SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-396/07 
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILC A
DÁMASA RUIZ-JARABOJA COLOMERJA ,
predstavljeni 4. septembra 2008 1
I –Uvod 
1. Mirja Juuri je devet let delala v restavraciji
podjetja v metalur škem sektorju na Finskem. 
Ko je njen delodajalec gostinski sektor 
prenesel na drugo podjetje, so se delovni 
pogoji M. Juuri poslab šali. Pravo Skupnosti 
ponuja re šitev za polo žaj te delavke, vendar 
nacionalno sodi šče dvomi o razlagi predpisov
Skupnosti. Konkretno Direktiva 2001/23/ES 
v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev 
v primeru prenosa podjetij 2 pripisuje odgo -
vornost za primer, kakr šen je primer M. Juuri, 
novemu delodajalcu. Sodi šče mora dolo čiti 
obseg te odgovornosti in njene ekonomske 
učinke. 
2. Direktiva 2001/23 spada v okvir „social -
nega prava Skupnosti “. Ta del prava Skupnosti 
1 –Jezik izvirnika: špan ščina. 
2 –Direktiva Sveta z dne 12. marca 2001 o pribli ževanju zakono -
daje dr žav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev 
v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali 
obratov (UL L 82, str. 16), ki kodificira Direktivo Sveta 
77/187/EGS z dne 14. februarja 1977 o pribli ževanju zakono -
daje dr žav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev 
v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov obratov 
(UL L 61, str. 26), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta
98/50/ES z dne 29. junija 1998 (UL L 201, str. 88). delavcem jam či minimalne pravice, pri čemer 
države članice lahko zvi šajo raven za ščite. 
Zaradi zapletene ureditve nacionalnih trgov je
bilo to besedilo sprejeto na podlagi obse žnih 
kompromisov, tako da njegove nejasne in 
dvoumne dolo čbe pogosto zahtevajo poseg 
Sodi šča v obliki predhodnih odlo čb. 
3. Poleg tega je socialno pravo Skupnosti 
razdrobljeno. Sestavljajo ga pravila, name -
njena re ševanju posebnih problemov, ki 
nastopijo med delovnim razmerjem. Metafo -
rično je sektor v obliki oto čja, za katerega se 
zdi, 3 da otoki niso vedno povezani z mostovi. 
V tej zadevi mora Sodi šče obravnavati 
3 –Izraz povzemam po Rodríguez-Piñero Royo, M. C., Trans -
misión de empresas y derecho europeo v La transmisión de 
empresas en Europa, Cacucci Editore, Bari, 1999, str. 1, kjer
avtor trdi, da je kljub temu, da je socialno pravo Skupnosti
pomembno, njegova intervencija gotovo omejena, kajti obrav -
nava le dolo čene vidike te regulacije, drugi pa sploh niso 
usklajeni. To povzro ča, kar ozna čujemo z izrazi „oto ška 
struktura “ali „oto čje“delovnega prava Skupnosti, pri katerem 
so upo števane samo dolo čne to čke nacionalne zakonodaje; 
nasprotno, nacionalno delovno pravo je bolj „celinsko “in 
pokriva vse vidike delovnega razmerja. 
I - 8886 
JUURI 
vpra šanja, ki se postavljajo na enem od teh
otokov. 4 Tvegamo torej, da bomo izpolnili 
dolo čbe razlagane direktive, ne pa drugih,
s katerimi obstajajo povezave. Zato je treba
pokazati natan čnost in ne zanemariti medse -
bojnih povezav, ki obstajajo na tako 
razpr šenem podro čju, kot je socialno 
podro čje, ki je vendarle bolj usklajeno, kot se
zdi na prvi pogled. 
II –Dejstva 
4. M. Juuri se je 5. aprila 1994 pridru žila 
osebju dru žbe Rautaruukki Oyj (v nadalje -
vanju: odsvojitelj) v mestu Hämeenlinna 
(Finska), da bi se zaposlila v restavraciji
podjetja. Pogodba M. Juuri je bila z 10. decem -
brom 1999 spremenjena v pogodbo o zapo -
slitvi za nedolo čen čas. 
4 –To me spominja na don Kihotove nasvete San ču Pansi, preden 
je ta od šel vladat na otok. Ker se je don Kihot zavedal, da je vsa 
močnjegovega poduka v argumentih, je kon čal s temi 
besedami: „Solze reve ža naj naletijo pri tebi na ve čsočutja, 
ampak ne na ve čpravice kot izpovedbe bogatina. Posku šaj
odkriti resnico skozi obljube in darila bogatina, pa tudi skozi
ihtenje in vsiljivost reve ža. Kadar bo pravi čnost mogla in morala 
najti mesto, ne nalo ži hudodelcu vse neizprosnosti zakona,
zakaj sloves strogega sodnika ni ve čji od slovesa, ki ga u živa 
usmiljeni [ …]“Cervantes, M. de, Veleumni plemi čdon Kihot iz 
Man če, drugi del, dvain štirideseto poglavje, prevedel Niko 
Košir, Cankarjeva zalo žba, Ljubljana, 1988, str. 349. 5. Čeprav so bile naloge M. Juuri omejene na
restavracijo, je zanjo veljala kolektivna 
pogodba za metalur ški sektor, ki se je iztekla 
31. januarja 2003 in je imela mo žnost 
avtomati čnega podalj šanja za eno leto, razen 
če bi pogodbo odpovedala ena od podpisnic
v roku dveh mesecev pred iztekom veljavnosti.
Odpoved ni bila potrebna, kajti 12. decembra
2002 je bila za ta sektor podpisana druga 
pogodba, ki je za čela veljati 1. februarja 2003. 
6. Na ta dan, potem ko je bila predhodna
pogodba odpravljena, je odsvojitelj prenesel
upravljanje gostinskih storitev na dru žbo 
Amica Ravintolat Oy (v nadaljevanju: prido -
bitelj). Po prenosu so delavci za čeli delati za 
pridobitelja, obenem pa je zanje za čela veljati 
nova kolektivna pogodba, v tem primeru
pogodba za hotelirski in gostinski sektor. 
7. M. Juuri nasprotuje uporabi pogodbe za
hotelirstvo in gostinstvo za njeno pogodbo
o zaposlitvi in meni, da spada pod metalur ško 
pogodbo. Navaja, da se je zaradi spremembe
statusa njena pla ča zmanj šala za 300 EUR na 
mesec, poleg tega pa je bila preme ščena na 
druge lokacije. Pridobitelj je priznal, da je nova 
I - 8887 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-396/07 
pogodba zahtevala ve čsprememb od M. Juuri, 
med drugim opravljanje nalog na drugih 
lokacijah, čeprav za časno, in zni žanje pla če 
za 100 EUR na mesec zaradi skraj šanja 
delovnega dneva. pri prenosu podjetij, obratov ali delov podjetij
ali obratov. Dolo čbi omenjene direktive, ki sta
pomembni v sporu med M. Juuri in podjetjem
pridobiteljem, sta člena 3(3) in 4(2), ki 
dolo čata: 
8. M. Juuri se je po teh spremembah v kolek -
tivni ureditvi, ki je veljala za njeno pogodbo 
o zaposlitvi, 19. februarja 2003 odlo čila 
odpovedati pogodbo o zaposlitvi. Pred 
sodiščem se je sklicevala na finsko delovno
zakonodajo in od pridobitelja zahtevala 
odpravnino v skladu z odpovednim rokom in
nadomestilo za nezakonito prekinitev 
pogodbe o zaposlitvi v vi šini štirinajstih 
mese čnih pla č. Helsingin Käräjäoikeus je 
11. februarja 2005 zavrnilo to žbo M. Juuri na 
prvi stopnji. Helsingin Hovioikeus je eno leto
pozneje, 28. februarja 2006, v prito žbenem 
postopku to sodbo potrdilo, vendar je M. Juuri
vložila pravno sredstvo pri Korkein Oikeus,
vrhovnem sodi šču, ki je Sodi šču predlo žilo 
predlog za razlago Direktive 2001/23. 
III –Pravni okvir 
A –Skupnostna ureditev „Člen 3 
[…] 
3. Po prenosu pridobitelj še naprej zagotavlja 
s kolektivno pogodbo dogovorjene delovne 
pogoje, kakr šne je na podlagi te pogodbe
zagotavljal odsvojitelj, do dneva prenehanja
veljavnosti ali izteka te kolektivne pogodbe ali
do dneva uveljavitve ali za četka uporabljanja 
druge kolektivne pogodbe. 
Države članice lahko omejijo obdobje zago -
tavljanja takih delovnih pogojev, s pridr žkom, 
da ni kraj še od enega leta. 
9. Direktiva 2001/23 dolo ča sve ženj mini -
malnih pogojev za ohranjanje pravic delavcev […] 
I - 8888 
JUURI 
Člen 4 
[…] 
2. Če pogodba o zaposlitvi ali delovno 
razmerje preneha, ker se delovni pogoji 
zaradi prenosa bistveno spremenijo v škodo 
delavca, se šteje, da je delodajalec odgovoren
za prenehanje pogodbe o zaposlitvi ali delov -
nega razmerja. “
B –Nacionalna ureditev 
10. V skladu s predlo žitvenim sklepom 
Korkein Oikeus člen 2 poglavja 6 Työsopimu -
slaki (zakona o pogodbi o zaposlitvi) dolo ča, 
da „se pogodba o zaposlitvi, ki velja ali je 
sklenjena za nedolo čen čas, prekine tako, da se 
drugo pogodbeno stranko obvesti o odpo -
vedi “. je posledica prenosa podjetja, se šteje, da je
delodajalec odgovoren za prenehanje delov -
nega razmerja “. 
12. Člen 1(2) poglavja 8 Työsopimuslaki 
delavcu omogo ča, da odpove pogodbo, če 
delodajalec ne izpolnjuje svojih obveznosti, ki
bistveno vplivajo na delovno razmerje, tudi
v obdobju, ki ustreza odpovednemu roku. 
13. V skladu s členom 5 Työehtosopimuslaki 
(finski zakon o kolektivni pogodbi), če je
delodajalec podpisnik kolektivne pogodbe ali
je ta pogodba zanj kako druga če zavezujo ča, 
njegov naslednik prevzame vse njegove
pravice in obveznosti, ki izhajajo iz omenjene
kolektivne pogodbe. V okviru prenosa 
podjetja mora pridobitelj spo štovati pogoje 
iz kolektivne pogodbe, ki je zavezujo ča za 
odsvojitelja do prenehanja veljavnosti, in nato
kolektivno pogodbo, ki zanj velja v smislu 
člena 4 zakona o kolektivni pogodbi. 
11. V poglavju 7 istega zakona je v členu 6, 
s katerim je v finsko zakonodajo prenesen
člen 4(2) Direktive 2001/23, dolo čeno, da „če 14. V členu 2 poglavja 12 Työsopimuslaki je 
se pogodba o zaposlitvi prekine zaradi znat- dolo čeno, da ima delavec pravico, da 
nega poslab šanja delovnih pogojev delavca, ki v primeru neutemeljene prekinitve pogodbe 
I - 8889 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-396/07 
o zaposlitvi od delodajalca prejme nadome -
stilo, saj mora delodajalec izpla čati nadome -
stilo, če je prekinitev pogodbe v nasprotju
z razlogi iz zakona o pogodbi o zaposlitvi, in
delavcu, ki je sam prekinil pogodbo o zapo -
slitvi, izpla čati nadomestilo. 
15. V členu 2 poglavja 12 Työsopimuslaki so
navedene omejitve nadomestila, do katerega
je delavec upravi čen, v razponu od treh do 
štiriindvajsetih mese čnih pla č. 
16. Delavec ni upravi čen do nadomestila iz 
člena 2 poglavja 12 Työsopimuslaki, če je
delodajalec odpovedal pogodbo iz stvarnih in
resnih razlogov, vendar celo v takem primeru
lahko zahteva pla čo in druge ugodnosti za čas 
odpovednega roka. Če se ugotovi, da je imel 
delodajalec zelo resne razloge za takoj šnjo 
odpoved pogodbe o zaposlitvi, delavec ne 
more prejeti ne pla če ne drugih ugodnosti, ki
izhajajo iz delovnega razmerja. 
17. Člen 1 poglavja 12 Työsopimuslaki 
zavezuje delodajalca, ki namenoma ali iz 
malomarnosti ni izpolnil obveznosti iz pogodbe o zaposlitvi ali iz Työsopimuslaki, da 
povrne škodo, ki jo je prizadejal delavcu. 
IV –Vpra šanji za predhodno odlo čanje 
18. S sklepom z dne 24. avgusta 2007 je 
Korkein Oikeus po vlo ženem pravnem sred -
stvu M. Juuri zoper pridobitelja predlo žilo 
Sodi šču ti vpra šanji: 
„1)Ali je treba člen 4(2) Direktive Sveta 
2001/23/ES razlagati tako, da mora 
država članica v primeru, ko je delavec 
sam odpovedal pogodbo o zaposlitvi 
zaradi znatnega poslab šanja delovnih 
pogojev, do katerih je pri šlo zaradi 
prenosa podjetij, v svojem pravnem 
redu zagotoviti delavcu pravico do 
denarne od škodnine od njegovega delo -
dajalca, enako kot v primeru, če je 
delodajalec nezakonito odpovedal 
pogodbo o zaposlitvi, ob upo števanju 
dejstva, da je delodajalec v smislu 
člena 3(3) Direktive spo štoval kolektivno 
pogodbo, ki je zavezovala odsvojitelja in
zagotavljala bolj še delovne pogoje 
delavcu le do njenega izteka, in da je 
poslab šanje delovnih pogojev posledica
tega izteka? 
I - 8890 
JUURI 
2)Če odgovornost delodajalca, dolo čena 
z Direktivo, ni tako obse žna, kot je 
navedeno v to čki 1, ali jo je treba vseeno
uveljaviti, na primer s pla čilom pla čin 
drugih ugodnosti odpovednega roka, ki
ga mora delodajalec spo štovati? “
19. Vladi Republike Finske in Republike 
Mad žarske ter Komisija so stali šča predlo žile 
v roku, predpisanem v členu 23 Statuta 
Sodi šča. 
20. Sodi šče je na upravni seji 29. aprila 2008 
odlo čilo, da bo finski vladi postavilo dve pisni 
vpra šanji, odgovori nanju pa so v sodno 
tajni štvo prispeli 23. maja letos. 
V –Reformulacija vpra šanj za predhodno 
odlo čanje 
21. Vpra šanji za predhodno odlo čanje, ki ju je 
postavilo finsko sodi šče, se vrtita okrog istega 
pojava: spremembe sistema, predvidenega v delovnem pravu, potem ko se je iztekla 
kolektivna pogodba v metalur škem sektorju. 
To izhodi šče ni tako nesporno, kot se zdi, saj 
sta obe vladi, ki sta predlo žili stali šča, in 
Komisija v svojih vlogah obravnavali to 
vpra šanje. Člen 4(2) Direktive 2001/23 se 
uporablja, ko je potrjeno, da je sprememba
dolo čb, ki se jih uporablja za pogodbo 
o zaposlitvi, zakonita. Če bi se izkazalo, da je 
sprememba nezakonita, ker je v nasprotju 
s členom 3(3) te direktive, bi bili u činki 
druga čni. Zato je treba razjasniti dejanske 
okoli ščine zadeve v glavni stvari, da bi 
ugotovili, ali so bile storjene nezakonitosti,
kajti kolektivna pogodba, ki je sprva veljala za
M. Juuri, se je iztekla na isti dan, kot je bil
izveden prenos obrata. Ta so časnost je 
Sodi šču vzbudila dvome in ga napeljala 
k temu, da je finski vladi postavilo ve č
vpra šanj, 5 mene pa k reformulaciji vpra šanj, 
ki jih je postavilo Korkein Oikeus. 6 
5 –Pisna vpra šanja finski vladi so se nana šala samo na ureditev 
začetka veljavnosti in izteka metalur ške kolektivne pogodbe. 
6 –Reformulacija je praksa, ki je v sodni praksi Sodi šča dobro 
ukoreninjena od zadeve Schwarze naprej (sodba z dne 
1. decembra 1965, 16/65, Recueil, str. 1081). V zadnjem času: 
sodbe z dne 7. marca 1996 v zadevi Merckx in Neuhuys 
(C-171/94 in C-172/94, Recueil, str. I-1253, to čka 28); z dne
22. aprila 1997 v zadevi Sutton (C-66/95, Recueil, str. I-2163,
točka 35); z dne 17. julija 1997 v zadevi Krüger (C-334/95,
Recueil, str. I-4517, to čka 22); z dne 18. decembra 1997 v zadevi
Tabouillot (C-284/96, Recueil, str. I-7471, to čki 20 in 21); z dne
28. novembra 2000 v zadevi Roquette Frères (C-88/99, Recueil,
str. I-10465, to čka 18); z dne 20. maja 2003 v zadevi Ravil 
(C-469/00, Recueil, str. I-5053, to čka 27); z dne 4. maja 2006
v zadevi Haug (C-286/05, ZOdl., str. I-4121, to čka 17) in z dne
4. oktobra 2007 v zadevi Rampion in Godard (C-429/05, ZOdl.,
str. I-8017, to čka 27). V članku, objavljenem leta 1998, La 
cooperación entre el Tribunal de Justicia y los jueces 
nacionales. Límites del procedimiento prejudicial v Scritti in 
onore di G. F. Mancini, Milano, 1998, str. 481 in 482, sem 
pozdravil to ravnanje Sodi šča. V zvezi s to temo glej tudi 
Adinolfi, A., L’accertamento in via pregiudiziale della validità
di atti comunitari , Milano, 1997, str. 129 do 137, in Jimeno 
Bulnes, M., La cuestión prejudicial del artículo 177 CEE ,
Barcelona, 1996, str. 365 in 366. V znanem delu Rasmussen, H.,
On Law and Policy in the European Court of Justice , Dordrecht, 
1986, str. 481 in 482, lahko najdemo zelo odlo čno kritiko 
postopka reformulacije. 
I - 8891 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-396/07 
22. V tej zadevi se mi zdi primerno zdru žiti VI –Prvo vpra šanje za predhodno odlo -
obe vpra šanji nacionalnega sodi šča, da bi čanje 
najprej preu čili vse v zvezi z nasledstvom 
kolektivnih pogodb in nato posredne u činke 
člena 4(2) navedene direktive na od škodnino. 
23. Zato predlagam Sodi šču, naj se vpra šanji 
za predhodno odlo čanje na novo oblikujeta: 
1.Ali je ohranjanje delovnih pogojev, dogo -
vorjenih s kolektivno pogodbo do njenega
izteka, v skladu s členom 3(3) Direktive 
2001/23, če je datum prenosa podjetja
enak datumu izteka? 
2.Ali je treba člen 4(2) Direktive Sveta 
2001/23/CE razlagati v tem smislu, da 
mora dr žava članica v svojem pravnem
redu delavcu zagotoviti pravico, da mu
delodajalec izpla ča finan čno od škodnino, 
ali ga je treba razlagati izklju čno kot 
dolo čbo, s katero je dodeljena odgovor -
nost? 24. V členu 3(3) Direktive 2001/23 je bil 
postavljen instrument za ščite za delavca, 
s katerim se zaposlenim omogo ča pravno
varnost, kadar delodajalec izvede prenos. Če 
pred prenosom velja kolektivna pogodba, se
delavci lahko sklicujejo nanjo do datuma 
njenega izteka ali do „dneva uveljavitve [ …]
druge kolektivne pogodbe “. Dr žave članice 
lahko omejijo trajanje te prerogative, 
s pridr žkom, da ni kraj še od enega leta. 7 
25. Z Direktivo 2001/23 se i šče ravnovesje 
med stabilnostjo delovnega razmerja in 
prožnostjo delodajal čevega ravnanja. Pravice
delavcev trajajo predpisani čas po prenosu. 
Kadar zadevnih pravic ni ve čmogo če uresni -
čevati, delavec v zvezi s tem lahko sprejme
odlo čitev, s katero se upravi či uporabo 
člena 4(2) te direktive. Ta dolo čba delodajalcu 
pripi še odpoved pogodbe o zaposlitvi, če se 
zaradi prenosa „delovni pogoji [ …] bistveno 
spremenijo v škodo delavca “. 8 Poleg tega je
sodna praksa dopustila te spremembe kljub 
7 –Člen 3(3), drugi pododstavek, Direktive 2001/23. 
8 –Nastajanje Direktive 2001/23 in njene spremembe ka žejo, da 
dose ženi politi čni konsenzi pojasnjujejo pro žnost njenih 
dolo čb. V tem smislu glej Hardy, S., in Painter, R., Revising
the Acquired Rights Directive, Industrial Law Journal , zvezek 
25, št. 2, 1996. 
I - 8892 
JUURI 
obvezujo či naravi pravil Direktive 2001/23, če 
jih nacionalna zakonodaja dovoljuje 
v normalnem poteku delovnega razmerja
neodvisno od tega, ali je bil prenos izveden
ali ne. 9 
26. Člena 3(3) in 4(2) te direktive ne delujeta
kot hermeti čno zaprta razdelka. 10 Dejstvo, da 
zakonodajalec Skupnosti delavcu dodeli 
možnost odpovedi pogodbe o zaposlitvi, 
izhaja iz poslab šanja njegovega odnosa z delo -
dajalcem, kar je posledica normativne spre -
membe. Zdi se o čitno, da člen 3, čeprav 
ohranja predhodne pravice delavca, po 
potrebi omogo ča spremembo pravne 
ureditve. Prav zato, ker je taka sprememba
predvidena, je v skladu z Direktivo 2001/23
nekdo odgovoren za prekinitev pogodbe: 
delodajalec. 11 Tako se izravna dejstvo, da ima
pravilo, ki prepoveduje spremembo delovnih
pogojev, izjeme. Odgovornost za to se pripi še 
9 –Sodi šče je s tem, ko je prevzelo sodno prakso, uveljavljeno
v sodbi z dne 10. februarja 1988 v zadevi Daddy ’s Dance Hall 
(324/86, Recueil, str. 739), potrdilo, da „[…] taka sprememba ni 
izklju čena že zaradi dejstva, da je bilo podjetje medtem 
preneseno in da je bil zato sklenjen dogovor z novim 
direktorjem podjetja. Ker je odsvojitelja nadomestil pridobitelj 
na podlagi člena 3(1) direktive v zvezi s pravicami in 
obveznostmi, ki izhajajo iz delovnega razmerja, se le-to 
namre člahko spremeni v odnosu do pridobitelja v mejah,
v katerih bi se lahko spremenilo v odnosu do odsvojitelja, pri
čemer velja, da v nobenem primeru sam prenos podjetja ne bi
mogel biti razlog za to spremembo “(sodba z dne 12. novembra 
1992 v zadevi Rask in Christensen, C-209/91, Recueil, 
str. I-5755, to čka 28). 
10 –Takega mnenja je Barnard, C., EC Employment Law , 3. izdaja,
Oxford University Press, Oxford, 2006, str. 663 in 664. 
11 –O pro žnosti delovnih pogojev glej: Arrigo, G., Il diritto del 
lavoro dell ’Unione europea, tomo II, Guiffrè, Milano, 2001, 
str. od 97 do 103. pridobitelju, zato delavec lahko ohrani svoje
pravice, vsaj finan čne. 12 
27. V okviru drugega vpra šanja za predhodno 
odlo čanje bo treba preu čiti posledice odpo -
vedi s stali šča nadomestil na podlagi člena 4(2) 
Direktive 2001/23, vendar je treba na tej 
stopnji sklepati vnaprej in na tem graditi 
naslednje razmi šljanje. 
28. Ohranjanje pravic delavcev, zapisano 
v členu 3(3) Direktive 2001/23, dr žavam 
članicam nalaga pozitivno obveznost, ki se
konkretno prena ša na delodajalce. Če so 
izpolnjeni pogoji iz te dolo čbe, delavec po 
prenosu ohrani delovne pogoje neomejeno 
dolgo ali v dolo čenih mejah za dolo čeno 
obdobje. 13 Vendar kr šitev tega člena dodeli 
delavcu pravico, da zahteva, tudi na sodi šču, 
status, kakr šnega mu je priznavala delovna
zakonodaja pred prenosom, ali enakovredno 
12 –Ta pro žnost povzro ča številne te žave pri razlagi, kot poudarja
Barnard, C., op. cit., str. 657 in 658. 
13 –Sodi šče je ve čkrat potrdilo, da so pravice, priznane z Direktivo
2001/23, obvezujo če. V navedeni zadevi Daddy ’s Dance Hall je 
Sodi šče prvi čpoudarilo, „da se zadevni delavci ne morejo
odpovedati pravicam, ki jim jih dodeljuje direktiva, in da
zmanj šanje teh pravic ni dovoljeno niti z njihovim privolje -
njem. Na to razlago ne vpliva okoli ščina, kot v tem primeru, da 
delavec, kot protiute žza neugodnosti, ki mu jih prinese
sprememba delovnega razmerja, dobi take nove ugodnosti, da
v celoti gledano ni v slab šem polo žaju, kot je bil prej. “To 
sodno prakso je Sodi šče potrdilo v sodbah z dne 25. julija 1991 
v zadevi D ’Urso in drugi (C-362/89, Recueil, str. I-4105, 
točka 9); zgoraj navedeni Rask in Christensen (to čka 28); z dne
14. novembra 1996 v zadevi Rotsart de Hertaing (C-305/94,
Recueil, str. I-5927, to čka 18); z dne 6. novembra 2003 v zadevi
Martin in drugi (C-4/01, Recueil, str. I-12859, to čki 42 in 43)
in z dne 9. marca 2006 v zadevi Werhof (C-499/04, ZOdl.,
str. I-2397, to čka 26). 
I - 8893 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-396/07 
finan čno nadomestilo. 14 Ta primer se obrav -
nava v skladu z vsebinskimi in postopkovnimi
pravili nacionalnega delovnega prava, ne da bi
zanemarili pomen Direktive 2001/23, v kateri
je natan čno opredeljeno, kakšen mora biti cilj 
nacionalnih pravil. 
29. V teh okoli ščinah je o čitno, da zadevna 
dolo čba posredno in z nalaganjem mini -
malnih pogojev uvaja dvojno ureditev nado -
mestil pri izteku delovnega razmerja. Po prvi
predpostavki delavec odpove pogodbo o zapo -
slitvi, potem ko so bili izpolnjeni pogoji iz
člena 3(3) Direktive 2001/23. Po drugi pred -
postavki pride do odpovedi pogodbe na 
pobudo delavca po kr šitvi navedenega člena. 
Hipotezi nimata enake te že, saj ima delavec 
v drugem primeru manj podpore, tako da 
mora nacionalno delovno pravo delodajalca
obravnavati stro žje. Taka re šitev bi se upora -
bila, tudi če bi kljub formalnemu upo števanju 
člena 3(3) Direktive 2001/23 pri šlo do izigra -
vanja, kar je v tej zadevi mogo čscenarij, kar pa 
mora –glede na to, da gre za predhodno 
14 –Pravne u činke kr šitve ureja nacionalno pravo, kot je Sodi šče 
poudarilo v sodbah z dne 11. julija 1985 v zadevi Danmols
Inventar (105/84, Recueil, str. 2639, to čke od 26 do 28); z dne
5. maja 1988 v zadevi Berg in Busschers (144/87 in 145/87,
Recueil, str. 2559); z dne 16. decembra 1992 v zadevi Katsikas
in drugi (C-132/91, C-138/91 in C-139/91, Recueil, str. I-6577,
točka 21); z dne 12. novembra 1998 v zadevi Europièces 
(C-399/96, Recueil, str. I-6965, to čka 37). odlo čanje v tej zadevi –razjasniti nacionalno 
sodišče. 
30. Za presojo izigravanja zakona so potrebni
dejanski elementi, s katerimi Sodi šče ni vedno 
seznanjeno. 15 Kljub temu je v sodni praksi 16 
posebna pozornost namenjena sporom, 
15 – „Izigravanje zakona “nastopi, kadar „je namen aktov, sprejetih 
na podlagi nekega pravila, dose či rezultat, ki je v pravnem 
sistemu prepovedan [ …], ne da bi to prepre čevalo normalno 
uporabo tega pravila, ki se ga posku ša obiti “. Tako je to 
opredeljeno v členu 6(4) španskega civilnega zakonika, kar je 
podobno kot v členu 1344 italijanskega civilnega zakonika, ki
pa izigravanje omeji na pogodbeno podro čje: „si reputa altresì
illecita la causa quando il contratto costituisce il mezzo per
eludere l ’applicazione di una norma imperativa “. (Zadeva je 
prav tako nezakonita, če je pogodba sredstvo za izmikanje 
uporabi prisilnega predpisa.) Člen 39 češkega civilnega
zakonika uporabi podobne besede, ne da bi omenil izigravanje: 
„Neplatný je právní úkon, který svým obsahem nebo ú čelem 
odporuje zákonu nebo jej obchází anebo se p říčí dobrým 
mrav ům. “(Pravni akt, katerega vsebina ali cilj sta nezdru žljiva 
z zakonom, ga obideta ali škodita nravnosti, je ni čen.)
V francoskem pravu je izigravanje zakona opredeljeno bolj
s sodno prakso kot po zakonodajni poti, vendar se člen 336 
civilnega zakonika eksplicitno sklicuje na ta pojem. V nacio -
nalnih pravnih sistemih obstaja dolo čena pojmovna zmeda 
med „izigravanjem zakona “, „zlorabo pravice “in drugimi 
pravnimi pojmi, kot je dobra vera. Kot priznava Miquel 
González, J.M., Comentario al artículo 7 , Comentario del
Código Civil, Ministerio de Justicia, Madrid, 1993, str. 45, 
„razlike med pojmi niso jasne. Doktrini jih ni uspelo razmejiti,
kot je to želela. Tudi sodna praksa ni pripeljala do 
zadovoljivega rezultata [ …]“Ne zdi se mi nujno poglobiti se
v razhajanja med vsemi temi pojmi, ker tega ni storilo Sodi šče. 
16 –Sodi šče je nacionalnim sodi ščem prepustilo preu čitev dejstev
v primerih, v katerih je bilo navedeno izigravanje zakona
(konkretno sodbe z dne 3. decembra 1974 v zadevi Van 
Binsbergen, 33/74, Recueil, str. 1299, to čka 13; z dne 
7. februarja 1979 v zadevi Knoors, 115/78, Recueil, str. 399;
z dne 4. decembra 1986 v zadevi Komisija proti Nem čiji, 
205/84, Recueil, str. 3755, to čka 22; z dne 7. julija 1992 v zadevi 
Singh, C-370/90, Recueil, str. I-4265, to čka 24; z dne 
3. februarja 1993 v zadevi Veronica Omroep Organisatie,
C-148/91, Recueil, str. I-487, to čka 12, in z dne 5. oktobra 1994 
v zadevi TV10, C-23/93, Recueil, str. I-4795, to čka 21). 
Generalni pravobranilec Tesauro opi še sedanje stanje sodne 
prakse v to čkah 24 in 25 sklepnih predlogov v zadevi Kefalas in 
drugi (sodba z dne 12. maja 1998, C-367/96, Recueil, 
str. I-2843): „vsak pravni red, ki stremi k minimalni popol -
nosti, mora vsebovati ukrepe [ …] za samoza ščito, da bi se
izognil zlorabi ali pretiranemu ali izkrivljenemu uresni čevanju
pravic, ki jih dodeli. Taka zahteva ni tuja ne pravu Skupnosti
[ne] Sodi šču“, v skladu z njo „mo žnosti, ustvarjene s Pogodbo, 
ne morejo omogo čiti osebam, ki u živajo te mo žnosti, da se
izognejo nacionalnim zakonodajam in prepovedati dr žavam 
članicam sprejetje ukrepov za prepre čevanje takih zlorab “. Ta 
ideja je predstavljena v to čkah 80 in 81 sklepnih predlogov
generalnega pravobranilca Poiaresa Madura v zadevi Halifax
in drugi (sodba z dne 21. februarja 2006, C-255/02, ZOdl.,
str. I-1609). 
I - 8894 
JUURI 
v katerih ena od strank ravna z namenom 
zlorabe. 17 Ta ob čutljivost se je pojavila tudi 
v zadevah, povezanih s socialnim pravom
Skupnosti, in konkretno pri uporabi Direktive
2001/23. Tako se je Sodi šče v zadevi Bork 
International in drugi 18 srečalo z odpovedjo 
delovnega razmerja vsem zaposlenim 
v podjetju, čemur je takoj sledil prenos 
podjetja in vnovi čna zaposlitev velikega dela
osebja, vendar pod slab šimi pogoji. V skladu 
z obi čajno metodo je Sodi šče opozorilo, da 
mora nacionalno sodi šče opredeliti dejstva in
nato uporabiti pravila Skupnosti ter pri tem
navesti merila, ki morajo voditi odlo čitev 
predlo žitvenega sodi šča, to pa mora oceniti 
„objektivne okoli ščine, v katerih je nastopila 
odpoved delovnega razmerja, in zlasti 
v primeru, kakr šen je ta, dejstvo, da je 
odpoved za čela veljati na datum, ki je blizu
prenosu, in da je pridobitelj znova zaposlil
zadevne delavce “. 19 Na tej podlagi je Sodi šče 
v sodbi potrdilo uporabo Direktive 2001/23 za
situacije, kakr šna je situacija v tem primeru. 20 
17 –Tukaj se mi ne zdi primerno polemizirati o tem, ali je 
izigravanje zakona (ali zloraba pravice) splo šno na čelo prava 
Skupnosti. V to čki 89 sklepnih predlogov v zadevi EMU Tabac 
in drugi (sodba z dne 2. aprila 1998 C-296/95, Recueil, 
str. I-1605) sem pozval Sodi šče, naj „uporablja splo šno pravno 
načelo, ki prepoveduje vsako izigravanje zakona “, vendar je 
treba to vpra šanje podrobneje preu čiti. Čeprav se zdi, da je
navedena sodba Halifax potrdila to usmeritev, je razprava še 
vedno odprta. V zvezi s to temo glej De la Feria, R., Prohibition
of abuse of (Community) Law: the creation of a new general
principle of EC Law through tax, CMLRev , 2008, str. 45. 
18 –Sodba z dne 15. junija 1988 v zadevi Bork International 
(101/87, Recueil, str. 3057). 
19 –Prav tam. 
20 –Sodi šče je navedlo, da je treba člen 1(1) direktive razlagati 
„v tem smislu, da se direktiva uporabi v situaciji, ko po 
odpovedi ali razveljavitvi najemne pogodbe lastnik znova 
prevzame to podjetje in ga nato proda tretji osebi, ki kmalu za
tem nadaljuje poslovanje, ki je bilo prekinjeno od izteka 
najemne pogodbe, z nekaj ve čkot polovico oseb, ki so bile 
zaposlene pri prej šnjem najemniku, zadevno podjetje pa 
ohrani svojo identiteto “. 31. Iz sodbe Bork izhaja, da Sodi šče podeli 
nacionalnemu sodi šču velik manevrski 
prostor in mu ga nato odvzame. Ker se 
nacionalnemu sodi šču nalo ži posebna merila 
in ker nacionalno sodi šče odobri opredelitev 
upoštevnih pravil Skupnosti za re šitev zadeve, 
se analiza dejanskih elementov zmanj ša, 
nacionalno sodi šče pa je potisnjeno v nehva -
ležno vlogo. Takega ravnanja Sodi šča ne 
odobravam. Še toliko manj, ker gre za 
umetno tehniko, ki stranke v sporu spravlja
v negotov polo žaj in se ka že v nepote šljivi žeji 
po siljenju v ospredje in nespo štljivem
pogledu na institucionalno avtonomijo, ki jo
je treba priznati nacionalnemu sodi šču. 21 V tej 
zadevi se je mogo če izogniti tovrstni razpravi, 
ne da bi zato trpele avtoriteta Sodi šča in 
pooblastila Korkein Oikeus. 
32. Tudi če dopustimo, da mora nacionalno 
sodišče ugotoviti, ali to, da se datuma prenosa
podjetja in izteka kolektivne pogodbe 
ujemata, pomeni izigravanje zakona, je 
21 –Stali šče o mejah odgovora pri predhodnem odlo čanju in 
spoštovanju institucionalne avtonomije predlo žitvenega 
sodišča sem izrazil v to čki 35 sklepnih predlogov v zadevi 
Recheio –Cash & Carry (sodba z dne 17. junija 2004 C-30/02,
ZOdl., str. I-6051). 
I - 8895 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-396/07 
finska vlada Sodi šču predlo žila zanimive 
dodatne elemente. Ugotovili smo, da se je 
prvotna pogodba med M. Juuri in njenim
delodajalcem iztekla na dan prenosa. Tihega
podalj šanja pogodbe ni bilo, saj je bila ve č
mesecev pred tem podpisana nova kolektivna
pogodba za ta sektor, ki je v celoti nadomestila
prejšnjo kolektivno pogodbo. Rok med ratifi -
kacijo nove pogodbe in njenim za četkom 
veljavnosti je bil zelo kratek, samo mesec in
pol. Tudi ravnanje odsvojitelja v obdobju pred
prenosom, predvsem njegov odnos do zapo -
slenih in njihovih zastopnikov, veliko pove
o tem, kako je potekala ta operacija. Nacio -
nalno sodi šče mora presoditi, ali to zaporedje
pogodb, rok in podatki, ki so bili posredovani
zaposlenim, dovoljujejo trditev, da sta odsvo -
jitelj in pridobitelj izigrala zakon in torej kr šila 
predpise, ki prepovedujejo spremembo
delovnih pogojev v primeru prenosa podjetja. 
33. Predlo žitveno sodi šče mora analizirati 
dejstva in nato upo števati jasna pravila, ki jih 
izpostavi Sodi šče, da bi bila sprejeta pravno 
pravilna re šitev. Sodi šče Skupnosti ne sme 
barantati za svoje sodelovanje, zato ponavljam
trditve, podrobno opisane v to čkah od 29 do 
32 teh sklepnih predlogov: če bi Korkein 
Oikeus na podlagi dejanskih in pravnih 
elementov, ki jih ima, ugotovilo izigranje 
zakona, bi obstajala kr šitev člena 3(3) Direk -
tive 2001/23. Neupo števanje te dolo čbe vklju -
čuje bolj restriktivno razlago člena 4(2) te 
direktive. V takem primeru bi delodajalec 
namenoma storil kr šitev, zaradi česar bi bila 
njegova odgovornost ve čja. 34. Zato in kot odgovor na prvo vpra šanje za 
predhodno odlo čanje menim, da člen 3(3) 
Direktive 2001/23 nasprotuje temu, da 
delovni pogoji, dogovorjeni s kolektivno 
pogodbo, nehajo veljati, ko se ta pogodba 
izteče, če se datum prenosa podjetja ujema
z datumom prenehanja veljavnosti pogodbe in
če sta odsvojitelj in pridobitelj izigrala zakon.
Nacionalno sodi šče mora ugotoviti, ali je
uskladitev datumov prenosa in izteka kolek -
tivne pogodbe izigravanje. 
35. Zdaj pa je treba opredeliti obseg in meje te
odgovornosti, kar vklju čuje razlago člena 4(2) 
Direktive 2001/23. 
VII –Drugo vpra šanje za predhodno 
odlo čanje 
36. Vladi Republike Finske in Republike 
Mad žarske ter Komisija se strinjajo, da 
omenjeni člen 4(2) samo razdeli odgovornosti 
po znatni spremembi delovnega razmerja. 
Namen Direktive 2001/23 torej ni iskanje 
konkretne ugodnosti z odlo čitvijo o pravnem 
statusu delavca, ki je do živel prenos. To 
I - 8896 
JUURI 
stališče temelji na prepri čanju, da je direktiva
instrument minimalnega usklajevanja, kate -
rega razlaga zahteva veliko manevrskega 
prostora za nacionalnega zakonodajalca. 22 
Čeprav se v glavnem strinjam s tem stali ščem, 
ocenjujem, da je potrebna poglobljena razlaga
te dolo čbe. Dejstvo, da je Skupnost uvedla 
minimalno usklajevanje, ne pomeni, da je 
treba a priori zavrniti kakr šno koli obliko 
ekonomske za ščite v korist delavca. Samo 
podrobna preu čitev besedila pripelje do 
zanesljive razlage, zato je treba eno za drugo 
preu čiti razli čne sestavine zadevne norme. 
A –Bistvena sprememba delovnih pogojev 
v škodo delavca 
37. Premisa, ki daje delavcu pravico, da 
odpove svojo pogodbo in odpoved pripi še 
delodajalcu, je v prvem delu člena 4(2) direk -
tive, ki zahteva, da „se delovni pogoji zaradi 
prenosa bistveno spremenijo v škodo 
delavca “. 
22 –Zgoraj navedene sodbe Daddy's Dance Hall, to čka 16; Rask et 
Christensen, to čka 27, in Martin in drugi, to čka 41. O prosti 
presoji dr žav v sektorjih, v katerih se izvaja minimalno 
usklajevanje, in njenih mejah Curtin, D., Emerging Institu -
tional Parameters and Organised Difference in the European
Union v De Witte, B., Hanf, D. in Vos, E. (éd.), The Many Faces 
of Differentiation in EU Law , Intersentia, Anvers, 2001, str. od 
348 do 354, in Marciali, S., La flexibilité du droit de l ’Union 
européenne , Bruylant, Bruselj, 2007, str. od 61 do 65. 38. Nacionalno sodi šče je najbolj ša instanca 
za presojo, ali je v tem primeru pri šlo do 
bistvene spremembe v škodo M. Juuri. Čeprav
finsko pravo nedvomno predvideva ukrepe za
to, da bi Korkein Oikeus odlo čilo tako ali 
druga če, sodna praksa Sodi šča zagotavlja 
merila za ugotavljanje, ali je pri šlo do 
neugodne spremembe. 23 V zadevi Merckx in 
Neuhuys 24 sta delavca odpovedala svoji 
pogodbi na podlagi člena 4(2) Direktive 
2001/23, ko jima delodajalec ni hotel zagoto -
viti prej šnje pla če, izra čunane glede na 
promet. Sodi šče se je odlo čilo neposredno 
opredeliti dejstva, s tem ko je izjavilo, da 
„sprememba vi šine pla čila, ki ga prejme 
delavec, spada med bistvene spremembe
delovnih pogojev v smislu te dolo čbe, tudi če 
je pla čilo odvisno od ustvarjenega prometa “. 25 
39. Nekaj let pozneje je sodba v zadevi 
Delahaye 26 omogo čila Sodi šču, da znova 
izrazi svoje stali šče o „bistvenih spremembah “
pogodbe o zaposlitvi, vendar z druga čnega 
vidika kot v sodbi Merckx in Neuhuys. 
V sporu med delavko in njenim novim 
delodajalcem zaradi 37-odstotnega zni žanja 
plače sodba nacionalnemu sodi šču ni dala 
konkretnega odgovora in se je omejila na 
ugotovitev, da „uporaba nacionalnih pravil, ki
urejajo status dr žavnih uslu žbencev, pomeni 
23 –Splo šno analizo te sodne prakse je naredil Barnard, C., op. cit.,
str. od 656 do 664. 
24 –Sodba z dne 7. marca 1996 (C-171/94, in C-172/94, Recueil,
str. I-1253). 
25 –Prav tam, to čka 38. 
26 –Sodba z dne 11. novembra 2004 (C-425/02, ZOdl., 
str. I-10823). 
I - 8897 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-396/07 
zmanj šanje pla čdelavcev, ki jih prenos zadeva. 
Tako zmanj šanje je treba, če je znatno, šteti za 
bistveno spremembo delovnih pogojev 
v škodo zadevnih delavcev v smislu 
člena 4(2) Direktive. “27 okoli ščine te delavke. 28 Sodba Merckx in 
Neuhuys je, če se v to čki 38 že ni sklicevala 
na druge upo števne dejavnike, poudarila, da 
polo žaj to žnikov ni bil ogro žen samo z vidika 
plačila, saj je prenos podjetja povzro čil tudi 
spremembo kraja dela. 29 
40. Sodba Delahaye je, v nasprotju s tem, kar
se je zgodilo v zadevi Merckx in Neuhuys, še 
odlo čneje ponovila, da je nujno, da je spre -
memba „bistvena “, pri čemer ni opredelila
dejstev v sporu o glavni stvari. Kljub temu sta
oba predloga nastala v podobnih okoli ščinah, 
ko je zni žanje pla čila delavca privedlo do tega,
da je enostransko odpovedal pogodbo. Da bi
ugotovili, kaj se v Direktivi 2001/23 razume
kot „bistvena “sprememba, je treba privzeti 
subjektivno dojemanje tega izraza z vidika 
delavca, njegovo pravno in ekonomsko 
razse žnost. Če bi izbrali objektivno dojemanje
izraza in pri tem upo števali dejavnike, neod -
visne od individualnega polo žaja zaposlenega, 
bi tvegali, da pridemo do sklepov, ki niso 
zdru žljivi s ciljem Direktive 2001/23. V obeh
zgornjih zadevah je Sodi šče pokazalo nacio -
nalnemu sodi šču druge, prav tako pomembne 
elemente, ki so prevesili tehtnico v dobro 
enostranske odpovedi pogodbe o zaposlitvi.
V sodbi Delahaye je omenjena delovna doba
tožeče stranke, da bi se v celoti upo števale 41. Očitno je torej, da se je Sodi šče, ne da bi to 
izrecno razglasilo, odlo čilo za subjektivno 
opredelitev izraza „bistvena sprememba “, 
s tem ko je pretehtalo dejanske in pravne 
okoli ščine delavca, ki odpove pogodbo na 
podlagi člena 4(2) Direktive 2001/23. Nacio -
nalno sodi šče mora opredeliti te okoli ščine na 
podlagi meril, ki izhajajo iz sodb Merckx in
Neuhuys ter Delahaye. Če jih uporabimo
v primeru M. Juuri, ugotovimo, da se je njen
dohodek zmanj šal sorazmerno z delovnim 
časom. Poleg tega bi zamenjava kolektivne
pogodbe lahko uvedla druge normativne 
spremembe, ki bi jih bilo treba vklju čiti 
v spor o glavni stvari, ker bi prinesle dodatne
elemente pri oceni resni čnega obsega nastalih
sprememb. K temu bi dodali še ob časne in 
28 –Prav tam, to čka 34 .
27 –Prav tam, to čka 33. 29 –Zgoraj navedena sodba Merckx, to čka 9 .
I - 8898 
JUURI 
posami čne spremembe kraja dela M. Juuri. 
Nacionalno sodi šče mora presoditi, ali so, 
glede na pravne in ekonomske okoli ščine 
M. Juuri, vsi ti dejavniki bistvena sprememba
pogodbe o zaposlitvi. 
B –Pripis odgovornosti delodajalcu: izho -
dišče ali konec poti? 
42. V skladu s členom 4(2) Direktive 2001/23 
se, ko je ugotovljena bistvena sprememba 
delovnega razmerja, šteje, da je za prenehanje 
pogodbe o zaposlitvi „odgovoren delodajalec “. 
Tožeča stranka v glavni stvari meni, da te 
besede ne vsebujejo le pravila o dolo čitvi 
odgovornosti, ampak tudi pooblastilo v zvezi
z zneskom od škodnine. V sporu, v katerem je
bilo postavljeno to vpra šanje za predhodno 
odlo čanje, se Korkein Oikeus spra šuje, 
kolikšno bi bilo nadomestilo M. Juuri, če bi 
Direktiva 2001/23 presegala zgolj pripis 
odgovornosti, pri čemer njegovi dvomi 
segajo od od škodnine, predvidene v finski 
zakonodaji v primeru zlorabe pri odpovedi
delovnega razmerja, do nadomestila, poveza -
nega z odpovednim rokom, ki ga mora 
delodajalec spo štovati. 
43. Tako kot finska in mad žarska vlada ter 
Komisija menim, da Direktiva 2001/23 samo
in izklju čno razdeli odgovornost. Če bi zakonodajalec Skupnosti hotel dolo čiti 
finan čne posledice odpovedi pogodbe, bi to
jasno izrazil. Namen člena 4(2) direktive je 
razdeliti odgovornost za odpoved, ne pa 
opredeliti pravne posledice. Ta teza temelji 
na slovni čni in teleolo ški analizi Direktive 
2001/23 in drugih besedil, ki usklajujejo 
socialno pravo Skupnosti. 30 
1. „Taking words seriously “
44. Podrobna filolo ška razlaga ni najbolj ši 
instrument v slu žbi pravnika, vendar je vedno
prvi korak na poti, ki jo je treba prehoditi.
Pravo Skupnosti kot celota, zapisana v široki 
paleti vseh uradnih jezikov, črpa mo čsvojih 
argumentov v dobesedni vsebini dolo čb. 31 
Prednost, ki v časih postane neugodna in 
prispeva k zmedi, kadar je treba odlo čiti 
o pravilih, ki jih je mogo če uporabiti 
30 –Metodologija, ki v nasprotju s tem, kar trdi Dworkin, R.,
Taking Rights Seriously , Harvard University Press, Cambridge, 
1977, ne vodi k edinemu pravilnemu odgovoru, ampak 
k najustreznej ši re šitvi. 
31 –Sodi šče je v sodbi z dne 23. marca 2000 v zadevi Met-Trans in
Sagpol (C-310/98 in C-406/98, Recueil, str. I-1797, to čka 32) 
priznalo: „Ne glede na morebitne razloge [ …] ni naloga 
Sodi šča, da nadomesti zakonodajalca Skupnosti in razlaga
izrecno vsebino neke dolo čbe. “V nekaterih primerih je 
odlo čilna čisto navadna vejica, kot se je zgodilo v sodbi 
z dne 17. septembra 1997 v zadevi Dega (C-83/96, Recueil,
str. I-5001, to čki 13 in 14). 
I - 8899 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-396/07 
v danem sporu. 32 Ta zadeva spada v zadnjo
kategorijo, v kateri pluralnost jezikov ustvarja 
večzmede kot preglednosti. To izhaja iz 
študije izrazov, uporabljenih v členu 4(2) Di -
rektive 2001/23. 
45. Zadnji del te dolo čbe natan čno omenja, 
da „se šteje, da je delodajalec odgovoren “za 
prenehanje pogodbe o zaposlitvi. Španska, 
francoska, češka in nem ška razli čica se 
sklicujejo na pripis odgovornosti. 33 Drugi 
prevodi uvajajo odgovornost podjetnika in ne
omenjajo pripisa. Tako je v italijanski, portu -
galski, poljski, bolgarski ali angle ški razli čici, 
v katerih, na primer, odpoved „è considerata 
come dovuta alla responsabilità del datore 
32 –V sodbi Court of Appeal Zdru ženega kraljestva z dne 22. maja 
1974 v zadevi Bulmer c. Bollinger , bolj znani kot sodba 
o francoskem šampanjcu, je Lord Denning poudaril relativen 
pomen slovni čne sestavine v pravu Skupnosti: „Seeing these
differences, what are the English courts to do when they are
faced with a problem of interpretation? They must follow the
European pattern. No longer must they examine the words in
meticulous detail. No longer must they argue about the 
precise grammatical sense. They must look to the purpose or
intent. [ …]
They must not confine themselves to the English text. They
must consider, if need be, all the authentic texts [ …]. They
must divine the spirit of the treaty and gain inspiration from it.
If they find a gap, they must fill it as best they can. They must
do what the framers of the instrument would have done if they
had thought about it. So we must do the same. Those are the
principles, as I understand it, on which the European Court
acts. “
33–V španski razli čici: „la rescisión del contrato de trabajo o de la 
relación laboral se considerará imputable al empresario “; 
v češki razli čici: „je zam ěstnavatel pova žován za osobu, z její ž
strany byly pracovní smlouva nebo pracovní pom ěr ukon -
čeny “in v nem ški razli čici: „dass die Beendigung des 
Arbeitsvertrags oder Arbeitsverhältnisses durch den Arbeit -
geber erfolgt ist “. di lavoro “. 34 Zato dolo čene razli čice pouda -
rjajo pripis , druge pa odgovornost . 35 V širšem 
pomenu, besedila, ki so usmerjena v „odgovor -
nost “, izra žajo voljo zakonodajalca Skupnosti, 
ki presega samo pripis in zagovarja avto -
nomno sprejetje te besede, ki ji ekonomsko
vsebino daje pravo Skupnosti, in ne nacio -
nalno pravo. 
46. Ponavljam, kar sem dejal na za četku tega 
razdelka, ko sem ugotavljal, da slovni čna 
razlaga v nekaterih primerih prina ša prej 
zmedo kot jasen konsenz. Dobesedna 
vsebina pisnih pravil dobi poseben poudarek,
kadar njena analiza vodi v lahko doumljivo
presojo, ne pa v primerih, kot je ta, kjer besede
in njihovi prevodi prina šajo razli čne in celo 
nasprotujo če si posledice. Ne verjamem, da 
odtenki v zapisu v dolo čenih razli čicah 
prina šajo opazne pravne posledice, tako da
se na tej poti spu ščamo na spolzek teren. 
34 –V portugalski razli čici: „a rescisão do contrato ou da relação de
trabalho considera-se como sendo da responsabilidade da
entidade patronal “; v poljski razli čici: „pracodawc ęuważa si ę
za odpowiedzialnego za rozwi ązanie umowy o prac ęlub 
stosunku pracy “; v bolgarski razli čici: „работодателят се
счита заотговорен запрекратяването натрудовия
договор или трудовото правоотношение“ in v angle ški 
razli čici: „the employer shall be regarded as having been
responsible for termination of the contract of employment or
of the employment relationship “. 
35 –Slova ška razli čica ponuja vmesno stali šče, saj vklju čuje tako 
pripis kot odgovornost: „zodpovednos ťza skon čenie 
pracovnej zmluvy alebo pracovnoprávneho vz ťahu sa bude 
pripisova ťzamestnávate ľovi“. 
I - 8900 
JUURI 
47. Očitno samovoljna uporaba izrazov 
„pripis “in „odgovornost “v razli čnih uradnih 
razli čicah me napeljuje k mnenju, da klju čni 
v besedilu, ampak v cilju tega pravila. 
2. „Taking goals seriously “
48. Namen Direktive 2001/23 in drugih
normativnih besedil socialnega prava Skup -
nosti je za ščita delavcev na evropskem notra -
njem trgu. Preu čiti je treba dinamiko za ščite 
najšibkej še stranke v okviru delovnega 
razmerja, to je uveljavitev usklajene ravni 
zaščite v Skupnosti, kjer normativne razlike ne
smejo ovirati prostega pretoka proizvodnih
dejavnikov. 36 Socialne dolo čbe so glede na 
njihove cilje, naravo in u činke zapletene 
norme. Ni naklju čje, da imamo v tem okviru
direktivo, celo direktive, ki uvajajo minimalne 
36 –O iskanju ravnovesja med za ščito delavca in spodbujanjem 
gospodarske dejavnosti, Ball, C. A., The Making of a 
transnational capitalist society: The European Court of 
Justice, social policy and individual rights under the European
Community ’s legal order, Harvard International Law Journal , 
št. 37, 1996, str. 307 in naslednje. Sodi šče je pokazalo veliko 
občutljivost za to me šanico interesov pri razlagi predpisov 
socialnega prava Skupnosti, kot to poudarja O ’Leary, S.,
Employment Law and the European Court of Justice. Judicial
Structures, Policies and Processes, Hart Publishing , Oxford, 
Portland, Oregon, 2002, str. 119 in 128. pogoje, katerih dolo čbe pu ščajo prostor za 
višjo za ščito na nacionalni ravni. 37 
49. Zaščitni odnos se ka že v uvodnih izjavah
Direktive 2001/23, katere namen je „varovanje
delavcev v primeru, ko se spremeni deloda -
jalec, in zlasti zagotovi[lo], da se njihove 
pravice ohranijo “. 38 To je bil namen zakono -
dajalca, ki se je odlo čil, da bo odpravil razlike, 
ki še vedno obstajajo v dr žavah članicah, „kar 
zadeva obseg varovanja delavcev “. 39 Sodi šče in 
generalni pravobranilci so v razlagah Direkti -
ve 2001/23 poudarili pomen njenih socialnih 
37 –V tem sektorju se je uporaba direktive okrepila, vendar so
zaradi ob čutljivosti vsakega posega pogosto imeli prednost
instrumenti soft law , kot navajajo Kenner, J., EC Labour Law:
The Softly, Softly Approach, IJCLLIR , št. 14, 1995; Goetschy,
J., The European Employment Strategy: Genesis and Deve -
lopment, EJIR , št. 5, 1999; Santana, M., La Internalización de la
Estrategia Europea de Empleo en España, REDE , št. 21, 2007, 
in Zeitlin, J., in Trubek, D. (ur.), Governing Work and Welfare 
in a New Economy, Oxford University Press, Oxford, 2003. 
Velika prisotnost soft law ima pravne in institucionalne 
posledice, kot poudarjajo Senden, L., Soft law in European 
Community Law , Hart Publishers, Oxford, 2004; Alonso 
García, R., El soft law comunitario, Revista de Administración 
Pública , št. 154, 2001; Sarmiento, D., El soft law admini -
strativo , Thomson-Civitas, Pampelune, 2008; Cini, M., The
Soft law Approach: Commission Rule-Making in the EU ’s 
State Aid Regime, Journal of European Public Policy , št. 8, 
2001; Hillgenberg, H., A Fresh Look at Soft law, European 
Journal of International Law , št. 10, 1999, in Klabbers, J., The 
Undesirability of Soft Law, Nordic Journal of International 
Law, št. 36, 1998. 
38 –Tretja uvodna izjava. 
39 –Četrta uvodna izjava. 
I - 8901 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-396/07 
vidikov. Generalni pravobranilec Cosmas 
v sklepnih predlogih v zadevi Spano priznava,
da „gre za zakonodajo z jasnim socialnim 
ciljem “, 40 trditev, ki jo je Sodi šče ponovilo 
v svoji sodni praksi 41 . 
50. Ta socialni cilj spremljajo še druge
pobude. Direktiva 2001/23 in njena predhod -
nica, Direktiva 77/187, sta o čitno iskali 
ravnovesje med za ščito delavcev in spodbuja -
njem pro žne organiziranosti podjetij. 42 Zato je 
40 –Točka 15 sklepnih predlogov generalnega pravobranilca 
Cosmas v zadevi Luigi Spano in drugi (sodba z dne 
7. decembra 1995, C-472/93, Recueil, str. I-4321). 
41 –Sodba z dne 17. decembra 1987 v zadevi Ny Mølle Kro 
(287/86, Recueil, str. 5465, to čka 12); zgoraj navedena sodba 
Daddy ’s Dance Hall, to čka 9, in sodba z dne 5. maja 1988 
v zadevi Berg in Busschers (144/87 in 145/87, Recueil, 
str. 2559, to čka 13). 
42–Po zgoraj navedenem O ’Leary, S., Employment Law …, str. 242 
in 243, „[t]he purpose of the Directive was to ensure that the
rights of employees, in the event of a change of employer, were
safeguarded. However, the Preamble also made clear that one
of the principal reasons for the introduction of a minimum
level of employment protection at EC level was the fear that
disparities in employment protection legislation between 
Member States might have a deleterious effect on the transfers
and mergers which it was the common market ’s aim to bring
about as a result of greater economic integration. Thus, the
Directive reflected the dual economic and social aims that 
characterised much of the Community ’s Social Action 
Programme. Like Article 141 EC [ …], Directive 77/187 [zdaj
Direktiva 2001/23] reflected both the Community ’s attempts 
to ameliorate ‘the unacceptable by-products of growth ’and its 
intention to eliminate distortions of competition. “bil namen dolo čb Skupnosti omiliti togost 
nekaterih nacionalnih standardov, katerih 
uporaba je ne samo prispevala k zapletom 
pri prestrukturiranju v dolo čenih sektorjih, 
ampak tudi ovirala prost pretok in lojalno 
konkurenco na notranjem trgu. Uskladitev 
interesov se jasno poka že, če primerjamo 
izvorno besedilo Komisije 43 z besedilom, ki 
ga je sprejel Svet. Kon čno besedilo ka že veliko 
skrb za to, da se uskladita za ščita delavca in 
spodbujanje ukrepov za reorganizacijo 
podjetja, kar se jasno vidi v členih, o katerih 
razpravljamo v tem primeru. V to čkah od 25 
do 29 teh sklepnih predlogov sem zapisal, da
pravice delavca lahko trajajo dolo čen ali 
nedolo čen čas po prenosu. Direktiva 
2001/23 pridobitelju priznava širok 
manevrski prostor za spreminjanje delovnih
pogojev zaposlenih, vendar to pro žnost 
izravna z ukrepi v dobro delavca, zlasti 
z mo žnostjo enostranske odpovedi. S tem 
rezultatom je zaklju čeno usklajevanje inte -
resov obeh strani, kajti Direktiva 2001/23
dodaja, da je delodajalec odgovoren za preki -
nitev delovnega razmerja, če se zaradi prenosa 
poslab ša zaposlitveni polo žaj delavca. Komi -
sija je v osnutku direktive od leta 1974 naprej
trdila, da zaradi tega uravnote ženja člen 4 
samo razdeli napake in prepusti nacionalni
zakonodaji, da jih razmeji. 44 
43 –COM(74) 351 kon č., z dne 29. maja 1974. 
44 –Komisija je v obrazlo žitvi svojega osnutka (str. 8) napovedala, 
da „if the worker does not wish to continue the employment
relationship with the transferee because a merger or takeover
has led to some essential change in his terms of employment, it
seems only fair, as provided for in article 3, that the worker
should be treated as if his dismissal was due to the action of his 
employer. The legal consequences involved, such as severance
payment, compensation, etc., should again be prescribed by the
laws, regulations and administrative provisions of the Member
States. “(moj poudarek). 
I - 8902 
JUURI 
51. Ravnovesje med za ščito delavca in 
prožnostjo podjetja je dose ženo s tem, da se 
ureditev od škodnin prepusti nacionalnemu 
pravu. V Direktivi 2001/23, ki uvaja mini -
malne norme in omogo ča okrepitev teh pravil 
na nacionalni ravni, je zapisana razumna 
rešitev. Po eni strani delavcu zagotavlja, da
bo pridobitelj odpravil poslab šanje delovnih
pogojev. Po drugi strani nacionalnemu pravu 
prepu šča skrb za podrobno opredelitev 
ekonomskih pogojev od škodnine. Ob upo šte-
vanju cilja Direktive 2001/23 sem prepri čan, 
da njen člen 4(2) nalaga pripis , in ne 
opredelitve odgovornosti, ki jo nosi deloda -
jalec. 
3. „Taking directives seriously “
52. Vendar so še drugi, sistemski razlogi za 
restriktivno razlago člena 4(2) direktive. 
Celotno socialno pravo Skupnosti ka že, 
kakšen je bil namen institucij, ko so sprejele
Direktivo 2001/23, kajti, kjer so hotele dolo čiti 
pogoje za sistem nadomestil, do katerega bi
bila upravi čena to žeča stranka v tem primeru, 
so to jasno storile. A contrario je zato treba skleniti, da se člen 4(2) omejuje na to, da 
dodeli odgovornost delodajalcu, vendar je ne
opredeli. 
53. Direktiva 2006/54/ES o uresni čevanju 
načela enakih mo žnosti ter enakega obravna -
vanja mo ških in žensk pri zaposlovanju in 
poklicnem delu (preoblikovano), 45 ki s svojimi 
dolo čbami na novo oblikuje vsa protidiskri -
minacijska pravila Skupnosti, v členu 18 
zavezuje dr žave članice, da predvidijo 
kompenzacijske mehanizme za žrtve diskri -
minacije. Na čeloma spodbuja uvedbo 
ukrepov, „ki so potrebni za zagotovitev 
dejanske in u činkovite od škodnine [ …], in 
sicer na na čin, ki je odvra čilen in sorazmeren “. 
Ta dolo čba v nacionalne pravne rede vna ša 
element z o čitno skupnostno razse žnostjo, 
zlasti na podro čju delovnega prava in 
povrnitve škode. 46 Prav tako Direktiva 
2006/54 polega tega, da delodajalcu dodeli 
45 –Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006
(UL L 204, str. 23). 
46 –Ta dolo čba sistematizira prej šnji člen 1(5) Direktive Evrop -
skega parlamenta in Sveta 2002/73/ES z dne 23. septembra
2002 (UL L 269, str. 15) in spreminja člen 2(6) Direktive 
76/207/EGS. Poudariti je treba, da kon čna oblika te dolo čbe še 
bolj ščiti žrtev diskriminacije. V predlogu Komisije ni nobene
omembe u činkovite, odvra čilne in sorazmerne od škodnine, 
preprosto je izklju čila omejitev zneska in zagotovila zamudne
obresti. Vendar se v obrazlo žitvi predloga zdi jasen namen 
Komisije dolo čiti vsebino odgovornosti: „v zvezi s pravico 
žrtve diskriminacije do povra čila škode, ki lahko zagotovi 
resni čno in u činkovito pravno za ščito, ima resni čno odvra čilni 
učinek za delodajalca in mora vsekakor zado ščati glede na 
pretrpelo škodo “(COM/2000/334 kon č., to čka 45). 
I - 8903 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-396/07 
odgovornost, tudi prepoveduje zgornjo mejo,
da se ohranijo pravice žrtev diskriminacije. 47 
To se jasno razlikuje od tega, kar se je zgodilo 
s členom 4(2) Direktive 2001/23. 
54. Direktiva 2004/113/ES o izvajanju na čela 
enakega obravnavanja mo ških in žensk pri 
dostopu do blaga in storitev ter oskrbi 
z njimi 48 predlaga podobno re šitev, kajti njen 
člen 8 s podobnimi besedami kot Direktiva
2006/54 navaja, da morajo dr žave članice 
sprejeti „potrebne ukrepe za zagotovitev 
dejanske in u činkovite od škodnine ali povra -
čila, kakor to dolo čijo dr žave članice, za 
izgubo in škodo, ki jo je o škodovana oseba 
utrpela zaradi diskriminacije [ …] na na čin, ki 
je odvra čilen in v sorazmerju z utrpljeno 
škodo “. Ta predpis nacionalnemu pravu
nalaga omejitev, ne le pozitivno, ampak tudi
negativno, saj nato pojasni, da „[v]naprej šnja 
dolo čitev zgornje meje ne omejuje te od škod -
nine ali povra čila“. 
55. Druge dolo čbe, katerih namen je uskla -
ditev socialnega prava, ne govorijo o obvez -
nosti povra čila škode, ki je povezana z neizpol -
njevanjem obveznosti, pripisanih delodajalcu. 
47 –Dolo čba, ki v zakonodajni obliki izra ža sodno prakso Sodi šča,
konkretno sodbe z dne 10. aprila 1984 v zadevi von Colson in
Kamann (14/83, Recueil, str. 1891, to čka 23), v zadevi Harz 
(79/83, Recueil, str. 1921, to čka 26); z dne 2. avgusta 1993
v zadevi Marshall (C-271/91, Recueil, str. I-4367, to čka 34) in 
z dne 22. aprila 1997 v zadevi Draehmpaehl (C-180/95, 
Recueil, str. I-2195, to čka 40). O od škodninski tehniki na 
podro čju enakosti glej McCrudden, C., The Effectiveness of
European Equality Law: National Mechanisms for Enforcing
Gender Equality Law in the Light of European Requirements,
v Hepple, B., in Szyszczak, E., Discrimination: Limits of Law, 
Mansell, London, 1992. 
48 –Direktiva Sveta z dne 13. decembra 2004 (UL L 373, str. 37). Direktiva 2001/23 je eksplicitna, vendar ni 
tako jasna kot direktivi 2004/113 in 2006/54,
zato menim, da člen 4(2) Direktive 2001/23
ustvarja primerno ravnovesje, s tem ko uvaja
merilo za dodelitev odgovornosti, ne pa
avtonomnega sistema, ki bi se uporabil za to
odgovornost. V dopolnilo temu, kar je bilo
navedeno v to čkah od 25 do 29 teh sklepnih
predlogov, je treba samo dodati, da, kot sem
tam že dejal, člena 3 in 4 Direktive 2001/23
delujeta v komplementarnem odnosu, kar po
mojem mnenju upravi čuje prilagajanje njune
razlage, kadar ju je treba uporabiti. 
4. Izjema v splo šnem pravilu o pripisu odgo -
vornosti: element postopnosti 
56. Trdil sem, da odpoved pogodbe o zapo -
slitvi na podlagi spoštovanja člena 3(3) Direk -
tive 2001/23 ne zaslu ži enakega obravnavanja 
kot odpoved zaradi kršitve te dolo čbe. V tem je
razlika v ravnanju delodajalca, ki bi glede na
okoli ščine zahteval nekoliko druga čno razlago 
člena 4(2) Direktive 2001/23. Ta posledica 
izhaja iz sodne prakse Sodi šča, ki od nacio -
nalnih sodi ščzahteva dolo čeno stopnjo 
postopkovne in vsebinske za ščite v skladu 
I - 8904 
JUURI 
z na čeli u činkovitosti in enakovrednosti, tudi 
v sektorjih, ki so predmet usklajevanja mini -
malnih pravil. 49 Tako v primeru, da je 
pridobitelj pri izvedbi prenosa spo štoval 
člen 3, vendar je pogodba o zaposlitvi odpo -
vedana na podlagi člena 4(2), za odgovornost 
še naprej veljajo splo šna pravila nacionalnega 
delovnega prava. V nasprotnem primeru 
menim, da člen 4(2), čeprav ne opredeli 
posebnega sistema za od škodnine, dr žavi 
članici nalaga individualizirano obravnavo, 
prav tako v njeni nacionalni zakonodaji. 
57. Sodi šče ne bi smelo Korkein Oikeus 
predlagati, kateri sistem za povra čilo škode 
bi bil najprimernej ši v odlo čitvi o zahtevah 
M. Juuri. Moralo bi ga usmerjati in mu 
pokazati, da Direktiva 2001/23 uvaja dve 
ravni odgovornosti. Pravo Skupnosti ne 
ocenjuje konkretnega poslovnega izida, 
vendar se zgane, kadar v o čitno razli čnih 
49 –Od sodbe z dne 15. maja 1986 v zadevi Johnston (222/84,
Recueil, str. 1651), to čke od 18 do 21, pravo Skupnosti 
vklju čuje obveznost procesnega varstva na nacionalni ravni
v imenu temeljne pravice do u činkovitega sodnega nadzora. okoli ščinah nastanejo enaki pravni u činki. 50 
Nacionalno sodi šče mora dolo čiti najprimer -
nejšo re šitev za odgovornost, ker uporablja
modulacijsko merilo na podlagi navedenega
člena 3 v povezavi z navedenim členom 4(2). 
58. Na kratko je treba na drugo vpra šanje za 
predhodno odlo čanje odgovoriti v smislu, da 
je treba člen 4(2) Direktive 2001/23 razlagati 
kot dolo čbo, s katero se dodeli odgovornost.
Vendar pravo Skupnosti zahteva stopnjevanje
te odgovornosti glede na upo števanje člena 3 
Direktive 2001/23. V ta namen nacionalno 
sodišče uporabi merila iz nacionalnega prava,
s katerimi omili ali pove ča te žo odgovornosti. 
50 –Sodbe z dne 14. februarja 1995 v zadevi Schumacker 
(C-279/93, Recueil, str. I-225, to čka 30); z dne 17. julija 1997 
v zadevi National Farmers ’Union in drugi (C-354/95, Recueil, 
str. I-4559, to čka 61) in z dne 2. oktobra 2003 v zadevi Garcia
Avello (C-148/02, Recueil, str. I-11613, to čka 31). 
I - 8905 
SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-396/07 
VIII –Predlog 
59. V skladu z navedenimi pojasnili Sodi šču predlagam, naj na vpra šanji za predhodno 
odlo čanje, ki ju je predlo žilo Korkein Oikeus, odgovori: 
„1) Člen 3(3) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o pribli ževanju 
zakonodaje dr žav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa
podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov nasprotuje temu, da delovni pogoji,
dogovorjeni s kolektivno pogodbo, nehajo veljati na datum, ko se izte če kolektivna 
pogodba, če se datum prenosa podjetja ujema z datumom izteka pogodbe in če sta 
odsvojitelj in pridobitelj izigrala zakon. Nacionalno sodi šče mora ugotoviti, ali je šlo 
pri uskladitvi datuma prenosa in datuma izteka kolektivne pogodbe za izigravanje. 
2)Člen 4(2) Direktive Sveta 2001/23/ES o pribli ževanju zakonodaje dr žav članic 
v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov
podjetij ali obratov je treba razlagati izklju čno kot dolo čbo, s katero se dodeli 
odgovornost. Vendar pravo Skupnosti zahteva stopnjevanje te odgovornosti glede 
na upo števanje člena 3 Direktive 2001/23. V ta namen nacionalno sodi šče uporabi 
merila iz nacionalnega prava, s katerimi omili ali zaostri odgovornost. “
I - 8906