela [sporni] sklep. 10. V [spornem] sklepu je Komisija uvodoma ugotovila, da je bila družba Larko [v obdobju sprejetja zadevnih ukrepov] podjetje v težavah v smislu [Smernic o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje]. 11. V zvezi s presojo ukrepov, navedenih zgoraj v točki 5, je Komisija najprej štela, da ukrepi št. od 2 do 4 in 6 pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, dalje, da so bili ti ukrepi sprejeti ob kršitvi obveznosti priglasitve in mirovanja, določenih v členu 108(3) PDEU, in nazadnje, da navedeni ukrepi pomenijo pomoči, ki niso združljive z notranjim trgom in za katere velja obveznost vračila v smislu člena 14(1) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [108 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 339). 12. Komisija je tudi štela, da […] ukrepa št. 1 in 5 […] ne pomenita državne pomoči. 13. V izreku [spornega] sklepa je navedeno: „[…] Člen 2 Državna pomoč, ki znaša 135.820.824,35 EUR v obliki državnih poroštev v korist družbe [Larko] leta 2008, 2010 in 2011, ter državna udeležba v dokapitalizaciji družbe leta 2009, ki jo je Grčija nezakonito dodelila ter s tem kršila člen 108(3) [PDEU], nista združljivi z notranjim trgom. Člen 3 1. Upravičenec Grčiji povrne nezdružljivo pomoč iz člena 2. 2. Zneskom, ki jih je treba vrniti, se prištejejo obresti od izplačila pomoči upravičencem do njihovega dejanskega vračila. […] Člen 6 Ta sklep je naslovljen na Helensko republiko.“ 14. Priloga k [spornemu] sklepu vsebuje „podatke o izplačanih zneskih pomoči, ki jih je treba vrniti in ki so že bili vrnjeni“, in je navedena spodaj: Identiteta upravičenca – ukrep Skupni znesek prejete pomoči Skupni znesek pomoči, ki jo je treba vrniti (Glavnica) Skupni znesek pomoči, ki je bila že vrnjena Glavnica Obresti za vračilo Lar[k]o – ukrep št. 2 30.000.000 30.000.000 0 0 Lar[k]o – ukrep št. 3 44.999.999,40 44.999.999,40 0 0 Lar[k]o – ukrep št. 4 10.820.824,95 10.820.824,95 0 0 Lar[k]o – ukrep št. 6 50.000.000 50.000.000 0 0 “