ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Erbslöh Aluminium proti Komisiji

(Zadeva T‑298/14 R)

„Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris“

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Pogoji za dodelitev — Fumus boni juris — Preizkus prima facie tožbenih razlogov v utemeljitev glavne tožbe — Tožba zoper odločbo Komisije o začetku uradnega postopka preiskave nacionalnega ukrepa, ki je bil začasno opredeljen za novo pomoč — Ukrep, ki določa zgornjo mejo dajatve na porabo električne energije — Izterjava dajatve v okviru diskrecijske pravice zasebnih podjetij, dobaviteljev elektrike — Začasna opredelitev kot ukrep, ki daje ugodnost , ki se pripiše državi — Očitna napaka pri presoji s strani Komisije — Neobstoj prima facie preizkusa (členi 107(1), 108(2), in 278 PDEU) (Glej točke 14 in od 19 do 23.)

Predmet

Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

2. Odločitev o stroških se pridrži.

Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Erbslöh Aluminium proti Komisiji

(Zadeva T‑298/14 R)

„Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris“

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Pogoji za dodelitev — Fumus boni juris — Preizkus prima facie tožbenih razlogov v utemeljitev glavne tožbe — Tožba zoper odločbo Komisije o začetku uradnega postopka preiskave nacionalnega ukrepa, ki je bil začasno opredeljen za novo pomoč — Ukrep, ki določa zgornjo mejo dajatve na porabo električne energije — Izterjava dajatve v okviru diskrecijske pravice zasebnih podjetij, dobaviteljev elektrike — Začasna opredelitev kot ukrep, ki daje ugodnost , ki se pripiše državi — Očitna napaka pri presoji s strani Komisije — Neobstoj prima facie preizkusa (členi 107(1), 108(2), in 278 PDEU) (Glej točke 14 in od 19 do 23.)

Predmet

Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.
5.

Pomoči, ki jih dodelijo države — Pristojnosti Komisije in nacionalnih sodišč — Vloga nacionalnih sodišč — Sklep Komisije o uvedbi formalnega preiskovalnega postopka o pomoči — Obveznost nacionalnih sodišč, da določijo vse posledice morebitne kršitve obveznosti odložitve preučenih ukrepov — Pravica do odložitve izvršitve zadevnega ukrepa, do odredbe vračila že izplačanih zneskov in do odobritve začasnih ukrepov (člen 108(2) in (3) PDEU) (Glej točko 31.)
1.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za izdajo — Fumus boni juris — Nujnost — Resna in nepopravljiva škoda — Kumulativnost — Tehtanje vseh zadevnih interesov — Vrstni red preizkusa in način preverjanja — Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (členi 256(1) PDEU, 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke od 16 do 18, 23, 67.)
1.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za izdajo — Fumus boni juris — Nujnost — Resna in nepopravljiva škoda — Kumulativnost — Vrstni red preizkusa in način preverjanja — Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke od 11 do 13 in 19.)
64

V vsakem primeru je treba ugotoviti, da prvi izpodbijani sklep ni predpis v smislu tretjega primera iz člena 263, četrti odstavek, PDEU. V zvezi s trditvijo tožečih strank, da je prvi izpodbijani sklep predpis, ker je nezakonodajni akt, je treba ugotoviti, da je treba pojem predpis v smislu tretjega primera iz člena 263, četrti odstavek, PDEU res razlagati tako, da zajema vse splošne akte razen zakonodajnih (sklepa z dne 4. junija 2012, Eurofer/Komisija, T‑381/11, ZOdl., EU:T:2012:273, točka 42, in z dne 7. marca 2014, FESI/Svet, T‑134/10, EU:T:2014:143, točka 23). V obravnavani zadevi prvi izpodbijani sklep ni zakonodajni akt, ker ni bil sprejet ne po rednem zakonodajnem postopku ne po posebnem zakonodajnem postopku v smislu člena 289, odstavki od 1 do 3, PDEU (glej v tem smislu sodbo z dne 25. oktobra 2011, Microban International in Microban (Europe)/Komisija, T‑262/10, ZOdl., EU:T:2011:623, točka 21, in zgoraj navedeni sklep FESI/Svet, EU:T:2014:143, točka 25). Vendar pa ni splošni akt, ker se ne nanaša na objektivno določene položaje in nima pravnih učinkov za skupine oseb, ki so določene splošno in abstraktno (glej v tem smislu v točki 61 zgoraj navedeni sklep Bricmate/Svet, EU:T:2014:53, točka 65, in zgoraj navedeni sklep FESI/Svet, EU:T:2014:143, točka 24). Prvi izpodbijani sklep se namreč nanaša na konkretno zavezo, ki jo je sprejela Komisija, in samo na podjetja, navedena v njegovi prilogi, katerih ponudbo zaveze je sprejela. Zato ni predpis, torej niti tožba ne more biti dopustna na podlagi tretjega primera iz člena 263, četrti odstavek, PDEU.
49

Nazadnje je treba v tem okviru obravnavati trditev tožečih strank iz točke 80 predloga, da je Komisija napačno razumela osnovno načelo njihovega pristopa glede dodeljevanja osebja, pri katerem je v resnici šlo za to, da se zagotovi večje število članov osebja v prvem ali prvih dveh letih izvajanja, v tretjem in četrtem letu pa se to število močno zmanjša zaradi precej večje učinkovitosti, ki se doseže z inovativnimi konsolidacijskimi pristopi. Kolikor je to trditev mogoče razumeti kot izpodbijanje ugotovitev iz točk od 44 do 46 zgoraj, jo je mogoče samo zavrniti. Konkretno, čeprav ni mogoče izključiti, da bi lahko inovativen konsolidacijski pristop v prvih letih privedel do tega, da bi manj osebja podpiralo večje število uporabnikov v poznejših letih, in bi lahko tako postavil pod vprašaj ustreznost modela, v skladu s katerim se od ponudnikov zahteva, da navedejo število članov osebja samo za četrto leto, števila za prvo, drugo in tretje leto pa se samodejno izračunajo v sorazmerju z manjšim številom uporabnikov, tožeče stranke niso predložile nobenih dokazil, da so v svoji ponudbi dejansko predlagale take metode, ki bi bile poleg tega pregledne, logične, koherentne, preverljive, celovite in praktične, kot je zahtevano v razpisnih pogojih (oddelek 1‑5‑0 „Metoda dodeljevanja osebja – finančni vidiki“, poglavje 2.2). Edini element za povečanje učinkovitosti, na katerega so se tožeče stranke sklicevale v svojih ustnih navedbah, je bilo dejstvo, da so ponudile sistem, pri katerem bi uporabniki zahtevali opremo IT v okviru spletne platforme, namesto da bi uporabile druga telekomunikacijska sredstva. Toda kolikor se lahko utemeljitev take vrste presodi brez natančnega dokazila, se zdi, da če bi že taki ukrepi lahko povečali učinkovitost upravljanje časa za uporabnike storitve, ob odsotnosti dodatne utemeljitve ni videti, da bi znatno vplivali na učinkovitost osebja ponudnika, vsaj ne zato, ker bi bila omenjena kakšna posebna inovacija glede njihove naloge, da zagotovijo zahtevano opremo.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Opredelitev tožene stranke – Opredelitev, da je tožena stranka oseba, ki ni avtor izpodbijanega akta, ne da bi se tožeča stranka zmotila – Nedopustnost – Meje – Elementi, ki nedvoumno omogočajo tako opredelitev tožene stranke (člen 263, prvi pododstavek, PDEU; Statut Sodišča, člen 21; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(b)) (Glej točko 36.)

2. Ekonomska in monetarna politika – Monetarna politika – Usklajevanje monetarnih politik – Neuradno srečanje držav članic, katerih valuta je Euro, v okviru Evroskupine – Samostojen subjekt – Pripis sprejetih izjav Komisiji ali Evropski centralni banki – Izključitev (člen 137 PDEU; Protokol št. 14 k Pogodbama EU in DEU) (Glej točke 39, od 41do 45.)

3. Ekonomska in monetarna politika – Gospodarska politika – Usklajevanje gospodarskih politik – Evropski mehanizem za stabilnost – Možnost izvajanja nadzora, ki jo imata Komisija in Evropska centralna banka – Izključitev (Pogodba o ustanovitvi evropskega mehanizma za stabilnost, členi 1, 2 in 32(2)) (Glej točki 47, 48.)

4. Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Presoja teh učinkov glede na vsebino aktov – Izjave, ki jih je sprejela Evroskupina – Izključitev (člena 137 PDEU in 263(1) PDEU; Protokol št. 14 k Pogodbama EU in DEU)(Glej točke od 51 do 53, 60.)

5. Ničnostna tožba – Pristojnost sodišča Unije – Predlog za izrek ugotovitvene sodbe – Nedopustnost (člen 263 PDEU) (Glej točko 64.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti izjave Evroskupine z dne 25. marca 2013, ki se nanaša zlasti na prestrukturiranje bančnega sektorja na Cipru.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.

2. Petrosu Chatzithomi in Elenitsi Chatzithoma se naloži plačilo lastnih stroškov ter stroškov, ki sta jih priglasili Evropska komisija in Evropska centralna banka (ECB).
10.

Pravo Evropske unije — Načela — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Zamrznitev sredstev oseb, subjektov ali organizacij, povezanih s sirskim režimom — Obveznost obvestitve o posamičnih in posebnih razlogov, ki upravičujejo sprejete odločitve — Obseg (člen 6(1) PEU; člen 296, drugi odstavek, PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, členi 41(2)(a), 47 in 48; sklepa Sveta 2013/255/SZVP in 2013/760/SZVP; Uredba Sveta št. 363/2013) (Glej točke od 103 do 106.)
2.

Konkurenca — Podjetja, ki delujejo na podlagi posebnih ali izključnih pravic, katere so jim odobrile države članice — Izključna licenca za upravljanje naprav za video loterijo — Uporaba člena 106 PDEU za odpravo protikonkurenčnih ravnanj, nastalih na pobudo podjetij — Nezakonitost — Ustrezna pravna podlaga — Člena 101 in 102 PDEU (členi 101, 102, 106 in 263, četrti odstavek, PDEU) (Glej točke 24, 25, 30 in od 36 do 38.)
SKLEP SPLOŠNEGA SODIŠČA (pritožbeni senat)

z dne 13. marca 2014

Zadeva T‑652/13 P

Luigi Marcuccio

proti

Evropski komisiji

„Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Pritožba, ki je pravočasno vložena po telefaksu – Podpis odvetnika na pritožbi, poslani po telefaksu, različen od podpisa na izvirniku, poslanem po pošti – Prepozna vložitev izvirnika – Zamuda – Očitno nedopustna pritožba“

Predmet: Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 19. septembra 2013, Marcuccio/Komisija (F‑31/13), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

Odločitev: Pritožba se zavrže. L. Marcuccio nosi svoje stroške.

Povzetek

Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Tožba, vložena po telefaksu v roku za vložitev tožbe – Lastnoročni podpis odvetnika, ki se razlikuje od podpisa na izvirniku, poslanem po pošti – Posledica – Neupoštevanje datuma prejema kopije po telefaksu pri presoji spoštovanja roka za vložitev tožbe

(Statut Sodišča, člen 21; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 43(6))

V skladu s členom 43(6) Poslovnika Splošnega sodišča se dan, ko sodno tajništvo po telefaksu ali s katerim drugim tehničnim sredstvom sporočanja prejme prepis podpisanega izvirnika procesnega akta, šteje za datum vložitve akta le pod pogojem, da je podpisani izvirnik akta vložen v sodnem tajništvu najpozneje deset dni pozneje.

Kadar podpis odvetnika, ki zastopa pritožnika, na dnu pritožbe, poslane po telefaksu, ni enak podpisu na pozneje poslanem izvirniku pritožbe, se datum vložitve pritožbe po telefaksu ne more upoštevati pri spoštovanju roka za vložitev pritožbe. Iz tega sledi, da se mora v skladu s členom 43(6) Poslovnika Splošnega sodišča pri spoštovanju navedenega roka upoštevati le datum vložitve podpisanega izvirnika.

(Glej točke 6, 8 in 9.)

Napotitev na:

Splošno sodišče: 29. november 2011, ENISA/ENVP, T‑345/11, neobjavljen v ZOdl., točke od 15 do 17 in navedena sodna praksa; 3. oktober 2012, Tecnimed/UUNT – Ecobrands (ZAPPER-CLICK), T‑360/10, neobjavljen v ZOdl., točke od 15 do 17; 14. november 2013, Marcuccio/Komisija, T‑229/13 P, točki 14 in 15.
Sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 7. julija 2014 – Delipapier proti Komisiji

(Zadeva T‑238/13)

„Ničnostna tožba — Okolje — Direktiva 94/62/ES — Embalaža in odpadna embalaža — Direktiva 2013/2/UE — Zvitki, cevi in valji okrog katerih je navit upogljiv material — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost“

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo — Neposredno nanašanje — Merila — Direktiva 2013/2 o spremembi seznama primerov proizvodov, ki sestavljajo embalažo in odpadno embalažo — Obveznost držav članic, da uvedejo sistem sistem vračanja, zbiranja in predelave odpadkov od proizvodov, ki tvorijo embalažo — Tožba, ki jo je vložilo podjetje, ki izdeluje in trži te proizvode — Neobstoj neposrednega nanašanja — Nedopustnost (člena 263, četrti odstavek, PDEU in 288, tretji odstavek, PDEU; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 94/62, člena 3, točka 1, in 7, in Priloga I; Direktiva Komisije 2013/2) (Glej točke 20, 21, od 25 do 31, od 35 do 37 in 49.)

Predmet

Predlog za razglasitev delne ničnosti Direktive Komisije 2013/2/EU z dne 7. februarja 2013 o spremembi Priloge I k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (UL L 37, str. 10) v delu, v katerem je Komisija zvitke, cevi in valje, okrog katerih je navit upogljiv material, razen tistih, ki so del proizvodnih strojev in se ne uporabljajo za predstavitev proizvoda kot prodajne enote, navedla na seznamu primerov proizvodov, ki ponazarjajo uporabo meril s katerimi se opredeljuje „embalaža“.

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.

2. Postopek s predlogom za intervencijo družb Sphère France SAS in Schweitzer SAS se ustavi.
3.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za podelitev — Nujnost — Sklep Komisije, s katerim je bila odrejena izterjava državne pomoči — Sklep, ki se nanaša na državo članico in ne na upravičenca — Upoštevanje nacionalnih izvedbenih ukrepov — Nezavezujoči ukrepi — Neobstoj nujnosti (členi 278 PDEU, 279 PDEU in 288, četrti pododstavek, PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke od 29 do 31 in 39.)
2.

Ničnostna tožba — Roki — Začetek — Akt o omejevalnih ukrepih glede posameznika ali subjekta — Akt, ki je objavljen in sporočen naslovnikom — Datum sporočitve akta — Sporočitev zadevni osebi prek objave v Uradnem listu Evropske unije — Dopustnost (člen 263, šesti odstavek, PDEU; Statut Sodišča, člen 45; Uredba Sveta št. 267/2012, člen 46(3)) (Glej točke 25, od 28 do 30, od 34 do 36 in 40.)
SKLEP SPLOŠNEGA SODIŠČA (pritožbeni senat)

z dne 12. decembra 2013

Zadeva T‑436/13 P

Luigi Marcuccio

proti

Evropski komisiji

„Pritožba – Pritožba, ki je bila pravočasno vložena po telefaksu – Podpis odvetnika na telefaksu, ki se razlikuje od podpisa na izvirniku, ki je bil poslan po pošti – Vložitev izvirnika po izteku roka – Zamuda – Očitna nedopustnost“

Predmet:

Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 28. maja 2013 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F‑67/11), s katero se predlaga razveljavitev tega sklepa.

Odločitev:

Pritožba se zavrže. L. Marcuccio nosi svoje stroške.

Povzetek

Sodni postopek–Vloga, s katero se postopek začne–Zahteve obličnosti–Vloga, vložena po telefaksu v roku za vložitev pravnega sredstva–Lastnoročni podpis odvetnika, ki je različen od tistega, ki ga vsebuje po pošti poslani izvirnik vloge–Posledica–Neupoštevanje datuma prejema telefaksa pri presoji spoštovanja roka za vložitev pravnega sredstva (Statut Sodišča, člen 21; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 43(6))

V skladu s členom 43(6) Poslovnika Splošnega sodišča se šteje dan, ko sodno tajništvo po telefaksu ali s katerim drugim tehničnim sredstvom sporočanja prejme prepis podpisanega izvirnika procesnega akta, za datum vložitve akta le pod pogojem, da je podpisani izvirnik akta vložen v sodnem tajništvu najpozneje deset dni pozneje.

Kadar podpis odvetnika, ki zastopa pritožnico, na koncu pritožbe, vložene po telefaksu, ni enak podpisu na izvirniku pritožbe, ki je posredovan naknadno, datuma vložitve pritožbe s telefaksom ni mogoče šteti za datum vložitve akta. Zato je mogoče v skladu s členom 43(6) Poslovnika Splošnega sodišča za datum vložitve akta šteti samo datum vložitve podpisanega izvirnika.

(Glej točke 6, 8 in 9.)

Napotitev na:

Splošno sodišče: 29. november 2011, ENISA proti CEPD, T‑345/11, neobjavljena v ZOdl., točke od 15 do 17; 3. oktober 2012, Tecnimed proti UUNT – Ecobrands (ZAPPER-CLICK), T‑360/10, točke od 15 do 17 in navedena sodna praksa; 14. november 2013, Marcuccio proti Komisiji, T‑229/13 P, točki 14 in 15.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za oddajo – Fumus boni juris – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Kumulativnost – Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (členi 256(1) PDEU, 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke od 7 do 9.)

2. Začasna odredba – Pogoji dopustnosti – Vloga – Obličnostne zahteve – Navajanje razlogov, ki na prvi pogled upravičujejo odobritev predlaganih ukrepov – Pravni razlogi, ki niso navedeni v tožbi – Nedopustnost (člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člena 44(1)(c) in 104(3)) (Glej točke 10, 11, 15 in 18.)

3. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za odobritev – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Dokazno breme – Finančna škoda – Položaj, ki bi lahko ogrozil obstoj tožeče družbe – Škoda, ki jo je mogoče popraviti naknadno z odškodninsko tožbo – Neobstoj nepopravljivosti (členi 268 PDEU, 278 PDEU, 279 PDEU in 340 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke 13, 14 in od 16 do 18.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za odlog izvršitve opominov za plačilo z dne 23. januarja in 8. februarja 2013, ki jih je ECHA naslovila na tožečo stranko, ker zadnjenavedena ni izpolnjevala pogojev za znižanje pristojbin, določenih za mala podjetja.

Izrek

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

2. Odločitev o stroških se pridrži.
SKLEP SPLOŠNEGA SODIŠČA (pritožbeni senat)

z dne 27. novembra 2013

Luigi Marcuccio

proti

Evropski komisiji

„Pritožba — Javni uslužbenci — Zavrženje tožbe na prvi stopnji kot očitno nedopustne — Vloga, vložena po telefaksu v roku za vložitev tožbe in žigosana z odvetnikovim podpisom — Vložitev izvirnika po roku — Prepozna vložitev tožbe — Očitno neutemeljena pritožba“

Predmet:

Pritožba zoper sklep Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 28. januarja 2013 v zadevi Marcuccio proti Komisiji (F‑95/12), ki se nanaša na razveljavitev tega sklepa.

Odločitev:

Pritožba se zavrne. L. Marcuccio nosi svoje stroške in stroške Evropske komisije v okviru tega postopka.

Povzetek

Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Lastnoročni podpis odvetnika – Bistveno pravilo stroge uporabe – Tožba, vložena prek telefaksa – Podpis odvetnika z žigom – Lastnoročni podpis, ki je različen od podpisa na izvirniku tožbe, vloženem po pošti – Datum prejetja telefaksa, ki ga ni mogoče upoštevati pri presoji spoštovanja roka za vložitev tožbe

(Statut Sodišča, člen 21)

V zvezi z razmerjem med podpisom odvetnika, ki zastopa tožečo stranko, na tožbi, poslani po telefaksu, in podpisom na izvirniku, ki je vložen najpozneje deset dni pozneje, velja, da kadar podpis na koncu tožbe, vložene po telefaksu, ni enak podpisu na izvirniku tožbe, ki je posredovan naknadno, tožbe, vložene po telefaksu, ni mogoče šteti za vložitev akta. Poleg tega je odtis žiga z vgraviranim podpisom odvetnika, ki ga je pooblastila tožeča stranka, na tožbi posredni in mehanski način podpisovanja, ki sam ne dopušča ugotovitve, da je bil nujno odvetnik tisti, ki je podpisal zadevni procesni akt. Zahtevo po lastnoročnem podpisu tožbe, ki z namenom pravne varnosti skuša doseči zagotovitev izvirnosti vloge in izključitev tveganja, da ta v resnici ni delo avtorja, pooblaščenega za ta namen, je namreč treba obravnavati kot bistveno pravilo obličnosti in ga strogo uporabljati, tako da njegovo nespoštovanje povzroči nedopustnost tožbe.

Iz tega je razvidno, da kadar podpis na dokumentu, poslanem po telefaksu, tako v primeru z žigom odtisnjenega podpisa kot v primeru lastnoročnega podpisa ne ustreza podpisu na izvirniku vloge, ki je vložena naknadno, ta razlika povzroči enake pravne posledice, in sicer nemožnost upoštevanja dokumenta, prejetega po telefaksu, pri presoji spoštovanja roka za vložitev tožbe.

(Glej točke od 13 do 15 in 17.)

Napotitev na:

Splošno sodišče: 23. maj 2007, Parlament proti Eistrup, T-223/06 P, ZOdl., str. II-1581, točke od 50 do 52; 29. november 2011, ENISA proti CEPD, T‑345/11, neobjavljena v ZOdl., točke od 15 do 17; 3. oktober 2012, Tecnimed proti UUNT – Ecobrands (ZAPPER-CLICK), T‑360/10, točke od 15 do 17 in navedena sodna praksa.
41

Komisija je sklepala, da nujnosti ni in je poudarila, da slabo gospodarstvo, ki je prizadelo celotno grško prebivalstvo, nima nobene zveze z izvršitvijo izpodbijanega sklepa in da morebitna nezmožnost kmetov, da povrnejo pomoči, sama po sebi ne pomeni resne in nepopravljive škode za samo Helensko republiko. Škoda, na katero se sklicuje glede javnega reda, naj bi bila teoretična in negotova. To, da morajo nekateri kmetje povrniti nezakonite pomoči, naj ne bi samodejno pomenilo, da bodo povzročali težave. Poleg tega naj ne bi bilo dokazano, da naj bi bili kmetje pobudniki nemirov v Atenah na začetku leta, te so po vsej verjetnosti povzročili prebivalci mesta, ki že po definiciji niso kmetje. Splošen in nerazumljiv strah glede hipotetičnih dogodkov, ki bi se lahko zgodili v prihodnosti, ne more pomeniti zahtevane resne in nepopravljive škode. Glede administrativnih stroškov zaradi izterjave pomoči od številnih prejemnikov za Helensko republiko ne more pomeniti resne in nepopravljive škode, saj ne bi bilo logično, da se ukrepi, zahtevani za izvršitev samega izpodbijanega sklepa, štejejo za škodo.