ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 213/36

Tožba, vložena 10. maja 2017 – Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN)

(Zadeva T-278/17)

(2017/C 213/49)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Bank of New York Mellon Corp. (New York, New York, Združene države Amerike) (zastopnika: A. Klett in K. Schlüter, odvetnika)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nixen Partners (Pariz, Francija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: besedna znamka EU, NEXEN‘ – Zahteva za registracijo št. 13 374 152

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 23. februarja 2017 v zadevi R 1570/2016-2

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo z dne 23. februarja 2017 v zadevi R 1570/2016-2 in zavrne ugovor;

— EUIPO naloži plačilo stroškov postopka in postopka pred odborom za pritožbe ter oddelkom za ugovore, vključno z vsemi stroški, ki jih je v the postopkih imela tožeča stranka.

Navajani tožbeni razlog
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev členov 41(1) in (2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter člena 25, drugi odstavek, kadrovskih predpisov, ker naj tožeča stranka ne bi bila zaslišana pred skupno odločitvijo EESO in OR o prerazporeditvi uradnika, in/ali ker sklep, ki ga je OR sprejel za izvršitev tega sklepa ni bil takoj in v pisni obliki vročen tožeči stranki, medtem ko mu razlogi za ta sklep ne bi bili v celoti in jasno sporočeni.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 80 Uredbe št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (v nadaljevanju: Finančna uredba). Tožeča stranka meni, da ker postopek pred belgijskim sodiščem še poteka, računovodja Komisije ni mogel legitimno šteti, da je bila zadevna terjatev nedvoumna, v fiksnem znesku in zapadla. Zadnjenavedena terjatev naj torej ne bi izpolnjevala pogojev iz člena 80 Finančne uredbe in naj je torej ne bi bilo mogoče pobotati.
—

odločbo Evropske komisije z dne 22. novembra 2016 (C (2016) 7755 final) razglasi za nično, da bi ugodilo prvotnemu predlogu tožeče stranke, in sicer: „Najprej želijo podpisnice tega dokumenta v skladu z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije prejeti popolno kopijo vprašalnika in odgovorov, na katere se Komisija sklicuje v mnenju 2016/C 302/03, objavljenem v Uradnem listu Evropske unije19. avgusta 2016.“
—

Tožeča stranka v zvezi s tem trdi, da je prišlo pri preiskavi Komisije do hudih in očitnih opustitev, predvsem procesnih, in sicer: (A) pomanjkljivosti, nastalih pred predstavitvijo končnih zavez, ki se kažejo v tem, da ob prisotnosti različnih resnih kandidatov, ki so se zanimali za sveženj ukrepov, ni bil izveden pregleden in nediskriminatoren postopek, s katerim bi bila zagotovljena izbira najboljšega kandidata, in v zmotnem sprejetju preventivnega ukrepa, imenovanega „fix it first“, ki je bil predstavljen v prepozni fazi postopka; in (B) neobstoja preiskave po predstavitvi končnih zavez, zlasti opustitev presoje nekaterih vidikov navedenih zavez (na primer v zvezi z dogovorom o gostovanju) in ustreznih poglobitev glede sposobnosti kandidata pridobitelja, pri čemer so te pomanjkljivosti postale še očitnejše z opustitvijo preizkusa trga.
—

če EASO ne more ponovno vzpostaviti delovnega razmerja tožeče stranke, naloži EASO, da tožeči stranki povrne škodo, ki ji je po njenem mnenju nastala zaradi nezakonite odločbe EASO in da ji izplača plačo, dodatke in nadomestila za pokojninsko zavarovanje delodajalca za obdobje od 1. decembra 2015 do 28. februarja 2020;
SL Uradni list Evropske unije C 53/40

Tožba, vložena 21. decembra 2016 – HeidelbergCement/Komisija

(Zadeva T-902/16)

(2017/C 053/49)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Nemčija) (zastopniki: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler in H. Weiß, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Sklep Evropske komisije C(2016)6591 final z dne 10. oktobra 2016 o začetku postopka na podlagi člena 6(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 139/52004 (1) v zadevi M. 7878 – HeidelbergerCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia v zvezi nameravanim prevzemom 100 % delnic v družbah Cemex Hrvatska dd. in Cemex Hungária Építőanyagok Kft. s strani družbe Duna-Dráva Cement Kft. razglasi za ničen, in

— vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en razlog.

Tožeča stranka trdi, da je Evropska komisija storila očitno napako pri presoji, ker je menila, da tožeča stranka in družba Schwenk Zement KG – ne pa Duna-Dráva Cement Kft., ki je polno delujoče skupno podjetje, v katerem imata tožeča stranka in družba Schwenk Zement KG vsaka 50-odstotni nadzorni delež – pomenita „udeleženi podjetji“, zaradi česar je ugotovila, da ima transakcija „razsežnost Skupnosti“ v smislu člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004. Po mnenju tožeče stranke Evropska komisija na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 dejansko nima pristojnosti za sprejetje izpodbijanega sklepa in nadzor nad transakcijo, zaradi česar izpodbijani sklep pomeni kršitev člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 ter temeljnih načel pravne varnosti in subsidiarnosti.

Prvič, tožeča stranka trdi, da je Evropska komisija s tem, da se je oprla na točko 147 Prečiščenega obvestila o pristojnosti (2) za namene opredelitve tožeče stranke in družbe SchwenkZement KG, ne pa podjetja Duna-Dráva Cement Kft., kot „udeleženi podjetji“, napačno uporabila pravo in storila očitno napako pri presoji.

Drugič, tožeča stranka trdi, da bi bila toka 147 Prečiščenega obvestila o pristojnosti nezakonita, če bi jo bilo dejansko mogoče uporabiti v obravnavani zadevi, ker bi pomenila kršitev člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 ter temeljnih načel pravne varnosti in subsidiarnosti iz primarnega prava.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 40).

(2) Prečiščeno obvestilo Komisije o pravni pristojnosti v okviru Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL 2008, C 95, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 53/34

Tožba, vložena 9. decembra 2016 – Verschuur/Komisija

(Zadeva T-877/16)

(2017/C 053/42)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Steven Verschuur (Baarn, Nizozemska) (zastopnik: P. Kreijger, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi ničnost Sklepa Komisije C(2016) 6455 final z dne 3. oktobra 2016, s katerim je bila zavrnjena potrdilna prošnja (1) tožeče stranke za dostop do dokumentov v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 (2) (GESTDEM 2015/3732); in

— Komisiji naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila člen 4(2), tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001, ki se nanaša na varstvo namena inšpekcij, preiskav in revizij, s čimer je tudi očitno napačno ugotovila dejansko stanje.

2. Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila člen 4(3), prvi pododstavek, Uredbe št. 1049/2001, ki se nanaša na varstvo postopka odločanja Komisije, s čimer je tudi podala pomanjkljivo obrazložitev.

3. Tretji tožbeni razlog: Komisija naj bi kršila člen 4(2), prva alinea, Uredbe št. 1049/2001, ki se nanaša varstvo poslovnih interesov pravnih oseb, in člen 4(6) Uredbe št. 1049/2001, ki se nanaša na obveznost institucije, da odobri delni dostop, kadar se ena ali več izjem nanaša zgolj na dele dokumenta, s čimer je tudi podala pomanjkljivo obrazložitev.

(1) Prošnja za dostop do nekaterih dokumentov, ki se nanašajo na Sklep Komisije z dne 21. oktobra 2015 v zadevi SA.38374 – državna pomoč, ki jo je Nizozemska izvajala v korist podjetja Starbucks.

(2) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).
—

toženi stranki naloži plačilo premoženjske in nepremoženjske škode, ki je tožeči stranki nastala zaradi neustrezne obravnave in uhajanja njegovih/njenih osebnih podatkov in več drugih nepravilnosti, do katerih je prišlo v postopkih tožene stranke, v okviru katerih je ta obravnavala njegove/njene prošnje za dostop do dokumentov na podlagi Uredbe št. 1049/2001 in njegove/njene prošnje za dostop do informacij na podlagi člena 13 Uredbe 45/2001;
—

razglasi za ničen Sklep Komisije (EU) 2016/1698 z dne 20. februarja 2014 o ukrepih SA.22932 (11/C) (ex NN 37/07), ki jih je Francija izvedla v korist letališča Marseille Provence in letalskih prevoznikov, ki uporabljajo to letališče (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 870)
1.

Prvi tožbeni razlog: Komisija je prekoračila svoja izvedbena pooblastila na podlagi člena 291(2) PDEU in Uredbe (ES) št. 1907/2006. — Komisija je prekoračila svoja izvedbena pooblastila s tem, da ni upoštevala členov 55 in 60(4) Uredbe št. 1907/2006 in s tem, da je izdala dovoljenje, za katerega je bilo zaprošeno, ne da bi bili izpolnjeni pogoji, ki so za to izdajo dovoljenja določeni v uredbi, in v nasprotju s ciljem uredbe. — Komisija ni upoštevala člena 60(4) Uredbe št. 1907/2006 s tem, da je izdala dovoljenje, ne da bi opravila lastno presojo pogojev za izdajo dovoljenja v skladu s tem členom in ne da bi zadostno preučila, ali so pogoji za izdajo dovoljenja v skladu s tem členom izpolnjeni. — Komisija ni upoštevala niti člena 55 Uredbe št. 1907/2006 s tem, da je izdala dovoljenje v nasprotju s ciljem sistema dovoljenj, ki je med drugim zagotoviti dobro delovanje notranjega trga in postopno nadomeščanje snovi, ki zbujajo veliko skrb, z ustreznimi alternativnimi snovmi ali tehnologijami, ki so ekonomsko in tehnično izvedljive.
SL Uradni list Evropske unije C 22/58

Tožba, vložena 5. decembra 2016 – Techniplan/Komisija

(Zadeva T-853/16)

(2017/C 022/78)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Techniplan Srl (Rim, Italija) (zastopnika: R. Giuffrida in A. Bonavita, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga naj:

— ugotovi, da je Evropska komisija kršila člen 265 PDEU s tem, da ni oblikovala stališča na podlagi poziva, ki ji ga je družba Techniplan poslala z uradnim opominom;

— naloži obveznost ukrepanja, ki je določena s členom 266 PDEU in plačilo zneska odškodnine za vsak dan zamude pri izvršitvi ter plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka je družba za inženiring, ki ji je bil dodeljena vrsta projektov v afriških državah (kontrola in nadzor načrtovanja in asfaltiranja ceste Banikoara-Kandi v Beninu, kontrola del na cesti RN32 Ouallah-Miringoni, na Komorih, nadzor rednih vzdrževalnih del na asfaltiranih cestah v Anjouanu in Moheliju na Komorih, nadzor in kontrola rednih vzdrževalnih Grande Comores na Komorih, kontrola in nadzor gradbenih del na nacionalni cesti št. 1 Kinkala-Mindouli v Kongu, kontrola in nadzor načrtovanja in asfaltiranja ceste Bouar-Fambélé v Srednjeafriški republiki ter priprava in monitoring del v okviru PA PNDS, v Demokratični republiki Kongo).

Tožeča stranka v zvezi s tem pojasnjuje, da so vse te projekte izvršili in potrdili nacionalni odredbodajalci, da so s tem povezane račune plačevali in potrdili organi Evropske komisije, ki financira projekte. Vendar so bili računi nepričakovano naenkrat plačani samo deloma. Tožena stranka je po trditvah tožeče celo naložila ne posebej pojasnjeno sankcijo v korist Evropskega sklada za razvoj, brez posebnega ugovora. V konkretnem primeru je Evropska komisija samovoljno poravnala terjatve, ki jih je uveljavljala družba Techniplan, z zatrjevanimi dolgovi, ki niso bili podrobneje pojasnjeni.

Tožeča stranka je zoper ta ukrep poslala uradni opomin na podlagi člena 265 PDEU, pri čemer je Evropsko komisijo pozvala, naj izda akt ali oblikuje uradno stališče v z zvezi z njenim zahtevkom za plačilo in v zvezi z dejansko naravo naloženih sankcij.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da so pristojni organi Evropske komisije ravnali v nasprotju z načeloma pravne varnosti in preglednosti. To naj bi pomenilo hud poseg v subjektivni položaj družbe Techniplan, ki pa naj bi imela legitimno pričakovanje, da z gotovostjo ter v vsakem trenutku in položaju ve, kakšne so njene pravice in obveznosti, ki so ji zagotovljene tudi s predpisi evropske ureditve.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev navodil za ocenjevanje in postopka, kršitev pravice do obrambe in kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja, ki naj bi jih tožeča stranka storila s sprejetjem ocenjevalnega poročila za leto 2015 (v nadaljevanju: sporno ocenjevalno poročilo). Tožeča stranka se med drugim opira na te očitke: — neobstoj dialoga in kršitev pravice do obrambe; — sporno poročilo naj ne bi opredelilo načinov izboljšanja in naj ne bi določilo ciljev, ki bi bili v skladu s cilji, ki se zahtevajo v navodilih za ocenjevanje, s čimer naj bi bila kršena dolžnost skrbnega ravnanja; — neobstoj posredovanja s strani odgovorne tretje osebe.
SL Uradni list Evropske unije C 14/37

Pritožba, ki jo je 30. septembra 2016 vložila Evropska komisija zoper sodbo, ki jo je 21. julija 2016 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-91/15, AV/Komisija

(Zadeva T-701/16 P)

(2017/C 014/45)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: C. Berardis-Kayser, T. S. Bohr in C. Ehrbar, agenti)

Druga stranka v postopku: AV (Cadrezzate, Italija)

Predlogi

Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano sodbo;

— vrne zadevo Splošnemu sodišču, ki odloča v postopku na prvi stopnji;

— pridrži odločitev o stroških.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga.

1. Prvi pritožbeni razlog: Sodišče za uslužbence naj bi dvakrat napačno uporabilo pravo. Prvič, Sodišče za uslužbence naj bi za ničnega razglasilo izpodbijani sklep, in sicer sklep Komisije z dne 16. septembra 2014, da se v primeru druge stranke v postopku uporabi določbo o zdravstvenem pridržku iz člena 32 PZDU in se ji zavrne invalidnina, medtem ko bi bila razglasitev ničnosti sklepa zaradi kršitve načela razumnega roka samo izjema. Drugič, Sodišče za uslužbence naj bi napačno menilo, da je nepotrebno odlašanje pri sprejemanju sklepa vplivalo tudi na vsebino sklepa. Tožeča stranka naj bi med drugim napačno ugotovila kršitev obveznosti utemeljitve v zvezi s tem drugim aspektom.
SL Uradni list Evropske unije C 14/36

Tožba, vložena 29. julija 2016 – The Regents of the University of California/CPVO – Nador Cott Protection in CVVP (Tang Gold)

(Zadeva T-405/16)

(2017/C 014/44)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: španščina

Stranke

Tožeča stranka: The Regents of the University of California (Riverside, Kalifornija, Združene države Amerike) (zastopniki: J. Muñoz-Delgado Mérida, S. Poza Martínez, M. Esteve Sanz in J. Lissen Arbeloa, odvetniki)

Tožena stranka: Urad Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Nador Cott Protection SARL (Saint-Raphaël, Francija) in Club de Variedades Vegetales Protegidas (Valencia, Španija)

Podatki o postopku pred CPVO

Imetnik zadevne žlahtniteljske pravice v Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna žlahtniteljska pravica v Skupnosti: žlahtniteljska pravica v Skupnosti št. EU 38924, ime sorte Tang Gold, vrsta: Citrus reticulata Bianco

Izpodbijana odločba: odločba odbora za pritožbe pri CPVO z dne 29. aprila 2016 v zadevi A006/2014

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— sorti Nadorcott, kar zadeva lastnost št. 68 Protokola CPVO-TP 201/2, dodeli stopnjo izražanja „zelo visoka“ z oceno 9, ali podredno, stopnjo izražanja „visoka“ z oceno 7, kar naj se navede v Poročilu o razlikah med podobnimi sortami, ki je del uradnega opisa sorte Tang Gold.

— prizna obstoj jasnih razlik med sortama Tang Gold in Nardorcott v lastnostih št. 5, 6, 14, 15, 16, 37, 50, 60 in 65 Protokola CPVO-TP 201/2, to ugotovi in s tem omogoči popravek Poročila o razlikah med podobnimi sortami, ki je del uradnega opisa sorte Tang Gold, tako da se navedene razlike vključijo v to poročilo.

Navajani tožbeni razlogi

— Kršitev členov 57, 62, 67, 75 in 81 Uredbe št. 2100/94;

— kršitev člena 49 Uredbe št. 874/09;

— napačna razlaga poročila IVIA, naslovljenega „Pomen zmanjšanja vsebnosti semen s sproženo mutagenezo“;

— neodvisnost lastnosti št. 68 glede na okoljske razmere;
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 42c Kadrovskih predpisov, kršitev sporočila zaposlenim št. 71/15, s katerim so bile posredovane informacije o izvajanju člena 42c Kadrovskih predpisov, in očitna netočnost ter dejanska in pravna nepravilnost, ki naj bi pripeljali do obveznega bolniškega dopusta tožeče stranke.
SL Uradni list Evropske unije C 462/29

Tožba, vložena 10. oktobra 2016 – Pfizer in Pfizer Santé Familiale/Komisija

(Zadeva T-716/16)

(2016/C 462/38)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Pfizer Ltd (Sandwich, Združeno kraljestvo) in Pfizer Santé Familiale (Pariz, Francija) (zastopnika: L. Catrain González, odvetnik, in E. Wright, barrister-at-law)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1140 z dne 8. julija 2016 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL 2016 L 189, str. 1) razglasi za nično;

— Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlog in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata en razlog ter trdita, da je Evropska komisija kršila Kombinirano nomenklaturo, ker ni sledila natančnemu vrstnemu redu, ki je določen v splošnih pravilih za razlago v poglavju A dela 1 Kombinirane nomenklature za uvrščanje blaga.

— Komisija je napačno uporabila pravo, ker je uporabila splošno pravilo 3 pri uvrščanju blaga, ki ga ni mogoče na prvi pogled uvrstiti pod dve ali več tarifnih številk Kombinirane nomenklature; in
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 41(2)(b) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549).Ta pritožbeni razlog je sestavljen iz dveh delov. — Prvi del: francoski organi naj bi povsem izvedli akcijski načrt z jasnimi kazalniki napredka, ki je bil pripravljeni po posvetovanju s Komisijo in na katerega se nanaša izpodbijani sklep. — Drugi del: izpodbijani sklep naj bi temeljil na elementih, ki v akcijskem načrtu niso bili določeni.
SL Uradni list Evropske unije C 428/19

Tožba, vložena 13. septembra 2016 – Foshan Lihua Ceramic/Komisija

(Zadeva T-654/16)

(2016/C 428/21)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd (Foshan City, Kitajska) (zastopnika: B. Spinoit in D. Philippe, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Izvedbeni sklep Komisije C(2016) 2136 z dne 11. julija 2016 o zavrnitvi zahtevka za delni vmesni pregled, omejen na dampinške vidike protidampinških dajatev, ki so bile z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 917/2011 uvedene na uvoz keramičnih ploščic s poreklom iz Kitajske, razglasi za ničen;

— Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v podporo tožbi navaja en sam tožbeni razlog, s katerim zatrjuje, da je tožena stranka kršila člen 17(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) v povezavi s členom 11(3) in (5) te uredbe.

(1) UL L 343, str. 51.
C 441/19

Tožba, vložena 12. septembra 2016 – Gall Pharma/EUIPO – Pfizer (Styriagra)

(Zadeva T-662/16)

(2016/C 441/24)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Gall Pharma GmbH (Judenburg, Avstrija) (zastopnika: D. Reichelt in L. Figura, odvetnika)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Pfizer Inc. (New York, New York, Združene države)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „Styriagra“ –Znamka Skupnosti št. 12 161 469

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. junija 2016 v zadevi R 724/2015-5

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— po razveljavitvi izpodbijane odločbe zavrne ugovor št. 002286568 zoper znamko Unije št. 000233890;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Navajana tožbena razloga

— Kršitev člena 8(5) Uredbe št. 207/2009;
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 27 Listine o temeljnih pravicah, ki določa pravico do obveščenosti in posvetovanja z delavci, v obravnavanem primeru pravico do dejanskega posvetovanja z odborom uslužbencev Komisije.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev načela prepovedi diskriminacije, členov 12 in 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 51 Pogojev za zaposlitev v ECB, pravice do kariere in napredovanja ter načela pravne varnosti.
—

obstaja prevladujoč javni interes, saj razkritje omogoča razpravo o dostopu do pravnega varstva, zlasti do domačih sodišče (in o njihovi vlogi), in o potrebi po ohranitvi enotnosti in avtonomiji prava Evropske unije. Te teme so v neposrednem interesu državljanov Evropske unije in nevladnih organizacij, kakršna je tožeča stranka.
—

to zadevo in zadevo T-131/16 zaradi povezanosti združi za ustni del postopka in za izdajo sodbe;
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 106(2) PDEU, Okvira storitev splošnega gospodarskega pomena (2) in splošnih načel, kot sta načeli enakega obravnavanja in varstvo legitimnih pričakovanj, ter pravil o javnem naročanju, določenih v Direktivi 2004/18 (3), in člena 14 Direktive 2004/18, ker je Komisija navedeno sporočilo uporabila napačno s tem, da je družbi KN naročilo neposredno dodelila za obdobje 55 let z dobičkom, ki ustreza interni stopnji donosa projekta, pri čemer, — prvič, bi moralo biti obdobje dodelitve upravičeno na podlagi objektivnih meril, ne da bi bilo prekoračeno obdobje, potrebno za (finančno) amortizacijo najpomembnejšega premoženja, ki je potrebno za opravljanje storitev splošnega gospodarskega interesa; — drugič, dodelitve družbi KN ni bilo mogoče izvzeti iz pravil o javnem naročanju na podlagi zaščite bistvenih interesov (varnosti) v smislu člena 14 Direktive 2004/18, ker so v obravnavanem primeru na razpolago alternativni ukrepi, ki so manj omejevalni od neposredne dodelitve; — tretjič, dobiček družbe KN bi moral biti glede na tveganja, ki ga ta nosi, omejen na upošteven swap rate (glede na okoliščine primera revaloriziran, tako da se upošteva zapadlost), povečan za premijo 100 bazičnih točk.
—

izpodbijano odločbo spremeni tako, da se omejitev na „all the aforementioned for the enterprise mobility management (EMM)“ ne doda med storitve, ki so na podlagi prej omenjene odločbe v okviru razreda 42 še naprej navedene na seznamu blaga in storitev, za katere se uporablja znamka št. 6715627 DaToMo;
—

Evropskemu parlamentu se naloži, naj tožeči stranki plača 749 449,30 EUR kot povračilo za materialno škodo, ki ji je nastala v obdobju od decembra 2003 do decembra 2011, plus prispevke za pokojninsko blagajno, za kasnejše obdobje, do izpolnitve zakonskih pogojev za upokojitev, pa se mu naloži mesečno plačilo neto zneskov, ki ustrezajo plači, določeni za uradnike funkcionalne skupine AD iz razreda AD 9, stopnja 2, drugo leto, ob upoštevanju normalnega poteka kariere uradnika iz istega razreda, z dodanimi ustreznimi prispevki za pokojninsko in zdravstveno blagajno, vse skupaj povečano za zamudne obresti po obrestni meri Evropske centralne banke, povečani za 2 točki.