ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Prvi tožbeni razlog: Evropska Komisija je kršila nekatere določbe PDEU in splošna načela evropskega prava v zvezi s prepovedjo diskriminacije, prostim pretokom storitev in svobodo ustanavljanja, na katerih od konca osemdesetih let prejšnjega stoletja temelji liberalizacija letalskega prevoza v EU. Liberalizacija trga letalskih prevozov v EU je omogočila rast resnično vseevropskih nizkocenovnih letalskih družb. Pri tem, ko je Nemčiji dovolila, da pomoč omeji na družbo Condor, Evropska komisija ni upoštevala škode, ki so jo zaradi omejitev potovanj, povezanih s krizo COVID-19, utrpele take vseevropske družbe.
—

razglasi ničnost sklepov C(2020) 4489 final tožene stranke z dne 29. junija 2020 o državni pomoči SA.56125 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of scheme SA.49893 (2018/N)/Tax exemption for non-food based biogas and bio-propane in heat generation“ in SA.56908 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of biogas scheme for motor fuel in Sweden“; ter
2.

Drugi tožbeni razlog: razglasitev ničnosti odločbe o njeni premestitvi v prevajalski oddelek za romunski jezik zaradi kršitve pravice do izjave. Ta tožbeni razlog ima dva dela. — Prvi del: kršitev pravice do predhodne izjave, ker tožeči stranki niso bile sporočene informacije, ki bi ji omogočile učinkovito obrambo; — Drugi del: napačno ugotovljeno dejansko stanje in očitna napaka pri presoji v ocenjevalnem poročilu tožeče stranke za leto 2019.
1.

V prvem delu tožeča stranka trdi, da je v svoji pritožbi pri Evropski komisiji opozorila na nepriglašene ukrepe francoske države v obliki naložb zasebnega kapitala v sklad, ki ga upravlja družba zasebnega prava, ki so ji bile dodeljene izključne in posebne pravice v smislu člena 106(1) PDEU. Meni, da Komisija ni upoštevala izrekov in načel iz sodb z dne 21. julija 2016, Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, EU:C:2016:577, in z dne 5. marca 2019, Eesti Pagar AS, C-349/17 EU:C:2019:172. Tožeča stranka meni, da je Komisija kršila, prvič, načelo lex posterior derogat legi priori, drugič, hierarhijo norm iz člena 288 PDEU in, tretjič, načelo lex specialis derogat legi generali. Nazadnje, Komisija naj bi kršila procesne pravice tožeče stranke, ker ni v razumnem roku začela formalnega postopka iz člena 108(2) PDEU.
1.

Prvi tožbeni razlog: odločitev Komisije, da bo izravnala finančni prispevek, ki so ga tožeči stranki dali kitajski javni organi, pomeni kršitev členov 2(a), 2(b), 3(1)(a), 4(2), 4(3) in 28 osnovne uredbe in ter pravice vlade Egipta do obrambe.
Tožba, vložena 18. avgusta 2020 – Republika Litva/Komisija

(Zadeva T-537/20)

(2020/C 359/15)

Jezik postopka: litovščina

Stranki

Tožeča stranka: Republika Litva (zastopnika: R. Dzikovič in K. Dieninis)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijani sklep (1) v delu, v katerem je naslovljen na Republiko Litvo in se nanaša na ukrep „predčasna upokojitev“ (ukrep 113), razglasi za ničen;

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlog in bistvene trditve

V utemeljitev tožbe se tožeča stranka sklicuje na en tožbeni razlog. Tožeča stranka trdi, da je Komisija pri sprejetju izpodbijanega sklepa, s katerim je Litvi naložila popravek v višini 2 186 447,97 EUR zaradi pomanjkljivosti pri ključnih kontrolah, kršila člen 52(2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 (2) ter člena 34(6) in 35(1) Uredbe (EU) št. 908/2014 (3) ter ni upoštevala načela sorazmernosti in dolžnosti sodelovanja.

Komisija je pri določanju obsega neskladnosti, narave kršitve in finančne škode za Evropsko unijo, za Litvo uporabila pavšalni popravek, čeprav so litovski organi opravili naknadne preglede na podlagi meril, ki so bila izboljšana glede na sodbo Splošnega sodišča Evropske unije v zadevi T-508/15, Republika Litva/Komisija, pri čemer so na podlagi rezultatov ugotovili natančno oceno dejanske škode za sklade EU ter to, da je bil obseg neskladnosti tako majhen, da bi lahko Komisija brez zadržkov ustavila preiskavo.

(1) Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2020/859 z dne 16. junija 2020 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2020, L 195, str. 59).

(2) Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549).

(3) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 908/2014 z dne 6. avgusta 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s plačilnimi agencijami in drugimi organi, finančnim upravljanjem, potrjevanjem obračunov, pravili o kontrolah, varščinami in preglednostjo (UL 2014, L 255, str. 59).
—

kršitev člena 7(1)(b), (c) in (d) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
C 320/32

Tožba, vložena 12. avgusta 2020 – Zardini/Komisija

(Zadeva T-511/20)

(2020/C 320/63)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Alessandro Zardini (Marano di Valpollicella, Italija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj za nične razglasi te sklepe:

— sklep z dne 20. junija 2019, s katerim je bila tožeča stranka izključena iz sodelovanja pri preizkusu v ocenjevalnem centru za natečaj EPSO/AD/371/19;

— sklep z dne 31. oktobra 2019, s katerim je bila zavrnjena zahteva za pregled izključitve iz natečaja EPSO/AD/371/19;

— sklep organa za imenovanja z dne 7. maja 2020, s katerim je bila zavrnjena upravna pritožba, vložena v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov.

Poleg tega predlaga, naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevah T-456/20, LA/Komisija, in T-474/20, LD/Komisija.
Tožba, vložena 19. avgusta 2020 – Aldi/EUIPO (CUCINA)

(Zadeva T-527/20)

(2020/C 329/45)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, C. Fürsen in M. Minkner, odvetniki)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Podatki o postopku pred EUIPO

Zadevna sporna znamka: Prijava figurativne znamke Evropske unije CUCINA – prijava št. 18 135 080

Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 19. junija 2020 v zadevi R 463/2020-2

Tožbeni predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi in

— EUIPO naloži plačilo stroškov.

Navajana tožbena razloga

— Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
3.

Tretji tožbeni razlog: napačno ugotovljeno dejansko stanje in napačna uporaba prava, opisana v prvih dveh tožbenih razlogih, izkazujeta dovolj težav pri presoji Komisije o tej zadevi in nezadostno preučitev upoštevnih dejstev pred sprejetjem sklepa, ki upravičuje formalni postopek preiskave. Te težave dopolnjujejo druge, postopkovne, težave, predstavljene v tem tretjem tožbenem razlogu. Komisija bi morala zaradi teh težav začeti formalni postopek preiskave in je s tem, ko je to zavrnila, kršila procesne pravice tožeče stranke, ki izhajajo iz člena 108(2) PDEU.
2.

Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 107(3)(b) PDEU in Sporočilo o PPSEI (2) z napačno uporabo prava in z očitnimi napakami pri presoji, ker je menila, da je pomoč združljiva z notranjim trgom. Ta tožbeni razlog ima štiri dele: — prvič, tožeči stranki trdita, da je Komisija napačno ugotovila, da je fiksna povezava v evropskem interesu; — drugič, Komisija je napačno ugotovila, da je pomoč potrebna, ker pomoč nima nobenega spodbujevalnega učinka in ne izpolnjuje zahtev glede hipotetičnega scenarija in obstoja alternativnih projektov, določenih v Sporočilu PPSEI. Prav tako se je Komisija v izpodbijanem sklepu napačno oprla na napačno nizko interno stopnjo donosnosti, ker jo je izračunala na podlagi zelo kratke življenjske dobe projekta 40 let, ki ne ustreza dejanski življenjski dobi infrastrukture, in sicer je to obdobje, ko bo družba Femern A/S lahko ekonomsko izkoriščala fiksno povezavo; — tretjič, Komisija je napačno štela, da je pomoč sorazmerna, ker je ta pomoč časovno neomejena. Komisija je storila tudi več očitnih napak pri presoji, kar zadeva analizo vrzeli v financiranju. Komisija se je napačno oprla na zgoraj navedeno zelo kratko življenjsko dobo projekta, kar se odraža v višji ravni stroškov v primerjavi s prihodki od upravljanja s fiksno povezavo; Komisija je podcenila predvidene prihodke družbe Femern A/S in precenila predvidene stroške, s tem da je zlasti operativne stroške vključila v izračun vrzeli v financiranju. Nazadnje, Komisija napačno ugotavlja, da element pomoči pomeni obrestno mero, ki jo bo družba Femern A/S plačala danski državi, medtem ko so element pomoči, ker noben zasebni subjekt ni želel investirati v projekt brez dodelitve znatne državne pomoči, celoten znesek državnih posojil in zneski posojil, ki so krita z državnimi jamstvi; — četrtič, Komisija je napačno ugotovila, da pomoč ne povzroča neupravičenega izkrivljanja konkurence, ker pomoč pelje do nastanka prevladujočega položaja družbe Femern A/S na upoštevnem trgu, ustvarja presežno zmogljivost in družbi Femern A/S omogoča uporabo cen, nižjih od stroškov. Nazadnje, Komisija je zanemarila dejstvo, da se pomoč uporablja za poslabšanje dostopa do pristanišča tožečih strank v Nemčiji. Komisija ni priznala, da ti negativni učinki prevladajo nad kakršnimi koli pozitivnimi učinki te pomoči.
1.

Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno ugotovila, da financiranje družbe Femern A/S pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Prvi tožbeni razlog ima štiri dele. Prvič, tožeča stranka trdi, da je Komisija z ugotovitvijo v točkah od 190 do 194 izpodbijanega sklepa, da dejavnosti družbe Femern A/S ne pomenijo izvajanje javne oblasti, napačno uporabila pravo. Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da: — je metoda, ki jo je Komisija v točkah od 190 do 194 sprejela za presojo, ali dejavnosti družbe Femern A/S pomenijo izvajanje javne oblasti, v nasprotju s členom 107(1) PDEU; — je Komisija pri presoji, ali dejavnosti družbe Femern A/S pomenijo izvajanje javne oblasti in zato ne spadajo na področje uporabe pravil Evropske unije o državnih pomočeh in konkurenci, napačno uporabila pravo s tem, da je pripisala pomen vprašanju, ali obstajajo zasebni izvajalci, katerih dejavnosti bi bilo mogoče šteti za alternativne dejavnostim družbe Femern A/S in ki menijo, da so v konkurenci z dejavnostmi družbe Femern AS; ter — je Komisija napačno uporabila pravo s tem, da je konkretno ugotovila, da dejavnosti družbe Femern A/S v zvezi z načrtovanjem, izgradnjo in delovanjem povezave med dvema obalama ne pomenijo izvajanja javne oblasti. Drugič, tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo z ugotovitvijo v točki 193 izpodbijanega sklepa, da družba Femern A/S ponuja prevozne storitve na trgu v konkurenci z drugimi subjekti. Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo s tem, da je v točkah od 192 do 194 in 196 izpodbijanega sklepa ugotovila, da je družba Femern A/S „gospodarski subjekt“, ki sledi „gospodarski logiki“ in „gospodarsko izkorišča“ fiksno povezavo. Četrtič, tožeča stranka trdi, da je Komisija napačno uporabila pravo s tem, da je v točkah od 233 do 240 izpodbijanega sklepa ugotovila, da bi lahko financiranje družbe Femern A/S izkrivilo konkurenco in vplivalo na trgovino med državami članicami.
2.

Drugi tožbeni razlog: neupravičena obogatitev. Tožeča stranka meni, da zavrnitev vračila dela nacionalnih pokojninskih pravic, prenesenih v sistem Unije, ki se ne upošteva ob nastopu pokojninskih pravic, lahko pripelje do neupravičene prilastitve in torej do neupravičene obogatitve v korist Unije ter do neupravičenega prikrajšanja zadevnega uradnika.
4.

Četrti tožbeni razlog: očitna napaka pri pravni presoji zaradi kršitve dolžnosti Unije, ki jih ima na podlagi sporazumov Svetovne trgovinske organizacije, ker je bila Evropska komisija na podlagi Sporazuma STO o zaščitnih ukrepih in člena 22(3) Dogovora STO o pravilih in postopkih za reševanje sporov dolžna prekiniti koncesije in druge obveznosti v istem sektorju, v katerem je v skladu z ustreznimi zaščitnimi ukrepi Združenih držav prišlo do izničenja ali zmanjševanja v škodo gospodarskih in trgovinskih interesov tožečih strank.
C 255/33

Tožba, vložena 13. junija 2020 – EFFAS/EUIPO – CFA Institute

(CEFA Certified European Financial Analyst)

(Zadeva T-369/20)

(2020/C 255/43)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: European Federation of Financial Analysts'Societies (EFFAS) (Frankfurt na Majni, Nemčija) (zastopnika: S. Merico in G. Macías Bonilla, odvetnika)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: CFA Institute (Charlottesville, Virginia, Združene države)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj sporne znamke: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije CEFA Certified European Financial Analyst – prijava št. 14 902 341

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe EUIPO z dne 31. marca 2020 v zadevi R 1082/2019-5

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— EUIPO naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlog
2.

Drugi tožbeni razlog: z metodo, ki jo je Komisija uporabila za izračun nelojalnega nižanja cen in prodaje pod ceno v zvezi s tožečima strankama, so bili kršeni členi 3(1), 3(2), 3(3), 3(6) in 9(4) osnovne uredbe.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in z njim povezanega načela enakosti strank v postopku (člen 47 Listine o temeljnih pravicah). — V zvezi s tem trdi, da je natečajna komisija razpisa izpodbijani sklep, s katerim je bila zavrnjena zahteva tožeče stranke za pregled, obrazložila skrajno somarno. Razen splošnih trditev in navedb, s katerimi so bila določena merila za izbor, ne da bi bila opredeljena njihova vsebina, namreč ni bilo podano nobeno natančno pojasnilo, ki bi tožeči stranki omogočila, da razume, iz katerih razlogov je bil sprejet sklep natečajne komisije glede nje. Zato je mogoče sklepati, da pregleda dejansko ni bilo, s čimer je bila kršena pravica tožeče stranke do obrambe in tudi razpis, ki je določal pregled kot mehanizem varstva kandidata. — Neobrazložen naj bi bil tudi sklep organa za imenovanja z dne 20. septembra 2019, v katerem prav tako niso navedena poznejša merila, ki jih je natečajna komisija določila kot dodatek k razpisu, ta sklep pa se tudi sploh ne sklicuje na konkretne poklicne izkušnje tožeče stranke in to kljub njihovemu natančnemu opisu v prijavi. Poleg tega naj organ za imenovanja sklepa ne bi utemeljil na popolnem dejanskem in pravnem okviru, ker je upošteval zgolj prvotni sklep z dne 23. maja 2019 in opustil kakršno koli analizo in presojo glede pregleda.
1.

Prvi tožbeni razlog: Sklep Komisije krši nekatere določbe PDEU in splošna načela evropskega prava v zvezi s prepovedjo diskriminacije na podlagi nacionalnosti in v zvezi s prostim pretokom storitev, na katerih od konca osemdesetih let prejšnjega stoletja temelji liberalizacija letalskega prevoza v EU. Liberalizacija trga letalskih prevozov v EU je omogočila rast resnično vseevropskih nizkocenovnih letalskih družb. Sklep Komisije ne upošteva vloge takih vseevropskih letalskih družb pri zagotavljanju povezav med državami članicami EU, s tem da Švedski dovoljuje, da dodeli pomoč le tistim letalskim družbam EU, ki jim je Švedska izdala operativne licence. Člen 107(3)(b) PDEU določa izjemo od prepovedi državne pomoči, vsebovane v členu 107(1) PDEU, vendar ne določa izjeme od ostalih pravil in načel PDEU.
—

posamičen izpodbijani sklep, ki ga je tožeči stranki v zvezi z njenimi pravicami do dodatne (prostovoljne) pokojnine vročil oddelek „Plače in socialne pravice poslancev“ generalnega direktorata Evropskega parlamenta za finance, na podlagi člena 263 PDEU razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim s 1. januarjem 2019 uvedeno povišanje starosti za pridobitev pravice do dodatne (prostovoljne) pokojnine, ki se izplačuje tožeči stranki, s 63 na 65 let, kot je določeno v zgoraj navedenem sklepu predsedstva z dne 10. decembra 2018;
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do nepristranske in poštene obravnave (člen 41(1) Listine) ter kršitev člena 24 Kadrovskih predpisov in dolžnosti skrbnega ravnanja
2.

Z drugim tožbenim razlogom se zatrjuje napačnost domneve, da ACER ni kršila načela transparentnosti iz člena 15 PDEU, člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 37(3) Uredbe (EU)2017/459 (2) in člena 6(4) Uredbe (EU) 2019/942, čeprav je ACER (i) arbitrarno spremenila pogoje v zvezi z merili tehnične kakovosti, ki jih morajo izpolnjevati vložene ponudbe, in (ii) se je odločila ponoviti postopke, iz česar je razvidno, da je bila izbira platforme znana že od samega začetka, ne da bi to spremembo in odločitev kakor koli utemeljila.
Tožba, vložena 19. marca 2020 – JA/Parlament

(Zadeva T-156/20)

(2020/C 201/41)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: JA (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

Tožena stranka: Evropski parlament

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

primarno:

— sklep o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki z dne 4. julija 2019 razglasi za ničen;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine 20 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov;

podredno:

— ugotovi nezakonitost sklepa o razpustitvi politične skupine ENL;

— posledično sklep o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki z dne 4. julija 2019 razglasi za ničen;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine 20 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe primarno navaja pet razlogov, ki so enaki ali podobni tistim iz zadeve T-154/20, IY/Parlament.

Tožeča stranka podredno zatrjuje nezakonitost sklepa o razpustitvi evropske politične skupine ENL. Trdi, da je sklep o razpustitvi nezakonit, ker vsebuje očitno napako pri presoji in so bila pri njegovem sprejetju zlorabljena pooblastila, zaradi česar je tudi sklep o odpovedi delovnega razmerja, utemeljen izključno s to razpustitvijo, nezakonit in ga je treba razglasiti za ničnega.
1.

Prvi tožbeni razlog: z izpodbijanim aktom so kršeni členi 3, 12 in 16 okvirne uredbe (2), Komisija pa je ravnala ultra vires, ker je uvedla nedosledne zahteve v zvezi s tehnično dokumentacijo, ki jo morajo dobavitelji vnesti v podatkovno bazo, in postopkom preverjanja, ki ga lahko opravijo organi za nadzor trga.
—

podredno, izda sodbo, s katero naj poleg spremembe odločbe in zavrnitve tožbe za razveljavitev za ugotovitev ničnosti zaradi neuporabe, ki je bila vložena zoper registrirano (figurativno) znamko Evropske unije št. 5 641 303 URSUS Kapital glede „finančnih storitev“ iz razreda 36, ugotovi, da se je znamka št. 5 641 303 dejansko uporabljala vsaj za „finančne storitve, in sicer investicijske storitve, investicijske sklade, analize investicij, upravljanje investicij in opravljanje upravnih nalog, investicijsko svetovanje ter naložbe v nepremičnine“;
—

Šestič, iz širše namenske ali teleološke razlage je razvidno, da je stališče Združenega kraljestva pravilno in da je stališče Komisije napačno. V uvodni izjavi 10 je namreč navedeno, da se neposredna plačila ne bi smela dodeljevati „fizičnim in pravnim osebam, razen če lahko take osebe dokažejo, da se s kmetijsko dejavnostjo ne ukvarjajo le obrobno“. Ta pristop je popolnoma skladen z razlago člena 9(2), prvi pododstavek, ki jo zastopa Združeno kraljestvo, in je v nasprotju z razlago Komisije.
5.

Peti tožbeni razlog, ki se nanaša na to, da je ECB kršila načelo nemo auditur, ker je do imenovanja administratorja in oviranja zastopanja banke s strani njenega odbora kot zakonitega zastopnika, prišlo z nezakonitim ravnanjem ECB.
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev členov 4 in 16 Priloge IX h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) ter načel prenosa pristojnosti in procesne avtonomije držav članic. Tožeči stranki trdita, da bi morala disciplinska komisija in organ za imenovanja na zaslišanju z dne 20. februarja 2018 preveriti veljavnost pooblastila odvetnika glede na portugalsko pravo. Dodajata, da bi morala disciplinska komisija in organ za imenovanja potem, ko sta bila opozorjena na neveljavnost pooblastila, vsekakor sprejeti ukrepe, ki so potrebni v disciplinskem postopku, zlasti v zvezi s tem, da tožeči stranki nista pritrdili dejstvom, ki so jima bila očitana, ter ugotovitvam urada OLAF in preiskovalcev.
—

izpodbijano znamko zavrne za izpodbijane proizvode in storitve, ki so vsi proizvodi in storitve, ki jih pokriva prijava;
—

naloži potrebne ukrepe in izvedbo preiskavo, zlasti pridobitev zdravniškega izvedenskega mnenja s strani neodvisnega zdravstvenega izvedenca, z namenom presoje kakšna je zveza zdravstvenega stanja tožeče stranke z izvajanjem dela na njenem zadnjem delovnem mestu pri [zaupno] oziroma na katerem koli delovnem mestu z njenim nazivom in njenimi kvalifikacijami, oziroma izvajanjem katere koli zaposlitve – pri Komisiji – glede na njene zmožnosti ter znanja in spretnosti;
1.

Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji s tem, da je ugotovila, da so upoštevni referenčni sistem pravila CFC in ne sistem ZK o obdavčitvi dohodkov pravnih oseb. Natančneje, v ugotovitvi Komisije, da so referenčni sistem pravila ZK o CFC, je napačno uporabljena sodna praksa sodišč EU. Komisija bi morala namesto tega ugotoviti, da je ustrezni referenčni sistem sistem ZK o obdavčitvi dohodkov pravnih oseb, katerega sestavni in neločljivi del so pravila CFC.
9.

V okviru devetega tožbenega razloga trdi, da je Komisija kršila člen 108(2) PDEU in člen 6 Uredbe (EU) 2015/1589 (2) ter dolžnost dobrega upravljanja po členu 41 Listine o temeljnih pravicah. Natančneje, v sklepu o začetku postopka ni navedla, da ima pomisleke glede utemeljitve „75-odstotne oprostitve“ iz oddelka 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 za preprečitev praktičnih težav pri preučitvi funkcije vodstvenega osebja v povezavi s posojili znotraj skupine, kot je zainteresiranim strankam dati ustrezno možnost podati izjavo v zvezi s tem: med preiskavo ni pozvala zainteresiranih strank, da bi podale izjavo v zvezi s tem, in v izpodbijanem sklepu ni upoštevala takih izjav, ki so jih zainteresirane stranke dejansko podale v zvezi s tem. Zato je izpodbijani sklep ničen.
2.

Drugi tožbeni razlog: zavrnitev zahtevka za pomoč, pri čemer naj bi bile storjene očitna napaka pri presoji ter kršitve členov 12a in 24 Kadrovskih predpisov ter členov 1, 31(2), 41 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, poleg tega pa naj bi prišlo do zlorabe pooblastil.
2.

Drugi tožbeni razlog: Komisija je pri uporabi člena 107(1) PDEU napačno uporabila pravo in/ali storila očitno napako pri presoji, ker je sprejela nepravilen pristop pri analizi ureditve CFC. Komisija je v točkah od 124 do 126 obrazložitve izpodbijanega sklepa napačno štela, da določbe poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčenju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) pomenijo odstopanje od splošne davčne obveznosti iz poglavja 5 tega dela.
5.

Peti tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 41 Listine, načelo pravice do obrambe ter člena 14 in 27(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe ter člene 11, 12 in 14 Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ker z zaslišanjem v postopku ni bilo mogoče odpraviti kršitve, ki je bila ugotovljena v sodbi Sodišča v zadevi C-85/15 P.