Keywords

Summary



Keywords

1. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Pravna narava – Razlaga na podlagi objektivnih dejavnikov – Sodni nadzor – Obseg

(člen 87(1) ES)

2. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Prodaja zemljišča, ki jo pod ugodnimi pogoji opravi organ oblasti – Vključitev – Merilo presoje – Tržna cena – Metoda določanja

(člen 87(1) ES)

3. Pomoči, ki jih dodelijo države – Upravni postopek – Nacionalni ukrepi, ki so opravljeni, ne da bi bili priglašeni – Možnost, ki jo ima Komisija, da zadevni državi članici z odredbo naloži predložitev podatkov, za katere meni, da so potrebni – Odločba, ki jo Komisija sprejme, ne da bi uporabila odredbo, na podlagi podatkov, za katere meni, da niso popolni – Nedopustnost

(Uredba Sveta št. 659/1999)

4. Pomoči, ki jih dodelijo države – Preizkus Komisije – Možnost Komisije, da uporabi zunanje strokovnjake – Prenos odgovornosti za preizkus obstoja pomoči na strokovnjake – Nedopustnost

(člen 87(1) ES)

5. Ničnostna tožba – Tožbeni razlogi – Tožbeni razlogi, ki se lahko uveljavljajo zoper odločbo Komisije na področju državnih pomoči – Tožbeni razlogi, ki niso bili navajani v postopku preizkusa zadevne pomoči – Razlika med pravnimi tožbenimi razlogi, ki so dopustni, in dejanskimi tožbenimi razlogi, ki niso dopustni

(člena 88(2) ES in 230 ES)

6. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem – Ukrepi za nadomestitev stroškov v zvezi z nalogami javne službe, ki jo je prevzelo podjetje – Izključitev – Pogoji – Jasno opredeljene obveznosti javne službe – Objektivna in pregledna določitev parametrov za izračun nadomestil – Omejitev nadomestila stroškov – Določitev nadomestila ob tem, da podjetje ni bilo izbrano na javnem razpisu, na podlagi analize stroškov povprečnega podjetja iz zadevnega sektorja

(člen 87(1) ES)

Summary

1. Ker je pojem državne pomoči pravne narave in ga je treba razlagati glede na objektivna merila, mora sodišče Skupnosti načeloma ob upoštevanju tako konkretnih okoliščin spora, ki mu je predložen, kot tudi tehnične ali kompleksne narave presoje Komisije vsestransko preučiti vprašanje, ali ukrep spada na področje uporabe člena 87(1) ES. Od tega načela pa se odstopi, kadar so sporne kompleksne ekonomske presoje, pri katerih je sodni nadzor omejen.

(Glej točko 37.)

2. Prednosti v smislu člena 87(1) ES so ukrepi, ki v različnih oblikah zmanjšujejo obremenitve, ki jih običajno nosijo podjetja, in so zato podobni subvencijam kot je med drugimi dobava blaga ali storitev pod ugodnimi pogoji. Kadar se to načelo uporabi pri prodaji zemljišča podjetju s strani javnega subjekta, je treba ugotoviti, ali pridobitelj pod običajnimi tržnimi pogoji ne bi mogel doseči prodajne cene. Če Komisija v ta namen preizkuša cenitvena poročila, izdelana po sporni transakciji, mora dejansko plačano prodajno ceno primerjati s cenami, ki izhajajo iz teh različnih poročil, in ugotoviti, ali toliko odstopa od njih, da bi bilo treba sklepati o obstoju prednosti. Ta metoda dopušča, da se upošteva negotovost take, po naravi retrospektivne, ugotovitve o takih tržnih cenah.

(Glej točki 44 in 45.)

3. Uredba št. 659/1999, ki se načeloma uporablja v vseh upravnih postopkih, ki so med začetom njene veljavnosti potekali pri Komisija, potrjuje, da lahko Komisija – ko obravnava nepriglašene nacionalne ukrepe, ki bi lahko pomenili pomoč, če presodi, da nima vseh potrebnih podatkov, da bi glede tega odločila – na zadevno državo članico tudi z odredbo naslovi zahtevo, da jih pridobi.

Če ob presoji, da nima dovolj podatkov, ta institucija ni izkoristila svojega pooblastila za odreditev predložitve, se ne more sklicevati na nepopolnost podatkov, ki jih je imela na voljo za utemeljitev Odločbe, ki se opira zgolj na te podatke.

(Glej točke od 55 do 60.)

4. Čeprav lahko Komisija, ne da bi bila sicer k temu zavezana, pridobi pomoč zunanjih cenilcev za preizkus obstoja pomoči, s tem ni oproščena dolžnosti, da oceni poročilo, ki je rezultat njihovega dela, kar v vsakem primeru velja le za njegovo objektivno vsebino, in ne za nepodkrepljene trditve, ki bi lahko bile v tem poročilu. Osrednja in izključna odgovornost, da zagotovi spoštovanje člena 87 ES in izvajanje člena 88 ES, za katero velja nadzor sodišča Skupnosti, namreč zavezuje Komisijo, in ne omenjenih strokovnjakov.

(Glej točki 71 in 72.)

5. Zakonitost odločbe Komisije o državni pomoči se presoja glede na podatke, ki jih je Komisija imela na voljo ob njenem sprejetju. Kot je Komisija pravilno opozorila, je posledica tega načela to, da čeprav tožeče stranke nič ne ovira, da v podporo tožbe za razglasitev ničnosti take odločbe razvije tožbeni razlog, ki ga kot zainteresirana stranka ni navedla v formalnem postopku preiskave, pa ni dopustno, da uveljavlja dejanske trditve, ki Komisiji niso bile znane in s katerimi je v tem postopku ni seznanila.

(Glej točki 38 in 102.)

6. Če je treba državno intervencijo šteti kot nadomestilo za storitev, ki jo upravičena podjetja opravijo z namenom izpolnitve obveznosti javne službe, tako da ta podjetja dejansko ne pridobijo finančne koristi in da zaradi te intervencije ne pridobijo ugodnejšega konkurenčnega položaja glede na konkurenčna podjetja, taka intervencija ne spada v člen 87(1) ES.

Da bi se v konkretnem primeru tako nadomestilo lahko izognilo opredelitvi državne pomoči, morajo biti izpolnjeni določeni pogoji. Prvič, upravičeno podjetje mora dejansko imeti obveznosti javne službe in te obveznosti morajo biti jasno določene. Drugič, pokazatelje, na podlagi katerih se izračuna nadomestilo, je treba predhodno določiti objektivno in pregledno, da bi se preprečilo, da bi nadomestilo privedlo do gospodarske ugodnosti, ki bi upravičenemu podjetju lahko dajala prednost pred konkurenčnimi podjetji. Tretjič, nadomestilo ne sme preseči tistega, kar je potrebno za pokritje vseh stroškov ali dela njih, ki so nastali z izpolnitvijo obveznosti javne službe ob upoštevanju relevantnih prihodkov in primernega dobička za izpolnitev teh obveznosti. Četrtič, kadar podjetje, ki bi mu bilo treba poveriti obveznosti javne službe, v konkretnem primeru ni bilo izbrano v postopku oddaje javnega naročila, je raven nadomestila treba določiti na podlagi analize stroškov, ki bi jih povprečno podjetje, ki je dobro vodeno in primerno opremljeno podjetje za izpolnitev zahtevanih pogojev javne službe, imelo pri izpolnjevanju teh obveznosti ob upoštevanju relevantnih prihodkov in primernega dobička za izpolnitev teh obveznosti.

Iz tega izhaja, da v primeru podjetja, ki ima obveznost, da na podlagi sklenjenega sporazuma s teritorialno skupnostjo tako v splošnem interesu kot v interesu tretjih na različne načine redno in brezplačno dovoljuje tretjim uporabo svojega parkirišča, in ko je delež financiranja, ki ga je teritorialna skupnost odobrila za ureditev tega parkirišča, to podjetje dejansko izkoristilo, Komisija ni mogla vnaprej oceniti, da je ta delež financiranja nujno dal prednost temu podjetju, ampak bi morala predhodno glede na razpoložljive podatke preveriti, ali se je ta delež financiranja lahko štel kot dejansko nadomestilo za obveznosti podjetja.

(Glej točke od 129 do 133.)