ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 27. februarja 2007 – SP Entertainment Development proti Komisiji

(Zadeva T-44/05)

„Državne pomoči — Akt, zoper katerega je mogoče vložiti tožbo — Nedopustnost“

Ničnostna tožba — Akt, zoper katerega je mogoče vložiti tožbo — Pojem — Akti, ki povzročijo zavezujoče pravne učinke (člena 88(2) ES in 230 ES) (Glej točke od 19 do 22 in 25.)

Predmet

Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe, ki naj bi jo vseboval dopis Komisije z dne 20. oktobra 2004 o vračilu državne pomoči, ki so jo v korist družbe Space Park Development GmbH & Co. dodelili nemški organi.

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.

2. Tožeči stranki, SP Entertainment Development GmbH, se naloži plačilo vseh stroškov.

Sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 27. februarja 2007 – SP Entertainment Development proti Komisiji

(Zadeva T-44/05)

„Državne pomoči — Akt, zoper katerega je mogoče vložiti tožbo — Nedopustnost“

Ničnostna tožba — Akt, zoper katerega je mogoče vložiti tožbo — Pojem — Akti, ki povzročijo zavezujoče pravne učinke (člena 88(2) ES in 230 ES) (Glej točke od 19 do 22 in 25.)

Predmet

Zahteva za razglasitev ničnosti odločbe, ki naj bi jo vseboval dopis Komisije z dne 20. oktobra 2004 o vračilu državne pomoči, ki so jo v korist družbe Space Park Development GmbH & Co. dodelili nemški organi.

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.
Keywords



Keywords

Ničnostna tožba – Pristojnost sodišča Skupnosti (člen 230 ES) (Glej točko 53.)

2. Odškodninska tožba – Neodvisnost od ničnostne tožbe in tožbe zaradi nedelovanja (členi 230 ES, 235 ES in 288, drugi odstavek, ES) (Glej točke od 70 do 72.)

3. Odškodninska tožba – Začasno zavzetje stališča Komisije v okviru postopka uvrstitve aktivne snovi fitofarmacevtskega sredstva v prilogi I k Direktivi 91/414 (člen 288, drugi odstavek, ES; Direktiva Sveta 91/414) (Glej točke 73 in od 77 do 81.)
Keywords

Summary



Keywords

Postopek – Vloga – Obličnostne zahteve

(Statut Sodišča, člen 19, četrti pododstavek)

Summary

Iz člena 19, četrti pododstavek, Statuta Sodišča, ki se uporablja za postopke pred Sodiščem prve stopnje na podlagi člena 53 tega statuta, je razvidno, da morata biti izpolnjena dva kumulativna pogoja, da lahko oseba pred sodišči Skupnosti veljavno zastopa stranke, ki niso države članice in institucije Skupnosti: ta oseba mora biti odvetnik in mora ji biti dovoljeno, da kot odvetnik nastopa pred sodiščem v eni od držav članic ali v državi, ki je podpisnica Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru. Ti zahtevi sta bistveni procesni predpostavki in njuno neizpolnjevanje ima za posledico, da je tožba nedopustna.

Zato je nedopustna tožba, ki jo vloži stranka, ki ni država članica ali institucija Skupnosti, in ki jo podpiše oseba, ki ni član odvetniške zbornice in zato ni odvetnik v smislu člena 19 Statuta, čeprav lahko zastopa stranke pred sodišči v eni od držav članic.

(Glej točke 11, 13 in 16.)
Keywords

Summary



Keywords

Ničnostna tožba – Fizične in pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo

(Člen 230, četrti odstavek, ES)

Summary

Neposredna prizadetost tožeče stranke kot pogoj dopustnosti ničnostne tožbe v smislu člena 230, četrti odstavek, ES zahteva, naj ima sporen ukrep Skupnosti, v obravnavanem primeru izpodbijana odločba, neposreden učinek na pravni položaj tožeče stranke in naj naslovnikom tega akta, ki so ga dolžni izvajati, ne dopušča nobenega pooblastila za odločanje po prostem preudarku, ker gre za samodejni ukrep, ki izhaja iz same ureditve Skupnosti brez uporabe drugih izvedbenih predpisov. . To pomeni, da če kaka institucija na državo članico naslovi akt Skupnosti in je ukrep, ki ga mora država članica sprejeti za izvedbo tega akta, samodejen ali če zaradi tega akta nastanejo nesporne posledice, ta akt neposredno zadeva vse osebe, na katere tak ukrep vpliva. Če pa nasprotno akt državi članici dopušča možnost ukrepanja ali neukrepanja, ali je ne obvezuje, da bi ukrepala v točno določenem smislu, je ukrepanje ali neukrepanje države članice tisto, ki neposredno prizadene zadevno osebo, in ne sam akt.

Tako Odločba 2005/101 ob uporabi Direktive 92/43 o ohranjanju naravnih habitatov določa seznam območij, pomembnih za Skupnost, za borealno biogeografsko regijo, ki za območja, ki so pomembna za Skupnost, določa območja na finskem ozemlju, ne vpliva niti na pravice in obveznosti lastnikov zemljišč niti na uresničevanje teh pravic, saj gospodarskih subjektov ali zasebnikov v ničemer ne zavezuje in ne vsebuje nobene določbe glede ureditve varstva območij, pomembnih za Skupnost, kot so ohranitveni ukrepi ali postopki za dovoljenje.

Prav tako se obveznosti iz omenjene direktive 92/43, predvsem iz členov 4 in 6, ki jih zadevne države članice sprejmejo potem, ko so območja, pomembna za Skupnost, določena z izpodbijano odločbo, ne uporabljajo neposredno za te gospodarske subjekte, saj mora za vse te obveznosti zadevna država članica sprejeti akt, v katerem določi, na kakšen način jih namerava izpolniti.

(Glej točke od 52 do 54 in 59.)
SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE (peti senat)

z dne 14. maja 2007

Zadeva T-97/04

Laura Gnemmi in Eugénia Aguiar

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Karierno ocenjevalno poročilo – Ocenjevalno obdobje 2001/2002 – Očitno nedopustna in očitno pravno neutemeljena tožba“

Predmet: Tožba zaradi predloga za razglasitev ničnosti ocenjevalnega obdobja 2001/2002 glede tožečih strank in, podredno, karierno ocenjevalno poročilo za tožeči stranki za to obdobje.

Odločitev: Tožba se zavrže kot delno očitno nedopustna in v preostalem zavrne kot pravno očitno neutemeljena. Tožeči stranki nosita svoje stroške.

Povzetek

Uradniki – Tožba – Navajanje enakih trditev in predložitev enakih ali istovrstnih dokazov kot v drugih tožbah, ki so bile predhodno zavržene kot nedopustne in zavrnjene kot neutemeljene – Očitno nedopustna in neutemeljena tožba

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 111; Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43)
Razglasitev ničnosti členov 5, 6, od (1) do (3), 7(1) in 8(2)(a) Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004 z dne 14. januarja 2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa Češke republike, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 9, str. 8)
Predlog za razglasitev ničnosti po eni strani člena 2 Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 344, str. 70) in po drugi strani člena 1 Sklepa Sveta 2004/306/ES z dne 2. aprila 2004, ki izvaja člen 2(3) Uredbe št. 2580/2001 in razveljavlja Sklep 2003/902/ES (UL L 99, str. 28) kot tudi vseh sklepov, ki jih je sprejel Svet na podlagi Uredbe št. 2580/2001 in ki učinkujejo enako kot Sklep 2004/306, kolikor ti dokumenti zadevajo tožečo stranko.
Sklep Sodišča prve stopnje (prvi razširjeni senat) z dne 10. junija 2009 – Poljska proti Komisiji

(Zadeva T-258/04)

„Ničnostna tožba — Prehodni ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic — Uredba (ES) št. 60/2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja — Rok za tožbo — Začetek — Nepravočasnost — Nedopustnost“

Postopek — Roki za pritožbe — Prekluzija — Tožba zoper predpis, ki ga je na podlagi akta o pristopu iz leta 2003 sprejela država članica podpisnica tega akta, ko še ni bila država članica — Nevplivanje — Rok, ki velja zanjo kot pravno osebo (člen 230, četrti in peti odstavek, ES; Akt o pristopu iz leta 2003) (Glej točke od 40 do 71.)

Predmet

Razglasitev ničnosti členov 5, 6, od (1) do (3), 7(1) in 8(2)(a) Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004 z dne 14. januarja 2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa Češke republike, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 9, str. 8)

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.

2. Republika Poljska nosi svoje stroške in stroške Komisije.

3. Republika Ciper nosi svoje stroške.

Sklep Sodišča prve stopnje (prvi razširjeni senat) z dne 10. junija 2009 – Poljska proti Komisiji

(Zadeva T-258/04)

„Ničnostna tožba — Prehodni ukrepi, ki jih je treba sprejeti zaradi pristopa novih držav članic — Uredba (ES) št. 60/2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja — Rok za tožbo — Začetek — Nepravočasnost — Nedopustnost“

Postopek — Roki za pritožbe — Prekluzija — Tožba zoper predpis, ki ga je na podlagi akta o pristopu iz leta 2003 sprejela država članica podpisnica tega akta, ko še ni bila država članica — Nevplivanje — Rok, ki velja zanjo kot pravno osebo (člen 230, četrti in peti odstavek, ES; Akt o pristopu iz leta 2003) (Glej točke od 40 do 71.)

Predmet

Razglasitev ničnosti členov 5, 6, od (1) do (3), 7(1) in 8(2)(a) Uredbe Komisije (ES) št. 60/2004 z dne 14. januarja 2004 o prehodnih ukrepih v sektorju sladkorja zaradi pristopa Češke republike, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške (UL L 9, str. 8)

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.

2. Republika Poljska nosi svoje stroške in stroške Komisije.
Keywords

Summary



Keywords

Nepogodbena odgovornost – Povračilo škode, ki so jo povzročili uslužbenci Skupnosti pri opravljanju svojih dolžnosti – Ravnanje, ki ni del opravljanja dolžnosti uslužbenca – Izključitev odgovornosti

(člen 288, drugi odstavek, ES)

Summary

Iz tega, da sta v členu 288 ES skupaj navedeni škoda, ki so jo povzročile institucije, in škoda, ki so jo povzročili uslužbenci Skupnosti, je mogoče razbrati, da je Skupnost odgovorna le za tista dejanja svojih uslužbencev, ki na podlagi notranjega in neposrednega razmerja nujno sledijo nalogam, ki so dodeljene institucijam. Ob upoštevanju posebnosti te pravne ureditve je tako ni mogoče razširiti na dejanja, izvedena zunaj zgoraj opredeljenih primerov.

Tako z „verbalno noto“, ki jo je podpisal uradnik delegacije Evropske komisije v tretji državi in s katero je bila podprta prošnja njegovega svojca, ločene žene tožeče stranke, lokalnim organom za izdajo dovoljenja za prebivanje njej in njenima otrokoma, ni mogoče povzročiti odgovornosti Skupnosti. Izdaje take „verbalne note“, ki pomeni preprost postopek, namreč ni mogoče obravnavati kot dejanja, ki nujno sledi nalogam, dodeljenim institucijam, v tem primeru zunanjim delegacijam Komisije, in torej kot dejanja, izvedenega pri opravljanju nalog uslužbenca, ki jo je napisal.

(Glej točki 18 in 22.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Evropska unija – Skupna zunanja in varnostna politika – Pristojnost sodišča Skupnosti – Akti, sprejeti na podlagi naslova V Pogodbe o Evropski uniji – Pogoj – Tožba, utemeljena na kršitvi pristojnosti Skupnosti (člen 46 EU) (Glej točke od 54 do 56.)

2. Ničnostna tožba – Pristojnost sodišča Skupnosti – Tožba, naperjena zoper akte Skupnosti za namen izvrševanja ukrepov, ki jih predvideva skupno stališče na podlagi naslova V Pogodbe o Evropski uniji – Vključitev (člen 230 ES) (Glej točko 58.)

3. Postopek – Dopustnost tožbe – Presoja glede na položaj v trenutku vložitve tožbe – Odločba, sprejeta med postopkom, ki nadomešča izpodbijano odločbo – Sprememba prvotnih sklepov in predlogov – Odsotnost vpliva v sodbi na dopustnost tožbe (Glej točke od 68 do 70.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti po eni strani člena 2 Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL L 344, str. 70) in po drugi strani člena 1 Sklepa Sveta 2004/306/ES z dne 2. aprila 2004, ki izvaja člen 2(3) Uredbe št. 2580/2001 in razveljavlja Sklep 2003/902/ES (UL L 99, str. 28) kot tudi vseh sklepov, ki jih je sprejel Svet na podlagi Uredbe št. 2580/2001 in ki učinkujejo enako kot Sklep 2004/306, kolikor ti dokumenti zadevajo tožečo stranko.

Izrek

Izrek

1) Tožba se zavrne kot očitno nedopustna.

2) Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Summary



Keywords

1. Izdaja začasne odredbe – Odložitev izvršitve – Pogoji za oddajo – Huda in nepopravljiva škoda – Dokazno breme – Vzročna zveza med zatrjevano škodo in izpodbijanim aktom

(člen 242 ES)

2. Izdaja začasne odredbe – Odlog izvršitve – Pogoji za oddajo – Huda in nepopravljiva škoda – Premoženjska škoda

(člen 242 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2))

3. Izdaja začasne odredbe – Odlog izvršitve – Pogoji za oddajo – Huda in nepopravljiva škoda – Nepremoženjska škoda

(člen 242 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2))

Summary

1. Nujnost predloga za izdajo začasne odredbe se mora presojati glede na potrebo po začasnem odločanju, da se tako izogne nastanku hude in nepopravljive škode za stranko, ki predlaga začasno odredbo. Stranka je tudi tista, ki mora predložiti dokaz, da ne more čakati na izid postopka v glavni stvari, ne da bi utrpela tovrstno škodo. Zato v primeru, da tožeča stranka ne izkaže zveze med zatrjevano škodo in akti, za katere se predlaga odlog izvršitve, začasna odredba ni niti primerna niti nujna, da bi se izognilo nastanku zatrjevane škode.

(Glej točke 65, 66 in 70.)

2. Premoženjske škode načeloma ni mogoče šteti za nepopravljivo ali celo težko popravljivo, ker je lahko predmet naknadnega finančnega nadomestila, zlasti z morebitno odškodninsko tožbo na podlagi člena 288 ES.

(Glej točko 72.)

3. Odločba o neoddaji javnega naročila nima nujno za posledico nastanka nepopravljive škode, ki bi bila povzročena ugledu in verodostojnosti ponudnikov, katerih ponudba ni bila sprejeta. Udeležba v postopku javnega razpisa, ki je visoko konkurenčen, namreč nujno pomeni tveganje za vse udeležence in izločitev ponudnika na podlagi pravil razpisa sama po sebi ne povzroči škode.

(Glej točko 82.)
Sklep Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 25. aprila 2006 – Kreuzer Medien proti Parlamentu in Svetu

(Zadeva T-310/03)

„Ničnostna tožba – Direktiva 2003/33/ES – Fizične ali pravne osebe – Procesno upravičenje – Nedopustnost“

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo (člen 230(4) ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/33/ES, člen 3(1)) (Glej točke od 45 do 47 in od 71 do 74.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti člena 3(1) Direktive 2003/33/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o oglaševanju in sponzorstvu tobačnih izdelkov (UL L 152, str. 16).

Izrek

1) Tožba se zavrže kot nedopustna.

2) Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Parlament in Svet.

3) Kraljevina Španija in Komisija nosita svoje stroške, skupaj s stroški postopka za izdajo začasne odredbe pred Sodiščem prve stopnje.

4) Republika Finska nosi svoje stroške.
52

Nasprotno je treba iz potnih stroškov črtati stroške devetih poti odvetnikov tožeče stranke iz Bruslja v Utrecht v višini 1620 EUR, stroške dveh poti tožeče stranke iz Utrechta v Luxembourg v višini 760 EUR in stroške ene poti odvetnikov tožeče stranke iz Bruslja v Luxembourg v višini 218 EUR. Niti potni stroški, ki jih je imel odvetnik za osebno srečanje s stranko v kraju njenega prebivališča (glej v tem smislu sklep Sodišča z dne 15. marca 1994 v zadevi ENU proti Komisiji, C-107/91 DEP, neobjavljen v Recueil, točka 23), niti stroški, ki jih je imela tožeča stranka zaradi osebne udeležbe na obravnavi v Luxembourgu, ne da bi Sodišče prve stopnje zahtevalo njeno navzočnost oziroma ne da bi to bilo potrebno zaradi okoliščin (glej v tem smislu sklepa Sodišča z dne 17. septembra 1981 v zadevi Oberthür proti Komisiji, 24/79 DEP, Recueil, str. 2229, točki 2 in 3, in z dne 16. decembra 1999 v zadevi Hüls proti Komisiji, C-137/92 DEP, neobjavljen v Recueil, točki 21 in 22; sklep Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 1998 v združenih zadevah Branco proti Komisiji, T-85/94 DEP in T-85/94 OP-DEP, Recueil, str. II-2667), niti stroški, ki jih je imel odvetnik stranke po koncu ustnega postopka, predvsem zaradi osebne udeležbe pri izreku sodbe Sodišča prve stopnje v Luxembourgu (glej v tem smislu sklep Sodišča z dne 6. januarja 2004 v zadevi Mulder in drugi proti Svetu in Komisiji, C-104/89 DEP, Recueil, str. I-1, točke od 48 do 50), se namreč načeloma ne morejo šteti za nujno potrebne za namene postopka.
Dopisi Komisije o pripisu zamudnih obresti iz opominov, izdanih v breme državi članici, na katero so tudi naslovljeni – ki sami po sebi niso ne zahtevki za plačilo zamudnih obresti ne konkretni izračuni teh obresti ter s katerimi se samo pojasni, kateri veljavni predpisi Skupnosti zadevajo izračun teh obresti in zakaj Komisija ni po uradni dolžnosti pobotala terjatev iz spornih opominov in plačil, namenjenih tej državi članici – ne ustvarjajo takih zavezujočih pravnih učinkov, ki lahko vplivajo na interese tožeče stranke.

Akti, zoper katere se lahko vloži ničnostna tožba v smislu člena 230 ES, so ukrepi, ki ustvarjajo take zavezujoče pravne učinke, ki vplivajo na interese tožeče stranke tako, da pomembno spremenijo njen pravni položaj.

Dopis, s katerim Komisija pojasni, da bo pobotala nekatere terjatve, ki jih sestavljajo zneski, ki jih je treba povrniti, in zamudne obresti, nastale z ukinitvijo pomoči Evropskega sklada za regionalni razvoj za nekatere projekte, katere končni prejemnik je bila regionalna enota, ter dolgove Komisije do države članice, je odločba, katere dejanska naslovnica je država članica, čeprav ga je Komisija uradno naslovila na regionalno enoto in ga poslala v vednost ministrstvu za gospodarstvo in finance zadevne države članice.

Po eni strani ima namreč država članica te obveznosti in terjatve, po drugi strani pa ima tudi diskrecijsko pravico in se lahko odloči, da od regionalne enote ne zahteva celotne ali delne povrnitve zneskov iz navedenega dopisa, tako zneskov glavnice kot zamudnih obresti.

Zato ni mogoče šteti, da ta odločba navedeno regionalno enoto zadeva neposredno, in je treba njeno tožbo zavrniti kot nedopustno.

(Glej točke od 43 do 47.)
Keywords

Summary



Keywords

Ničnostna tožba – Akti, zoper katere je mogoče vložiti tožbo – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Pripravljalni akti – Odločba Komisije o predložitvi zadeve Odboru za lastniška zdravila za pridobitev mnenja z obrazložitvijo – Akt, ki je predhodna stopnja posvetovalnega postopka – Izključitev

(Člen 230 ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/83, člen 30)

Summary

Akti ali odločbe, zoper katere se lahko vloži ničnostna tožba v skladu s členom 230 ES, so le taki ukrepi, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke, ki vplivajo na interese tožeče stranke. Akte ali odločbe, ki se sprejmejo v večstopenjskem postopku, zlasti ob koncu internega postopka, je mogoče izpodbijati le, če gre za ukrepe, ki ob koncu tega postopka dokončno določajo stališče organa, in ne če gre za vmesne ukrepe, katerih namen bi bil priprava končne odločbe. Drugače bi bilo le, če bi akti ali odločbe, sprejeti v pripravljalnem postopku, imeli ne le pravne značilnosti, ki so lastne aktom, zoper katere je mogoče vložiti tožbo, ampak bi sami dokončno zaključevali poseben postopek, ki je ločen od tistega, ki instituciji omogoči, da odloči po temelju.

Zato odločba Komisije o predložitvi zadeve Odboru za lastniška zdravila v skladu s členom 30 Direktive 2001/83 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, da bi tako pridobila mnenje z obrazložitvijo, kot je mnenje o uskladitvi povzetkov glavnih značilnosti zdravila, ni akt, zoper katerega bi bilo mogoče vložiti tožbo. Ta odločba namreč ne določa dokončnega stališča institucije niti dokončno ne zaključuje posebnega postopka, ločenega od tistega, ki naj bi privedel do odločbe o tej uskladitvi, temveč samo uvaja posvetovalni postopek in je le predhodna stopnja zanj.

(Glej točke od 21 do 23 in 26.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Postopek – Predložitev mnenja pravnih služb institucij Skupnosti Sodišču prve stopnje – Pogoji

2. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo – „Contra legem“ razlaga pogoja glede zahteve po posamični prizadetosti – Nedopustnost

(člen 230, četrti odstavek, ES)

3. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo – Akt predsedstva Evropskega parlamenta, ki spreminja pogoje uporabe sredstev iz proračunske postavke političnih skupin in samostojnih poslancev – Tožba samostojnih poslancev – Nedopustnost

(člen 230, četrti odstavek, ES)

Summary

1. V nasprotju z javnim interesom, ki zahteva, da institucije lahko dobijo mnenja svoje pravne službe, izdana v popolni neodvisnosti, bi bilo dovoliti, da lahko take interne dokumente v okviru spora pred Sodiščem prve stopnje predložijo druge osebe, kot so službe, na zahtevo katerih so bili izdelani, ne da bi njihovo predložitev dovolila zadevna institucija ali bi jo odredilo sodišče.

(Glej točko 34.)

2. Iz samega besedila člena 230, četrti odstavek, ES in tudi iz ustaljene sodne prakse izhaja, da ima fizična ali pravna oseba pravico zahtevati razveljavitev akta, ki ni nanjo naslovljena odločba, samo če jo ta akt zadeva ne samo neposredno, ampak tudi posamično, tako da razlaga navedene določbe ne more pripeljati do izključitve tega zadnjega pogoja, ki ga izrecno določa Pogodba, ne da bi presegli pristojnosti, ki jih Pogodba podeljuje sodiščem Skupnosti.

(Glej točko 62.)

3. Osebe, ki niso naslovniki akta, lahko trdijo, da jih akt zadeva posamično, samo če jih ta akt zadeva zaradi določenih lastnosti, ki so značilne zanje, ali zaradi dejanskega stanja, ki jih razlikuje od katere koli druge osebe in zato individualizira enako, kot bi naslovnika akta.

Iz tega vidika se akt predsedstva Evropskega parlamenta, ki spreminja pogoje uporabe sredstev iz proračunske postavke političnih skupin in samostojnih poslancev, v prihodnosti uporablja za ene in druge na splošno. Torej lahko vpliva na prihodnje politične skupine in samostojne poslance ter tudi na tiste, ki so sestavljali Parlament ob njegovem sprejetju, čeprav posamično ne zadeva nobenega od njih. Tudi status samostojnih poslancev ne more individualizirati tožečih strank enako, kot bi naslovnika akta.

(Glej točke 63, 65 in 66.)
Keywords



Keywords

Nepogodbena odgovornost

–

Pogoji

–

Resnična in gotova škoda (člena 235 ES in 288, drugi odstavek, ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/2, člen 1, točki 1(b) in 4) (Glej točke 22, od 28 do 30 in 32.)