ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 421/44

Tožba, vložena 3. oktobra 2014 – Holistic Innovation Institute proti REA

(Zadeva T-706/14)

2014/C 421/62

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Holistic Innovation Institute, SLU (Madrid, Španija) (zastopnik: R. Muñiz García, odvetnik)

Tožena stranka: Izvajalska agencija za raziskave (REA)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijani sklep o izključitvi tožeče stranke iz projektov INACHUS in ZONeSEC razglasi za ničen;

— odloči, da se tožeči stranki povrne škoda, in toženi stranki naloži plačilo zneska 781.250 EUR, ki ustreza projektoma, iz katerih je bila izključena, skupaj s pripadajočimi obrestmi, obračunanimi po zakonski obrestni meri na dan zapadlosti plačila, in

— odloči, da se tožeči stranki povrne škoda, in toženi stranki naloži plačilo zneska, ki ga določi strokovnjak, ki ga določi Splošno sodišče, za dodatno škodo, ki je tožeči stranki nastala zaradi izključitve iz projektov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper sklep Izvajalske agencije za raziskave Evropske komisije z dne 24. julija 2014 z referenčno številko ARES (2014) 2461172, s katerim so bila zaključena pogajanja in je bilo zavrnjeno sodelovanje tožeče stranke pri evropskih projektih INACHUS (607522) in ZONeSEC (607292) iz razpisa za zbiranje predlogov FP7-SEC-2013-1 Sedmega okvirnega programa.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov.

1. Sklep je očitno neutemeljen, ker vsebuje zgolj navidezno obrazložitev.

2. Neodvisni ocenjevalci so podali ugodno poročilo projektov, pri katerih je sodelovala tožeča družba.

3. Po teh poročilih je tožena stranka – kot povračilni ukrep proti direktorju tožeče stranke, ki je pred tem vložil tožbo proti Evropski komisiji zaradi spora, povezanega z družbo Rose Visión S.L. – spremenila pogoje.

4. Agenti tožene stranke so pred sprejetjem sklepa izvajali pritisk na druge stranke, udeležene pri projektih, da bi tožečo stranko izključili in se tako izognili sprejetju izpodbijanega sklepa.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve ter načel enakosti in sorazmernosti, ker: — izpodbijani sklep ne vsebuje nikakršnih navedb ali pojasnil glede zahtev, ki so določene v oddelku (e) Merila 1(B)(B3); — so v izpodbijanem sklepu različni položaji obravnavani enako in enaki položaji različno, ne da bi bilo to objektivno utemeljeno; — ni nujno, da bodo z izpodbijanim sklepom doseženi želeni cilji, in obstajajo manj strogi ukrepi.
—

Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in družbi Sinda Poland Corporation Sp. z.o.o. naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in Uradom.
4.

Četrti tožbeni razlog: ugotovitve Komisije v reviziji so bile napačne. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da so ugotovitve Komisije v reviziji izpodbijane zaradi številnih očitnih napak, tako procesnih kot materialnih. Tožeča stranka trdi tudi, da ne le, da Komisija ni revidirala nalogov, ki jih je izdala, ampak je tudi očitno spregledala in ni upoštevala nobenih navedb, ki jih je podala družba ADR Center.
—

Evropski uniji naloži plačilo primerne in celotne odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki je tožečima strankama nastala zaradi nezakonitega ravnanja Unije in ustreza naslednjim zneskom, skupaj s kompenzacijskimi in zamudnimi obrestmi po stopnji, ki jo Evropska centralna banka uporablja za operacije glavnega refinanciranja, povečani za dve odstotni točki, od dneva vložitve tožbe: — 1 1 93 467 EUR iz naslova škode, nastale zaradi plačila dodatnih zakonitih obresti na nominalni znesek kazni po preteku razumnega roka; — 1 87 571 EUR iz naslova škode, nastale zaradi dodatnih plačil za bančno garancijo po preteku razumnega roka; — 2 0 00 000 EUR iz naslova izgubljenega dobička in/ali škode, nastalih zaradi „bremena negotovosti“, in — 5 00 000 EUR iz naslova nepremoženjske škode;
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev domneve nedolžnosti zaradi odloga in razširitve dokaznih meril v okviru enotne in trajajoče oziroma enotne in nadaljevane kršitve — Tožeči stranki trdita, da ni enotnosti kršitev, zlasti kar zadeva zemeljske in podmorske prenosne kable. Navajata, da ne obstaja niti istovetnost blaga in storitev niti podrobnih pravil za izvajanje ter da obstaja le delna istovetnost udeleženih podjetij in fizičnih oseb. Poleg tega naj ne bi bilo komplementarnosti kršitev. — Tožena stranka bi morala zlasti za začetek udeležbe, pa tudi za njeno neprekinjeno trajanje za vsako podjetje predložiti posamične sporočilne in skladne dokaze za kršitev. — Pri zgolj delni neposredni udeležbi pri enotni in trajajoči oziroma enotni in nadaljevani kršitvi bi morala tožena stranka konkretno dokazati, da so podjetja želela pripomoči k dosegi vseh skupnih ciljev in da so vedela oziroma bi lahko razumno predvidela vsa preostala nezakonita ravnanja drugih udeležencev v okviru skupnega načrta. Ker tožena stranka tega ni oziroma ni v celoti uspela dokazati, ne bi smela tožečima strankama naložiti odgovornosti za vsa protikonkurenčna ravnanja.
SL Uradni list Evropske unije C 282/41

Tožba, vložena 12. junija 2014 – The Goldman Sachs Group proti Komisiji

(Zadeva T-419/14)

2014/C 282/54

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: The Goldman Sachs Group, Inc (New York, Združene države Amerike) (zastopniki: W. Deselaers, J. Koponen in A. Mangiaracina, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— člene 1, 2, 3 in 4 Sklepa Komisije C(2014) 2139 final z dne 2. aprila 2014 v zadevi AT.39610 – Električni kabli razglasi za delno ali v celoti nične v delu, v katerem se nanašajo na tožečo stranko; in/ali

— zmanjša globo, naloženo tožeči stranki s členom 2 Sklepa;

— Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom sta kršena člen 101 PDEU in člen 23(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (1), s tem ko je družbi GS Group pripisana solidarna odgovornost za kršitev, ki naj bi jo storila družba Prysmian.

2. Drugi tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom sta kršena člen 2 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 in člen 296 PDEU, s tem ko v njem ni pravno zadostno dokazano, da je družba GS Group v zadevnem obdobju dejansko odločilno vplivala na družbo Prysmian.

3. Tretji tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom sta kršena člen 101 PDEU in člen 23(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003, s tem ko sta z njim kršena načelo osebne odgovornosti in domneva nedolžnosti.

4. Četrti tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom sta kršena člen 101 PDEU in člen 23(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003, saj sta z njim kršeni načeli pravne varnosti in individualizacije kazni, s tem ko Komisija globe ni razporedila.

5. Peti tožbeni razlog: Komisija je kršila pravico tožeče stranke do obrambe (bistvena kršitev postopka), s tem ko ji ni pravočasno omogočila dostopa do bistvenih dokumentov.

6. Šesti tožbeni razlog: Splošno sodišče naj družbi GS Group prizna pravico do katerega koli zmanjšanja globe, naložene z izpodbijanim sklepom, ki bi se priznala družbi Prysmian.

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205.
SL Uradni list Evropske unije C 261/43

Tožba, vložena 16. junija 2014 – TAO/AFI in SFIE proti Parlamentu in Svetu

(Zadeva T-456/14)

2014/C 261/69

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeči stranki: Association des Fonctionnaires Indépendants pour la Défense de la Fonction Publique Européenne (TAO/AFI) (Bruselj, Belgija) in Syndicat des Fonctionnaires Internationaux et Européens (SFIE) (Bruselj, Belgija) (zastopnik: M. Casado García-Hirschfeld, odvetnik)

Toženi stranki: Svet Evropske unije in Evropski parlament

Predlogi

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— ugotovi, da je ta ničnostna tožba, naslovljena na Splošno sodišče, dopustna;

— izpodbijani uredbi razglasi za nični z vsemi pripadajočimi pravnimi posledicami;

— toženima strankama naloži plačilo vseh stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev pristojnosti, ki jih imata kot sindikalni in poklicni organizaciji, to je na kršitev pravic do posvetovanja in do pogajanja.

S tožečima strankama se namreč ni posvetovalo niti v fazi priprave predlogov niti v fazi pogajanja o izpodbijanih uredbah.
1.

Prvi pritožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe, ker naj bi Sodišče za uslužbence štelo, da pritožnik ni predložil dovolj dokazov o očitni napaki pri presoji, čeprav je vedelo, da ni imel dejanskih možnosti, da bi to dokazal, in čeprav toženi stranki ni naložilo, naj predloži vse dokumente, upoštevne pri presoji utemeljenosti tega razloga.
SL Uradni list Evropske unije C 261/35

Tožba, vložena 26. maja 2014 – HK Intertrade proti Svetu

(Zadeva T-372/14)

2014/C 261/60

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Hong Kong) (zastopniki: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, D. Sellers in N. Pilkington, odvetniki)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— sklep Sveta iz dopisa z dne 14. marca 2014, naslovljenega na odvetnike tožeče stranke, o pregledu seznama oseb in subjektov iz Priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2012/829/SZVP z dne 21. decembra 2012, in iz Priloge IX k Uredbi (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu, kakor se izvaja z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1264/2012 z dne 21. decembra 2012, v delu, v katerem je z njim zavrnjeno črtanje tožeče stranke s seznama oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi, razglasi za ničen;

— to zadevo združi z zadevo T–159/13 v skladu s členom 50(1) Poslovnika;

— Svetu naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga, in sicer pomanjkljivo obrazložitev in očitno napačno presojo Sveta.

Tožeča stranka trdi, da čeprav je hčerinska družba delniške družbe National Iranian Oil Company (NIOC), Svet ni dokazal, da to Iranski državi prinaša gospodarsko korist, ki bi bila v nasprotju s ciljem izpodbijanih ukrepov. Tožeča stranka tudi trdi, da je Svet dejansko ni nikoli uvrstil na seznam in da te napake ni mogoče odpraviti s popravkom, kot je to storil Svet.
—

podredno, člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, v katerih so investitorji španskih gospodarskih interesnih združen (GIZ) opredeljeni kot upravičenci do domnevne državne pomoči in kot edini naslovniki odredbe za izterjavo, razglasi za nična;
—

odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 29. januarja 2014 v zadevi R 253/2013-1 razveljavi v delu, v katerem je prvi odbor za pritožbe razveljavil odločbo oddelka za ugovore in ugodil ugovoru zoper prijavljeno znamko o zavrnitvi prijave št. 00 9 8 77 325 v zvezi z proizvodi iz razreda 18 in 25;
—

Tožeča stranka na tem mestu trdi, da je Komisija s tem, da je pri preverjanju njene začasne ocene dodatne dajatve EEG kot pomoči namesto postopka za obstoječe pomoči v skladu s členom 17 in naslednjimi Uredbe št. 659/1999 uporabila postopek za nove pomoči v skladu s členom 4(4) Uredbe št. 659/1999, kršila člen 108(1) PDEU in načelo pravne varnosti. V zvezi s tem zlasti navaja, da Komisija s sklepom z dne 22. maja 2002 zakona EEG iz leta 2000 ni uvrstila kot pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ker ni prišlo do nikakršnega prenosa državnih sredstev. Spremembe od zakona EEG iz leta 2000 do zakona EEG iz leta 2012 naj v primerjavi z odločbo Komisije z dne 22. maja 2002 ne bi bile bistvene. Komisija bi morala svoje spremenjeno pravno mnenje zato uveljavljati v postopku na podlagi člena 108(1) PDEU, ne da bi bremenila tožečo stranko.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic in načela sorazmernosti — Tožeča stranka na tem mestu trdi, da Evropska komisija ni oziroma ni zadostno izvajala pristojnosti iz svojega manevrskega prostora, ker ni upoštevala znatnih negativnih učinkov začetka formalnega postopka preiskave za zadevna podjetja in ker je postopek preverjanja začela, ko to še ni bilo.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 107(1) PDEU in 108 PDEU zaradi napačne opredelitve posebne sheme kompenzacijskih nadomestil — Tožeča stranka trdi, da sklep o začetku postopka krši člene 107(1) PDEU, 108 PDEU in 13(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (1), saj naj v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena znižana dodatna dajatev EEG ne bi pomenila kakršne koli vrste pomoči iz državnih sredstev, znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike pa naj ne bi pomenila odpovedi državnim sredstvom. — V zvezi s tem navaja, da je Komisija svoje preverjanje oprla na nove razmejitvene parametre, ki niso v skladu z načeli dosedanje sodne prakse. Zlasti naj v celoti ne bi upoštevala merila dejanskega razpolaganja s strani državnih organov, ki je v skladu z ustaljeno sodno prakso nujno za opredelitev kot državno sredstvo, in naj bi štela za zadostno, da je državni zakonodajalec vplival na denarne tokove med zasebnimi osebami in da so regulativni organi nadzirali, da zasebne osebe izpolnjujejo zakonske določbe. — Dalje, Komisije naj njena odločba, s katero je zakon EEG iz leta 2000 uvrstila kot pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ker ni prišlo do nikakršnega prenosa državnih sredstev, ne bi zavezovala in naj bi zato zakon EEG iz leta 2012 pravno zmotno opredelila kot novo nezakonito uvedeno shemo pomoči. — Poleg tega naj Komisija ne bi zadostno preverila in naj zato tudi ne bi ugotovila, da so izjeme za energetsko intenzivne uporabnike glede na njihov cilj in naravo ter glede na sistematiko zakona EEG iz leta 2012 upravičene in torej niso pomenile selektivne prednosti.
1.

S prvim tožbenim razlogom trdi, da bi Komisija tožeči stranki morala dati dostop do dokumentov, v skladu s členom 1 Pogodbe o Evropski uniji (PEU), členoma 15 in 298 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), temeljno pravico dostopa do dokumentov, členom 6(1) PEU v povezavi s členom 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah z dne 7. decembra 2000, spremenjena 12. decembra 2007 v Strasbourgu (Listina), in členom 2(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (Uredba št. 1049/2001). To izhaja tudi iz uporabe a contrario člena 4(3) Uredbe št. 1049/2001. Ker Komisija ni ravnala tako in ker se je (napačno) oprla na izjeme iz člena 4(1)(a), tretja alinea in člena 4(2), druga in tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001, je napačno uporabila upoštevne določbe in zlorabila pooblastila. Komisija poleg tega ni pravilno uporabila člena 4(6) in (7) in je pri uporabi teh določb zlorabila pooblastila.
SL Uradni list Evropske unije C 223/49

Tožba, vložena 2. maja 2014 – Michelin Reifenwerke proti Komisiji

(Zadeva T-301/14)

2014/C 223/52

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Michelin Reifenwerke AG & Co. KGaA (Karlsruhe, Nemčija) (zastopniki: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme in T. Wielsch, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— sklep Evropske komisije z dne 18. decembra 2013 o začetku formalnega postopka preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU proti Zvezni republiki Nemčiji zaradi podpore za elektriko iz obnovljivih virov energije in znižane dodatne dajatve EEG za energetsko intenzivne uporabnike, državna pomoč SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), razglasi za ničnega v delu, v katerem zajema znižano dodatno dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: neobstoj prednosti v smislu člena 107(1) PDEU Tožeča stranka trdi, da v zakonu o favoriziranju energije iz obnovljivih virov (v nadaljevanju: EEG) predvidena znižana dodatna dajatev EEG za energetsko intenzivne uporabnike ne pomeni pomoči v smislu člena 107(1) PDEU. Ob tem razloži, da energetsko intenzivni uporabniki z ureditvijo niso pridobili prav nobene prednosti. Nasprotno, posebna shema kompenzacijskih nadomestil naj bi bila nadomestilo za izredne obremenitve, s katerimi se v posebej velikem obsegu soočajo tožeča stranka in primerljiva podjetja v okviru podpore za elektriko iz obnovljivih virov energije, in naj bi bila namenjena vzpostavitvi konkurenčnosti energetsko intenzivnih uporabnikov, ki naj bi bili z dodatno dajatvijo EEG najprej znatno oškodovani.
4.

Četrti tožbeni razlog: nezakonitost sistema hudih kršitev in kršitev zlasti člena 92 Uredbe 1224/2009 in načel stopnjevanja in sorazmernosti sankcij. — V zvezi s tem tožeče stranke navajajo da, za razliko od uredbe 1224/2009, ki določa stopnjevani sistem sankcij, izpodbijani sklep za primer hude kršitve nalaga samodejni začasni preklic ter, v primeru ponovitve kršitve, dokončni odvzem. S sklepom so torej nadomeščena pravila iz uredbe, in to z drugačnim in znatno bolj kaznovalnim sistemom samodejnih in nepreklicnih sankcij. Sistem sankcij, ki je naložen v „Action plan“ poleg tega hudo krši načelo stopnjevanja sankcij, njihove sorazmernosti glede na težo kršitve in načelo personalnosti sankcij, saj se sankcija izreče subjektu, ki je imetnik dovoljenja, ne glede na to kdo je storil kršitev.
—

pred sprejetjem odločitve Parlamentu naloži predložitev teh dokumentov: — seznam glavnih podobnih storitev, ki jih je drugi ponudnik izvedel v zadnjih treh letih, z navedbo njihovega zneska, datuma in naročnika, javnega ali zasebnega; — dokument ali dokumente, ki izkazujejo izobrazbo in strokovno usposobljenost osebja, ki ga je drugi ponudnik predlagal za izvedbo naročila, in ki vsebujejo podatke, zahtevane na straneh od 11 do 27 tehničnih specifikacij in v zapisniku o obveznem ogledu prostorov ter odgovorih na vprašanja ponudnikov; — dokument ali dokumente, ki dokazujejo, da je Parlament preveril, ali so vsi podatki o izobrazbi in strokovni usposobljenosti osebja, ki ga je drugi ponudnik določil za izvedbo naročila, ki jih je prejel, v skladu z razpisno dokumentacijo, zlasti s stranmi od 11 do 27 tehničnih specifikacij, in zapisnikom o obveznem ogledu prostorov ter odgovori na vprašanja ponudnikov;
SL Uradni list Evropske unije C 159/32

Tožba, vložena 5. marca 2014 – Vassiliou proti Komisiji in ECB

(Zadeva T-151/14)

2014/C 159/43

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Costas Vassiliou (Palmier, Kongo) (zastopnika: C. Paschalides, Solicitor, in A. Paschalides, odvetnik)

Toženi stranki: Evropska centralna banka in Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— toženima strankama naloži, da morata tožeči stranki povrniti škodo na podlagi člena 268 PDEU.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka navaja, da je bila zaradi toženih strank prikrajšana za denar na svojem računu, saj sta ti za njen depozit pri njeni banki prehitro uporabili instrument za reševanje z zasebnimi sredstvi kot enega od pogojev za finančno pomoč Cipru 26. aprila 2013 na podlagi člena 13 Pogodbe o ustanovitvi evropskega mehanizma za stabilnost iz leta 2012, in sicer: a) toženi stranki sta „očitno in resno prekoračili meje“ svojih pooblastil, ki jih imata kot instituciji EU na podlagi člena 136(3) PDEU; b) nezakonito opustili učinkovit nadzor nad svojimi funkcijami kot instituciji EU; c) prehitro uporabili instrument za reševanje z zasebnimi sredstvi za depozite Bank of Cyprus in Cyprus Popular Bank, ki še ni bil prenesen v pravo EU; d) omejili prenos denarja in imetnikom depozitov preprečili, da bi svoje premoženje dvignili in/ali prenesli v varnejše institucije; in e) sta pri tem kršili načeli pravne varnosti in enakosti ter človekove pravice.
1.

Evropska komisija je s tem, da ni preprečila odprave zakonov, s katerimi je bila ustanovljena in urejena služba javnih izvršiteljev in ki jih je Republika Hrvaška sprejela med pogajanji o pristopu k Evropski uniji, kršila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 36 Akta o pristopu (točka 1 Priloge VII), ki je sestavni del Pogodbe o pristopu k Evropski uniji, sklenjene med Republiko Hrvaško in državami članicami Evropske unije (Narodne novine – Međunarodni ugovori, št. 2/12). Člen 36 Akta o pristopu Komisijo pooblašča za spremljanje (monitoring) vseh zavez, ki jih je Republika Hrvaška prevzela v pogajanjih o pristopu k Evropski uniji, s tem pa tudi prevzeti pravni obveznosti Republike Hrvaške, da vzpostavi službo javnih izvršiteljev in ustvari vse pogoje, potrebne za popolno vzpostavitev te službe v hrvaškem pravnem redu do 1. januarja 2012. Evropska komisija pa nima pristojnosti odobriti enostranske spremembe tako prevzete obveznosti Republike Hrvaške.
SL Uradni list Evropske unije C 151/33

Tožba, vložena 20. marca 2014 – Bristol Global proti UUNT – Bridgestone (AEROSTONE)

(Zadeva T-194/14)

2014/C 151/42

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Bristol Global Co. Ltd (Birmingham, Združeno kraljestvo) (zastopnik: F. Bozhinova, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Bridgestone Corp. (Tokio, Japonska)

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 12. decembra 2013 v zadevi R 916/2013-2.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka z besednim elementom „AEROSTONE“ za proizvode iz razreda 12 – Prijava znamke Skupnosti št. 10 066 736

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

Navajana znamka ali znak: registracija besednih znamk Skupnosti „STONE“ za proizvode iz razredov 12, 28, 35 in 37 in „BRIDGESTONE“ za proizvode iz razreda 12; znamka z ugledom in neregistriran znak z besednim elementom „BRIDGESTONE“

Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev členov 8(1)(b), 8(4) in 8(5) Uredbe o znamki Skupnosti
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da je iz člena 3 izpodbijane uredbe razvidna očitna napaka pri presoji in da je ta člen v nasprotju s členom 8 osnovne protidampinške uredbe (2) v delu, v katerem so iz ukrepov izključeni kitajski proizvajalci, od katerih je Komisija sprejela skupno zavezo, v nasprotju s pravico tožečih strank do poštenega sojenja, načelom dobrega upravljanja, pravico tožečih strank do obrambe ter členoma 8(4) in 19(2) osnovne protidampinške uredbe.
SL Uradni list Evropske unije C 135/52

Tožba, vložena 11. februarja 2014 – EE proti UUNT (Device of a coloured pattern)

(Zadeva T-94/14)

2014/C 135/66

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: EE Ltd (Hatfield, Združeno kraljestvo) (zastopnik: P. Brownlow, Solicitor)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 20. novembra 2013 v zadevi R 495/2013-1.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka, ki predstavlja napravo za barvni vzorec za proizvode in storitve iz razredov 7, 9, 16, 25, 28, od 35 do 39, 41, 42 in 45 – prijava znamke Skupnosti št. 11 177 631

Odločba preizkuševalca: prijavljena znamka ne izpolnjuje pogojev za registracijo

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 207/2009.
—

razveljavi Odločbo Komisije C (2013) 6261 z dne 16. oktobra 2013 2013 o državni pomoči št. SA.18211 (C 25/2005) (prej NN 21/2005), naslovljeno na Slovaško republiko, in