ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 318/25

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kammergericht Berlin (Nemčija) 10. maja 2022 – PM/Senatsverwaltung für Justiz, Vielfalt und Antidiskriminierung

(Zadeva C-304/22)

(2022/C 318/36)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Kammergericht Berlin

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: PM

Tožena stranka: Senatsverwaltung für Justiz, Vielfalt und Antidiskriminierung

Ob udeležbi: CM

Vprašanji za predhodno odločanje

Glede razlage člena 1(1)(a), člena 2, točka 4, člena 21(1) in člena 46 Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (1) sta zastavljeni naslednji vprašanji:

1. Ali gre pri razvezi zakonske zveze na podlagi členov 82, 87, 89 in 90 Código Civil (civilni zakonik, Španija) za odločbo o razvezi v smislu Uredbe Bruselj IIa?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali je treba razvezo zakonske zveze na podlagi členov 82, 87, 89, 90 Código Civil (civilni zakonik, Španija) obravnavati v skladu z ureditvijo iz člena 46 Uredbe Bruselj IIa o javnih listinah in dogovorih?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) 22. junija 2022 – SIA DOBELES AUTOBUSU PARKS, AS CATA, SIA VTU VALMIERA, SIA JELGAVAS AUTOBUSU PARKS, SIA Jēkabpils autobusu parks/Iepirkumu uzraudzības birojs, Valsts SIA Autotransporta direkcija

(Zadeva C-421/22)

(2022/C 326/17)

Jezik postopka: latvijščina

Predložitveno sodišče

Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija)

Stranke v postopku v glavni stvari

Vložniki kasacijske pritožbe: SIA DOBELES AUTOBUSU PARKS, AS CATA, SIA VTU VALMIERA, SIA JELGAVAS AUTOBUSU PARKS, SIA Jēkabpils autobusu parks

Druge stranke v postopku: Iepirkumu uzraudzības birojs, Valsts SIA Autotransporta direkcija

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 1(1), drugi pododstavek, člen 2a(2) in člen 3(2) Uredbe (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) 2016/2338 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. decembra 2016 (2), dovoljujejo sistem nadomestil, ki pristojnemu organu ne nalaga obveznosti, da izvajalcu javne službe prevoza v celoti izplača nadomestilo z rednim indeksiranjem pogodbene cene (zneska nadomestila) za vsako povečanje stroškov, povezanih z opravljanjem storitve, na katero izvajalec storitev ne more vplivati in ki zato ne odpravlja v celoti tveganja, da izvajalec storitev utrpi izgube, ki ne morejo biti predmet nadomestila?

(1) UL 2007, L 315, str. 1.

(2) Uredba (EU) 2016/2338 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. decembra 2016 o spremembi Uredbe (ES) št. 1370/2007 v zvezi z odprtjem trga za notranje storitve železniškega potniškega prevoza (UL 2016, L 354, str. 22).
4.

Ali je v nasprotju s tem, da se proizvodnja vina pripiše vinogradniškemu gospodarstvu, po katerem se proizvod imenuje, to, da ima vinogradniško gospodarstvo, ki da stiskalnico v najem in opravi stiskanje, lasten interes v zvezi z vrsto in načinom postopka stiskanja, ker je v pogodbi o obdelovanju vinogradniških površin, ki je bila prav tako sklenjena s tem gospodarstvom, dogovorjen dodatek k plačilu za obdelovanje, vezanem na površino, odvisen od pridelka in kakovosti ter določen na hektoliter kabinetnega vina, pozne trgatve ali izbora?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal Administrativo (Portugalska) 3. maja 2022 — NOS, SGPS, S.A. / Autoridade Tributária e Aduaneira

(Zadeva C-290/22)

(2022/C 318/34)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Supremo Tribunal Administrativo

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: NOS-SGPS S.A.

Nasprotna stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali holding s sedežem na Portugalskem, ki ga urejajo določbe uredbe-zakona št. 495/88 z dne 30. decembra in katerega edina dejavnost je upravljanje deležev v drugih družbah, ki ne opravljajo dejavnosti v zavarovalniškem sektorju, spada pod pojem „finančna institucija“ v smislu člena 3(1), točka 22, Direktive 2013/36/EU (1) in člena 4(1), točka 26, Uredbe (EU) št. 575/2013 (2)?

(1) Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL 2013, L 176, str. 338).

(2) Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL 2013, L 176, str. 1).
1.

Ali je treba člen 3(g) Uredbe (ES) št. 785/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o zahtevah v zvezi z zavarovanjem za letalske prevoznike in operaterje (1) razlagati tako, da je oseba, — ki ni na krovu helikopterja letalskega prevoznika Skupnosti, vendar je med letom helikopterja pritrjena na vlečno vrv kot neločljivi del (komponento) helikopterja in vzleti skupaj s helikopterjem (zaradi pritrjenosti na vitel); — ki je prepeljana v okviru brezplačnega prevoza, ki ga zagotovi država (državni helikopter, ki ga uporablja policijska služba) kot prevoznik v okviru „pogodbe o prevozu“ med letalskim prevoznikom (državno letalstvo) in delodajalcem osebe, ki opravlja posebno nalogo (in sicer na podlagi uznesenie vlády Slovenskej republiky č. 411/2006 Z.z., z 10. mája 2006 k návrhu zásad vykonávania letov lietadiel v policajných službách (uredba vlade Slovaške republike št. 411/2006 z dne 10. maja 2006 o načrtu izvajanja zračnih letov v policiji) in nariadenie Ministerstva vnútra Slovenskej republiky č. 50/2012 zo dňa 14. marca 2012 o vyžadovaní a schvaľovaní letov (odlok ministrstva za notranje zadeve Slovaške republike št. 50/2012 z dne 14. marca 2012 o potrebah po letih in izpolnjevanju teh potreb), v katerih je določeno, da zrakoplov letalskega prevoznika opravlja lete za opravljanje nalog, ki jih ima delodajalec zadevne osebe); — pri čemer je cilj prevoza opraviti posebno nalogo, kot je ta iz postopka v glavni stvari (izvedba službene naloge, ki obsega specializirano usposabljanje pripadnikov Hasičský a záchranný zbor (gasilsko reševalna služba) z uporabo letalske opreme (helikopterja) v obliki vaje dvigovanja z vitlom reševalca in [ponesrečenca]), in — ki pri nalogi sodeluje kot član gasilske enote v usposabljanju ter ki je po navodilih pilota in operaterja helikopterja pritrjena na helikopter s pomočjo vlečne vrvi kot sestavnega dela (komponente) helikopterja in jo je treba med opravljanjem leta z vitlom dvigniti na krov helikopterja, a) potnik ali b) član letalske ali kabinske posadke zrakoplova?
—

podredno, na podlagi člena 261 PDEU zmanjša znesek izrečene globe v višini 307 360 000 EUR, ki je bila solidarno naložena družbi Air France-KLM in družbi Air France SA ter družbi KLM s členoma 3(b) in 3(d) Sklepa Evropske komisije št. C(2017) 1742 final z dne 17. marca 2017 v zvezi s postopkom izvajanja člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39258 – letalski tovorni prevoz);
Tožba, vložena 31. maja 2022 – Evropska komisija/Kraljevina Švedska

(Zadeva C-353/22)

(2022/C 294/24)

Jezik postopka: švedščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: R. Tricot, P. Carlin in E. Manhaeve, agenti)

Tožena stranka: Kraljevina Švedska

Predlog

— razglasi, da Kraljevina Švedska ni izpolnila obveznosti iz člena 2 Direktive (EU) 2017/853 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2017 o spremembi Direktive Sveta 91/477/EGS o nadzoru nabave in posedovanja orožja (kodificirana z Direktivo (EU) 2021/555 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. marca 2021 o nadzoru nabave in posedovanja orožja, ker ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s točkami 6, 7, 8 in 9 v kategoriji A, točka 8 v kategoriji B in točko 5 v kategoriji C, v skladu z opredelitvijo v točki A dela II k Prilogi I k Direktivi 91/477, kakor je bila spremenjena s členom 1(19) Direktive 2017/853, členom 5(3) Direktive 91/477, kakor je bil spremenjen s členom 1(6) Direktive 2017/853, členom 10(1), drugi pododstavek, Direktive 91/477, kakor je bil spremenjen s členom 1(9) Direktive 2017/853, in členom 10(2) Direktive 91/477, kakor je bil spremenjen s členom 1(9) Direktive 2017/853, ali vsekakor zaradi tega, ker o teh predpisih ni obvestila Komisije,

— Kraljevini Švedski naloži, naj Komisiji plača pavšalni znesek 5 387,90 EUR na dan, vendar ne manj kot 1 909 000 EUR, če se neizpolnjevanje obveznosti iz prve alineje nadaljuje do datuma izdaje sodbe v tem postopku, ter denarno kazen Komisiji v višini 48 454,98 EUR na dan od datuma sprejetja sodbe v tem postopku dokler Kraljevina Švedska ne izpolni obveznosti v skladu z Direktivo, in

— Kraljevini Švedski naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Namen Direktive (EU) 2017/853 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2017 o spremembi Direktive Sveta 91/477/EGS o nadzoru nabave in posedovanja orožja, kodificirani z Direktivo (EU) 2021/555 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. marca 2021 o nadzoru nabave in posedovanja orožja je harmonizirati zakonodajo in postopke držav članic v zvezi s strelnim orožjem, poenostaviti postopke za nabavo, posedovanje in prenos strelnega orožja, preprečevati nedovoljeno proizvodnjo in trgovino s strelnim orožjem in izboljšati sledljivost strelnega orožja.

Države članice so morale Direktivo prenesti do 14. septembra 2018. Komisija je 22. novembra 2018 proti Švedski sprožila postopek za ugotovitev kršitve. Komisija je 26. julija 2019 Švedski poslala obrazloženo mnenje. Švedska do danes Komisije ni obvestila, da je v celoti prenesla določbe direktive v nacionalno pravo.

(1) UL 2017 L 137, str. 22.

(2) UL 2021 L 115, str. 1.
—

Ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da vsaj do 6. februarja 2018 ni sprejela vseh zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za to, da bi v celoti izvedla Direktivo Sveta 2013/59/Euratom z dne 5. decembra 2013 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja in o razveljavitvi direktiv 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom in 2003/122/Euratom (1), oziroma vsekakor s tem, da besedila teh predpisov ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 106 navedene direktive.
1.

Ali je treba točko 6.4(a) Priloge I k Direktivi 2010/75/EU (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja) razlagati tako, da „proizvodnja trupov“ pomeni postopek zakola, ki se začne, ko se žival odstrani iz hleva, omami in usmrti, in se konča, ko so narezani veliki standardni kosi, tako da se teža zaklane živali izračuna preden so odstranjeni vrat in glava ter organi in drobovje, ali pa „proizvodnja trupov“ pomeni proizvodnjo prašičjih trupov po odstranitvi organov in drobovja ter vratu in glave ter po izkrvavitvi in ohladitvi, tako da bi se morala teža zaklane živali izračunati v tem trenutku?
C 284/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalska) 20. aprila 2022 — Fonds de Garantie des Victimes des Actes de Terrorisme et d’Autres Infractions (FGTI)/Victoria Seguros S.A.

(Zadeva C-264/22)

(2022/C 284/20)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal da Relação de Lisboa

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Fonds de Garantie des Victimes des Actes de Terrorisme et d’Autres Infractions (FGTI)

Nasprotna stranka: Victoria Seguros S.A.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali se za pravila o zastaranju pravice do odškodnine uporablja pravo kraja nezgode (portugalsko pravo) v skladu s členoma 4(l) in 15(h) Uredbe (ES) št. 864/2007 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007, Rim II, ali se v primeru subrogacije v pravice oškodovanca uporabi „pravo tretje osebe“, ki je prevzemnik pravic (francosko pravo), v skladu s členom 19 navedene uredbe?

(1) Uredba (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti (Rim II) (UL 2007, L 199, str. 40).
1.

Ali je treba prakso nosilca zavarovanja, določeno v Criterio de Gestión 1/2020 (upravno stališče št. 1/2020) z dne 31. januarja 2020, ki ga je objavil Subdirección General de Ordenación y Asistencia Jurídica del INSS (generalni poddirektorat INSS za organizacijo in pravno pomoč), da se moškim sporni dodatek vedno zavrne in ga morajo zahtevati po sodni poti, kot se je to zgodilo tožeči stranki v postopku v glavni stvari, v skladu z Direktivo Sveta 79/7/EGS (1) z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti, šteti za upravno neskladnost s to direktivo, ki se razlikuje od normativne neskladnosti, ugotovljene v sodbi Sodišča Evropske unije z dne 12. decembra 2019, WA (C-450/2018) (2), tako da ta upravna neskladnost sama po sebi pomeni diskriminacijo na podlagi spola, ker je v skladu s členom 4 te direktive načelo enakega obravnavanja opredeljeno kot odsotnost kakršne koli neposredne ali posredne diskriminacije na podlagi spola in ker morajo države članice v skladu s členom 5 te direktive sprejeti ustrezne ukrepe za odpravo vseh zakonov in drugih predpisov, ki so v nasprotju z načelom enakega obravnavanja?
C 244/20

Pritožba, ki so jo QI, QJ, QL, QM, QN, QP, QQ, QT, QU, QW, QX vložili 18. aprila 2022 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. februarja 2022 v zadevi T-868/16, QI in drugi/Komisija in ECB

(Zadeva C-262/22 P)

(2022/C 244/25)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožniki: QI, QJ, QL, QM, QN, QP, QQ, QT, QU, QW, QX (zastopnika: S. Pappas, A. Pappas, avocats)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Evropska centralna banka, Svet Evropske unije, Evropski svet, QK, QO, QR, QS, QV

Predlogi

Pritožniki s pritožbo Sodišču predlagajo, naj:

— izpodbijano sodbo razveljavi;

— zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

— toženim strankam naloži plačilo svojih stroškov in stroškov, ki so v tem postopku nastali pritožnikom.

Pritožbena razloga in bistvene trditve

Pritožniki s to pritožbo Sodišču spoštljivo predlagajo, naj izpodbijano sodbo ponovno preuči in jo razveljavi, in sicer iz dveh razlogov:

Prvič, Splošno sodišče je nezadostno preučilo tretji tožbeni razlog nezakonitosti, ki se nanaša na dovolj resno kršitev lastninske pravice, zagotovljene s členom 17(1) Listine. Ta neustrezna preučitev pa je povzročila napačno uporabo in kršitev lastninske pravice pritožnikov.

Drugič, Splošno sodišče je kršilo načelo sorazmernosti.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Gabrovo (Bolgarija) 31. marca 2022 – IL/Regionalna direktsia „Avtomobilna administratsia“ Pleven

(Zadeva C-227/22)

(2022/C 237/48)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Administrativen sad Gabrovo

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagatelj kasacijske pritožbe: IL

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Regionalna direktsia „Avtomobilna administratsia“ Plewen

Vprašanje za predhodno odločanje

Sodišče Evropske unije mora jasno odgovoriti na vprašanje, ali določbe Direktive 2006/126 (1) državam članicam omogočajo, da od voznikov vozil kategorij С, CE, C1, CIE, D, DE, D1 in D1E zahtevajo, da v časovnih presledkih, ki so krajši od obdobja veljavnosti vozniškega dovoljenja, opravljajo zdravniški pregled, s katerim se ugotavlja njihova psihična in duševna sposobnost, v zvezi s tem pa zahtevajo poseben dokument (poleg vozniškega dovoljenja), ki potrjuje njihovo sposobnost. Ali pa veljavno vozniško dovoljenje za navedene kategorije potrjuje tudi psihično in duševno sposobnost voznika, saj je bila ta sposobnost ugotovljena že pri prvi izdaji oziroma podaljšanju vozniškega dovoljenja?

(1) Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (UL 2006, L 403, str. 18).
C 222/13

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Stuttgart (Nemčija) 17. februarja 2022 – TAP Portugal/flightright GmbH

(Zadeva C-156/22)

(2022/C 222/22)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Stuttgart

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: TAP Portugal

Nasprotna stranka: flightright GmbH

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) razlagati tako, da so podane izredne razmere v smislu te določbe, če je odpovedan let z letališča, kjer dejanski letalski prevoznik nima svoje baze, ker član posadke na tem letu (v obravnavanem primeru: kopilot), ki je obvezni redni zdravstveni pregled prestal brez omejitev, tik pred začetkom leta, česar letalski prevoznik ni mogel predvideti, nenadoma umre ali tako težko zboli, da leta ne more opraviti?

(1) Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov (UL 2004, L 46, str. 1).
1.

Ali je treba člena 169(1) in (2)(a) ter 114(3) PDEU razlagati tako, da nasprotujeta členu 5 Direktive (EU) 2015/2302 (1) o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih, ker ta člen med obvezne predpogodbene informacije za potnika ne vključuje pravice, ki mu je priznana s členom 12 te direktive, da v primeru neizogibnih in izrednih okoliščin, ki znatno vplivajo na izvedbo potovanja, odstopi od pogodbe pred začetkom potovanja in prejme vračilo plačanega zneska v celoti?
2.

Če se šteje, da ne gre za položaj „bis in idem“, saj ni popolne istovetnosti dejanj v skladu z merili iz te odločbe: (A) Ali so glede na okoliščine tega primera omejitve učinkov sodnih odločb drugih držav Unije, ki so izrecno določene v členu 14(2) Ley Orgánica 7/2014 de 12 de noviembre, sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea (organski zakon 7/2014 z dne 12. novembra o izmenjavi informacij iz kazenskih evidenc in upoštevanju obsodb v Evropski uniji), ki prenaša evropsko zakonodajo, skladne z Okvirnim sklepom Sveta 2008/675/PNZ (1) z dne 24. julija 2008 o upoštevanju obsodb med državami članicami Evropske unije v novem kazenskem postopku ter s členoma 45 in 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in načelom vzajemnega priznavanja sodb v Uniji? (B) Ali je neobstoj postopka ali mehanizma v španskem pravu, ki omogoča priznanje tujih evropskih sodb, izrek enotne kazni in prilagoditev ali omejitev kazni, tako da zagotavlja njihovo sorazmernost, kadar gre za primer, da je treba tujo sodbo izvršiti v Španiji, v zvezi z dejanji, ki so v razmerju kontinuitete ali povezanosti s kaznivimi dejanji, o katerih teče sodni postopek v Španiji in v zvezi s katerimi prav tako obstaja obsodilna sodba, v nasprotju s členoma 45 in 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 4(6) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ (2) z dne 13. junija 2002 in členom 8(1) in (2) Okvirnega sklepa Sveta 2008/909/PNZ (3) z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji in na splošno z načelom vzajemnega priznavanja sodnih odločb v Uniji?
1.

Ali je treba člen 22 Uredbe (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju (1) razlagati tako, da je oseba, ki ni državljan Evropske unije, upravičena izbrati svoje nacionalno pravo kot pravo, ki ureja vse zadeve v zvezi z dedovanjem?
Tožba, vložena 4. marca 2022 – Evropska komisija/Kraljevina Danska

(Zadeva C-167/22)

(2022/C 191/29)

Jezik postopka: danščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: L. Grønfeldt in P. Messina, agenta)

Tožena stranka: Kraljevina Danska

Predloga

Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da Kraljevina Danska s tem, da je najdaljše obdobje, v katerem se lahko parkira na počivališčih ob avtocestnem omrežju na Danskem, ki so v državni lasti, omejila na 25 ur, ni izpolnila svojih obveznosti iz določb o svobodi ponujanja prevoznih storitev iz členov 1, 8 in 9 Uredbe (ES) št. 1072/2009 Evropskega parlamenta in Sveta; (1)

— Kraljevini Danski naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija trdi, da 25-urno pravilo, čeprav pri njem ne gre za neposredno diskriminacijo, pomeni oviro za svobodo ponujanja storitev, saj pravilo različno vpliva na danske cestne prevoznike in cestne prevoznike, ki niso z Danske. Vozniki, ki delajo za cestne prevoznike, ki niso z Danske, bodo težje izpolnili obveznosti glede vožnje in počitka, ki izhajajo iz prava Unije, zlasti iz Uredbe (ES) št. 561/2006, (2) kot pa vozniki, ki delajo za danske cestne prevoznike, ki imajo operativne centrale na Danskem, do katerih se lahko vozniki vrnejo in kjer lahko parkirajo med obdobji počitka.

Komisija meni, da pravila ni mogoče utemeljiti s cilji, na katere se opira Danska, to je (i) zagotavljanje večje zmogljivosti za voznike, da lahko vzamejo premore in kratka obdobja počitka, (ii) odpravljanje nezakonitega in nevarnega parkiranja na odstavnih nišah avtoceste, (iii) zagotavljanje urejenih pogojev na postajališčih z preprečevanjem negativnih učinkov, ki nastanejo z dolgoročnim parkiranjem, in (iv) izboljšanje voznikovih okoljskih in delovnih pogojev, ker to pravilo ni primerno za doseganje teh ciljev in poleg tega presega tisto, kar je potrebno za njihovo doseganje.

(1) Uredba (ES) št. 1072/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga (UL 2009 L 300, str. 72).

(2) Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL 2006 L 102, str. 1).
(ii)

Drugo vprašanje se glasi: [Ali] člen 12 in/ali člen 16 Direktive 92/43/EGS (1) in/ali ti določbi v povezavi s členom 9(2) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, sklenjene 25. junija 1998 v Aarhusu na Danskem, in/ali v povezavi z načelom, da morajo države članice sprejeti vse potrebne posebne ukrepe za učinkovito izvajanje navedene direktive, učinkujeta tako, da se pravilo nacionalnega postopka, v skladu s katerim pritožnik ne sme postaviti „hipotetičnega vprašanja“ in v skladu s katerim „mora biti resnično in dejansko poseženo v njegov položaj“, da se lahko pritoži v zvezi z združljivostjo nacionalnega prava z določbo prava Unije, ne more uporabiti za nasprotovanje izpodbijanju pritožnika, ki se je skliceval na pravico do udeležbe javnosti v zvezi z upravno odločbo in želi nato izpodbijati veljavnost določbe nacionalnega prava s sklicevanjem na pravo Unije v pričakovanju prihodnje škode za okolje zaradi domnevne pomanjkljivosti nacionalnega prava, če obstaja razumna možnost za tako prihodnjo škodo, zlasti zato, ker je bil projekt dovoljen na območju, ki je habitat za vrste, ki so predmet strogega varstva, in/ali ker zaradi uporabe previdnostnega pristopa obstaja možnost, da bo treba morda zaradi pregledov po izdaji soglasja zaprositi za odstopanje na podlagi člena 16 Direktive [?]