ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 354/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 17. julija 2015 – Hilde Orleans in drugi/Vlaams Gewest, intervenient: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

(Zadeva C-387/15)

(2015/C 354/20)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Hilde Orleans, Rudi Van Buel, Marina Apers

Tožena stranka: Vlaams Gewest

Intervenient: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

Vprašanje za predhodno odločanje

Regionalni prostorski načrt (GRUP) vsebuje urbanistična pravila, s katerimi je zavezujoče urejeno, da je razvoj območij (natančneje za pristaniška podjetja in podjetja, katerih dejavnost je povezana z vodo, logistične parke, infrastrukturo plovnih poti ter prometno in transportno infrastrukturo), v katerih se nahajajo naravne vrednote (območje naravnega habitatnega tipa ali habitat vrste, za katero je bilo določeno ustrezno posebno ohranitveno območje), ki prispevajo k ciljem ohranjanja zadevnih posebnih ohranitvenih območij, mogoč šele po ureditvi trajnostnega habitata na prevladujočih naravnih območjih (določenih na območju Natura 2000) in po odločitvi flamske vlade po predhodnem mnenju flamske uprave, pristojne za ohranjanje narave – ki mora biti del vloge za urbanistično dovoljenje za uresničevanje navedenih namenov – da je trajnostna ureditev prevladujočih naravnih območij uspela.

Ali je pri določanju verjetnih pomembnih vplivov in/ali izvajanju ustrezne presoje posledic v smislu člena 6(3) Direktive o habitatih (1) mogoče upoštevati ta urbanistična pravila in pozitivni razvoj prevladujočega naravnega območja, ki je z njimi določen, ali pa je treba ta urbanistična pravila razlagati le kot „izravnalne ukrepe“ v smislu člena 6(4) Direktive o habitatih, če so izpolnjeni pogoji iz te določbe?

(1) Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102).
SL Uradni list Evropske unije C 363/19

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) 23. julija 2015 – Landkreis Potsdam-Mittelmark/Finanzamt Brandenburg

(Zadeva C-400/15)

(2015/C 363/24)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Landkreis Potsdam-Mittelmark

Tožena stranka: Finanzamt Brandenburg

Vprašanje za predhodno odločanje

Člen 15(1), drugi stavek, nemškega zakona o prometnem davku določa, da se za dobavo, uvoz ali pridobitev blaga znotraj Skupnosti, ki ga podjetnik v višini manj kot 10 % uporablja za potrebe svojega podjetja, ne šteje, da se opravlja v imenu podjetja in s tem izključuje pravico do odbitka vstopnega davka.

To pravilo temelji na členu 1 Odločbe Sveta z dne 19. novembra 2004 (2004/817/ES (1)), ki Zvezni republiki Nemčiji z odstopanjem od člena 17(2) Šeste direktive 77/388/EGS o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih dovoljuje, da izdatke izvzamejo od pravice do odbitka DDV, kadar se več kakor 90 % blaga in storitev uporablja za zasebne namene davčnega zavezanca ali njegovih uslužbencev ali na splošno za neposlovne namene.

Ali to pravilo – v skladu z njegovim besedilom – velja samo v primerih iz člena 6(2) Šeste direktive 77/388/EGS o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (člen 26 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost) ali v vsakem primeru, kadar se blago ali storitev le deloma uporablja za poslovne namene?

(1) UL L 357, str. 33.
3.

V skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije (glej sodbo z dne 18. marca 2004, C-342/01 [Gomez], točka 31; z dne 24. januarja 2012, C-282/10 [Dominguez], točke od 47 do 50; z dne 3. maja 2012, C-337/10 [Neidei], točka 37) lahko države članice delavcu z zakonom podelijo pravico do dopusta ali pravico do nadomestila za neizrabljen letni dopust, ki presega minimalno pravico, ki je zagotovljena s členom 7 Direktive 2003/88. Prav tako so pravice, priznane s členom 7 Direktive 2003/88, neposredno uporabljive (glej sodbi Sodišča z dne 24. januarja 2012, C-282/10 [Dominguez], točke od 34 do 36; z dne 12. junija 2014, C-118/13 [Boilacke], točka 28). Ali ima glede na to razlago člena 7 Direktive 2003/88 primer, v katerem nacionalni zakonodajalec določenemu krogu oseb nedvoumno priznava pravico do nadomestila za neizrabljen letni dopust, ki presega tisto, ki je določena v tej določbi Direktive, za posledico, da zaradi neposredne uporabljivosti člena 7 Direktive 2003/88 pravica do nadomestila za neizrabljen letni dopust pripada osebam, ki jim pravica do nadomestila za neizrabljen letni dopust v nacionalnem zakonu in v nasprotju z Direktivo ni bila priznana, v obsegu, ki presega določbe te Direktive in ki je določen z nacionalno zakonodajo samo za tiste osebe, ki so upravičene v skladu s to določbo?
SL Uradni list Evropske unije C 354/19

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Raad van State (Belgija) 17. julija 2015 – Denis Malcorp in drugi/Vlaams Gewest, intervenient: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

(Zadeva C-388/15)

(2015/C 354/21)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Raad van State

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Denis Malcorp, Myriam Rijssens, Guido Van De Walle

Tožena stranka: Vlaams Gewest

Intervenient: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

Vprašanje za predhodno odločanje

Regionalni prostorski načrt (GRUP) vsebuje urbanistična pravila, s katerimi je zavezujoče urejeno, da je razvoj območij (natančneje za pristaniška podjetja in podjetja, katerih dejavnost je povezana z vodo, logistične parke, infrastrukturo plovnih poti ter prometno in transportno infrastrukturo), v katerih se nahajajo naravne vrednote (območje naravnega habitatnega tipa ali habitat vrste, za katero je bilo določeno ustrezno posebno ohranitveno območje), ki prispevajo k ciljem ohranjanja zadevnih posebnih ohranitvenih območij, mogoč šele po ureditvi trajnostnega habitata na prevladujočih naravnih območjih (določenih na območju Natura 2000) in po odločitvi flamske vlade po predhodnem mnenju flamske uprave, pristojne za ohranjanje narave – ki mora biti del vloge za urbanistično dovoljenje za uresničevanje navedenih namenov – da je trajnostna ureditev prevladujočih naravnih območij uspela.

Ali je pri določanju verjetnih pomembnih vplivov in/ali izvajanju ustrezne presoje posledic v smislu člena 6(3) Direktive o habitatih (1) mogoče upoštevati ta urbanistična pravila in pozitivni razvoj prevladujočega naravnega območja, ki je z njimi določen, ali pa je treba ta urbanistična pravila razlagati le kot „izravnalne ukrepe“ v smislu člena 6(4) Direktive o habitatih, če so izpolnjeni pogoji iz te določbe?

(1) Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102).
SL Uradni list Evropske unije C 337/3

Pritožba, ki jo je Easy Sanitary Solutions BV vložila 11. julija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. maja 2015 v zadevi T-15/13, Group Nivelles/UUNT – Easy Sanitairy Solutions (Odtočni kanalet za tuš)

(Zadeva C-361/15 P)

(2015/C 337/04)

Jezik postopka: nizozemščina

Stranke

Pritožnica: Easy Sanitary Solutions BV (zastopnik: F. Eijsvogels, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in Group Nivelles BVBA

Predlog

Pritožnica Sodišču predlaga, naj

— na podlagi […] navedenih pritožbenih razlogov in pojasnil v zvezi z njimi v delu razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 13. maja 2015 v zadevi T-15/13 in naloži neuspeli stranki plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog

Del (a):

Splošno sodišče naj bi kršilo člen 25(1)(b) v povezavi s členom 7(1) Uredbe št. 6/2002 (1), s tem ko je odločilo, da se predhodni model, ki je vgrajen ali se uporabi na drugem izdelku, kot je tisti, na katerega se nanaša poznejši model, načeloma upošteva pri presoji novosti tega poznejšega modela v smislu člena 5 Uredbe št. 6/2002 in da besedilo zadnjenavedenega člena izključuje možnost, da bi se videz modela štel za novega, če je bil enak model prej dostopen javnosti, in to ne glede na izdelek, v katerega se je predhodni model vgradil ali na katerem se je uporabil. Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, s tem ko je ugotovilo, da „zadevno področje“ v smislu člena 7(1) Uredbe št. 6/2002 ni omejeno na področje, na katero spada izdelek, v katerega se bo izpodbijani model vgradil ali na katerem se bo uporabil.

Del (b):

Splošno sodišče naj bi kršilo člen 25(1)(b) v povezavi s členom 5 Uredbe št. 6/2002, s tem ko je ugotovilo, da se model Skupnosti v smislu člena 5(1) Uredbe št. 6/2002 ne more šteti za novega, če je bil enak model dostopen javnosti pred datumi, določenimi v tej določbi, čeprav je ta predhodni model namenjen vgradnji ali uporabi na izdelku, ki ni tisti, ki je v skladu s členom 36(2) Uredbe št. 6/2002 naveden v prijavi.

Del (c):

Splošno sodišče naj bi kršilo člene 10, 19 in 36(6) Uredbe št. 6/2002, s tem ko je ugotovilo, da lahko imetnik pravice iz registriranega modela vsaki tretji osebi prepreči uporabo na vseh izdelkih modela, katerega imetnik je, in vsakem videzu izdelka, ki na seznanjenega uporabnika ne naredi drugačnega celotnega vtisa.

Drugi pritožbeni razlog

Splošno sodišče naj bi prestopilo meje svojega nadzora zakonitosti z ugotovitvijo v zadnji povedi točke 137 svoje sodbe in s tem kršilo člen 61 Uredbe št. 6/2002.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 142).
SL Uradni list Evropske unije C 311/24

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italija) 26. junija 2015 – Tecnoedi Costruzioni Srl/Comune di Fossano

(Zadeva C-318/15)

(2015/C 311/29)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Tecnoedi Costruzioni Srl

Tožena stranka: Comune di Fossano

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člena 49 in 56 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter načela svobode ustanavljanja, svobodnega opravljanja storitev, enakega obravnavanja, nediskriminacije in sorazmernosti razlagati tako, da nasprotujejo veljavnim pravnim predpisom Italije, vsebovanim v členih 122(9) in 253(20)(a) zakonske uredbe št. 163/2006, ki se nanašajo na samodejno izključitev neobičajno nizkih ponudb iz razpisov za dodelitev naročil del, katerih vrednost je pod predpisanim pragom in ki izkazujejo čezmejni interes?
SL Uradni list Evropske unije C 311/14

Pritožba, ki jo je Mohammad Makhlouf vložil 20. marca 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 21. januarja 2015 v zadevi T-509/11, Makhlouf/Svet

(Zadeva C-136/15 P)

(2015/C 311/19)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnik: Mohammad Makhlouf (zastopnik: G. Karouni, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije

Predlogi

— Izpodbijana sodba naj se razveljavi;

— sklepi in uredbe Sveta Evropske unije, na katere se nanaša zadevna tožba, naj se razglasijo za nične v delu, v katerem se nanašajo na pritožnika;

— Svetu naj se naloži plačilo pritožnikovih stroškov v pritožbenem postopku in v postopku pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlog in bistvene trditve

Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja en pritožbeni razlog, ki se nanaša na to, da je Splošno sodišče pri uporabi pravil v zvezi z obveznostjo, ki je naložena Svetu, napačno uporabilo pravo.

Natančneje, pritožnik Splošnemu sodišču očita, da se je oprlo na obrazložitev Sveta, ki naj bi bila nepopolna in nenatančna, zaradi česar mu naj ne bi bilo mogoče ugotoviti specifičnih in konkretnih razlogov za njegovo uvrstitev na seznam. Pritožnik naj zato ne bi mogel zagotoviti ustrezne obrambe, saj naj ne bi vedel, kaj se mu v zvezi z represijo nad protestniki, ali z nudenjem podpore režimu, ali celo z imetjem koristi od režima očita.

Splošno sodišče naj bi poleg tega očitno izkrivilo svojo obveznost obrazložitve, ko je, s tem ko je napačno in prvič v svoji sodbi navedlo, da „ima“ pritožnik „koristi od politike režima“, omililo opustitev Sveta.

To, da v obrazložitvi Sveta ni jasno in natančno navedeno dejanje, katerega je obdolžen in ki je podlaga za omejevalni ukrep, naj bi tako resno poseglo v uveljavljanje pritožnikove pravice do obrambe.
—

Sodišče naj samo dokončno odloči o zadevi in za ničen razglasi Izvedbeni sklep Komisije št. 2013/123/EU o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (1) v delu, v katerem so izključeni nekateri odhodki Francoske republike v zvezi z osjo 2 programa razvoja francoskega podeželja za finančni obdobji 2008 in 2009, oziroma naj zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;
1.

Ali je treba člena 5 in 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 razlagati tako, da pomenita, da so letalski potniki upravičeni do odškodnine v skladu z Uredbo več kot enkrat na podlagi iste rezervacije, kadar je dejanski letalski prevoznik potnike preusmeril na let, ki je bil odpovedan ali imel več kot tri ure zamude, kar posledično pomeni, da odškodnina iz člena 7 Uredbe ni pavšalna, temveč odvisna od števila odpovedi ali obsega odpovedi in potemtakem zamude?
2.

V primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje 1: (a) Ali je treba pri preučitvi, ali je mogoče priznati razvezo zakonske zveze na podlagi notranjega prava, uporabiti tudi člen 10 Uredbe (EU) št. 1259/2010? (b) Če je odgovor na vprašanje 2(a) pritrdilen: (1) Ali je treba upoštevati abstraktno presojo, po kateri pravo sodišča, pred katerim poteka postopek, sicer tudi drugemu zakoncu daje možnosti za razvezo zakonske zveze, vendar zaradi spola tega zakonca predpisuje druge procesnopravne in materialne pogoje, kot v primeru prvega zakonca, oziroma (2) je veljavnost določbe odvisna od tega, če uporaba abstraktno diskriminatornega tujega predpisa vodi tudi v posameznem primeru do – dejanske – diskriminacije? (c) Če je odgovor na vprašanje (b)(2) pritrdilen: Ali je soglasje diskriminiranega zakonca z razvezo zakonske zveze – tudi v obliki potrjenega prejema nadomestila – zadosten razlog za neuporabo določbe?
SL Uradni list Evropske unije C 254/13

Pritožba, ki jo je Svet Evropske unije vložil 1. junija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 19. marca 2015 v zadevi T-413/13, City Cycle Industries/Svet Evropske unije

(Zadeva C-260/15 P)

(2015/C 254/17)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopniki: S. Boelaert, agent, R. Bierwagen, C. Hipp, odvetnika)

Druge stranke v postopku: City Cycle Industries, Evropska komisija, Maxcom Ltd

Predlogi

Svet Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 19. marca 2015, o kateri je bil Svet uradno obveščen 23. marca 2015, v zadevi T-413/13 City Cycle Industries/Svet Evropske unije;

— zavrne tožbo, ki jo je družba City Cycle Industries vložila na prvi stopnji za razglasitev ničnosti sporne uredbe (1); in

— družbi City Cycle Industries naloži plačilo stroškov, ki so Svetu nastali v postopku na prvi stopnji in s pritožbo.

Podredno,

— zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču;

— odločitev o stroških postopka na prvi stopnji in s pritožbo pridrži.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Splošno sodišče je napačno razlagalo člen 13(1) osnovne uredbe (2) s tem, da je ugotovilo, da Svet ni imel zadostnih dokazov za sklep, da je tožeča stranka opravljala pretovarjanje. Razlaga Splošnega sodišča v zvezi s pogoji, ki jih morajo posamezne družbe izpolnjevati za izvzetje iz razširjenih ukrepov, je v nasprotju z zgradbo člena 13 osnovne uredbe (prvi pritožbeni razlog).

Ugotovitev Splošnega sodišča, da na podlagi dokumentov, ki so mu bili predloženi, Svet ni imel dokazov, na podlagi katerih bi lahko v sporni uredbi neposredno sklepal, da je bila tožeča stranka vpletena v dejavnosti pretovarjanja, ni zadostno obrazložena. Poleg tega in v nasprotju z izpodbijano sodbo je glede na to, da je bilo pretovarjanje ustrezno dokazano na nacionalni ravni in da zahteva tožeče stranke za izvzetje ni bila utemeljena, edina ugotovitev, do katere je lahko Svet – in posledično Splošno sodišče – prišel na podlagi dejstev, ta, da je tožeča stranka bila vpletena v pretovarjanje. Splošno sodišče je s tem, da je prišlo do drugačne ugotovitve, izkrivilo dejstva (drugi pritožbeni razlog).

(1) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 501/2013 z dne 29. maja 2013 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo (EU) št. 990/2011 na uvoz koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz koles, poslanih iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelek s poreklom iz Indonezije, Malezije, Šrilanke in Tunizije ali ne (UL L 153, str. 1).

(2) Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 343, str. 51).
1.

Ali je treba pri razlagi člena 4(1) in (2)(f) in (k) Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti, (1) šteti, da posledice postopkov v primeru insolventnosti, ki jih določa zakon države, v kateri je bil uveden postopek zaradi insolventnosti, lahko vključujejo to, da upnik, ki ni sodeloval v postopku zaradi insolventnosti, izgubi pravico do uveljavljanja svoje terjatve v drugi državi članici ali prekinitve izvršbe za navedeno terjatev v tej drugi državi članici?
1.1.

Ali člen 23(1) Uredbe št. 44/2001 dopušča, da bi sodišče države članice sprejelo razlago, na podlagi katere je klavzula o pristojnosti – vključena v splošne pogoje poslovanja ene od pogodbenih strank in iz katere izhaja, da sta se pogodbeni stranki dogovorili, da bodo za reševanje sporov, ki nastanejo iz oziroma glede veljavnosti, izpolnjevanja ali konca naročila in ki jih med pogodbenima strankama ni mogoče rešiti sporazumno, izključno in dokončno pristojna sodišča iz mesta določene države članice, in sicer v obravnavani zadevi sodišča iz Pariza – dovolj natančna, da iz njenega besedila glede na zahteve, navedene v uvodni izjavi 14 navedene uredbe, jasno izhaja volja oziroma namen pogodbenih strank glede določitve države članice?
1.

Ali je treba določbo 5(1) Okvirnega sporazuma ETUC-UNICE-CEEP o delu za določen čas (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki v primerih zlorab kot posledice uporabe pogodb o zaposlitvi za določen čas v primeru začasnih javnih uslužbencev – in drugače od tega, kar velja v povsem enakem položaju za delavce, ki so z upravo v delovnopravnem razmerju – na splošno ne priznava pravice, da ostanejo zaposleni za nedoločen čas, a ne za stalno, torej, s pravico do zasedbe začasnega delovnega mesta, na katerem so opravljali delo, dokler se to ne zapolni na predpisan način ali ukine po zakonsko določenem postopku?
1.

Ali so tekočine, označene kot žgane pijače, z vsebnostjo 27 volumskega odstotka alkohola, ki se v lekarnah prodajajo v 10 ml ali 20 ml stekleničkah s kapalko in kot pršilo, pijače, ki vsebujejo več kot 1,2 volumskega odstotka alkohola, v smislu člena 4(3) Uredbe (ES) št. 1924/2006 (1), če je v navodilih za odmerjanje na ovojnini navedeno, da je treba: (a) v kozarec vode nakapati štiri kapljice tekočine in to popiti porazdeljeno čez dan ali po potrebi zaužiti štiri nerazredčene kapljice, (b) na jezik dati dva odmerka tekočine, ki se prodaja v obliki pršila?
SL Uradni list Evropske unije C 228/4

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Benelux Gerichtshof (Belgija) 13. aprila 2015 – Montis Design BV/Goossens Meubelen BV

(Zadeva C-169/15)

(2015/C 228/04)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Benelux Gerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Montis Design BV

Tožena stranka: Goossens Meubelen BV

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali trajanje varstva, določeno v členu 10 v povezavi s členom 13(1) Direktive o trajanju varstva (1), velja za avtorske pravice, ki so bile prvotno zaščitene v skladu z nacionalnimi predpisi na področju avtorskega prava, ampak so bile pred 1. julijem 1995 izbrisane zaradi neizpolnitve oziroma nepravočasne izpolnitve formalne zahteve, v tem primeru izjave o vzdrževanju v smislu člena 21(3) (stari) ZBVM niso bile predložene oziroma niso bile predložene pravočasno?

2. Če se na prvo vprašanje odgovori pritrdilno: Ali je treba Direktivo o trajanju varstva razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonski ureditvi, ki pripelje do tega, da se avtorska pravica na delu uporabne umetnosti, ki je bila izbrisana pred 1. julijem 1995 zaradi neizpolnitve formalne zahteve, šteje za dokončno izbrisano?

3. Če se na drugo vprašanje odgovori pritrdilno: Če je treba zadevno avtorsko pravico v skladu z nacionalnimi predpisi obravnavati tako, da se v določenem trenutku ponovno vzpostavi ali ponovno nastane: Od katerega trenutka dalje se to zgodi?

(1) Direktiva Sveta 93/98/EGS z dne 29. oktobra 1993 o uskladitvi trajanja varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic (UL L 290, str. 9), danes nadomeščena z Direktivo 2006/116/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o trajanju varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic (Kodificirana različica) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 141).
SL Uradni list Evropske unije C 178/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 12. marca 2015 – Salutas Pharma GmbH/Hauptzollamt Hannover

(Zadeva C-124/15)

(2015/C 178/09)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Hamburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Salutas Pharma GmbH

Tožena stranka: Hauptzollamt Hannover

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba kombinirano nomenklaturo v Prilogi I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1777/2001 z dne 7. septembra 2001 (2), razlagati tako, da je treba šumeče tablete z vsebnostjo 500 mg kalcija na tableto, ki se uporabljajo za preprečevanje in zdravljenje pomanjkanja kalcija in kot podpora pri specialni terapiji za preprečevanje in zdravljenje osteoporoze in pri katerih največji priporočen dnevni odmerek, naveden na etiketi, za odrasle znaša tri tablete (kar ustreza 1 500 mg), uvrstiti pod tarifno podštevilko 3004 9000?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382.

(2) UL L 240, str. 4.
1.

Ali je treba člen 1(9) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (1), razlagati tako, da je oseba/trgovinska družba „oseba javnega prava“ samo zato, ker več kot 30 % njenih prihodkov izhaja iz zdravstvenih dejavnosti, izvedenih v preteklem letu, ki jih financira Nacionalna zdravnoosiguritelna kasa (nacionalno zdravstveno zavarovanje), izvedene pa so bile v pogojih učinkovite konkurence z drugimi zdravstvenimi ustanovami?