ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Evropske skupnosti — Institucije — Pravica dostopa javnosti do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 (člen 253 ES; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001) (Glej točke od 71 do 83 in od 85 do 97.)
Poleg tega iz namena pravila 71 izhaja, da v njegovem odstavku 2, ki določa, da če obstajata dve ali več strank, lahko Urad podaljša rok, če se druga stranka s tem strinja, ni določen en in edini pogoj za podaljšanje roka, ampak je poleg pogojev iz odstavka 1 določen dodatni pogoj, in sicer da mora za podaljšanje zaprositi zadevna stranka pred iztekom določenega roka in da mora podaljšanje biti upravičeno z danimi okoliščinami.

Stranka, ki zaprosi za podaljšanje, je dolžna navesti okoliščine, ki naj bi ga upravičile, ker za to podaljšanje prosi v svojem interesu, v katerem bo morebiti tudi odobreno. Poleg tega v primeru, ko so okoliščine podane pri stranki, ki prosi za podaljšanje, je slednja edina, ki lahko Urad primerno obvesti o teh okoliščinah. Da lahko oddelek za ugovore presodi o obstoju okoliščin, ki upravičujejo morebitno podaljšanje, morajo biti te v vlogi za podaljšanje natančno navedene.

Iz pravila 71(1), drugi stavek, Uredbe št. 2868/95 za izvedbo Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti izhaja, da podaljšanje rokov, ki jih določi Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), ni avtomatično, ampak je odvisno od okoliščin vsakega posameznega primera, ki naj bi ga upravičile, kot tudi od predložitve vloge za podaljšanje. To še toliko bolj velja v postopku inter partes, v okviru katerega ugodnost za eno izmed strank pomeni neugodnost za drugo. V takem primeru mora Urad torej skrbeti, da nasproti strankam ohrani svojo nepristranskost.

Iz pravila 22(1), drugi stavek, Uredbe št. 2868/95 za izvedbo Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti izhaja, da predložitev dokazov o uporabi prejšnje znamke po izteku roka, določenega v ta namen, načeloma vodi do zavrženja ugovora, ne da bi imel Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) v zvezi s tem diskrecijsko pravico. Resna in dejanska uporaba prejšnje znamke namreč pomeni predhodno vprašanje, o katerem je treba torej odločiti pred sprejetjem same odločbe o ugovoru.

(Glej točko 49.)
Zadeva T-190/05

The Sherwin-Williams Company

proti

Uradu za usklajevanje na notranjem trgu

(znamke in modeli) (UUNT)

„Znamka Skupnosti — Prijava besedne znamke Skupnosti TWIST & POUR — Absolutni razlog za zavrnitev registracije — Znamka brez razlikovalnega učinka — Člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“

Sodba Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 12. junija 2007 II - 1913

Povzetek sodbe

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka

(člen 7(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94)

Besedni znak TWIST & POUR, za katerega je bila zahtevana registracija za „plastične posode z ročajem, ki se prodajajo kot sestavni deli za skladiščenje in pretakanje tekoče barve“ iz razreda 21 Nicejskega aranžmaja, je brez razlikovalnega učinka, glede na zadevne proizvode v smislu člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, ker ne le nakazuje ali napeljuje na določene lastnosti proizvoda, ampak, nasprotno, neposredno opisuje lastnosti zadevnega proizvoda. Dejstvo, da se upoštevna javnost neposredno seznani, kako olajšati uporabo proizvoda, pomeni namreč dovolj konkretno in neposredno vez med prijavljeno znamko in zadevnimi proizvodi.

(Glej točko 55.)
V okviru presoje navad zadevnih potrošnikov, ki jih je treba upoštevati za presojo razlikovalnega učinka znamke v smislu člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, je treba upoštevati tudi običajne načine trženja zadevnega proizvoda. Tako se lahko glede registracije tridimenzionalne znamke v obliki tablete za pranje ali pomivanje upošteva tudi dejstvo, da se tablete za pranje ali pomivanje običajno prodajajo v embalaži, ki nosi ime proizvoda in na kateri so pogosto besedne ali figurativne znamke ali drugi figurativni elementi, med katerimi je lahko podoba proizvoda. Stopnja pozornosti povprečnih potrošnikov glede videza proizvodov, ki se tržijo na tak način, na splošno ni povišana. V teh okoliščinah mora prijavitelj znamke s konkretnimi in utemeljenimi navedbami izkazati, da so navade potrošnikov na zadevnem trgu drugačne.

Brez slehernega razlikovalnega učinka v razmerju do zadevnih proizvodov v smislu člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti so tridimenzionalni znaki v obliki kvadratnih belih tablet z barvnim cvetličnim vzorcem, katerih registracija se zahteva za „pripravk[e] za beljenje in druge snovi za pranje; pripravk[e] za čiščenje, poliranje, razmaščevanje in brušenje; pripravk[e] za pranje, čiščenje in vzdrževanje posode; mila“, ki spadajo v razred 3 v smislu Nicejskega aranžmaja. Dodatek simetrične podobe na sredini tablete, kot je ta, ki predstavlja vsakega od zadevnih vzorcev, namreč bistveno ne spreminja videza tablete. Kombinacija kvadratne bele oblike zadevnih tablet z barvnim vzorcem, to je obravnavane cvetlične podobe s štirimi, petimi ali šestimi cvetnimi listi, se bistveno ne odmika od predstavitve, na katero se običajno pomisli pri tabletah za pranje ali pomivanje in v kateri so različne aktivne snovi okrasno razporejene. Glede na celoten vtis, ki ga daje kombinacija oblike, barv in vzorca zadevnih tablet, slednje zadevnim povprečnim potrošnikom, ko se odločajo med nakupovanjem, ne omogočajo prepoznave trgovskega izvora zadevnih proizvodov.

(Glej točki 78 in 90.)
211

To ugotovitev osrednje vloge izjave z dne 12. julija 2002, kar zadeva uporabo merila dobro poučenega zasebnega vlagatelja, potrjuje več trditev, ki jih je Komisija podala v svojih pisanjih pred Splošnim sodiščem. V njih namreč zlasti navaja, da je ta izjava vključevala tveganja, ki jih „zasebni vlagatelj na ta datum ne bi sprejel“, in da je bilo „od julija 2002 ravnanje javnega vlagatelja nemogoče primerjati z ravnanjem zasebnega vlagatelja v običajnih tržnih razmerah“, saj so „vsi dogodki, ki so se zgodili po juliju [2002,] nastopili v okoliščinah trga, ‚okuženega‘ z [navedeno izjavo]“ (točke od 96 do 98 in 138 odgovora na tožbo v zadevi T‑425/04, točke od 69 do 74 in 82 duplike v zadevi T‑425/04, točke od 106 do 109 pisnih stališč Komisije z dne 17. julija 2013 v zadevi T‑425/04 RENV, točke od 85 do 87 in 164 odgovora na tožbo v zadevi T‑444/04, točke od 59 do 64 in 73 duplike v zadevi T‑444/04, točke od 78 do 81 pisnih stališč Komisije z dne 17. julija 2013 v zadevi T‑444/04 RENV).
Sodba Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 13. novembra 2008 – Italija proti Komisiji

(Zadeva T-224/04)

„EKUJS – Jamstveni oddelek – Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti – Pomoči za predelavo paradižnika in proizvodnjo olivnega olja“

1. Kmetijstvo – EKUJS – Potrditev obračuna – Postopek (Glej točki 38 in 39.)

2. Postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Označitev predmeta spora – Kratek povzetek tožbenih razlogov (Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 44(1)(c)) (Glej točko 41.)

3. Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Financiranje po EKUJS – Dodelitev pomoči in premij (člen 10 ES; uredbi Sveta št. 729/70, člen 8(1), in št. 1258/1999, člen 8(1); Uredba Komisije št. 504/97, člen 15(1)) (Glej točke od 51 do 55.)

4. Kmetijstvo – EKUJS – Potrditev obračuna – Zavrnitev kritja odhodkov, ki izhajajo iz nepravilnosti pri uporabi skupnostnih predpisov (Glej točke od 56 do 58, 65 in 98.)

5. Akti institucij – Uredbi – Uredba, ki določa posebne nadzorne ukrepe (Glej točko 93.)

Predmet

Predlog za razglasitev Odločbe Komisije 2003/536/ES z dne 22. julija 2003 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) (UL L 184, str. 42) iz financiranja Skupnosti za delno nično v delu, v katerem izključuje nekatere odhodke, ki jih je izvršila Italijanska republika v finančnih letih od 1999 do 2002.

Izrek

1) Tožba se zavrne.
10

Izpodbijana odločba vsebuje zlasti te določbe: „Člen 1 Spodaj navedena podjetja so kršila določbe člena 81(1) [ES] in od 1. januarja 1994 člen 53(1) Sporazuma o EGP, s tem da so v navedenem obdobju sodelovala pri vseh sporazumih in usklajenih ravnanjih, ki so vključevala določanje cen in razdelitev trgov v sektorju industrijskih cevi: a) [družba Wieland] od 3. maja 1988 do 22. marca 2001; b) družba Outokumpu […] posamično od 3. maja 1988 do 30. decembra 1988 in solidarno z (družbo Luvata) od 31. decembra 1988 do 22. marca 2001; c) [družba Luvata] od 31. decembra 1988 do 22. marca 2001 (solidarno z družbo Outokumpu […]); d) [družba KME Germany] posamično od 3. maja 1988 do 19. junija 1995 in solidarno z [družbo KME France] in [družbo KME Italy] od 20. junija 1995 do 22. marca 2001; e) [družba KME Italy] solidarno z [družbo KME France] od 3. maja 1988 do 19. junija 1995 in solidarno z [družbo KME Germany] in [družbo KME France] od 20. junija 1995 do 22. marca 2001; f) [družba KME France] solidarno z [družbo KME Italy] od 3. maja 1988 do 19. junija 1995 in solidarno z [družbo KME Germany] in [družbo KME Italy] od 20. junija 1995 do 22. marca 2001. Člen 2 Za kršitve iz člena 1 so naložene spodaj navedene globe: a) [družbi Wieland]: 20,79 milijona EUR; b) družbama Outokumpu […] in [Luvata] solidarno: 18,13 milijona EUR; c) družbam [KME Germany], [KME France] in [KME Italy] solidarno: 18,99 milijona EUR; d) [družbi KME Germany]: 10,41 milijona EUR; e) družbama [KME Italy] in [KME France] solidarno: 10,41 milijona EUR.“
71

Glede tega je Kraljevina Nizozemska v odgovoru na vprašanja, ki ji jih je zastavilo Sodišče prve stopnje, pojasnila, da je vsak imetnik dovoljenja za emisije imel račun v registru emisij NOx in je lahko prodal vse pravice za leta, za katera je bil predpisan standard, vključno z leti, ki še prihajajo. Iz tega izhaja, da se lahko trguje z vsemi pravicami in ne samo z dobropisi, ki so jih na koncu leta zabeležila podjetja, katerih emisije NOx so bile nižje, kot je določen standard, saj so ti dobropisi predstavljali pozitivno razliko med dovoljeno emisijo NOx in dokazano emisijo NOx.
Sodba Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 10. septembra 2008 – Evropaïki Dynamiki proti Komisiji

(Zadeva T-465/04)

„Javna naročila storitev – Postopek javnega razpisa na ravni Skupnosti – Opravljanje informacijskih storitev in nabave v zvezi s tem, ki so povezane z informacijskimi sistemi generalnega direktorata za ribištvo – Zavrnitev ponudbe ponudnika – Obveznost obrazložitve“

1. Ničnostna tožba – Pristojnost sodišča Skupnosti – Predlog za izdajo odredbe, naslovljene na institucijo – Nedopustnost (člen 230 ES in člen 233 ES) (Glej točko 35.)

2. Javna naročila Evropskih skupnosti – Sklenitev naročila na podlagi javnega razpisa – Pooblastilo institucij za presojo po prostem preudarku – Sodni nadzor – Omejitve (Glej točko 45.)

3. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločba o zavrnitvi ponudbe, sprejeta v okviru oddaje javnega naročila storitev (člen 253 ES; Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 100(2); Uredba Komisije št. 2342/2002, člen 149) (Glej točke od 47 do 50, 54, 55, 59 in od 76 do 80.)

Predmet

Ničnostna tožba zoper odločbo Komisije z dne 15. septembra 2004, s katero je bila zavrnjena ponudba tožeče stranke v postopku javnega razpisa za opravljanje informacijskih storitev in nabave v zvezi s tem, ki so povezane z informacijskimi sistemi Generalnega direktorata za ribištvo, in s katero je bilo naročilo oddano drugemu ponudniku.

Izrek

1) Odločba Komisije o zavrnitvi ponudbe Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE in o oddaji naročila drugemu ponudniku v postopku javnega razpisa „FISH/2004/02“ se razglasi za nično.
40

Da bi bila tožba dopustna, morajo biti v skladu z ustaljeno sodno prakso za zagotovitev pravne varnosti in dobrega delovanja sodnega organa bistveni dejanski in pravni elementi, na katerih temelji, vsaj povzeti, vendar pregledno in razumljivo razvidni iz besedila tožbe (sklep Sodišča prve stopnje z dne 28. aprila 1993 v zadevi De Hoe proti Komisiji, T-85/92, Recueil, str. II-523, točka 20, in sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. februarja 2007 v zadevi Clotuche proti Komisiji, T-339/03, še neobjavljena v ZOdl., točka 133). Čeprav je besedilo tožbe glede posebnih vprašanj lahko podprto in dopolnjeno s sklicevanjem na povzetke dokumentov, ki so ji priloženi, pa splošno sklicevanje na druga pisanja ne more nadomestiti pomanjkanja bistvenih elementov pravne utemeljitve, ki morajo biti na podlagi zgoraj navedene določbe zajeti v tožbi (sklep Sodišča prve stopnje z dne 21. maja 1999 v zadevi Asia Motor France in drugi proti Komisiji, T-154/98, Recueil, str. II-1703, točka 49). Poleg tega Sodišče prve stopnje ni dolžno v prilogah iskati ter prepoznavati razlogov in argumentov, ki bi jih lahko štelo za podlago za tožbo, ker imajo priloge le dokazno in pomožno funkcijo (sodba Sodišča prve stopnje z dne 7. novembra 1997 v zadevi Cipeke proti Komisiji, T-84/96, Recueil, str. II-2081, točka 34).
figurativna znamka House of donuts za blago in storitve iz razredov 30, 32 in 42 – prijava št. 474486

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:
Sodba Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 1. februarja 2007 – Komisija proti IAMI Consulting

(Zadeva T-242/04)

„Program Esprit – Financiranje Skupnosti – Nasprotna tožba, vložena na podlagi arbitražne klavzule – Vračilo preveč plačanih zneskov pomoči, ki jih je izplačala Komisija“

Postopek – Vložitev tožbe na Sodišče prve stopnje na podlagi arbitražne klavzule (člen 238 ES) (Glej točke od 21 do 23.)

Predmet

Predlog Komisije, naj se IAMI Consulting Srl naloži vračilo zneskov, ki ji jih je Komisija neupravičeno izplačala v okviru izpolnitve pogodb Regis 22337 in Refiag 23200 iz programa Skupnosti Esprit.

Izrek

1) IAMA Consulting Srl mora Komisiji plačati znesek 31.757 eurov, skupaj z zamudnimi obrestmi 4,78530 eura na dan od 16. maja 2004 do končne izpolnitve, kar zadeva pogodbo Refiag, od česar je treba odšteti zneske, ki jih je v vmesnem času plačala IAMA, in znesek 164.345 eurov, skupaj z zamudnimi obrestmi 24,76432 eura na dan, od 16. maja 2004 do končne izpolnitve, kar zadeva pogodbo Regis, od česar je treba odšteti zneske, ki jih je v vmesnem času plačala IAMA.

2) IAMA Consulting nosi svoje stroške in polovico stroškov Komisije.

3) Komisija nosi polovico svojih stroškov.
Sodba Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 15. marca 2006 − Italija proti Komisiji

(Zadeva T-226/04)

„Ničnostna tožba – Uredba (ES) št. 316/2004 – Skupna ureditev trga za vino – Zaščita tradicionalnih izrazov – Sprememba uvrstitve dodatnih tradicionalnih izrazov – Uporaba pri označevanju vin s poreklom iz tretje države – Kršitev postopka – Načelo sorazmernosti – Sporazum TRIPS“

1. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Vino – Opis in predstavitev vin – Uredbi št. 1493/1999 in 753/2002 (Uredba Sveta št. 1493/1999; uredbi Komisije št. 753/2002 in 316/2004) (Glej točke od 35 do 40.)

2. Postopek – Navajanje novih tožbenih razlogov v postopku (Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 48(2)) (Glej točko 64.)

3. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Vino – Opis in predstavitev vin – Uredbi št. 1493/1999 in 753/2002 (Uredba Sveta št. 1493/1999; priloga VII, B, točka 1, b); Uredba Komisije št. 753/2002, člena 23 in 24) (Glej točko 72.)

4. Mednarodni sporazumi – Sklenitev – Smernice, ki jih Svet pošlje Komisiji, za sklenitev dvostranskih sporazumov (člen 300(1) ES; uredbi Komisije št. 753/2002 in 316/2004) (Glej točke od 74 do 78.)

5. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Vino – Opis in predstavitev vin – Uredbi št. 1493/1999 in 753/2002 (Uredba Sveta št. 1493/1999; uredbi Komisije št. 753/2002 in 316/2004) (Glej točke od 86 do 88.)

6. Ničnostna tožba – Tožbeni razlogi (člen 230 ES; Uredba Komisije št.316/2004) (Glej točke od 100 do 103.)

Predmet

Predlog za delno razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 316/2004 z dne 20. februarja 2004 o spremembi Uredbe (ES) št. 753/2002 o določitvi nekaterih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 glede opisa, poimenovanja, predstavitve in zaščite nekaterih proizvodov iz vinskega sektorja (UL L 55, str. 16) v delu, v katerem spreminja člene 24, 36 in 37 Uredbe Komisije (ES) št. 753/2002 z dne 29. aprila 2002 (UL L 118, str. 1) v delu, ki se nanaša na zaščito tradicionalnih imen.

Izrek

1) Tožba se zavrne.
3.

Skupna trgovinska politika–Zaščita pred dampingom–Začetek preiskave–Pogoji–Zadostni dokazi o obstoju dampinga in z njim povezane škode–Zadostnost informacij, ki jih vsebuje pritožba–Obveznosti Komisije pri presoji navedenih informacij–Obseg–Razlaga glede na protidampinški sporazum GATT iz leta 1994–Sodni nadzor–Obseg (Sporazum o izvajanju člena VI Splošnega sporazuma o carinah in trgovini iz leta 1994, „Protidampinški sporazum iz leta 1994“, člen od 5.1 do 5.9; Uredba Sveta št. 384/96, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1972/2002, člen 5) (Glej točke od 88 do 107 in od 115 do 117.)
3.

Kmetijstvo — Skupna kmetijska politika — Integriran upravni in kontrolni sistem za nekatere programe pomoči Skupnosti — Uredba št. 2988/95 (Uredba Sveta št. 2988/95, členi 1, 2 in 7) (Glej točke od 80 do 84.)
Čeprav je treba pri preučitvi ugovora, ki ga je na podlagi člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti vložil imetnik prejšnje znamke, za presojo verjetnosti zmede upoštevati razlikovalni učinek te znamke, je to le eden od dejavnikov, vključenih v to presojo. Tako bi lahko, čeprav bi imela prejšnja znamka šibek razlikovalni učinek, obstajala verjetnost zmede, zlasti zaradi podobnosti med znakoma in zajetimi proizvodi ali storitvami.

S trditvijo, da je prejšnja znamka s šibkim razlikovalnim učinkom deležna omejenega varstva, bi se zanemaril dejavnik podobnosti znamk v korist dejavnika, ki temelji na razlikovalnem učinku prejšnje nacionalne znamke, ki bi mu bil pripisan prevelik pomen. Zato bi, kadar ima prejšnja nacionalna znamka samo šibek razlikovalni učinek, verjetnost zmede obstajala samo, če bi znamka, za katero je bila zaprošena registracija, popolnoma reproducirala prejšnjo znamko, in to ne glede na stopnjo podobnosti med zadevnima znakoma. Tak rezultat pa ne bi bil v skladu s samo naravo celovite presoje, ki jo morajo pristojni organi opraviti na podlagi člena 8(1)(b) navedene uredbe.

(Glej točki 56 in 57.)
Čeprav je nasledstvo okvira Pogodbe ES in Pogodbe ESPJ od 24. julija 2002 povzročilo spremembo veljavnih pravnih podlag, postopkov in materialnih pravil, je to nasledstvo del enotnosti in neprekinjenosti pravnega reda Skupnosti in njenih ciljev. Pri tem uvedba in ohranjanje sistema svobodne konkurence, v kateri so zagotovljeni običajni pogoji konkurence in ki je zlasti izvor pravil na področju državnih pomoči, pomeni enega izmed bistvenih ciljev Pogodbe ES in Pogodbe ESPJ. V tem okviru, ne glede na to, da se pravila pogodb ESPJ in ES, ki urejajo red na področju državnih pomoči, nekoliko razlikujejo, pomoči, ki so bile dodeljene med veljavnostjo Pogodbe ESPJ, ustrezajo pojmu pomoči v smislu členov 87 ES in 88 ES. Tako zasledovanje cilja neizkrivljene konkurence v sektorjih, ki so sprva sodili k skupnemu trgu železa in jekla, ni bilo prekinjeno zaradi prenehanja veljavnosti Pogodbe ESPJ, ker je ta cilj zasledovan tudi v okviru Pogodbe ES.

Neprekinjenost pravnega reda Skupnosti in ciljev, ki urejajo njegovo delovanje, tako zahteva, da Evropska skupnost, ki nasledi Evropsko skupnost za premog in jeklo, za položaje, ki so nastali med veljavnostjo Pogodbe ESPJ v okviru njenega postopkovnega okvira, zagotavlja spoštovanje pravic in obveznosti, ki so naložene in tempore državam članicam in posameznikom na podlagi Pogodbe ESPJ in pravil, ki so bila sprejeta za njeno uporabo. To se zahteva še toliko bolj, kadar bi izkrivljanje konkurence, ki izhaja iz nespoštovanja pravil na področju državnih pomoči, lahko razširilo učinke na čas po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ in v čas veljavnosti Pogodbe ES.

Iz zgoraj navedenega izhaja, da je treba člen 88(2) ES razlagati tako, da Komisiji dovoljuje, da po 23. juliju 2002 opravlja nadzor nad združljivostjo državnih pomoči s skupnim trgom, izvršenih na področjih, za katera se ratione materiae in ratione temporis uporablja Pogodba ESPJ, in nad uporabo odločb o odobritvi državnih pomoči, ki jih države članice sprejmejo na podlagi Pogodbe ESPJ glede na položaje, ki so nastali, preden je ta prenehala veljati.

(Glej točke od 55 do 57.)
Za nemške bolnike, obolele za boleznimi dihal, obstaja verjetnost zmede med jezikovnim znakom RESPICUR, katerega registracija kot znamke Skupnosti se je zahtevala za „terapevtske proizvode za bolezni dihal“ iz razreda 5 Nicejskega aranžmaja, in besedno znamko RESPICORT, ki je bila predhodno registrirana v Nemčiji za „ farmacevtske in sanitarne proizvode; obliže“ iz istega razreda, ker so vključeni proizvodi enaki in ker sta si nasprotujoča si znaka z vidnega, slušnega in pojmovnega vidika podobna. Ker sta zaradi hujših bolezni, ki jih imajo končni potrošniki, njihova pozornost in znanje večja od povprečne, bodo lahko ti ločili del „respi“ in razumeli njegovo pojmovno vsebino, ki se nanaša na splošne značilnosti njihovih zdravstvenih težav. Zaradi slabšega poznavanja zdravstvene terminologije pa ne bodo mogli opaziti pojmovne vsebine, na katero se nanašata dela „cur“ in „cort“. Vendar za nemške zdravstvene strokovnjake ne obstaja verjetnost zmede, ker bodo ti zaradi svojega znanja in izkušenj običajno sposobni razumeti pojmovni pomen izrazov, na katere se nanašajo del „respi“ ter dela „cur“ in „cort“, tako da se lahko prejšnja znamka obravnava, kot da ima zlasti za zdravstvene strokovnjake oslabljen razlikovalni učinek.

(Glej točke 37, 58, 59, 62, 72 in 73.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Znamka Skupnosti

–

Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti

–

Relativni razlogi za zavrnitev

–

Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točko 70.)

Subject of the case

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 23. aprila 2004 (združeni zadevi R 547/2003-1 in R 604/2003-1) glede postopka z ugovorom med Jabones Pardo, SA, in Quimi Romar, SL.

Podatki o zadevi

>lt>1

Izrek

Izrek

1) Odločba prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 23. aprila 2004 (združeni zadevi R 547/2003-1 in R 604/2003-1) se razveljavi v delu, v katerem je z njo ugodeno tožbi intervenienta glede v prijavi znamke Skupnosti navedenih „mil; parfumerijskih izdelkov, eteričnih olj, kozmetičnih sredstev, losionov za lase; sredstev za čiščenje zob“ iz razreda 3 ter „farmacevtskih in sanitarnih proizvodov“ iz razreda 5.

2) UUNT nosi lastne stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila družba Jabones Pardo, SA.

3) Quimi Romar, SL, nosi lastne stroške.
1.

IAMA Consulting Srl mora Komisiji plačati znesek 31.757 EUR, skupaj z zamudnimi obrestmi 4,78530 EUR na dan od 16. maja 2004 do končne izpolnitve, kar zadeva pogodbo Refiag, od česar je treba odšteti zneske, ki jih je v vmesnem času plačala IAMA, in znesek 164.345 EUR, skupaj z zamudnimi obrestmi 24,76432 EUR na dan, od 16. maja 2004 do končne izpolnitve, kar zadeva pogodbo Regis, od česar je treba odšteti zneske, ki jih je v vmesnem času plačala IAMA.