Keywords

Summary



Keywords

1. Okolje – Odpadki – Direktiva 75/442 – Pojem – Snov, ki se jo odstrani – Živinorejske odplake – Izključitev – Pogoji – Trupla živali, ki so poginile na kmetiji – Vključitev

(Direktiva Sveta 75/442, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156, člen 1(a))

2. Okolje – Odpadki – Direktiva 75/442 – „Druga zakonodaja“ v smislu člena 2(1)(b) – Skupnostna ali nacionalna zakonodaja – Pogoji

(Direktiva Sveta 75/442, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156, člen 2(1)(b))

3. Okolje – Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje – Direktiva 85/337 – Podvrženost projektov iz razredov, navedenih v prilogi II, presoji – Diskrecijska pravica držav članic – Obseg in meje

(Direktiva Sveta 85/337, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11, člena 2(1) in 4(2) ter priloga II)

4. Okolje – Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov – Direktiva 91/676 – Področje uporabe – Živinorejske odplake – Vključitev – Uporaba živinorejskih odplak za kmetijska gnojila – Izključitev iz ureditve varstva podtalnice, ki je določeno z Direktivo 80/68

(direktivi Sveta 80/68, člen 5, in 91/676)

Summary

1. Področje uporabe pojma „odpadek“ v smislu Direktive 75/442 je odvisno od pomena besede „odstraniti“ iz člena 1(a), prvi pododstavek, te direktive.

V zvezi s tem v določenih razmerah dobrina oziroma primarna surovina, ki izhaja iz postopka pridobivanja oziroma izdelave, ki ni v prvi vrsti namenjen za njeno proizvodnjo, ne pomeni nujno ostanka, pač pa stranski proizvod, ki ga podjetje ne želi „odstraniti“ v smislu te določbe, pač pa ga namerava izkoriščati ali tržiti v teh, zanj ugodnih, razmerah v poznejšem postopku, brez predhodne predelave. V takem primeru se določbe te direktive, ki so namenjene odstranjevanju oziroma obdelavi odpadkov, ne uporabljajo za dobrine, materiale ali primarne surovine, ki imajo v ekonomskem pogledu vrednost proizvodov, ne glede na kakršnokoli predelavo, in so kot take predmet zakonodaje, ki se uporablja za te proizvode, če njihova ponovna uporaba ni samo morebitna, pač pa gotova, brez predhodne predelave, in sestavni del proizvodnega postopka.

V enakih razmerah se živinorejske odplake izognejo temu, da bi bile opredeljene kot odpadki, če se uporabljajo za gnojenje tal v okviru zakonite prakse vnosa na točno določene površine in če je njihovo shranjevanje omejeno na potrebe teh postopkov vnosa. Dejstvo, da se te odplake ne uporabljajo na področjih istega kmetijskega gospodarstva, ki je ta gnojila proizvedlo, temveč za potrebe drugih gospodarskih subjektov je v tem pogledu brezpredmetno.

Nasprotno pa živalskih trupel, če so te živali poginile na gospodarstvu in niso bile zaklane za prehrano ljudi ni mogoče uporabiti pod pogoji, ki bi dopuščali, da se izločijo iz opredelitve odpadkov v smislu te direktive. Imetnik teh trupel jih je dolžan odstraniti, in sicer tako, da je treba te snovi šteti za odpadke.

(Glej točke, 57, 58, od 60 do 62 in 64)

2. Pojem „druga zakonodaja“ iz člena 2(1)(b) Direktive 75/442 o odpadkih kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156 lahko zajema tako zakonodajo Skupnosti kot tudi nacionalno zakonodajo, ki velja za skupino odpadkov, omenjeno v tej določbi, pod pogojem, da se ta zakonodaja, nacionalna ali skupnostna, nanaša na ravnanje z odpadki kot takimi, in da dosega najmanj tako raven varovanja okolja, kot jo določa navedena direktiva.

(Glej točko 69.)

3. Člen 4(2) Direktive 85/337 o oceni vplivov določenih zasebnih in javnih projektov na okolje, kot je bil spremenjena z Direktivo 97/11, določa, da države članice s preverjanjem za vsak primer posebej ali s pragovi ali merili, ki jih postavijo, odločijo, ali se za projekte presodijo njegovi vplivi na okolje.

(Glej točki 91 in 92.)

4. Ureditev varstva voda pred onesnaževanjem, ki je posledica živinorejskih odplak, na ravni Skupnosti ne temelji na Direktivi 80/68 o zaščiti podtalnice pred onesnaževanjem, ki ga povzročajo nekatere nevarne snovi, pač pa na Direktivi 91/676 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov, katere namen je ravno boj proti onesnaževanju voda, ki je posledica trosenja oziroma odvajanja živinorejskih odplak in prekomerne uporabe gnojil in ki vsebuje ukrepe za upravljanje, ki jih morajo države članice naložiti kmetijskim gospodarstvom. Če bi se namreč člen 5 Direktive 80/68 razlagal v smislu, da morajo države članice uporabo živinorejskih odplak kot kmetijskih gnojil podvreči izvedbi predhodne preiskave, ki zajema predvsem hidrogeološko študijo zadevnega območja, bi ureditev, uvedena z Direktivo 80/68, delno nadomestila ureditev iz Direktive 91/676.

(Glej točki 101 in 102.)