ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 13/3

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. novembra 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG proti „Österreich“-Zeitungsverlag GmbH

(Zadeva C-540/08) (1)

(Direktiva 2005/29/ES - Nepoštene poslovne prakse - Nacionalna ureditev, v kateri je določena načelna prepoved poslovnih praks, ki ponudbo nagrad potrošnikom pogojujejo z nakupom blaga ali uporabo storitve)

2011/C 13/04

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG

Tožena stranka:„Österreich“-Zeitungsverlag GmbH

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof (Avstrija) – Razlaga členov 3(1) in 5(2) in (5) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, str. 22) – Nacionalna ureditev, ki izdajateljem periodičnega tiska prepoveduje, da bi potrošnikom napovedali, ponudili ali dajali brezplačne nagrade k časopisom ali da bi take nagrade ponudili ob nakupu proizvodov ali opravljanju storitev, ne da bi se upoštevalo nepoštenost ali agresivnost zadevne poslovne prakse – Ureditev, katere edini cilj ni le zaščita potrošnikov, ampak tudi ohranjevanje pluralizma medijev in zaščita šibkejših konkurentov – Pojem nelojalne poslovne prakse

Izrek

1. Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa splošno prepoved prodaje z nagradami in katere namen ni le varstvo potrošnikov, ampak tudi uresničevanje drugih ciljev.

2. Z nakupom časopisa povezana možnost sodelovanja v nagradni igri ni nepoštena poslovna praksa v smislu člena 5(2) Direktive 2005/92 samo zato, ker je vsaj za del zadevnih potrošnikov odločilni razlog, ki jih spodbuja k nakupu tega časopisa.

(1) UL C 69, 21.03.2009.
1.

Zvezna republika Nemčija s tem, da je kljub prejemu sporočila o medsebojni pomoči pustila, da carinske terjatve zastarajo, in prepozno vknjižila v zvezi s tem dolgovana lastna sredstva ter zavrnila plačilo nastalih zamudnih obresti, ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 6 in od 9 do 11 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti in iz istih členov Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 2. septembra 2010 – Evropska komisija proti Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Zvezni republiki Nemčiji

(Zadeva C-399/08 P) (1)

(Pritožba - Člen 87 ES - Pomoči, ki jih dodelijo države članice - Ukrepi, ki jih je Zvezna republika Nemčija sprejela v korist Deutsche Post AG - Člen 86 ES - Storitve splošnega gospodarskega pomena - Kritje dodatnih stroškov, ki so nastali zaradi politike prodaje z izgubo pri poštnih storitvah od vrat do vrat - Obstoj prednosti - Metoda preverjanja, ki jo je uporabila Komisija - Dokazno breme - Člen 230 ES - Obseg sodnega nadzora Splošnega sodišča)

(2010/C 288/15)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: V. Kreuschitz, J. Flett in B. Martenczuk, zastopniki)

Druge stranke v postopku: Deutsche Post AG (zastopnik: J. Sedemund, odvetnik), Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV (zastopnik: R. Wojtek, odvetnik), UPS Europe NV/SA (zastopnik: E. Henny, odvetnik), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: M. Lumma in B. Klein, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (tretji razširjeni senat) z dne 1. julija 2008 v zadevi Deutsche Post proti Komisiji (T-266/02), s katero je Splošno sodišče razglasilo za nično Odločbo Komisije 2002/753/ES z dne 19. junija 2002 o ukrepih, ki jih je sprejela Zvezna republika Nemčija v korist družbe Deutsche Post AG (UL L 247, str. 27), v kateri je pomoč razglašena za nezdružljivo s skupnim trgom in odrejena njena povrnitev – Kritje dodatnih stroškov, ki so nastali s politiko prodaje z izgubo pri poštnih storitvah od vrat do vrat – Kršitev člena 86(2) in 87(1) ES, člena 230 ES, ter člena 36 Statuta Sodišča – Razglasitev ničnosti brez ugotovitve dejanske napake v utemeljitvi Komisije, s katero je podprla izpodbijano odločbo – Pomanjkanje obrazložitve glede domnevne nezakonitosti metode, ki jo je uporabila Komisija za ugotovitev obstoja nezakonite pomoči

Izrek

1. Pritožba in nasprotni pritožbi se zavrnejo.

2. Evropski komisiji se naloži plačilo njenih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila Deutsche Post AG v okviru pritožbe.

3. Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV in UPS Europe SA nosita svoje stroške, povezane z glavno pritožbo.

4. Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV in UPS Europe SA nosijo svoje stroške, povezane z nasprotnimi pritožbami.

5. Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

(1) UL C 301, 22.11.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 209/4

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 3. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Raad van State – Nizozemska) – The Sporting Exchange Ltd, ki posluje pod imenom Betfair proti Minister van Justitie

(Zadeva C-203/08) (1)

(Člen 49 ES - Omejitve svobode opravljanja storitev - Igre na srečo - Prirejanje iger na srečo prek interneta - Predpis, na podlagi katerega se dovoljenje podeli le enemu subjektu - Obnovitev dovoljenja brez razpisnega postopka - Načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti - Uporaba pri igrah na srečo)

2010/C 209/05

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State – Nizozemska

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: The Sporting Exchange Ltd, ki posluje pod imenom Betfair

Tožena stranka: Minister van Justitie

Ob udeležbi: Stichting de Nationale Sporttotalisator

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Raad van State – Razlaga člena 49 ES – Nacionalna ureditev, ki prepoveduje organiziranje iger in pobiranja stav brez dovoljenja in ki morebitno dovoljenje za varstvo družbeno varovane dobrine in javnega zdravja pridržuje enemu samemu izvajalcu – Zavrnitev izdaje dovoljenja (internetnemu) izvajalcu, ki že ima dovoljenje v drugih državah članicah, vključno z državo članico, v kateri ima sedež – Podaljšanje takega dovoljenja brez razpisnega postopka – Nujni razlogi v splošnem interesu.

Izrek

1. Člen 49 ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje predpisu države članice, kot je ta iz postopka v glavni stvari, na podlagi katerega za prirejanje iger na srečo in spodbujanje k sodelovanju pri njih velja sistem izključnosti v korist le enega subjekta in ki vsem drugim, tudi gospodarskim subjektom s sedežem v drugih državah članicah, na ozemlju prve države članice prepoveduje ponujanje storitev, na katere se ta ureditev nanaša, prek interneta.

2. Člen 49 ES je treba razlagati tako, da načelo enakega obravnavanja in obveznost preglednosti, ki iz njega izhaja, veljata za postopke podelitve in obnovitve dovoljenja enemu subjektu na področju iger na srečo, če ne gre za subjekt javnega prava, katerega upravljanje neposredno nadzoruje država, ali subjekt zasebnega prava, nad dejavnostmi katerega lahko javni organi opravljajo natančen nadzor.

(1) UL C 197, 2.8.2008.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. aprila 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe House of Lords – Združeno kraljesvto) – The Queen, M in drugi proti Her Majesty’s Treasury

(Zadeva C-340/08) (1)

(Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi za osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Uredba (ES) št. 881/2002 - Člen 2(2) - Prepoved dodeljevanja sredstev osebam iz Priloge I k tej uredbi - Področje uporabe - Socialnovarstvene dajatve, dodeljene ženi osebe iz navedene Priloge I)

(2010/C 161/08)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

House of Lords

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: The Queen, M in drugi

Tožena stranka: Her Majesty's Treasury

Predmet

Predlog za sprejetje pedhodne odločbe – House of Lords – Razlaga člena 2(2) Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 o prepovedi izvoza nekaterega blaga in storitev v Afganistan, o poostritvi prepovedi poletov in podaljšanju zamrznitve sredstev in drugih finančnih virov talibanov iz Afganistana (UL L 139, str. 9) – Področje uporabe prepovedi dajanja na voljo gospodarskih virov osebam iz Priloge I – Socialnovarstvene dajatve, ki jih država dodeli ženi take osebe

Izrek

Člen 2(2) Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani, in o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 467/2001 o prepovedi izvoza nekaterega blaga in storitev v Afganistan, o poostritvi prepovedi poletov in podaljšanju zamrznitve sredstev in drugih finančnih virov talibanov iz Afganistana, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 561/2003 z dne 27. marca 2003, je treba razlagati tako, da se ne uporablja za socialnovarstvene dajatve, ki jih država izplača ženi osebe, ki jo je imenoval odbor, ustanovljen v skladu z odstavkom 6 Resolucije 1267 (1999) Varnostnega sveta Združenih narodov, in je navedena v Prilogi I, kakor je bila spremenjena, samo zato, ker ta žena živi z navedeno osebo in del teh dajatev nameni ali bi ga lahko namenila za nakup blaga in storitev, ki jih bo porabila ali bo od njih imela koristi tudi oseba s seznama.

(1) UL C 260, 11.10.2008.
1.

Republika Poljska, s tem da je uredila maloprodajne tarife za storitve širokopasovnega dostopa brez predhodne analize trga, ni izpolnila obveznosti iz členov 16 in 17 Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) v povezavi s členoma 16 in 27 Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva).
SL Uradni list Evropske unije C 100/7

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. februarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Nemčija) – Müller Fleisch GmbH proti Land Baden-Württemberg

(Zadeva C-562/08) (1)

(Sistem spremljanja spongiformne encefalopatije pri govedu - Uredba (ES) št. 999/2001 - Govedo, starejše od 30 mesecev - Zakol v običajnih pogojih - Meso, namenjeno za prehrano ljudi - Obvezni presejalni test - Nacionalna ureditev - Obveznost testiranja - Razširitev - Govedo, starejše od 24 mesecev)

2010/C 100/09

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Müller Fleisch GmbH

Tožena stranka: Land Baden-Württemberg

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesverwaltungsgericht – Razlaga člena 6(1) v zvezi s prilogo III, poglavjem A, dela I, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 999/2001 z dne 22. maja 2001 o določitvi predpisov za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij (UL L 147, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1248/2001 z dne 22. junija 2001 (UL L 173, str. 12) – Obveznost testiranja na BSE za vse govedo, starejše od 30 mesecev, ki gre v redni zakol ob normalnih pogojih za prehrano ljudi – Nacionalni predpisi, na podlagi katerih mora biti vse govedo, starejše od 24 mesecev, testirano na BSE

Izrek

Člen 6(1) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 999/2001 z dne 22. maja 2001 o določitvi predpisov za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij in priloga III, poglavje A, del I, k tej uredbi, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1248/2001 z dne 22. junija 2001, ne nasprotujeta nacionalnim predpisom, na podlagi katerih mora biti vse govedo, starejše od 24 mesecev, testirano na govejo spongiformno encefalopatijo.

(1) UL C 69, 21.3.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 63/6

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 12. januarja 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Colin Wolf proti Stadt Frankfurt am Main

(Zadeva C-229/08) (1)

(Direktiva 2000/78/ES - Člen 4(1) - Prepoved diskriminacije zaradi starosti - Nacionalna določba, po kateri je najvišja starost za zaposlitev javnih uslužbencev v gasilski službi 30 let - Cilj, ki se mu sledi - Pojem bistvena in odločilna zahteva za neki poklic)

2010/C 63/08

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Colin Wolf

Tožena stranka: Stadt Frankfurt am Main

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Nemčija) – Razlaga členov 6(1) in 17 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16) – Prepoved diskriminacije na podlagi starosti – Pojma „objektivno in razumno utemeljene“ razlike pri obravnavanju na podlagi starosti ter „potrebnost primerne delovne dobe pred upokojitvijo“ – Nacionalna določba, po kateri je najvišja starost za zaposlitev poklicnih gasilcev 30 let.

Izrek

Člen 4(1) Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki kot zgornjo starostno mejo za zaposlitev v operativni poklicni gasilski enoti določa 30 let.

(1) UL C 223, 30.8.2008.
1.

Člen 13(A)(1)(j) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da storitve poučevanja in preverjanja znanja, ki jih opravlja diplomirani inženir v izobraževalni ustanovi, ustanovljeni kot društvo zasebnega prava in namenjeni udeležencem izpopolnjevalnih izobraževalnih programov, ki so že končali vsaj univerzitetni ali višješolski strokovni študij, po katerem so dobili naziv arhitekta oziroma inženirja ali kak drug enakovreden naziv, pomenijo „poučevanje, ki […] se nanaša na šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ v smislu te določbe. Prav tako se lahko tudi druge dejavnosti, ki niso poučevanje v lastnem smislu, štejejo za poučevanje, če se v bistvenem opravljajo v okviru prenašanja znanja in sposobnosti med učiteljem in učenci ali študenti v okviru šolskega ali univerzitetnega izobraževanja. Predložitveno sodišče mora, kolikor je potrebno, preveriti, ali so vse zadevne dejavnosti iz postopka v glavni stvari „poučevanje, ki […] se nanaša na šolsko ali univerzitetno izobraževanje“ v smislu te določbe.
1.

Člena 43 ES in 49 ES nasprotujeta nacionalnim predpisom, na podlagi katerih lahko davčni zavezanec rezident doseže, po eni strani, da se prispevki za socialno zavarovanje, plačani v davčnem obdobju, odbijejo od davčne osnove in, po drugi strani, da se davek na dohodek, ki ga je dolžan plačati, zmanjša na podlagi prispevkov za zdravstveno zavarovanje, ki jih je plačal v tem obdobju, le če so navedeni prispevki plačani v državi članici obdavčitve, medtem ko so take ugodnosti zavrnjene, če so bili ti prispevki plačani v drugi državi članici, čeprav ti prispevki niso bili odbiti v tej državi članici.
SL Uradni list Evropske unije C 51/11

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 17. decembra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Italija) – Angelo Rubino proti Ministero dell'Università e della Ricerca

(Zadeva C-586/08) (1)

(Direktiva 2005/36/ES - Priznavanje diplom - Pojem „reguliran poklic“ - Izbira vnaprej določenega števila posameznikov, ki se opravi na podlagi primerjalnega ocenjevanja kandidatov, in s katero se podeli kvalifikacija z omejeno časovno veljavnostjo - Nacionalna znanstvena kvalifikacija - Univerzitetni profesor)

2010/C 51/17

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Angelo Rubino

Tožena stranka: Ministero dell'Università e della Ricerca

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Razlaga členov 3(1)(c) ES in 47(1) ES ter Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij – Nacionalna zakonodaja, ki ne omogoča priznavanje poklicne kvalifikacije univerzitetnega profesorja, pridobljene v drugi državi članici

Izrek

To, da je dostop do poklica pridržan za kandidate, ki so bili izbrani po postopku za izbiro vnaprej določenega števila posameznikov, ki se namesto z uporabo absolutnih meril opravi na podlagi primerjalnega ocenjevanja kandidatov, in za podelitev kvalifikacije s strogo omejeno časovno veljavnostjo, še ne pomeni, da je navedeni poklic reguliran poklic v smislu člena 3(1)(a) Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij.

Vendar člena 39 ES in 43 ES nalagata, da so kvalifikacije, podeljene v drugih državah članicah, v okviru takega postopka priznane glede na njihovo pravo vrednost in primerno upoštevane.

(1) UL C 55, 7.3.2009.
3.

Pravica do odbitka plačanega vstopnega davka na dodano vrednost za storitve, opravljene zaradi odsvojitve delnic, je v skladu s členom 17(1) in (2) Šeste direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 95/7, in členom 168 Direktive 2006/112 priznana, če obstaja neposredna in takojšnja povezava med stroški, povezanimi z vstopnimi transakcijami, in vsemi gospodarskimi dejavnostmi davčnega zavezanca. Naloga predložitvenega sodišča je, da ob upoštevanju vseh okoliščin, v katerih so opravljene transakcije iz postopka v glavni stvari, ugotovi, ali je nastale stroške mogoče vključiti v ceno prodanih delnic ali pa so le sestavni del cene transakcij v zvezi z gospodarskimi dejavnostmi davčnega zavezanca.
1.

Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem da prošnje za presojo načrtovanja izrabe mineralnih virov („Review of Mineral Planning“), vložene v Walesu pred 15. novembrom 2000 niso bile predmet zahtev iz členov 2(1) in 4(2) Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 297/10

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. oktobra 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Swiss Re Germany Holding GmbH proti Finanzamt München für Körperschaften

(Zadeva C-242/08) (1)

(Šesta direktiva o DDV - Člena 9(2)(e), peta alinea, in 13(B)(a), (c) in (d), točki 2 in 3 - Zavarovalne in pozavarovalne transakcije - Pojem - Odplačni odstop portfelja pogodb o življenjskem pozavarovanju za pravno osebo s sedežem v tretji državi - Določitev kraja tega odstopa - Oprostitve obdavčenja)

2009/C 297/09

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Swiss Re Germany Holding GmbH

Tožena stranka: Finanzamt München für Körperschaften

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesfinanzhof – Razlaga pete alinee člena 9(2)(e) in člena 13(B)(a) in (c) ter drugega in tretjega pododstavka člena 13(B)(d) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL 1977, L 145, str. 1) – Prenos za plačilo s strani pridobitelja s sedežem v tretji državi, portfelja pogodb o življenjskem pozavarovanju s pooblastilom zavarovanca, ki vključuje prenos vseh pravic in obveznosti iz prenesenih pogodb, vendar brez prenosa drugih ekonomskih dobrin – Določitev kraja obdavčljivih transakcij – Uporaba ene od izjem iz omenjenega člena 13(B) Direktive 77/388/EEC za navedeni prenos

Izrek

1. Če družba s sedežem v državi članici zavarovalni družbi s sedežem v tretji državi odplačno odstopi portfelj pogodb o življenjskem pozavarovanju, ki za zadnjenavedeno s soglasjem zavarovancev vključuje prevzem vseh pravic in obveznosti, ki izhajajo iz teh pogodb, to ni ne transakcija iz členov 9(2)(e), peta alinea, in 13(B)(a) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero ne transakcija iz kombinacije točk 2 in 3 navedenega člena 13(B)(d).

2. V okviru odplačnega odstopa portfelja, ki zajema 195 pogodb o življenjskem pozavarovanju, okoliščina, da protivrednosti – v obravnavanem primeru gre za določitev negativne vrednosti – za prevzem 18 od teh pogodb ne plača prevzemnik, ampak odstopnik, ne vpliva na odgovor na prvo vprašanje.

3. Člen 13(B)(c) Šeste direktive 77/388/EGS je treba razlagati tako, da se ne uporabi za odplačni odstop portfelja pogodb o življenjskem pozavarovanju, kot je ta, ki se obravnava v postopku v glavni stvari.

(1) UL C 223, 30.8.2008.
1.

Člen 42(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 je treba razlagati tako, da daje državam članicam diskrecijsko pravico, da določijo referenčni znesek 0 EUR in da kmetu, ki se znajde v posebnih razmerah, navedenih v členu 21 Uredbe Komisije (ES) št. 795/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje sheme enotnega plačila, predvidenega v Uredbi Sveta (ES) št. 1782/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1974/2004 z dne 29. oktobra 2004, ne dodelijo nobene pravice do plačila iz nacionalne rezerve, če ta znesek temelji na objektivnih merilih, ne ogroža enake obravnave kmetov in ne povzroča motenj trga in konkurence.
1.

Republika Malta s tem, da je dovolila začetek lova na prepelico (Coturnix coturnix) in divjo grlico (Streptopelia turtur) v času pomladanske selitve od leta 2004 do leta 2007, ne da bi izpolnila pogoje iz člena 9(1) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic, kakor je bila za obdobje od leta 2004 do leta 2006 spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 807/2003 z dne 14. aprila 2003 in za leto 2007 z Direktivo Sveta 2006/105/ES z dne 20. novembra 2006, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.