SL Uradni list Evropske unije C 118/8

Pritožba, ki so jo HGA Srl in drugi vložili 25. novembra 2011 zoper sodbo Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 20. septembra 2011 v združenih zadevah T-394/08, T-408/08, T-453/08 in T 454/08, Regione autonoma della Sardegna in drugi proti Komisiji

(Zadeva C-630/11 P)

2012/C 118/12

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Pritožniki: HGA Srl in drugi (zastopniki: G. Dore, F. Ciulli e A. Vinci, odvetniki)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Regione autonoma della Sardegna, Selene di Alessandra Cannas Sas in drugi

Predlog

— Razveljavitev in/ali sprememba sodbe Splošnega sodišča z dne 20. septembra 2011 v združenih zadevah T-394/08, T-408/08, T-453/08 in T-454/08;

— Razglasitev ničnosti odločbe Komisije ES z dne 3. julija 2008 (državna pomoč C1/2004 Italia – SG–Greffe (2008) D/204339), o shemi državne pomoči „Regionalni zakon št. 9 iz leta 1998 – zloraba ukrepa pomoči N 272/98“

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožniki navajajo šest pritožbenih razlogov.

S prvim pritožbenim razlogom zlasti navajajo kršitev bistvenih postopkovnih pravil, kršitev in napačno uporabo členov 4, 6, 7 in 16, Uredbe (ES) št. 659/99 (1), kršitev načela varstva zaupanja v pravo in načela pravne varnosti, ter kršitev člena 81 Poslovnika Splošnega sodišča. Odločba Komisije naj bi bila nezakonita, saj je bila izdana po popravku opredelitve pomoči, ne da bi bil ta popravek določen v kateri koli določbi. Poleg tega naj bi bila uvedba postopka po popravku sporočena tri leta in pol po tem, ko je Komisija prejela vso dokumentacijo glede pomoči. Ta pritožbeni razlog naj bi bil predstavljen na prvi stopnji, vendar pa naj se Splošno sodišče ne bi izreklo v zvezi z njim.

Drugi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev načela pravne varnosti in načela varstva zaupanja v pravo in kršitev in napačna uporaba členov 4, 7, 10 in 16, Uredbe (ES) št. 659/99. Pri sprejetju odločbe Komisije naj bi bili kršeni predpisani postopkovni roki.

Tretji pritožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 108 PDEU in členov 1, 7, 14 in 16, Uredbe (ES) št. 659/99. V utemeljitev tega pritožbenega razloga pritožniki navajajo, da je odločba Komisije nezakonita, saj dežela Sardinija ni nikoli spremenila pomoči ob upoštevanju določb deželnega zakona št. 9/1998.

Četrti pritožbeni razlog se nanaša na kršitev in napačno uporabo načela nujnosti, načela spodbujevalnega učinka in načela varstva konkurence in posledično kršitev členov 7 in 14 Uredbe (ES) št. 659/99, kršitev in napačno uporabo člena 108 PDEU, neobstoj obrazložitve, kršitev člena 81 Poslovnika Splošnega sodišča. Pritožniki menijo, da je odločba Komisije nezakonita, saj je pomoč dejansko imela spodbujevalni učinek, okoliščino, ki bi jo Komisija morala preveriti tudi v primeru predložitve prošnje po začetku del. Splošno sodišče naj se glede tega ne bi izreklo.

Peti pritožbeni razlog se na nanaša na kršitev načel pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo z drugega vidika, in na kršitev člena 14 Uredbe (ES) št. 659/99. Sodba naj bi temeljila na napačni predpostavki, da Sodišče skupnosti ne more presojati zaupanja v pravo, ki so ga pri upravičencih ustvarili nacionalni organi.

Zadnji razlog se nanaša na kršitev načela nepristranskosti in načela varstva konkurence. Splošno sodišče naj bi napačno menilo, da Komisija z izpodbijano odločbo ni različno obravnavala, s tem ko je ugotovila obveznost izterjave pomoči dodeljene pritožnikom, in istočasno ugotovila, da je spodbujevalni učinek obstajal v zvezi z drugimi desetimi podjetji, ki so začela z deli po prošnji, ne glede na to da na podlagi prošnje ni bilo nobene gotovosti o pridobitvi prispevka.

(1) UL 1999, L 83, str. 1.