Keywords

Summary



Keywords

1. Tožba zaradi neizpolnitve – Predmet spora – Opredelitev v predhodnem postopku

(člen 226 ES)

2. Okolje – Ohranjanje naravnih habitatov in prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Direktiva 92/43 – Posebna ohranitvena območja – Obveznosti držav članic

(Direktiva Sveta 92/43, člen 6(3))

3. Okolje – Ohranjanje naravnih habitatov in prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Direktiva 92/43 – Posebna ohranitvena območja – Obveznosti držav članic

(Direktiva Sveta 92/43, člen 6(3) in (4))

4. Okolje – Ohranjanje naravnih habitatov in prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Direktiva 92/43 – Varstvo vrst

(Direktiva Sveta 92/43, člen 12(1)(d))

5. Okolje – Ohranjanje naravnih habitatov in prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Direktiva 92/43 – Varstvo vrst

(Direktiva Sveta 92/43, člen 16)

6. Okolje – Ohranjanje naravnih habitatov in prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst – Direktiva 92/43 – Varstvo vrst

(Direktiva Sveta 92/43, členi 12, 13 in 16)

7. Države članice – Obveznosti – Izvajanje direktiv – Neizpolnitev obveznosti

(člen 249, tretji odstavek, ES)

Summary

1. Predmet tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti, vložene na podlagi člena 226 ES, je opredeljen s predhodnim postopkom, ki je določen v tej določbi, pri čemer tožba ne more temeljiti na drugih očitkih, kot so ti, navedeni v tem postopku. Vendar te zahteve ni mogoče razumeti tako, da bi se v vsakem primeru zahtevala popolna usklajenost med nacionalnimi določbami, ki so navedene v obrazloženem mnenju, in tistimi, ki so v tožbi. Če je prišlo do zakonodajne spremembe med tema fazama postopka, namreč zadostuje, da je bil sistem, sprejet s sporno zakonodajo med predhodnim postopkom, v celoti ohranjen v veljavi z novimi ukrepi, ki jih je sprejela država članica po obrazloženem mnenju in ki so napadeni v okviru tožbe.

(Glej točko 27.)

2. Člen 6(3) Direktive 92/43 o ohranjanju naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst zahtevo po primerni presoji posledic načrta ali projekta, ki ni neposredno povezan ali potreben za upravljanje področja, ki je v območju posebnega varstva, podreja pogoju, da obstaja verjetnost ali tveganje, da bo pomembno vplival na zadevno območje. Upoštevajoč zlasti previdnostno načelo, tako tveganje obstaja, če na podlagi objektivnih elementov ni mogoče izključiti, da navedeni načrt ali projekt pomembno vpliva na zadevno območje.

Zato pogoj, ki mu je podrejena presoja posledic načrta ali projekta na določeno območje, ne dopušča, da se ne uporablja za določene kategorije projektov na podlagi meril, ki niso primerna, da bi zagotovila, da ti ne bi mogli pomembno vplivati na zaščitena območja.

(Glej točki 40 in 41.)

3. Sistem, ki je bil vzpostavljen z nacionalno ureditvijo in ki izključuje dovoljenje za naprave, ki povzročajo emisije, le če te lahko dosežejo zaščiteno območje zunaj zadevnega območja dosega naprave, kot je opredeljen zlasti glede na splošna merila glede naprav, ne more zagotavljati spoštovanja člena 6(3) in (4) Direktive 92/43 o ohranjanju naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst, ker ta sistem ne zagotavlja, da projekti ali načrti v zvezi s temi napravami, ki povzročajo emisije, ne vplivajo na zaščitena območja zunaj njihovega območja dosega.

(Glej točki 50 in 51.)

4. Člen 12(1)(d) Direktive 92/43 o ohranjanju naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst, ki določa prepoved poškodovanja ali uničenja razmnoževališč ali počivališč, ne velja le za namerna dejanja, ampak tudi za tista, ki niso namerna. S tem, ko ni omejil prepovedi iz navedene določbe na namerna ravnanja, v nasprotju s tem, kar je storil za ravnanja iz točk od (a) do (c) tega člena, je zakonodajalec Skupnosti namreč izrazil svojo voljo, da razmnoževališčem in počivališčem podeli varstvo proti ravnanjem, ki povzročijo njihovo poškodovanje ali uničenje. Glede na pomembnost ciljev biološke raznovrstnosti, ki ga želi uresničiti Direktiva, nikakor ni nesorazmerno, da prepoved iz člena 12(1)(d) ni omejena na namerna ravnanja.

(Glej točko 55.)

5. Pravnega okvira, ki bi bil skladen z režimom odstopanj iz člena 16 Direktive 92/43 o ohranjanju naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst, ne pomeni nacionalna določba, ki odobritev odstopanj ne podreja vsem pogojem iz člena 16, temveč kot edini pogoj za odobritev omenjenih odstopanj določa, da živali, vključno z območji gnezdenja, inkubacije, habitata ali zatočišča, in posebej zaščitene rastlinske vrste zaradi tega niso podvržene namerni škodi.

Čeprav so v zvezi s tem odstopanja od prepovedi iz direktive predmet upravnih odločb, pri sprejetju katerih pristojni organi spoštujejo pogoje, ki jih navedeni člen 16 določa za odobritev odstopanj, je nacionalni pravni okvir še naprej v nasprotju z tistim, ki ga določa direktiva.

(Glej točko 61.)

6. Členi 12, 13 in 16 Direktive 92/43 o ohranjanju naravnih habitatov ter prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst sestavljajo povezano celoto pravil, katerih namen je vzpostavitev sistema strogega varstva živalskih in rastlinskih vrst.

Takega sistema ne zagotavlja nacionalna določba, ki ob tem, da navaja primere, v katerih je uporaba fitosanitarnih proizvodov prepovedana, ne določa jasne, natančne in stroge prepovedi povzročanja škode zaščitenim vrstam, kot je predvideno v členu 12 in 13 Direktive.

(Glej točki 66 in 67.)

7. Za pravilno izvajanje Direktive normativni okvir, ki velja v državi članici in v katerem so vsebovane regionalne določbe, ki so v nasprotju s pravom Skupnosti, in določba zveznega zakona, ki je v skladu z njim, ne moreta učinkovito ter jasno in natančno zagotoviti polne uporabe Direktive.

(Glej točko 78.)