ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 220/11

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 16. julija 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemska) — Zuid-Chemie BV proti Philippo's Mineralenfabriek NV/SA

(Zadeva C-189/08) (1)

(Pravosodno sodelovanje v civilnih in gospodarskih zadevah - Sodna pristojnost in izvrševanje sodnih odločb - Uredba (ES) št. 44/2001 - Pojem ‚kraj, kjer je prišlo do škodnega dogodka‘)

2009/C 220/18

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Zuid-Chemie BV

Tožena stranka: Philippo's Mineralenfabriek NV/SA

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Razlaga člena 5, začetek in točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah („Bruselj I“) (UL 2001, L 12, str. 1) — Razlaga pojma „kraj, kjer je prišlo ali kjer grozi škodni dogodek“ — Kraj, kjer je prišlo do škodnega dogodka — Kraj škodnega dogodka („Handlungsort“) in kraj, kjer je nastala škoda („Erfolgsort“) — Navezne okoliščine

Izrek

Člen 5, točka 3, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, je treba razlagati tako, da v okviru spora, kot je ta v postopku v glavni stvari, izraz „kraj, kjer je prišlo do škodnega dogodka“ pomeni kraj, v katerem je nastala prvotna škoda zaradi običajne uporabe proizvoda, za katero je namenjen.

(1) UL C 183, 19.7.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 267/15

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 3. septembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe VAT and Duties Tribunal, London – Združeno kraljestvo) – RCI Europe proti Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

(Zadeva C-37/08) (1)

(Šesta direktiva o DDV - Davčna navezna okoliščina - Opravljanje storitev v zvezi z nepremičninami - Storitve, s katerimi je nosilcem pravice do uporabe počitniških objektov olajšana zamenjava z drugimi nosilci te pravice)

2009/C 267/25

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

VAT and Duties Tribunal, London

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: RCI Europe

Tožena stranka: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – VAT and Duties Tribunal, London – Razlaga členov 9(2)(a) in 26 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Določitev davčne navezne okoliščine – Opravljanje storitev, s katerimi je nosilcem pravice do uporabe počitniških objektov, članom združenja, ki ga je davčni zavezanec ustanovil v ta namen, olajšana zamenjava pravic z drugimi nosilci

Izrek

Člen 9(2)(a) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da je kraj opravljanja storitev združenja, ki je dejavno tako, da svojim članom omogoča zamenjavo pravic do uporabe počitniških objektov na podlagi časovnega zakupa, v zameno pa od njih prejema vpisnino, letno članarino in nadomestila za zamenjavo, kraj, v katerem je nepremičnina, na kateri ima zadevni član pravico do uporabe na podlagi časovnega zakupa.

(1) UL C 92, 12.4.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 180/21

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 11. junija 2009 — Transports Schiocchet — Excursions SARL proti Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva C-335/08 P) (1)

(Pritožba - Odškodninska tožba - Uredbi (EGS) št. 517/72 in 684/92 - Mednarodni avtobusni prevoz potnikov - pogoji za nastanek nepogodbene odgovornosti Skupnosti - Zastaralni rok)

2009/C 180/35

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Transports Schiocchet — Excursions SARL (zastopnik: D. Schönberger, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J.-F. Pasquier in N. Yerrell, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 19. maja 2008 v zadevi Transport Schiocchet proti Komisiji, (T- 220/07) s katerim je Sodišče prve stopnje kot nedopustno zavrnilo tožbo tožeče stranke zaradi nepogodbene obveznosti, za povračilo škode, ki jo je domnevno utrpela zaradi določenih nezakonitosti, ki jih je mogoče pripisati institucijam Skupnosti — Pogoji za vložitev odškodninske tožbe — Pojma linijskih prevozov in posebnih linijskih prevozov v smislu Uredbe Sveta (EGS) št. 517/72 z dne 28. februarja 1972 o uvedbi skupnih pravil za linijski prevoz in posebne oblike linijskega prevoza z avtobusom med državami članicami (UL L 67, str. 19), ki je bila razveljavljena in nadomeščena z Uredbo Sveta (EGS) št.°684/92 z dne 16. marca 1992 o skupnih pravilih za mednarodni avtobusni prevoz potnikov (UL L 74, str. 1).

Izrek

1) Pritožba se zavrne.

2) Družbi Transports Schiocchet — Excursions SARL se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 285, 8.11.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 153/10

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 30. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht — Nemčija) — BIOS Naturprodukte GmbH proti Saarland

(Zadeva C-27/08) (1)

(Direktiva 2001/83/ES - Člen 1, točka 2(b) - Pojem „zdravilo glede na zdravilno učinkovino“ - Odmerjanje izdelka - Običajna uporaba - Tveganje za zdravje - Sposobnost vzpostaviti, izboljšati ali spreminjati fiziološke funkcije pri ljudeh)

2009/C 153/20

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: BIOS Naturprodukte GmbH

Tožena stranka: Saarland

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesverwaltungsgericht — Razlaga člena 1, točka 2, Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o spremembah Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 136, str. 34) — Pojem zdravilo — Proizvod, ki vsebuje sestavino, ki je pri velikem odmerku terapevtsko učinkovita, ki pa je pri manjšem odmerku, ki ga priporoča proizvajalec, lahko škodljiva za zdravje — Izvleček bosvelije

Izrek

Člen 1, točka 2, Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, je treba razlagati tako, da izdelek, ki vsebuje snov s fiziološkim učinkom, če se jo uživa v določenem odmerku, ni zdravilo glede na zdravilno učinkovino, če ob upoštevanju odmerka aktivnih snovi in ob običajni uporabi pomeni tveganje za zdravje, ne more pa vzpostaviti, izboljšati ali spreminjati fizioloških funkcij pri ljudeh.

(1) UL C 92, 12.4.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 141/17

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 2. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof — Nemčija) — Hauptzollamt Bremen proti J. E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.

(Zadeva C-134/08) (1)

(Uredba (ES) št. 2193/2003 - Dodatne carine na uvoz določenih izdelkov s poreklom iz Združenih držav Amerike - Področje uporabe ratione temporis - Člen 4(2) - Izdelki, izvoženi po začetku veljavnosti navedene uredbe, za katere pa se lahko dokaže, da so bili na dan prve uporabe navedenih dajatev že na poti v Skupnost - Zavezanost za plačilo)

2009/C 141/28

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Hauptzollamt Bremen

Tožena stranka: J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Bundesfinanzhof — Razlaga člena 4(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2193/2003 z dne 8. decembra 2003 o uvedbi dodatnih carin na uvoz določenih izdelkov s poreklom iz Združenih držav Amerike (UL L 328, str. 3) — Obdavčenje z dodatnimi dajatvami za izdelke, izvožene iz Združenih držav Amerike v Skupnost po začetku veljavnosti navedene uredbe, za katere pa se lahko dokaže, da so bili že na poti v Skupnost brez možnosti preusmeritve na dan prve uporabe navedenih dajatev

Izrek

Člen 4(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2193/2003 z dne 8. decembra 2003 o uvedbi dodatnih carin na uvoz določenih izdelkov s poreklom iz Združenih držav Amerike je treba razlagati v smislu, kot izhaja iz njegovega besedila, in sicer da za izdelke, za katere je mogoče dokazati, da so bili na dan začetka veljavnosti te uredbe že na poti v Evropsko skupnost in jih ni bilo mogoče preusmeriti, dodatne dajatve ne veljajo.

(1) UL C 171, 5.7.2008.
1)

Republika Češka, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 86/378/EGS z dne 24. julija 1986 o uresničevanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v poklicnih sistemih socialne varnosti in z Direktivo Sveta 96/97/ES z dne 20. decembra 1996 o spremembah Direktive 86/378/EGS, ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv in iz člena 54 Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije, Slovaške republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija.
SL Uradni list Evropske unije C 223/18

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 17. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Stuttgart – Nemčija) – Postopek izvršitve evropskega naloga za prijetje, izdanega zoper Szymona Kozlowskega

(Zadeva C-66/08) (1)

(Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami - Člen 4, točka 6 - Razlog za fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje - Razlaga pojmov „prebivati“ in „nahajati se“ v izvršitveni državi članici)

(2008/C 223/29)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Stuttgart

Stranka v postopku v glavni stvari

Szymon Kozlowski

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Stuttgart – Razlaga člena 4, točka 6, Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, str. 1) – Možnost, da izvršitveni pravosodni organ zavrne izvršitev evropskega naloga za prijetje, izdanega zaradi izvršitve zaporne kazni zoper osebo, ki se nahaja v izvršitveni državi članici ali tam prebiva – Pojma „prebivališče“ in „nahajati se“ – Razlaga člena 6(1) EU v zvezi s členoma 12 ES in 17 ES – Nacionalna zakonodaja, ki omogoča, da izvršitveni pravosodni organ različno obravnava zahtevane osebe, ki ne soglašajo s svojo predajo, glede na to, ali gre za državljane izvršitvene države članice ali druge države članice.

Izrek

Člen 4, točka 6, Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami je treba razlagati tako, da:

— zahtevana oseba „prebiva“ v izvršitveni državi članici, če ima v njej dejansko prebivališče, „nahaja“ pa se v njej, če se v tej državi članici že nekaj časa neprekinjeno zadržuje in je zato z njo vzpostavila podobne vezi, kot izhajajo iz prebivališča;

— mora izvršitveni pravosodni organ za ugotovitev, ali med zahtevano osebo in izvršitveno državo članico obstajajo vezi, na podlagi katerih je mogoče ugotoviti, da je zajeta s pojmom „se nahaja“ v smislu navedenega člena 4, točka 6, opraviti celostno presojo več objektivnih dejavnikov, ki opredeljujejo položaj te osebe, med drugim zlasti trajanja, narave in razmer, v katerih se zahtevana oseba zadržuje v izvršitveni državi članici, ter družinskih in ekonomskih vezi, ki jih ima z njo.

(1) UL C 107, 26.4.2008.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 20. aprila 2010 – Evropska komisija proti Kraljevini Švedski

(Zadeva C-246/07) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Kršitev členov 10 ES in 300(1) ES - Stockholmska konvencija o obstojnih organskih onesnaževalih - Enostranski predlog države članice za uvrstitev snovi v Prilogo A k tej konvenciji)

(2010/C 161/03)

Jezik postopka: švedščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Valero Jordana in C. Tufvesson, zastopnika)

Tožena stranka: Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Kruse in A. Falk, zastopnika)

Intervenienti v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (zastopnika: C. Pilgaard Zinglersen in R. Holdgaard, zastopnika), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: C. M. Wissels in D. J. M. de Grave, zastopnika), Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, zastopnik), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: V. Jackson, zastopnik in D. Anderson, QC)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 10 ES in 300(1) ES – Enostranski predlog za uvrstitev snovi, perfluorooktan sulfonat, v Prilogo A k Stockoholmski konvenciji o obstojnih organskih onesnaževalih

Izrek

1. Kraljevina Švedska s tem, da je enostransko predlagala, naj se v Prilogo A k Stockholmski konvenciji o obstojnih organskih onesnaževalih doda snov perfluorooktan sulfonat, ni izpolnila obveznosti iz člena 10 ES.

2. V preostalem se tožba zavrne.

3. Kraljevini Švedski se naložijo stroški Evropske komisije.

4. Kraljevina Danska, Kraljevina Nizozemska, Republika Finska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 183, 4.8.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 24/3

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 19. novembra 2009 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Finski

(Zadeva C-118/07) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Člen 307, drugi odstavek, ES - Nesprejetje ustreznih ukrepov za odpravo nezdružljivosti med dvostranskimi sporazumi, sklenjenimi s tretjimi državami pred pristopom države članice k Evropski uniji, in Pogodbo ES - Dvostranski sporazumi o naložbah, ki jih je Republika Finska sklenila z Rusko federacijo, Republiko Belorusijo, Ljudsko republiko Kitajsko, Malezijo, Demokratično socialistično republiko Šrilanko in Republiko Uzbekistan)

2010/C 24/03

Jezik postopka: finščina

Stranke

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. Huttunen, H. Støvlbæk in B. Martenczuk, zastopniki)

Tožena stranka: Republika Finska (zastopnik: J. Heliskoski, zastopnik)

Intervenientke v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in C. Blaschke, zastopnika), Madžarska (zastopnik: J. Fazekas, zastopnik), Republika Latvija (zastopnik: D. Kriaučiūnas, zastopnik), Republika Avstrija (zastopnik: C. Pesendorfer, zastopnik)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev člena 307, drugi odstavek, ES – Nesprejetje ustreznih ukrepov za odpravo nezdružljivosti s Pogodbo glede določb o prenosu kapitala, ki jih vsebujejo dvostranski sporazumi o naložbah, ki jih je Republika Finska sklenila z Rusko federacijo, Belorusijo, Kitajsko, Malezijo, Šrilanko in Uzbekistanom.

Izrek

1. Republika Finska s tem, da ni sprejela ustreznih ukrepov za odpravo nezdružljivosti s Pogodbo glede določb s področja prenosa kapitala, vsebovanih v dvostranskih sporazumih o naložbah za vzajemno spodbujanje in varovanje naložb, ki jih je sklenila z nekdanjo Zvezo sovjetskih socialističnih republik, katere naslednica je Ruska federacija (sporazum podpisan 8. februarja 1989), Republiko Belorusijo (sporazum podpisan 28. oktobra 1992), Ljudsko republiko Kitajsko (sporazum podpisan 4. septembra 1984), Malezijo (sporazum podpisan 15. aprila 1985), Demokratično socialistično republiko Šrilanko (sporazum podpisan 27. aprila 1985) in Republiko Uzbekistan (sporazum podpisan 1. oktobra 1992), ni izpolnila obveznosti iz člena 307, drugi odstavek, ES.

2. Republiki Finski se naloži plačilo stroškov.

3. Zvezna republika Nemčija, Republika Litva, Republika Madžarska in Republika Avstrija nosijo svoje stroške.

(1) UL C 95, 28.4.2007.
1)

Irska, — s tem da v skladu s členoma 2(1) in 4, od (2) do (4) Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1995 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, ni sprejela vseh potrebnih predpisov za zagotovitev, da so v skladu s členi od 5 do 10 te spremenjene direktive projekti, ki bodo verjetno pomembno vplivali na okolje v kategoriji gradnje cest iz točke 10(e) Priloge II k Direktivi 85/337, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11, pred izdajo soglasja predmet zahteve za izdajo soglasja za izvedbo in presojo njihovih vplivov, in — s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členoma 3, od (3) do (7), in 4, od (2) do (4), Direktive 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi Direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč, in da o nekaterih od teh določb ni obvestila Komisije Evropskih skupnosti, — ni izpolnila obveznosti iz Direktive 85/337, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11, in iz člena 6 Direktive 2003/35.
1)

Helenska republika s tem, da ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, v skladu s členom 3 Odločbe Komisije 2003/372/ES z dne 11. decembra 2002 o pomoči, ki jo je Grčija dodelila družbi Olympic Airways, ni sprejela ukrepov v zvezi z izvršitvijo sodbe z dne 12. maja 2005 v zadevi Komisija proti Grčiji (C 415/03) glede izterjave pomoči, ki so bile razglašene za nezakonite oziroma nezdružljive s skupnim trgom, ni izpolnila obveznosti iz te odločbe in člena 228(1) ES.
SL Uradni list Evropske unije C 141/11

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret — Danska) — kazenski postopek zoper Freda Damgaarda

(Zadeva C-421/07) (1)

(Zdravila za uporabo v humani medicini - Direktiva 2001/83/ES - Pojem „oglaševanje“ - Razširjanje informacij o zdravilu s strani tretje osebe na lastno pobudo)

2009/C 141/16

Jezik postopka: danščina

Predložitveno sodišče

Vestre Landsret

Stranka v kazenskem postopku v glavni stvari

Frede Damgaard

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Venstre Landsret — Razlaga člena 86 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (UL L 311, str. 67) — Pojem oglaševanja — Razširjanje informacij s strani tretje osebe o zdravilu na njeno lastno pobudo in v celoti neodvisno od prodajalca in proizvajalca

Izrek

Člen 86 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, je treba razlagati tako, da je razširjanje informacij s strani tretje osebe o zdravilu, zlasti o njegovih zdravilnih in profilaktičnih lastnostih, mogoče šteti za oglaševanje v smislu tega člena, čeprav ta tretja oseba deluje na lastno pobudo in v celoti pravno in dejansko neodvisno od proizvajalca ali prodajalca takega zdravila. Presoja, ali to razširjanje pomeni obliko obveščanja, vključno z obveščanjem od vrat do vrat, agitiranja ali spodbujanja z namenom, da se spodbuja predpisovanje, izdajanje, prodaja ali potrošnja zdravil, je v pristojnosti nacionalnega sodišča.

(1) UL C 269, 10.11.2007.
1)

Države članice morajo v skladu s členom 12(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov pravico do dostopa do informacij glede prejemnikov ali vrste prejemnikov podatkov in glede vsebine posredovanih informacij določiti ne le za sedanjost, ampak tudi za preteklost. Države članice morajo določiti rok za shranjevanje teh informacij in temu ustrezno dostop do njih, pri čemer skrbijo za pravično ravnovesje med, po eni strani, interesom posameznika, na katerega se osebni podatki nanašajo, za varstvo svoje zasebnosti zlasti s pomočjo pravic in pravnih sredstev, ki jih določa Direktiva, ter, po drugi strani, bremenom, ki ga za upravljavca pomeni obveznost shranjevanja teh informacij.
SL Uradni list Evropske unije C 141/9

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. aprila 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte d'appello di Milano — Italija) — Marco Gambazzi proti DaimlerChrysler Canada Inc., CIBC Mellon Trust Company

(Zadeva C-394/07) (1)

(Bruseljska konvencija - Priznanje in izvršitev odločb - Razlogi za zavrnitev - Kršitev javnega reda države, v kateri se zahteva priznanje - Izključitev tožene stranke iz postopka pred sodiščem države izvora zaradi neizvršitve odredbe sodišča)

2009/C 141/13

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte d'appello di Milano

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Marco Gambazzi

Toženi stranki: DaimlerChrysler Canada Inc., CIBC Mellon Trust Company

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Corte d'appello di Milano — Razlaga členov 26 in 27(1) Bruseljske konvencije — Odločba, katere priznanje je v nasprotju z javnim redom države, v kateri se zahteva priznanje — Odločba, ki stranki onemogoča obrambo („debarment“) zaradi neupoštevanja odredbe sodišča

Izrek

Člen 27, točka 1, Konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, kakor je bila spremenjena s Konvencijo z dne 9. oktobra 1978 o pristopu Kraljevine Danske, Irske in Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska, Konvencijo z dne 25. oktobra 1982 o pristopu Helenske republike, Konvencijo z dne 26. maja 1989 o pristopu Kraljevine Španije in Portugalske republike ter s Konvencijo z dne 29. novembra 1996 o pristopu Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske je treba razlagati tako, da:

sodišče države, v kateri se zahteva priznanje, glede na klavzulo javnega reda, določeno v tem členu, lahko upošteva dejstvo, da je sodišče države izvora odločilo o zahtevkih tožeče stranke, ne da bi zaslišalo toženo stranko, ki je zakonito nastopila pred njim, vendar je bila iz postopka izključena s sklepom, ker ni izpolnila obveznosti, ki so ji bile naložene s sklepom, izdanim pred tem v okviru istega postopka, če glede na celotno presojo postopka in glede na vse okoliščine ugotovi, da je ukrep izključitve očitna in nesorazmerna kršitev pravice tožene stranke do izjave.

(1) UL C 283, 24.11.2007.