Člen 5(2)(b) Direktive 2001/29 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ureditvi države članice, ki brez razlikovanja uporablja pristojbino za zasebno razmnoževanje ob prvem dajanju nosilcev podatkov, ki so primerni za reproduciranje, v promet v komercialne namene in odplačno, in hkrati določa pravico do povračila plačanih pristojbin za primer, v katerem končna uporaba teh nosilcev podatkov na spada v primer iz navedene določbe, kadar, kar mora preveriti predložitveno sodišče, ob upoštevanju okoliščin vsakega nacionalnega sistema in omejitev, ki jih nalaga ta direktiva, praktične težave utemeljujejo tak sistem financiranja pravičnega nadomestila in je pravica do povračila učinkovita in preveč ne otežuje vračila plačane pristojbine.

Člen 5(2)(b) Direktive 2001/29 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da v okviru sistema financiranja pravičnega nadomestila iz te določbe s pristojbino za zasebno razmnoževanje, ki jo morajo plačati osebe, ki dajo prvič v komercialne namene in odplačno v promet na ozemlju države članice nosilce podatkov, ki so primerni za reproduciranje, navedena določba ne nasprotuje temu, da ta država članica določi izpodbojne domneve zasebne uporabe teh nosilcev v primeru dajanja v promet fizičnim osebam, kadar praktične težave, ki so povezane z ugotavljanjem, ali gre za zasebno uporabo nosilcev zadevnih podatkov, utemeljujejo določitev take domneve in če tako določena domneva ne povzroči naložitve pristojbine za zasebno razmnoževanje v primerih, v katerih končna uporaba teh nosilcev ne spada v primer iz iste iz iste določbe.

Člen 5(2)(b) Direktive 2001/29 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba razlagati tako, da pravica do pravičnega nadomestila iz te določbe ali pristojbina za zasebno razmnoževanje, ki je namenjena financiranju tega nadomestila, ne more biti izključena zato, ker polovica prejemkov, ki so bili prejeti iz naslova tega nadomestila ali pristojbine, ni bila neposredno plačana upravičencem do tega nadomestila, ampak družbenim in kulturnim ustanovam, ki so bile ustanovljene v korist teh upravičencev, če te ustanove dejansko koristijo tem upravičencem in podrobna pravila delovanja teh organizacij niso diskriminatorna, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

Direktiva 2001/29 državam članicam, ki so v svoje nacionalno pravo uvedle izjemo zasebnega razmnoževanja, namreč ne nalaga, da zagotovijo, da se upravičencem do navedenega pravičnega nadomestila plača celoten znesek v denarju, in tem državam članicam ne prepoveduje, da v okviru polja proste presoje, ki ga imajo, določijo, da se del tega nadomestila daje v obliki posrednega nadomestila.

Zato dejstvo, da se del prejemkov, namenjenih pravičnemu nadomestilu v smislu člena 5(2)(b) Direktive 2001/29 nameni družbenim in kulturnim ustanovam, ki so ustanovljene v korist upravičencev do tega nadomestila, ni samo po sebi v nasprotju z namenom navedenega nadomestila, če navedene družbene in kulturne ustanove dejansko služijo upravičencem in če podrobna pravila delovanja teh organizacij niso diskriminatorna, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(Glej točke 49, 53 in 55 ter točko 3 izreka.)