ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Tožeča stranka v utemeljitev odškodninske tožbe navaja, da njena zahteva glede denarne odškodnine temelji na členu 266, prvi odstavek, PDEU, ker Komisija zgoraj navedene sodbe „Printeos“ ni izvršila popolnoma, saj ji ni plačala ustreznih obresti; zahteva temelji, podredno, na členu 266, drugi odstavek, in členu 340, drugi odstavek, PDEU ter členu 41(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah zaradi škode, ki je nastala zaradi sklepa „Ovojnice“ in zaradi nepopolne izvršitve sodbe „Printeos“. V zvezi s tem zatrjuje, da je bilo nezakonito ravnanje Komisije brez pravne podlage, ker je bila Uredba Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 4, str. 145), na katero se je Komisija sklicevala v odločbi z dne 26. januarja 2017, že razveljavljena, in ker je treba šteti, da je Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL 2012, L 362, str. 1) v nasprotju s členoma 266 in 340 PDEU ter s členoma 41(3) in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
3.

ΕΚΕΤΑ poudarja, da zgoraj navedeni znesek 112 737,15 EUR obsega upravičene izdatke za osebje in posredne stroške, ki jih je Komisija neutemeljeno zavrnila kot neupravičene izdatke. Upravičenost izdatkov tožeče stranke potrjujejo dokazi, ki so bili predloženi Evropski komisiji ob reviziji na kraju samem, v nadaljnji korespondenci in pred Splošnim sodiščem.
SL Uradni list Evropske unije C 151/40

Tožba, vložena 16. marca 2017 – CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs/Komisija

(Zadeva T-168/17)

(2017/C 151/51)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: A. Schuster, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugodi ničnostni tožbi, izpodbijani sklep pa razglasi za ničen;

— Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s tožbo predlaga razglasitev ničnosti sklepa Komisije C (2017) 249 z dne 13. januarja 2017 v zvezi z potrdilno prošnjo tožeče stranke za dostop do spisa v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 (1).

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: kršitev bistvenih postopkovnih zahtev, zlasti pomanjkljivo obrazložitev

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev prava pogodb Tožeča stranka navaja, da so določbe o izvzetju iz člena 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001 nezakonite, ker niso v skladu s primarnim pravom višjega ranga, zlasti s členoma 42 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Poleg tega naj bi tudi v pravu Unije veljala primarnost primarnega prava višjega ranga glede na sekundarno pravo, ki je v tem primeru sporno, tako da tudi iz tega razloga Komisija ne bi smela uporabiti odstopanj iz člena 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).
—

za nično razglasi (i) odločbo o zavrnitvi dokončne ponudbe („Best and Final Offer“) tožeče stranke, ki jo je GSA sprejela v zvezi z obvestilom o javnem naročilu št. GSA/CD/14/14 – „izvajalec storitev Galileo“, in je bila vročena 29. novembra 2016, ter (ii) odločbo, da se naročilo odda drugemu ponudniku za upravljanje in vzdrževanje sistema Galileo;
SL Uradni list Evropske unije C 129/25

Tožba, vložena 17. februarja 2017 – Pelikan/EUIPO – NBA Properties (NEW ORLEANS PELICANS)

(Zadeva T-112/17)

(2017/C 129/38)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hannover, Nemčija) (zastopnik: U. Hildebrandt, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: NBA Properties, Inc. (New York, New York, Združene države Amerike)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Unije črne in bele barve, ki vsebuje besedne elemente „NEW ORLEANS PELICANS“ – zahteva za registracijo št. 11518 487

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora EUIPO za pritožbe z dne 16. decembra 2016 v zadevi R 408/2016-4

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— EUIPO naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlog
—

odločbo spremeni v skladu s členom 134(1) Poslovnika Splošnega sodišča, tudi v delu, ki se nanaša na stroške, ter EUIPO in neuspelim intervenientkam naloži plačilo stroškov, ki so nastali v postopku pred odborom za pritožbe in oddelkom za ugovore.
9.

Deveti tožbeni razlog: neobstoj pravne podlage za pregon, za zahtevo za odvzem imunitete. Prvotna tožba in postopku, ki jih je zoper tožečo stranko uvedlo francosko sodišče, nista utemeljena. Tožeča stranka meni, da je poročilo, ki ga je sprejel parlament, v zvezi s tem dvakrat lažno. To, da se tožeča stranka kazensko preganja, medtem ko je sama končala domnevno kršitev, katere avtor ni bila, in odločitev, da se ji odvzame poslanska imuniteta, očitno ne spada na področje uporabe sodstva, temveč gre za voljo očrniti, škoditi ter preganjati tožečo stranko in njeno gibanje.
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da je tožena stranka storil očitne napake pri presoji pri oceni ponudbe tožeče stranke; če bi bile te popravljene, bi to vodilo do drugačnega izida oddaje javnega naročila, kar pomeni, da bi bila ponudba tožeče stranke uvrščena na prvo mesto in bi bilo okvirno naročilo dodeljeno njej.
Popravek obvestila v Uradnem listu v zadevi T-501/17

( Uradni list Evropske unije C 338 z dne 9. oktobra 2017 )

(2017/C 402/75)

Obvestilo za UL v zadevi T-501/17, Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España/Komisija in SRB se glasi:

Tožba, vložena 7. avgusta 2017 – Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España/Komisija in SRB

(Zadeva T-501/17)

(2017/C 338/17)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España (Madrid, Španija) (zastopnik: A. Solana López, odvetnik)

Toženi stranki: Evropska komisija in Enotni odbor za reševanje

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugotovi ničnost in posledično za ničnega razglasi sklep Komisije (EU) 2017/1246 z dne 7. junija 2017 o odobritvi sheme za reševanje za Banco Popular Español, S.A., ki ji ga je posredoval enotni odbor za reševanje (SRB), in za ničen razglasi tudi ta sklep enotnega odbora za reševanje (SRB/EES/2017/08) o sprejetju sheme za reševanje za Banco Popular Español z referenčno številko 80H66LPTDLMOP28XF25;

— podredno, če Splošno sodišče ne bi ugodilo prej navedenemu predlogu za ugotovitev ničnosti, ugotovi ničnost in razglasi za delno ničen prej navedeni sklep SRB v delu v katerem se nanaša na črki b) in c) člena 6(6.1) tega sklepa enotnega odbora za reševanje (SRB), ki se nanaša na pretvorbo in poznejšo amortizacijo 64 695 prednostnih delnic (ki so bile napačno opredeljene kot dodatni kapitalski instrumenti stopnje 1 Banco Popular Español), medtem ko so bili instrumenti, ki jih je izdala POPULAR ESPAÑOL, S.A. (ISIN D00910702).

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevah T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Enotni odbor za reševanje, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán in Bueno ter SFL/Enotni odbor za reševanje, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-483/17, García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-484/17, Fidesban in drugi/Junta Única de Resolución, T-497/17, Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje, ter T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija in Enotni odbor za reševanje.
—

razglasi ničnost odločbe Evropskega inštituta za enakost med spoloma, ki je bila sprejeta v postopku oddaje javnega naročila za dodelitev okvirne pogodbe „Vzdrževanje in posodabljanje orodij in virov EIGE za statistične podatke o spolu“ EIGE/2016/OPER/01-Lot 1 in EIGE/2016/OPER/01-Lot 2, ki je bila tožeči stranki vročena z dopisom z dne 14. oktobra 2016 in s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke, okvirna pogodba pa dodeljena tretji družbi;
SL Uradni list Evropske unije C 53/30

Tožba, vložena 30. novembra 2016 – QG/Komisija

(Zadeva T-845/16)

(2017/C 053/37)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: QG (Madrid, Španija) (zastopniki: L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet in A. Hernández Pardo, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

— Ugotovitev, da sta s Sklepom Komisije z dne 4. julija 2016 o državni pomoči SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Španija odobrila nekaterim nogometnim klubom kršena člena 107(1) in 108(3) PDEU, ker je tudi možnost konsolidiranja računov na podlagi dovoljenja, ki je bilo štirim klubom za igranje v več športnih disciplinah izdano z zakonom 10/1990, tako kot uporaba nižje davčne stopnje davka od dohodkov pravnih oseb državna pomoč, ki je nezdružljiva z notranjim trgom, kar bi morala ugotoviti Evropska komisija.

— Nato razglasitev ničnosti/odpravo ukrepa ter naložitev Kraljevini Španiji, da pomoč, ki je nezdružljiva z notranjim trgom, izterja od prejemnikov te pomoči. Naložitev plačila stroškov toženi stranki.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja kršitev členov 107(1) in 108(3) PDEU.

Tožeča stranka, košarkarski klub, odobrava izpodbijani akt v delu, v katerem je Komisija menila, da je ukrep, ki je bil uveden z zakonom 10/1990 in je v privilegirani obravnavi nekaterih nogometnih klubov na področju davka od dohodkov pravnih oseb prek nižje davčne stopnje, državna pomoč, nezdružljiva z notranjim trgom.

Vendar tožeča stranka meni, da bi morala Komisija priti do enake ugotovitve glede davčnega privilegija, ki je bil prav tako podeljen z zakonom 10/990 in ki je v dovolitvi istim klubom, da igrajo v več športnih disciplinah.

Samo klubi, ki so lahko sodelovali na profesionalnih tekmovanjih v več športnih disciplinah, so lahko konsolidirali račune, vezane na nogomet in košarko, glavna evropska športa, z neposrednim učinkom na izračun davčne osnove davka od dohodka pravnih oseb. Konsolidacija računov namreč omogoča znižanje velikih dohodkov, povezanih z nogometom, z izgubami, povezanimi s košarko, tako da je davčna osnova za davek od dohodka pravnih oseb bistveno nižja, prav tako pa tudi znesek davka, ki ga je treba plačati.
—

izpodbijano odločbo spremeni tako, da razglasi ničnost izpodbijane znamke za vse storitve in proizvode, ki niso bili razveljavljeni z izpodbijano odločbo, razen pakiranje in skladiščenje blaga (razred 39), organizacija potovanj (razred 39) in gasilni aparati (razred 9);
—

razglasi za nično Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1647 z dne 13. septembra 2016 Ponovna uvedba dokončne protidampinške dajatve in dokončno pobiranje začasne dajatve, uvedene na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Vietnama, ki jo proizvajajo družbe Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. in z njo povezana družba Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, ter izvajanje sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 (UL L 245, str. 16);
—

EUIPO in drugi strani pred odborom za pritožbe naloži plačilo stroškov in plačilo stroškov tožeče stranke za razveljavitev v vsaki fazi ugovora in pritožbenega postopka, vključno s stroški teh postopkov.
4.

Četrti tožbeni razlog: tožeča stranka meni, da je sporni logotip veliko manjši od logotipa MENL. Sodna praksa in dokumenti, ki obravnavajo to vprašanje, pa naj bi predvidevali zgolj sankcioniranje nacionalnih logotipov, ki so večji ali enako veliki kot evropski logotipi.
1.

Prvi tožbeni razlog: nezakonitost smernic ASBR iz 2015 v delu, v katerem te kršijo načelo nediskriminacije, člen 51 Pogojev za zaposlitev in člena 12 in 21 Listine EU. Podredno, nezakonitost izpodbijane odločbe v delu, v katerem ta krši smernice ASBR iz 2015 in vsebuje očitno napako pri presoji. Tožeča stranka meni, da so smernice ASBR iz 2015 nezakonite v delu, v katerem postavljajo uslužbence, ki so za svoje poslovno področje omejeno razpoložljivi iz razlogov, na katere objektivno ne morejo vplivati, kot so bolniška odsotnost, polovični delovni čas zaradi invalidnost ali opravičena odsotnost zaradi aktivnosti v odboru uslužbencev (ali kombinacija navedenega), v slabši položaj v primerjavi z njihovimi kolegi, ki so za svoje poslovno področje polno razpoložljivi. Zato naj bi bila nezakonita tudi izpodbijana odločba, sprejeta na podlagi nezakonitih smernic ASBR. Podredno, če se ugotovi, da so smernice ASBR iz 2015 zakonite, tožeča stranka kljub temu meni, da izpodbijana odločba krši navedene smernice, ker so bila v njenem primeru obdobja njene odsotnosti uporabljena kot diskriminatorni element, namesto da bi bila upoštevana kot pozitivni odnos in bi pozitivno vplivala na nagrado ASBR. Na podlagi vseh dejavnikov, ki jih je treba obravnavati v skladu z smernicami ASBR iz 2015, bi očitno morala biti ugotovljena višja nagrada ASBR.
—

podredno: izpodbijano odločbo naj spremeni tako, da bo ugovor zavrnjen tudi za blago „izdelki iz usnja in imitacije usnja; kovčki in potovalne torbe; dežniki; sončniki, sprehajalne palice; listnice; torbe in vrečke; nahrbtniki; torbice za okrog pasu; aktovke; šolske torbe; športne torbe; torbe za na plažo; obeski za ključe; torbice za okrog bokov; listnice“ iz razreda 18 in „oblačila, čevlji, pokrivala; pasovi; rokavice“ iz razreda 25;
—

Tretji del se nanaša na kršitev otrokovih pravic, pravice do družinskega življenja in pravice do izobraževanja, saj naj bi SEAE težko finančno breme naložilo nekaterim gospodinjstvom ali uslužbencem, tako da so se morale te družine ali odločiti, da to breme prevzamejo, da bi svojim otrokom nudile šolanje enako tistemu, ki so ga deležni otroci njihovih sodelavce, ali pa se ločiti in ponuditi takšno šolanje, po manjših stroških, v eni od držav članic Evropske unije.
C 454/30

Pritožba, ki jo je 3. oktobra 2016 vložil HB zoper sodbo, ki jo je 21. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-125/15, HB/Komisija

(Zadeva T-706/16 P)

(2016/C 454/52)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: HB (Schweich, Nemčija) (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Sodišča za uslužbence v zadevi F-125/15, HB/Komisija, in odloči na podlagi novih določb;

— odločbo o nenapredovanju pritožnice v napredovalnem obdobju 2014 razglasi za nično;

— Komisiji naloži, naj pritožnici iz naslova nepremoženjske škode izplača znesek 15 000 EUR;

— Komisiji naloži plačilo stroškov postopka na obeh stopnjah.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge, ki se nanašajo na to, da naj bi Sodišče za uslužbence večkrat napačno uporabilo pravo.

Prvič, pritožnica meni, da je Sodišče za uslužbence napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da je organ za imenovanja (OI) opravil dejansko primerjalno oceno uspešnosti, torej na objektivni in egalitarni podlagi, čeprav se je omejil s tem, da ni upošteval uspešnosti pritožnice v letu 2013, ker ni bila ocenjena v ocenjevalnem poročilu za leto 2013, ne da bi iskal vire primerljive informacij in podatke.

Drugič, meni, da je Sodišče za uslužbence napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da je mogoče odgovornost za neobstoj ocene v ocenjevalnem poročilu za leto 2013 pripisati pritožnici in da zato, ker ta tega ni izpodbijala v predpisanih rokih, OI ne more presojati njene uspešnosti v tem letu.

Tretjič, pritožnica meni, da je Sodišče za uslužbence napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da ni dokazala dejstev, na podlagi katerih bi bilo mogoče domnevati obstoj diskriminacije na podlagi spola, čeprav naj bi bilo njeno ocenjevalno poročilo povsem brez vsebinskih ocen, in to zgolj zaradi njenih dolgotrajnih odsotnosti, ki so temeljile na porodniških dopustih ter bolniških dopustih zaradi zapletov, povezanih z njeno nosečnostjo.
1.

Prvi pritožbeni razlog: izkrivljanje dejstev in dokazov, očitna napaka pri presoji in neupoštevanje Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).
8.

Osmi tožbeni razlog: izpodbijani sklep v delu, v katerem dovoljuje oziroma ne varuje in ni varoval pred diskriminatornim vpogledom v elektronske komunikacije s strani tujih organov pregona, ni veljaven, ker krši pravico do zasebnosti, pravico do varovanja podatkov, svobodo izražanja ter svobodo zbiranja in združevanja, kot so zagotovljene z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah in splošnimi načeli prava Unije.
1.

na podlagi člena 272 PDEU: — ugotovi, da so zneski, ki jih je Evropska komisija plačala družbi Epsilon v skladu s Sporazumi o nepovratnih sredstvih BRISEIDE, i-SCOPE in SMART-ISLANDS, upravičeni stroški in da družba Epsilon ni storila sistemskih napak pri izvajanju teh sporazumov; — ugotovi, da je zahteva Komisije za povračilo zneskov, plačanih na podlagi Sporazuma o nepovratnih sredstvih BRISEIDE, v celoti neutemeljena in da teh zneskov ni treba povrniti Evropski komisiji; — ugotovi, da sklepi Evropske komisije o začasni ustavitvi plačila v zvezi s Sporazumi o nepovratnih sredstvih i-LOCATE, eENV-Plus, GeoSmartCity in c-SPACE niso utemeljeni; — naloži Komisiji, naj povrne zneska, ki ga je družba Epsilon plačala za izvedbo dodatnih finančnih revizij, da bi oporekala napačnim ugotovitvam revizorjev, ki jih je pooblastila Komisija, in povrne nepremoženjsko škodo, ki jo je utrpela družba Epsilon in ki je začasno ocenjena ex aequo in bono na 10 000 EUR.
—

Evropska unija je s tem, da je naložila protidampinško dajatev na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa in jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki je bila pozneje razširjena na uvoz tovrstnih elementov iz Malezije, kršila svoje obveznosti, ki jih ima na podlagi članstva v STO in ki so posebej navedene v protidampinškem sporazumu;
—

primarno, ugotovi, da gre pri izpodbijani odločbi za odločanje extra petita in iz tega razloga odločbo vrne odboru za pritožbe pri Uradu zaradi kršitve členov 75 in 76 Uredbe o znamki Evropske unije; ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES) št. 216/96 z dne 5. februarja 1996, in poznejše spremembe člena 1d o dodelitvi pritožbe odboru za pritožbe, ki še ni odločal o zadevi;
SL Uradni list Evropske unije C 371/25

Tožba, vložena 23. avgusta 2016 – NRW. Bank/SRB

(Zadeva T-466/16)

(2016/C 371/28)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: NRW. Bank (Düsseldorf, Nemčija) (zastopniki: A. Behrens, J. Kraayvanger in J. Seitz, odvetniki)

Tožena stranka: Einheitlicher Abwicklungsausschuss (SRB)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— za nično razglasi odločbo tožene stranke o letnem prispevku tožeče stranke v sklad za prestrukturiranje za prispevno dobo od 1. januarja do 31. decembra 2016;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 103(2) in (7) Direktive 2014/59/EU (1) in člena 70(2) Uredbe (EU) št. 806/2014 (2) Tožeča stranka navaja, da je odločba tožene stranke o letnem prispevku nezakonita, ker za namene zmanjšanja prispevka upošteva samo razvojne dejavnosti tožeče stranke, ne pa tudi njenih dopolnilnih razvojnih dejavnosti. S tem naj bi bil letni znesek tožeče stranke v sklad za prestrukturiranje za prispevno dobo od 1. januarja do 31. decembra 2016 določen previsoko.

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev izvedbenih uredb k Direktivi 2014/59/EU in Uredbi (EU) 806/2014, ki jih je v skladu s temi pravnimi akti treba razlagati tako, da dajejo prednost dopolnilnim razvojnim dejavnostim.

3. Tretji, podredno navajan tožbeni razlog: nezakonitost izvedbenih uredb k Direktivi 2014/59/EU in k Uredbi (EU) 806/2014 Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da naj bi bile izvedbene uredbe nezakonite, če ni mogoča razlaga, ki je v skladu z Direktivo 2014/59/EU in Uredbo (EU) 806/2014. S tem naj bi bila zakonita tudi odločba tožene stranke, ki temelji na teh izvedbenih uredbah.

(1) Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 173, str. 190).

(2) Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL L 225, str. 1).
1.

Prvi tožbeni razlog: neizpolnitev pogojev za vključitev v prilogo k izpodbijanemu sklepu in izpodbijani uredbi, kot so določeni v členu 28(1) Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (prvotni sklep) in v členu 15(1) Uredbe Sveta (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (prvotna uredba).
—

v vsakem primeru razglasi za nične člene 2, 3 in 4 tega sklepa, v delu, v katerem se s temi členi zahteva, prvič, vračilo od drugih subjektov, kot so tisti, zoper katere je bila izdana „odločitev o presežnih dobičkih“, kot je opredeljeno v sklepu in, drugič, vračilo zneska, ki je enak davčnim prihrankom upravičenca, ne da bi se Belgiji dopustilo, da upošteva dejansko prilagoditev navzgor, ki jo je opravila druga davčna uprava;
1.

Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in očitna napaka pri presoji pri ugotovitvi zatrjevane pomoči in njeni opredelitvi kot sistem pomoči v smislu člena 1(d) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 107 PDEU.
—

razglasi za ničen sklep Evropske komisije z dne 28. januarja 2016, da tožečo stranko izključi iz sodelovanja v postopkih oddaje javnih naročil in dotacij, ki se financirajo iz splošnega proračuna Evropske unije, in da tožečo stranko vpiše v sistem za zgodnje odkrivanje in izključitev, določen v členu 108(1) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 298, str. 1),
—

EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v tem postopku, vključno s tistimi, ki so ji nastali v postopku s pritožbo in z ugovorom;