SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA

PAOLA MENGOZZIJA,

predstavljeni 6. novembra 2008 ( 1 )

Zadeva C-473/07

Association nationale pour la protection des eaux et rivières-TOS in Association OABA

proti

Ministère de l’Ecologie, du Développement et de l’Aménagement durables

„Onesnaženje in škodljivi vplivi — Direktiva 96/61/ES — Priloga I — Točka 6.6(a) — Intenzivna reja perutnine — Opredelitev — Pojem ‚perutnina‘ — Največje dovoljeno število živali na mesto“

I – Uvod

1. S tem predlogom za sprejetje predhodne odločbe Conseil d’État (Francija) Sodišču zastavlja vprašanje o razlagi točke 6.6(a) Priloge I k Direktivi Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja ( 2 ).

2. Ta predlog je bil predložen v okviru tožbe, ki sta jo pri predložitvenem sodišču zaradi razglasitve ničnosti uredbe št. 2005-989 z dne 10. avgusta 2005 o spremembi nomenklature razvrščenih obratov ( 3 ) vložili Association nationale pour la protection des eaux et rivières – TOS (nacionalno združenje za varstvo voda in rek, v nadaljevanju: ANPER TOS) in Association OABA.

3. V bistvenem gre po eni strani za to, da se ugotovi, ali je treba prepelice, jerebice in golobe šteti za perutnino, ki je vključena na področje uporabe Direktive 96/61, s katero je uveden sistem predhodnega dovoljenja za obrate za intenzivno rejo perutnine z več kot 40.000 mesti. Po drugi strani in če je odgovor pritrdilen, gre za vprašanje, ali je nacionalni sistem „živali ekvivalentov“, kot ga določa uredba št. 2005-989, v katerem je število živali ponderirano glede na vsebnost dušika v iztrebkih in ki se uporablja za izračun praga, od katerega je treba za obrate imeti predhodno dovoljenje, v skladu z Direktivo 96/61.

II – Pravni okvir

A – Skupnostna ureditev

4. Člen 1 Direktive 96/61 določa: „Namen te direktive je doseči celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja okolja, ki je posledica dejavnosti, navedenih v Prilogi I. Ta direktiva določa ukrepe za preprečevanje ali, če to ni izvedljivo, za zmanjševanje emisij v zrak, vodo in tla pri navedenih dejavnostih, vključno z ukrepi glede odpadkov, da bi dosegli visoko stopnjo varstva okolja kot celote, brez poseganja v Direktivo [Sveta] 85/337/EGS [z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, str. 40)] in druge ustrezne določbe Skupnosti.“

5. Člen 2 Direktive 96/61, z naslovom „Opredelitve“, se glasi: „Za namene te direktive pomeni izraz: […] 3. ‚obrat‘: nepremično tehnično enoto, kjer poteka ena ali več dejavnosti, ki so navedene v Prilogi I […] 4. ‚obstoječi obrat‘: obrat, ki obratuje, ali obrat, ki že ima dovoljenje, izdano v skladu z zakonodajo, ki je veljala pred začetkom veljavnosti te direktive, ali katerega vloga za dovoljenje je po mnenju pristojnega organa popolna, če ta obrat začne obratovati najkasneje eno leto po začetku veljavnosti te direktive; […] 9. ‚dovoljenje‘: celotno pisno odločbo ali tisti njen del (ali več takih odločb), ki dovoljuje obratovanje celotnega ali dela obrata pod določenimi pogoji, ki zagotavljajo, da obrat izpolnjuje zahteve te direktive […] […]“

6. Člen 4 Direktive 96/61 določa: „Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da noben nov obrat ne obratuje brez [predhodnega] dovoljenja, izdanega v skladu s to direktivo […]“

7. Člen 5 Direktive 96/61 se glasi: „1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da pristojni organi z dovoljenji v skladu s členi 6 in 8 ali, kadar je to primerno, tako da na novo proučijo pogoje in jih po potrebi posodobijo, poskrbijo, da obstoječi obrati delujejo v skladu z zahtevami členov 3, 7, 9, 10, 13, prve in druge alinee člena 14 in člena 15(2), najkasneje v osmih letih od dne začetka uporabe te direktive, kar pa ne vpliva na posebno zakonodajo Skupnosti. 2. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi se določbe členov 1, 2, 11, 12, tretje alinee člena 14, členov 15(1), (3) in (4), 16, 17 in 18(2) uporabljajo za obstoječe obrate od dne začetka uporabe te direktive.“

8. Člen 9 iste direktive, z naslovom „Pogoji v dovoljenju [Pogoji za dovoljenje]“, določa: „1. Države članice zagotovijo, da dovoljenje vsebuje vse ukrepe, potrebne za skladnost z zahtevami za izdajo dovoljenj iz členov 3 in 10, da bi z varstvom zraka, vode in tal dosegli visoko stopnjo varstva okolja kot celote. […] 3. Dovoljenje vključuje mejne vrednosti emisij za onesnaževala, predvsem za tista, našteta v Prilogi III, za katera je verjetno, da jih bo posamezni obrat izpuščal v pomembnih količinah, pri čemer je treba upoštevati njihovo vrsto in zmožnost prenašanja onesnaženja iz ene prvine okolja v drugo (voda, zrak in tla). […] Če je primerno, se mejne vrednosti lahko dopolnijo ali nadomestijo z enakovrednimi parametri ali tehničnimi ukrepi. Za obrate iz točke 6.6 v Prilogi I se pri mejnih vrednostih emisij, določenih v skladu s tem odstavkom, upoštevajo ustrezne razmere delovanja za tovrstne obrate. 4. Brez vpliva na člen 10 temeljijo mejne vrednosti emisij, enakovredni parametri in tehnični ukrepi iz odstavka 3 na najboljših razpoložljivih tehnologijah brez predpisovanja uporabe katerekoli metode ali določenega tehnološkega postopka, upoštevajo pa se tehnične lastnosti posameznega obrata, njegova umestitev v prostoru in krajevne okoljske razmere. Pogoji v dovoljenju [pogoji za dovoljenje] vedno vključujejo določbe o zmanjševanju onesnaževanja na velike razdalje ali čezmejnega onesnaževanja okolja na najnižjo možno raven in zagotavljajo visoko stopnjo varstva okolja kot celote. […]“

9. Člen 16(2) Direktive 96/61 se glasi: „Komisija organizira izmenjavo informacij med državami članicami in zadevnimi panogami o najboljših razpoložljivih tehnologijah, z njimi povezanem spremljanju stanja in njihovem razvoju. Komisija vsaka tri leta objavi rezultate izmenjave informacij.“

10. V členu 18 Direktive 96/61 je določeno: „1. Na predlog Komisije bo Svet v skladu s postopki, določenimi v Pogodbi [ES], določil mejne vrednosti emisij za: — vrste obratov iz Priloge I, […] in — onesnaževala, navedena v Prilogi III, za katere je bila ugotovljena potreba po ukrepanju Skupnosti, predvsem na podlagi izmenjave informacij, določene v členu 16. 2. Če v Skupnosti ni določenih mejnih vrednosti emisij na podlagi te direktive, se za obrate, naštete v Prilogi I, kot najmanjše mejne vrednosti emisij v skladu s to direktivo uporabljajo ustrezne mejne vrednosti emisij iz direktiv, navedenih v Prilogi II, in druge zakonodaje Skupnosti. […]“

11. Priloga I k Direktivi 96/61, z naslovom „Vrste industrijskih dejavnosti po členu 1“, v točki 6.6 določa: „Obrati za intenzivno rejo perutnine […] z več kot: a) 40000 mest za perutnino; […]“

12. V Prilogi III k Direktivi 96/61, z naslovom „Seznam glavnih snovi, ki onesnažujejo okolje in jih je treba upoštevati, če so pomembne za določanje mejnih vrednosti emisij“, je navedeno: „Zrak […] 2. Dušikovi oksidi in druge dušikove spojine […] 5. Kovine in njihove spojine […] Voda […] 2. Organofosforne spojine […] 7. Kovine in njihove spojine […] 11. Snovi, ki prispevajo k evtrofikaciji (posebno nitrati in fosfati) […]“

B – Nacionalna ureditev

13. V skladu s členom 1 uredbe št. 2005-989 postane tabela z nomenklaturo razvrščenih obratov […] priloga I k tej uredbi.

14. Priloga I k uredbi št. 2005-989 v rubriki 2111 določa: „Perutnina, pernata divjad (dejavnosti reje, prodaje itd), razen posebnih dejavnosti iz drugih rubrik: 1. Več kot 30.000 živali ekvivalentov: dovoljenje 2. Od 5000 do 30.000 živali ekvivalentov: prijava Opomba – Perutnina in pernata divjad se štejeta tako, da se uporabijo naslednje vrednosti, izražene v živalih ekvivalentih: prepelica = 0,125; golob, jerebica = 0,25; mlad petelin = 0,75; majhen piščanec = 0,85; kokoš, standardni piščanec, piščanec z znakom kakovosti, biološki piščanec, kokoš kokoš nesnica, plemenska kokoš, fazan, pegatka, mlakarica = 1; velik piščanec = 1,15; piščanec za peko, pitana raca, plemenska raca = 2; majhen puran = 2,20; srednji puran, plemenska pura, gos = 3; velik puran = 3,50; pitani plovci = 7.“

III – Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje

15. Iz predložitvene odločbe izhaja, da ANPER TOS zatrjuje, da je način izračunavanja v uredbi št. 2005-989 v nasprotju z Direktivo 96/61, medtem ko ministre de l’Écologie et du Développement et de l’Aménagement durable (minister za ekologijo in trajnostni razvoj in ureditev) meni, da ta direktiva med perutnino, na katero se nanaša, ne omenja prepelic, jerebic in golobov, ter da so bile vrednosti v živalih ekvivalentih izračunane zaradi boljšega upoštevanja vsebnosti dušika v iztrebkih različnih vrst.

16. Predložitveno sodišče poudarja, da je v skladu z Direktivo 96/61 za obrate za intenzivno rejo perutnine z več kot 40.000 mesti potrebno dovoljenje in da ta direktiva v nasprotju z drugimi akti Skupnosti, ki veljajo za perutnino in glede na primer vključujejo ali izključujejo prepelice, jerebice in golobe s področja uporabe, ne opredeljuje pojma perutnina.

17. V teh okoliščinah je Conseil d’État menilo, da je vprašanje, ali je treba obrate za intenzivno rejo perutnine z več kot 40.000 mesti šteti, kot da na področje uporabe vključujejo prepelice, jerebice in golobe, zelo zahtevno, zato je prekinilo odločanje, dokler se Sodišče ne izreče o vprašanju, ali „je treba točko 6.6(a) Priloge I k Direktivi […] 96/61 […] razlagati, kot da, prvič, na področje uporabe vključuje prepelice, jerebice in golobe, in drugič, če je odgovor pritrdilen, dopušča sprejetje določbe, ki predpisuje izračun pragov za izdajo dovoljenj po sistemu živali ekvivalentov, v katerem je število živali na mesto ponderirano glede na vrsto zaradi upoštevanja vsebnosti dušika v iztrebkih različnih vrst“.

IV – Postopek pred Sodiščem

18. V skladu s členom 23 Statuta Sodišča so ANPER TOS, Association France Nature Environnement, intervenientka v zadevi v glavni stvari, francoska in grška vlada ter Komisija Sodišču predložili pisne izjave. Te stranke, razen tožeče stranke in intervenientke v zadevi v glavni stvari, ki nista imeli zastopnika, so tudi ustno podale stališča na obravnavi 18. septembra 2008.

V – Analiza

19. Kot je poudarilo predložitveno sodišče, iz določb Direktive 96/61 in njene Priloge I, točka 6.6(a), izhaja, da je za obrate za intenzivno rejo perutnine z več kot 40.000 mesti potrebno predhodno dovoljenje.

20. V nasprotju s tem, kot tudi izhaja iz predložitvene odločbe, uredba št. 2005-989 v rubriki 2111 nomenklature razvrščenih obratov določa prag za dovoljenje 30.000 živali ekvivalentov za rejo perutnine in pernate divjadi, pri čemer je za prepelice določen količnik konverzije 0,125, za jerebice in golobe pa 0,25. Ta način izračuna, obrazložen s skrbjo, da se bolje upošteva količina dušika, ki ga različne vrste izločajo v okolje, omogoča, pod pogojem predhodne prijave, rejo več kot 40.000 prepelic, jerebic ali golobov. Natančneje, za obrate za rejo prepelic je potrebno predhodno dovoljenje šele nad pragom 240.000 živali, za obrate za rejo jerebic in golobov pa nad pragom 120.000 ptičev. ( 4 )

21. Področje uporabe točke 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61 določajo trije pogoji, ki morajo biti izpolnjeni hkrati, to so: reja mora biti intenzivna, iti mora za rejo perutnine in zadevni obrati morajo vključevati več kot 40.000 mest.

22. Ni sporno, da Direktiva 96/61 ne opredeljuje niti pojma „intenzivna reja“ niti pojmov „perutnina“ in „mesta“.

23. Glede intenzivne reje francoska vlada v pisnih izjavah, predloženih Sodišču, navaja, da prepelic, jerebic in golobov zaradi njihovega divjega izvora v nasprotju z domačimi vrstami, kot so piščanci ali race, ni mogoče intenzivno vzrejati in zato ne morejo biti vključeni na področje uporabe točke 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61.

24. V zvezi s tem je treba poudariti, da vprašanje, ki ga je zastavilo predložitveno sodišče in se nanaša izključno na to, kako je treba razlagati pojma „perutnina“ in „mesta“ iz Direktive 96/61, izhaja iz predpostavke, da so prepelice, jerebice in golobi, našteti v uredbi št. 2005-989, lahko predmet intenzivne reje. V razlogih za predložitveno odločbo nikakor ni navedeno, da naj bi bilo to dejstvo sporno med strankami v sporu o glavni stvari.

25. V skladu z ustaljeno sodno prakso pa v okviru postopka, na kateri se nanaša člen 234 ES in ki temelji na jasni ločitvi nalog med nacionalnimi sodišči in Sodiščem, presoja dejanskega stanja spada v pristojnost nacionalnega sodišča, Sodišče pa mora v okviru delitve pristojnosti med sodišči Skupnosti in nacionalnimi sodišči upoštevati dejanski in pravni okvir, v kateri se umeščajo vprašanja za predhodno odločanje, kot so opredeljena v predložitveni odločbi. ( 5 )

26. Predlagam torej, naj Sodišče ne preuči ugovora francoske vlade, da prepelic, jerebic in golobov ni mogoče vzrejati intenzivno.

27. Če bi Sodišče kljub temu presodilo, da je to vprašanje treba obravnavati, se mi ugovor francoske vlade na vsak način ne zdi utemeljen.

28. Ni namreč mogoče a priori izključiti, da bi lahko trenutno ali v prihodnosti obstajala intenzivna reja prepelic, golobov in jerebic, razen če bi bilo to na dokumentiran način izkazano, kar pa v obravnavanem primeru ni. Okoliščina, ki jo navaja francoska vlada, da francoski obrati za rejo prepelic in golobov povprečno vključujejo 3000 živali, ne pomeni, da ne bi mogli nekateri obrati za rejo teh živali presegati praga 40.000 mest, ki je določen v Direktivi 96/61.

29. Res je, da se intenzivna reja ne meri samo po številu živali v obratu. Zanjo so, kot so navedle tožeča stranka in intervenientka v postopku v glavni stvari ter francoska vlada, značilni tudi drugi dejavniki, kot na primer gostota živali na kvadratni meter, neobstoj izpustov na prosto, baterijska reja ali uporaba industrijskih načinov proizvodnje, kot je na primer mehanizacija postopkov reje. V zvezi s tem poudarjam, da je v ministrskem odloku z dne 18. septembra 1985 ( 6 ), ki ga je Sodišču predložilo ANPER TOS in se nanaša na sposobnost ekonomskega preživetja kmetijskih obratov, ki jim daje pravico do različnih finančnih in socialnih ugodnosti, pojasnjeno, da najmanjša površina obrata za baterijsko rejo znaša 200.000 prepelic, če so te prodane žive, in 120.000 prepelic, če so te prodane mrtve. Sicer je res, kot je na obravnavi navedla francoska vlada, da tak ministrski odlok natančneje ne opredeljuje, ali so obstoječi obrati intenzivni ali ne. Vendar se mi zdi, da lahko to besedilo resno kaže na dejstvo, da intenzivna reja teh ptičev, kakršna je baterijska reja, v Franciji ni a priori izključena in lahko vsaj preseže prag 40.000 mest, ki ga določa Direktiva 96/61. Kar velja za prepelice, lahko velja tudi za golobe, na katere se ta odlok izrecno nanaša, ali za jerebice.

30. Ob tem je treba zdaj preučiti neopredeljen pojem „perutnina“ v smislu Direktive 96/61.

31. V zvezi s tem gre za vprašanje, ali je treba ta pojem razlagati široko, kakor menijo tožeča stranka in intervenientka v glavni stvari ter Komisija, ali nasprotno ozko, za kar se zavzema francoska vlada.

32. Pred odgovorom na to vprašanje je treba po mojem mnenju najprej presoditi splošno ureditev in namen Direktive 96/61, kot to izhaja iz sodne prakse. ( 7 )

33. V zvezi s prvo od teh dveh točk je treba opozoriti, da je uporaba splošnega pojma „perutnina“ v točki 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61, ki po svojem običajnem smislu pomeni skupino ptičev, ki se vzrejajo zaradi jajc ali mesa ( 8 ), v nasprotju z natančnostjo besedila te točke pod b in c, ki se nanaša na „prašiče pitance (težje od 30 kg)“ (pod b) in „plemenske svinje“ (pod c). Kot pa je navedla Komisija na obravnavi, je namen uporabe tako splošnega pojma, kot je „perutnina“, v točki 6.6(a) izogniti se opustitvam, ki lahko nastanejo z naštevanjem ptičev, za katere se uporablja Direktiva 96/61, saj je tako naštevanje pogosto ali celo vedno pomanjkljivo.

34. V zvezi s preučitvijo namena Direktive 96/61 menim, da tudi ta privede do uporabe široke razlage pojma perutnina. V zvezi s tem je treba spomniti, da je namen te direktive vzpostaviti splošni okvir celovitega preprečevanja in nadzorovanja onesnaževanja okolja v zraku, vodi ali tleh, da bi se preprečilo, da bi različni načini spodbudili prenos onesnaževanja z ene prvine okolja na drugo. ( 9 ) Ta celostni pristop pa se udejanja s popolno uskladitvijo postopkov in pogojev za dovoljenje za industrijske obrate, ki lahko močno onesnažujejo, ter omogoča najvišjo stopnjo varstva okolja kot celote, ker morajo ti pogoji v vseh primerih vsebovati določbe o zmanjševanju onesnaževanja na velike razdalje ali čezmejnega onesnaževanja na najmanjšo mogočo raven in zagotavljati visoko stopnjo varstva okolja kot celote. ( 10 )

35. Iz tega sledi, da je namen Direktive 96/61 širok.

36. Po mojem mnenju bi se temu cilju škodilo, če bi se pojem perutnine razumel ozko, tako da bi se nekateri industrijski obrati, kot so ti, katerih dejavnost je intenzivna reja prepelic, jerebic ali golobov, izognili postopkom in pogojem za dovoljenje, ki jih določa Direktiva 96/61, čeprav bi ti obrati presegli prag, predviden v točki 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61, ter bi torej lahko povzročili močno in neobvladljivo onesnaženje zraka, vode in/ali tal.

37. Ob upoštevanju teh preudarkov po mojem mnenju ni treba rešiti razprave, ki jo je glede pomembnosti pojma perutnina, ki ga vsebujejo drugi predpisi Skupnosti, sprejeti na področjih sanitarne politike ( 11 ) in okolja ( 12 ), sprožilo predložitveno sodišče in glede rešitve katere se ne strinjajo niti stranke, ki so Sodišču predložile pisne izjave.

38. Če bi Sodišče vendarle menilo, da bi, kot zatrjujeta francoska vlada in Komisija, Direktiva 85/337/EGS lahko bila pomembna za razlago pojma „perutnina“, vsebovanega v Direktivi 96/61, zlasti zaradi cilja, skupnega obema aktoma ( 13 ), menim, da iz tega ni mogoče sklepati, kot zatrjuje francoska vlada, da bi moralo področje uporabe Direktive 96/61 obsegati le piščance in kokoši. Res je, da so v skladu s točko 17(a) Priloge I k Direktivi 85/337 projekti v zvezi z obrati, namenjenimi intenzivni reji perutnine z več kot 85.000 mesti za piščance ali 60.000 mesti za kokoši, odvisni od predhodne presoje iz člena 4(1) te direktive. Vendar se področje uporabe Direktive 85/337 ne omejuje na te obrate, saj v skladu s točko 1(e) Priloge II k tej direktivi vsebuje tudi projekte, ki se nanašajo na obrate za intenzivno rejo (projekti, na katere se ne nanaša Priloga I). Čeprav projekti, našteti v tej prilogi, ne smejo biti predmet sistematske predhodne presoje v skladu s pravilom iz člena 4(2) Direktive 85/337, pa zato vsi obrati za intenzivno rejo, posledično vključno s tistimi, v katerih se vzreja perutnina, ki ni našteta v točki 17(a) Priloge I k Direktivi 85/337, vseeno spadajo na področje uporabe te. Zato ni mogoče zatrjevati, sklicevaje se na določbe Direktive 85/337, da obrati za intenzivno rejo prepelic, jerebic ali golobov niso vključeni na področje uporabe Direktive 96/61.

39. Poleg tega v nasprotju s trditvami francoske vlade mislim, da iz referenčnega dokumenta, ki ga je Komisija objavila julija 2003, ni mogoče izluščiti nobenega nauka o najboljših razpoložljivih tehnikah intenzivne reje perutnine in prašičev (v nadaljevanju: dokument BREF 2003) ( 14 ) glede tega, kako je treba razlagati pojem „perutnina“ v smislu Direktive 96/61.

40. Seveda se mi zdi, da takih trditev ni mogoče zavrniti samo zato, ker dokumenti BREF niso pravno zavezujoči, kot primarno predlaga Komisija.

41. Treba je namreč poudariti, da je Sodišče, čeprav ti dokumenti niso zavezujoči, že imelo priložnost, da se je v okviru sklepa Saetti in Frediani ( 15 ), sprejetega na podlagi člena 104(3) Poslovnika, sklicevalo med drugim na navedbe, predstavljene v dokumentu BREF, ki je bil sprejet na podlagi Direktive 96/61 v zvezi s pogoji proizvodnje in uporabe petrolkoksa v naftni rafineriji, da bi preverilo, ali je mogoče, da na podlagi takih okoliščin ne bi upoštevali opredelitve „odpadkov“ v smislu Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih ( 16 ).

42. Vendar so se navedbe iz dokumenta BREF, ki ga je Sodišče omenilo v zgoraj navedenem sklepu Saetti in Frediani, nanašale na najpogostejše načine uporabe petrolkoksa ter, v nasprotju z obravnavano zadevo, ne na vprašanje razlage pojma iz prava Skupnosti in omejitev področja uporabe Direktive 96/61. Poleg tega je Sodišče te navedbe povzelo v okviru zahteve, naložene s strani sodne prakse, v skladu s katero je treba dejanski obstoj odpadkov preveriti glede na vse okoliščine, upoštevajoč cilj Direktive 75/442 in ob skrbi, da se ne škodi njeni učinkovitosti ( 17 ). Iz navedenega sklepa pa izhaja, da so navedbe iz dokumenta BREF le ena od mnogih informacij, ki lahko predložitvenemu sodišču omogočijo, da preveri okoliščine proizvodnje in uporabe petrolkoksa v naftni rafineriji.

43. Glede na okoliščine, v katerih se je Sodišče sklicevalo na dokument BREF, in glede na vrsto informacij, ki jih je to izluščilo iz tega dokumenta, se zdi torej težko razširiti pristop iz zgoraj navedenega sklepa Saetti in Frediani na primer iz obravnavane zadeve.

44. Glede dokumenta BREF je treba opozoriti, da čeprav ta našteva le kokoši nesnice, piščance za meso, purane, race in pegatke ter natančno obravnava le prvi dve vrsti perutnine, je jasno, da zadevno naštevanje velja le „v tem dokumentu“ ( 18 ) in da zato ne vpliva na to, kako je treba razlagati pojem „perutnina“ v smislu Direktive 96/61. Poleg tega je, kot je Komisija spomnila v pisnih izjavah, v dokumentu z naslovom „IPPC BREF Outline and Guide“, ki ga je objavila decembra 2005 ( 19 ), izrecno pojasnjeno, da dokument BREF ne razlaga Direktive 96/61. V zvezi s tem dodajam, da če bi dokumentu BREF 2003 pripisali, da lahko razlaga to direktivo, bi to na primer privedlo do izključitve gosi s področja uporabe pojma „perutnina“ v smislu te direktive, čeprav se vse stranke, ki so Sodišču predložile pisne izjave, pravilno strinjajo glede tega, da te živali spadajo v to kategorijo. Z drugimi besedami, dejstvo, da so v dokumentu BREF 2003 navedene in/ali preučene le nekatere vrste perutnine, ne pomeni, da je obseg pojma „perutnina“ v smislu Direktive 96/61 omejen na te vrste. Poleg tega bi ozka razlaga pojma perutnina, omejena na vrste, naštete v dokumentu BREF 2003, škodila namenu Direktive 96/61, kot sem v teh sklepnih predlogih že imel priložnost navesti.

45. Nazadnje menim, da je treba zavrniti tudi trditev francoske vlade, da naj bi se s predlogom Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja), ki ga je Komisija predstavila 21. decembra 2007 ( 20 ) in katerega namen je v samo enem pravnem besedilu ponovno združiti različne instrumente Skupnosti, med njimi Direktivo 96/61, podprlo ozko pojmovanje pojma „perutnina“ v smislu te Direktive. Zadostuje namreč ugotoviti, da ta, neodvisno od vsebine tega predloga, zagotovo ne pomeni dejanskega stanja prava Skupnosti. ( 21 )

46. Zato predlagam, naj se na prvi del vprašanja za predhodno odločanje odgovori tako, da je treba točko 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61 razlagati tako, da so prepelice, jerebice in golobi vključeni na področje uporabe te direktive.

47. Glede drugega dela vprašanja za predhodno odločanje je treba spomniti na to, da predložitveno sodišče zanima, ali točka 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61 nasprotuje temu, da bi država članica uvedla sistem, v katerem so pragi za izdajo predhodnih dovoljenj za obrate za intenzivno rejo perutnine določeni glede na pojem živali ekvivalentov, ki temelji na mehanizmu ponderiranja živali na mesto glede na vrsto zaradi upoštevanja vsebnosti dušika v iztrebkih različnih vrst. V obravnavanem primeru ni sporno, da ta mehanizem privede do tega, da so obrati za intenzivno rejo prepelic podvrženi postopku s predhodnim dovoljenem šele, če presegajo 240.000 živali, medtem ko so obrati za intenzivno rejo jerebic ali golobov navedenemu postopku podvrženi samo, če presežejo prag 120.000 ptičev.

48. Kot je bilo prej navedeno, iz točke 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61 izhaja, da morajo biti obrati za intenzivno rejo perutnine podvrženi postopku s predhodnim dovoljenjem, če štejejo „več kot 40.000 mest“, neodvisno od zadevne vrste perutnine.

49. Čeprav v Direktivi 96/61 ni opredeljen izraz „mesto“, se ta po mojem mnenju ne more razlikovati od svojega splošnega smisla, in sicer da pomeni prostor ali kraj, ki ga nekaj ali nekdo zaseda. ( 22 ) Zdi se mi, da to presojo podpira primerjava različnih jezikovnih različic člena 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61, v katerih se večinoma uporablja izraz „prostor“ ( 23 ). Ker prostora po splošnem pravilu ne more uporabljati več kot eno bitje, to je v obravnavanem primeru samo ena žival, je logično sklepati, da obrati za intenzivno rejo perutnine z več kot „40.000 mesti“ dejansko označujejo obrate, katerih kapaciteta reje ali proizvodnje presega 40.000 živali vrste perutnine, neodvisno od zadevne perutnine, saj besedilo člena 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61 ne uvaja nobene razlike med ptiči, ki spadajo na področje uporabe pojma perutnina v smislu te direktive.

50. Zdi se mi, da ta razlaga izhaja tudi iz ureditve Direktive 96/61. Po eni strani, ker se prag 40.000 mest uporablja zlasti za nove obrate, namenjene intenzivni reji perutnine, ki imajo tako število mest, ne more biti odvisen od dejanske zasedenosti teh obratov, ki lahko poleg tega variira glede na sezono, vendar je bližje kapaciteti reje ali proizvodnje. Po drugi strani se druge določbe točke 6 Priloge I k Direktivi 96/61 izrecno nanašajo ali na kapaciteto proizvodnje ali na kapaciteto obdelave oziroma potrošnje.

51. To pa seveda ne pomeni, da je velikost vsakega mesta enaka, ne glede na to, ali gre za rejo gosi, rac ali prepelic. Vendar če ima obrat, potem ko je bila velikost mesta določena za vsako vrsto in ta naloga je seveda lahko v pristojnosti vsake države članice, več kot 40.000 mest za perutnino, mora biti njegova dejavnost nujno odvisna od postopka s predhodnim dovoljenjem, ki je določen v Direktivi 96/61.

52. Zato menim, da sistem, kot je ta, ki je določen z uredbo št. 2005-989, ki vodi do tega, da se postopek s predhodnim dovoljenjem, določen v Direktivi 96/61, uporablja samo za obrate za intenzivno rejo prepelic, golobov ali jerebic, ki presegajo 240.000 prepelic ali 120.000 jerebic ali golobov, ni v skladu s točko 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61.

53. Zdi se mi, da te presoje ne more ovreči splošna trditev, ki sta jo predstavila predložitveno sodišče in francoska vlada, da je razlog za ponderacijo vrst perutnine, ki jo določa uredba št. 2005-989, volja, da se upošteva vsebnost dušika, ki ga izločajo te različne vrste, in da je torej združljiv s ciljem, ki mu sledi Direktiva 96/61.

54. V zvezi s tem je treba opozoriti, da francoska vlada ni izpodbijala referenčnih pravil, ki jih je Sodišču predložilo ANPER TOS in so bila vzeta iz prilog k okrožnici Ministère de l’Écologie, du Développement et de l’Aménagement durables (ministrstvo za ekologijo in trajnostni razvoj in ureditev) z dne 7. septembra 2007 o razvrščenih obratih (reja, perutnina) – uporaba novih referenc za odpadni material ( 24 ). Iz teh informacij pa izhaja, da razmerje med izločanjem dušika prepelice, goloba ali jerebice in izločanjem dušika standardnega piščanca očitno ne ustreza ponderaciji med temi vrstami perutnine, ki jo določa mehanizem živali ekvivalentov iz uredbe št. 2005-989. Medtem ko ta predvideva, da je standardni piščanec enakovreden osmim prepelicam, štirim golobom ali štirim jerebicam, pa namreč referenčna pravila, priložena okrožnici, kažejo na to, da imajo iztrebki prepelice vsebnost dušika, ki je enakovredna polovici vsebnosti dušika standardnega piščanca, ta vsebnost pa je malo višja, če gre za jerebice, medtem ko ga golob proizvede več kot petkrat več. ( 25 ) Iz preučitve teh uradnih podatkov in če upoštevamo samo vsebnost dušika, ki ga izpostavljata predložitveno sodišče in francoska vlada, sledi, kot sta navedli tožeča stranka in intervenientka v glavni stvari, da uredba št. 2005-989 vodi do tega, da francoski obrati za intenzivno rejo, katerih število prepelic znaša od 40.001 do 240.000 oziroma število golobov ali jerebic od 40.001 do 120.000, niso podvrženi postopku s predhodnim dovoljenjem, ki ga določa Direktiva 96/61, kljub dejstvu, da lahko ti obrati proizvedejo količino dušika, ki je višja od količine, ki jo proizvedejo obrati, namenjeni intenzivni reji 40.000 standardnih piščancev. ( 26 )

55. Francoska vlada torej ni pojasnila, kako naj bi pragovi, ki jih je določila uredba št. 2005-989 in se nanašajo na obrate za intenzivno rejo prepelic, jerebic ali golobov, ustrezali cilju, ki mu sledi Direktiva 96/61, to je zagotavljanje visoke stopnje varstva okolja kot celote.

56. Da bo vse povsem jasno, dodajam, da ta presoja ne pomeni – nasprotno z zaključkom, ki ga je Komisija najprej predlagala v pisnih izjavah in ga skrbno obrazložila na obravnavi –, da je mehanizem, živali ekvivalentov, kot je ta, ki ga določa uredba št. 2005-989, per se v nasprotju z Direktivo 96/61. Ta namreč nikakor ne nasprotuje temu, da bi država članica vzpostavila tak mehanizem, če ta vodi – tako kot je to pri številnih vrstah perutnine iz uredbe št. 2005-989 – k določitvi pragov za predhodno dovoljenje za zadevne obrate za intenzivno rejo, ki so nižji ali enaki pragom, predvidenim v točki 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61.

57. Zato menim, da bi bilo treba na drugi del vprašanja za predhodno odločanje odgovoriti tako, da točka 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61 nasprotuje nacionalni ureditvi, ki vodi do izračuna pragov za izdajo dovoljenj po sistemu živali ekvivalentov, v katerem je število živali na mesto ponderirano glede na vrsto zaradi upoštevanja vsebnosti dušika v iztrebkih različnih vrst, kadar tak sistem privede do tega, da so s področja uporabe Direktive 96/61 in zlasti iz postopka s predhodnim dovoljenjem, ki ga ta uvaja, izključeni obrati za intenzivno rejo perutnine, ki presegajo 40.000 mest, ne da bi ta sistem dejansko ustrezal cilju, ki ga določa nacionalna ureditev in je skladen cilju zagotavljanja visoke stopnje varstva okolja kot celote, ki mu sledi Direktiva 96/61.

VI – Predlog

58. Ob upoštevanju pravkar predstavljenih preudarkov predlagam, naj se na vprašanje za predhodno odločanje Conseil d’État odgovori: Točko 6.6(a) Priloge I k Direktivi Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja, ki se nanaša na obrate za intenzivno rejo perutnine z več kot 40.000 mesti, je treba razlagati tako, da na področje uporabe vključuje prepelice, jerebice in golobe ter da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki vodi do izračuna pragov za izdajo dovoljenj po sistemu živali ekvivalentov, v katerem je število živali na mesto ponderirano glede na vrsto zaradi upoštevanja vsebnosti dušika v iztrebkih različnih vrst, kadar tak sistem privede do tega, da so s področja uporabe Direktive 96/61 in zlasti iz postopka s predhodnim dovoljenjem, ki ga ta uvaja, izključeni obrati za intenzivno rejo perutnine, ki presegajo 40.000 mest, ne da bi ta sistem dejansko ustrezal cilju, ki ga določa nacionalna ureditev in je skladen cilju zagotavljanja visoke stopnje varstva okolja kot celote, ki mu sledi Direktiva 96/61.

( 1 ) Jezik izvirnika: francoščina.

( 2 ) UL L 257, str. 26.

( 3 ) JORF z dne 13. avgusta 2005, str. 13195.

( 4 ) Medtem ko Direktiva 96/61 določa nespremenljiv prag 40.000 mest za perutnino, od katerega naprej je za obrat reje potrebno predhodno dovoljenje, pa uredba št. 2005-989 določa prag 30.000 živali ekvivalentov, ki se razlikuje glede na zadevne vrste.

( 5 ) Glej zlasti sodbo z dne 18. decembra 2007 v zadevi Laval un Partneri (C-341/05, ZOdl., str. I-11767, točki 45 in 47).

( 6 ) Odlok ministrstva za kmetijstvo o določitvi količnikov enakovrednosti za proizvodnjo nad tlemi (JORF z dne 8. oktobra 1985, str. 11683).

( 7 ) Glede tega glej zlasti sodbo z dne 24. oktobra 1996 v zadevi Kraaijeveld in drugi (C-72/95, Recueil, str. I-5403, točka 38) glede razlage neopredeljenega izraza v Direktivi 85/337.

( 8 ) V skladu z opredelitvijo, ki jo daje Le Grand Robert de la langue française, Dictionnaires Le Robert, Paris, 2005.

( 9 ) Glej sedmo in osmo uvodno izjavo ter člen 1 Direktive 96/61.

( 10 ) Glej štirinajsto, sedemnajsto in sedemindvajseto uvodno izjavo ter člen 9 Direktive 96/61.

( 11 ) Na primer Direktiva Sveta 90/539/EGS z dne 15. oktobra 1990 o pogojih zdravstvenega stanja živali, ki veljajo znotraj Skupnosti za trgovanje s perutnino in valilnimi jajci ter za njihov uvoz iz tretjih držav (UL L 303, str. 6), ki vključuje prepelice, jerebice in golobe na področje uporabe, ali Direktiva Sveta 71/118/EGS z dne o zdravstvenih problemih, ki vplivajo na proizvodnjo in trgovino s svežim perutninskim mesom (UL L 55, str. 23), ki meso teh ptičev izključuje s svojega področja uporabe.

( 12 ) Na primer Direktiva 85/337.

( 13 ) Tak pristop bi se lahko izpeljal iz sodbe z dne 7. septembra 2004 v zadevi Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C-127/02, ZOdl., str.. I-7405, točka 26), v kateri je Sodišče dopustilo, da je pojem „projekt“, kot je opredeljen v Direktivi 85/337, pomemben za razjasnitev pojma „načrt“ ali „projekt“ v smislu Direktive Sveta 92/43/EGS z dne o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7), kolikor je njen cilj, tako kot cilj Direktive 85/337, „preprečiti, da se dejavnosti, ki lahko pomembno vplivajo na okolje, dovolijo brez predhodne presoje njihovih posledic na okolje“. Kaže, da je upoštevnost Direktive 85/337 za razlago pojmov iz Direktive 96/61 podkrepljena z vzajemnimi sklicevanji, ki jih vsebujeta ta akta. Zlasti Direktiva 85/337, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne (UL L 73, str. 5), v členu 2a pojasnjuje, da države članice lahko določijo enotni postopek, da bi izpolnile zahteve obeh direktiv.

( 14 ) Ves dokument BREF, z naslovom Integrated Pollution and Control (IPPC – Reference Document on Best Available Techniques for Intensive Rearing of Poultry and Pigs), je na voljo na spletni strani: http://eippcb.jrc.ec.europa.eu/pages/FActivities.htm.

( 15 ) Sklep z dne 15. januarja 2004 (C-235/02, Recueil, str. I-1005, točke od 41 do 44).

( 16 ) UL L 194, str. 39.

( 17 ) Zgoraj navedeni sklep Saetti in Frediani, točka 40 in navedena sodna praksa.

( 18 ) Glej str. i povzetka dokumenta BREF, ki ga je Sodišču predložilo ANPER TOS.

( 19 ) Ta dokument je na voljo na spletni strani: http://eippcb.jrc.ec.europa.eu/pages/FActivities.htm.

( 20 ) COM(2007)844 konč.

( 21 ) Poleg tega je treba opozoriti, da je ta predlog dejansko predmet prvega branja pred Evropskim parlamentom, katerega komisija za okolje, javno zdravje in prehransko varnost je predstavila predlog sprememb, ki se nanašajo med drugim na točko 6.6(a) Priloge I k Direktivi 96/61 (glej predlog poročila komisije za okolje, javno zdravje in prehransko varnost Evropskega parlamenta, 2007/0286 (COD), z dne 2. julija 2008, str. 39 in 40).

( 22 ) Glej na primer definicijo v Le Grand Robert de la langue française, op. cit.

( 23 ) Tako je različicah tega besedila v danščini („pladser“), nemščini („Plätzen“), angleščini („places“), italijanščini („posti“), nizozemščini („plaatsen“), finščini („paikkaa“) in švedščini („platser“). V španski različici je uporabljen izraz „emplazamientos“, medtem ko v portugalski različici ni nobenega pojasnila.

( 24 ) Uradno glasilo Ministère de l’Écologie, du Développement et de l’Aménagement durables z dne 30. oktobra 2007, MEDAD 2007/20, besedilo 15, str. 1. Opozoriti je treba, da čeprav je bila ta okrožnica sprejeta nekaj mesecev po vložitvi ničnostne tožbe pri Conseil d’État v zadevi v glavni stvari, pa kljub temu temelji na podatkih, ki izhajajo iz del, ki jih je leta 2006 opravila skupina „Volaille“ Comité d’orientation pour les pratiques agricoles respectueuses de l’environnement (Corpen, usmerjevalni odbor za kmetijsko proizvodnjo, prijazno okolju), ki je pod pokroviteljstvom francoskih ministère de l’Agriculture et de la Pêche (ministrstvo za kmetijstvo in ribolov) in ministère de l’Écologie, du Développement et de l’Aménagement durables, kot je to navedeno v tej okrožnici in kot to izkazujejo listine, ki jih je Sodišču predložila ANPER TOS.

( 25 ) Glej podatke iz tabele A, z naslovom „Količine proizvedenih obvladljivih elementov, po odbitku izgub pri zgradbi in zalogah (v gramih na žival razen Cu in Zn, ki sta v miligramih)“, priložene k zgoraj navedeni okrožnici.

( 26 ) Zaradi izčrpnosti je treba poudariti, da sta tožeča stranka in intervenientka v glavni stvari v pisnih izjavah pred Sodiščem prav tako izkazali izločanje fosforja, bakra in cinka, snovi in kovin, ki so povzete v tabelah, ki jih je uredil Corpen in so priložene k zgoraj navedeni ministrski okrožnici. Na podlagi podatkov iz teh tabel je vsebnost fosforja, bakra in cinka, ki izvira iz iztrebkov 240.000 prepelic, 120.000 jerebic ali 120.000 golobov celo nekajkrat višja od vsebnosti tega v iztrebkih 40.000 standardnih piščancev.