ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tožba, vložena 23. julija 2019 – Aldi/EUIPO (BBQ BARBECUE SEASON)

(Zadeva T-522/19)

(2019/C 305/78)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim and der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in M. Minkner, odvetniki)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Podatki o postopku pred EUIPO

Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije BBQ BARBECUE SEASON v črni, sivi, beli, oranžni, svetlo oranžni in temno oranžni barvi – prijava št. 17 879 203

Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 17. maja 2019 v zadevi R 1359/2018-5

Tožbeni predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlogi

— Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
Tožba, vložena 5. julija 2019 – Vodafone Group in drugi/Komisija

(Zadeva T-491/19)

(2019/C 312/27)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Vodafone Group plc (Newbury, Združeno kraljestvo), Vodafone Consolidated Holdings Ltd (Newbury), Vodafone Finance UK Ltd (Newbury) in Vodafone Jersey Dollar Holdings Ltd (St Helier, Jersey) (zastopniki: J. Gardiner, QC, I. Taylor, M. Lane in J. Holland, Solicitors)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— Sklep Evropske komisije C(2019) 2526 z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, v celoti ali v delu razglasi za ničen;

— vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov tožečih strank v zvezi s tem postopkom.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo šest tožbenih razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: Komisija ni podala zadostne obrazložitve in je napačno uporabila pravo pri ugotovitvi, da so pravila o nadzorovanih tujih družbah ustrezen referenčni sistem.

2. Drugi tožbeni razlog: Komisija je napačno ugotovila dejansko stanje in napačno uporabila pravo ter ni podala zadostne obrazložitve pri ugotovitvi, da izjema pri financiranju skupin pomeni odstopanje.

3. Tretji tožbeni razlog: Komisija je storila očitno napako pri presoji in ni podala zadostne obrazložitve pri ugotovitvi, da izjema pri financiranju skupin – v delu, v katerem se nanaša na funkcije osebja, pristojnega za odločanje v Združenem kraljestvu – ni utemeljena in da je zato selektivna.

4. Četrti tožbeni razlog: Komisija je napačno ugotovila dejansko stanje in napačno uporabila pravo ter ni podala ustrezne obrazložitve pri ugotovitvi, da izjema pri financiranju skupin pomeni prednost za namene člena 107(1) PDEU.

5. Peti tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da je ugotovila, da so nekatere osebe, ki so upravičene do izjeme pri financiranju skupin, prejele prednost v primerjavi s položajem, v katerem se izjema pri financiranju ne uporabi.
—

razglasi neveljavnost člena 5(1)(a) in (f) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (1), ker je v nasprotju s temeljnimi načeli prava Skupnosti, zlasti načeli enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije in sorazmernosti, kakor so določena v členu 2 PEU in kakor se razlagajo v sodni praksi Sodišča Evropske unije.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic tožeče stranke, zagotovljenih s Konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da so bile s sprejetjem omejevalnih ukrepov kršene njeni pravici do poštenega sojenja in do domneve nedolžnosti ter njena lastninska pravica.
6.

Šesti tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do samoodločbe, ker se mednarodni sporazum, sklenjen z izpodbijanim sklepom, uporablja za Zahodno Saharo, prvič, v nasprotju z ločenim in drugačnim statusom tega ozemlja, in drugič, v nasprotju s pravico zahodnosaharskega ljudstva do tega, da se spoštuje ozemeljska celovitost njegovega ozemlja.
—

ugotovi, da so tožbeni razlogi utemeljeni in zato: a) ugotovi, da ni razloga za ukinitev projekta BreadGuard, zato naj se s tem povezan kontradiktoren postopek ustavi. b) Podredno naj Komisiji naloži, naj plača zneske, ki ustrezajo vsem delom, ki jih je družba TECNALIA dejansko opravila, in naj ne zahteva vračila zneskov pomoči, ki so bile dodeljene za projekt BreadGuard in ki jih je družba TECNALIA prejela za izvršitev projekta. c) Še bolj podredno naj odpravi učinke odločbe o ukinitvi projekta in naj odredi ponovno odprtje kontradiktornega postopka, dokler se ne odpravijo napake, ki jih je opazila in na katere je opozorila družba TECNALIA, v skladu s predlogi, navedenimi v tožbi. d) Vsekakor naj ugotovi, da družba TECNALIA ni storila nobene hude poklicne napake.
4.

Četrti tožbeni razlog se nanaša na to, da uvrstitev tožeče stranke na seznam krši lastninsko pravico tožeče stranke, njeno pravico do svobode trgovanja in načelo sorazmernosti.
Tožba, vložena 5. aprila 2019 – Società Agricola Tenuta di Rimale in drugi/Komisija

(Zadeva T-210/19)

(2019/C 213/48)

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Tožeče stranke: Società Agricola Tenuta di Rimale Ss (Fidenza, Italija) in 9 drugih tožečih strank (zastopniki: M. Libertini, A. Scognamiglio in M. Spolidoro, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj izpodbijano sporočilo tožeče stranke razglasi za nično in naj naloži obveznost ponovne preučitve razlogov iz vložene prijave. Ta ponovna preučitev mora potekati na podlagi drugačne in pravilnejše razlage člena 150 Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov (1), ter na podlagi poglobljene preučitve, ki bo pokazala na nekonsistentnost in nedoslednost razlogov, ki jih je navedel Consorzio, za potrditev sine die diskriminatorne in neupravičene ponudbe mleka za proizvodnjo sira ZOP (zaščitena označba porekla) Parmigiano Reggiano.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper sporočilo Komisije EU – Generalni direktorat za kmetijstvo in razvoj podeželja – z dne 6. februarja 2019, s katerim je bila določena ustavitev postopka v zvezi s prijavo, ki so jo tožeče stranke vložile 5. februarja 2018 in s katero so uveljavljale nezakonitost uredbe ministrstva za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo z dne 15. decembra 2016, št. , o potrditvi načrta za uravnavanje ponudbe sira Parmigiano-Reggiano za triletno obdobje 2017-2019, ter uredbe tega ministrstva z dne 19. septembra 2017, št. , s katero so bile potrjene spremembe načrta za uravnavanje ponudbe sira Parmigiano-Reggiano za obdobje 2017-2019.

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo tri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog se nanaša na napačno razlago člena 150 Uredbe (EU) št. 1308/2013, v delu v katerem se nanaša na ugotavljanje kvalificirane večine proizvajalcev, ki so zainteresirani za predlog za uravnavanje ponudbe.

2. Drugi tožbeni razlog se nanaša na napačno razlago člena 150 Uredbe št. 1308/2013, v delu, ki se nanaša na nujnost določanja vsebinskih pogojev neravnovesja na trgu za sprejetje začasnih ukrepov uravnavanja ponudbe ter povezane ustrezne obrazložitve.

3. Tretji tožbeni razlog se nanaša na napačno razlago člena 150 Uredbe (EU) št. 1308/2013 v delu, ki se nanaša na prepoved diskriminatornih načrtov uravnavanja ponudbe.

(1) UL L 347, str. 608.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 9 Protokola št. 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije (UL 2010, C 83, str. 266), člena 5(1) in (5) Poslovnika Evropskega parlamenta (UL 2005, L 44, str. 1) in obvestil poslancem št. 11/2003 in 11/2016.
—

kršitev in napačna uporaba člena 7(3) in člena 59(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.
1.

Prvi tožbeni razlog: tožeča stranka na podlagi člena 277 PDEU trdi, da člen 16 Uredbe (EU) št. 517/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o fluoriranih toplogrednih plinih in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 842/2006, ki je pravna podlaga izpodbijanega sklepa, ni veljaven, ker sistem dodelitve kvot opira na referenčne vrednosti, ki naj bi izhajale iz podatkov za fluorirane pline, sporočenih v preteklosti, ki so bili dani na trg od leta 2009 do 2012, saj naj bi šlo pri tem za diskriminatorno in samovoljno razdelitev gospodarskih subjektov glede na njihovo preteklo dejavnost na skupnem trgu, in zato zatrjuje, da je bila v izpodbijanem sklepu v zvezi s tem storjena napaka.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe in poštenega sojenja. Tožeča stranka, ki se opira na člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) ter na člena 6 in 13 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter na sodno prakso Sodišča, v zvezi s tem trdi, da bi morala biti zaslišana preden je Svet proti njej sprejel omejevalne ukrepe in da zato njena pravica do obrambe ni bila spoštovana.
—

Evrospkemu parlamentu in Svetu Evrospke unije naloži plačilo sodnih stroškov in izdatkov v zvezi s to zadevo, ki sta jih imeli tožeči stranki.
1.

S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da Direktiva 2018/2001 krši člen 191 PDEU, in sicer ker ne prispeva k ohranjanju, varstvu in izboljšanju kakovosti okolja, varovanju človekovega zdravja ali k skrbni in preudarni rabi naravnih virov. Njen cilj ni doseči visoko raven varstva, škode ne odpravlja pri viru in ne temelji na previdnostnem načelu oziroma ne uveljavlja načela, da mora plačati povzročitelj obremenitve. Prav tako ne upošteva razpoložljivih znanstvenih podatkov o vplivu izgorevanja gozdne biomase na okolje.
4.

Četrti tožbeni razlog: neuporabljivost določb člena 3(2)(a) Sklepa Sveta 2010/788/SZVP z dne 20. decembra 2010 o omejitvenih ukrepih proti Demokratični republiki Kongo in razveljavitvi Skupnega stališča 2008/369/SZVP (UL 2010, L 336, str. 30) in člena 2b(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 1183/2005 z dne 18. julija 2005 o uvedbi določenih posebnih omejevalnih ukrepov za osebe, ki kršijo embargo na orožje glede Demokratične republike Kongo (UL 2005, L 193, str. 1). V zvezi s tem tožeča stranka zatrjuje, da pravno merilo, kot je opredeljeno v teh členih in na katerem temelji vpis imena tožeče stranke na zadevna seznama, krši načelo predvidljivosti aktov Unije in načelo sorazmernosti, ker Svetu daje diskrecijsko in arbitrarno pooblastilo za presojo.
Tožba, vložena 31. januarja 2019 – Makhlouf/Svet

(Zadeva T-59/19)

(2019/C 139/66)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Ehab Makhlouf (Damask, Sirija) (zastopnik: E. Ruchat, odvetnik)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da je tožba tožeče stranke dopustna in utemeljena;

— zato Evropski uniji naloži povračilo celotne škode, ki je nastala tožeči stranki v znesku, ki ga Splošno sodišče pravično določi;

— Svetu Evropske unije naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja glavni in podredni razlog, ki se nanašata na škodo, ki ji je nastala, in za katero je odgovoren Svet Evropske unije.

Glavni tožbeni razlog se nanaša na to, da so sporni omejevalni ukrepi, in sicer Sklep Sveta (SZVP) 2018/778 z dne 28. maja 2018 o spremembi Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in njegovi nadaljnji izvedbeni akti nezakoniti. Prvič, kršili naj bi obveznost obrazložitve kot je določena v členu 296 PDEU in členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in, drugič, posegali naj bi v lastninsko pravico tožeče stranke in pravico do spoštovanja njenega ugleda. Ta kršitev naj bi bila neposredni razlog za njeno veliko nepremoženjsko škodo, ki obsega krnitev njenega ugleda, do katere je prišlo zaradi njenega vpisa na sezname za sankcije in v zvezi s katero naj bi imela pravico do povračila.

Podredni tožbeni razlog se nanaša na obstoj ureditve objektivne odgovornosti Evropske unije.
—

naloži EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe plačilo lastnih stroškov in plačilo stroškov tožeče stranke, ki je predlagala ugotovitev ničnosti v vsaki fazi tožbe za razveljavitev in pritožbenega postopka, vključno s stroški teh postopkov.
Tožba, vložena 23. januarja 2019 – Dansk Erhverv/Komisija

(Zadeva T-47/19)

(2019/C 103/69)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Dansk Erhverv (København, Danska) (zastopnik: T. Mygind, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Sklep Komisije C(2018) 6315 final z dne 4. oktobra 2018 o državni pomoči SA.44865 (2016/FC) – Nemčija – Zatrjevana državna pomoč nemškim obmejnim prodajalnam pijač razglasi za ničnega;

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja en tožbeni razlog, in sicer, da je Komisija kršila procesne pravice tožeče stranke kot zadevne stranke v skladu s členom 108(2) PDEU in členi 4(4), 12(1) in 24(1) Procesne uredbe, (1) saj ni uvedla formalnega postopka preiskave iz člena 108(2) PDEU kljub resnim težavam pri presoji vprašanj glede državne pomoči, ki so bila obravnavana v pritožbi, ki se nanaša na administrativno prakso o „izvozni deklaraciji“ in zlasti na oprostitev obveznosti obmejnih prodajaln, da zaračunajo embalažnino in tako plačajo DDV na embalažnino in na oprostitev glob za kršitve obveznosti zaračunavanja embalažnine na podlagi nemške embalažninske sheme za pijače v pločevinkah. Komisija je tako napačno uporabila pravo in očitno napačno presodila dejstva, prvič, glede združljivosti prakse o „izvozni deklaraciji“ z obveznostmi Nemčije na podlagi člena 4(3) PDEU, Direktive o embalaži (2), načelom „onesnaževalec plača“, in z zahtevami po plačilu embalažnine v skladu z nemškimi predpisi o embalaži, ki se uporabljajo. Drugič, Komisija je storila napako glede učinkov državne pomoči, ki izhajajo iz tega, da Nemčija ni pobrala prihodkov od DDV zaradi prakse o „izvozni deklaraciji.“

(1) Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2015 L 248, str. 9).

(2) Direktiva (EU) 2018/852 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o spremembi Direktive 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (UL 2018 L 150, str. 141).
1.

Prvi razlog: kršitev dolžnosti lojalnosti in enakopravnosti strank, kršitev temeljnega načela učinkovitega izvajanja sodne oblasti in kršitev pravice tožečih strank do poštenega sojenja.
Tožba, vložena 15. januarja 2019 – Idea Groupe/EUIPO – The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there)

(Zadeva T-29/19)

(2019/C 93/95)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Francija) (zastopnik: P. Langlais, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: The Logistical Approach BV (Uden, Nizozemska

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Evropske unije Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there črne in bele barve ter z odtenki modre – Prijava št. 14 567 184

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 12. novembra 2018 v zadevi R 2064/2017-4

Tožbeni predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— EUIPO naloži plačilo stroškov;

— družbi The Logistical Approach B.V naloži stroške v zvezi z njeno intervencijo, če bo nastopala v vlogi intervenientke.

Navajana tožbena razloga

— Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe (EU) št. 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
2.

Drugi tožbeni razlog: Zaradi vključitve protektiranih pnevmatik Komisija ne more pridobiti niti najmanjše osnove za logično oceno svoje škode, kar je v nasprotju s členoma 3(1), (2), (5) in (6), ter 4(1) osnovne uredbe. Analiza škode in vzročne zveze, ki ne upošteva delitve med novo in protektirano pnevmatiko, ne temelji na pozitivnem dokazu in ne vodi k objektivne preizkusu, v nasprotju s členom 3(2), (5) in (6) osnovne uredbe.
—

za nično razglasi Komisijino odločbo (zaradi molka organa) z dne 17. oktobra 2018, s katero je bila – na podlagi Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1) zavrnjena potrdilna prošnja tožeče stranke za dostop do dokumentov v zvezi s Sporazumom med Evropsko skupnostjo in Združenimi mehiškimi državami o medsebojnem priznavanju in zaščiti poimenovanj za žgane pijače (2),
—

odloči o glavnih pravnih vprašanjih, ki izhajajo iz tožbe in ki se nanašajo na: (i) to, da sta tožena stranka in odbor za pritožbe pri toženi stranki napačno menila, da bi morala tožeča stranka najprej zaprositi za in pridobiti odločbo o čezmejni razporeditvi stroškov, preden je mogoče sprejeti odločbo iz člena 17 Uredbe (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (1) (četrti tožbeni razlog); in (ii) to, da tožena stranka in odbor za pritožbe pri toženi stranki nista upoštevala pravne nezmožnosti tožeče stranke, da upravlja predlagani povezovalni daljnovod v Franciji brez izvzetja (šesti tožbeni razlog);
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 9(1), 9(2) in 9(4) Uredbe OLAF (1) in kršitev pravice tožeče stranke do obrambe v preiskavah, vključno s pravico do izjave in spoštovanjem domneve nedolžnosti.
C 72/33

Tožba, vložena 13. decembra 2018 – Sumitomo Chemical in Tenka Best/Komisija

(Zadeva T-734/18)

(2019/C 72/42)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Sumitomo Chemical (UK) plc (London, Združeno kraljestvo) in Tenka Best, SL (Aiguafreda, Španija) (zastopnika: K. Van Maldegem, odvetnik, in V. McElwee, solicitor)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/1251 z dne 18. septembra 2018 o neodobritvi empentrina kot obstoječe aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih 18. vrste proizvodov (1) razglasi za ničen;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: tožena stranka pred sprejetjem izpodbijanega akta ni opravila potrebnih postopkovnih korakov. Če bi sledila tem korakom, bi bil izpodbijani akt lahko drugačen.

2. Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je storila očitno napako pri presoji, ker: ni upoštevala postopkovnih nepravilnosti pri preverjanju empentrina, je dovolila, da hipotetično tveganje pripelje do neodobritve empentrina, in ni upoštevala zahtev glede dobrobiti živali, ki izhajajo iz Uredbe o biocidnih proizvodih (2).

3. Tretji tožbeni razlog: tožena stranka prvi tožeči stranki ni zagotovila pravice do obrambe — Opombe in podatki, ki jih je predložila prva tožeča stranka, niso bili preučeni, zaradi česar je bila nujno kršena njena pravica do obrambe.

4. Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je kršila načelo dobrega upravljanja — Prvi tožeči stranki ni bilo dano dovolj časa za pripravo nadaljnjih podatkov, njene prošnje za opustitve podatkov pa so bile neupravičeno zavrnjene.

(1) UL 2018 L 235, str. 24.

(2) Uredba (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov (UL 2012, L 167, str. 1).
5.

Peti tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti, ker je Komisija od tega sporazuma odstopila brez vsakršne utemeljitve kot odgovor na to, da je bil delavec, zaposlen pri tožeči stranki, obsojen zaradi ponarejanja in goljufije, kar nikakor ni povezano z dejavnostjo tožeče stranke niti s pooblastili in pristojnostjo Komisije.
—

EUIPO in E-GAB (če bo želel sodelovati v postopku) naloži plačilo stroškov, tudi tistih, ki so tožeči stranki nastali v postopku pred odborom za pritožbe in oddelkom za ugovore pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino.
1.

S prvim tožbenim razlogom se navaja, da je v zvezi z izpodbijanim aktom prišlo do očitne napake pri presoji pravnih in dejanskih okoliščin ter do kršitve postopka v zvezi z razlago in uporabo člena 108(2) PDEU, ker Komisija ni začela formalnega postopka preiskave.
—

izpodbijane sklepe razglasi za nične in zlasti, (a) sklep organa za imenovanja z dne 15. decembra 2017, vpisan v ARES 18. decembra 2017, HR.E.2/AS/Ares (2017), o „Request for assistance D/374/17“ in o zavrnitvi navedene prošnje za pomoč; (b) če je potrebno, razglasi za ničen sklep organa za imenovanja o zavrnitvi pritožbe tožeče stranke, N. R/187/18, HR.E.2/Ares (2018), z dne 19. julija 2018; (c) Komisiji naloži, naj plača odškodnino na škodo, ki je tožeči stranki nastala zaradi številnih nezakonitih dejanj, navedenih v izpodbijanem sklepu ali s katerimi je tesno povezan, v višini 1 000 000 EUR;
—

EUIPO in drugi stranki naloži plačilo stroškov, ki so nastali pred Splošnim sodiščem in pred odborom za pritožbe.
—

Drugi tožbeni razlog: kršitev pravic otrok, pravice do družinskega življenja in pravice do izobrazbe.
C 427/79

Tožba, vložena 29. avgusta 2018 – Del Valle Ruiz in drugi/SRB

(Zadeva T-514/18)

(2018/C 427/106)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Del Valle Ruiz (Mexico City, Mehika) in 36 drugih (zastopniki: P. Saini, QC, J. Pobjoy, Barrister, in R. Boynton, Solicitor)

Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (SRB)

Predlogi

— Dokončna odločba pritožbene komisije SRB v zadevi 48/2017 z dne 19. junija 2018 naj se razglasi za nično v delu, v katerem je v njej odločeno, da se je Enotni odbor za reševanje (SRB) lahko oprl na (i) člen 4(1)(a), četrta alineja; (ii) člen 4(2), prva alineja; (iii) člen 4(2), tretja alineja; in/ali (iv) člen 4(3) Uredbe št. 1049/2001 (1) (in/ali na enakovredne določbe iz sklepa SRB SRB/ES/2017/01 z dne 9. februarja 2017 o dostopu javnosti do dokumentov SRB) da je upravičil nerazkritje dokumentov, ki jih tožeče stranke zahtevajo v svoji potrditveni prošnji z dne 23. avgusta 2017 glede sprejetja sheme za reševanje v zvezi z Banco Popular Español;

— toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: pritožbena komisija SRB je kršila četrto alinejo člena 4(1)(a) Uredbe št. 1049/2001.

2. Drugi tožbeni razlog: pritožbena komisija je kršila prvo alinejo člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001.

3. Tretji tožbeni razlog: pritožbena komisija je kršila člen 4(3) Uredbe št. 1049/2001.

4. Četrti tožbeni razlog; pritožbena komisija je kršila tretjo alinejo člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001.

5. Peti tožbeni razlog: pritožbena komisija je kršila člen 4(6) Uredbe št. 1049/2001

6. Šesti tožbeni razlog: pritožbena komisija je kršila člen 11 Uredbe št. 1049/2001.

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).
3.

Tretji tožbeni razlog temelji na kršitvi pravice do dobrega upravljanja, ki je določena v členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker: — je bila kršena pravica vsake osebe do izjave, preden se proti njej sprejme individualni ukrep, ki negativno posega v njen položaj. V obravnavani zadevi se pisanj tožeče stranke dejansko ni obravnavalo, niti se je ni pozvalo, naj pred sprejetjem končne odločbe predloži pripombe; — se o predlogih tožeče stranke za dostop do spisa v celoti ni odločalo; — je tožeča stranka toženo stranko vedno naslavljala v španščini, Komisija pa je vsa svoja obvestila in odločbe sprejela v angleščini.
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja, ker uprava ni pretehtala interesa tožeče stranke in interesa službe, zlasti tega, da tožeča stranka že petnajst let dela za Parlament, ima odlične odnose z nadrejenimi in zelo dobra ocenjevalna poročila, ter da poleg tega ta odločba, ki je hitro postala medijsko odmevna, škoduje njeni osebnosti in ugledu.