SL Uradni list Evropske unije C 26/11

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 6. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein hallinto-oikeus – Finska) – O. S. proti Maahanmuuttovirasto (C-356/11), in Maahanmuuttovirasto proti L. (C-357/11)

(Združeni zadevi C-356/11 in C-357/11) (1)

(Državljanstvo Unije - Člen 20 PDEU - Direktiva 2003/86/ES - Pravica do združitve družine - Mladoletni državljani Unije, ki živijo s svojo materjo, državljanko tretje države, na ozemlju države članice, katere državljani so - Pravica do stalnega prebivanja v tej državi članici mater, ki imajo izključno pravico do varstva in vzgoje državljanov Unije - Preoblikovanje družin po ponovni poroki mater z državljani tretjih držav in rojstvu otrok, ki so tudi državljani tretjih držav, v tem zakonu - Prošnje za združitev družine v državi članici izvora državljanov Unije - Zavrnitev pravice do prebivanja novih zakoncev zaradi nezadostnih sredstev - Pravica do spoštovanja družinskega življenja - Upoštevanje koristi otrok)

2013/C 26/19

Jezik postopka: finščina

Predložitveno sodišče

Korkein hallinto-oikeus

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: O., S. (C-356/11), Maahanmuuttovirasto (C-357/11)

Toženi stranki: Maahanmuuttovirasto (C-356/11), L. (C-357/11)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Korkein hallinto-oikeus – Razlaga člena 20 PDEU – Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Pravica do združitve družine – Dovoljenje za prebivanje v državi članici državljana tretje države, ki v državi članici prebiva brez dovoljenja za stalno prebivanje, v primeru, ko je žena zadevne osebe državljanka tretje države, ki zakonito prebiva v navedeni državi članici in ima otroka, ki ima državljanstvo te države članice, zadevna oseba pa ni otrokov oče niti nima starševske odgovornosti v razmerju do njega – Primer, ko imata zakonca tudi skupnega otroka, ki je državljan tretje države in skupaj z njima in ženinim otrokom prebiva v zadevni državi članici

Izrek

Člen 20 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica zavrne izdajo dovoljenja za prebivanje na podlagi združitve družine državljanu tretje države, če ta želi prebivati z ženo – ki je prav tako državljanka tretje države, a zakonito prebiva v tej državi članici in je mati otroka iz prvega zakona, ki je državljan Unije – in z njunim skupnim otrokom, ki je tudi državljan tretje države, če ta zavrnitev ne privede do preprečitve dejanskega uživanja bistvene vsebine pravic, podeljenih zaradi statusa državljana Unije, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

Za prošnje za dovoljenje za prebivanje na podlagi združitve družine, kakršni sta ti iz postopka v glavni stvari, velja Direktiva Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine. Njen člen 7(1)(c) je treba razlagati tako, da čeprav imajo države članice možnost zahtevati dokaz, da sponzor prejema stalna in redna sredstva, ki zadoščajo za vzdrževanje njega in njegovih družinskih članov, je treba to možnost izvajati ob upoštevanju členov 7 in 24(2) in (3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki državam članicam nalagata, da morajo prošnje za združitev družine razlagati v korist zadevnih otrok in hkrati ob skrbi za spodbujanje družinskega življenja, pa tudi tako, da ne posegajo v cilj te direktive in v njen polni učinek. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali sta bili odločbi o zavrnitvi dovoljenja za prebivanje v glavni stvari sprejeti ob upoštevanju teh zahtev.

(1) UL C 269, 10.9.2011.