ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 200/3

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 24. maja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Avstrija) – Peter Hehenberger proti Republik Österreich

(Zadeva C-188/11) (1)

(Kmetijstvo - Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad - Uredbi (ES) št. 1257/1999 in 817/2004 - Podpora za metode kmetijsko okoljske proizvodnje - Pregledi - Upravičenec do kmetijske podpore - Preprečitev pregleda na kraju samem - Nacionalna ureditev, v skladu s katero se zahteva vračilo vseh podpor, izplačanih v več letih - Združljivost)

2012/C 200/05

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Peter Hehenberger

Tožena stranka: Republik Österreich

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Razlaga Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) in spremembi ter razveljavitvi določenih uredb (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 25, str. 391) ter Uredbe Komisije (ES) št. 817/2004 z dne 29. aprila 2004 o podrobnih pravilih za uporabo navedene uredbe (ES) št. 1257/1999 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 46, str. 87) – Pregledi in sankcije – Ureditev države članice, ki v primeru, da prejemnik pomoči prepreči opravljanje pregleda, določa povrnitev vseh sredstev, prejetih v obdobju petih let – Sorazmernost

Izrek

Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb v povezavi z Uredbo Komisije (ES) št. 817/2004 z dne 29. aprila 2004 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero mora kmet, upravičenec do podpore, če je preprečil pregled zadevnih zemljišč na kraju samem, vrniti vsa sredstva, ki so mu bila že odobrena v okviru kmetijsko-okoljskega ukrepa v obdobju zaveze, tudi če so bila izplačana že za več let.

(1) UL C 211, 16.7.2011.
—

izraza „zavestno“ in „namerno“ zajemata kumulativna elementa vednosti in volje, ki sta izpolnjena, če oseba, ki sodeluje pri dejavnosti s takim ciljem ali tako posledico, tema namerno sledi ali vsaj ve, da bi to sodelovanje lahko pripeljalo do takega cilja ali take posledice, in v to možnost privoli.
SL Uradni list Evropske unije C 123/2

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 7. marca 2013 – Švicarska konfederacija proti Evropski komisiji, Zvezni republiki Nemčiji, Landkreis Waldshut

(Zadeva C-547/10 P) (1)

(Pritožba - Zunanji odnosi - Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu - Uredba (EGS) št. 2408/92 - Dostop letalskih prevoznikov Skupnosti do letalskih prog znotraj Skupnosti - Člena 8 in 9 - Področje uporabe - Uresničevanje prometnih pravic - Odločba 2004/12/ES - Nemški ukrepi glede pristankov in vzletov z letališča Zürich - Obveznost obrazložitve - Prepoved diskriminacije - Sorazmernost - Dokazno breme)

2013/C 123/02

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: Švicarska konfederacija (zastopnik: S. Hirsbrunner, odvetnik)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: T. van Rijn, K. Simonsson in K.-P. Wojcik, agenti), Zvezna republika Nemčija (zastopnika: T. Henze, agent in T. Masing, odvetnik), Landkreis Waldshut (zastopnik: M. Núñez Müller, odvetnik)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi Švica proti Komisiji (T-319/05), s katero je Splošno sodišče zavrnilo ničnostno tožbo Švicarske konfederacije zoper Odločbo Komisije 2004/12/ES z dne 5. decembra 2003 o postopku na podlagi prvega stavka člena 18(2) Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu ter Uredbe Sveta (EGS) št. 2408/92 z dne 23. julija 1992 o dostopu letalskih prevoznikov Skupnosti do letalskih prog znotraj Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 420) – Ukrepi, ki jih je sprejela Nemčija glede pristankov in vzletov z letališča Zürich – Napačna presoja uporabe člena 9(1) Uredbe (EGS) št. 2408/92 za sporne ukrepe – Neupoštevanje obsega obveznosti obrazložitve, ki jo ima Komisija – Neupoštevanje pravic upravljavcev letališča in okoliških prebivalcev – Kršitev načel prepovedi diskriminacije in sorazmernosti

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Švicarski konfederaciji se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so Evropski komisiji nastali na prvi stopnji in v postopku s to pritožbo.

3. Zvezna republika Nemčija in Landkreis Waldshut nosita svoje stroške.

(1) UL C 30, 29.1.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 225/2

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 6. junija 2013 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji

(Zadeva C-383/10) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Člena 56 PDEU in 63 PDEU - Člena 36 in 40 Sporazuma EGP - Davčna zakonodaja - Davčna oprostitev, ki se uporablja samo za obresti, ki jih plačajo banke rezidentke, ob izključitvi obresti, ki jih plačajo banke s sedežem v tujini)

2013/C 225/02

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in F. Dintilhac, agenta)

Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnika: J.-C. Halleux in M. Jacobs, agenta)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 56 in 63 PDEU – Kršitev členov 36 in 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru – Omejitev svobode opravljanja storitev in prostega pretoka kapitala – Nacionalne določbe, ki določajo davčno oprostitev le za obresti, ki jih plačajo belgijske banke, ob izključitvi obresti, ki jih plačajo banke nerezidentke – Diskriminatorna obdavčitev

Izrek

1. Kraljevina Belgija s tem, da je uzakonila in ohranila v veljavi sistem, ki določa diskriminatorno obdavčitev obresti, ki jih plačajo banke nerezidentke, kar izhaja iz uporabe davčne oprostitve le za obresti, ki jih plačajo banke rezidentke, ni izpolnila obveznosti iz člena 56 PDEU in člena 36 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992.

2. Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 274, 9.10.2010.
1.

Člene od 5 do 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da so potniki, katerih let je imel zamudo, na podlagi te uredbe upravičeni do odškodnine, če zaradi takega leta izgubijo tri ure ali več, kar pomeni, da prispejo v končni namembni kraj tri ure ali več po prvotno načrtovanem času prihoda letalskega prevoznika. Zaradi take zamude pa potniki nimajo pravice do odškodnine, če lahko letalski prevoznik dokaže, da so za odpoved ali veliko zamudo leta krive izredne razmere, ki se jim ne bi bilo mogoče izogniti, tudi če bi bili sprejeti vsi ustrezni ukrepi, to je okoliščine, nad katerimi letalski prevoznik nima dejanskega nadzora.
SL Uradni list Evropske unije C 26/2

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. novembra 2012 – Usha Martin Ltd proti Svet Evropske unije, Evropski komisiji

(Zadeva C-552/10 P) (1)

(Pritožba - Damping - Uredba (ES) št. 121/2006 - Uvoz jeklenih vrvi in kablov s poreklom, med drugim, iz Indije - Sklep 2006/38/ES - Uredba (ES) št. 384/96 - Člen 8(9) - Zaveze, ponujene v zvezi s protidampinškimi postopki)

2013/C 26/03

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Usha Martin Ltd (zastopniki: V. Akritidis in E. Petritsi, dikigoroï, F. Crespo, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopniki: B. Driessen, agent, G. Berrisch, odvetnik in N. Chesaites, barrister), Evropska komisija (zastopnika: T. Scharf in S. Thomas, agenta)

Predmet

Pritožba, vložena zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2010 v zadevi Usha Martin proti Svetu in Komisiji (T-119/06), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Komisije 2006/38/ES z dne 22. decembra 2005 o spremembi Sklepa 1999/572/ES o sprejetju zavez, ponujenih v zvezi s protidampinškimi postopki glede uvoza jeklenih žičnatih vrvi in kablov s poreklom, med drugim, iz Indije (UL L 22, str. 54) in, drugič, Uredbe Sveta (ES) št. 121/2006 z dne 23. januarja 2006 o spremembah Uredbe (ES) št. 1858/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz jeklenih vrvi in kablov s poreklom, med drugim, iz Indije (UL L 22, str. 1).

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Usha Martin Ltd se naloži plačilo stroškov tega postopka.

(1) UL C 55, 19.2.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 295/2

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. julija 2012 – Evropski parlament proti Svetu Evropske unije

(Zadeva C-130/10) (1)

(Skupna zunanja in varnostna politika - Uredba (ES) št. 881/2002 - Uredba (EU) št. 1286/2009 - Omejevalni ukrepi za osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kaida in talibani - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Izbira pravne podlage - Člena 75 PDEU in 215 PDEU - Začetek veljavnosti Lizbonske pogodbe - Prehodne določbe - Skupna stališča in sklepi SZVP - Skupni predlog visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko ter Komisije)

2012/C 295/03

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Evropski parlament (zastopniki: E. Perillo, K. Bradley, A. Auersperger Matić in U. Rösslein, zastopniki)

Tožena stranka: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in R. Szostak, zastopnika)

Intervenientke v podporo tožene stranke: Češka republika (zastopniki: M. Smolek, E. Ruffer in K. Najmanová, zastopniki), Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in A. Adam, zastopnika), Kraljevina Švedska (zastopnika: A. Falk in C. Meyer-Seitz, zastopnika), Evropska komisija (zastopnika: S. Boelaert in M. Konstantinidis, zastopnika)

Predmet

Ničnostna tožba – Razglasitev ničnosti – Uredbe Sveta (EU) št. 1286/2009 z dne 22. decembra 2009 o spremembah Uredbe (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani (UL L 346, str. 42) – Izbira pravne podlage

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Evropskemu parlamentu se naloži plačilo stroškov.

3. Češka republika, Francoska republika, Kraljevina Švedska in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

(1) UL C 134, 22.5.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 227/5

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. junija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Provincial de Barcelona – Španija) – Banco Español de Crédito, SA proti Joaquínu Calderónu Caminu

(Zadeva C-618/10) (1)

(Direktiva 93/13/EGS - Potrošniške pogodbe - Nedovoljeni pogoj o zamudnih obrestih - Postopek izdaje plačilnega naloga - Pristojnosti nacionalnega sodišča)

2012/C 227/06

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Audiencia Provincial de Barcelona

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Banco Español de Crédito, SA

Tožena stranka: Joaquín Calderón Camino

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Audiencia Provincial de Barcelona – Razlaga člena 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288), člena 11(2) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, str. 22), členov 5, 6(2), 7 in 10 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, str. 66), in člena 2 Direktive 2009/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov (UL L 110, str. 30) – Potrošniški kredit – Obrestna mera, ki se uporablja v primeru zamude pri odplačevanju – Nedovoljeni pogoji – Postopek izdaje plačilnega naloga – Pristojnosti nacionalnega sodišča

Izrek

1. Direktivo Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki sodišču, ki mu je predložen predlog za izdajo plačilnega naloga, ne dovoljuje, da bi po uradni dolžnosti in limine litis ali v kateri koli drugi fazi postopka, čeprav ima na voljo vse za to potrebne pravne in dejanske elemente, presodilo nedovoljenost pogoja o zamudnih obrestih v pogodbi, ki jo je prodajalec ali ponudnik sklenil s potrošnikom, če ta ni vložil ugovora.

2. Člen 6(1) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kot je člen 83 kraljeve zakonske uredbe 1/2007 o spremembi splošnega zakona o varstvu potrošnikov in uporabnikov in drugih dopolnilnih zakonov (Real Decreto Legislativo 1/2007 por el que se aprueba el texto refundido de la Ley General para la Defensa de los Consumidores y Usuarios y otras leyes complementarias) z dne 16. novembra 2007, ki nacionalnemu sodišču, če v pogodbi, ki jo je prodajalec ali ponudnik sklenil s potrošnikom, ugotovi ničnost nedovoljenega pogoja, dovoljuje, da pogodbo prilagodi tako, da spremeni vsebino tega pogoja.

(1) UL C 95, 26.3.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 287/2

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 5. julija 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation – Belgija) – Société d’investissement pour l’agriculture tropicale SA (SIAT) proti État belge

(Zadeva C-318/10) (1)

(Svoboda opravljanja storitev - Davčna zakonodaja - Odbitek stroškov, nastalih za plačilo storitev iz naslova poslovnih stroškov - Stroški, nastali v zvezi s ponudnikom storitev, ki ima sedež v drugi državi članici, v kateri ni zavezan k plačilu davka od dohodkov oziroma v njej zanj velja veliko ugodnejša davčna ureditev - Odbitnost pod pogojem, da se dokaže resničnost in poštenost storitve ter običajnost z njo povezanega plačila - Ovira - Upravičenost - Boj proti davčnim goljufijam in izogibanju davkom - Učinkovitost davčnega nadzora - Uravnotežena razdelitev davčnih pristojnosti med državami članicami - Sorazmernost)

2012/C 287/03

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Société d’investissement pour l’agriculture tropicale SA (SIAT)

Tožena stranka: État belge

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Cour de cassation – Razlaga člena. 49 ES – Davčna zakonodaja, ki dovoljuje odbitek poslovnih stroškov, nastalih davčnemu zavezancu rezidentu, ne pa odbitka takih stroškov, če zavezanec prebiva ali ima sedež v drugi državi članici, v kateri ni zavezan k plačilu davka od dohodkov oziroma v njej zanj velja veliko ugodnejša davčna ureditev – Ovira svobodi opravljanja storitev

Izrek

Člen 49 ES je treba razlagati tako, da nasprotuje zakonodaji države članice, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere se plačila za storitve, ki jih davčni zavezanec rezident izplača družbi nerezidentki, ne štejejo za odbitne poslovne stroške, če zadnja v državi članici, kjer ima sedež, ni zavezana k plačilu davka od dohodkov oziroma zanjo glede zadevnih stroškov velja veliko ugodnejša davčna ureditev od ureditve, po kateri so ti dohodki obdavčeni v prvi državi članici, razen če davčni zavezanec dokaže, da ta plačila ustrezajo resničnim in poštenim transakcijam in ne presegajo običajnih mej, medtem ko se lahko na podlagi splošnega pravila taka plačila odbijejo kot poslovni stroški, če so nujna za pridobitev ali ohranitev obdavčljivih dohodkov in če davčni zavezanec utemelji njihovo resničnost in znesek.

(1) UL C 246, 11.9.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 133/6

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 13. marca 2012 – Pye Phyo Tay Za proti Svetu Evropske unije, Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska in Evropski komisiji

(Zadeva C-376/10 P) (1)

(Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Republiki zveze Mjanmar - Zamrznitev sredstev, ki se uporablja za osebe, subjekte in organe - Pravna podlaga)

2012/C 133/10

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Pye Phyo Tay Za (zastopniki: D. Anderson QC, S. Kentridge QC, M. Lester, Barrister, G. Martin, Solicitor)

Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bishop in E. Finnegan, zastopnika), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: S. Hathaway, zastopnik, D. Beard, Barrister), Evropska komisija (zastopnika: S. Boelaert in M. Konstantinidis, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 19. maja 2010 v zadevi Tay Za proti Svetu (T-181/08), s katero je to sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 194/2008 z dne 25. februarja 2008 o obnovitvi in okrepitvi omejevalnih ukrepov v zvezi z Burmo/Mjanmarom in o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 817/2006 (UL L 66, str. 1) v delu, v katerem je ime pritožnika na seznamu oseb, subjektov in organov, za katere se uporablja ta uredba.

Izrek

1. Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 19. maja 2010 v zadevi Tay Za proti Svetu (T 181/08) se razveljavi.

2. Uredba Sveta (ES) št. 194/2008 z dne 25. februarja 2008 o obnovitvi in okrepitvi omejevalnih ukrepov v zvezi z Burmo/Mjanmarom in o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 817/2006 se razglasi za nično v delu, v katerem se nanaša na P. P. Taya Zaja.

3. Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

4. Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropska komisija nosita svoje stroške postopka na prvi stopnji in pritožbenega postopka.

(1) UL C 260, 25.9.2010.
SL Uradni list Evropske unije C 151/6

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. marca 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione tributaria centrale, sezione di Bologna – Italija) – Ufficio IVA di Piacenza proti Belvedere Costruzioni Srl

(Zadeva C-500/10) (1)

(Obdavčenje - DDV - Člen 4(3) PEU - Šesta direktiva - Člena 2 in 22 - Samodejna ustavitev postopkov, ki tečejo pred davčnim sodiščem tretje stopnje)

2012/C 151/11

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Commissione tributaria centrale, sezione di Bologna

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Ufficio IVA di Piacenza

Tožena stranka: Belvedere Costruzioni Srl

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Commissione tributaria centrale di Bologna – Davek na dodano vrednost – Člena 2 in 22 Direktive 77/388/EGS: Šesta direktiva Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL L 145, str. 1) – Obveznost držav članic, da zagotovijo učinkovito pobiranje DDV – Nacionalna ureditev, ki v določenih primerih določa konec sodnega postopka v davčnih sporih, ne da bi sodišče tretje stopnje vsebinsko odločilo o zahtevku, tako da postane odločba drugostopenjskega sodišča pravnomočna – Zatrjevani učinek odpovedi izterjave usklajenih davkov

Izrek

Člen 4(3) PEU ter člena 2 in 22 Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da na področju davka na dodano vrednost ne nasprotujejo uporabi izjemne nacionalne določbe, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ki določa samodejno ustavitev postopkov, ki tečejo pred davčnim sodiščem tretje stopnje, če so se začeli z vložitvijo tožbe na prvi stopnji več kot deset let – in v praksi več kot štirinajst let – pred začetkom veljavnosti te določbe, in davčna uprava v postopkih pred prvostopenjskim in pritožbenim sodiščem ni uspela, pri čemer zaradi navedene samodejne ustavitve odločba drugostopenjskega sodišča postane pravnomočna, terjatev, ki jo uveljavlja davčna uprava, pa ugasne.

(1) UL C 346, 18.12.2010.
1.

Kraljevina Nizozemska s tem, da za državljane tretjih držav, ki zaprosijo za pridobitev statusa rezidenta za daljši čas na Nizozemskem, in tiste, ki – potem ko so ta status pridobili v drugi državi članici – zaprosijo za izvajanje pravice do prebivanja na Nizozemskem, ter za njihove družinske člane, ki zaprosijo za dovoljenje, da bi jih spremljali ali se jim pridružili, uporablja previsoke in nesorazmerne takse, ki lahko ustvarijo oviro za izvajanje pravic, podeljenih z Direktivo Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 174/4

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. maja 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Nemčija) – Georg Neidel proti Stadt Frankfurt am Main

(Zadeva C-337/10) (1)

(Socialna politika - Direktiva 2003/88/ES - Delovne razmere - Organizacija delovnega časa - Pravica do plačanega letnega dopusta - Denarno nadomestilo v primeru bolezni - Uradniki (gasilci))

2012/C 174/04

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Georg Neidel

Tožena stranka:: Stadt Frankfurt am Main

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe - Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Razlaga člena 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381) – Pravica do denarnega nadomestila za plačan letni dopust, ki ni bil izrabljen zaradi nezmožnosti za delo, ki je trajala več let pred upokojitvijo – Osebna veljavnost Direktive 2003/88/ES - Uradniki (gasilci)

Izrek

1. Člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da se uporablja za uradnike, ki opravljajo poklic gasilca v običajnih razmerah.

2. Člen 7(2) Direktive 2003/88 je treba razlagati tako, da ima uradnik ob upokojitvi pravico do denarnega nadomestila za plačan letni dopust, ki ga ni izrabil, ker zaradi bolezni ni opravljal dela.

3. Člen 7 Direktive 2003/88 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje določbam nacionalnega prava, ki uradniku poleg pravice do plačanega letnega dopusta v minimalnem trajanju štirih tednov dajejo dodatne pravice do plačanega dopusta, ne da bi bilo predvideno plačilo denarnega nadomestila, kadar uradnik, ki se upokojuje, teh dodatnih pravic ni mogel izkoristiti, ker zaradi bolezni ni opravljal dela.

4. Člen 7(2) Direktive 2003/88 je treba razlagati tako, da nasprotuje določbi nacionalnega prava, ki pravico uradnika, ki se upokojuje, do kopičenja nadomestil za plačane letne dopuste, ki jih ni mogel izrabiti zaradi nezmožnosti za delo, omejuje z obdobjem prenosa devetih mesecev, po poteku katerega pravica do plačanega letnega dopusta ugasne.

(1) UL C 301, 6.11.2010..