Zato, kadar se naročnik želi prepričati, ali so kandidati podali zavajajoče informacije iz člena 94, točka (b), Uredbe št. 1605/2002 in ne iz člena 93(1) iste uredbe, mu tako ni treba spoštovati določb člena 134(5) Uredbe št. 2342/2002.

Čeprav člen 134(5) Uredbe št. 2342/2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje finančne uredbe na splošno omenja situacije, ki bi povzročile izključitev, iz člena 93(1)(a), (b), (d) in (e) Uredbe št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, je iz napotitve v tem odstavku 5 na odstavek 3 istega člena in iz navedbe, da lahko naročniki stopijo v stik s pristojnimi organi iz odstavka 3, razvidno, da se odstavek 5 nanaša na položaje, v katerih se naročnik kljub temu, da kandidat ni dolžan predložiti dokazila iz odstavka 3 v zvezi z navedenimi situacijami, ki bi povzročile izključitev, želi prepričati, da kandidati niso v kateri od teh situacij, ki bi povzročile izključitev.

Odločba o izločitvi kandidata iz javnega naročila na podlagi člena 94(b) Uredbe št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, ker je predložil zavajajoče informacije, ima upravne sankcije, tudi če ni v podatkovno zbirko iz člena 95 navedene uredbe vključena nobena informacija, ki bi se nanašala nanj. Tudi če se predpostavi, da take odločbe ni mogoče šteti za odločbo, s katero je bila naslovnikom naložena sankcija, mora naročnik upoštevati načelo spoštovanja pravice do obrambe.

Načelo spoštovanja pravice do obrambe je namreč splošno, njegova veljavnost pa presega zgolj primere, v katerih namerava institucija naložiti sankcijo, in se uporablja v vsakem postopku zoper neko osebo, ki lahko vodi do sprejetja odločbe z negativnimi posledicami zanjo. V zvezi s tem je odločba o takojšnji izključitvi vsaj akt, ki posega v položaj naslovnikov, torej odločba, ki občutno vpliva na njihove interese tako, da povzroča resne gospodarske posledice ali bolj na splošno resne posledice za njihov položaj. Odločba, s katero je bila kandidatura zavrnjena zaradi zavajajočih informacij na podlagi člena 94, točka (b) Uredbe št. 1605/2002, lahko namreč škodi vsaj ugledu zadevnih kandidatov in ima lahko posledice, ki presegajo zadevno naročilo. Če je odločba o izključitvi posledica prošnje za pridobitev informacij, ki jo je Komisija naslovila na nacionalne organe, ker je dvomila v verodostojnost ponudnikovih trditev, je treba ugotoviti, da je Komisija natančneje preučila enega od elementov kandidature navedenega ponudnika in je prek navedene prošnje začela postopek za preverjanje trditev navedenega ponudnika, na podlagi katerega je sprejela odločbo o izključitvi.

Poleg tega okoliščina, da nobena določba Uredbe št. 1605/2002 ali Uredbe št. 2342/2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje finančne uredbe ne določa spoštovanja pravice do obrambe v takem primeru, ne pomeni, da je to jamstvo, ki izhaja iz splošnega načela varstva pravice do obrambe, izključeno.

Vsekakor mora sodišče, če meni, da je podana nepravilnost, ki posega v pravico do obrambe, preveriti, ali bi ob upoštevanju vseh dejanskih in pravnih okoliščin obravnavane zadeve zadevni postopek lahko vodil do drugačnega rezultata, če navedene nepravilnosti ne bi bilo in bi si tožeče stranke lahko zagotovile boljšo obrambo.

(Glej točke 55, od 63 do 67 in 72.)