ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Doktorji dentalne medicine – Priznavanje diplom in nazivov – Direktiva 78/686 – Usklajevanje nacionalnih določb – Direktiva 78/687 – Prehodni ukrepi, ki se nanašajo na Avstrijo – Dovoljenje zdravnikom specialistom za zdravljenje zob, ust in čeljusti, da uporabljajo naziv „Facharzt für Zahn,- Mund- und Kieferheilkunde“ – Dopustnost

(direktivi Sveta 78/686, člena 1 in 19b, in 78/687, člen 1)

2. Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Doktorji dentalne medicine – Priznavanje diplom in nazivov – Direktiva 78/686 — Usklajevanje nacionalnih določb – Direktiva 78/687 – Prehodni ukrepi, ki se nanašajo na Avstrijo – Dovoljenje „Dentistom“, da uporabljajo naziv „Zahnarzt“ in da se sklicujejo na ureditev z odstopanjem iz Direktive 78/686, čeprav ne izpolnjujejo pogojev iz Direktive 78/687 – Nedopustnost

(direktivi Sveta 78/686, člena 1 in 19b, in 78/687, člen 1)

Summary

1. Republiki Avstriji se zato, ker je dovolila zdravnikom specialistom za zdravljenje zob, ust in čeljusti uporabljati naziv „Facharzt für Zahn-, Mund- und Kieferheilkunde“, ne more očitati neizpolnitve obveznosti iz členov 1 in 19b Direktive 78/686 o medsebojnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah zobozdravnikov in o ukrepih za olajšanje uresničevanja pravice do ustanavljanja podjetij in pravice do zagotavljanja storitev, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/19 in iz člena 1 Direktive 78/687 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o zobozdravniški dejavnosti, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/19.

Na eni strani, Republika Avstrija ni ustvarila nove kategorije za doktorje dentalne medicine, ampak je zgolj ohranila obstoječo kategorijo. Na drugi strani pa zdravniki specialisti za zdravljenje zob, ust in čeljusti niso kategorija doktorjev dentalne medicine, ki ni določena v direktivah 78/686 in 78/687. Nasprotno, ti so posebej navedeni v členu 19b prve od direktiv.

(Glej točke 31, 42 in 43.)

2. Republika Avstrija s tem, da je omogočila zobozdravnikom („Dentisti“), da svojo dejavnost opravljajo pod nazivom „Zahnarzt“ (doktor dentalne medicine) ali „Zahnarzt (Dentist)“ (doktor dentalne medicine (zobozdravnik)) in da se sklicujejo na ureditev z odstopanjem iz člena 19b Direktive 78/686, čeprav ne izpolnjujejo minimalnih pogojev iz člena 1 Direktive 78/687 za to, da bi zanje lahko veljala ureditev iz teh direktiv, ni izpolnila obveznosti iz členov 1 in 19b Direktive 78/686 o medsebojnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah zobozdravnikov in o ukrepih za olajšanje uresničevanja pravice do ustanavljanja podjetij in pravice do zagotavljanja storitev, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/19, in iz člena 1 Direktive 78/687 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o zobozdravniški dejavnosti, kot je bila spremenjena z Direktivo 2001/19.

(Glej točko 44 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaje – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Obdavčljive transakcije – Dobava blaga za plačilo – Pojem – Tatvina – Izključitev – Blago, ki je podvrženo trošarini – Neobstoj vpliva

(Direktiva Sveta 77/388, člen 2)

2. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaje – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Davčna osnova – Nacionalni ukrepi, ki predstavljajo odstopanje – Ureditev, ki obdavčuje druge transakcije, in sicer tatvino blaga v trošarinskem skladišču, kot so tiste iz člena 2 Šeste direktive – Nedopustnost

(Direktiva Sveta 77/388, člen 27(5))

Summary

1. Tatvina blaga ne pomeni „dobave blaga za plačilo“ v smislu člena 2 Šeste direktive 77/388 in torej kot taka ne more biti podvržena davku na dodano vrednost. Okoliščina, da je ukradeno blago podvrženo trošarini, ne vpliva na to presojo.

(Glej točko 42 in točko 1 izreka.)

2. Dovoljenje, da se izvedejo ukrepi poenostavitve postopka obračunanja davka na dodano vrednost, ki je bilo državi članici dano na podlagi člena 27(5) Šeste direktive 77/388, te države ne pooblašča, da temu davku podvrže druge transakcije kot tiste iz člena 2 te direktive. Takšno dovoljenje torej ne more biti zakonska podlaga za nacionalne predpise, ki tatvino blaga v trošarinskem skladišču podvržejo davku na dodano vrednost.

(Glej točko 49 in točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Državljanstvo Evropske unije – Določbe Pogodbe – Stvarno področje uporabe – Izključitev v primeru v celoti notranjih položajev – Nacionalna davčna ureditev glede odbitnosti preživnin od obdavčljivega prihodka – Upoštevanje davčne obravnave preživnin, ki se plačujejo upravičencu iz druge države članice – Neobstoj v celoti notranje situacije

(člen 17 ES)

2. Državljanstvo Evropske unije – Enako obravnavanje – Diskriminacija glede na državljanstvo – Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Nacionalna ureditev, ki odbitnost preživnin, plačanih upravičencu, ki prebiva v drugi državi članici, pogojuje z obdavčenjem preživnin v tej državi – Dopustnost

(člena 12 ES in 18, prvi odstavek, ES)

Summary

1. V členu 17 ES določeno državljanstvo Unije ni namenjeno razširjanju stvarnega področja uporabe Pogodbe na notranje položaje, ki nimajo nobene zveze s pravom Skupnosti. Položaj državljana države članice, ki ne izrabi pravice do prostega gibanja, ne more biti le zaradi tega dejstva izenačen z zgolj notranjim položajem.

Glede nacionalne zakonodaje, ki za opredelitev, ali je preživnina, ki jo upravičencu, ki stalno prebiva v drugi državi članici, plačuje davčni zavezanec, ki prebiva v zadevni državi članici, odbitna, upošteva davčno obravnavanje preživnine v državi članici stalnega prebivališča upravičenca, izvrševanje pravice do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju druge države članice na podlagi člena 18 ES s strani tega upravičenca vpliva na pravico do odbitka davčnega zavezanca v državi članici njegovega prebivališča.

Tak položaj zato ne more biti opredeljen kot zgolj notranji položaj, ki nima zveze s pravom Skupnosti.

(Glej točke 20, 22, 24 in 25.)

2. Člena 12(1) ES in 18(1) ES je treba razlagati tako, da ni v nasprotju z njima, če davčni zavezanec, ki ima stalno prebivališče v državi članici, po nacionalni zakonodaji ne more od svojega v tej državi članici obdavčljivega dohodka odbiti preživnine, ki jo plačuje bivši ženi s stalnim prebivališčem v drugi državi članici, čeprav bi bil do tega upravičen, če bi njegova bivša žena prebivala v isti državi članici.

Člen 12 ES namreč ne velja za mogoče primere različnega obravnavanja oseb ali podjetij iz Skupnosti, ki lahko izhajajo iz razlik med državami članicami, če se te za vse osebe, na katere vplivajo, uporabljajo po objektivnih merilih in ne glede na njihovo državljanstvo.

Poleg tega Pogodba državljanu Unije ne zagotavlja, da je prenos njegovih dejavnosti v drugo državo članico, kot je tista, v kateri je do takrat stalno prebival, glede obdavčenja nevtralen. Na podlagi razlik v davčnem pravu držav članic ima lahko tak prenos za državljana, odvisno od posameznega primera, prednosti ali slabosti pri posrednem obdavčenju. Isto načelo se a fortiori uporablja v položaju, ko prizadeti sam ni izrabil pravice do prostega gibanja, vendar se je kot žrtev različnega obravnavanja označil zato, ker je njegova bivša žena stalno prebivališče prenesla v drugo državo članico.

(Glej točke 34, od 45 do 47 in izrek.)
Zadeva C-20/03 
Kazenski postopek 
proti 
Marcelu Burmanjerju in drugim 
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, 
ki ga je vložilo rechtbank van eerste aanleg te Brugge) 
„Prosti pretok blaga - Člen 28 ES - Ukrepi z enakim učinkom - Potujoča prodaja -
Sklepanje pogodb o naročnini na periodiko - Predhodno dovoljenje" 
Sklepni predlogi generalnega pravobranilca P. Lágerja, predstavljeni 
16. decembra 2004 I-4135 
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. maja 2005 I - 4153 
Povzetek sodbe 
1. Prosti pretok blaga - Svobodno opravljanje storitev - Določbe Pogodbe - Preizkus 
nacionalnega ukrepa, ki velja za ti temeljni svoboščini - Merila za določitev uporabljivih 
pravil 
(člena 28 ES in 49 ES) 
I - 4133 
POVZETEK - ZADEVA C-20/03 
2. Prosti pretok blaga - Količinske omejitve - Ukrepi z enakim učinkom - Nacionalna 
ureditev, v skladu s katero je za potujočo prodajo naročnin na periodiko treba pridobiti 
predhodno dovoljenje - Dopustnost - Pogoji - Preizkus, ki ga opravi nacionalno sodišče 
(člen 28 ES) 
1. Če nacionalni ukrep velja za prost pretok 
blaga in za neovirano opravljanje stori­
tev, se načeloma ta ukrep preizkusi glede 
na eno od teh dveh temeljnih svoboščin, 
če se izkaže, da je ena od njiju drugot­
nega pomena v razmerju do druge in ali 
se ji lahko pridruži. V zvezi s tem, glede 
prodaje izdelka, ki ga spremlja dejavnost, 
ki ima lastnosti „storitve", ta okoliščina 
sama po sebi ne more zadoščati, da bi se 
tako ekonomska operacija opredelila kot 
„opravljanje storitev" v smislu člena 49 
ES. Dejansko je treba v vsakem posa­
meznem primeru ugotoviti, ali to oprav­
ljanje storitev sestavlja vidik povsem 
drugotnega pomena v razmerju do 
elementov prostega pretoka blaga ali pa 
takega vidika ne sestavlja. 
(Glej točki 34 in 35.) 
2. Člen 28 ES ne nasprotuje nacionalni 
ureditvi, s katero država članica opredeli 
kot kaznivo ravnanje potujočo prodajo 
naročnine na periodiko na nacionalnem ozemlju brez predhodnega dovoljenja, če 
se taka ureditev uporablja brez razliko­
vanja po izvoru zadevnih izdelkov za vse 
obravnavane izvajalce, ki opravljajo de­
javnost na belgijskem ozemlju, in če ta 
ureditev pravno in dejansko enako 
učinkuje na trženje izdelkov iz te države 
in iz drugih držav članic. 
Naloga nacionalnega sodišča je preveriti, 
ali uporaba nacionalnega prava zagotav­
lja, da zadevna ureditev pravno in 
dejansko enako učinkuje na trženje 
nacionalnih izdelkov in na trženje iz­
delkov iz drugih držav članic, v nasprot­
nem primeru pa naj ugotovi, ali 
obravnavana ureditev upravičuje cilj, ki 
je v splošnem interesu, v smislu, ki ga 
daje temu pojmu sodna praksa Sodišča, 
in ali je s tem ciljem sorazmerna. 
(Glej točko 37 in izrek.) 
I - 4134
Zadeva C-112/03 
Société financière et industrielle du Peloux 
proti 
Axa Belgium in drugim 
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, 
ki ga je vložilo Cour d'appel de Grenoble) 
„Bruseljska konvencija - Pristojnost v zadevah v zvezi z zavarovalnimi pogodbami -
Dogovor o pristojnosti, sklenjen med zavarovalcem in zavarovalnico, ki imata sedež 
oziroma stalno prebivališče v isti državi pogodbenici - Učinek dogovora, ki podeljuje 
pristojnost, za zavarovanca, ki ga sam ni odobril - Zavarovanec s sedežem oziroma 
stalnim prebivališčem v drugi državi pogodbenici" 
Sklepni predlogi generalnega pravobranilca A. Tizzana, predstavljeni 
16. decembra 2004 I - 3709 
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 12. maja 2005 I - 3727 
Povzetek sodbe 
Konvencija o pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb - Pristojnost v zadevah v zvezi z 
zavarovanji - Dogovor o pristojnosti - Dogovor o pristojnem sodišču med zavarovancem in 
I - 3707 
POVZETEK - ZADEVA C-112/03 
zavarovalnico, ki imata sedež oziroma stalno prebivališče ali prebivališče v isti državi 
pogodbenici - Nezmožnost uveljavljanja proti zavarovanemu upravičencu, ki ni podpisal 
dogovora in ima prebivališče v drugi državi pogodbenici 
(Konvencija z dne 27. septembra 1968, člen 12, točka 3) 
Dogovor, ki podeljuje pristojnost, sklenjen v 
skladu z določbo člena 12, točka 3, Konven­
cije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti 
in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb 
v civilnih in gospodarskih zadevah, spreme­
njene s Konvencijo z dne 9. oktobra 1978 o 
pristopu Kraljevine Danske, Irske, Kraljevine 
Norveške ter Združenega kraljestva Velika 
Britanija in Severna Irska, s Konvencijo z dne 
25. oktobra 1982 o pristopu Helenske 
republike k Evropskim skupnostim, s Kon­
vencijo z dne 26. maja 1989 o pristopu 
Kraljevine Španije in Portugalske republike 
ter s Konvencijo z dne 29. novembra 1996 o 
pristopu Republike Avstrije, Republike Fin­
ske in Kraljevine Švedske, ki je določba, ki 
zavarovalcu in zavarovalnici, ki imata med 
sklenitvijo pogodbe sedež oziroma stalno 
prebivališče ali prebivališče v isti državi 
pogodbenici, omogoča, da podelita pristoj­
nost sodiščem te države, četudi pride do 
škodnega dogodka v tujini, ne učinkuje za 
zavarovanega upravičenca iz te pogodbe, ki 
ni izrecno podpisal zadevnega dogovora in 
ima sedež oziroma stalno prebivališče v drugi 
državi pogodbenici kot zavarovalec in 
zavarovalnica. Po eni strani bi namreč uveljavljanje takega 
dogovora zavarovanega upravičenca prikraj­
šalo za možnost, da bi vložil tožbo pri 
sodišču v kraju škodnega dogodka, kot tudi 
za možnost, da bi jo vložil pri sodišču, kjer 
ima sam sedež oziroma stalno prebivališče, 
po drugi strani pa bi zavarovalnici omogo­
čalo, da bi tožbo proti zavarovanemu upra­
vičencu vložila pri sodišču, kjer ima sama 
sedež. Taka razlaga bi pomenila sprejetje 
dogovora o pristojnosti v prid zavarovalnici 
in nespoštovanje namena varstva ekonomsko 
najšibkejšega subjekta, v okoliščinah primera 
zavarovanega upravičenca, ki mu mora biti 
omogočeno, da toži oziroma da se zagovarja 
pred sodiščem, kjer ima sam sedež oziroma 
stalno prebivališče. 
(Glej točke 32, 39, 40, 43 in izrek.) 
I - 3708
Zadeva C-467/03 
Ikegami Electronics (Europe) GmbH 
proti 
Oberfinanzdirektion Nürnberg 
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, 
ki ga je vložilo Finanzgericht München) 
„Skupna carinska tarifa - Tarifne številke - Tarifna razvrstitev naprave za digitalno 
snemanje - Uvrščanje v kombinirano nomenklaturo" 
Sklepni predlogi generalne pravobranilke J. Kokott, predstavljeni 
20. januarja 2005 I - 2391 
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 17. marca 2005 I - 2409 
Povzetek sodbe 
Skupna carinska tarifa - Tarifne številke - Naprava, ki posname in reproducira signale pri 
videonadzoru - Naprava, ki ima lastno funkcijo, ki se razlikuje od funkcije obdelave podatkov 
v smislu opombe 5 E k poglavju 84 kombinirane nomenklature 
I - 2389 
POVZETEK - ZADEVA C-467/03 
Posamezna naprava za videonadzor, ki po­
sname signale, ki jih oddajajo različne 
videokamere, in jih po tem, ko jih stisne, 
reproducirá na monitorju z namenom video­
nadzor a, ima funkcijo, ki je različna od 
funkcije obdelave podatkov v smislu opombe 
5 E poglavja 84 Kombinirane nomenklature 
skupne carinske tarife iz Priloge I k Uredbi št 2658/87 o tarifni in statistični nomenkla­
turi ter skupni carinski tarifi, kot je bila 
spremenjena z Uredbo št 2031/2001. 
(Glej točko 31 in izrek.) 
I - 2390
Keywords

Summary



Keywords

Kmetijstvo – Približevanje zakonodaj – Ostanki pesticidov v nekaterih proizvodih kmetijskega izvora in na njih – Direktiva 90/642 – Uporaba za proizvod, ki ni naveden v prilogah k Direktivi – Pogoj – Predhodna znanstvena ocena – Neuporaba Direktive za liste vinske trte, ker ni ocene

(Direktiva Sveta 90/642)

Summary

Okoliščina, da proizvod ni bil naveden v prilogah k Direktivi 90/642 o določitvi najvišjih dovoljenih vrednosti v nekaterih proizvodih kmetijskega izvora in na njih, vključno s sadjem in zelenjavo, sama po sebi ne izključuje uporabe navedene direktive za ta proizvod. Pri tem je treba ugotoviti, ali je sporni proizvod v smislu ureditve v zvezi z najvišjimi dovoljenimi vrednostmi ostankov pesticidov mogoče uvrstiti k proizvodom ali skupini proizvodov, na katero se Direktiva 90/642 izrecno nanaša. Pri taki obravnavi je treba upoštevati splošni namen navedene direktive, ki je uskladitev nujnosti učinkovite zaščite rastlin in rastlinskih proizvodov pred škodljivimi organizmi in plevelom za zagotovitev donosnosti rastlinske pridelave v Skupnosti in produktivnost kmetijstva Skupnosti, z nujnostjo varstva zdravja ljudi oziroma živali in okolja proti škodljivim učinkom pesticidov.

Vključitev proizvoda, ki ni naveden v skupini ali podskupini proizvodov, navedenih v prilogah k Direktivi 90/642, zato predpostavlja, da je bil ta nenavedeni proizvod pred tem predmet znanstvene ocene, ki se opira na pretehtanje dveh zahtev, ki izhajata iz splošnega cilja navedene direktive, in iz katere izhaja, da je, glede na ti zahtevi, za zadevni proizvod dovoljena uporaba najvišjih dovoljenih vrednosti ostankov pesticidov, določenih za skupino ali podskupino proizvodov, v katero bo proizvod uvrščen.

Iz tega izhaja, da se Direktiva 90/642 ne uporablja za liste vinske trte, ki niso navedeni med proizvodi v prilogah k Direktivi, saj ugodni in manj ugodni učinki pesticidov na liste vinske trte do danes niso bili predmet nobene znanstvene ocene.

(Glej točke od 22 do 24 in 26.)
Zadeva C-400/03 
Waterman SAS, prej Waterman SA, 
proti 
Directeur général des douanes et droits indirects 
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, 
ki ga je vložilo Tribunal d'instance du Vile arrondissement de Paris) 
„Skupna carinska tarifa - Kombinirana nomenklatura -
Tarifna številka - Ohišja kemičnih svinčnikov" 
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 8. julija 2004 I - 6555 
Povzetek sodbe 
Skupna carinska tarifa - Tarifne številke - Razlagalne opombe h kombinirani nomenklaturi -
Tarifni podštevilki 4202 12 11 in 4202 12 19 - Neobstoj neveljavnosti 
I - 6553 
POVZETEK - ZADEVA C-400/03 
Razlagalne opombe h kombinirani nomen­
klaturi so veljavno sredstvo za njeno razlago, 
pod pogojem, da je njihova vsebina skladna z 
določbami skupne carinske tarife in ne 
spreminjajo njihovega pomena. Razlagalne 
opombe k tarifnim podštevilkam 4202 12 11 
in 4202 12 19 izpolnjujejo ta pogoj. Dejansko 
ne nasprotujejo niti izrazom zadevnih tarif­
nih številk in podštevilk, niti razlagalnim 
opombam k njim, niti pravilu, navedenem v 
točki 6 splošnih pravil za razlago kombini­
rane nomenklature, v skladu s katerim je 
treba uvrstitev proizvodov določiti v skladu z 
izrazi v tarifnih podštevilkah. Zadevne raz­
lagalne opombe so podaljšek dodatne opom­
be 1 v 42. poglavju v tem, da določajo, da kjer 
je s prostim očesom vidna zunanja plast iz 
plastične prevleke, postopek, po katerem je bila pridobljena ta prevleka, ni pomemben za 
namene tarifne klasifikacije. Dalje, pri ob­
ravnavanju kot enakih dveh tehničnih po­
stopkov, po katerih je pridobljen enak pro­
izvod, in sicer zunanja površina iz plastične 
prevleke, zadevne razlagalne opombe upo­
števajo kot odločilno merilo za tarifno 
klasifikacijo objektivne lastnosti in kakovosti 
zadevnih proizvodov, kot je določeno v 
številkah skupne carinske tarife in opombah 
k upoštevnim oddelkom ali poglavjem. Glede 
na navedeno ni nobenega takega pokazatelja, 
ki bi vplival na veljavnost navedenih opomb. 
(Glej točke 16, 19, 21, 27, 29, 32 in izrek.) 
I - 6554
Keywords

Summary



Keywords

1. Približevanje zakonodaj – Znamke – Direktiva 89/104 – Storitvene znamke – Pojem „storitve“ – Skupnostni pojem – Enotna razlaga

(Direktiva Sveta 89/104)

2. Približevanje zakonodaj – Znamke – Direktiva 89/104 – Storitvene znamke – Pojem „storitve“ – Trgovine z blagom na drobno – Vključitev – Pogoji za registracijo

(Direktiva Sveta 89/104, člen 2)

Summary

1. Sodišče mora v pravnem redu Skupnosti dati enotno razlago pojma „storitve“ v smislu Direktive 89/104 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami.

Določitev narave in vsebine storitve, ki bi jo lahko varovala registrirana znamka, namreč ne izhaja iz določb o postopku registracije, na podlagi katerih države članice ohranjajo vso svobodo, ampak iz vsebinskih pogojev pridobitve pravice, ki jo zagotavlja znamka. Poleg tega, če bi pojem „storitve“ spadal v pristojnost držav članic, bi to lahko privedlo do različnih pogojev za registracijo storitvenih znamk glede na zadevni nacionalni zakon. Cilj, da se pravice iz znamke pridobijo pod enakimi pogoji v vseh državah članicah, torej ne bi bil dosežen.

(Glej točke od 30 do 33.)

2. Pojem „storitve“ v smislu Direktive 89/104 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami zajema storitve, ki se opravljajo v okviru trgovine blaga na drobno. Dejansko noben prisilni razlog iz Direktive ali splošnih načel prava Skupnosti ne nasprotuje temu, da bi te storitve spadale v pojem „storitve“ v smislu Direktive in temu, da bi trgovec zato imel pravico, da z registracijo znamke pridobi njeno varstvo kot označbo izvora storitev, ki jih opravlja.

Za namen registracije znamke za take storitve ni treba konkretno določiti zadevne storitve ali storitev. Nasprotno so potrebne podrobnosti glede blaga ali vrst blaga, na katere se te storitve nanašajo.

(Glej točke 35, 39, 52 in točki 1 in 2 izreka.)
Zadeva C-422/02 P 
Europe Chemi-Con (Nemčija) GmbH 
proti 
Svetu Evropske unije 
„Pritožba - Protidampinški ukrepi - Uredba, ki zaključuje protidampinške 
postopke - Retroaktivnost - Enako obravnavanje - Prepoved diskriminacije -
Uvoz določenih velikih aluminijastih elektrolitskih 
kondenzatorjev s poreklom iz Japonske" 
Sklepni predlogi generalnega pravobranilca F. G. Jacobsa, predstavljeni 
29. aprila 2004 I-793 
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 27. januarja 2005 I-811 
Povzetek sodbe 
Skupna trgovinska politika - Obramba proti dampingu - Načelo enakega obravnavanja glede 
uvoza iz različnih držav - Obseg glede proizvodov iz različnih držav, pri katerih je šlo za 
damping pri čemer pa se je na ene nanašal postopek pregleda dokončne dajatve, na druge pa 
začetna preiskava 
(Uredba Sveta št. 384/96, členi 5, 9(5) in 11(2)) 
I-791 
POVZETEK - ZADEVA C-422/02 P 
Med postopkoma začetne preiskave obstoja 
dampinga in pregleda iztekajočega se pro¬ 
tidampinškega ukrepa obstaja objektivna 
razlika. Uvoz, ki je predmet postopka pre­
gleda, je namreč tisti, za katerega so bili že 
uvedeni dokončni protidampinški ukrepi, v 
zvezi s katerimi je bilo načeloma predloženo 
dovolj dokaznega gradiva za ugotovitev, da bi 
ukinitev teh ukrepov verjetno spodbudila 
nadaljevanje ali vnovičen pojav dampinga in 
škode, medtem pa je v primeru, ko je uvoz 
predmet začetne preiskave, namen te ravno 
ugotoviti obstoj, stopnjo in učinek vsakega 
zatrjevanega dampinga, četudi uvedba take 
preiskave predpostavlja obstoj dokaznega 
gradiva za utemeljitev začetka takega po­
stopka. 
Iz tega izhaja, da pobiranje dokončne pro¬ 
tidampinške dajatve, vse do zaključka po­
stopka njenega pregleda, kljub temu da v 
istem obdobju za podobne proizvode iz 
druge države, ki so predmet začetne preis­kave, ni bila pobrana nobena takšna dajatev, 
ne pomeni kršitve načela enakega obravna­
vanja. 
Poleg tega se Svet ni dolžan vzdržati uporabe 
člena 11(2) osnovne protidampinške uredbe 
št. 384/96, ki predvideva, da ukrep ostane v 
veljavi, dokler ni znan rezultat takega pre­
gleda, zaradi načela prepovedi diskriminacije 
iz člena 9(5) iste uredbe. Načelo, določeno s 
slednjo določbo, namreč ne zahteva, naj Svet, 
ko odloči, da bo zaključil postopek pregleda 
zato, ker ni bila uvedena nobena dokončna 
protidampinška dajatev na uvoz, ki je v 
podobnem položaju kot tisti, ki je predmet 
pregleda, ki pa izhaja iz drugih virov in je bil 
predmet začetne preiskave, ponovno vzpo­
stavi popolno enakost obravnavanja glede 
pobiranja dajatev na uvoz v teh različnih 
položajih. 
(Glej točke od 50 do 52.) 
I-792