SL Uradni list Evropske unije C 64/15

Pritožba, ki jo je 19. novembra 2007 vložila Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH zoper sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 11. septembra 2007 v zadevi T-28/07, Fels-Werke GmbH, Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG proti Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva C-503/07 P)

(2008/C 64/24)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (zastopnika: H. Posser in S. Altenschmidt, odvetnika)

Drugi stranki v postopku: Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG, Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi pritožnice:

— razveljaviti sklep tretjega senata Sodišča prve stopnje z dne 11. septembra 2007 v zadevi T-28/07 (Fels-Werke in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti) v delu, v katerem se nanaša na pritožnico;

— razglasiti ničnost člena 1(2) Odločbe Komisije z dne 29. novembra 2006 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je predložila Nemčija v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (neobjavljena številka dokumenta), v delu, v katerem jamstvo za dodelitev pravic iz prvega obdobja trgovanja, opisano v Poglavju 6.2 nemškega nacionalnega načrta razdelitve pod naslovom „dodelitve na podlagi člena 8 ZuG 2007“, razglaša za nezdružljivo z Direktivo 2003/87/ES;

— razglasiti ničnost člena 2(2) te odločbe v delu, v katerem Zvezni republiki Nemčiji določa pogoje za uporabo jamstev za dodelitev pravic iz prvega obdobja trgovanja, opisanih v Poglavju 6.2 nemškega nacionalnega načrta razdelitve pod naslovom „dodelitve na podlagi člena 8 ZuG 2007“, in pri tem tudi razvršča veljavnost istega izpolnitvenega faktorja kot za druge primerljive že obstoječe naprave;

— podredno razveljaviti sklep, naveden v točki 1, in zadevo predložiti Sodišču prve stopnje;

— Komisiji naložiti plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Z izpodbijanim sklepom je Sodišče prve stopnje zanikalo, da bi bila pritožnica individualno prizadeta in je zato kot nedopustno zavrglo njeno tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije z dne 29. novembra 2006 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je predložila Nemčija.

V utemeljitev pritožbe pritožnica zatrjuje, da so bile kršene postopkovne pravice, ki služijo njenim interesom, ter določbe člena 230(4) ES materialnega prava Skupnosti.

Prvič, Sodišče prve stopnje naj bi kršilo načelo pravičnega postopka in pravico izjaviti se. Okoliščino, da naj pritožnica ne bi bila osebno prizadeta, naj bi v bistvenem utemeljilo s tem, da ni dokazala pripadnosti zaprtemu krogu podjetij, kot je to zatrjevala, in da zlasti ni preložila seznama podjetij, za katere se uporablja 8(1) ZuG 2007. Vendar naj je Sodišče prve stopnje med postopkov nikoli ne bi pozvalo, naj predloži seznam podjetij, ki jih zajema jamstvo za dodelitev. Pritožnica pomena predložitve tovrstnega seznama naj niti ne bi mogla razbrati na podlagi drugih razlogov, ker naj bi omejenost in zaprtost kroga podjetij, ki ga zajema jamstvo za dodelitev, izhajala že iz prisilne pravne strukture ZuG 2007. Poleg tega naj bi Sodišče prve stopnje s preložitvijo tovrstnega seznama zahtevalo nekaj, česar naj pritožnica ne bi mogla storiti.

Drugič, Sodišče prve stopnje naj bi kršilo člen 230(4) ES, s tem da je neutemeljeno zanikalo, da bi bila pritožnica individualno prizadeta. Krog oseb, za katere velja izpodbijana odločba, naj namreč ne bi bil le – kot je izpeljalo Sodišče prve stopnje – „bolj ali manj natančno“ določen, temveč naj bi bil opredeljen taksativno ipso iure na podlagi dogodkov, ki so se zgodili v preteklosti, in naj ga logično ne bi bilo mogoče razširiti. Glede podjetij, ki jih zajema jamstvo za dodelitev iz člena ZuG 2007, naj bi bilo poleg tega izpodbijano odločbo možno obravnavati kot sveženj posamičnih odločb, ker je vsakomur od njih prepovedana nadaljnja veljavnost jamstva za dodelitev.