ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 13. maja 2022 – KRI SpA, kot prevzemna družba družbe SI.LO.NE. – Sistema logistico nord-est Srl / Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

(Zadeva C-323/22)

(2022/C 294/23)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte suprema di cassazione

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: KRI SpA, kot prevzemna družba družbe SI.LO.NE. – Sistema logistico nord-est Srl

Nasprotna stranka: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 14, prvi stavek, Direktive Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 (1) razlagati tako, da je v primeru nepravilne odpreme trošarinskega proizvoda odgovornost imetnika trošarinskega skladišča, ki jamči za plačilo dajatve, objektivna, pri čemer ni nobene možnosti za razbremenitev obveznosti in plačila zadevnih kazni, tudi če je ta odprema posledica krivdnega ravnanja, ki ga je mogoče pripisati izključno tretji osebi, ali pa ga je mogoče razlagati tako, da se imetniku trošarinskega skladišča, ki jamči za plačilo dajatve in za katerega se izkaže, da ne le, da nima nikakršne zveze s krivdnim ravnanjem tretje osebe, ampak tudi, da je legitimno in brez krivde zaupal v to, da je gibanje proizvoda v režimu odložene davčne obveznosti zakonito, prizna oprostitev dajatve in s tem povezane kazni na podlagi nepredvidljivih okoliščin oziroma višje sile?

(1) Direktiva Sveta 92/12/EGS z dne 25. februarja 1992 o splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takih proizvodov (UL 1992, L 76, str. 1).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Krajský soud v Brně (Češka republika) 14. aprila 2022 – CD/Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky

(Zadeva C-257/22)

(2022/C 266/17)

Jezik postopka: češčina

Predložitveno sodišče

Krajský soud v Brně

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: CD

Tožena stranka: Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 4(2) in (3) ter člen 5 in fine Direktive 2008/115/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v povezavi s členi 2, 4 in 19(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da pri presoji, ali odločba o vrnitvi na podlagi člena 6 Direktive 2008/115/ES ne pomeni kršitve načela nevračanja, preprečujejo uporabo pojma varne izvorne države v skladu s členoma 36 in 37 Direktive 2013/32/EU (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite v povezavi z ožjo opredelitvijo načela nevračanja, ki zajema le prepoved slabega ravnanja v smislu člena 4 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 3 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin?

(1) UL 2008, L 348, str. 98.

(2) UL 2013, L 180, str. 60.
1.

Ali je treba ne glede na določbe nacionalnega prava, ki pod nekaterimi pogoji omogočajo prebivanje tujca zaradi njegovega zdravstvenega stanja in ga po potrebi ščitijo pred ukrepom odstranitve, določbe člena 12(1)(a) Direktive 2011/95/EU (1) razlagati tako, da se za bolnega palestinskega begunca, ki po tem, ko je dejansko imel zaščito ali pomoč UNRWA, zapusti državo ali ozemlje, ki spada na območje posredovanja tega organa in kjer je imel običajno prebivališče, ker tam ne more imeti zadostnega dostopa do zdravstvenih storitev in zdravljenja, ki jih potrebuje zaradi svojega zdravstvenega stanja, in ker ta nezadostni dostop pomeni utemeljeno grožnjo za njegovo življenje ali telesno celovitost, lahko šteje, da je njegova osebna varnost resno ogrožena in da je v položaju, v katerem mu UNRWA ne more zagotoviti življenjskih razmer v skladu z nalogo, ki ji je naložena?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 3. marca 2022 – A.G./Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra

(Zadeva C-162/22)

(2022/C 237/37)

Jezik postopka: litovščina

Predložitveno sodišče

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: A.G.

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 15(1) Direktive 2002/58/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij v povezavi s členi 7, 8, 11 in 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da pristojnim javnim organom prepoveduje uporabo podatkov, ki jih hranijo ponudniki elektronskih komunikacijskih storitev in iz katerih so lahko razvidne informacije o komunikacijah, ki jih je opravil uporabnik elektronskih komunikacijskih sredstev, v preiskavah kršitev dolžnosti uradne osebe, povezanih z jemanjem podkupnin, ne glede na to, ali je bil dostop do teh podatkov v konkretnem primeru dovoljen zaradi boja proti hudim oblikam kriminala in preprečevanja resnih groženj javni varnosti?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 514.
1)

Ali je treba glede na člen 5(1)(c), člena 6(1) in 7(1) ter člen 8(1)(b) Uredbe št. 261/2004 (1) potnikom, ki so zamudili povezovalni let, za veliko zamudo pri prevozu z avtobusom, ki ga je zagotovil dejanski letalski prevoznik, do končnega namembnega kraja plačati odškodnino enako kot za zamude letov?
1.

Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da je pravica pritožnice do obrambe omejena na specifične določbe iz členov 12(3) in 14(1) Uredbe št. 844/2012. Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da ni ugotovilo, da je postopek podaljšanja obnovitve snovi po naravi upravi postopek in da zato lahko pritožnica uresničuje pravico do obrambe, ki je širša od tega, kar je določeno v upoštevnem pravnem okviru, v katerem je ta pravica izrecno opredeljena (to sta uredbi št. 1107/2009 (2) in št. 844/2012 (3)).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein (Nemčija) 17. marca 2022 – TF/Sparkasse Südpfalz

(Zadeva C-206/22)

(2022/C 237/45)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: TF

Tožena stranka: Sparkasse Südpfalz

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 7(1) Direktive 2003/88/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 in pravico do plačanega letnega dopusta, določeno v členu 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji ali praksi glede odobritve dopusta za počitek za delavce, v skladu s katerima se šteje, da je pravica do dopusta koriščena tudi takrat, kadar delavca v času odobrenega dopusta prizadene nepredvidljiv dogodek, kakršen je v obravnavanem primeru državno odrejena karantena, in je zato oviran pri neomejenem uveljavljanju pravice?

(1) Direktiva 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 5, zvezek 4, str. 4).
1.

Ali je treba člene 2, 4, 5, 27 in 29 Direktive 2004/38 (1), s katerimi se izvajata člena 20 in 21 PDEU, razlagati tako, da ne nasprotujejo ureditvi države članice (ki v obravnavani zadevi izhaja iz členov 18 in 22 ministrskega odloka z dne 30. junija 2020 o nujnih ukrepih za omejitev širjenja koronavirusa COVID-19 (kakor sta bila spremenjena s členoma 3 in 5 ministrskega odloka z dne 10. julija 2020)), ki s splošnim ukrepom: — za belgijske državljane in njihove družinske člane ter državljane Unije, ki prebivajo na belgijskem ozemlju, določa načelno prepoved izstopa pri nenujnih potovanjih iz Belgije v države znotraj Unije in schengenskega območja, ki so glede na barvno oznako, pripravljeno na podlagi epidemioloških podatkov, obarvane rdeče; — za državljane Unije, ki niso belgijski državljani, in njihove družinske člane (ki imajo pravico do prebivanja na belgijskem ozemlju ali pa ne), določa omejitve vstopa (kot so karantene in testiranje) pri nenujnih potovanjih v Belgijo iz držav znotraj Unije in schengenskega območja, ki so glede na barvno oznako, pripravljeno na podlagi epidemioloških podatkov, obarvane rdeče?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 28. februarja 2022 – LACD GmbH/BB Sport GmbH & Co. KG

(Zadeva C-133/22)

(2022/C 222/19)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Revident: LACD GmbH

Nasprotna stranka: BB Sport GmbH & Co. KG

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali gre lahko za katero koli drugo zahtevo, ki ni povezana s skladnostjo, v smislu člena 2, točka 14, Direktive 2011/83/EU (1) in katero koli drugo zahtevo, ki ni povezana s skladnostjo, v smislu člena 2, točka 12, Direktive (EU) 2019/771 (2), če je obveznost garanta odvisna od okoliščin, povezanih s potrošnikom, zlasti od njegovega subjektivnega stališča o kupljeni stvari (v obravnavanem primeru: zadovoljstvo s kupljeno stvarjo po volji potrošnika), ne da bi morale biti te osebne okoliščine povezane s stanjem ali značilnostmi kupljene stvari?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali mora biti mogoče neobstoj zahtev, ki temeljijo na okoliščinah, povezanih s potrošnikom (v obravnavanem primeru: njegovo zadovoljstvo s kupljenim blagom), ugotoviti na podlagi objektivnih okoliščin?

(1) Direktiva 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2011, L 304, str. 64).

(2) Direktiva (EU) 2019/771 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2019 o nekaterih vidikih pogodb za prodajo blaga, spremembi Uredbe (EU) 2017/2394 in Direktive 2009/22/ES ter razveljavitvi Direktive 1999/44/ES (UL 2019, L 305, str. 66).
3.

Ali je v skladu z načelom ne bis in idem iz člena 50 [Listine] in člena 54 [KISS] ter se lahko šteje za dovolj natančno in izčrpno preiskavo, ki je bila ustavljena v zvezi z obdolžencem, ki v primerjavi s soobdolženci ni bil zaslišan kot osumljenec glede kaznivega dejanja, čeprav so bila proti navedeni osebi kot obdolžencu izvedena preiskovalna dejanja, ustavitev preiskave pa je temeljila na podatkih o preiskavi, pridobljenih na podlagi prošnje za pravno sodelovanje, in predloženih podatkih o bančnih računih in na zaslišanju soobdolženih kot osumljencev?
3.

Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, in člen 5, od (1) do (3), Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 47 in členom 51(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da morajo sodišča države članice vselej, kadar se ugotovi, da je pri sojenju sodeloval takšen napoteni sodnik in da sodišče, v senatu katerega je zasedal ta sodnik, ni bilo neodvisno in nepristransko, razveljaviti pravnomočno sodno odločbo s pravnim sredstvom za razveljavitev pravnomočnih sodb, kot je izredna pritožba, ali pa določitev učinkov take kršitve spada v procesno avtonomijo države članice?
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba splošno pravilo 2a za razlago KN razlagati tako, da se uporablja tudi za ločene dele satelitskega sprejemnika, ki jih isti deklarant v svojem imenu in za svoj račun prijavi za sprostitev v prosti promet istega dne in v istem carinskem uradu, v katerem so drugi deli tega satelitskega sprejemnika predloženi v postopek zunanjega skupnostnega tranzita, pri čemer so deli ob vložitvi deklaracij v lasti dveh povezanih podjetij in so vsi deli skupaj po sprostitvi v prosti promet namenjeni temu, da se jih sestavi v celoten satelitski sprejemnik?
(3)

Kadar se monoterapiji z zdravilom A, v tem primeru ezetimibom, podeli DVC, ali kadar se kombinirani terapiji prvič podeli DVC za kombinirano terapijo z zdraviloma A in B, ki sta zajeta v patentnih zahtevkih, čeprav je samo zdravilo A novo in zato patentirano, druga zdravila pa so že znana ali javno dostopna, ali je podelitev DVC omejena na prvo dajanje v promet bodisi zadevne monoterapije z zdravilom A bodisi zadevne prve kombinirane terapije z zdraviloma A in B, ki ji je bil podeljen DVC, tako da po tej prvi podelitvi ne more biti druge ali tretje podelitve DVC za monoterapijo ali kombinirano terapijo poleg podeljenega DVC za zadevno prvo kombinacijo?
—

ugotovi, da Luksemburg s tem ko najkasneje 4. oktobra 2016 ni sprejel zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 8(7), 9 in 10(2) Direktive 2014/42/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji (1) ali vsekakor, ker o teh ukrepih ni obvestil Komisije, ni izpolnil obveznosti iz člena 12 te direktive;
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Essen (Nemčija) 10. februarja 2022 – DC/HJ

(Zadeva C-97/22)

(2022/C 165/42)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Essen

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: DC

Tožena stranka: HJ

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 14(5) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2011/83/EU z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) (v nadaljevanju: Direktiva 2011/83/EU) razlagati tako, da v primeru, ko naročnik svojo izjavo volje glede sklenitve gradbene pogodbe, ki je bila sklenjena zunaj poslovnih prostorov, prekliče šele po tem, ko je trgovec svoja dela že (v celoti) izvedel, izključuje vsakršne zahtevke trgovca za nadomestilo ali odškodninske zahtevke trgovca tudi tedaj, če pogoji za upravičenost do nadomestila v skladu z določbami o pravnih posledicah odstopa od pogodbe sicer niso izpolnjeni, vendar pa se je s tem, ko je trgovec izvedel gradbena dela, povečala vrednost naročnikovega premoženja, to pomeni, da je prišlo do obogatitve?

(1) UL 2011, L 304, str. 64.
1.

Ali se mora člen 7(1) Direktive 2013/32/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite v povezavi s členom 4(1) Direktive 2011/95/EU (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite, razlagati tako, da nasprotuje predpisom nacionalnega prava, kot so tisti, ki se uporabljajo v obravnavani zadevi in ki ob razglasitvi vojnega stanja, izrednega stanja ali tudi izrednih razmer zaradi množičnega prihoda tujcev tujcu, ki je nezakonito vstopil na ozemlje države članice in nezakonito ostaja na njem, načeloma ne dovoljujejo, da bi vložil prošnjo za mednarodno zaščito?
Pritožba, ki jo je Jean-François Jalkh vložil 7. februarja 2022 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 1. decembra 2021 v zadevi T-230/21, Jalkh/Parlament

(Zadeva C-82/22 P)

(2022/C 138/24)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnik: Jean-François Jalkh (zastopnik: F. Wagner, avocat)

Druga stranka v postopku: Evropski parlament

Predlogi

Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

— sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 1. decembra 2021 v zadevi T-230/21, Jalkh/Parlament, razveljavi;

— sklep Evropskega parlamenta P9_TA(2021)0092 z dne 25. marca 2021 o predlogu za odvzem imunitete pritožniku (2020/2110 (IMM)) razglasi za ničen;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja tri pritožbene razloge.

Prvi pritožbeni razlog: kršitev pravila, da „je treba civilni in upravni postopek prekiniti do zaključka kazenska postopka“. Po pritožnikovem mnenju je Splošno sodišče storilo očitno napako pri presoji, zaradi katere v svoji analizi ni uporabilo pravnih določb, ki veljajo v Uniji, in sodne prakse države Unije, ki bi lahko in ki bi morale biti v pritožnikovem primeru upoštevane, da bi se ustavil postopek odvzema njegove imunitete, ob upoštevanju predloga za pregon z uveljavljanjem premoženjskopravnega zahtevka zoper osebo X, vloženega 15. decembra 2020 pri preiskovalnem sodniku v Bruslju zaradi ponarejanja listin in uporabe ponarejenih listin.

Drugi pritožbeni razlog: očitna napaka pri presoji prava Unije, ker se ni upoštevalo, da je Evropski parlament prek svojega odbora JURI kršil člen 7 Obvestila št. 0011/2019 z dne 19. novembra 2019.

Pritožnik meni, da je Splošno sodišče storilo očitno napako pri presoji prava Unije in njegovih splošnih načel, kot sta načelo enakega obravnavanja in načelo dobrega upravljanja, kar je imelo za postopek poseben pomen, ker je pritožnik trdil, da je treba z roko napisano navedbo „z veliko pozornostjo“, s katero je bila dopolnjena natipkana vljudnostna fraza na dopisu ministra za pravosodje z dne 16. junija 2020, šteti, kot da izraža pripravljenost francoske vlade, da zadevni sodni postopek uporabi v politični razpravi, in da kot taka pomeni fumus persecutionnis.

Tretji pritožbeni razlog: kršitev člena 9 Protokola o privilegijih in imunitetah. Pritožnik meni, da je Splošno sodišče priznalo, da so dejstva, ki se očitajo Jean-Françoisu Jalkhu – da je uporabil svoj proračun za stroške parlamentarne pomoči – krita z imuniteto iz člena 9 Protokola, vendar se je omejilo na splošno formulo za zavrnitev očitka, ne da bi pojasnilo svoje razloge.
2.

Ali je shranjevanje podatkov pri zasebni družbi, specializirani za gospodarske informacije, v primeru osebnih podatkov iz javnega registra, kot so „nacionalne podatkovne baze“ v smislu člena 79(4) in (5) Uredbe (EU) 2015/848 (2), ki se shranjujejo brez konkretnega razloga, da bi te družbe lahko v primeru poizvedbe posredovale informacije, združljivo s členoma 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 12. decembra 2007 (Listina – UL 2007, C 303, str. 1)?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberlandesgericht Graz (Avstrija) 6. januarja 2022 – Staatsanwaltschaft Graz/MS

(Zadeva C-16/22)

(2022/C 138/20)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Graz

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Staatsanwaltschaft Graz

Tožena stranka: MS

Ob udeležbi: Finanzamt für Steuerstrafsachen und Steuerfahndung Düsseldorf

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 1(1), prvi stavek, in člen 2(c)(i) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2014/41/EU z dne 3. aprila 2014 o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah (1) razlagati tako, da se za „pravosodni organ“ in „odreditveni organ“ v smislu teh določb šteje tudi nemški finančni urad za davčne kazenske zadeve in davčne preiskave, ki je v zvezi z določenimi kaznivimi dejanji na podlagi nacionalnih določb pristojen za izvajanje pravic in obveznosti državnega tožilstva?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2014/41/EU z dne 3. aprila 2014 o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah (UL 2014, L 130, str. 1).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 9. decembra 2021 – X/International Protection Appeals Tribunal, Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General

(Zadeva C-756/21)

(2022/C 472/30)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court (Irska)

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnik: X

Nasprotne stranke v pritožbenem postopku: International Protection Appeals Tribunal, Minister for Justice and Equality, Irska in Attorney General

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je v primeru, ko je v zvezi s prošnjo za subsidiarno zaščito prišlo do popolne kršitve dolžnosti sodelovanja, kot je opisana v točki 66 sodbe M (C-277/11 (1), EU:C:2012:744), obravnavanju te prošnje „odvze[t] polni učinek“ v smislu sodbe Komisija/Nemčija (C-137/14 (2), EU:C:2015:683)?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali bi moral zaradi navedene kršitve dolžnosti sodelovanja prosilec neposredno biti upravičen do razveljavitve odločbe [o zavrnitvi subsidiarne zaščite]?

3. Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen: kdo, po potrebi, nosi dokazno breme, da bi bila odločba o zavrnitvi lahko drugačna, če bi avtor odločbe o zavrnitvi ustrezno sodeloval [pri prošnji za subsidiarno zaščito]?

4. Ali to, da o prošnji za mednarodno zaščito ni odločeno v razumnem roku, prosilca upravičuje do tega, da se odločba [o zavrnitvi], ko je izdana, razveljavi?

5. Ali je zaradi časa, potrebnega za izvedbo spremembe veljavnega okvira azilne zaščite v državi članici, ta država članica odvezana izvajanja sistema mednarodne zaščite, ki bi zagotovil, da bi bila odločitev o prošnji za tako zaščito sprejeta v razumnem roku?

6. Ali je avtor odločbe [o mednarodni zaščiti] – če nima zadostnih dokazov o duševnem zdravju prosilca, obstajajo pa določeni dokazi, da ima prosilec morda take težave – pred končno odločitvijo v skladu z dolžnostjo sodelovanja, navedeno v zadevi M (C-277/11, točka 66), ali tudi sicer dolžan opraviti nadaljnje poizvedbe oziroma ali je dolžan storiti kar koli drugega?

7. Ali je, kadar država članica izvaja svojo dolžnost iz člena 4(1) Direktive (3) o pogojih za presojo upoštevnih elementov prošnje, dovoljeno enostavno ugotoviti, da prosilec na splošno ni verodostojen, zaradi ene laži, ki jo je pojasnil in umaknil ob prvi poznejši priložnosti, ki je bila razumno na voljo?

(1) EU:C:2012:744

(2) EU:C:2015:683

(3) Direktiva Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 96).