Glede predloga za izdajo začasne odredbe, ki je vložen po podpisu pogodbe z dobitnikom javnega naročila, ni mogoče uporabiti omilitve pogoja glede nujnosti na področju javnih naročil, ker – kot je razvidno iz dopisa, ki ga je tožeča stranka naslovila na naročnika v fazi pred sklenitvijo pogodbe, da naj slednji ponovno razmisli glede svoje odločitve glede oddaje naročila – je tožeča stranka imela na voljo zadostne elemente za opredelitev obstoja morebitne nezakonitosti odločbe o oddaji naročila, da bi vložila predlog za izdajo začasne odredbe, preden bi naročnik in izvajalec sklenila pogodbo. Tak predlog za izdajo začasne odredbe, vložen pravočasno, bi tožeči stranki omogočil sprejetje sklepa na podlagi člena 157(2) Poslovnika glede odloga izvršitve izpodbijanih aktov – preden bi druga stranka sploh predložila svoja stališča – in sicer za trajanje postopka za izdajo začasne odredbe.

Ob upoštevanju zahtev, ki izhajajo iz učinkovitega varstva, ki ga je treba zagotavljati na področju javnih naročil, od neizbranega ponudnika, če dokaže obstoj posebno resnega fumus boni juris, ni mogoče zahtevati dokaza, da bi mu bila lahko z zavrnitvijo predloga za izdajo začasne odredbe povzročena nepopravljiva škoda, ker bi se v nasprotnem primeru čezmerno in neupravičeno poseglo v učinkovito sodno varstvo, do katerega je upravičen na podlagi člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. V okviru spora v zvezi z oddajo javnih naročil je treba torej upoštevati, da če zavrnjenemu ponudniku uspe dokazati obstoj posebej resnega fumus boni juris, od njega ni treba zahtevati dokaza, da bi mu zavrnitev predloga za izdajo začasne odredbe lahko povzročila nepopravljivo škodo, saj bi bilo sicer prekomerno in neupravičeno okrnjeno učinkovito pravno varstvo, ki mu je podeljeno s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Vendar se taka omilitev pogojev, ki se uporabljajo za presojo obstoja nujnosti, ki je upravičena na podlagi pravice do učinkovitega pravnega sredstva, uporablja samo v fazi pred sklenitvijo pogodbe, če se spoštuje obdobje mirovanja iz člena 118(2) in (3) Uredbe 966/2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in člena 171(1) Uredbe št. 1268/2012 o pravilih uporabe Uredbe št. 966/2012. Če je naročnik z izbranim ponudnikom sklenil pogodbo po izteku tega roka in pred vložitvijo predloga za izdajo začasne odredbe, zgoraj navedena omilitev ni več utemeljena.

Negativne finančne posledice so za neizbranega ponudnika zaradi zavrnitve njegove ponudbe načeloma del običajnega poslovnega tveganja, s katerim se mora soočiti vsako podjetje na trgu. Zgolj to, da ima lahko zavrnitev ponudbe negativne ali celo resne finančne posledice za neizbranega ponudnika, samo po sebi torej ne more upravičiti sprejetja začasnih odredb, ki jih ta predlaga.

Preudarki o ugledu izbranega ponudnika in možnosti, da ta oddajo uglednega javnega naročila uporabi kot referenco v okviru prihodnjega javnega razpisa ali v drugih konkurenčnih okoliščinah, se nanašajo samo na naključne in dodatne elemente navedene pogodbe. Če pa dejstvo, da neizbrani ponudnik utrpi resno izgubo dobička, ker ne prejme pogodbeno predvidenega zneska, kar je bistveni in glavni element zadevnega javnega naročila, ne more upravičiti izdaje začasne odredbe, mora to toliko bolj veljati za izgubo navedenih naključnih in dodatnih elementov

(Glej točki 40 in 41.)