ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(Glej točki 29 in 30.)

Načelo vzajemnega priznavanja, na katerem temelji sistematika Okvirnega sklepa 2005/214 o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, na podlagi člena 6 Okvirnega sporazuma 2005/214 zahteva, da morajo države članice načeloma priznati odločbo o naložitvi denarne kazni, ki je bila posredovana na podlagi člena 4 Okvirnega sklepa, brez nadaljnjih formalnosti in nemudoma ukreniti vse potrebno za njeno izvršbo. Razloge za zavrnitev priznanja ali izvršbe take odločbe je treba zato razlagati strogo. Taka razlaga še toliko bolj velja, ker medsebojno zaupanje držav članic, ki je temelj pravosodnega sodelovanja v Uniji, spremljajo ustrezni varstveni ukrepi.

Pojem „sodišče, ki je pristojno zlasti za kazenske zadeve“ iz člena 1(a)(iii) Okvirnega sklepa o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, je samostojen pojem prava Unije in ga je treba razlagati tako, da zajema vsako sodišče, ki uporablja postopek, ki izpolnjuje bistvene značilnosti kazenskega postopka. Unabhängiger Verwaltungssenat in den Ländern (Avstrija) ta merila izpolnjuje in je zato treba šteti, da spada v okvir navedenega pojma.

Pri razlagi pojma „sodišče“ iz člena 1(a)(iii) Okvirnega sklepa 2005/214 se je treba opreti na merila, ki jih je Sodišče določilo za presojo vprašanja, ali je predložitveni organ „sodišče“ v smislu člena 267 PDEU. V tem smislu Sodišče upošteva vse elemente, kot so zakonska podlaga organa, njegova stalnost, obveznost njegove sodne pristojnosti, kontradiktornost postopka, uporaba pravnih pravil s strani organa in njegova neodvisnost.

Da bi zagotovili polni učinek navedenega okvirnega sklepa, je treba uporabiti razlago izraza „pristojno zlasti za kazenske zadeve“, v kateri opredelitev kršitev, ki jo podajo države članice, ni odločilna. Zato mora pristojno sodišče v smislu člena 1(a)(iii) navedenega okvirnega sklepa uporabiti postopek, ki ima bistvene značilnosti kazenskega postopka, vendar se ne zahteva, da ima to sodišče izključno kazensko pristojnost. Za tak kazenski postopek je določeno spoštovanje ustreznih procesnih jamstev na kazenskem področju, med katera spadajo načelo nulla poena sine lege, načelo inkriminiranja le v primeru odgovornosti za kršitev in kazenske odgovornosti, ter načelo sorazmernosti sankcije s stopnjo odgovornosti in dejstvi.

Glej točke 32, 33, 35, 36, 39, 40, 42 in točka 1 izreka.)
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:C:2013 :683 1Zadeva C-2 2 0 / 1 2
Andreas Ingemar T h iele M eneses
proti
Region H annover
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki g a je vložilo Ve rwaltungsgericht H annover)
„Državljanstvo Unije — Člena 20 PD EU in 21 PD EU — Pravica do prostega gibanja in prebivanja — 
Državljan dr žave članice — Izobraževanje v drugi državi članici — Dodelitev p omoči za 
izobraževanje — Pogoj stalnega prebivališča — Kraj izobraževanja v državi prebivališča prosilca ali 
v sosednji državi — Omejena izjema — Posebne okoliščine prosilca“
Povzetek – Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 24. oktobra 2013
1. Državljanstvo Unije — Določbe Pogodbe — Področje osebne uporabe — Državljan države članice, 
ki študira v drugi državi članici — Vključitev — Učinek — Uživanje pravic, povezanih s statusom 
državljana Evropske unije
(členi 6(e), 20, 21 in 165(1) PDEU)
2. Državljanstvo Unije — Pravica do prostega gibanja in prebivanja na oz emlju držav članic — 
Pomoč za izobraževanje, ki se š tudentom d ržavljanom d odeli za študij v drugi državi članici — 
Dodelitev, ki je pogojena z obstojem stalnega prebivališča na oz emlju države članice, ki dodeljuje 
pomoč — Nedopustnost — Upravičenost — Neobstoj
(člena 20 in 21 P DEU)
1. Glej besedilo odločbe.
(Glej točke o d 18 d o 24.)
2. Člena 20 PD EU in 21 PD EU je treba ra zlagati tako, da n asprotujeta ureditvi države č lanice, ki 
dodelitev p omoči za izobraževanje v drugi državi članici načeloma pogojuje z edinim pogojem, da i ma 
prosilec v smislu te ureditve v saj 3 leta pred začetkom n avedenega študija stalno p rebivališče na 
nacionalnem o zemlju, in ki – če je prosilec dr žavljan te dr žave, ki v navedenem o bdobju nima 
stalnega prebivališča na njenem o zemlju – pomoč za izobraževanje v tujini predvideva le, če gre za 
državo prebivališča prosilca ali njej sosednjo državo in to upravičujejo posebne okoliščine.
Ta ureditev n amreč pomeni omejitev p ravice do prostega gibanja in prebivanja, ki j o imajo vsi 
državljani Unije na podlagi člena 21 PD EU, saj lahko o b upoštevanju vp liva, ki g a izvrševanje te 
pravice lahko i ma na pravico do pomoči za izobraževanje, državljane Unije odvrne od izvrševanja 
pravice do prostega gibanja in prebivanja v drugi državi članici.
2 ECLI:EU:C:2013 :683POVZETEK–ZADEVAC-220/12
THIELEMENESES
Omejitev, ki i zhaja iz ureditve, ki s e obravnava v postopku v glavni stvari, pa je ob upoštevanju prava 
Unije lahko u pravičena le, če temelji na objektivnih preudarkih v splošnem i nteresu, ki n iso odvisni od 
državljanstva zadevnih oseb, in če je sorazmerna s ciljem, ki m u legitimno s ledi nacionalno p ravo.
V zvezi s tem j e pogoj stalnega prebivališča kljub omejenim o dstopanjem o d njega vsekakor tako 
preveč splošen ko t preveč izključujoč. Ta omejitev p ravice do prostega gibanja in prebivanja se tako 
ne more šteti za sorazmerno ž elenemu gospodarskem u cilju.
(Glej točke o d 27 d o 29, 46, 51 in izrek.)
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:C:2013 :722 1Združeni zadevi C-2 4 9 / 1 2 in C-2 5 0 / 1 2
Corina-Hrisi Tulică
proti
Agenția Na țională de A dministrare Fiscală – Direcția G enerală de S oluționare a Contestațiilor
in
Călin Ion Plavoşin
proti
Direcția G enerală a Finanțelor Publice Timiş – Se r viciul Soluționare Contestații 
in 
Activitatea de I nspecție Fiscală – Se r viciul de I nspecție Fiscală Timiş
(Predloga za sprejetje predhodne odločbe, ki j u je vložilo Înalta Curte de Casație şi Justiție)
„Obdavčenje — DDV — Direktiva 2006 /112/ES — Člena 73 in 78 — Transakcije z nepremičninami, ki 
jih opravljajo fizične osebe — Opredelitev teh transakcij kot obdavčljive transakcije — 
Določitev d olgovanega DD V, kadar s e stranki ob sklenitvi pogodbi glede njega nista nič dogovorili — 
Obstoj možnosti dobavitelja, da o d pridobitelja izterja DD V — Posledice“
Povzetek – Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. novembra 2013
1. Usklajevanje davčnih zakonodaj — Skupni sistem davka na dodano vrednost — Davčna osnova — 
Dobava bl aga in opravljanje storitev — Določitev davčne osnove v primeru pogodbe, v kateri je 
določena cena, ni pa om enjen davek na dodano vrednost — Možnost davčnega zavezanca, da od 
sopogodbenika izterja davek, ki ga je zahtevala davčna uprava — Vpliv
(Direktiva Sveta 2006 /112, člena 73 in 78)
2. Usklajevanje davčnih zakonodaj — Skupni sistem d avka n a d odano vrednost — Cilji in 
sistematika — Boj proti goljufijam, davčnemu izogibanju in mo rebitnim z lorabam — 
Spoštovanje načela sorazmernosti
(Direktiva Sveta 2006 /112)
1. Direktivo 2006 /112/ES o skupnem s istemu da vka n a dodano v rednost, zlasti njena člena 73 in 78, je 
treba razlagati tako, da j e, kadar s ta stranki določili ceno b laga, ne da b i se kar ko li dogovorili glede 
davka n a dodano v rednost, in je dobavitelj tega blaga oseba, ki j e zavezana za plačilo da vka n a 
obdavčljivo transakcijo, treba šteti, da d ogovorjena cena že vključuje da vek na dodano v rednost, če 
dobavitelj nima možnosti od pridobitelja izterjati davka, ki g a zahteva davčna uprava.
Drugače bi bilo, če bi dobavitelj imel na podlagi nacionalnega prava m ožnost, da c eni, določeni 
s pogodbo, doda znesek da vka, ki s e zaračuna za transakcijo, in ga izterja od pridobitelja blaga.
(Glej točki 37 in 43 ter izrek.)
2 ECLI:EU:C:2013 :722POVZETEK–ZDRU ŽENIZADEVIC-249/12INC-250/12
TULICĂIN PLAVOŞIN
2. Glej besedilo odločbe.
(Glej točki 41 in 42.)
Člen 5, točka 3, Uredbe št. 44/2001 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je v primeru domnevne kršitve materialnih avtorskih pravic, ki jih zagotavlja država članica sodišča, ki odloča, to sodišče pristojno za odločanje o tožbi za ugotovitev odgovornosti, ki jo avtor dela vloži proti družbi s sedežem v drugi državi članici, ki je v tej državi reproducirala navedeno delo z materialnim nosilcem, ki ga nato prodajata družbi s sedežema v tretji državi članici prek spletnega mesta, dostopnega tudi z območja sodišča, ki odloča. To sodišče je pristojno samo za odločanje o škodi, ki je nastala na ozemlju države članice, ki ji pripada.

Materialne avtorske pravice, za katere velja načelo teritorialnosti, pa morajo biti zlasti na podlagi Direktive 2001/29 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi samodejno varovane v vseh državah članicah, tako da so lahko kršene v vsaki izmed njih na podlagi veljavnega materialnega prava.

Glede domnevne kršitve materialne avtorske pravice je za odločanje o tožbi v zadevah v zvezi z delikti ali kvazidelikti že določena pristojnost sodišča, ki odloča, ker država članica, na ozemlju katere je to sodišče, varuje materialne pravice, na katere se sklicuje tožeča stranka, in ker grozi nastanek domnevne škode na območju sodišča, ki odloča. Navedena nevarnost izhaja zlasti iz možnosti, da prek spletnega mesta, dostopnega na območju sodišča, ki odloča, pride do reproduciranja dela, s katerim so povezane pravice, na katere se sklicuje tožeča stranka.

(Glej točke 39, 43, 44, 47 in izrek.)
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:C:2013 :566 1Zadeva C-2 5 1 / 1 2
Ch ristian Van Buggenhout 
in 
 Ilse Van de M ierop
proti
Banque Internationale à Luksemburg SA
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki g a je vložilo tribunal de comme rce de Bruxelles)
„Pravosodno s odelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 1346 /2000 — Postopki zaradi 
insolventnosti — Člen 24(1) — Izpolnitev obveznosti ‚v ko rist dolžnika, zoper katerega so bili […] 
uvedeni postopki v primeru insolventnosti‘ — Plačilo upniku tega dolžnika“
Povzetek – Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. septembra 2013
1. Pravosodno sodelovanje v civilnih z adevah — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba 
št. 1346 /2000 53085 — Izpolnitev obveznosti v korist dolžnika — Materialnopravna določba
(Uredba Sveta št. 1346 /2000 , člen 24)
2. Pravo Evropske unije — Razlaga — Metode — Jezikovna, sistematična in teleološka razlaga
3. Pravosodno sodelovanje v civilnih z adevah — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba 
št. 1346 /2000 — Izpolnitev obveznosti v korist dolžnika — Področje uporabe — Plačilo, ki se 
opravi po naročilu dolžnika, nad katerim je bil začet postopek zaradi insolventnosti, upniku tega 
dolžnika — Izključitev
(Uredba Sveta št. 1346 /2000 , člen 24(1))
1. Glej besedilo odločbe.
(Glej točko 23.)
2. Glej besedilo odločbe.
(Glej točki 26 in 27.)
3. Člen 24(1) Uredbe št. 1346 /2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da 
plačilo, ki s e opravi po naročilu dolžnika, nad ka terim je bil začet postopek zaradi i nsolventnosti, 
upniku tega dolžnika, ne spada n a področje uporabe te določbe.
Osebe, ki j ih ta določba varuje, so namreč dolžniki insolventnega dolžnika, ki n eposredno a li 
s posredovanjem v dobri ve ri izpolnijo obveznost v korist zadnjenavedenega.
2 ECLI:EU:C:2013 :566POVZETEK–ZADEVAC-251/12
VANBUGGENHOUTINVAN D EMIEROP
Tako b anka, ki j e na podlagi naloga in za račun stečajnega dolžnika o pravila plačilo, tudi če je izpolnila 
obveznost, ki j o je s pogodbo prevzela v razmerju do tega stečajnega dolžnika, te obveznosti ni izpolnila 
„v ko rist“ tega dolžnika v smislu člena 24 U redbe št. 1346 /2000 , saj navedeni dolžnik ni bil prejemnik 
navedenega plačila.
(Glej točke 31, 32, 38 in izrek.)
(Glej točke od 17 do 19.)

(Glej točke od 20 do 26.)

Člen 3(9) Direktive 2005/29 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi direktiv 84/450, 97/7, 98/27 in 2002/65 ter Uredbe št. 2006/2004 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje določbi države članice, katere cilj je varstvo potrošnikov, ki razen v primerih, izčrpno navedenih v nacionalni zakonodaji, splošno prepoveduje vsak vezani posel, ki se ponudi potrošnikom in katerega vsaj en sestavni del je finančna storitev.

V uvodni izjavi 9 Direktive 2005/29 je izrecno navedeno, da imajo države članice v zvezi s finančnimi storitvami pravico sprejeti strožje ukrepe, da bi zagotovile večjo zaščito potrošnikov. Namen zakonodajalca Unije je torej državam članicam prepustiti pristojnost, da same ocenijo želeno stopnjo omejevalnosti teh ukrepov, in jim v zvezi s tem pustiti polje proste presoje, ki lahko sega tudi do prepovedi navedenih poslov.

(Glej točke 27, 28, 38 in izrek.)
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:C:2013 :355 1Zadeva C-3 4 2 / 1 2
Worten – Equipamentos para o Lar SA
proti
Autoridade p ara as Condições de T r abalho (ACT)
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki g a je vložilo Tribunal do Trabalho de Viseu)
„Obdelava osebnih podatkov — Direktiva 95 /46/ES — Člen 2 — Pojem ‚osebni podatki‘ — 
Člena 6 in 7 — Načela v zvezi s kakovostjo podatkov in me rila za zakonitost obdelave p odatkov — 
Člen 17 — Varnost obdelave — Delovni čas delavcev — Evidenca delovnega časa — 
Dostop nacionalnega organa, pristojnega za nadzor delovnih razmer — Obveznost delodajalca, da 
omogoči dostop do evidence delovnega časa, in sicer tako, da j e mogoč takojšen vp ogled vanjo“
Povzetek – Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 30. maja 2013
1. Približevanje zakonodaj — Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov — Direktiva 
95/46 — Področje uporabe — Pojem osebnih podatkov — Evidenca de lovnega časa, ki za vsakega 
delavca navede, kdaj začne in ko nča de lavnik, ter odmor ali čas, ki v delavnik nista vključena — 
Vključitev
(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95 /46, člen 2(a))
2. Vprašanja za predhodno odločanje — Pristojnost So dišča — Opredelitev upoštevnih elementov 
prava Unije — Preoblikovanje vprašanj
(člen 267 P DEU)
3. Približevanje zakonodaj — Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov — Direktiva 
95/46 — Nacionalna zakonodaja, ki delodajalcu nalaga obveznost, da pristojnemu nacionalnemu 
organu, pristojnemu za nadzor delovnih razmer, omo goči dostop do evidence delovnega časa, tako, 
da je mo goč takojšen vpogled vanjo — Dopustnost — Zahteva — Nujnost navedene obveznosti
(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95 /46, člena 6(1)(b) in (c) ter 7(c) in (e))
1. Člen 2(a) Direktive 95 /46 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem 
pretoku t akih podatkov je treba ra zlagati tako, da ev idenca delovnega časa, ki z a vsakega delavca 
navede, kda j začne in kon ča delavnik, ter odmor ali čas, ki v delavnik nista vključena, sodi pod pojem 
„osebni podatki“ v smislu te določbe.
(Glej točko 22 in točko 1 izreka.)
2. Glej besedilo odločbe.
(Glej točki 30 in 31.)
2 ECLI:EU:C:2013 :355POVZETEK–ZADEVAC-342/12
WORTEN
3. Člen 6(1)(b) in (c) in člen 7(c) in (e) Direktive 95 /46 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih 
podatkov in o prostem p retoku t akih podatkov je treba razlagati tako, da n e nasprotujeta nacionalni 
ureditvi, ki d elodajalcu nalaga, da n acionalnemu organu, pristojnemu za nadzor delovnih ra zmer, 
omogoči dostop do ev idence delovnega časa, in sicer tako, da j e mogoč takojšen vp ogled vanjo, pod 
pogojem, da j e ta obveznost potrebna za to, da t a organ izvaja nadzor uporabe predpisov s področja 
delovnih razmer, zlasti glede delovnega časa.
(Glej točko 45 in točko 2 izreka.)
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:C:2013 :151 1Zadeva C-1 8 2 / 1 2
Gábor Fekete
proti
Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki g a je vložilo Székesfehérvári T örvényszék)
„Carinski zakonik Skupnosti — Člen 137 — Uredba o izvajanju carinskega zakonika — Člen 561(2) — 
Pogoji za popolno o prostitev u voznih da jatev — Uvoz vozila, čigar lastnik ima sedež v tretji državi, 
v državo članico — Pooblastilo lastnika za zasebno u porabo vozila, ki n i bilo da no v pogodbi 
o zaposlitvi z uporabnikom — Neoprostitev“
Povzetek – Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. marca 2013
Carinska unija — Skupna carinska tarifa — Postopek začasnega uvoza ob de lni oprostitvi dajatev — 
Cestno vozilo za zasebno uporabo, čigar lastnik ima sede ž v tretji državi — Zasebna uporaba vozila — 
Pooblastilo lastnika za zasebno uporabo vozila, ki ni bilo dano v pogodbi o zaposlitvi z uporabnikom — 
Neoprostitev
(Uredba Komisije št. 2454 /93, člen 561(2))
Člen 561(2) Uredbe št. 2454 /93 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913 /92 o carinskem z akoniku 
Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 993/2001 , je treba ra zlagati tako, da j e m ogoče 
popolno o prostitev u voznih da jatev iz te določbe za prevozno s redstvo, ki g a oseba s sedežem n a 
carinskem o bmočju U nije uporablja v zasebne namene, odobriti le, če je bila ta zasebna uporaba 
predvidena v pogodbi o zaposlitvi, sklenjeni me d to osebo in lastnikom vozila s sedežem z unaj tega 
območja.
(Glej točko 26 in izrek.)
60

Na drugem mestu je treba v zvezi z vsebino izpodbijanega sklepa ugotoviti, da je stališče Unije, ki je določeno s tem sklepom – kot izhaja hkrati iz naslova, njegovega člena 1 in Priloge I k navedenemu sklepu – da se v Prilogi II o koordinaciji sistemov socialne varnosti sklic na uredbi št. 1408/71 in 574/72 in na uredbe, s katerimi sta bili spremenjeni, nadomesti s sklicevanjem na Uredbo št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 988/2009, in na Uredbo št. 987/2009. V zvezi s tem je treba opozoriti, da sta bili uredbi št. 1408/71 in 574/72 razveljavljeni z uredbama št. 883/2004 in 987/2009, pri čemer pa za namene Sporazuma ES‑Švica o prostem gibanju oseb ostajata v veljavi, dokler se ta sporazum ne spremeni glede na ti novi uredbi.
12

Poleg tega so v členu 3 Sporazuma EU‑Mauritius določena splošna načela, ki urejajo podrobnosti in pogoje za premestitev oseb, osumljenih piratstva, ki jih je pridržal EUNAVFOR, in z njimi povezanih sredstev, ki jih je ta zasegel, v Republiko Mauritius. Ta sporazum poleg tega v členu 4 določa pravila za obravnavo, pregon in sojenje premeščenim osebam, pri čemer je treba upoštevati prepoved smrtne kazni zanje, določene v členu 5. Isti sporazum v členu 6 določa ukrepe glede dokumentacije v zvezi s premestitvijo navedenih oseb, med drugim glede evidenc in uradnih obvestil, v členu 7(1) in (2) pa določa, da EUNAVFOR v okviru svojih sredstev in zmožnosti Republiki Mauritius zagotovi vso pomoč pri preiskavi in pregonu premeščenih oseb. V zvezi s tem člen 7(3) Sporazuma EU‑Mauritius določa možnost, da se stranke tega sporazuma dogovorijo glede načinov uporabe finančne, tehnične in druge pomoči, da se omogoči premestitev, pridržanje, preiskava, pregon in sojenje premeščenim osebam. Nazadnje, navedeni sporazum v členih 10 in 11 določa pravila za njegovo izvajanje in pravila o začetku njegove veljavnosti.
3

V uvodnih izjavah 1, 4, 13 in 25 Direktive 2000/78 je navedeno: „(1) Evropska unija v skladu s členom 6 Pogodbe o Evropski uniji temelji na načelih svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter vladavine prava, načelih, ki so skupna vsem državam članicam, ter spoštuje temeljne pravice, ki jih jamči Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin [, podpisane 4. Novembra 1950 v Rimu] in kakršne izhajajo iz ustavnih tradicij, skupnih državam članicam, kot splošnih načel prava Skupnosti. […] (4) Pravica vseh oseb do enakosti pred zakonom in do zaščite pred diskriminacijo je univerzalna pravica, ki jo priznavajo Splošna deklaracija o človekovih pravicah, Konvencija ZN o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk, sporazuma ZN o državljanskih in političnih pravicah ter o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah in Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, katerih podpisnice so vse države članice. Konvencija št. 111 Mednarodne organizacije dela (MOD) prepoveduje diskriminacijo na področju zaposlovanja in dela. […] (13) Ta direktiva se ne uporablja v zvezi s sistemi socialnega zavarovanja in socialnega varstva, katerih ugodnosti ne štejejo za dohodek v smislu opredelitve tega pojma, ki velja pri uporabi člena [157 PDEU], niti za kakršna koli izplačila države, katerih cilj je dostop do zaposlitve ali ohranitev zaposlitve. […] (25) Prepoved diskriminacije zaradi starosti je bistven del izpolnjevanja ciljev, opredeljenih v smernicah o zaposlovanju, in spodbujanja raznovrstnosti delovne sile. Vendar je v nekaterih okoliščinah različno obravnavanje v zvezi s starostjo lahko upravičeno in so s tem v zvezi potrebni posebni predpisi, ki so glede na položaj v državah članicah lahko med seboj različni. Bistveno je torej razlikovanje med upravičeno različnim obravnavanjem, zlasti tistim na podlagi legitimnih ciljev zaposlovalne politike, trga delovne sile in poklicnega usposabljanja, in diskriminacijo, ki mora biti prepovedana.“
8

V skladu z nacionalnim pravom imajo stranke možnost, da v pogodbo vključijo določilo, da plačo delavca periodično določa tretja oseba, kot je National Joint Council for Local Governement Services (v nadaljevanju: NJC), v katerem delodajalec ni član ali v katerem ni zastopan. V skladu s sistemom, ki v Združenem kraljestvu ureja odnose med socialnimi partnerji, se tovrstne kolektivne pogodbe ne štejejo za pravno zavezujoče, razen če se stranke ne dogovorijo drugače. Vendar pa imajo lahko določila take kolektivne pogodbe pravne učinke, če so vsebovana v individualni pogodbi o zaposlitvi, sklenjeni med delodajalcem in delavcem. To je mogoče doseči tako – kot je to v obravnavani zadevi – da se v individualno pogodbo vključi določilo, v skladu s katerim za delavca veljajo pogoji, ki so dogovorjeni med delodajalcem in sindikatom ali o katerih se dogovori kako drugo telo, kot je NJC. Ko so ti pogoji vključeni v individualno pogodbo, veljajo kot določbe pogodbe o zaposlitvi.
37

Za vprašanja v zvezi z razlago prava Unije, ki jih nacionalna sodišča zastavijo v pravnem in dejanskem okviru, ki so ga pristojna opredeliti sama in katerega pravilnosti Sodišče ne preizkuša, velja domneva upoštevnosti. Zavrnitev predloga nacionalnega sodišča je mogoča samo, če je očitno, da zahtevana razlaga prava Skupnosti nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora v postopku v glavni stvari, če je težava hipotetična ali če Sodišče nima na voljo pravnih in dejanskih elementov, ki so potrebni za to, da bi lahko na zastavljena vprašanja dalo koristne odgovore (sodba z dne 12. oktobra 2010 v zadevi Rosenbladt, C-45/09, ZOdl., str. I-9391, točka 33 in navedena sodna praksa).
55

Nazadnje, za koristen odgovor na vprašanja za predhodno odločanje, ki ga predložitveno sodišče potrebuje za odločitev o obstoju pravice do odbitka v okoliščinah postopka v glavni stvari, je treba spomniti, da pravica do odbitka obstaja, kadar so vstopne transakcije neposredno in takoj povezane z izstopnimi transakcijami, ki dajejo pravico do odbitka. Če te povezave ni, je treba preveriti, ali so vstopni stroški za pridobitev blaga in storitev sestavni del splošnih stroškov, povezanih s celotno gospodarsko dejavnostjo davčnega zavezanca. V obeh primerih obstoj neposredne in takojšnje povezave pomeni, da je vstopni strošek storitev vključen v ceno posebnih izstopnih transakcij ali v ceno blaga ali storitev, ki jih v okviru svojih gospodarskih dejavnosti dobavlja davčni zavezanec (zgoraj navedeni sodbi Cibo Participations, točki 31 in 33, in SKF, točka 60, ter sodbi z dne 16. februarja 2012 v zadevi Eon Aset Menidjmunt, C-118/11, točka 48, in z dne 21. februarja 2013 v zadevi Becker, C-104/12, točki 19 in 20).