Keywords

Summary



Keywords

1. Svoboda ustanavljanja – Omejitve

(člena 43 ES in 46 ES)

2. Svoboda opravljanja storitev – Svoboda ustanavljanja – Nacionalna ureditev o koncesijah za upravljanje igralnic

(člena 43 ES in 49 ES)

Summary

1. Člen 43 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki prirejanje iger na srečo v igralnicah omejuje na poslovne subjekte s sedežem na ozemlju te države članice. Obveznost, da imajo imetniki koncesij za upravljanje igralnic sedež na nacionalnem ozemlju, namreč pomeni omejitev svobode ustanavljanja iz te določbe, ker gre za diskriminacijo družb s sedežem v drugi državi članici in ker tem družbam preprečuje, da bi upravljale igralnice na ozemlju zadevne države članice prek agencije, podružnice ali hčerinske družbe.

Brez potrebe po ugotavljanju, ali cilj omogočanja učinkovitejšega nadzora nad poslovnimi subjekti, ki delujejo v sektorju iger na srečo, da bi se preprečilo izkoriščanje teh dejavnosti v kriminalne in goljufive namene, lahko izhaja iz pojma javnega reda, tako da bi bila zadevna omejitev skladna s pravom Unije, glede tega zadostuje ugotovitev, da je kategorična izključitev poslovnih subjektov s sedežem v drugi državi članici nesorazmerna, saj presega to, kar je nujno za boj proti kriminalu. Za nadzor njihovih dejavnosti in računov so namreč na voljo različna sredstva, kot so možnost, da se zahteva vodenje ločenih računov za vsako igralnico istega poslovnega subjekta, ki jih revidira zunanji računovodja, možnost, da se redno pošiljajo odločitve organov imetnikov koncesij, in tudi možnost, da se pridobijo podatki o njihovih poslovodjih in glavnih delničarjih. Poleg tega je nadzor mogoče izvajati nad vsemi podjetji s sedežem v državi članici, ki so jim lahko izrečene kazni ne glede na kraj prebivališča njihovih poslovodij.

(Glej točke 32, od 34 do 38 in 40 ter točko 1 izreka.)

2. Obveznost preglednosti, ki izhaja iz členov 43 ES in 49 ES ter iz načel enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije na podlagi nacionalnosti, nasprotuje dodelitvi vseh koncesij za upravljanje igralnic na ozemlju države članice brez kakršnega koli javnega razpisa.

Po eni strani, čeprav glede na trenutno stanje prava Unije koncesijskih pogodb za storitve ne ureja nobena od direktiv, s katerimi je zakonodajalec Unije uredil področje javnih razpisov, morajo javni organi, ki sklepajo take pogodbe, vseeno spoštovati temeljna pravila pogodb, zlasti člena 43 ES in 49 ES ter obveznost preglednosti, ki iz njiju izhaja. Čeprav ne vključuje nujno obveznosti, da se opravi javni razpis, omenjena obveznost preglednosti, ki velja, če bi koncesija za storitve lahko zanimala podjetje v državi članici, ki ni država članica, v kateri se dodeljuje ta koncesija, nalaga organu, ki dodeljuje koncesijo, da v korist vseh potencialnih ponudnikov zagotovi ustrezno stopnjo javnosti, ki koncesijo za storitve odpre za konkurenco in omogoča nadzor nad tem, ali so bili postopki dodelitve izvedeni nepristransko.

Po drugi strani dejstvo, da podelitev dovoljenj za upravljanje igralnic ni enakovredna koncesijski pogodbi za storitve, samo po sebi ne upravičuje tega, da se ne bi spoštovale zahteve iz člena 49 ES, in sicer zlasti načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti. Obveznost preglednosti je tako nujni temeljni pogoj pravice države članice, da podeli dovoljenja za upravljanje igralnic ne glede na način izbire poslovnih subjektov, saj so učinki podelitve takih dovoljenj za podjetja, ki imajo sedež v drugih državah članicah in bi bila lahko zainteresirana za opravljanje te dejavnosti, enaki kot tisti, ki nastanejo pri koncesijski pogodbi za storitve.

(Glej točke 49, 50, 52, 53 in 58 ter točko 2 izreka.)