ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Člen 7(2)(g) in člen 20(3) Okvirnega sklepa Sveta 2005/214/PNZ z dne 24. februarja 2005 o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da organ države članice izvršiteljice, če je bila odločba o naložitvi denarne kazni vročena – v skladu z nacionalno zakonodajo države članice izdajateljice – z navedbo pravice do vložitve pravnega sredstva in roka za to, ne more zavrniti priznanja in izvršitve te odločbe, če je imela zadevna oseba zadosten rok za vložitev pravnega sredstva zoper to odločbo, kar mora preveriti predložitveno sodišče, in da dejstvo, da je postopek naložitve denarne kazni upravni, v zvezi s tem nima vpliva.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/E.P.

(Zadeva C-380/18) (1)

(Predhodno odločanje - Mejni nadzor, azil in priseljevanje - Uredba (EU) 2016/399 - Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) - Člen 6 - Pogoji za vstop državljanov tretjih držav - Pojem „grožnja javnemu redu“ - Odločba o vrnitvi državljana tretje države, čigar prebivanje je nezakonito)

(2020/C 54/04)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Tožena stranka: E.P.

Izrek

Člen 6(1)(e) Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni praksi, v skladu s katero lahko pristojni organi sprejmejo odločbo o vrnitvi državljana tretje države, za katerega ne velja obveznost vizuma in se nahaja na ozemlju držav članic z namenom kratkoročnega bivanja, iz razloga, da pomeni grožnjo javnemu redu, ker je osumljen storitve kaznivega dejanja, pod pogojem, da se ta praksa uporablja, le če, prvič, je to kaznivo dejanje dovolj resno glede na njegovo naravo in zagroženo kazen, da upraviči, da se prebivanje tega državljana na ozemlju držav članic nemudoma konča, in drugič, če ti organi razpolagajo s skladnimi, objektivnimi in natančnimi elementi, ki potrjujejo njihov sum, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 294, 20.8.2018.
3.

Člen 104 Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi Šeste direktive Sveta 82/891/EGS ter direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU in 2013/36/EU in uredb (EU) št. 1093/2010 ter (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da institucija v državi članici, ki se je združila s pripojitvijo matični družbi, ki ima sedež v drugi državi članici, preden je nacionalni organ za reševanje prve države članice uvedel izredni prispevek, ni dolžna plačati tega prispevka.
1.

Direktivo 2009/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o letaliških pristojbinah, zlasti člen 3, člen 6(5)(a) ter člen 11(1) in (7), je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, na podlagi katere lahko upravni organ letališča z uporabnikom letališča določi drugačne letališke pristojbine od tistih, ki jih je vzpostavil ta upravni organ in ki jih je odobril neodvisni nadzorni organ v smislu te direktive.
Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 9. oktobra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – C. GmbH & Co. KG (C-573/18), C-eG (C-574/18)/Finanzamt Z

(Združeni zadevi C-573/18 in C-574/18) (1)

(Predhodno odločanje - Šesta direktiva 77/388/EGS - Člen 11(A)(1)(a) - Davčna osnova - Subvencija, ki je neposredno povezana s ceno - Uredba (ES) št. 2200/96 - Člen 11(1) in člen 15 - Organizacija kmetijskih proizvajalcev, ki so ustanovili operativni sklad - Dobave, ki jih organizacija proizvajalcev opravi svojim članom v zameno za plačila, ki ne krijejo celotne nakupne cene - Dodatno financiranje iz operativnega sklada)

(2019/C 423/19)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožečai stranki: C. GmbH & Co. KG (C-573/18), C-eG (C-574/18)

Tožena stranka: Finanzamt Z

Izrek

Člen 11(A)(1)(a) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba razlagati tako, da je v okoliščinah, kot so te iz postopka v glavni stvari, v katerih „organizacija proizvajalcev“ v smislu člena 11 Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo kupi blago pri preddobaviteljih, to blago dobavlja svojim članom in od teh prejme plačilo, ki ne pokriva nakupne cene, znesek, ki se iz operativnega sklada, kot je določen v členu 15 te uredbe, tej organizaciji proizvajalcev izplača za dobavo tega blaga proizvajalcem, del plačila za to dobavo in ga je treba šteti za subvencijo, ki je neposredno povezana s ceno te transakcije, ki jo plača tretja oseba.

(1) UL C 427, 26.11.2018.
1.

Pravo Unije, zlasti Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalnemu postopku, na podlagi katerega je pristojni organ pooblaščen, da po uradni dolžnosti sprejme pobudo za prilagoditev trajanja veljavnosti dovoljenja za vzporedno trgovanje podaljšanemu trajanju veljavnosti registracije za referenčno sredstvo. Uredbo št. 1107/2009, zlasti njen člen 52, je treba razlagati tako, da taka prilagoditev trajanja veljavnosti dovoljenja za vzporedno trgovanje samodejno ne izhaja iz odločbe o obnovi registracije referenčnega sredstva, ampak je treba v zvezi s tem sprejeti odločbo. Uredbo št. 1107/2009 je treba razlagati tako, da morajo biti – kadar gre za prilagoditev trajanja veljavnosti dovoljenja za vzporedno trgovanje podaljšanemu trajanju veljavnosti registracije za referenčno sredstvo – izpolnjeni pogoji, določeni v členu 52, od (1) do (3), Uredbe št. 1107/2009, ki so potrebni za pridobitev tega dovoljenja, pristojni organ zadevne države članice pa mora preveriti, ali je res tako.
3.

Člen 3(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da je določilo, vsebovano v skrbniški pogodbi o upravljanju deleža v komanditni družbi, kakršne so te v postopku v glavni stvari, sklenjeni med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, ki ni bilo posamično dogovorjeno in na podlagi katerega je pravo, ki se uporabi, pravo države, kjer je sedež komanditne družbe, nepošteno v smislu te določbe, če potrošnika zavaja tako, da pri njem ustvari vtis, da se za pogodbo uporablja le pravo te države članice, ne da bi bil potrošnik seznanjen s tem, da je na podlagi člena 5(2) Konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih in člena 6(2) Uredbe št. 593/2008 upravičen tudi do varstva, ki mu je zagotovljeno s kogentnimi določbami nacionalnega prava, ki bi se uporabilo, če ne bi bilo tega določila.
1.

Člen 2, točki 3 in 5, Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES je treba razlagati tako, da: — ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki določa, da sprememba napetosti električne energije, da se omogoči prehod z visoke na srednjo napetost, spada na področje dejavnosti prenosnega sistema električne energije, — vendar pa nasprotuje taki ureditvi, ki opredeljuje pojme prenosnega sistema električne energije in distribucijskega sistema električne energije, ne le na podlagi merila napetostnega nivoja, ampak tudi na podlagi merila lastništva premoženja, ki se uporablja za opravljanje dejavnosti prenosa oziroma distribucije. Vendar se s to razlago ne posega, prvič, v uporabo člena 17(1)(a) navedene direktive, v skladu s katerim mora biti neodvisni operater prenosnega sistema lastnik tega sistema, in drugič, v pravico držav članic, da operaterju distribucijskega sistema naložijo obveznost, da mora biti lastnik tega sistema, pod pogojem – kar mora preveriti predložitveno sodišče – da ta zahteva ne vpliva na uresničevanje ciljev te direktive, zlasti s tem, da se tak sistem izogne obveznosti upoštevanja pravil, ki se zanj uporabljajo v skladu s to direktivo.
2.

Člen 2(1)(b) Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki za delavce, zaposlene za določen čas, na katere se nanaša, določa najdaljše trajanje delovnega razmerja, ki je za delavce, zaposlene za krajši delovni čas, daljše kot za primerljive delavce, zaposlene za polni delovni čas, če je dokazano, da ta ureditev negativno vpliva na bistveno večji odstotek delavk kot delavcev, in če navedena ureditev ni objektivno utemeljena z zakonitim ciljem ali če sredstva za doseganje tega cilja niso ustrezna in potrebna. Člen 19(1) te direktive je treba razlagati tako, da ta določba ne zahteva, da stranka, ki meni, da je prizadeta s tako diskriminacijo, predloži statistične podatke ali natančna dejstva v zvezi z delavci, na katere se nanaša zadevna nacionalna ureditev, da bi dokazala domnevo diskriminacije, če ta stranka do teh statističnih podatkov ali dejstev nima dostopa ali je dostop do njih otežen.
1.

Člen 27 Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali je treba razlagati tako, da določa, da morajo države članice naložiti plačilo pristojbin v zvezi z uradnim nadzorom, ki se nanaša na dejavnosti iz oddelka A Priloge IV in oddelka A Priloge V k tej uredbi, tudi nosilcem živilske dejavnosti in dejavnosti proizvodnje krme, ki dejavnosti zakola in razseka mesa opravljajo kot pomožni dejavnosti poleg glavne dejavnosti reje.
1.

Člen 26(5) Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, je treba razlagati tako, da državam članicam nalaga obveznost, da zagotovijo – kolikor je to tehnično izvedljivo – da zadevna podjetja organu, ki je odgovoren za klice v sili na enotno evropsko številko za klic v sili „112“, brezplačno dajo na voljo informacije o lokaciji kličočega, takoj ko navedeni organ sprejme klic, tudi če je bil klic opravljen z mobilnega telefona brez kartice SIM.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 29. julija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale di Bari –Italija) – kazenski postopek zoper Massima Gambina, Shpetima Hykaja

(Zadeva C-38/18) (1)

(Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva 2012/29/EU - Minimalni standardi na področju pravic, podpore in zaščite žrtev kaznivih dejanj - Člena 16 in 18 - Zaslišanje žrtve pred kazenskim sodiščem prve stopnje - Sprememba sestave senata - Ponovitev zaslišanja žrtve na predlog ene od strank v postopku - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člena 47 in 48 - Pravica do poštenega sojenja in pravica do obrambe - Načelo neposrednosti - Obseg - Pravica žrtve do zaščite med kazenskim postopkom)

(2019/C 319/13)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale di Bari

Stranki v postopku v glavni stvari

Massimo Gambino, Shpetim Hyka

Ob udeležbi: Procura della Repubblica presso il Tribunale di Bari, Ernesta Lappostata, Banca Carige SpA – Cassa di Risparmio di Genova e Imperia

Izrek

Člena 16 in 18 Direktive 2012/29/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o določitvi minimalnih standardov na področju pravic, podpore in zaščite žrtev kaznivih dejanj ter o nadomestitvi Okvirnega sklepa Sveta 2001/220/PNZ je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, v skladu s katero mora biti žrtev kaznivega dejanja, če je bila prvič zaslišana pred senatom prvostopenjskega kazenskega sodišča in je bila sestava tega senata pozneje spremenjena, načeloma ponovno zaslišana pred novo sestavo senata, če ena od strank postopka zavrne, da bi se navedeni senat oprl na zapisnik prvega zaslišanja navedene žrtve.

(1) UL C 142, 23.4.2018.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. septembra 2019 – HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH/Svet Evropske unije, Evropska komisija

(Zadeva C-123/18 P) (1)

(Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Islamski republiki Iran - Povrnitev škode, ki naj bi jo pritožnica domnevno utrpela zaradi uvrstitve njenega imena na seznam oseb in subjektov, za katere se uporablja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Odškodninska tožba - Pogoji, potrebni za nastanek nepogodbene odgovornosti Unije - Pojem „dovolj resna kršitev pravila prava Unije“ - Presoja - Pojem „družba v lasti ali pod nadzorom“ - Obveznost obrazložitve)

(2019/C 383/20)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnik: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (zastopnik: M. Schlingmann, Rechtsanwalt)

Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix in M. Bishop, agenta), Evropska komisija (zastopniki: sprva R. Tricot, M. Kellerbauer in C. Zadra, nato R. Tricot, C. Hödlmayr in Zadra, agenti)

Izrek

1. Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 13. decembra 2017, HTTS/Svet (T-692/15, EU:T:2017:890), se razveljavi.

2. Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

3. Odločitev o stroških se pridrži.

(1) UL C 161, 7.5.2018.
1.

Helenska republika ni izpolnila obveznosti, ki jih ima: — na podlagi členov 19 in 21 Direktive Sveta 92/83/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače v povezavi s členom 23(2) te direktive, ker je sprejela in ohranila v veljavi zakonodajo, v skladu s katero se za alkoholni pijači tsipouro in tsikoudia, proizvedeni v podjetjih za destilacijo, tako imenovanih „sistematičnih žganjarnah“, uporablja 50 % nižja trošarinska stopnja od standardne nacionalne stopnje, in — na podlagi členov 19 in 21 Direktive 92/83 v povezavi s členom 22(1) te direktive in členom 3(1) Direktive Sveta 92/84/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju trošarinskih stopenj za alkohol in alkoholne pijače, ker je sprejela in ohranila v veljavi zakonodajo, v skladu s katero se pod v njej določenimi pogoji za alkoholni pijači tsipouro in tsikoudia, proizvedeni v malih, tako imenovanih „priložnostnih“ žganjarnah, uporablja močno znižana trošarinska stopnja.
C 270/9

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale della Campania – Italija) – Meca Srl/Comune di Napoli

(Zadeva C-41/18) (1)

(Predhodno odločanje - Javna naročila - Direktiva 2014/24/EU - Člen 57(4)(c) in (g) - Javno naročanje storitev - Neobvezni razlogi za izključitev iz sodelovanja v postopku oddaje javnega naročila - Hujša kršitev poklicnih pravil, s katero je omajana integriteta gospodarskega subjekta - Odstop od prejšnje pogodbe zaradi pomanjkljivosti pri njenem izpolnjevanju - Izpodbijanje pred sodiščem, ki naročniku preprečuje oceniti kršitev pogodbene obveznosti, dokler se ne konča sodni postopek)

(2019/C 270/10)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale della Campania

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Meca Srl

Tožena stranka: Comune di Napoli

Ob udeležbi: Sirio Srl

Izrek

Člen 57(4)(c) in (g) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero vložitev tožbe zoper odločbo o odstopu od pogodbe o izvedbi javnega naročila, ki jo je javni naročnik sprejel zaradi precejšnjih pomanjkljivosti pri izvedbi tega naročila, javnemu naročniku, ki razpiše nov postopek oddaje javnega naročila, preprečuje, da bi v fazi izbire ponudnikov kakor koli preučil zanesljivost ponudnika, na katerega se ta odstop od pogodbe nanaša.

(1) UL C 142, 23.4.2018.
C 255/11

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. maja 2019 – CJ/Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC)

(Zadeva C-170/18 P) (1)

(Pritožba - javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenec - Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni - Pogodba za določen čas - Prekinitev pogodbe - Izvršitev sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije - Pravnomočnost ničnostne sodbe - Omejitve)

(2019/C 255/14)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnik: CJ (zastopnik: V. Kolias, dikogoros)

Druga stranka v postopku: Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) (zastopniki: J. Mannheim in A. Daume, agentki, skupaj z D. Waelbroeckom in A. Duron, avocats)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. CJ se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 301, 27.8.2018.
Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 2. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Akvilė Jarmuškienė

(Zadeva C-265/18) (1)

(Predhodno odločanje - Harmonizacija davčne zakonodaje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Posebna ureditev za mala podjetja - Členi od 282 do 292 - Oprostitev malih podjetij, katerih letni promet je nižji od predpisanega praga, DDV - Hkratna dobava dveh nepremičnin z eno samo transakcijo - Prekoračitev letne omejitve prometa ob upoštevanju prodajne cene ene od dveh nepremičnin - Obveznost plačila davka od celotne vrednosti transakcije)

(2019/C 220/13)

Jezik postopka: litovščina

Predložitveno sodišče

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Tožena stranka: Akvilė Jarmuškienė

Ob udeležbi: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Izrek

Člene od 282 do 292 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da mora davčni zavezanec, kadar dobava v korist istega kupca zajema dve nepremičnini, ki sta po naravi povezani in sta predmet ene same prodajne pogodbe, ter je letni prag prometa, ki je referenca za uporabo posebne ureditve za mala podjetja, ki jo določa ta direktiva, presežen, plačati davek na podlagi vrednosti celotne zadevne dobave, torej ob upoštevanju vrednosti dveh enot blaga, ki sta predmet te dobave, čeprav upoštevanje vrednosti ene od teh enot blaga ne bi privedlo do prekoračitve tega letnega praga.

(1) UL C 276, 6.8.2018.
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 8. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španija) – Violeta Villar Láiz/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

(Zadeva C-161/18) (1)

(Predhodno odločanje - Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti - Direktiva 79/7/EGS - Člen 4 - Prepoved kakršne koli diskriminacije na podlagi spola - Posredna diskriminacija - Delo s krajšim delovnim časom - Izračun starostne pokojnine)

(2019/C 230/15)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Violeta Villar Láiz

Toženi stranki: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

Izrek

Člen 4(1) Direktive Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero se znesek starostne pokojnine, ki temelji na plačevanju prispevkov, delavca, zaposlenega s krajšim delovnim časom, izračuna tako, da se pokojninska osnova, ki se določi na podlagi dejansko izplačanih plač in dejansko plačanih prispevkov, pomnoži z odstotkom, ki je odvisen od trajanja obdobja plačevanja prispevkov, pri čemer se za samo to obdobje uporabi količnik znižanja, ki odraža razmerje med dejansko opravljenim časom dela s skrajšanim delovnim časom in časom dela, ki ga opravi primerljiv delavec, zaposlen s polnim delovnim časom, ter se nato pomnoži s količnikom 1,5, če so s to ureditvijo v posebej neugoden položaj postavljene zlasti delavke v primerjavi z delavci.

(1) UL C 190, 4.6.2018.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. marca 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court of the United Kingdom – Združeno kraljestvo) – SM/Entry Clearance Officer, UK Visa Section

(Zadeva C-129/18) (1)

(Predhodno odločanje - Državljanstvo Evropske unije - Pravica državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic - Direktiva 2004/38/ES - Družinski člani državljana Unije - Člen 2, točka 2(c) - Pojem „potomec v ravni črti“ - Otrok pod stalnim skrbništvom v skladu z alžirsko ureditvijo kafala - Člen 3(2)(a) - Drugi družinski člani - Člen 7 in člen 24(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Družinsko življenje - Korist otroka)

(2019/C 187/29)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court of the United Kingdom

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: SM

Tožena stranka: Entry Clearance Officer, UK Visa Section

Ob udeležbi: Coram Children’s Legal Centre (CCLC), AIRE Centre

Izrek

Pojem „potomec v ravni črti“ državljana Unije iz člena 2, točka 2(c), Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC je treba razlagati tako, da ne zajema otroka, ki je bil postavljen pod stalno skrbništvo državljana Unije na podlagi alžirske ureditve kafala, ker s to postavitvijo med njima ne nastane razmerje med starši in otroki.

Vendar pa morajo pristojni nacionalni organi olajšati vstop in prebivanje takega otroka kot drugega družinskega člana državljana Unije v skladu s členom 3(2)(a) te direktive v povezavi s členom 7 in členom 24(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, tako da opravijo uravnoteženo in razumno presojo vseh okoliščin, ki so upoštevne in aktualne za posamezno zadevo, pri čemer morajo upoštevati vse upoštevne interese in zlasti koristi zadevnega otroka. Če se na podlagi te presoje ugotovi, da se od otroka in njegovega skrbnika, ki je državljan Unije, pričakuje, da bosta živela dejansko družinsko življenje in da je ta otrok odvisen od svojega skrbnika, potem iz zahtev, ki izhajajo iz temeljne pravice do spoštovanja družinskega življenja v povezavi z obveznostjo upoštevanja koristi otroka, načeloma izhaja, da je treba navedenemu otroku podeliti pravico do vstopa in prebivanja, da bi se mu omogočilo življenje z njegovim skrbnikom v državi članici gostiteljici, iz katere je ta skrbnik.

(1) UL C 134, 16.4.2018.
2.

Člen 135(1)(l) Direktive 2006/112 je treba razlagati tako, da je najemna pogodba, ki se nanaša na nepremičnino, v kateri se je opravljala gospodarska dejavnost, ter na inventar in vso potrošno opremo, ki so potrebni za to opravljanje gospodarske dejavnosti, enotna storitev, v okviru katere je glavna storitev dajanje nepremičnine v najem.