Zadeva T-340/03

France Télécom SA

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Konkurenca — Zloraba prevladujočega položaja — Trg storitev širokopasovnega internetnega dostopa — Plenilske cene“

Sodba Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat) z dne 30. januarja 2007 II - 117

Povzetek sodbe

(člen 81 ES; Uredba Sveta št. 17, člena 11(4) in (5) ter 14(2) in (3); Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

V obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah morajo biti zelo jasno navedeni očitki, čeprav v obliki povzetkov, da se lahko zainteresirane stranke dejansko seznanijo z ravnanji, ki jim jih očita Komisija. Le v takih okoliščinah lahko obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah opravlja nalogo, ki jo ima v skladu s predpisi Skupnosti in ki določa, da je podjetjem in združenjem podjetij treba predložiti vse potrebne dokumente, zato da lahko učinkovito zagotovijo svojo obrambo, preden Komisija sprejme končno odločbo. Ta zahteva se upošteva, če odločba zainteresiranih strank ne bremeni za kršitve, ki so drugačne od tistih iz predstavitve možnih kršitev, in upošteva le dejstva, o katerih so se stranke lahko izjasnile. Ni nujno, da je končna odločba Komisije kopija predstavitve očitkov. Sprejmejo se tudi dopolnila k obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, izvedena ob upoštevanju odgovora na tožbo strank, katerih trditve dokazujejo, da so dejansko lahko uresničevale svoje pravice do obrambe. Komisija lahko glede na upravni postopek tudi ponovno pregleda ali doda dejanske ali pravne trditve v podporo očitkov, ki jih je navedla. Ta zahteva je izpolnjena tudi, kadar primerjava prvega obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah in odločbe pokaže, da so družba, trg in zadevni proizvodi ter očitana kršitev, in sicer plenilske cene v nasprotju s členom 82 ES, enaki, in kadar je to, če je odločba natančnejša glede kritja stroškov, pojasnjeno v dodatnem obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah. (Glej točke 18, od 25 do 27 in 36.)

Sodišču prve stopnje v prilogah k tožbi ni treba raziskovati in opredeliti dejstev, na katerih bi lahko temeljila tožba. Na podlagi člena 21 Statuta Sodišča in člena 44(1)(c) Poslovnika Sodišča prve stopnje morata biti v vsaki tožbi navedena predmet postopka in kratek povzetek tožbenih razlogov. Ta navedba mora biti dovolj jasna in natančna, da toženi stranki omogoči pripravo obrambe, Sodišču prve stopnje pa, da odloči o tožbi, glede na okoliščine primera, brez drugih dodatnih podatkov. Čeprav se besedilo tožbe lahko podpre in dopolni z različnimi točkami s sklicevanjem na določene odlomke iz prilog, pa splošno sklicevanje na druga pisanja, tudi če so priložena k tožbi, ne bi moglo nadomestiti neobstoja bistvenih elementov v tej tožbi, saj imajo priloge zgolj dokazno in instrumentalno vrednost. Priloge torej ne morejo biti namenjene temu, da se razvije tožbeni razlog, ki je povzet v vlogi, tako da se predložijo očitki ali trditve, ki jih v tej vlogi ni. Tožeča stranka mora v vlogi navesti natančne očitke, o katerih se mora Sodišče prve stopnje izreči, in tudi, vsaj v obliki povzetka, pravne elemente in dejstva, na katerih ti očitki temeljijo. V nasprotju z izključno dokazno in instrumentalno vlogo prilog bi bilo, če bi lahko bile te natančen dokaz za trditev, ki v tožbi ni dovolj jasno in natančno predstavljena. (Glej točke 30, 166, 167 in 204.)

Pri sprejetju odločbe o uporabi člena 82 ES je Komisija izpolnila obveznost obrazložitve, če je v njej navedla dejstva, od katerih je odvisna pravna utemeljitev ukrepa, in razmišljanja, ki so jo vodila k sprejetju odločbe. (Glej točko 57.)

Na podlagi načela individualizacije kazni in sankcij se sme podjetje sankcionirati le zaradi dejstev, ki se mu posamično očitajo, kar je načelo, ki velja za vsak upravni postopek, v katerem se lahko na podlagi pravil Skupnosti o konkurenci izrečejo sankcije. Če se v odločbi, s katero se ugotovi, da je podjetje kršilo člen 82 ES, in so mu naložene sankcije, sklicuje na ravnanje drugega podjetja, to načelo ni kršeno, če se ravnanje ne šteje za očitek podjetju, ki ga sankcija doleti, ampak se upošteva izključno za oris razmer na zadevnem trgu. (Glej točke 66, 68, 70 in 71.)

Za preučitev morebitnega prevladujočega položaja podjetja na določenem trgu sektorja je treba možnosti konkurence presoditi v okviru trga vseh proizvodov ali storitev, ki lahko glede na njihove značilnosti zadovoljijo stalne potrebe in so slabo zamenljivi z drugimi proizvodi ali storitvami. Poleg tega, upoštevajoč, da je določitev zadevnega trga namenjena temu, da se ovrednoti, ali ima zadevno podjetje možnost, da ovira ohranitev resnične konkurence in da je njegovo ravnanje neodvisno od ravnanja konkurentov in v tem primeru od njegovih ponudnikov storitev, se ne bi smeli omejiti le na preučitev objektivnih značilnosti zadevnih storitev, ampak je treba upoštevati tudi okoliščine konkurence ter strukturo povpraševanja in ponudbe na trgu. Če se lahko proizvod uporabi za različne namene in če te različne rabe ustrezajo gospodarskim potrebam, ki so prav tako različne, je treba priznati, da lahko ta proizvod spada na različne trge, ki lahko s stališča strukture in pogojev konkurence imajo različne značilnosti. Vendar pa ta ugotovitev ne utemeljuje sklepanja, da ta proizvod tvori en sam in enak trg z vsemi drugimi proizvodi, ki ga lahko v okviru različnih rab, za katere je namenjen, nadomestijo in s katerimi lahko v danem primeru konkurira. Pojem upoštevnega trga (relevant market) namreč implicira, da dejanska konkurenca lahko obstaja med proizvodi, ki so del trga, kar pomeni zadostno stopnjo medsebojne zamenljivosti glede na enako uporabo med vsemi proizvodi, ki so del istega trga. Iz obvestila Komisije glede opredelitve zadevnega trga za namene konkurenčnega prava Skupnosti prav tako izhaja, da „[t]rg zadevnih proizvodov vsebuje vse proizvode in/ali storitve, ki jih potrošnik šteje kot medsebojno zamenljive ali nadomestljive zaradi njihovih značilnosti, njihove cene in uporabe, za katero so namenjeni“. Iz tega obvestila izhaja, da presoja zamenljivosti povpraševanja povzroči določitev izbire proizvodov, ki jih potrošnik šteje za zamenljive. Tako je Komisija glede sektorja dostopa do interneta – zato ker razlika med širokopasovnim in ozkopasovnim dostopom ni le v udobju ali kakovosti, ker je treba poleg razlik v uporabi, značilnostih in učinkih upoštevati še veliko razliko v ceni, in ker čeprav sta ozkopasovni in širokopasovni dostop v določeni meri zamenljiva, pa je ta zamenljivost zelo asimetrična, saj naj bi bilo prehodov strank s širokopasovnega na ozkopasovni dostop zelo malo v primerjavi s prehodi z ozkopasovnega na širokopasovni dostop – pravilno sklepala, da ni bilo zadostne stopnje zamenljivosti med širokopasovnim in ozkopasovnim dostopom, in opredelila trg, ki ga je treba upoštevati za presojo obstoja prevladujočega položaja, kot trg širokopasovnega dostopa do interneta za gospodinjstva. (Glej točke od 78 do 82, od 85 do 88 in 91.)

Na prevladujoči položaj kaže dejstvo, da ima zadevno podjetje gospodarsko moč, ki mu omogoča, da ovira obstoj dejanske konkurence na zadevnem trgu, tako da mu daje možnost bistveno neodvisnega ravnanja glede na njegove konkurente in stranke ter navsezadnje potrošnike, pri čemer Komisija, da bi dokazala obstoj prevladujočega položaja, ni treba dokazati, da bodo konkurenti podjetja iz trga izključeni, čeprav za določen čas. Poleg tega, čeprav se lahko pomen tržnih deležev razlikuje od enega trga do drugega, lahko zelo veliki deleži sami, razen v izjemnih okoliščinah, pomenijo dokaz obstoja prevladujočega položaja. Tako je na primer ob 50-odstotnem tržnem deležu. Celo obstoj živahne konkurence na danem trgu ne izključuje obstoja prevladujočega položaja na njem, ker je bila za ta položaj večinoma značilna zmožnost tržnega ravnanja, ne da bi bilo treba podjetju v njegovi tržni strategiji upoštevati to konkurenco in ne da bi zato utrpelo škodljive učinke zaradi tega ravnanja. Tako je morebitni obstoj konkurence na trgu gotovo upoštevna okoliščina, zlasti za presojo obstoja prevladujočega položaja, sam po sebi pa glede tega ni odločilen. Zmanjšanje tržnih deležev v obdobju spora ne izključuje obstoja prevladujočega položaja, ker samo zmanjšanje še vedno zelo velikih tržnih deležev ne more dokazati neobstoja prevladujočega položaja. Dejstvo, da gre za trg visoke rasti, ne more vnaprej izključiti uporabe konkurenčnih pravil, zlasti pravil člena 82 ES, še posebej ker je zadevno podjetje ohranilo bistveno večji tržni delež v primerjavi s prvim konkurentom, kar je upošteven pokazatelj prevladujočega položaja, in ker tudi samo šteje potencialno konkurenco za omejeno. Dejstvo, da je zadevna družba z „navezovanjem“ na skupino, ki ji pripada, imela koristi glede na konkurente, je lahko pripomoglo k njenemu prevladujočemu položaju. (Glej točke od 99 do 101, 103, 104, 107, 109, 111, 112 in 118.)

Pri opredelitvi zlorabe prevladujočega položaja na podlagi plenilskih cen je treba glede stopnje kritja celotnih stroškov zadevne družbe razlikovati med uporabo postopka določitve stopnje kritja stroškov in dejanskimi izračuni, ki se omejujejo zgolj na matematične operacije. Če izbira postopka izračuna za določitev stopnje kritja stroškov v nasprotju s samimi izračuni implicira zapleteno gospodarsko presojo Komisije, ji je treba priznati široko diskrecijsko pravico. Sodni nadzor se mora zato omejiti zgolj na preverjanje upoštevanja pravil postopka ter obrazložitve in pravilnosti ugotovljenega dejanskega stanja, neobstoja očitne napake pri presoji in zlorabe oblasti. (Glej točke 129, 162 in 163.)

Glede pogojev za uporabo člena 82 ES je mogoče dokaz protikonkurenčnega cilja in učinka v danem primeru zamenjati. Če je bilo namreč dejansko dokazano, da je bil cilj, v skladu s katerim je ravnalo podjetje v prevladujočem položaju, omejiti konkurenco, bo tako ravnanje lahko prav tako imelo tak učinek. Glede cenovne politike zato obstajata dva različna načina analize, ko gre za preverjanje, ali je podjetje prodajalo po plenilskih cenah. Cene, ki so nižje od povprečja spremenljivih stroškov, ki jih je imelo podjetje s prevladujočim položajem, same po sebi štejejo za zlorabo, ker je edini namen podjetja s takimi cenami odstraniti svoje konkurente, in cene, ki so nižje od povprečja celotnih stroškov, vendar višje od povprečja spremenljivih stroškov, pomenijo zlorabo, če so določene v okviru načrta, katerega cilj je odstraniti konkurenta. Zahtevan ni noben dokaz konkretnih učinkov zadevnih ravnanj. Če namreč podjetje s prevladujočim položajem dejansko ravna tako, da je njegov namen izrinjenje konkurenta, okoliščina, da pričakovani rezultat ni dosežen, ne pomeni, da ravnanja ne moremo več opredeliti za zlorabo prevladujočega položaja v smislu člena 82 ES. Iz tega jasno izhaja, da je glede plenilskih cen prvi dejavnik zlorabe, ki jo izvaja prevladujoče podjetje, nekritje njegovih stroškov. Ob nekritju spremenljivih stroškov se predpostavlja drugi dejavnik, torej namen plenilstva, za cene, ki so nižje od povprečja celotnih stroškov, pa je treba dokazati obstoj načrta za izrinjenje konkurence. Ta namen odstranitve je treba ugotoviti na podlagi resnih in usklajenih indicev. Glede tega se prejemki in stroški, do katerih je prišlo po kršitvi, ne morejo upoštevati za oceno stopnje kritja stroškov v zadevnem obdobju. Člen 82 ES namreč dejansko zadeva položaj, ki ga ima zadevno podjetje na skupnem trgu takrat, ko stori kršitev, ki domnevno pomeni zlorabo. Poleg tega, če gre za cene, ki so nižje od povprečja spremenljivih stroškov, ali za cene, ki so nižje od povprečja celotnih stroškov, vendar višje od povprečja spremenljivih stroškov, ni nujno kot dodaten dokaz ugotoviti, da je imelo zadevno podjetje resno možnost, da nadomesti izgube. Nazadnje ima lahko podjetje s plenilskimi cenami koristi od ekonomije obsega in učinkov učenja zaradi povečane produktivnosti, do katere pride zlasti zaradi teh cen. Ekonomija obsega in pridobljeni učinki učenja podjetja torej ne bi mogli razbremeniti njegove obveznosti glede na člen 82 ES. (Glej točke 130, 152, od 195 do 197, 217, 224, 227 in 229.)

Ni mogoče trditi, da je pravica prevladujočega podjetja do prilagoditve cenam konkurence brezpogojna in da sta jo kot tako priznala Komisija v svoji upravni praksi in sodna praksa, zlasti ko naj bi ta pravica vodila k utemeljevanju tožb glede plenilskih cen, ki jih Pogodba sicer prepoveduje. Če se zaradi prevladujočega položaja podjetju v takem položaju ne more odreči pravica do ohranjanja njegovih poslovnih interesov, če so ti ogroženi in če mu je treba dati primerno možnost, da izvede dejanja, za katera meni, da so primerna za ohranitev navedenih interesov, takega ravnanja ni mogoče dopustiti, če je njegov namen zlasti okrepitev tega prevladujočega položaja in njegova zloraba. Iz značaja obveznosti iz člena 82 ES izhaja, da se v določenih okoliščinah podjetjem v prevladujočem položaju lahko odreče pravica do sprejetja ali do ravnanj, ki sama po sebi niso zlorabe in ki če bi jih sprejela ali izvedla neprevladujoča podjetja, niti ne bi bila vredna obtožbe. (Glej točke 182, 185 in 186.)

Odločba Komisije, da v danem primeru zaradi relativno nove vrste ugotovljenih kršitev ne naloži globe, nikakor ne podeljuje imunitete podjetjem, ki storijo kršitve, ki jih Komisija predhodno ni sankcionirala. Komisija namreč v posebnem okviru vsake zadeve ob izvajanju pravice do proste presoje odloči o naložitvi globe za sankcioniranje ugotovljene kršitve in ohranitev učinkovitosti konkurenčnega prava. (Glej točko 251.)

V skladu s Smernicami o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in členom 65(5) Pogodbe ESPJ, je treba pri presojanju teže kršitve upoštevati njen značaj, njen dejanski vpliv na trg in velikost upoštevnega geografskega trga. Glede zadnjega dejavnika zadevna družba ne more izpodbijati, da je očitana ji kršitev znatno vplivala na zadevni trg, če se je njen tržni delež od njenega začetka povečal in ni upadel na prvotno raven ter je ostal bistveno večji od deleža njenega najbližjega konkurenta, če je izginil zelo obroben konkurent, ki je ponujal po cenah, ki so bile nižje od njegovih stroškov, vendar nekoliko višje od njenih cen, če so konkurenti ostajali pri zelo šibkih stopnjah penetracije na trgu in, končno, če so imela ravnanja družbe odvračalni učinek na vstop ali razvoj konkurentov. (Glej točke od 259 do 264.)