Zadeva C-415/03

Komisija Evropskih skupnosti

proti

Helenski republiki

„Državne pomoči – Obveznost povračila – Absolutna nezmožnost izvršitve – Neobstoj“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca L. A. Geelhoeda, predstavljeni 1. februarja 2005

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2005

Povzetek sodbe

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Nespoštovanje obveznosti izterjave dodeljenih pomoči – Razlogi obrambe – Absolutna nezmožnost izvršitve – Merila za presojo – Težave pri izvršitvi – Obveznost Komisije in države članice, da sodelujeta pri iskanju rešitve v skladu s Pogodbo

(člena 10 ES in 88(2) ES)

2. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Nespoštovanje odločbe Komisije glede državne pomoči – Razlogi obrambe – Izpodbijanje zakonitosti odločbe – Nedopustnost

3. Pomoči, ki jih dodelijo države – Odločba Komisije, s katero je ugotovljena nezdružljivost pomoči s skupnim trgom in naložena njena izterjava – Možnost Komisije, da nacionalnim organom pusti nalogo natančnega izračuna zneska, ki ga je treba vrniti

1. Edini razlog, na katerega se država članica lahko sklicuje v obrambi zoper tožbo zaradi neizpolnitve obveznosti, ki jo Komisija vloži na podlagi člena 88(2) ES, je absolutna nemožnost pravilne izvršitve odločbe, ki odreja izterjavo zadevne pomoči.

V zvezi z odločbo Komisije glede državne pomoči pogoj absolutne nemožnosti izvršitve ni izpolnjen, če tožena vlada Komisijo zgolj obvesti o pravnih, političnih ali dejanskih težavah, ki so povezane z izvršitvijo odločbe, ne da bi proti zadevnim podjetjem dejansko ukrepala z namenom izterjave pomoči in ne da bi Komisiji predlagala nadomestne rešitve za izvršitev te odločbe, ki bi omogočale premostitev teh težav. Če se pri izvršitvi sreča le z vrsto notranjih težav, morata Komisija in država članica po načelu, ki državam članicam in institucijam Skupnosti nalaga vzajemne obveznosti lojalnega sodelovanja, določene predvsem v členu 10 ES, v dobri veri sodelovati, da bi premagali težave, medtem ko v celoti spoštujeta določbe Pogodbe in predvsem določbe o državnih pomočeh.

(Glej točke 35, 42 in 43.)

2. V okviru tožbe, katere predmet je neizvršitev odločbe o državnih pomočeh, ki je država članica, na katero je naslovljena, ni izpodbijala pred Sodiščem, slednja ne more izpodbijati zakonitosti take odločbe.

(Glej točko 38.)

3. Nobena določba prava Skupnosti od Komisije, ko odreja povračilo pomoči, razglašene za nezdružljivo s skupnim trgom, ne zahteva, da določi natančen znesek pomoči, ki jo je treba vrniti. Dovolj je namreč, da so v odločbi Komisije podatki, ki njenemu naslovniku dopuščajo, da sam in brez pretiranih težav določi ta znesek. Komisija torej lahko upravičeno ugotovi le obveznost povrnitve predmetne pomoči, nacionalnim organom pa prepusti skrb, da izračunajo natančne zneske, ki jih je treba povrniti. Poleg tega je, ker je izrek odločbe o državnih pomočeh neločljivo povezan z njeno obrazložitvijo, tako da jo je treba razlagati, če je potrebno, ob upoštevanju razlogov, ki so vodili do njenega sprejetja, o višini zneskov, ki jih je treba povrniti na podlagi odločbe Komisije, mogoče sklepati iz povezanih točk njene obrazložitve.

(Glej točke od 39 od 41.)

SODBA SODIŠČA (drugi senat)

z dne 12. maja 2005( )

„Državne pomoči – Obveznost povračila – Absolutna nezmožnost izvršitve – Neobstoj“

V zadevi C-415/03,

zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 88(2) ES, vložene 25. septembra 2003,

Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata D. Triantafyllou in J. Buendía Sierra, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,

tožeča stranka,

proti

Helenski republiki, ki jo zastopajo A. Samoni-Rantou, P. Mylonopoulos, F. Spathopoulos in P. Anestis, zastopniki, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,

tožena stranka,

SODIŠČE (drugi senat),

v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, R. Silva de Lapuerta (poročevalka), sodnica, R. Schintgen, G. Arestis in J. Klučka, sodniki,

generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed,

sodna tajnica: M. Ferreira, glavna administratorka,

na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 8. decembra 2004,

po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 1. februarja 2005

izreka naslednjo

Sodbo

1 Komisija Evropskih skupnosti s svojo tožbo predlaga Sodišču, naj odloči, da Helenska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za povračilo pomoči, za katere je Komisija ugotovila, da so nezakonite in nezdružljive s skupnim trgom – razen tistih, ki se nanašajo na prispevke za nacionalni državni organ socialne varnosti (v nadaljevanju: IKA) – v skladu s členom 3 Odločbe Komisije 2003/372/ES z dne 11. decembra 2002 o pomoči, ki jo je Grčija dodelila družbi Olympic Airways (UL 2003, L 132, str. 1), oziroma s tem, da je v vsakem primeru ni obvestila o ukrepih, sprejetih v skladu s členom 4 te odločbe, ni izpolnila obveznosti iz členov 3 in 4 navedene odločbe, kot tudi iz Pogodbe ES.

Dejansko stanje

2 Komisija je leta 1996 zoper Helensko republiko začela postopek iz člena 93(2) Pogodbe ES (po spremembi člen 88(2) ES), ki je privedel do sprejetja odločbe Komisije 1999/332/ES z dne 14. avgusta 1998 o državnih pomočeh, ki jih je Grčija odobrila družbi Olympic Airways (UL 1999, L 128, str. 1, v nadaljevanju: odločba o odobritvi), odločbe, ki se nanaša na zavarovanja, znižanje in preoblikovanje dolgov v lastniški kapital, odobrene v letu 1994, kot tudi na druga zavarovanja in kapitalske vložke v skupni višini 40,8 milijarde GRD, ki jih je treba plačati v treh delih, po 19, 14 in 7,8 milijarde GRD. Dodelitev teh pomoči je bila povezana z načrtom za prestrukturiranje, ki je bil popravljen za obdobje od leta 1998 do 2002, in podrejena posebnim pogojem.

3 Na podlagi novih prijav v zvezi z dodelitvijo pomoči družbi Olympic Airways je Komisija s sklepom z dne 6. marca 2002 začela postopek iz člena 88(2) ES z obrazložitvijo, da načrt za prestrukturiranje te družbe ni bil izveden in da določeni pogoji iz odločbe o odobritvi niso bili izpolnjeni. S to odločbo je Komisija zahtevala, da ji Helenska republika predloži podatke v skladu s členom 10 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 88 Pogodbe ES (UL L 83, str. 1).

4 Komisija je 9. avgusta 2002 na Helensko republiko naslovila novo odredbo za predložitev predhodno zahtevanih podatkov, s katero je zahtevala predvsem predložitev bilance stanja in zneskov v zvezi z obratovalnimi stroški, plačanimi državi. Komisija je menila, da so odgovori grških organov pomanjkljivi.

5 Komisija je 11. decembra 2002 potrdila Odločbo 2003/372, ki temelji predvsem na ugotovitvah, da večina ciljev načrta za prestrukturiranje družbe Olympic Airways ni bila dosežena, da pogoji iz odločbe o odobritvi niso bili v celoti izpolnjeni in da je bil način izvršitve te odločbe neustrezen. Dalje se sklicuje še na obstoj nove pomoči za tekoče poslovanje, ki je v bistvu v tem, da je Grčija dopuščala neplačevanje oziroma odloge plačil prispevkov za socialno zavarovanje za mesece od oktobra do decembra 2001, davka na dodano vrednost (v nadaljevanju: DDV) na goriva in rezervne dele, najemnin, dolgovanih letališčem za leta od 1998 do 2001, letaliških pristojbin in dajatve, imenovane „spatosimo“, obračunane potnikom ob odhodu z grških letališč.

6 Izrek Odločbe 2003/372 se glasi:

„Člen 1

Pomoč za prestrukturiranje, ki jo je Grčija dodelila družbi Olympic Airways v obliki:

a) zavarovanj posojil, ki so bila družbi odobrena do 7. oktobra 1994 na podlagi člena 6 grškega zakona št. 96/75 z dne 26. junija 1975;

b) novih zavarovanj posojil v višini 378 milijonov USD za posojila, dogovorjena pred 31. marcem 2001 za nakup novih letal in za investicije, potrebne za selitev družbe Olympic Airways na novo letališče Spata;

c) odpusta dolga [družbe Olympic Airways] v višini 427 milijard grških drahem;

d) preoblikovanja dolga v lastniški kapital družbe v višini 64 milijard grških drahem;

e) kapitalskega vložka 54 milijard grških drahem, zmanjšanega na 40,8 milijarde grških drahem, v treh delih po 19, 14 in 7,8 milijarde grških drahem v letih 1995, 1998 in 1999

ni združljiva s skupnim trgom v smislu člena 87(1) Pogodbe, ker niso več izpolnjeni naslednji pogoji, pod katerimi je bila odobrena prvotna pomoč:

a) učinkovita izvedba načrta za prestrukturiranje, da bi bila dosežena dolgoročna sposobnost preživetja družbe;

b) spoštovanje 24 posebnih obveznosti, povezanih z odobritvijo pomoči, in

c) redni nadzor izvedbe pomoči za prestrukturiranje.

Člen 2

Državna pomoč, ki jo je Grčija odobrila v obliki dopuščanja stalnega neplačevanja prispevkov za socialno varnost, DDV na gorivo in rezervne dele, ki ga dolguje družba Olympic Aviation, najemnin, dolgovanih različnim letališčem, letaliških pristojbin, dolgovanih letališču Spata in drugim letališčem, dajatve, imenovane ‚spatosimo‘, ni združljiva s skupnim trgom.

Člen 3

1. Grčija sprejme ukrepe, potrebne za izterjavo pomoči v višini 14 milijard grških drahem (41 milijonov evrov) od družbe, upravičene do pomoči iz člena 1, ki ni združljiva s Pogodbo, kot tudi pomoči iz člena 2, ki ji je bila nezakonito dodeljena.

2. Izterjava pomoči se izvede nemudoma in v skladu s postopki nacionalne zakonodaje, če dopuščajo takojšnjo in učinkovito izvršitev odločbe. Zneski, ki jih je treba izterjati, vključujejo obresti, dolgovane od dodelitve pomoči do dneva njenega dejanskega povračila. Obresti bodo izračunane na podlagi referenčne stopnje, ki se uporablja za izračun neto ekvivalenta subvencij za regionalne pomoči.

Člen 4

Grčija v dveh mesecih od vročitve te odločbe obvesti Komisijo o ukrepih, ki jih je sprejela na njeni podlagi.

[…]“

7 Grška vlada je 11. februarja 2003 obvestila Komisijo, da je neodvisnemu izvedencu naročila, naj preveri, ali je imela družba Olympic Airways neporavnane dolgove do države in ali je bila deležna prednostnega obravnavanja. Na podlagi tako pridobljenih podatkov je ta vlada izjavila, da ne bo izvršila členov 3 in 4 Odločbe 2003/372.

8 Komisija je 6. marca 2003 to vlado obvestila, da bi morala ravnati v skladu z Odločbo 2003/372. Komisija je 12. maja 2003 nanjo naslovila obvestilo z dodatnimi pojasnili o količinskih opredelitvah novih pomoči in zahtevala podrobne podatke o izvedbi povračila 41 milijonov evrov, kar je drugi del kapitalskega vložka, kot tudi dokazila o plačilu dolgov iz člena 2 navedene odločbe s strani družbe Olympic Airways.

9 Grški organi so odgovorili z dopisom z dne 26. junija 2003. Glede povrnitve zneska 41 milijonov evrov so na eni strani navedli, da nameravajo izdati odločbo o izterjavi te pomoči še pred koncem meseca avgusta 2003, in na drugi strani, da bodo pravni učinki Odločbe 2003/372 in postopek za njeno sprejetje, ki ga spremlja Komisija, „preučeni“. Poleg tega so zatrdili, da bo družba Olympic Airways grškim letališčem poravnala svoj dolg v višini 2,46 milijona evrov iz naslova dolgovane najemnine.

10 Glede dolga IKI v skupni višini 27,4 milijona evrov, so se ti organi sklicevali na sporazum, sklenjen med družbo Olympic Airways in to organizacijo, ter na plačilo 5,28 milijona evrov v korist slednje, tako da ne bi več smelo biti vprašanja o „dopuščanju dolga“ v korist te družbe.

11 Glede dolga 33,9 milijona evrov iz naslova letaliških pristojbin, dolgovanih letališču Spata, so grški organi zatrdili, da zaradi načina upravljanja tega letališča niso bili pristojni. Vendar so se sklicevali na plačilo 4,83 milijona evrov na podlagi sporazuma, ki je bil sklenjen za ta namen, in predložili dokazilo, da je družba Olympic Airways ta znesek plačala. Sicer pa naj bi se ta sporazum nanašal na poplačilo dolga v dvanajstih četrtletnih obrokih. Navedli so, da naj bi bil celoten znesek dolga povrnjen aprila 2005.

12 Glede dolga v višini 61 milijonov evrov, ki ustreza dajatvi „spatosimo“, so grški organi zatrjevali, da je bilo plačilo 22,8 milijona evrov izvedeno na podlagi sporazumov, sklenjenih v tej zvezi. Za ta znesek in za druga plačila so predložili dokazila. Glede dolga 28,9 milijona evrov do ministrstev in javnih institucij so ti organi uveljavljali, da ni jasnih navedb o obveznostih povrnitve, ker ni bilo konkretnih podatkov o letalskih vozovnicah, izdanih v korist zaposlenih pri teh ministrstvih.

13 Ker Komisija ni bila zadovoljna s pojasnili Helenske republike, je vložila to tožbo.

Tožba

Trditve strank

14 Glede drugega dela kapitalskega vložka v višini 41 milijonov evrov, ki je bil odobren leta 1998, Komisija navaja, da grški organi tega zneska niso izterjali od družbe Olympic Airways.

15 Komisija navaja, da se grški organi niso sklicevali na absolutno nemožnost izvršitve Odločbe 2003/372. Izdali naj bi le nalog za plačilo, ga vročili in podali izjavo, da je bil zoper te ukrepe vložen ugovor skupaj s predlogom za odlog izvršbe, kar pomeni, da povračila ni bilo.

16 Komisija ugotavlja, da so sprejeti ukrepi kljub izdaji Odločbe 2003/372 poleg prehoda zaposlenih dopustili tudi prenos najdonosnejših sredstev družbe Olympic Airways, brez protiplačila in prostih dolgov, na novo družbo z imenom „Olympic Airlines“, ne da bi bilo mogoče dolgove nekdanje družbe izterjati od te nove družbe. Za slednjo, na katero niso bile prenesene obveznosti družbe Olympic Airways, naj bi tako veljal poseben sistem varstva glede na na upnike družbe Olympic Airways.

17 Po mnenju Komisije so grški organi s tem prenosom preprečili izterjavo pomoči, saj so družbi Olympic Airways ostale pretežno obveznosti (pasive), ne da bi imela na voljo premoženje, s katerim bi lahko te dolgove poravnala.

18 V zvezi z dolgovanimi letališkimi pristojbinami Komisija navaja, da časovni načrt, predviden za njihovo plačilo, pomeni novo finančno olajšavo in neodobren odlog izvršitve Odločbe 2003/372. Dodaja, da ni bil upoštevan niti časovni načrt. Dejansko naj bi se prvo plačilo izvedlo s petmesečno zamudo in naj bi pomenilo le del predvidenega zneska. Znesek, nakazan junija 2003, naj tudi ne bi ustrezal štirim četrtletnim obrokom, načrtovanim do aprila 2003.

19 Komisija meni, da ji ni bil predložen noben podatek o plačilu DDV na gorivo in rezervne dele.

20 Glede dajatve „spatosimo“ Komisija zatrjuje, da odobritev finančne olajšave, ki se razširja na dodatna štiri leta za njeno plačilo, družbi Olympic Airways prinaša novo finančno ugodnost in presega meje izvršitve Odločbe 2003/372 v rokih, ki jih le-ta določa.

21 Komisija poudarja, da razen redkih izjem v zvezi z določenimi zneski pretežni del pomoči, ki jih je treba povrniti, ostaja v posesti upravičene družbe. Absolutne nemožnosti izvršitve Odločbe 2003/372 tudi ni mogoče upravičiti z morebitnimi pravnimi težavami, kot so tiste, ki se nanašajo na vpis dolgov v ustrezni proračun, oziroma na zahteve zakonika o državnih prihodkih.

22 Na koncu Komisija zavrača navedbe o dopuščanju, ki naj bi ga izkazal tržni investitor ob stalnem neplačevanju predmetnih zneskov. Dejansko naj bi bilo z uporabo tega merila in ob upoštevanju večkratnih plačil pomoči v zadnjih desetih letih v Odločbi 2003/372 pravilno ugotovljeno, da zasebni upnik ne bi dopuščal tovrstnega vztrajnega neplačevanja predmetnih dolgov.

23 Grška vlada uvodoma meni, da so navedbe, ki jih Komisija izpostavlja v zvezi s prehodom zaposlenih in prenosom najdonosnejših sredstev družbe Olympic Airways na novo družbo Olympic Airlines, v okviru tega postopka nedopustne, saj je Komisija s sklepom z dne 16. marca 2004 uvedla postopek preiskave o tej isti transakciji.

24 Grška vlada glede dolga 41 milijonov evrov družbe Olympic Airways državi ocenjuje, da se je uskladila s členom 3 Odločbe 2003/372. Dejansko naj bi pristojna davčna uprava v skladu s to odločbo izdala akt o ugotovitvi tega dolga, povečanega za obresti. Ta akt naj bi bil izvršilni naslov, potreben za izterjavo dolgovanega zneska, tako da naj bi grški organi izpolnili zahteve iz te odločbe, saj so uporabili vsa sredstva, ki so v nacionalnem pravnem redu na voljo za izterjavo tega zneska.

25 Glede drugih finančnih intervencij grška vlada navaja, da Odločba 2003/372 natančneje ne določa, ali v njej navedeni zneski pomenijo dokončne zneske državne pomoči, ki jo je treba povrniti, in da ta odločba v zvezi s storitvami oziroma finančnimi olajšavami izrecno in jasno ne določa niti predmetnih zneskov.

26 Grška vlada poudarja, da se mora izterjava zneskov, ki jih Komisija šteje za državne pomoči družbi Olympic Airways, izvršiti ob uporabi nacionalnih določb o postopku za izterjavo javnih prihodkov. V skladu s temi določbami naj bi izterjava državinih terjatev od posameznikov in podjetij zahtevala, da se dolgovani zneski predhodno natančno ugotovijo.

27 Navedena vlada navaja, da člen 2 Odločbe 2003/372 ne določa višine zneskov, ki ustrezajo novim državnim pomočem, nakazanim družbi Olympic Airways, in so bile opisane kot nezdružljive s skupnim trgom. Podrobnosti v zvezi s temi zneski naj bi se pojavljale le v obrazložitvi odločbe, nejasno in nepopolno, a vendarle brez pojasnila, ali so ti zneski dokončni znesek državne pomoči, ki ga je treba izterjati.

28 Po mnenju grške vlade različni zneski, ki so navedeni v bilancah stanja družbe Olympic Airways kot njeni dolgovi in obremenitve, v nobenem primeru niso zajeti s pojmom pomoči. Iz tega naj bi sledilo, da opredelitev državne pomoči v primerih zapadlih in neizterjanih dolgov zahteva oceno konkretnega zneska koristi, ki izhaja iz morebitnega dopuščanja neplačevanja.

29 Po mnenju navedene vlade so najemnine, dolgovane grškim letališčem, predmet ugotovitvenega postopka davčne uprave, da bi se lahko začel postopek izterjave. DDV na rezervne dele in gorivo, skupaj s povečanji in globami, bi bilo treba plačati v okviru odločbe o odmeri tega davka za leto 2003.

30 Glede pristojbin, dolgovanih letališču Spata, grška vlada zatrjuje, da ni bila pristojna za odreditev izterjave predmetne vsote od družbe Olympic Airways. Letališče Spata naj bi bilo namreč ustanovljeno kot družba zasebnega prava, in čeprav država nadzoruje 55 % njenega kapitala, naj bi zanjo veljal pravni okvir, opredeljen v njenih ustanovnih aktih in v sporazumu o razvoju tega letališča. Skladno s tem pravnim okvirom naj bi bila uprava te družbe edina odgovorna za odločanje o poravnavi dolgovanih pristojbin in sklenitvi sporazumov o poravnavi dolgov.

31 Glede dajatve, imenovane „spatosimo“, se grška vlada sklicuje na vrsto plačil in na sporazum o poravnavi dolgov.

Presoja Sodišča

32 Kar zadeva obveznost izterjave zneska 41 milijonov evrov od upravičene družbe iz člena 3(1) Odločbe 2003/372 in upoštevaje pridržke Helenske republike v zvezi z dopustnostjo trditev Komisije, v skladu s katerimi naj bi prehod zaposlenih skupaj s prenosom najdonosnejših sredstev družbe Olympic Airways na novo družbo Olympic Airlines otežil izterjavo nakazanih pomoči, je treba poudariti, da dejstvo – kot je pravilno opozoril generalni pravobranilec v točkah 27 in 28 sklepnih predlogov –, da je ta transakcija, kar zadeva njeno naravo državne pomoči, predmet druge preiskave, ne vpliva na vprašanje, ali taka transakcija ovira izterjavo prej izplačanih pomoči. Pravzaprav gre pri tem sporu zgolj za ugotovitev, ali ta prenos ovira izvršitev te odločbe.

33 V tej zvezi je treba ugotoviti, da se je – kot izhaja iz podatkov, ki jih je predložila Komisija in jim grška vlada ni oporekala – predmetni prenos nanašal na vsa sredstva, prosta vseh dolgov, družbe Olympic Airways, na novo družbo Olympic Airlines. Pomembno je dodati, da je bila ta transkacija zasnovana tako, da bi se na podlagi nacionalnega prava onemogočila izterjava dolgov nekdanje družbe Olympic Airways od nove družbe Olympic Airlines.

34 V teh okoliščinah je ta transkacija ovirala dejansko izvršitev Odločbe 2003/372 in izterjavo pomoči, s katero je Grčija podpirala gospodarsko dejavnosto te družbe. Zato je bil cilj navedene odločbe, da se v sektorju civilnega letalstva vzpostavi neizkrivljen konkurenčni položaj, resno ogrožen.

35 Treba je dodati, da sprejeti ukrepi grških organov, namreč izdaja odločbe o izterjavi dolga družbe Olympic Airways v višini 41 milijonov evrov, niso imeli nobenega konkretnega učinka na dejansko povračilo tega zneska. Poleg tega grška vlada ni posredovala nikakršnega pojasnila, ki bi izkazalo obstoj morebitne absolutne nemožnosti izterjave tega dolga. V skladu z ustaljeno sodno prakso je edini razlog, na katerega se država članica lahko sklicuje v obrambi zoper tožbo zaradi neizpolnitve obveznosti, ki jo Komisija vloži na podlagi člena 88(2) ES, absolutna nemožnost pravilne izvršitve odločbe, ki odreja izterjavo (glej zlasti sodbi z dne 29. januarja 1998 v zadevi Komisija proti Italiji, C-280/95, Recueil, str. I-259, točka 13, in z dne 3. julija 2001 v zadevi Komisija proti Belgiji, C‑378/98, Recueil, str. I-5107, točka 30).

36 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da Helenska republika ni izpolnila obveznosti, da izterja znesek iz člena 3(1) Odločbe 2003/372.

37 Glede obveznosti izterjave drugih zneskov pomoči, razglašene za nezdružljivo s skupnim trgom, ki jo določa člen 2 Odločbe 2003/372, je treba najprej poudariti, da so bile različne skupine obravnavanih finančnih storitev kot tudi njihove tehnične značilnosti podrobneje opisane v točkah od 206 do 208 obrazložitve odločbe. Gre zlasti za letališke pristojbine, obveznosti plačila iz naslova DDV, pogodbene obveznosti plačila najemnin, dolgovanih letališčem, in dajatev, katerih neplačevanje ali odlog plačila so dopuščali grški organi.

38 Kar zadeva trditve Helenske republike, da ni bilo finančne ugodnosti zaradi dopuščanja, ki bi ga izkazal tržni investitor ob stalnem neplačevanju nekaterih zneskov, je treba ugotoviti, da le-ta postavljajo pod vprašaj zakonitost Odločbe 2003/372. V okviru te tožbe, katere predmet je neizvršitev odločbe o državnih pomočeh, ki je država članica, na katero je naslovljena, ni izpodbijala pred Sodiščem, ni mogoče prerekati zakonitosti take odločbe (glej zlasti sodbi z dne 27. junija 2000 v zadevi Komisija proti Portugalski, C-404/97, Recueil, str. I‑4897, točka 34, in z dne 22. marca 2001 v zadevi Komisija proti Franciji, C‑261/99, Recueil, str. I‑2537, točka 18). Posledično v okviru te tožbe v opredelitev stalnega neplačevanja različnih dolgov družbe Olympic Airways kot državno pomoč iz Odločbe 2003/372 v okviru te tožbe ni mogoče dvomiti.

39 V zvezi s trditvami Helenske republike, da Odločbe 2003/372 glede različnih skupin finančnih dajatev iz člena 2 ne bi mogla izvršiti, zato ker v njej ni natančnih podatkov o zneskih za povrnitev, je treba opozoriti, da v skladu s sodno prakso Sodišča nobena določba prava Skupnosti od Komisije, ko odreja povračilo pomoči, razglašene za nezdružljivo s skupnim trgom, ne zahteva, da določi natančen znesek pomoči, ki jo je treba vrniti. Pravzaprav je dovolj, da so v odločbi Komisije podatki, ki njenemu naslovniku dopuščajo, da sam in brez pretiranih težav določi ta znesek (glej zlasti sodbo z dne 12. oktobra 2000 v zadevi Španija proti Komisiji, C-480/98, Recueil, str. I-8717, točka 25).

40 Komisija je torej lahko upravičeno ugotovila le obveznost povrnitve predmetne pomoči, nacionalnim organom pa prepustila skrb, da izračunajo natančne zneske, ki jih je treba povrniti.

41 Treba je dodati, da je v skladu s sodno prakso Sodišča, po kateri je izrek odločbe o državnih pomočeh neločljivo povezan z njeno obrazložitvijo, tako da jo je treba razlagati, če je potrebno, ob upoštevanju razlogov, ki so vodili do njenega sprejetja (glej zlasti sodbo z dne 15. maja 1997 v zadevi TWD proti Komisiji, C‑355/95 P, Recueil, str. I-2549, točka 21), o višini zneskov, ki jih je treba povrniti na podlagi Odločbe 2003/372, mogoče sklepati iz besedila člena 2 v povezavi s točkami od 206 do 208 njene obrazložitve.

42 V zvezi s trditvami Helenske republike, da naj bi izvršitev Odločbe 2003/372 naletela na vrsto težav notranje narave, je treba opozoriti, da morata v takem položaju Komisija in država članica po načelu, ki državam članicam in institucijam Skupnosti nalaga vzajemne obveznosti lojalnega sodelovanja, določene predvsem v členu 10 ES, v dobri veri sodelovati, da bi premagali težave, medtem ko v celoti spoštujeta določbe Pogodbe in predvsem določbe o državnih pomočeh (glej sodbo z dne 4. aprila 1995 v zadevi Komisija proti Italiji, C-348/93, Recueil, str. I-673, točka 17, in zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Franciji, točka 24). V tej zadevi pa ni šlo za tak primer.

43 Pomembno je dodati, da se Helenska republika ni sklicevala niti na absolutno nemožnost skrbne izvršitve obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 2 in 3 Odločbe 2003/372. Iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da pogoj absolutne nemožnosti izvršitve ni izpolnjen, če tožena vlada Komisijo zgolj obvesti o pravnih, političnih ali dejanskih težavah, ki so povezane z izvršitvijo odločbe, ne da bi proti zadevnim podjetjem dejansko ukrepala z namenom izterjave pomoči in ne da bi Komisiji predlagala nadomestne rešitve za izvršitev te odločbe, ki bi omogočale premostitev teh težav (glej zlasti sodbi z dne 2. februarja 1989 v zadevi Komisija proti Nemčiji, 94/87, Recueil, str. 175, točka 10, in z dne 2. julija 2002 v zadevi Komisija proti Španiji, C-499/99, Recueil, str. I-6031, točka 25).

44 Poleg tega iz trditev Helenske republike o prizadevanju nacionalnih organov za izterjavo pomoči, navedenih v členih 2 in 3(1) Odločbe 2003/372, izhaja, da so se ti organi omejili na vrsto postopkovnih in upravnih ukrepov, na delne dogovore o poravnavi dolgov in na kompenzacijske transakcije. Teh pobud, ki so bile tudi sicer bodisi prepozne bodisi nepopolne ali pa brez prisilne moči in ki v nobenem primeru niso vodile do dejanske izterjave zneskov, ki jih dolguje družba Olympic Airways, ni mogoče šteti za skladne z obveznostmi držav članic na področju izterjave državnih pomoči.

45 Iz vsega zgoraj navedenega izhaja, da je tožba Komisije utemeljena.

46 Posledično je treba ugotoviti, da Helenska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izterjavo pomoči, ki so bile razglašene za nezakonite oziroma nezdružljive s skupnim trgom – razen tistih, ki se nanašajo na prispevke za IKO –, v skladu s členom 3 Odločbe 2003/372/ES ni izpolnila obveznosti iz navedenega člena 3.

Stroški

47 V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Komisija je predlagala, naj se Helenski republiki naloži plačilo stroškov, in ker ta s svojimi predlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov.

Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:

1) Helenska republika, s tem da v predpisanem roku ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izterjavo pomoči, ki so bile razglašene za nezakonite oziroma nezdružljive s skupnim trgom – razen tistih, ki se nanašajo na prispevke za IKO – v skladu s členom 3 Odločbe Komisije 2003/372/ES z dne 11. decembra 2002 o pomoči, ki jo je Grčija dodelila družbi Olympic Airways, ni izpolnila obveznosti iz navedenega člena 3.

2) Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

Podpisi