ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 328/34

Tožba, vložena 24. septembra 2010 – Mahmoudian proti Svetu

(Zadeva T-440/10)

()

2010/C 328/59

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Fereydoun Mahmoudian (Teheran, Iran) (zastopnik: A. Kronshagen, odvetnik)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predloga tožeče stranke

— odstavek 2 oddelka I A priloge k Uredbi Sveta (EU) št. 668/2010 o sprejetju omejevalnih ukrepov proti Iranu in sklep Sveta z dne 26. julija 2010 v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, naj se razglasita za nična;

— Svetu Evropske unije naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 668/2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 (1) in Sklepa Sveta 2010/413/SZVP (2) o sprejetju omejevalnih ukrepov proti Iranu s ciljem preprečevanja širjenja jedrskega orožja, v delu, v katerem je bilo ime tožeče stranke dodano na seznam oseb, subjektov in organov, katerih sredstva in finančni viri so zamrznjeni v skladu s tem predpisom.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve tožeče stranke so enake tistim v zadevi T-439/10, Fulmen proti Svetu, v zvezi z družbo, katere direktor naj bi bila tožeča stranka.

(1) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 668/2010 z dne 26. julija 2010 o izvajanju člena 7(2) Uredbe (ES) št. 423/2007 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 195, str. 25).

(2) Sklep Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39).
SL Uradni list Evropske unije C 301/35

Tožba, vložena 2. septembra 2010 – Handicare proti UUNT – Apple Corps (BEATLE)

(Zadeva T-369/10)

()

2010/C 301/59

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Handicare Holding BV (Helmond, Nizozemska) (zastopnik: G. van Roeyen, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Apple Corps Ltd (London, Združeno kraljestvo)

Predloga tožeče stranke

— Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 31. maja 2010 v zadevi R 1276/2009-2 naj se razveljavi; in

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „BEATLE“ za proizvode iz razreda 12

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka pred odborom za pritožbe l

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija št. 1341242 figurativnih znamk „BEATLES“ in „THE BEATLES“ v Združenem kraljestvu za proizvode iz razreda 9; registracija št. 1737191 figurativne znamke „BEATLES“ v Španiji za proizvode iz razreda 9; registraciji št. 1148166 in št. 2072741 figurativnih znamk „BEATLES“ v Nemčiji za proizvode iz razreda 9; registracija št. 312175 figurativne znamke „BEATLES“ na Portugalskem za proizvode iz razreda 9; registracija št. 1584857 figurativne znamke „BEATLES“ v Franciji za proizvode iz razreda 9; registracija št. 839105 figurativne znamke „BEATLES“ v Italiji za proizvode iz razreda 9; registracija znamke Skupnosti št. 219048 za besedno znamko „BEATLES“ za proizvode iz razredov 6, 9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 34 in 41; registracija znamke Skupnosti št. 219014 za figurativno znamko „BEATLES“ za proizvode iz razredov 6, 9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 34 in 41

Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora

Odločba odbora za pritožbe: ugoditev pritožbi in razveljavitev odločbe oddelka za ugovore

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 8(1)(b) in 8(4) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker odbor za pritožbe ni zavrnil ugovora iz teh razlogov, čeprav je ugotovil, da med zadevnimi proizvodi ni nobene dejanske podobnosti; kršitev člena 8(5) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno ugotovil, da so bili izpolnjeni pogoji za uporabo tega člena.
—

da je neutemeljeno obdolžena enotne in trajajoče kršitve, ki jo sestavlja skupek evropskih (Club Europa) in nacionalnih/regionalnih kartelov (Club Italiano, Club España in Accordo Meridionale). Sama ni namreč nikoli (ne aktivno ne pasivno) na evropski ravni sodelovala pri zatrjevani kršitvi. Prav tako Trame ni bila seznanjena z morebitnimi regionalnimi ali nacionalnimi sporazumi v državah, ki niso Italija.
SL Uradni list Evropske unije C 301/40

Tožba, vložena 7. septembra 2010 – Masco in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-378/10)

()

2010/C 301/65

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Masco Corp. (Taylor, Združene države Amerike), Hansgrohe AG (Schiltach, Nemčija), Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH (Schiltach, Nemčija), Hansgrohe Handelsgesellschaft m.b.H. (Wiener Neudorf, Avstrija), Hansgrohe SA/NV (Anderlecht, Belgija), Hansgrohe B.V. (Westknollendam, Nizozemska), Hansgrohe SARL (Antony, Francija), Hansgrohe Srl (Villanova d’Asti, Italija), Hüppe GmbH (Bad Zwischenahn, Nemčija), Hüppe Gesellschaft m.b.H. (Laxenburg, Avstrija), Hüppe Belgium SA/NV (Zaventem, Belgija) in Hüppe B.V. (Alblasserdam, Nizozemska) (zastopnika: D. Schroeder, odvetnik, in J. Temple Lang, solicitor)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga tožečih strank

— Člen 1 Sklepa Komisije C(2010) 4185 konč. z dne 23. junija 2010 v zadevi COMP/39.092 – Kopalniška oprema naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem je ugotovljeno, da naj bi tožeče stranke sodelovale pri trajajočem sporazumu ali usklajenem ravnanju na „področju kopalniške opreme“, in

— Komisiji naj se naloži plačilo sodnih in zunajsodnih stroškov ter izdatkov, povezanih z zadevo.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke s tožbo predlagajo delno razglasitev ničnosti člena 1 Sklepa Komisije C(2010) 4185 konč. z dne 23. junija 2010 v zadevi COMP/39.092, s katero je Komisija ugotovila, da naj bi tožeče stranke skupaj z drugimi podjetji s tem, ko so sodelovale pri trajajočem sporazumu ali usklajenem ravnanju na „področju kopalniške opreme“ v Nemčiji, Avstriji, Italiji, Franciji, Belgiji in na Nizozemskem, kršile člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma o EGP

Tožeče stranke za utemeljitev tožbe navajajo en tožbeni razlog.

Tožeče stranke izpodbijajo pravno kvalifikacijo Komisije, ki je ravnanje opredelila kot eno samo kompleksno kršitev, ki zajema tri različne skupine proizvodov, namreč pipe in pripomočke, zaslone za prhanje in sanitarno keramiko, namesto da bi ugotovila tri ločene kršitve.

Tožeče stranke ne proizvajajo sanitarne keramike. Tožeče stranke trdijo, da je Komisija z ugotovitvijo, da so sodelovale pri eni sami kompleksni kršitvi, ki zajema tri skupine proizvodov, med njimi tudi sanitarno keramiko, napačno presodila dejstva in napačno uporabila pravo. Ugotovitev Komisije v sklepu o zgolj eni kompleksni kršitvi ni skladna s predhodnimi primeri Komisije (niti s sodno prakso sodišč). Tako je Komisija kršila načela preglednosti, pravne varnosti in enakega obravnavanja. Zlasti pa dejstva in dokazi, predstavljeni v odločitvi, ne podpirajo sklepanja Komisije, da obstaja ena sama kompleksna kršitev, ki zajema tri različne skupine proizvodov.
SL Uradni list Evropske unije C 301/50

Tožba, vložena 13. septembra 2010 – Grebenshikova proti UUNT – Volvo Trademark (SOLVO)

(Zadeva T-394/10)

()

2010/C 301/79

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Elena Grebenshikova (St. Petersburg, Ruska federacija) (zastopnik: M. Björkenfeldt, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švedska)

Predloga/tožeče stranke

— Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 9. junija 2010 v zadevi R 861/2010-1 naj se razveljavi; in

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „SOLVO“ za proizvode iz razreda 9

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe.

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: registracija št. 747361 figurativne znamke „VOLVO“ v Združenem kraljestvu za velik obseg proizvodov in storitev; registracije št. 1102971, št. 1552529 in št. 747362 besedne znamke „VOLVO“ v Združenem kraljestvu za velik obseg proizvodov in storitev; registraciji znamke Skupnosti št. 2361087 in št. 2347193 za besedno znamko „VOLVO“ med drugimi za proizvode in storitve iz razredov 9 in 12

Odločba oddelka za ugovore: zavrnitev ugovora v celoti

Odločba odbora za pritožbe: razveljavitev odločbe oddelka za ugovore in zavrnitev prijave znamke

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009, ker je odbor za pritožbe napačno uporabil določbe tega člena; kršitev splošnega načela prava Unije glede enakega obravnavanja s strani odbora za pritožbe; kršitev člena 1 Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine (TRIPs) in kršitev člena 2 Pariške konvencije za varstvo industrijske lastnine.
—

Odločba četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 1. julija 2010 v zadevi R 126/2009-4 naj se razveljavi v delu, v katerem je zavrnjena prijava znamke Skupnosti, izpodbijana odločba pa razglašena za nično za te storitve: — razred 35– storitve davčnega svetovalca, davčne napovedi, knjigovodstvo, storitve knjigovodskega revizorja, strokovno poslovno svetovanje, svetovanje podjetjem; — razred 36– davčno svetovanje in cenitve, posli združevanja in nakupa, namreč finančno svetovanje pri nakupu ali prodaji podjetij ter deležev podjetij; — razred 42– pravno svetovanje in zastopanje, pravne raziskave;
kršitev pravice do obrambe družbe Teorema in posledično neveljavnost odločbe: — ker je Komisija družbo Teorema prepozno obvestila o tožbi; — ker je bil onemogočen dostop do dokumentacije in rok ni bil ustrezno podaljšan;
Tožba, vložena 3. septembra 2010 – Rubinetteria Cisal proti Komisiji

(Zadeva T-368/10)

()

(2010/C 288/110)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Rubinetteria Cisal SpA (Alzo Frazione di Pella, Italija) (zastopnik: M. Pinnarò, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi tožeče stranke

— Razglasi naj se ničnost Odločbe C(2010) 4185 z dne 23. junija 2010.

— Podredno, če Splošno sodišče ne bi odpravilo naložene globe, naj jo zmanjša na primernejšo raven.

— Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V tem postopku se izpodbija ista Odločba kot v zadevi T-364/10, Duravit in drugi proti Komisiji.

Tožeča stranka v utemeljitev svojih predlogov navaja naslednje tožbene razloge:

I. Kršitev in napačna uporaba členov 101 PDEU in 53 EGP.

Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je Odločba v delu, ki se nanaša nanjo, popolnoma napačna, saj družba Cisal ni sodelovala (niti nezavedno) pri usklajenem ravnanju, s tem da je le izmenjala neobčutljive poslovne in nezaupne informacije ter (v skoraj vseh primerih) po samostojnih izbirah, saj so bile navedene informacije že razširjene na trgu.

II. Kršitev načela sorazmernosti in enakosti.

Po mnenju tožeče stranke Komisija ni upoštevala dejstva, da so vloge, vpletenost, odgovornost, ugodnosti, itd. posameznih proizvajalcev med seboj zelo različni. Konkretno, tožena stranka ni ugotovila nobene razlike in ni pojasnila, zakaj je treba družbi Cisal naložiti največjo sankcijo, čeprav: i) ni bila vključena v eno od dveh združenj (Michelangelo); ii) ni nikoli imela dvostranskih stikov; iii) ni nikoli sodelovala na sestankih, na katerih so se preizkušali ti trije proizvodi (ampak le pri preizkušanju pip in keramičnih izdelkov); in iv) je vedno obvladovala le manjši del trga.

Tožeča stranka glede višine globe meni, da bi Komisija morala ugotoviti in upoštevati konkreten vpliv kršitve na trg, ter upošteven geografski obseg trga; tožena stranka bi tudi morala upoštevati dejansko sposobnost družbe Cisal – v ekonomskem smislu – za izkrivljanje konkurence, ter njen posebni pomen.

Tožeča stranka nazadnje navaja napačno osnovo za izračun, ki naj bi bila uporabljena pri določitvi globe, ter neupoštevanje olajševalnih okoliščin.
C 288/60

Pritožba, ki jo je 1. septembra 2010 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep Sodišča za uslužbence z dne 22. junija 2010 v zadevi F-78/09, Marcuccio proti Komisiji

(Zadeva T-366/10 P)

()

(2010/C 288/109)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi pritožnika:

— V vsakem primeru: izpodbijani sklep naj se v celoti in brez kakršnekoli izjeme razveljavi;

— ugotovi naj se, da je bila tožba v postopku na prvi stopnji, v zvezi s katero je bil izdan izpodbijani sklep, v celoti in brez kakršnekoli izjeme dopustna;

— v celoti in brez kakršnekoli izjeme naj se ugodi zahtevku iz tožbe na prvi stopnji;

— toženi stranki naj se naloži, da pritožniku povrne vse stroške postopka, ki so mu v tej zadevi nastali v zvezi s postopki na vseh stopnjah;

— podredno: obravnavana zadeva naj se vrne Sodišču za uslužbence, da v drugačni sestavi o njej ponovno vsebinsko odloči.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta pritožba je vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 22. junija 2010. S tem sklepom je bila kot očitno nedopustna zavržena tožba za povračilo škode, ki naj bi pritožniku nastala zaradi zavrnitve povračila stroškov, ki se lahko povrnejo, za katere trdi, da jih je imel v zadevi T-18/04, Marcuccio proti Komisiji.

V utemeljitev svojih predlogov se pritožnik sklicuje na napačno in nerazumno razlago pojma zahteva v smislu členov 90 in 91 Kadrovskih predpisov za uradnike, na neobstoj obrazložitve, z izkrivljanjem in potvarjanjem dejstev, ter napačno razlago sodne prakse v zvezi odmero stroškov, katerih plačilo je sodišče naložilo eni od strank.

Pritožnik zatrjuje tudi kršitev načela kontradiktornosti in pravice do obrambe ter da se SDU ni izreklo o nekaterih njegovih predlogih.
SL Uradni list Evropske unije C 260/20

Tožba, vložena 23. julija 2010 – Yusef proti Komisiji

(Zadeva T-306/10)

()

2010/C 260/28

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (London, Združeno kraljestvo) (zastopnika: E. Grieves, barrister, in H. Miller, solicitor)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi tožeče stranke

— Ugotovi naj se, da je Komisija, s tem ko ni ukrepala in tožeče stranke ni črtala iz Priloge 1 k Uredbi Sveta (ES) št. 881/2002, ravnala nezakonito;

— Komisiji naj se naloži, da tožečo stranko takoj črta iz omenjene priloge;

— Komisiji naj se naloži plačilo svojih stroškov, stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka, in zneskov, ki jih je blagajna Sodišča nakazala za pravno pomoč.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka na podlagi člena 265 PDEU predlaga razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1629/2005 z dne 5. oktobra 2005 o štiriinpetdeseti spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in Talibani (1), v delu, v katerem se nanaša nanjo.

Tožeča stranka v podporo svojemu predlogu navaja tri tožbene razloge.

Prvič, navaja, da Komisija ni nikoli neodvisno preučila razlogov za to, da je tožeča stranka navedena v Prilogi I, in ni zahtevala obrazložitve razlogov za to navedbo.

Drugič, navaja, da Komisija tožeči stranki ni sporočila kakršnihkoli razlogov, ki bi utemeljili njeno navedbo v Prilogi I, s čimer je kršila njeno pravico do učinkovitega pravnega sredstva, pravico do obrambe, in lastninsko pravico, ki jih ima na podlagi Evropske konvencije o človekovih pravicah.

Tretjič, navaja, da je to, da je Komisija ni črtala iz Priloge I, nerazumno, saj ni nobenih razlogov, zaradi katerih bi bila izpolnjena merila, ki so upoštevna za navedbo v Prilogi 1, poleg tega pa United Kingdom Foreign and Commonwealth Office meni, da tožeča stranka upoštevnih meril več ne izpolnjuje.

(1) UL L 260, str. 10.
—

kršitev temeljnih pravic in svoboščin ter zlasti pravice do spoštovanja doma, saj tožečim strankam ni bila vročena nacionalna sodna odobritev, s čimer jima je bilo odvzeto vsako temeljno jamstvo, kot je dostop do sodišč med izvajanjem preiskav in možnost vlaganja rednih pravnih sredstev zoper tako odobritev;
SL Uradni list Evropske unije C 221/49

Pritožba, ki jo je 9. junija 2010 vložil Luigi Marcuccio zoper sklep, ki ga je 25. marca 2010 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-102/08, Marcuccio proti Komisiji

(Zadeva T-256/10 P)

()

2010/C 221/80

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Pritožnik: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastopnik: G. Cipressa, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi pritožnika:

— V vsakem primeru: izpodbijani sklep naj se v celoti in brez kakršnekoli izjeme razveljavi;

— ugotovi naj se, da je bila tožba v postopku na prvi stopnji, v zvezi s katero je bil izdan izpodbijani sklep, v celoti in brez kakršnekoli izjeme dopustna;

— primarno: v celoti in brez kakršnekoli izjeme naj se ugodi zahtevku tožeče stranke iz tožbe v postopku na prvi stopnji

— toženi stranki naj se naloži, da tožeči stranki povrne vse stroške postopka, ki so ji v tej zadevi nastali na prvi stopnji in v postopku s pritožbo;

— podredno: obravnavana zadeva naj se vrne Sodišču za uslužbence, da v drugačni sestavi o njej ponovno vsebinsko odloči.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta pritožba je vložena zoper sklep Sodišča za uslužbence (SDU) z dne 25. marca 2010. S tem sklepom je bila kot delno očitno nedopustna in kot delno očitno neutemeljena zavrnjena tožba za ugotovitev neobstoja ali vsaj ničnosti odločbe, s katero je Komisija pritožniku zavrnila posredovanje kopij fotografij, posnetih med preselitvijo njegovega službenega stanovanja v Luandi (Angola) in uničenje vseh dokumentov o tej preselitvi ter za naložitev povračila škode Komisiji, ki naj bi pritožniku nastala, ker je tožena stranka to preselitev opravila v nasprotju z voljo pritožnika.

V utemeljitev svojih predlogov se pritožnik sklicuje na neobstoj obrazložitve, na kršitev dokaznih pravil, načela enakopravnosti strank v postopku, člena 94 Poslovnika SDU, dolžnosti skrbnega ravnanja tožene stranke v razmerju do tožeče in dolžnosti dobrega upravljanja.

Pritožnik trdi še, da se SDU ni izjavilo o treh njenih predlogih.
—

Razglasi naj se za nično Uredba Komisije (EU) št. 271/2010, v delu, v katerem spreminja Uredbo (ES) št. 889/2008 tako, da v Prilogi XI, del A, točka 9, glede ekološkega logotipa EU, navedenega v členu 57, zavezujoče določa, da se mora uporabljati „v skladu s pravili, ki veljajo ob registraciji logotipa […] pri Uradu za intelektualno lastnino Beneluksa“, zlasti ker določbe (pravilnika o uporabi kolektivne znamke): — člena 2(4) določajo, da nihče, niti tožeča stranka, ne more uporabljati ekološkega logotipa EU „without empowerment from the Bodies designed or recognised in accordance with the Community Regulations“, torej, če nadzorni organi ali izvajalci nadzora, ki so bili vzpostavljeni ali priznani na podlagi prava Unije, ne izdajo dovoljenja za uporabo ekološkega logotipa EU; — člena 4 predvidevajo klavzulo o izključitvi odgovornosti v smislu, da Evropska unija ne zagotavlja možnosti uporabe ekološkega logotipa EU v Evropski uniji, ampak le pravni obstoj Evropske unije in njeno upravičenost do ekološkega logotipa EU „except to the extent of its corporate existence and of its underlying entitlement to the Organic Farming Mark“, kar pomeni, da je odgovornost Evropske unije omejena le na njen pravni obstoj in na njeno upravičenost do znamke, ki je bila registrirana; — člena 7(2), drugi stavek, določajo, da lahko sočasno obstajajo pravilnik o uporabi kolektivne znamke glede uporabe in upravljanja ekološkega logotipa EU ter pravila Evropske unije in nacionalni zakoni, vendar ima v sporu glede uporabe ekološkega logotipa EU prednost pravilnik o uporabi kolektivne znamke in ga je treba uporabiti, tako da se „in case of conflict concerning the use of the Organic Farming Mark“ uporabijo „provisions of the present Regulations on use and management“, druga pravila, zlasti Uredba (EU) št. 271/2010, pa se ne uporabijo; — člena 9, točka 3, določajo, da uporaba ekološkega logotipa EU ne sme biti taka, da je glede na Evropsko unijo ali pravilnik o uporabi kolektivne znamke, predložen Uradu za intelektualno lastnino Beneluksa, zaničevalna ali kritična; — v členu 12(1) določajo, da si Evropska unija pridržuje pravico, da proizvode in reklamni material, na katerih je ekološki logotip EU, neposredno preverja oziroma da redno zahteva vzorce; — v členu 15(1) določajo, da je razlaga pravilnika o uporabi kolektivne znamke Evropske unije v izključni pristojnosti pravnega zastopnika Unije, se pravi Evropske komisije, in ne sodišč Evropske unije; — v členu 15(2) določajo, da glede pravil za uporabo in upravljanje ekološkega logotipa EU velja belgijsko pravo;
SL Uradni list Evropske unije C 179/44

Tožba, vložena 20. aprila 2010 – GEA GroupAG proti Komisiji

(Zadeva T-189/10)

2010/C 179/77

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: GEA Group AG (Bochum, Nemčija) (zastopniki: A. Kallmayer, I. du Mont in G. Schiffers, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi tožeče stranke

— Člen 1 odločbe o spremembi naj se razglasi za ničen v delu, v katerem je tožeči stranki naložena globa;

— podredno, globa, naložena tožeči stranki v členu 1 odločbe o spremembi, naj se zmanjša;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C(2010) 727 konč. z dne 8. februarja 2010, s katero je Komisija med drugim v zvezi s tožečo stranko spremenila svojo Odločbo C(2009) 8682 konč. z dne 11. novembra 2009 v zadevi COMP/38589 – Termični stabilizatorji (v nadaljevanju: odločba o spremembi). Sprememba se nanaša na člen 2, točki 31 in 32, Odločbe Komisije C(2009) 8682 konč. o solidarni odgovornosti tožeče stranke.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

Prvič, tožeča stranka očita kršitev pravice do obrambe, ker pred izdajo odločbe o spremembi ni imela možnosti izjaviti se niti ni bila kako drugače vključena v postopek. Kot drugi tožbeni razlog tožeča stranka navaja pomanjkljivo obrazložitev odločbe o spremembi, ker temelji le na neupoštevanju zgornje meje, ki jo je treba upoštevati po uradni dolžnosti, iz člena 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), in ne vsebuje individualne obrazložitve glede tožeče stranke. V okviru tretjega tožbenega razloga tožeča stranka navaja neobstoj pravne podlage odločbe o spremembi, ki je v razmerju do nekaterih naslovnikov že postala pravnomočna ali pa je predmet tožb. Kot četrti tožbeni razlog tožeča stranka navaja, da sprememba globe v njeno škodo ni dopustna. Nazadnje tožeča stranka navaja zastaranje, ker je bila odločba o spremembi izdana po poteku zastaralnega roka iz člena 25(6) Uredbe št. 1/2003.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).
—

Sodišče za uslužbence naj ne bi upoštevalo (i) sistema ločitve nalog in institucionalnega ravnovesja med upravo in sodiščem, (ii) člena 26 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in (iii) pravice do učinkovitega sodnega varstva v delu, v katerem naj bi Sodišče za uslužbence nadomestilo Evropski parlament s tem, da je namesto njega navedlo domnevne razloge za odločbo, ki se je izpodbijala pred Sodiščem za uslužbence;