ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Pogoj absolutne nezmožnosti izvršitve ni izpolnjen, kadar država članica le obvesti Komisijo o pravnih, političnih ali dejanskih težavah, ki so povezane z izpolnitvijo odločbe, ne da bi zoper zadevna podjetja dejansko ukrepala z namenom pridobitve vračila pomoči in ne da bi Komisiji predlagala druga postopkovna pravila za izpolnitev odločbe, s katerimi bi lahko premostila te težave. Glede tega težave v zvezi z določitvijo prejemnikov, izračunom zneska pomoči, ki ga je treba izterjati, ter izbiro in izvajanjem postopkov za vračilo, izhajajo iz internih težav, nastalih zaradi ravnanj ali opustitev nacionalnih organov.

Vzpostavitev prejšnjega stanja in odpravo izkrivljanja konkurence, ki je nastala zaradi nezakonitega izplačila pomoči, je za prejemnike, ki so prenehali z dejavnostjo in so v insolvenčnem postopku, mogoče doseči s priglasitvijo terjatve v zvezi z vrnitvijo nezakonite pomoči. Če se rok za priglasitev terjatev izteče, morajo nacionalni organi, če tak postopek obstaja in je še vedno na voljo, uporabiti kakršen koli postopek za podaljšanje roka, ki bi omogočal priglasitev terjatev zunaj roka. Nacionalni organi morajo, kadar prejemniki prenehajo z dejavnostjo in prenesejo svoja sredstva, preveriti, ali so bili finančni pogoji prenosa v skladu s tržnimi pogoji. Če so bili, je bila pomoč ocenjena po tržni ceni in vključena v nakupno ceno tako, da ni mogoče šteti, da je imel kupec prednost v primerjavi z drugimi gospodarskimi subjekti na trgu. V nasprotnem primeru ni mogoče izključiti, da bi moral prevzemnik vrniti zadevno pomoč, če bi bilo ugotovljeno, da še naprej uživa konkurenčno prednost, povezano z ugodnostmi navedenih pomoči. Nacionalni organi lahko, da bi preverili finančne pogoje prenosa, upoštevajo zlasti obliko, ki se uporablja za prenos, na primer javni razpis, katerega namen je zagotoviti prodajo pod tržnimi pogoji, ali strokovno poročilo, ki je bilo morebiti sestavljeno v času prenosa. Če je sredstva pridobilo več različnih kupcev, nič ne nasprotuje temu, da se preveri, ali so bili finančni pogoji za vsako od transakcij v skladu s tržnimi pogoji. V primeru prostega prenosa sredstev izterjava pomoči od prevzemnika ne more biti odvisna od izrecne navedbe v aktu o prenosu teh pomoči. Izvesti jo je mogoče, če bi prevzemnik moral vedeti za obstoj pomoči in nadzornega postopka, ki ga je ustanovila Komisija.

Ob upoštevanju teh elementov tožena država članica v postopku ugotavljanja neizpolnitve ne more podati zgolj splošnih in abstraktnih trditev, ne da bi se sklicevala na posamezne opredeljene primere, analizirane ob upoštevanju vseh ukrepov, ki so bili dejansko sprejeti za izvršitev odločbe.

(Glej točke od 56 do 63.)
Zadeva C-453/07

Hakan Er

proti

Wetteraukreis

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Giessen)

„Pridružitveni sporazum EGS-Turčija — Sklep Pridružitvenega sveta št. 1/80 — Člen 7, prvi odstavek, druga alinea — Pravica polnoletnega otroka turškega delavca do bivanja — Nezaposlenost — Pogoji za izgubo pridobljenih pravic“

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 25. septembra 2008 I - 7301

Povzetek sodbe

Mednarodni sporazumi – Pridružitveni sporazum EGS-Turčija – Pridružitveni svet, ustanovljen s Pridružitvenim sporazumom EGS-Turčija – Sklep št. 1/80 – Združitev družine

(Sklep št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija, člen 7, prvi odstavek)

Turški državljan, ki je kot otrok zaradi združitve družine smel vstopiti v državo članico in je na podlagi člena 7, prvi odstavek, druga alinea, Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija pridobil pravico do prostega dostopa do zaposlitve po svoji izbiri, ne sme izgubiti s to pravico povezane pravice do bivanja, tudi če v starosti 23 let od končanja šolanja pri 16 letih ni bil zaposlen in je sodeloval v državnih programih, namenjenih pomoči pri zaposlitvi, ki jih ni končal.

(Glej točko 35 in izrek.)
Zadeva C-298/07

Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV

proti

deutsche internet versicherung AG

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof)

„Direktiva 2000/31/ES — Člen 5(1)(c) — Elektronsko poslovanje — Ponudnik storitev po spletu — Elektronska pošta“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca D. Ruiz-Jaraboja Colomerja, predstavljeni 15. maja 2008 I ‐ 7843

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. oktobra 2008 I ‐ 7855

Povzetek sodbe

Približevanje zakonodaj – Elektronsko poslovanje – Direktiva 2000/31– Ponujanje storitev po spletu

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2000/31, člen 5(1)(c))

Člen 5(1)(c) Direktive 2000/31 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu, je treba razlagati tako, da mora ponudnik storitev pred sklenitvijo pogodbe s prejemniki storitve poleg svojega elektronskega naslova navesti še druge podatke, ki omogočajo hitro vzpostavitev stika ter hitro in učinkovito komuniciranje. Ti podatki niso nujno telefonska številka. Lahko so obrazec za elektronsko vzpostavitev stika, prek katerega se prejemniki storitev po spletu obrnejo na ponudnika storitev in na katerega ta odgovori po elektronski pošti, razen v situacijah, v katerih prejemnik storitev, ki se po elektronski vzpostavitvi stika s ponudnikom storitev znajde brez dostopa do elektronskega omrežja, zahteva od ponudnika dostop do drugega, neelektronskega načina komuniciranja.

(Glej točko 40 in izrek.)
Zadeva C-226/07

Flughafen Köln/Bonn GmbH

proti

Hauptzollamt Köln

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf)

„Direktiva 2003/96/ES — Okvir Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije — Člen 14(1)(a) — Oprostitev energentov, uporabljenih za proizvodnjo električne energije — Izbira obdavčitve zaradi okoljske politike — Neposredni učinek oprostitve“

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. julija 2008 I - 6001

Povzetek sodbe

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Obdavčitev energentov in električne energije – Direktiva 2003/96

(Direktiva Sveta 2003/96, člen 14(1)(a))

Člen 14(1)(a) Direktive 2003/96 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije ima, ker določa oprostitev energentov, uporabljenih za proizvodnjo električne energije, na podlagi te direktive neposredni učinek, tako da se zadevna oseba nanj lahko sklicuje pred nacionalnim sodiščem – v zvezi z obdobjem, v katerem je bila zadevna država članica v zamudi glede prenosa v predvidenem roku te direktive v svoje nacionalno pravo – v sporu, kot je ta v postopku v glavni stvari, med zadevno osebo in nacionalnimi davčnimi organi, ko nasprotuje uporabi nacionalne ureditve, ki naj bi bila nezdružljiva s to določbo, in ko zahteva povračilo davka v nasprotju z njo.

Obveznost oprostitve obdavčitve iz navedene direktive energentov, namenjenih za proizvodnjo električne energije, je namreč dovolj natančna in brezpogojna, da podeljuje posameznikom pravico, da jo uveljavljajo pred nacionalnim sodiščem zaradi izpodbijanja nacionalnih pravil, ki so z njo nezdružljiva. Okoliščina, da člen 14(1) te direktive državam članicam z uvodno formulacijo pridržuje polje proste presoje glede pogojev, določenih zaradi zagotavljanja pravilne in enotne uporabe izjem, ni taka, da bi postavila pod vprašaj brezpogojnost navedene obveznosti oprostitve.

Tega sklepanja ne more ovreči možnost držav članic iz člena 14(1)(a), drugi stavek, Direktive 2003/96, da obdavčijo zadevne proizvode zaradi okoljske politike, ker je ta omejitev pravila oprostitve zgolj morebitna in se država članica, ki ni izrabila te možnosti, ne more sklicevati na svojo opustitev, da bi davčnemu zavezancu zavrnila oprostitev, na katero se lahko ta sklicuje v skladu z Direktivo 2003/96.

(Glej točke od 31 do 33, 39 in izrek.)
V zvezi s tem je cilj spremenjene direktive, enako kot Direktive 85/337, celostna presoja vplivov, ki jih imajo projekti ali njihove spremembe na okolje. Bilo bi poenostavljeno in v nasprotju s tem pristopom, če bi se v okviru presoje vplivov projekta ali njegove spremembe na okolje upoštevali zgolj neposredni vplivi načrtovanih del, ne pa vplivi na okolje, ki bi lahko nastali z uporabo in izrabljanjem objektov, ki nastanejo s temi deli.

Direktivo 85/337 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11, je treba razlagati tako, da je treba glede projektov prenove in izboljšanja mestnih cest izvesti presojo vplivov na okolje, če gre za projekte iz priloge I, točka 7(b) ali (c), k tej direktivi ali če gre za projekte iz priloge II, točki 10(e) in 13, prva alinea, k navedeni direktivi, ki bodo zaradi svoje narave, velikosti ali lokacije in – če je to potrebno – ob upoštevanju njihovega sovplivanja z drugimi projekti verjetno pomembno vplivali na okolje.

Ker sta namreč področji uporabe Direktive 85/337 in spremenjene direktive zelo široki, bi bilo torej v nasprotju z namenom spremenjene direktive, če se ta direktiva za projekte o mestnih cestah ne bi uporabljala le zato, ker v njej projekti o tej vrsti cest niso izrecno navedeni med projekti, naštetimi v njenih prilogah I in II. Poleg tega so pojmi iz navedenih prilog pojmi prava Skupnosti, ki jih je treba razlagati avtonomno, in ni izključeno, da vrste cest, navedene v teh določbah, potekajo v mestu in zunaj njega.

Prav tako to, da se priloga I, točka 7(b) in (c), k navedeni direktivi nanaša na projekte „gradnje“ vrste cest, ki so navedene, ne pomeni, da se za projekte, ki se nanašajo na prenovo in izboljšanje obstoječe ceste, spremenjena direktiva ne uporablja. Projekt prenove ceste, ki bi bil glede na svojo razsežnost in način izvedbe enakovreden gradnji, se namreč lahko obravnava kot projekt gradnje v smislu navedene priloge.

Nazadnje se cilja navedene direktive ne sme zaobiti z razdrobitvijo projekta in zaradi neupoštevanja kumulativnih vplivov več projektov se projekti ne smejo v celoti izogniti obveznosti presoje, če bi upoštevani skupaj lahko pomembno vplivali na okolje v smislu člena 2(1) iste direktive.

(Glej točke 28, 29, 36, 44 in 46 ter izrek.)
Kombinirano nomenklaturo iz priloge I k Uredbi št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 2388/2000, je treba razlagati tako, da se sandala z zunanjim podplatom iz gume, katere zgornji del je sestavljen iz dveh usnjenih delov, ki sta na vmesni podplat prilepljena in sta med sabo povezana s trakovi za pričvrstitev, pokritimi s pasovi velcro, pri katerem usnje pokriva približno 71 % zunanje površine zgornjega dela in pri katerem je elastični tekstilni material, ki je pod usnjem, na nekaterih delih še vedno viden, uvršča:

— pod tarifno številko 6404, če tekstilni material zgornjega dela te sandale, ki nima usnjenih delov, opravlja funkcijo zgornjega dela, torej če zagotavlja zadostno oporo stopalu, da lahko uporabnik v tej sandali hodi;

— pod tarifno številko 6403, če tekstilni material zgornjega dela te sandale, ki nima usnjenih delov, ne opravlja funkcije zgornjega dela, torej če ne zagotavlja zadostne opore stopalu, da lahko uporabnik v tej sandali hodi.

Vendar pa mora potrebno presojo glede tega izvesti nacionalno sodišče.

(Glej točki 43, 48 in točko 1 izreka.)
1.

Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da v predvidenem roku ni sprejelo vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.
1.

Helenska republika, s tem da ni določila, izvedla in potrdila načrtov za sprejem in obdelavo ladijskih odpadkov in ostankov tovora, ni izpolnila obveznosti iz členov 5(1) in 16(1) Direktive 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora.
Zadeva C-143/07

AOB Reuter & Co.

proti

Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg)

„Kmetijstvo — Uredba (EGS) št. 3665/87 — Člen 11 — Sistem izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode — Pogoj za odobritev nadomestila — Nadomestilo, izplačano izvozniku po predložitvi dokumentov, ki jih je ponaredil njegov sopogodbenik — Neizvoženo blago — Pogoji za uporabo kazni“

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 24. aprila 2008 I - 3173

Povzetek sodbe

Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Izvozna nadomestila

(Uredba Komisije št. 3665/87, člen 11(1))

Člen 11(1) Uredbe št. 3665/87 o skupnih podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za kmetijske proizvode, kot je bila spremenjena z Uredbo št. 2945/94, je treba razlagati tako, da se v njem predvidena kazen uporabi za izvoznika, ki je zahteval izvozno nadomestilo za blago, ki zaradi goljufivega ravnanja njegovega sopogodbenika ni bilo izvoženo.

Če se namreč izkaže, da proizvod, za katerega je bilo odobreno nadomestilo, ni bil izvožen, je očitno, da je izvoznik zahteval višje nadomestilo od veljavnega, ker zaradi neobstoja dejanskega izvoza ni upravičen do nadomestila.

Poleg tega se k taksativnemu seznamu iz navedene določbe ne more dodati nov primer izjeme, in sicer neobstoj krivdnega ravnanja izvoznika. Krivda ali napaka sopogodbenika spada pod običajno poslovno tveganje in se je ne more obravnavati kot nepredvidljivo v okviru trgovskih poslov. Izvoznik je prost pri izbiri svojih sopogodbenikov in mora biti ustrezno previden tako, da ali vključi klavzule v zvezi s tem v pogodbe, ki jih sklene, ali sklene posebno zavarovanje.

(Glej točke 25, 36, 37 in izrek.)
Zadeva C-19/07

Héritiers de Paul Chevassus-Marche

proti

Groupe Danone in drugim

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Francija))

„Približevanje zakonodaj — Direktiva 86/653/EGS — Samozaposleni trgovski zastopniki — Pravica zastopnika, pristojnega za določeno območje, do provizije — Posli, sklenjeni brez posredovanja naročitelja“

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 17. januarja 2008 I - 161

Povzetek sodbe

Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Samozaposleni trgovski zastopniki – Direktiva 86/653

(Direktiva Sveta 86/653, členi 7(2), prva alinea, 10(1) in (2), in 11(1))

Člen 7(2), prva alinea, Direktive Sveta 86/653/EGS z dne 18. decembra 1986 o usklajevanju zakonodaje držav članic o samozaposlenih trgovskih zastopnikih je treba razlagati tako, da trgovski zastopnik, pristojen za določeno območje, nima pravice do provizije za posle, ki so jih sklenile stranke, ki pripadajo temu območju, s tretjo osebo brez neposrednega ali posrednega posredovanja naročitelja.

Čeprav se ta določba nanaša zgolj na vse „posl[e, sklenjene] v obdobju, ki ga zajema pogodba o trgovskem zastopanju“, brez drugih pojasnil razen tega o sklenitvi posla s stranko, ki pripada območju ali skupini oseb, za katero je pristojen trgovski zastopnik, pa vseeno iz sinteze odstavkov 1 in 2 člena 10 Direktive izhaja, da pravica trgovskega zastopnika do provizije nastane, bodisi ko naročitelj je ali bi moral izpolniti svojo obveznost bodisi ko tretji pri pogodbi o trgovskem zastopanju, torej stranka, je ali bi moral izpolniti svojo. V vseh teh primerih je prisotnost naročitelja pri poslih, zaradi katerih lahko trgovski zastopnik zahteva provizijo, nujno potrebna. To je podkrepljeno s členom 11(1) te direktive, v skladu s katerim pravica trgovskega zastopnika do provizije ugasne, samo in če je dokazano, da pogodba med stranko in naročiteljem ne bo izpolnjena in da za to, da pogodba ne bo izpolnjena, ni kriv naročitelj.

V pristojnosti nacionalnega sodišča je ugotoviti, ali mu podatki, ki jih ima – ki se presojajo upoštevajoč skrb za varstvo trgovskih zastopnikov, ki je eden od ciljev Direktive, in obveznost poštenosti ter dobre vere, ki je naložena naročitelju v skladu s členom 4 Direktive – omogočajo, da ugotovi obstoj takega posredovanja, pa naj bo to posredovanje pravno, na primer po zastopniku, ali dejansko.

(Glej točke 16, od 19 do 23 in izrek.)
1.

Irska s tem, da je ohranila v veljavi člen 5(2) in (3) sporazuma s področja zavarovanja motornih vozil (Motor Insurance Agreement), sklenjenega 31. maja 2004 med irskim ministrom za transport in Motor Insurers’ Bureau of Ireland, ni izpolnila obveznosti iz člena 1(4), tretji pododstavek, Direktive Sveta 84/5/EGS z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče – Stanje, ki ga je treba upoštevati – Stanje po preteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 10.)

2. Države članice – Obveznosti – Izvršitev direktiv – Neizpolnitev obveznosti – Utemeljitev z notranjim pravnim redom – Nedopustnost (člen 226 ES) (Glej točko 12.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL L 197, str. 30), v predpisanem roku.

Izrek

Izrek

1) Italijanska republika, s tem da v predpisanem roku ni uveljavila vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

2) Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.
72

Omejitev svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev je lahko utemeljena, če ustreza nujnim razlogom v splošnem interesu, če je primerna za uresničitev zastavljenega cilja in če ne presega tega, kar je nujno za njegovo doseganje (glej zlasti sodbe z dne 5. decembra 2006 v združenih zadevah Cipolla in drugi, C-94/04 in C-202/04, ZOdl., str. I-11421, točka 61; z dne 13. decembra 2007 v zadevi United Pan-Europe Communications Belgium in drugi, C-250/06, ZOdl., str. I-11135, točka 39, in z dne 1. aprila 2008 v zadevi Gouvernement de la Communauté française et gouvernement wallon, C-212/06, ZOdl., str. I-1683, točka 55).
112

Komisija nasprotuje točkam 255, 269, 274, 281, 297 in 300 izpodbijane sodbe. Meni, da je v sodbi napačno uporabljena vzročna zveza, ki se zahteva za uporabo člena 81(3) ES, upoštevajoč, da omejitev konkurence prispeva k pospeševanju tehničnega napredka, glede na to, da ima od povečanja dohodka korist proizvajalec, in ne trgovec na debelo. V zvezi s tem poudarja, da je treba opredeliti, ali omejitev dejansko prispeva k tehničnemu napredku, in ne, ali povzroča povečanje dohodka, ki se lahko, če podjetja to želijo, vloži v raziskave in razvoj. Pri tem naj ne bi zadostovalo, da se del povečanja dohodka nameni za izdatke za raziskave in razvoj ter da imajo od omejitve koristi proizvajalci, in ne posredniki. Komisija dodaja, da je Sodišče prve stopnje v nasprotju s stališčem v sodbi z dne 27. januarja 1987 v zadevi Verband der Sachversicherer proti Komisiji (45/85, Recueil, str. 405) v izpodbijani sodbi menilo, da za izpolnitev tega pogoja zadostuje, da se del povečanja dohodka nameni za izdatke za raziskave in razvoj. Meni, da je Sodišče prve stopnje napačno uporabilo pravo s tem, da je priznalo, da je pogoj v zvezi z izboljšanjem distribucije izdelkov ali pospeševanjem tehničnega napredka mogoče izpolniti, čeprav ni nobene posebne povezave med omejitvijo konkurence in zatrjevano ugodnostjo.
1)

Irska, s tem da v skladu s členoma 2(1) in 4, od (2) do (4), Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, ni sprejela vseh potrebnih predpisov za zagotovitev, da so projekti, ki bi lahko imeli bistvene vplive na okolje in sodijo v kategorije projektov iz priloge II, točka 1, od (a) do (c) in (f), k tej direktivi, pred izdajo soglasja v skladu s členi od 5 do 10 navedene direktive predmet postopka za izdajo soglasja in presoje njihovih vplivov v zvezi s tem, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s to direktivo.
1.

Uredbo Komisije (ES) št. 615/98 z dne 18. marca 1998 o podrobnih pravilih za uporabo sistema izvoznih nadomestil za dobro počutje živega goveda med prevozom, zlasti njena člena 1 in 5(3) in (7), je treba razlagati tako, da nacionalni organ, pristojen za izvozna nadomestila, lahko odloči, da prevoz živali ni bil opravljen v skladu z določbami Direktive Sveta 91/628/EGS z dne 19. novembra 1991 o zaščiti živali med prevozom in o spremembi direktiv 90/425/EGS in 91/496/EGS, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 95/29/ES z dne 29. junija 1995, čeprav je uradni veterinar na podlagi člena 2(3) navedene uredbe potrdil, da je ta prevoz v skladu z določbami te direktive. Pristojni organ pa se mora pri izpeljavi tega sklepa opreti na objektivna dejstva v zvezi z dobrim počutjem živali, s katerimi je mogoče izpodbijati dokumente, ki jih je predložil izvoznik; ta pa mora dokazati, če je to potrebno, da ta dejstva, na katera se sklicuje pristojni organ, da bi dokazal kršitev Direktive 91/628, kot je bila spremenjena z Direktivo 95/29, niso upoštevna.
20

Ker se je Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia spraševalo, ali je to besedilo združljivo s pravom Skupnosti, je prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. Ali je samodejno in splošno podaljšanje obstoječih koncesij za distribucijo zemeljskega plina, ki so bile že v samem začetku podeljene brez predhodnega javnega razpisa, do 31. decembra 2007 združljivo s členi 43 ES, 49 ES in 86(1) ES ter z načeli enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije in preglednosti? 2. Ali so naknadna samodejna podaljšanja obstoječih koncesij za distribucijo zemeljskega plina, ki so bile že v samem začetku podeljene brez predhodnega javnega razpisa, do 31. decembra 2009, združljiva s členi 43 ES, 49 ES in 86(1) ES ter z načeli enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije in preglednosti, v naslednjih primerih: a) kadar je koncesionar izvedel združitev družb, ki omogoča preskrbovanje dvakratne porabe v primerjavi s tisto, ki jo je pred združitvijo preskrbovala večja družba; b) kadar je koncesionar dosegel preskrbovanje več kot 100.000 končnih odjemalcev ali letno količino več kot 100 milijonov kubičnih metrov distribuiranega plina, ali področje dejavnosti, ki je vsaj tako veliko kot celotno ozemlje province; c) kadar je bilo vsaj 40 % kapitala družbe koncesionarja preneseno zasebnim družbenikom? 3. Ali je podaljšanje obstoječih koncesij za distribucijo zemeljskega plina, tako v primeru iz prvega vprašanju kot tudi v primerih iz drugega vprašanja, združljivo s četrto, osmo, deseto in osemnajsto uvodno izjavo Direktive 2003/55/ES […], členom 23(1) te direktive, členom 10 ES ter z načeloma primernosti in sorazmernosti, zlasti glede na to, da: a) imajo države [članice] obveznost, da dosežejo cilj liberalizacije trga zemeljskega plina pred 1. julijem 2007; b) je državam [članicam] prepovedano sprejemanje ali ohranjanje v veljavi nacionalnih določb, ki so v nasprotju z liberalizacijo trga zemeljskega plina; c) imajo države [članice] obveznost, da za trajanje prehodnega obdobja določijo razumen rok in objektivne zahteve?“