I - 3629ASSOCIATION OF THE BRITISH PHARMACEUTICAL INDUSTRY
SODBA SODIŠČA (četrti senat) 
z dne 22. aprila 2010*
V zadevi C-62/09,
k
atere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, 
ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Queen’s  Bench  Division 
 (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) z odločbo z dne 4. novembra 2008, ki je 
prispela na Sodišče 13. februarja 2009, v postopku
The Q
ueen, na predlog
Association of the British Pharmaceutical Industry ,
proti
Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency ,
* Jezik postopka: angleščina.
I - 3630SODBA Z DNE 22. 4. 2010 – ZADEVA C-62/09
ob udeležbi
The NHS Confederation (Employers) Company Ltd ,
SODIŠČE (četrti senat),
v sestavi J.-C.  Bonichot, predsednik senata, C.  Toader (poročevalka), sodnica,  
K. Schiemann, P . Kūris in L. Bay Larsen, sodniki,generalni pravobranilec: N. Jääskinen, 
sodna tajnica: C. Strömholm, administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 10. decembra 2009,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za Association of the British Pharmaceutical Industry T.  de  la  Mare, barrister,  
po pooblastilu A. Brown, ter I. Dodds-Smith in S. Samaratunga, solicitors,
I - 3631ASSOCIATION OF THE BRITISH PHARMACEUTICAL INDUSTRY
– za vlado Združenega kraljestva L. Seeboruth, zastopnik, skupaj z J. Coppelom, 
barrister,
– za češko vlado M. Smolek, zastopnik,
– za estonsko vlado L. Uibo, zastopnik,
– za špansko vlado J. López-Medel Bascones, zastopnik,
– za francosko vlado B. Messmer in R. Loosli-Surrans, zastopnika,
– za nizozemsko vlado C. Wissels in B. Koopman, zastopnici,
– za Evropsko komisijo P . Oliver in M. Šimerdová, zastopnika,
I - 3632SODBA Z DNE 22. 4. 2010 – ZADEVA C-62/09
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi  
11. februarja 2010
izreka naslednjo
Sodbo
1Pr
edlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 94(1) Direktive 
2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z  dne 6.  novembra  2001 o  zakoniku 
Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (posebna izdaja v slovenščini: poglavje  13, zvezek  27, str. 69), kakor je bila spremenjena z  Direktivo  2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 (posebna izdaja v slovenščini: poglavje 13, zvezek 34, str. 262, v nadaljevanju: Direktiva 2001/83).
2T
a predlog je bil vložen v okviru spora med Association of the British Pharmaceuti -
cal Industry (v nadaljevanju: ABPI) in Medicines and Healthcare Products Regula -
tory Agency (v nadaljevanju: MHPR), ki je izvršilna agencija odvisna od Department of Health (ministrstvo za zdravje), glede zakonitosti stališča te agencije, da se člen 94(1) Direktive 2001/83 ne uporablja za shemo finančnih spodbud, ki so jo uvedli 
javni organi in se nanaša na predpisovanje poimensko določenih zdravil.
I - 3633ASSOCIATION OF THE BRITISH PHARMACEUTICAL INDUSTRY
Pravni okvir
Pravo Unije
3V uvo
dnih izjavah 2, 47, 50 in 52 Direktive 2001/83 je navedeno:
„(2) Osnovni cilj vseh predpisov, ki urejajo izdelavo, promet in uporabo zdravil, mora 
biti varovanje javnega zdravja.
[…]
(47) Oglaševanje zdravil osebam, usposobljenim za predpisovanje ali izdajanje zdra -
vil, prispeva k informiranosti teh oseb. Kljub temu pa morajo za tovrstno oglaše -
vanje veljati strogi pogoji in učinkovit nadzor, ki se nanaša zlasti na delo v okviru 
Sveta Evrope.
[…]
(50) Osebe, usposobljene za predpisovanje zdravil, morajo biti sposobne opravljati 
svoje funkcije objektivno, nanje pa ne smejo vplivati posredni  ali neposredni 
finanč
ni motivi.
I - 3634SODBA Z DNE 22. 4. 2010 – ZADEVA C-62/09
[…]
(52) Osebe, usposobljene za predpisovanje ali izdajanje zdravil, morajo imeti dostop 
do nevtralnih, objektivnih virov informacij o zdravilih, ki so na voljo na trgu. 
Kljub t
emu pa države članice same za ta namen sprejmejo vse potrebne ukrepe 
z vidika razmer v državi. “
4Č
len 4(3) te direktive določa:
„Določbe te direktive ne vplivajo na pooblastila organov držav članic kar zadeva določanje cen zdravil ali vključevanje zdravil v programe nacionalnega zdravstvenega zavarovanja, na podlagi zdravstvenih, ekonomskih in socialnih pogojev. “
5N
aslov VIII, „Oglaševanje“, navedene direktive zajema člene od 86 do 88 te direktive, 
medtem ko naslov VIIIa, „Obveščanje in oglaševanje“, zajema člene od 88a do 100.
6Č
len 86(1) Direktive 2001/83 določa:
„Za namen tega naslova izraz ‚oglaševanje zdravil‘ vključuje vse oblike obveščanja, vključno z obveščanjem od vrat do vrat, agitiranjem ali spodbujanjem z namenom, 
da se spodbuja predpisovanje, izdajanje, prodaja ali potrošnja zdravil; vključuje zlasti:
I - 3635ASSOCIATION OF THE BRITISH PHARMACEUTICAL INDUSTRY
– oglaševanje zdravil širši javnosti,
– oglaševanje zdravil osebam, usposobljenim za predpisovanje ali izdajanje zdravil,
[…]
– določila glede spodbujanja k predpisovanju ali izdajanju zdravil z darili, ponuja -
njem ali obljubljanjem koristi ali premij, v denarju ali v naravi, razen če je dejanska 
vrednost daril majhna,
[…]“
7Č
len 88(1) in (4) te direktive določa:
„1. Države članice prepovejo oglaševanje širši javnosti zdravil, ki:
a) se izdajajo le na recept, v skladu z naslovom VI;
I - 3636SODBA Z DNE 22. 4. 2010 – ZADEVA C-62/09
[…]
4. Prepoved iz odstavka 1 se ne uporablja v primeru kampanj za cepljenje, ki ga [jih] 
izvaja industrija in ga [jih] odobrijo pristojni organi držav članic. “
8Č
len 94(1) in (3) navedene direktive določa:
„1. Pri promocijah zdravil se ne sme dajati, ponujati  ali obljubljati daril, denarnih 
ugodnosti ali nuditi materialne koristi osebam, usposobljenim za predpisovanje ali 
i
zdajanje zdravil, razen če so ti majhne vrednosti in se lahko uporabljajo za opravlja -
n
je zdravstvene ali lekarniške dejavnosti.
[…]
3. Osebe, usposobljene za predpisovanje ali izdajanje zdravil, se ne smejo potegovati 
za ali sprejemati kakršnih koli materialnih spodbud, ki so prepovedane na podlagi o
dstavka 1 […]“
9Č
len 95 te direktive določa:
„Določbe člena  94(1) ne preprečujejo gostoljubnosti, neposredne ali posredne, ob dogodkih, katerih cilji so v celoti strokovni ali znanstveni; ponujeno gostoljubje mora 
I - 3637ASSOCIATION OF THE BRITISH PHARMACEUTICAL INDUSTRY
biti vedno strogo omejeno na glavni znanstveni cilj srečanja; deležni so ga lahko samo 
zdravstveni delavci. “
10Č
len 99 Direktive 2001/83 določa:
„Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, da zagotovijo, da se določbe tega naslova izvajajo ter določijo zlasti kazni za kršitev določb, sprejetih za izvajanje tega naslova. “
Nacionalno pravo
11Č
len 21(1) in (5) uredbe iz leta 1994 o zdravilih (oglaševanje) (Medicines (Adverti -
sing) Regulations 1994) o prenosu določb prava Unije, navedenih v točkah od 4 do 9 
te sodbe, določa:
„1. Pod pogoji iz odstavkov (2) in (4) se pri promocijah zdravil ne sme dajati, ponu -
jati ali obljubljati daril, denarnih ugodnosti ali nuditi materialne koristi osebam, uspo -
sobljenim za predpisovanje ali izdajanje zdravil, razen če so ti majhne vrednosti in se 
lahko uporabljajo za opravljanje zdravstvene ali lekarniške dejavnosti.
[…]
I - 3638SODBA Z DNE 22. 4. 2010 – ZADEVA C-62/09
5. Osebe, usposobljene za predpisovanje ali izdajanje zdravil, se ne smejo potegovati  
za ali sprejemati kakršnih koli daril, denarnih ugodnosti, materialnih koristi,  
gostoljubnosti ali sponzorstva, ki so prepovedana s to uredbo. “
12V s
kladu s členom 23(1) navedene uredbe iz leta 1994 kršitev člena 21(1) te uredbe 
pomeni kaznivo dejanje, ki se kaznuje z denarno kaznijo in/ali zaporno kaznijo do 
dveh let.
13N
a podlagi navedb predložitvenega sodišča je v  skladu z  zakonom iz leta 2006 
o državni zdravstveni službi (National Health Service Act 2006) Secretary of State in England and Wales (državni sekretar Anglije in Walesa) odgovoren za zagotavljanje celotnega sistema državne zdravstvene službe, namenjenega zagotovitvi izboljšanja fizičnega iz duševnega zdravja oseb in preprečitvi, diagnosticiranju in zdravljenju bolezni. Zdravstvene storitve so financirane lokalno, in sicer jih v Angliji financira Primary Care Trusts (nosilci osnovnega varstva, v nadaljevanju: PCT) in v Walesu 
Local Health Boards (lokalni zdravstveni sveti, v nadaljevanju: LHB).
Dejansko stanje in vprašanje za predhodno odločanje
14V 
Angliji in Walesu imajo splošni zdravniki in drugi zdravstveni delavci posebna poo -
blastila za izdajanje receptov, in če izdajo recepte, ki jih plača National Health Service 
(državna zdravstvena služba), morajo upoštevati pravila, ki jih je ta določila, in nadzor nad navedenimi recepti. Upoštevati morajo tudi kodekse poklicnega ravnanja, ki jih 
sprejema General Medical Council.
I - 3639ASSOCIATION OF THE BRITISH PHARMACEUTICAL INDUSTRY
15PCT in LHB so kot del splošne politike zmanjševanja izdatkov na področju „zdravil“ 
uvedli sheme finančnih spodbud, ki naj bi zdravniške ordinacije spodbudile k temu, da bi se v okviru teh njihovim pacientom predpisovala bodisi poimensko določena 
bodisi generična zdravila.
16V t
ej zadevi so predmet obravnave le sheme finančnih spodbud, ki se nanašajo na 
predpisovanje poimensko določenih zdravil.
17Shema 
zdravnike spodbuja, da pri izbiri terapevtskih strategij dajejo prednost predpi -
sovanju določenih zdravil, ki spadajo v isto terapevtsko skupino, vendar ne vsebujejo 
iste učinkovine kot prej predpisana ali tista, ki bi bila pacientom predpisana, če ne bi bilo sheme spodbud. Zdravnike se tako spodbuja, prvič, da spremenijo zdravljenje pacientov glede obstoječega predpisovanja zdravil in, drugič, da pri prvem predpiso -
vanju zdravila zoper neko bolezen dajejo prednost zdravljenju, ki temelji na določeni 
učinkovini, in ne na drugi. PCT in LHB opredelijo terapevtske ekvivalente med zdra -
vili iste terapevtske skupine zlasti na podlagi navodil National Institute for Health and 
Clinical Excellence (državni inštitut za zdravje in klinično odličnost). V obravnavani zadevi naj bi se zadevne sheme spodbud zlasti nanašale na predpisovanje statinov, snovi namenjenih zniževanju holesterola.
18F
inančne spodbude so izračunane na dva načina. Pri prvem zdravstvene ordinacije 
zbirajo točke zaradi upoštevanja številnih ciljev za predpisovanje zdravil, ki lahko vključujejo povečanje deleža receptov za poimensko določeno zdravilo (izrecno ali molče predpisano namesto drugih zdravil iz iste terapevtske skupine). Višina plačila odraža skupno število pridobljenih točk. Drugi način temelji na posameznih ciljih, 
in sicer da so plačila odvisna bodisi od doseganja posameznega cilja, na primer 
I - 3640SODBA Z DNE 22. 4. 2010 – ZADEVA C-62/09
povečanja celotnega deleža receptov za poimensko določeno zdravilo, bodisi od šte -
vila pacientov, glede katerih je bilo že določeno zdravljenje spremenjeno s predpiso -
vanjem enega ali več zdravil, ki jih priporočajo pristojni nacionalni organi.
19P
lačila, ki jih prejmejo zdravstvene ordinacije, povečujejo njihov prihodek od opra -
vljenih pregledov in so nazadnje v korist splošnih zdravnikov, udeleženih pri dobičku, 
ki ga ustvarijo te ordinacije.
20N
amen te sheme finančnih spodbud je zmanjšanje izdatkov PCT in LHB na področju 
„zdravil“, saj so to najcenejša zdravila v ustrezni terapevtski skupini, ki so priporočena 
pri predpisovanju. V nekaterih primerih pa bi lahko bilo drugo zdravilo iz iste tera -
pevtske skupine primernejše za zdravljenje nekega pacienta. Tako ima lahko zame -
njava predpisanega zdravila z drugim zdravilom z drugačno učinkovino v nekaterih 
primerih negativne posledice za pacienta.
21A
BPI, ki združuje 70 nacionalnih in mednarodnih farmacevtskih družb, ki delujejo 
v Združenem kraljestvu, je 3. julija 2006 poslalo dopis MHPR, katere naloga je prever -
janje upoštevanja predpisov Unije in nacionalnih predpisov v zvezi z oglaševanjem 
zdravil. ABPI je v dopisu izrazilo skrb in pravne očitke v zvezi z nekaterimi shemami spodbud predpisovanja poimensko določenih zdravil, ki so jih uvedli PCT in LHB.
22MH
PR, ki je prej zagovarjala drugačno stališče, je v odgovoru z dne 16. oktobra 2006 
navedla, da bo odslej štela, da člen  94 Direktive  2001/83 zajema le promocijo ali sheme spodbud gospodarske narave. MHPR namreč meni, da je bil ta člen 94 sicer 
dejansko sprejet za preprečitev tega, da bi gospodarske organizacije vplivale na 
I - 3641ASSOCIATION OF THE BRITISH PHARMACEUTICAL INDUSTRY
presojo zdravnikov pri predpisovanju zdravil, vendar naj to ne bi vplivalo na dejstvo, 
da člen 4(3) te direktive jasno določa, da države članice morajo in jim je dovoljeno sprejeti ukrepe, s katerimi zagotavljajo nadzor javno financiranih stroškov.
23K
er je ABPI nasprotovalo tej razlagi člena 94 Direktive 2001/83, je pri predložitve -
nem sodišču vložilo tožbo za nadzor zakonitosti stališča MHPR. APBI v tožbi med 
drugim poudarja, da se financiranje zdravstvene oskrbe razlikuje od države članice do 
države članice in se včasih financira z javnimi, včasih pa z zasebnimi sredstvi. Izklju -
čitev javnih organov, ki ponujajo zdravstvene storitve, s področja uporabe te direk -
tive bi pomenila uporabo drugačnih pravil glede na to, ali tisti, ki storitve opravlja, sledi gospodarskemu cilju ali ne, in nazadnje bi to vplivalo na notranji trg teh storitev 
v Evropski uniji.
24K
er je razlaga navedenega člena 94 nujna za rešitev spora, o katerem odloča, je High 
Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court), 
prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali člen 94(1) Direktive 2001/83/ES nasprotuje temu, da oseba javnega prava, ki je 
del nacionalnega javnega zdravstva, zato da bi poskusila znižati svoje celotne izdatke za zdravila, uveljavi shemo, ki zdravstvenim ordinacijam ponuja finančne spodbude (ki lahko nato zagotovijo finančno korist zdravniku, ki predpiše zdravilo) za predpi -
sovanje poimensko določenega zdravila, ki ga podpira shema spodbud, ki je bodisi:
(a) drugačno zdravilo na recept, kot je zdravilo, ki ga je zdravnik predhodno predpi -
sal pacientu; ali
I - 3642SODBA Z DNE 22. 4. 2010 – ZADEVA C-62/09
(b) drugačno zdravilo na recept, kot je tisto, ki bi se sicer lahko predpisalo pacientu, 
če ne bi bilo sheme spodbud,
k
adar je tako drugačno zdravilo iz iste terapevtske skupine zdravil, ki se uporabljajo 
za zdravljenje določene bolezni pacienta?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Stališča, predložena Sodišču
25A
BPI in Evropska komisija menita, da se člen 94(1) Direktive 2001/83 uporablja tudi 
za nacionalne organe. Zato naj bi ta določba nasprotovala temu, da oseba javnega 
prava, ki je del nacionalnega javnega zdravstva, uveljavi shemo – ki zdravstvenim 
ordinacijam ponuja finančne spodbude – da bi zdravniki, ki opravljajo dejavnost 
v teh ordinacijah, predpisali poimensko določeno zdravilo, tudi če je namen te sheme zmanjšanje celotnih javnih izdatkov na področju zdravil.
26Vl
ada Združenega kraljestva, češka, estonska, španska, francoska in nizozemska 
vlada pa menijo, da se člen 94 direktive 2001/83 – kot je razvidno iz sistematike te direktive in ker člen 152(5) ES izrecno določa, da je pri dejavnosti Evropske skupnosti na področju javnega zdravja v celoti upoštevana odgovornost držav članic za organi -
zacijo in zagotavljanje zdravstvenih storitev in zdravstvenega varstva – ne nanaša na nacionalne organe, ki so pristojni na področju javnega zdravja. Poleg tega, če bi pre-poved iz navedenega člena 94 veljala tudi za njih, bi shema finančnih spodbud, ki so 
I - 3643ASSOCIATION OF THE BRITISH PHARMACEUTICAL INDUSTRY
jo uvedli ti organi, spadala pod izjemo iz člena 4(3) te iste direktive, saj je namen take 
sheme zagotovitev splošnega dostopa do zadostne količine zdravil po razumni ceni.
Odgovor Sodišča
27S č
lenom 94(1) Direktive 2001/83 je prepovedano dajanje, ponujanje ali obljubljanje 
daril, denarnih ugodnosti ali nudenje materialne koristi osebam, usposobljenim za  
predpisovanje ali izdajanje zdravil, razen če so ti majhne vrednosti  in se lahko  
uporabljajo za opravljanje zdravstvene ali lekarniške dejavnosti.
28K
ot je navedeno v  tem členu, se ta prepoved uporablja „pri promocijah zdravil“  
zdravnikom ali farmacevtom.
29K
ot je razvidno iz sistematike Direktive 2001/83, je zato namen te prepovedi – ki se 
nanaša predvsem na farmacevtsko industrijo pri izvajanju dejavnosti promocije zdra -
vil, ki jih trži – preprečevanje promocijskih praks, ki bi lahko pri zdravstvenih delav -
cih, ko predpisujejo ali izdajajo zdravila, vzbudile finančni interes. Ta člen tako skuša 
spodbujati zdravniško in farmakološko prakso, ki je v skladu z deontološkimi pravili.
30S
odišče je v zvezi z oglaševanjem zdravil že presodilo, da tako oglaševanje, čeprav 
ga izvaja tretja neodvisna oseba zunaj trgovinske oziroma poslovne dejavnosti, lahko 
škodi javnemu zdravju, katerega varovanje je bistveni cilj Direktive 2001/83, in da je 
I - 3644SODBA Z DNE 22. 4. 2010 – ZADEVA C-62/09
zato razširjanje informacij s strani tretje osebe o zdravilu, zlasti o njegovih zdravil -
nih in profilaktičnih lastnostih, mogoče šteti za oglaševanje v smislu člena 86(1) te 
direktive, čeprav ta tretja oseba deluje na lastno pobudo in v celoti pravno in dejansko 
neodvisno od proizvajalca ali prodajalca takega zdravila (sodba z dne 2. aprila 2009 
v zadevi Damgaard, C-421/07, ZOdl., str. I-2629, točki 22 in 29).
31V
endar pa takega sklepanja ni mogoče prenesti na primer obveščanja o zdravilu, ki 
ga izvajajo sami javni organi, na primer pri izbruhu neke epidemije ali pandemije. Zlasti iz člena 88(4) Direktive 2001/83 namreč izhaja, da prepoved oglaševanja zdravil v javnosti, kakršna je določena v členu 88(1), ne velja za kampanje za cepljenje, ki jih „izvaja industrija“, če te kampanje odobrijo pristojni organi držav članic.
32Pra
v tako – glede finančnih spodbud za predpisovanje zdravil, čeprav se lahko prepo -
ved iz člena 94(1) Direktive 2001/83 zagotovo uporabi za tretje neodvisne osebe, ki ne delujejo v okviru trgovinske oziroma poslovne dejavnosti ali v okviru pridobitne 
dejavnosti – se ta prepoved ne more nanašati na nacionalne organe, ki skrbijo za 
javno zdravje, ki so med drugim odgovorni, prvič, da skrbijo za uporabo obstoječih predpisov, ki med drugim zajemajo to direktivo, in, drugič, da opredelijo prednostne ukrepe politike javnega zdravja, zlasti v zvezi z racionalizacijo javnih izdatkov, odo -
brenih za izvajanje te politike, ki je prav tista, za katero odgovarjajo.
33N
a splošno politika zdravja, ki jo opredeli država članica, in javni izdatki, ki jih nameni 
zanjo, ne sledijo nobenemu dobičkonosnemu ali gospodarskemu cilju. Za shemo finančnih spodbud, kot je ta iz zadeve v glavni stvari, ki spada na področje take poli -
tike, torej ni mogoče šteti, da je vključena v okvir tržne promocije zdravil.
I - 3645ASSOCIATION OF THE BRITISH PHARMACEUTICAL INDUSTRY
34Poleg tega – čeprav je lahko v zadevi, v kateri je bila izdana zgoraj navedena sodba 
Damgaard, razširjanje informacij s strani tretje neodvisne osebe o zdravilu škodilo javnemu zdravju, katerega varovanje je bistveni cilj Direktive 2001/83 – ni mogoče 
govoriti o  takem tveganju v  zvezi s  finančnimi spodbudami, ki jih podelijo javni 
organi, ki skrbijo za javno zdravje. Sama narava naloge teh organov je namreč skrb za javno zdravje, za katero prevzamejo politično odgovornost in tako skrbijo za oceno terapevtske vrednosti zdravil, ki jih odobrijo za dajanje na trg.
35V t
eh okoliščinah lahko navedeni organi v okviru odgovornosti, ki jo prevzamejo, na 
podlagi ocene terapevtskih lastnosti zdravil glede na njihove stroške za javni prora -
čun odločijo, če imajo z vidika javnih financ pri zdravljenju nekih bolezni nekatera  
zdravila, ki vsebujejo določeno učinkovino, prednost pred drugimi zdravili, ki  
vsebujejo drugačno učinkovino, vendar spadajo v isto terapevtsko skupino.
36V s
kladu s členom 168(7) PDEU namreč pravo Unije ne vpliva na pristojnosti držav 
članic glede organiziranja svojih sistemov socialne varnosti in sprejetja zlasti pravil, 
namenjenih ureditvi porabe farmacevtskih proizvodov v interesu finančnega ravno -
vesja njihovih sistemov zagotavljanja zdravstvenega skrbstva (sodba z dne 2. aprila 
2009 v  združenih zadevah A. Menarini Industrie Farmaceutiche Riunite in drugi, od C-352/07 do C-356/07, od C-365/07 do C-367/07 in C-400/07, ZOdl., str. I-2495, točka 19 in navedena sodna praksa).
37V
endar je treba v zvezi s tem poudariti, da je treba zaradi zagotavljanja polnega učinka 
Direktive Sveta 89/105/EGS z dne 21. decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v podro-čje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja (posebna izdaja v  slovenščini: poglavje 5, zvezek 1, str. 345) delavcem farmacevtske industrije, ki izdelujejo zdra -
vila, ki so ali niso predmet finančnih spodbud pri predpisovanju, tudi omogočiti, da 
se prepričajo, da se shema finančnih spodbud, ki so jo uvedli javni organi, opira na  
I - 3646SODBA Z DNE 22. 4. 2010 – ZADEVA C-62/09
objektivna merila in da ni diskriminacije med nacionalnimi zdravili  in zdravili iz  
drugih držav članic (glej v tem smislu sodbo z dne 12. junija 2003 v zadevi Komisija  
proti Finski, C-229/00, Recueil, str.  I-5727, točka 39, ter zgoraj navedena sodba 
A. Menarini Industrie Farmaceutiche Riunite in drugi, točka 28).
38Z
ato čeprav Direktiva 89/105 temelji na načelu najmanjšega poseganja v organiza -
cijo notranjih politik na področju socialnega zavarovanja držav članic (sodba z dne 
20.  januarja 2005 v  zadevi Merck, Sharp & Dohme, C-245/03, ZOdl., str.  I-637, točka 27), morajo nacionalni organi, ki skrbijo za javno zdravje in ki sprejmejo sheme finančnih spodbud za predpisovanje poimensko določenih zdravil, med drugim zagotoviti, da je taka shema javna, in dati zdravstvenim delavcem in delavcem farma -
cevtske industrije na voljo ocene o terapevtski enakovrednosti med razpoložljivimi učinkovinami, ki spadajo v terapevtsko skupino, ki je predmet navedene sheme.
39N
azadnje, poudariti je treba, da take prakse javnih finančnih spodbud za predpiso -
vanje zdravil, ki vsebujejo določene učinkovine, ne smejo škoditi objektivnosti, ki jo mora, kot je poudarjeno v uvodni izjavi 50 Direktive 2001/83, pri predpisovanju v zvezi z določenim pacientom izkazati zdravnik.
40Pr
vič, zdravnik, ki predpisuje zdravilo, je z deontološkega vidika zavezan, da ne pred -
piše nekega zdravila, če to ni primerno za zdravljenje njegovega pacienta, in to ne glede na obstoj javnih finančnih spodbud za predpisovanje tega zdravila.
41Dr
ugič, poudariti je treba, da lahko vsi zdravniki opravljajo svojo dejavnost le pod nad -
zorom javnih zdravstvenih organov, ki se opravlja posredno ali neposredno prek za to pooblaščenih poklicnih organizacij, kot je v Združenem kraljestvu General Medical 
Council. V  okviru te naloge nadzora in preverjanja dejavnosti zdravnikov so javni 
I - 3647ASSOCIATION OF THE BRITISH PHARMACEUTICAL INDUSTRY
organi ali pooblaščene poklicne organizacije pristojne, da zdravnikom dajo priporo -
čila na področju predpisovanja zdravil, ne da bi ta priporočila v smislu uvodne izjave 
50 Direktive 2001/83 škodljivo vplivala na objektivnost zdravnikov, ki predpisujejo.
42O
b upoštevanju zgoraj navedenega je treba na zastavljeno vprašanje odgovoriti, da je 
treba člen 94(1) Direktive 2001/83 razlagati tako, da ne nasprotuje shemam finančnih 
spodbud, kot so te iz zadeve v glavni stvari, ki so jih uvedli nacionalni organi, ki skr -
bijo za javno zdravje, da bi zmanjšali svoje izdatke na tem področju in da bi zdravniki 
pri zdravljenju nekaterih bolezni dajali prednost predpisovanju poimensko določenih zdravil, ki vsebujejo drugačno učinkovino kot zdravilo, ki je bilo predpisano prej ali ki bi lahko bilo predpisano, če taka shema spodbud ne bi obstajala.
Stroški
43K
er je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev 
stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:Člen 94(1) Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novem ­
bra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor 
I - 3648SODBA Z DNE 22. 4. 2010 – ZADEVA C-62/09
je bila spremenjena z  Direktivo  2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta 
z dne 31. marca 2004, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje shemam finančnih spodbud, kot so te iz zadeve v glavni stvari, ki so jih uvedli nacionalni organi, ki 
skrbijo za javno zdravje, da bi zmanjšali svoje izdatke na tem področju in da bi 
zdravniki pri zdravljenju nekaterih bolezni dajali prednost predpisovanju poi­mensko določenih zdravil, ki vsebujejo drugačno učinkovino kot zdravilo, ki  
je bilo predpisano prej ali ki bi lahko bilo predpisano, če taka shema spodbud  
ne bi obstajala.
Podpisi