ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 71/4

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 22. januarja 2013 – Evropska komisija proti Tomkins plc

(Zadeva C-286/11 P) (1)

(Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg pribora (fitingov) iz bakra in bakrene zlitine - Odgovornost matične družbe, ki izhaja le iz kršitve hčerinske družbe - Načelo ne ultra petita - Učinek ničnosti, razglašene s sodbo, ki se nanaša na hčerinsko družbo, na pravni položaj matične družbe)

2013/C 71/06

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: F. Castillo de la Torre, V. Bottka in R. Sauer, agenti)

Druga stranka v postopku: Tomkins plc (zastopnika: K. Bacon, barrister, S. Jordan, solicitor)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v zadevi Tomkins proti Komisiji, s katero je bila razglašena delna ničnost Odločbe Komisije 2007/691/ES z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe o Evropski uniji in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F/38.121 – Pribor (fitingi)) [notificirano pod dokumentarno številko C(2006) 4180] o omejevalnem sporazumu o določitvi popustov in rabatov, vzpostavitvi mehanizma za usklajevanje podražitev, dodelitvi strank in izmenjavi poslovnih informacij na evropskem trgu pribora (fitingov) iz bakra in zlasti bakrene zlitine (UL L 283, str. 63), ter s katero je bila hkrati znižana globa, ki je bila naložena družbi Tomkins plc

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 238, 13.8.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 26/10

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. decembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Administrativen sad – Varna – Bolgarija) – BONIK (EOOD) proti Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite

(Zadeva C-285/11) (1)

(DDV - Direktiva 2006/112/ES - Pravica do odbitka - Zavrnitev)

2013/C 26/17

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Administrativen sad – Varna

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka; BONIK (EOOD)

Tožena stranka: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ – Varna pri Centralno upravlenie na Natconalnata agencia za prihodite

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Administrativen sad - Varna – Razlaga členov 14, 62, 63, 167, 168 in 178(a) in (b) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, p. 1) – Formalnosti držav članic na področju pravice do odbitka DDV – Ukrepi, sprejeti za preprečevanje določenih oblik goljufij ali izogibanja davkom – Zavrnitev pravice do odbitka DDV davčnemu zavezancu, naslovniku dobav znotraj Skupnosti zaradi neobstoja dokazov o dejanskih dobavah predhodnih dobaviteljev, kljub obstoju dokazov o dejanskih dobavah neposrednega dobavitelja davčnemu zavezancu

Izrek

Člene 2, 9, 14, 62, 63, 167, 168 in 178 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da nasprotujejo, da bi se v okoliščinah, kakršne so v postopku v glavni stvari, davčnemu zavezancu zavrnila pravica do odbitka davka na dodano vrednost glede dobave blaga iz razloga, ker se ob upoštevanju goljufij in nepravilnosti, ki so bile storjene pred in po tej dobavi, šteje, da dobava ni bila dejansko izvedena, ne da bi bilo na podlagi objektivnih dokazov ugotovljeno, da je ta davčni zavezanec vedel ali bi moral vedeti, da je bila transakcija, glede katere je uveljavljal pravico do odbitka, povezana z goljufijo glede davka na dodano vrednost, ki je bila storjena pred ali potem v verigi dobav, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 238, 13.8.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 9/19

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 8. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Lagura Vermögensverwaltung GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Hafen

(Zadeva C-438/11) (1)

(Carinski zakonik Skupnosti - Člen 220(2)(b) - Naknadna izterjava uvoznih dajatev - Legitimno pričakovanje - Nemožnost preveritve, ali je potrdilo o poreklu točno - Pojem potrdila, izdanega na podlagi napačnih dejstev, ki jih je navedel izvoznik - Dokazno breme - Sistem splošnih tarifnih preferencialov)

2013/C 9/29

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Hamburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Lagura Vermögensverwaltung GmbH

Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Hamburg – Razlaga člena 220(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 10, str. 239) – Izvoz blaga iz tretje države v Evropsko unijo – Naknadno preverjanje potrdila o poreklu – Nemožnost preveritve za nazaj, ali je vsebina potrdila o poreklu, ki so ga izdali pristojni organi navedene tretje države, točna – Varstvo morebitnih legitimnih pričakovanj uvoznika

Izrek

Člen 220(2)(b) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, je treba razlagati tako, da kadar pristojni organi tretje države med naknadnim preverjanjem ne morejo ugotoviti, ali potrdilo o poreklu obrazec A, ki so ga izdali, temelji na izvoznikovi navedbi pravih dejstev, ker je ta prenehal opravljati dejavnost, dokazno breme glede tega, da je bilo to potrdilo izdano na podlagi izvoznikove navedbe pravih dejstev, nosi zavezanec za plačilo dajatev.

(1) UL C 347, 26.11.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 379/9

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 18. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Consiglio di Stato – Italija) – Rosanna Valenza (C-302/11 in C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11) proti Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

(Združene zadeve od C-302/11 do C-305/11) (1)

(Socialna politika - Direktiva 1999/70/ES - Okvirni sporazum o delu za določen čas, sklenjen med ETUC, UNICE in CEEP - Določba 4 - Pogodbe o zaposlitvi za določen čas v javnem sektorju - Nacionalni organ, pristojen za konkurenco - Postopek za ustalitev - Zaposlovanje delavcev, zaposlenih za določen čas, kot redno zaposlenih uradnikov brez izvedenega javnega natečaja - Določitev delovne dobe - Popolno neupoštevanje obdobij službovanja po pogodbah o zaposlitvi za določen čas - Načelo prepovedi diskriminacije)

2012/C 379/15

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnice v postopku v glavni stvari: Rosanna Valenza (C-302/11 in C-304/11), Maria Laura Altavista (C-303/11), Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini (C-305/11)

Nasprotna stranka v postopku v glavni stvari: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Predmet

Predlogi za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Razlaga določb 4 in 5 Priloge k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, str. 43) – Nacionalna zakonodaja, ki javni upravi, kot izjemo od načela, da je treba uradnike zaposliti na podlagi javnega natečaja, dopušča možnost, da sklepa pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas z delavci, ki so na podlagi pogodb o zaposlitvi za določen čas pri njih že zaposleni – Neupoštevanje delovne dobe, pridobljene med predhodnimi delovnimi razmerji za določen čas celo v primerih, ko se delovno razmerje brez prekinitve nadaljuje.

Izrek

Določbo 4 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je bil sklenjen 18. marca 1999 in ki je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenim med ETUC, UNICE in CEEP, je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je zadevna ureditev v postopkih v glavni stvari, ki popolnoma izključuje, da bi se delavcu, zaposlenem za določen čas pri javnem organu, ko se pri istem organu zaposli za nedoločen čas kot redno zaposleni uradnik po posebnem postopku za ustalitev njegovega delovnega razmerja, za določitev njegove delovne dobe upoštevala obdobja njegovega službovanja, razen če je ta izključitev upravičena z „objektivnimi razlogi“ v smislu točk 1 in/ali 4 te določbe. Zgolj dejstvo, da je bil delavec v navedenih obdobjih službovanja zaposlen po pogodbi ali je imel delovno razmerje za določen čas, ni takšen objektivni razlog.

(1) UL C 252, 27.8.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 355/4

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Hamburg – Nemčija) – Eurogate Distribution GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Stadt

(Zadeva C-28/11) (1)

(Carinski zakonik Skupnosti - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Člen 204(1)(a) - Postopek carinskega skladiščenja - Nastanek carinskega dolga zaradi neizpolnitve obveznosti - Zamuda pri vpisu odstranitve blaga iz carinskega skladišča v evidenco)

2012/C 355/05

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Hamburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Eurogate Distribution GmbH

Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Finanzgericht Hamburg – Razlaga člena 204(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 4, str. 307) – Zamuda pri vpisu odstranitve blaga iz carinskega skladišča v evidenco – Dopustnost nastanka carinskega dolga kot sankcija za to neizpolnitev

Izrek

Člen 204(1)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 648/2005 z dne 13. aprila 2005, je treba razlagati tako, da v zvezi z neskupnostnim blagom neizpolnitev obveznosti vpisa odstranitve blaga iz carinskega skladišča v za to namenjene evidence, in to najpozneje ob tej odstranitvi, povzroči nastanek carinskega dolga za navedeno blago, čeprav je bilo ponovno izvoženo.

(1) UL C 238, 13.8.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 295/12

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. julija 2012 (predlogi za sprejetje predhodne odločbe Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku – Poljska) – Fortuna Sp z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11) proti Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

(Združene zadeve C-213/11, C-214/11 in C-217/11) (1)

(Notranji trg - Direktiva 98/34/ES - Tehnični standardi in tehnični predpisi - Postopek za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov - Igralni avtomati z nizkimi dobitki - Prepoved spremembe, podaljšanja in izdaje dovoljenj za opravljanje dejavnosti - Pojem „tehnični predpis“)

2012/C 295/19

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Fortuna Sp z o.o. (C-213/11) Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11)

Tožena stranka: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

Predmet

Predlogi za sprejetje predhodne odločbe – Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku – Razlaga člena 11, točka 11, Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/96/ES z dne 20. novembra 2006 (UL L 204, str 37) – Pojem „tehnični predpis“ – Nacionalna določba, ki prepoveduje spremembo dovoljenja za opravljanje dejavnosti na področju iger na igralnih avtomatih z nizkimi dobitki v zvezi s točkami namestitve teh avtomatov

Izrek

Člen 1, točka 11, Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/96/ES z dne 20. novembra 2006, je treba razlagati tako, da nacionalne določbe, kot so te iz zakona o igrah na srečo (ustawa o grach hazardowich) z dne 19. novembra 2009, ki bi lahko omejevale ali celo postopoma onemogočale prirejanje iger na igralnih avtomatih z nizkimi dobitki drugje kot v igralnicah in igralnih salonih, v smislu te določbe pomenijo „tehnične predpise“, katerih osnutke je treba sporočiti v skladu s členom 8(1), prvi pododstavek, te direktive, če se ugotovi, da navedene določbe pomenijo pogoje, ki bi lahko občutno vplivali na naravo ali trženje zadevnega proizvoda, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 219, 23.7.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 295/9

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Köln – Nemčija) – ebookers.com Deutschland GmbH proti Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV

(Zadeva C-112/11) (1)

(Promet - Zračni promet - Skupna pravila za opravljanje zračnih prevozov v Uniji - Uredba (ES) št. 1008/2008 - Obveznost prodajalca letalskih potovanj, da zagotovi, da stranka možnost doplačila izbere z izrecno potrditvijo - Pojem „možnost doplačil“ - Cena zavarovanja za primer odpovedi leta, ki ga zagotovi neodvisna zavarovalna družba, pri čemer je ta cena del skupne cene)

2012/C 295/14

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Köln

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: ebookers.com Deutschland GmbH

Tožena stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband eV

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Köln – Razlaga člena 23(1) Uredba (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti (UL L 293, str. 3) – Obveznost prodajalca letalskih potovanj, da zagotovi, da stranka možnost doplačila izbere z izrecno potrditvijo – Pojem „možnost doplačila“ – Cena zavarovanja za primer odpovedi, ki ga zagotovi neodvisna zavarovalna družba, pri čemer je ta cena del skupne cene in se zaračuna potniku hkrati s ceno za let

Izrek

Pojem „možnost doplačila“ iz člena 23(1), zadnji stavek, Uredbe (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti je treba razlagati tako, da zajema cene, ki so povezane z letalskim potovanjem, za storitve, kot je zavarovanje za primer odpovedi v postopku v glavni stvari, ki jih ponuja subjekt, ki ni letalski prevoznik, in ki jih prodajalec tega potovanja zaračuna strankam skupaj z letalsko prevoznino v okviru skupne cene.

(1) UL C 173, 11.6.2011.
2.

Zadeva se vrne Splošnemu sodišču Evropske unije, da to odloči o tožbi, ki jo je vložila IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH za razglasitev ničnosti Odločbe Evropske komisije z dne 19. junija 2008 o zavrnitvi dostopa pritožnice do dokumenta, ki so ga Evropski komisiji posredovali nemški organi v okviru postopka ukinitve območja varstva na podlagi Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst.
2.

Člena 4(2) in 5(1) Direktive 2009/24 je treba razlagati tako, da se lahko v primeru nadaljnje prodaje licence za uporabo, ki zajema nadaljnjo prodajo kopije računalniškega programa, naložene s spletnega mesta imetnika avtorske pravice, in ki jo je ta imetnik prvotno podelil prvemu pridobitelju za nedoločen čas in proti plačilu cene, ki imetniku omogoča dobiti plačilo, ki ustreza ekonomski vrednosti navedene kopije njegovega dela, drugi in vsak nadaljnji pridobitelj te licence sklicujeta na izčrpanje pravice distribuiranja iz člena 4(2) te direktive, zaradi česar jih je mogoče šteti za zakonite pridobitelje kopije računalniškega programa v smislu člena 5(1) navedene direktive in lahko uveljavljajo pravico distribuiranja iz zadnjenavedene določbe.
SL Uradni list Evropske unije C 151/8

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Mainz – Nemčija) – Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH proti Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)

(Zadeva C-1/11) (1)

(Okolje - Uredba (ES) št. 1013/2006 - Člen 18(1) in (4) - Pošiljke nekaterih odpadkov - Člen 3(2) - Obvezne informacije - Identiteta povzročitelja odpadkov - Nenavedba s strani trgovskega posrednika - Varstvo poslovnih skrivnosti)

2012/C 151/15

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht Mainz

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Interseroh Scrap and Metal Trading GmbH

Tožena stranka: Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (SAM)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Verwaltungsgericht Mainz – Razlaga člena 18(1) in (4) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, str. 1) – Dokument iz Priloge VII k tej uredbi, ki vsebuje informacije, ki spremljajo prenos nekaterih odpadkov – Pravica posrednika, da v tem dokumentu ne navede povzročitelja odpadkov zaradi varstva svojih strank v razmerju do kupca.

Izrek

1. Člen 18(4) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 308/2009 z dne 15. aprila 2009, je treba razlagati tako, da trgovcu posredniku, ki organizira pošiljanje odpadkov, ne omogoča, da prejemniku pošiljke ne razkrije identitete povzročitelja odpadkov, kot je določeno v odstavku 1 tega člena v povezavi s Prilogo VII k navedeni uredbi, čeprav bi bilo nerazkritje potrebno zaradi varstva poslovnih skrivnosti tega trgovca posrednika.

2. Člen 18(1) Uredbe št. 1013/2006, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 308/2009, je treba razlagati tako, da pri pošiljanju odpadkov, na katere se ta določba nanaša, trgovcu posredniku nalaga izpolnitev polja 6 dokumenta iz Priloge VII k Uredbi št. 1013/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 308/2009, in njegovo posredovanje prejemniku, ne da bi bilo mogoče obseg te obveznosti omejiti s pravico do varstva poslovnih skrivnosti.

(1) UL C 95, 26.3.2011.
1.

Sodba Splošnega sodišča Evropske Unije z dne 24. novembra 2010 v zadevi Nike International proti UUNT – Muñoz Molina (R10) (T-137/09) se razveljavi, ker je navedeno sodišče kršilo člen 58 Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1891/2006 z dne 18. decembra 2006, in pravilo 49 Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe št. 40/94, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1041/2005 z dne 29. junija 2005, ter razsodilo, da je prvi odbor za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) s tem, da je pritožbo družbe Nike International Ltd v odločbi z dne 21. januarja 2009 (zadeva R 551/2008-1) razglasil za nedopustno, kršil pravili 31(6) in 50(1) Uredbe št. 2868/95, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1041/2005.
SL Uradni list Evropske unije C 108/2

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 7. februarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Francija) – Refcomp SpA proti Axa Corporate Solutions Assurance SA, Axa France IARD, Emerson Network, Climaveneta SpA

(Zadeva C-543/10) (1)

(Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Razlaga člena 23 - Dogovor o pristojnosti sodišča v pogodbi med proizvajalcem in prvotnim kupcem blaga - Pogodba iz zaporedja pogodb o prenosu lastništva - Učinkovanje tega dogovora za končnega kupca blaga)

2013/C 108/02

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Refcomp SpA

Tožene stranke: Axa Corporate Solutions Assurance SA, Axa France IARD, Emerson Network, Climaveneta SpA

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour de cassation – Razlaga členov 5(1) in 23 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) - Posebna pristojnosti v zadevah v zvezi s pogodbenimi razmerji – Spor med končnim kupcem in proizvajalcem artikla – Obseg dogovora o pristojnosti v okviru verig pogodb znotraj Skupnosti

Izrek

Člen 23 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da lahko dogovor o pristojnosti, ki je bil dogovorjen med proizvajalcem blaga in njegovim kupcem, ne more učinkovati za tretjo osebo, ki je končni kupec in ki je po koncu zaporedja pogodb o prenosu lastništva, sklenjenih med strankami s sedežem v različnih državah članicah, to blago kupila in želi vložiti odškodninsko tožbo proti proizvajalcu, razen če se dokaže, da je ta tretja oseba izrecno soglašala z navedenim dogovorom, pri čemer so izpolnjeni pogoji, določeni v tem členu.

(1) UL C 46, 12.2.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 252/6

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 11. julija 2013 – Evropska komisija proti Republiki Sloveniji

(Zadeva C-627/10) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Prevoz - Direktiva 91/440/EGS - Razvoj železnic Skupnosti - Direktiva 2001/14/ES - Dodeljevanje železniških infrastrukturnih zmogljivosti - Člen 6(3) Direktive 91/440 in Priloga II k tej direktivi - Člen 14(2) Direktive 2001/14 - Upravljavec infrastrukture - Sodelovanje pri pripravi voznega reda omrežja - Vodenje prometa - Člen 6, od (2) do (5), Direktive 2001/14 - Neobstoj ukrepov za spodbujanje upravljavcev infrastrukture k zniževanju stroškov zagotavljanja infrastrukture in višine pristojbin za dostop - Člena 7(3) in 8(1) Direktive 2001/14 - Stroški, ki nastanejo neposredno pri izvajanju storitve - Člen 11 Direktive 2001/14 - Načrt izvedbe)

2013/C 252/08

Jezik postopka: slovenščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: H. Støvlbæk, D. Kukovec in M. Žebre, agenti)

Tožena stranka: Republika Slovenija (zastopniki: N. Pintar Gosenca, A. Vran in V. Kampoš, agenti)

Intervenientki v podporo toženi stranki: Češka republika (zastopnika: M. Smolek in T. Müller, agenta), Kraljevina Španija (zastopnik: S. Centeno Huerta, agent)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh predpisov, potrebnih za uskladitev s členom 6(3) in Prilogo II k Direktivi Sveta z dne 29. julija 1991 o razvoju železnic Skupnosti (91/440/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 341), kakor je bila spremenjena, in s členi 6, od (2) do (5), 7(3), 8(1), 11, 14(2) in 30(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti in naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 5, str. 404)

Izrek

1. Republika Slovenija s tem, da ni sprejela ukrepov, potrebnih za uskladitev: — s členom 6(3) Direktive Sveta z dne 29. julija 1991 o razvoju železnic Skupnosti (91/440/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/51/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004, in Prilogo II k tej direktivi ter členom 14(2) Direktive 2001/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti in naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004, in — s členi 6, od (2) do (5), 7(3), 8(1) in 11 Direktive 2001/14, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/49, ni izpolnila obveznosti iz navedenih določb.

2. V preostalem se tožba zavrne.

3. Evropska komisija, Republika Slovenija, Češka republika in Kraljevina Španija nosijo svoje stroške.

(1) UL C 103, 2.4.2011.