ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

kršitev poglavij od VII do XIX, to je členov od 38 do 84, Uredbe Komisije (ES) št. 2245/2002;
2.

Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je Svet s tem, da je za tožečo stranko uporabil izpodbijane ukrepe, storil očitno napako pri presoji. Svet ni navedel zadostnih dejstev, ki bi upravičevala uvrstitev tožeče stranke, in ni preveril, ali so bile odločitve ukrajinskih organov, na katere se je oprl, sprejete ob spoštovanju pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva.
—

Napačna uporaba pravice do izjave v povezavi s členoma 94(1) in 95(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
C 201/30

Tožba, vložena 23. marca 2020 – JB/CEDEFOP

(Zadeva T-159/20)

(2020/C 201/42)

Jezik postopka: grščina

Stranki

Tožeča stranka: JB (zastopnik: V. Christianos, odvetnik)

Tožena stranka: Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja (European Centre for the Development of Vocational Training; v nadaljevanju: CEDEFOP)

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi ničnost implicitne odločbe CEDEFOP o zavrnitvi z dne 19. januarja 2020;

— CEDEFOP naloži, naj tožeči stranki plača skupni znesek v višini 442 276,78 EUR.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do dobrega upravljanja pri preučitvi odškodninskega zahtevka tožeče stranke, ki jo je opravil uradnik CEDEFOP, ki je bil obremenilna priča – kršitev člena 11a Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi).

3. Tretji tožbeni razlog: kršitev domneve nedolžnosti pri preučitvi zahteve, ki jo je tožeča stranka vložila v skladu s členom 90(1) Kadrovskih predpisov, pri čemer je bila ta preučitev potrjena z implicitno odločbo o zavrnitvi pritožbe, ki je bila vložena v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov.
3.

Tretji tožbeni razlog se nanaša kršitev obveznosti skrbnega ravnanja. Tožeča stranka meni, da Parlament ni izpolnil svoje dolžnosti skrbnega ravnanja, v okviru katere bi moral preveriti, ali so fotografi, katerih življenjepisi so bili priloženi ponudbi izbranega ponudnika, soglašali z delom v Bruslju in Strasbourgu.
—

razglasi ničnost preglednice 9 z naslovom „Dovoljena odstopanja pri preverjanjih“ iz Priloge IX v delu, v katerem vsebuje parametre, ki so vključeni v Prilogo VI in niso navedeni v Prilogi V, in sicer: „Skupni omrežni izkoristek ηTM“, „Faktor vzdrževanja svetlobnega toka (za FL in HID)“, „Preživetveni faktor (za FL in HID)“ in „Čistost vzbujanja“;
1.

Prvi tožbeni razlog: pravna in dejanska kršitev in izkrivljanje člena 10 poslovnika Evropskega parlamenta ter kršitev člena 4 Pogodbe o Evropski uniji, zlasti ker zastavica, ki jo poslanec postavi na svojo klop, ni niti zastava, niti prapor. Poleg tega prisotnost take zastavice ne ogroža nemotenega poteka parlamentarnega dela, dobrega delovanja opreme Parlamenta ali reda v sejni dvorani in ne pomeni neprimernega vedenja.
3.

Tretji tožbeni razlog se nanaša na trditev, da je Komisija storila očitno napako pri presoji in je kršila člen 3 Osnovne uredbe, s tem da je ugotovila, da je vlada Indonezije dobaviteljem surovega palmovega olja dala pooblastilo in navodilo, da svoje blago dobavljajo za plačilo, ki je nižje od primernega, da je dobaviteljem surovega palmovega olja nudila dohodkovno in cenovno podporo ter da je to podjetju prineslo ugodnosti.
1.

S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje nezadostna obrazložitev – kršitev obveznosti obrazložitve, kršitev člena 296 PDEU in kršitev Priloge I, Poglavje 1, Skupne določbe, Oddelek 1, točka 34 Finančne uredbe (EU) 2018/1046 (1) in člena 89 Delegirane uredbe (EU) 2019/715 (2) – ter bistvena kršitev postopka in pravice do učinkovitega pravnega sredstva. — Tožeča stranka trdi, da predložena obrazložitev ni zadostna in concreto, saj ni razvidno katera pomanjkljivost v okviru vsakega izmed podmeril ustreza odbitju točk za vsako zatrjevano posamezno prevajalsko napako. Tožeča stranka zato ne more niti razumeti, na kaj natančno se napaka nanaša, niti analizirati stanja in predložiti pojasnil.
—

Tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 52(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike. Komisija je finančni popravek naložila na podlagi domnevne kršitve določbe prava Unije, in sicer člena 25 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 809/2014 z dne 17. julija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom, ukrepi za razvoj podeželja in navzkrižno skladnostjo (v nadaljevanju: Uredba št. 809/2014). Vendar ta določba ni bila kršena. Komisija v bistvu napačno trdi, da začetek pregledov na kraju samem pri prvem kmetijskem gospodarstvu upravičenca pomeni implicitno napoved nadaljnjih pregledov in tej implicitni napovedi pripisuje enake posledice, kot bi jih imela dejanska napoved pregleda v smislu člena 25 Uredbe št. 809/2014.
—

razglasi, da pogodbena terjatev tožene stranke, navedena v dopisu z dne 13. novembra 2019 (opr. št. Ares (2019)6993009) z navedenim datumom 12. november 2019, in v šestih opominih, ki jih je izdala tožena stranka skupaj s spremnim dopisom, v skupnem znesku 180 893,90 EUR, ki je sestavljen iz 164 449 EUR glavnice in 16 444,90 zamudnih obresti, ne obstaja, in zato:
—

razglasi, da se znamka the DoubleF lahko registrira kot znamka Evropske unije za vse proizvode iz razredov 18 in 35, kot so navedeni v zahtevi za registracijo št. 15 780 001;
Tožba, vložena 30. decembra 2019 – Folschette in drugi/Komisija

(Zadeva T-884/19)

(2020/C 61/74)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeče stranke: Marc Folschette (Leudelange, Luksemburg), Tetyana Grygorenko (Leudelange) in Professional Business Solutions SA (Leudelange) (zastopnik: N. Bauer, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— tožbo v tej obliki dopusti;

— ugotovi utemeljenost tožbe;

— ugotovi nepogodbeno odgovornost tožene stranke;

— toženi stranki zato naloži naslednja plačila: — Marcu Folschette skupni znesek 219 210 EUR (z besedami: dvesto devetnajst tisoč dvesto deset evrov in petindevetdest centov); — Tetyani Grygorenko skupni znesek 75 000 EUR (z besedami: petinsedemdeset tisoč evrov); — delniški družbi Professional Business Solutions SA skupni znesek 500 000 EUR (z besedami: petsto tisoč evrov);

— skupaj z zakonskimi obrestmi po stopnji, določeni z zakonom, od oprostilne sodbe, ki jo je Cour d’appel izdalo 11. januarja 2017, oziroma vsaj od te tožbe do popolnega plačila;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka;

— tožečim strankam pridrži vse druge pravice, tožbene razloge in tožbe.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo en sam tožbeni razlog v zvezi z dovolj resno kršitvijo pravila evropskega prava, katerega namen je podeliti pravice posameznikom. Tožeče stranke Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF), ki je služba Evropske komisije, očitajo, da je prostovoljno in dovolj resno kršil več pravil evropskega prava, s čimer je resno in očitno kršil omejitve, ki veljajo za njegovo diskrecijsko pravico. OLAF namreč ni izpolnil svoje obveznosti spoštovanja domneve nedolžnosti in zakonske obveznosti pridobivanja obremenilnih in olajševalnih dokazov in ustavitve preiskave, kadar ne pripelje do razkritja obremenilnih dokazov. Te neizpolnitve obveznosti so neposredni razlog za nastanek gotove, neposredne in resnične škode tožečim strankam, povračilo katere zahtevajo na podlagi členov 340 in 268 PDEU.
—

razglasi ničnost Izvedbenega sklepa Evropske komisije C(2019) 7094 final z dne 7. oktobra 2019 v zvezi z ukrepom SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP), ki ga je izvedla Helenska republika v obliki subvencioniranih obrestnih mer in garancij, v zvezi s požari v 2007, ki se nanaša le na kmetijski sektor; in
5.

Peti tožbeni razlog: četudi bi šteli, da so zadevni ukrepi CFC prima facie pomenili pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, je bilo v izpodbijanem sklepu napačno ugotovljeno, da ni bilo utemeljitve, s katero bi bilo mogoče zagovarjati primerljivost zadevnih ukrepov s pravili EU o državni pomoči. Poleg tega je izpodbijani sklep neracionalen in nedosleden, saj je Komisija pravilno ugotovila, da je poglavje 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčevanju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) utemeljeno v primerih, ko bi bil edini razlog za uporabo dajatve za CFC po obratnem scenariju poglavja 5 navedenega dela 9A, test „povezanega kapitala ZK“, glede na to, da je lahko ta test izredno težko izvesti v praksi, istočasno pa Komisija brez ustrezne obrazložitve trdi, da navedeno poglavje 9 ni nikoli utemeljeno v primerih, ko bi test funkcij osebja, pristojnega za odločanje, povzročil, da se dajatev za CFC uporabi na podlagi navedenega poglavja 5. Dejansko je test funkcij osebja, pristojnega za odločanje, izredno težko uporabiti v praksi, tako da bi morala Komisija ugotoviti, da je navedeno poglavje 9 v okviru tega testa prav tako utemeljeno in bi morala zato ugotoviti, da ni šlo za državno pomoč.
—

to zadevo pred Splošnim sodiščem združi s tožbami pred Splošnim sodiščem v zadevah R 1006/2018-3, R 1008/2018-3, R 1010/2018-3 in R 1009/2018-3, ki jih je družba Koopman International vložila hkrati s to tožbo;
3.

Tretji tožbeni razlog se nanaša na to, da je ECB izkrivila dejstva in kršila obveznost nepristranske in objektivne presoje vseh upoštevnih dejstev.
4.

Četrti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji zaradi neupoštevanja posebnega položaja tožeče stranke. Tožeča stranka v zvezi s tem na eni strani trdi, da sta z ženo živela skupaj več kot devetnajst let, in na drugi, da je njuna poroka trajala štiri leta, sedem mesecev in osem dni.
Tožba, vložena 25. septembra 2019 – Sasol Germany in drugi/ECHA

(Zadeva T-640/19)

(2019/C 406/45)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Sasol Germany GmbH (Hamburg, Nemčija), SI Group - Béthune (Béthune, Francija), BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Nemčija) (zastopniki: C. Mereu, P. Sellar in S. Saez Moreno, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije (ECHA)

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

— razglasi delno ničnost izpodbijanega akta v delu, v katerem 4-terc-butilfenol (PTBP) kot snov, ki vzbuja veliko zaskrbljenost, dodaja na seznam kandidatnih snovi za morebitno vključitev v Prilogo XIV k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (1);

— toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo pet tožbenih razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: kršitev merila za endokrino motnjo in pristopa teže dokazov, ker tožena stranka ni dokazala, da obstaja znanstveni dokaz o verjetnih resnih učinkih na zdravje ljudi ali na okolje.

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 57(f) Uredbe (ES) št. 1907/2006 v zvezi z „enakovredno ravnijo zaskrbljenosti“, ker — prvič, so v presoji „enakovredne ravni zaskrbljenosti“, ki se zahteva na podlagi Uredbe (ES) št. 1907/2006, upoštevani le tisti dejavniki, ki se navezujejo na nevarnosti, ki izhajajo iz intrinizičnih lastnosti snovi, spregledani pa so bili dejavniki kot so biorazgradljivost PTBP, ki so bili nujni za presojo (ali so temeljili le na domnevah); — drugič, predlagajoča država članica, Nemčija, se je opirala na nezanesljive podatke in neutemeljeno navzkrižno branje podatkov o drugih lastnostih snovi; — tretjič, v izpodbijani odločbi je navedeno, da je PTBP enakovredna snov, ki je rakotvorna, mutagena ali strupena za razmnoževanje (CMR), za katero ni nobene znanstvene presoje, ki bi to utemeljevala.

3. Tretji tožbeni razlog: Očitna napaka pri presoji/kršitev natančnega upoštevanja vseh upoštevnih informacij, zlasti podatkov o izpostavljenosti.

4. Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernost/neizbira najmanj omejujočih možnosti.

5. Peti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti/neizvedba ustrezne analize možnosti za obvladovanje tveganja, v kateri bi bili upoštevani že vzpostavljeni ukrepi za obvladovanje tveganja.

(1) Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, 30.12.2006, str. 1).
1.

Prvi tožbeni razlog: izpodbijana sklepa sta napačna, saj je z njima kršena pravica tožeče stranke do dobrega upravljanja, zlasti v obliki načel nepristranskosti in objektivnosti, ter njena materialna pravica do izjave.
—

Kršitev členov 94(1) in 95(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta, v povezavi z uvodno izjavo 42 preambule te uredbe in člena 55(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625;
—

kršitev pravice do izjave in pravice do poštenega sojenja;
—

razglasi za ničen Izvedbeni sklep Komisije C (2019)5393 final z dne 11. julija 2019 o zavrnitvi dovoljenja za promet za „Cabazitaxel Teva – cabazitaxel“ na podlagi Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (1) v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in
—

razglasi ničnost sklepov generalnega direktorja generalnega direktorata za zdravje in varnost hrane z dne 17. junija 2019, ki tvorijo celoto, s katerimi je Komisija (a) dokončno zavrnila uporabo ustreznega postopka komitologije v zvezi z osnutkom uredbe Komisije o „dovolitvi uporabe izdelka Listex™ P100 za zmanjšanje prisotnosti bakterije Listeria monocytogenes v hrani živalskega izvora za takojšnje uživanje“ kot razkužila na podlagi Uredbe (ES) št. 853/2004 (1), (b) zavrnila preučitev takšne uporabe proizvoda Listex™ P100 kot nerazkužilnega pomožnega tehnološkega sredstva in (c) prvič prepovedala nadaljnje dajanje na trg proizvoda Listex™ P100, ki je od leta 2006 na trgu za uporabo kot pomožno tehnološko sredstvo v hrani živalskega izvora za takojšnjo uživanje; ter
C 357/39

Tožba, vložena 19. avgusta 2019 – DV in drugi/Komisija

(Zadeva T-576/19)

(2019/C 357/48)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeče stranke: DV in 10 drugih tožečih strank (zastopnika: S. Orlandi in T. Martin, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— razglasi za nične sklepe o določitvi števila dni plačanega letnega dopusta tožečih strank za leto 2019;

— v vsakem primeru Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo en sam tožbeni razlog, in sicer ugovor nezakonitosti člena 6 Priloge X h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije, iz istih razlogov, kot so tisti, ki jih je navedlo Splošno sodišče v sodbi z dne 4. decembra 2018, Carreras Sequeros in drugi/Komisija, (T-518/16, EU:T:2018:873). Po mnenju tožečih strank naj bi tožena institucija zavrnila uporabo te sodbe medtem ko njeni učinki niso odloženi, kar bi pomenilo nezakonit odlog izvršitve sodbe Splošnega sodišča.
—

Toženi stranki naj bi zlorabili pravice s tem, da na eni strani nista priznali nekaterih stroškov podizvajanja, ki so nastali tožeči stranki, na drugi strani pa bi morali ob tem iz več dokumentov ugotoviti, da so bili stroški tožeče stranke, povezani s podizvajanjem, znatno višji od tistih, ki so bili navedeni v prilogi 2 k zadevnemu sporazumu o dodelitvi nepovratnih sredstev.
4.

Četrti razlog temelji na kršitvi pravice do učinkovitega pravnega sredstva in pravice do obrambe, kar pomeni kršitev člena 2 PDEU, člena 47 Listine in člena 24 španske ustave.
—

v skladu s členom 277 PDEU določi, da se te določbe Uredbe SRMR, Izvedbene uredbe in Delegirane uredbe določi, ne uporabljajo: — členi 69(2), 70(1) in 70(2)(a) et (b) Uredbe SRMR; — členi 4(2), 6, 7 in 10 ter Priloga I k Delegirani uredbi; — člena 4 in 8(5) Izvedbne uredbe;
2.

Drugi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom se kršita temeljna pravica do enakega obravnavanja in načelo sorazmernosti, ker se dva uradnika z enako uspešnostjo in delovno dobo, ki napredujeta istega dne, obravnavata različno.
—

naloži povrnitev nepremoženjske škode, ki je bila povzročena s sklopom aktov in ravnanj PMO, ki jih je treba presojati kot celoto, in ki jo tožeča stranka ex aequo et bono ocenjuje na znesek 50 000 EUR;
—

posledično presodi, da je tožeča stranka še naprej upravičena do zadevne doživljenjske pokojnine s strani Evropskega parlamenta, do višine pridobljenih zneskov, ker je bil zahtevek do pokojnine pridobljen in obstaja na podlagi predpisov, ki so veljali pred sklepom št. 14/2018, ki ga je izdal urad predsedstva poslanske zbornice (Italija) in/ali sklepom št. 6/2018, ki ga je sprejel svet predsedstva senata (Italija), Evropskemu parlamentu pa naloži, naj ji izplača vse neupravičeno zadržane zneske, povečane za revaloriziran znesek in zakonite obresti od datuma zadržanja, do izplačila, kot tudi Evropskemu parlamentu naloži, naj izvrši sodbo v tem postopku ter takoj in v celoti vzpostavi prvotni znesek doživljenjske pokojnine in povrne vsakršno morebitno škodo, ki jo je treba povrniti tožeči stranki,
1.

Prvi tožbeni razlog: Evropska komisija ni izpolnila svojih obveznosti, ki so povezane z neodvisnostjo sodstva in ki izhajajo iz sklepa o vzpostavitvi mehanizma za sodelovanje in preverjanje, iz Pogodb ter iz Listine. — Evropska komisija namerno ni izpolnila obveznosti v zvezi z varstvom pravne države, neodvisnostjo sodstva v Romuniji ob napadih s strani romunske obveščevalne službe in pravico tožeče stranke do poštenega sojenja.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 35 Uredbe (EU) 2018/1971 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o ustanovitvi Organa evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (BEREC) in Agencije za podporo BEREC-u (Urad BEREC), spremembi Uredbe (EU) 2015/2120 ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1211/2009 (2), ker ta člen omogoča sodelovanje z regulativnimi organi tretjih držav samo odboru regulatorjev, delovnim skupinam in upravnemu odboru.
1.

Kršitev členov od 14 do 16 Uredbe o notranjem trgu električne energije, ki bo začela veljati v kratkem, v povezavi s členom 13(2) PEU in splošnim načelom pravne varnosti V okviru prvega tožbenega razloga se očita, da naj bi tožena stranka s tem, da je v členu 5(8)(b) in (c) prilog I in II k Sklepu št. 02/2019 opredelila, kaj je kritični element omrežja, kršila temeljno strukturo členov od 14 do 16 Uredbe o notranjem trgu električne energije, ki bo začela veljati 1. januarja 2020. Členi od 14 do 16 Uredbe o notranjem trgu električne energije naj bi urejali, kako se notranje prezasedenosti omrežja upoštevajo pri izračunu čezmejnih zmogljivosti za trgovanje. V skladu s členom 16(8) Uredbe o notranjem trgu električne energije naj bi se neizpodbojno domnevalo, da ne gre za diskriminacijo čezmejnih pretokov električne energije, če se na notranjih in čezmejnih elementih omrežja najmanj 70 % zmogljivosti zadevnega elementa omrežja daje na voljo čezmejnemu trgovanju. V skladu s členom 16(4) Uredbe o notranjem trgu električne energije naj ukrepov prerazporejanja ne bi bilo treba uporabiti v meri, ki presega minimalno zmogljivost. Poleg tega naj bi se lahko ob zagotovitvi minimalne zmogljivosti trgovalno območje na novo konfiguriralo le ob soglasju zadevne države članice. Prav tako naj bi se minimalna zmogljivost uvedla šele po postopni linearni premici. Z minimalno zmogljivostjo v višini 70 % in z linearno premico naj bi se upoštevalo, da je za notranjo izgradnjo omrežja potreben čas. Ta temeljna struktura naj bi se s členom 5(8)(b) in (c) prilog I in II Sklepa obrnila v obratno smer, saj naj bi bilo mogoče minimalno zmogljivost 70 % na notranjih elementih omrežja uporabiti le, če bi lahko operater prenosnega sistema dokazal, da bi bile ponovna opredelitev trgovalnega območja oziroma obsežnejša prerazporeditev ali dodatna izgradnja omrežja manj učinkovite. Poleg tega naj bi merilo učinkovitosti iz člena 5(8)(c) prilog I in II jemalo polni učinek določeni minimalni zmogljivosti 70 %, saj naj ga praktično ne bi bilo mogoče izpolniti. Z zgodnjim upoštevanjem popravnih ukrepov v skladu s členom 10(4), drugi del stavka, in (5) ter členom 16(2), drugi stavek, in (3)(d)(vii) Priloge I ter členom 17(3)(d)(vii) Priloge II naj bi se kršil člen 16(4) Uredbe o notranjem trgu električne energije, v skladu s katerim naj bi se udeležencem na trgu dala na voljo najvišja možna raven zmogljivost.
—

ugotovi, da tožena stranka od 18. decembra 2018, datuma, ko ji je bil z elektronsko pošto vročen drugi uradni opomin tožeče stranke, zaradi nedelovanja ni izpolnila obveznosti sprejetja sklepa v okviru postopka v zvezi z državno pomočjo SA.48706 (družba RVV Rostocker Versorgungs- und Verkehrs-Holding GmbH in družba Nordwasser GmbH), ki se ga posreduje tožeči stranki kot pritožnici in s katerim se konča postopek predhodnega pregleda, in sicer bodisi sklepa o začetku formalnega postopka preiskave bodisi sklepa o tem, da se preiskava ne bo začela;
1.

Kršitev člena 266 PDEU in obveznosti izpolnitve sodbe, ker naj Komisija ne bi izpolnila sodb v zadevah T-212/01 in T-551/16, kar zadeva napačno mešanico med invalidnostjo v pravem pomenu in nadomestilom, ki je določeno v členu 14 REG.
—

S tem, ko je odbor za pritožbe zavrnil varstvo zadevne znamke, je kršil člen 7(1)(b) in (c) ter (2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.
—

podredno, sklep SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z dne 28. maja 2018, notificiran pod dokumentarno številko C(2018) , razglasi za ničen za leti 2012 in 2013, v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko, in
—

razsodi, da tožeča stranka ni dolžna plačati opominov št. 3241901815 (94.445,00 EUR) in št. 3241901886 (121.517,00 EUR), ki sta bila izdana 4. februarja 2019, in po potrebi ta opomina razglasi za nična v skladu s členoma 263 in 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije;
2.

V okviru drugega tožbenega razloga zatrjuje, da je odbor tožene stranke za pritožbe napačno uporabil pravo in storil očitno napako pri presoji, ker je ugotovil, da so določene temperature za preskušanje primerne. Tožeča stranka trdi, da je odbor tožene stranke za pritožbe napačno uporabil pravo in storil očitno napako pri presoji, ker je ugotovil, da je določena temperatura za preskušanje za študijo OECD TG 308, in sicer 20 oC, primerna. Odbor tožene stranke za pritožbe naj ne bi upošteval dejstva, da bi izvedba študije ob višji temperaturi bistveno vplivala na koncentracije vsakršne pretvorbe in/ali razgradnje produktov, ki nastanejo, in posledično na to, ali bo kateri od teh produktov, če sploh, nato predmet presoje snovi, ki so po svojih lastnostih obstojne, se kopičijo v organizmih in so strupene ali zelo obstojne in se zelo lahko kopičijo v organizmih, s čimer naj bi močno zmanjšal primernost študije.