ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka DriCloud in besedne znamke ICLOUD (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 47, 48, 69, 71, 76, 78 in 79.)
Sodba Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 20. julija 2017 – Mediaexpert/EUIPO – Mediaexpert (mediaexpert)

(Zadeva T‑780/16)

„Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Figurativna znamka Evropske unije mediaexpert – Prejšnja nacionalna besedna znamka mediaexpert – Relativni razlog za zavrnitev – Člena 53(1)(a) 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Dokaz o obstoju, veljavnosti in obsegu varstva prejšnje znamke – Potrdilo o registraciji prejšnje znamke – Prevod – Pravila od 37 do 39 in 98(1) Uredbe (ES) št. 2868/95 – Legitimno pričakovanje“

1. Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev ali ničnost – Zahteva za ugotovitev ničnosti – Dopustnost – Pogoji (Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravila 37(b), 38(1) in 39(3)) (Glej točki 35 in 36.)

2. Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev ali ničnost – Preizkus prijave – Opustitev predložitve prevoda certifikatov o registraciji prejšnjih znamk – Obveznost Urada, da obvesti vložnika zahteve za razglasitev ničnosti – Neobstoj – Možnost oddelka za izbris, da zahtevo za razglasitev ničnosti zavrne kot neutemeljeno (Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravila 37(b), 38(1) in (2) ter 39(3)) (Glej točke od 38 do 44.)

3. Pravo Evropske unije – Načela – Varstvo legitimnega pričakovanja – Pogoji – Jasna zagotovila uprave (Glej točko 57.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. avgusta 2016 (zadeva R 2583/2015-1) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Mediaexpert sp. z o.o. in Mediaexpert S.A.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
(Glej točke od 36 do 38.)

V zvezi s spoštovanjem teh pogojev je v skladu s členom 46 Uredbe št. 6/2002 pomanjkljivosti mogoče odpraviti, pri čemer se glede pogojev iz člena 36(1) Uredbe št. 6/2002 – ki so zahteva za registracijo, podatki o identiteti prijavitelja, prikaz videza izdelka, primeren za reprodukcijo – datum vložitve prijave določi na datum, ko je prijavitelj odpravil pomanjkljivosti, medtem ko se v zvezi z drugimi pogoji iz odstavkov 2 in 3 člena 36 prvotni datum vložitve prijave po odpravi pomanjkljivosti ohrani. Če se v prvem primeru pomanjkljivosti ne odpravijo, se prijava ne obravnava kot prijava za registracijo, v drugem primeru pa se prijava zavrže.

V okviru preizkusa pogojev, ki jih mora izpolnjevati prijava za registracijo modela razlaga člena 36(1)(c) Uredbe št. 6/2002 o modelih Skupnosti in člena 10(1)(c) Uredbe št. 2245/2002 o izvajanju Uredbe št. 6/2002 v povezavi s členom 4(1)(e) zadnjenavedene uredbe, v skladu s katero se ta določba, ki določa pogoj prikaza videza izdelka, primernega za reprodukcijo, uporablja le glede videza izdelka, katerega zgolj kakovost prikaza naj bi bila povprečna, očitno nasprotuje sistemu, v katerem je bila zasnovana registracija modelov.

Člen 36 Uredbe št. 6/2002, ki v odstavku 1(c) določa, da mora prijava za registracijo modela Skupnosti vsebovati prikaz videza izdelka, primeren za reprodukcijo, namreč v odstavku 5 določa, da mora ta prijava izpolnjevati zahteve iz Uredbe št. 2245/2002. Zadnjenavedena uredba v členu 4(1)(e), na katerega se sklicuje člen 10(1)(c) navedene uredbe, določa, da mora biti kvaliteta videza izdelka med drugim „taka, da so vse podrobnosti predmeta, katerega varstvo se zahteva, jasno razločne“. Ta del stavka napotuje na zahtevo, ki je lastna vsaki registraciji, in sicer omogočiti tretjim osebam, da z jasnostjo in gotovostjo opredelijo vse podrobnosti modela, katerega varstvo se zahteva. Zato prikazi, ki ne bi bili jasni, tretjim osebam ne bi omogočali nedvoumno opredeliti predmeta varstva zadevnega modela.

S tega vidika, tudi če se prikazi nanašajo na več kot en model, se jasnost nujno zahteva, in sicer ne le za zagotovitev pravne varnosti tretjih oseb, ki morajo natančno poznati predmet varstva, zagotovljenega modelu, ampak tudi za namen zaračunavanja, ker se znesek pristojbin, ki jih pobere Urad Evropske unije za intelektualno lastnino, razlikuje glede na število razredov proizvodov, na katere se zadevni model nanaša.

(Glej točke od 40 do 42 in od 45 do 47.)
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Prekrivanje področij uporabe razlogov, navedenih v točkah (b) in (c) člena 7(1) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točki 41 in 42.)
2.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka LE VAL FRANCE in besedna znamka VIÑA DEL VAL (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 20, 95 in 96.)
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve–Figurativna znamka Tasty Puff (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke 18, 19, od 32 do 35 in 39.)
264

Tožeče stranke v okviru prve vloge za prilagoditev še naprej izpodbijajo opredelitev dejanj, na katera se nanaša zadeva št. 38 iz leta 2011, za nezakonito prisvojitev javnih sredstev, pri čemer se opirajo na elemente, ki so jih pripravili pravni zastopniki prve tožeče stranke v Egiptu, in na pričanje te stranke. Vendar je treba iz razlogov, navedenih v točki 257 zgoraj, to utemeljevanje in te elemente zavrniti. Njihov namen namreč ni izpodbiti dejstvo, da je egiptovski državni tožilec dejanja, na katera se navedena zadeva nanaša, kazensko opredelil z izrazi, ki ustrezajo pojmu nezakonite prisvojitve javnih sredstev, temveč le izpodbiti to opredelitev samo in utemeljenost obtožb zoper prvo tožečo stranko v tem okviru. Zlasti tožeče stranke v bistvu trdijo, da so se transakcije, ki so prvi tožeči stranki očitane, redno izvajale in da so jih odobrili pristojni organi. Vendar čeprav lahko egiptovsko sodišče te elemente upošteva, da se izreče o njeni odgovornosti v navedeni zadevi, ti elementi niso taki, da bi izpodbili zadostnost elementov, ki so bili na voljo Svetu in so mu omogočili, da šteje, da kazenska opredelitev navedenih dejanj, uporabljena na podlagi egiptovskega kazenskega prava, ustreza merilom iz člena 1(1) Sklepa 2011/172. V zvezi s tem je treba poudariti, da se elementi, ki so jih predložili egiptovski organi v dopisu z dne 2. januarja 2016, niso močno razlikovali – kar zadeva navedeno zadevo – od elementov, ki so jih Svetu predložili že prej, in torej niso bili taki, da bi izpodbili oceno Sveta.
87

Parlament je v izpodbijanem sklepu med drugim navedel, da so bile zadevne razpredelnice sestavljene v okviru trialogov, ki so potekali in ki so se nanašali na vsebino, o kateri dokončnega sklepa še ni sprejela niti ta institucija niti sozakonodajalca, zaradi česar je treba za postopek odločanja šteti, da poteka. Po mnenju Parlamenta bi razkritje četrtega stolpca zadevnih razpredelnic ob upoštevanju, da je področje policijskega sodelovanja, na katero se nanašajo te razpredelnice, zelo občutljivo zlasti glede varstva podatkov in upravnega odbora agencije Europol, „dejansko specifično in resno“ poseglo v navedeni postopek. Parlament je opozoril tudi na predvidljivo nevarnost, da bi razkritje stališča predsedstva Sveta pred koncem pogajanj škodilo dobremu sodelovanju med institucijami in poseglo v postopek pogajanj, pri čemer bi lahko prišlo do izgube medsebojnega zaupanja in spremembe delovnih praks, tej nevarnosti pa naj bi se bilo mogoče izogniti šele po tem, ko je dosežen dogovor o vseh besedilih. Poleg tega je navedel, da bi posredovanje četrtega stolpca zadevnih razpredelnic zelo verjetno povzročilo večji pritisk javnosti na osebe, vključene v pogajanja, zaradi česar bi postalo nemogoče sprejeti skupno stališče oziroma bi bilo to vsaj precej oteženo. Prav tako se je skliceval na načelo „nič ni dogovorjeno, dokler ni vse dogovorjeno“, da bi dokazal, da bi lahko razkritje samo enega elementa, tudi če ta ne bi bil občutljiv, negativno vplivalo na preostale elemente dokumentacije. Parlament je iz tega sklepal, da je treba zavrniti dostop do celotnega četrtega stolpca zadevnih razpredelnic, „dokler dogovorjenega besedila ne odobrita obe strani“.
83

V delu, v katerem se ta argumenta nanašata na nadzor zakonitosti izpodbijane odločbe, zadošča navesti, da se zakonitost izpodbijanih aktov lahko presoja le na podlagi dejanskih in pravnih elementov, na osnovi katerih so bili sprejeti, in da Splošno sodišče ne more slediti povabilu CPVO, naj na koncu spremeni obrazložitev, na kateri temelji izpodbijana odločba (glej sodbo z dne 12. novembra 2013, North Drilling/Svet, T‑552/12, neobjavljena, EU:T:2013:590, točka 25 in navedena sodna praksa). V delu, v katerem se ti argumenti nanašajo na reformatorično pooblastilo Splošnega sodišča, je treba navesti, da mora biti načeloma izvajanje reformatoričnega pooblastila omejeno na položaje, v katerih – po preučitvi razlogovanja odbora za pritožbe – ugotovljeni dejanski in pravni elementi Splošnemu sodišču omogočajo sprejetje odločitve, ki bi jo moral sprejeti odbor za pritožbe (glej sodbo z dne 18. septembra 2012, Schräder/CPVO – Hansson (LEMON SYMPHONY), T‑133/08, T‑134/08, T‑177/08 in T‑242/09, EU:T:2012:430, točka 250 in navedena sodna praksa). Ker pa odbor za pritožbe ni presojal o metodi izračuna, osnovani na testu, imenovanem „test najmanjše značilne razlike“, niti o izidih primerjalnih poljskih poskusov iz let 2003 in 2004, Splošno sodišče v okviru svojega reformatoričnega pooblastila teh argumentov ne more presojati.
Organ upošteva velik odstotek vračil, ki so jih prijavili organi, [in] od teh organov zahteva, naj službam [Komisije] predložijo natančen izračun zneskov, vpisanih v dobro skladov, ter dokaz, da so vračila dolgovana zaradi [pomanjkljivosti, ki jih je Komisija ugotovila v romunskem integriranem administrativnem in kontrolnem sistemu, pri administrativnih pregledih in pregledih na kraju samem ter izračunu plačil in kazni].

Če so popravki, ki so jih izračunali in predlagali organi, točni, je treba finančno osnovo popravk[ov] seveda zmanjšati, če je bila vrnjena več kot polovica neupravičenih pomoči.“
88

V obravnavani zadevi je treba najprej ugotoviti, da so elementi, katerih dokazno moč izpodbijata tožeči stranki, iz različnih digitalnih informacijskih virov in akademskih študij, tako da imajo različen geografski izvor in niso le lokalni, kot sta „The Syria Report“ in „Syriandays“, temveč tudi tuji, kot so „The Washington Institute“, „Woldcrunch“, „The Middle East Research and Information Project (MERIP)“, „Le Commerce du Levant“ in „Al Arabiya“. Nato je treba podobno kot Svet poudariti, da so bili navedeni članki objavljeni na različne datume, celo pred začetkom sirske krize, in da so tožeči stranki že povezovali z režimom. Nazadnje je treba ugotoviti, da vsak vir informacij zagotavlja drugačne informacije, vendar se vsi ti viri v bistvu ujemajo, kar zadeva opis M. Hamcha kot poslovneža, ki je povezan z režimom, ob upoštevanju poslovnih dejavnosti in predstavniških funkcij, ki jih opravlja, in dejstva, da imata tožeči stranki koristi od režima, predvsem v trenutnih vojnih okoliščinah.
3

Proizvodi, za katere je bila zahtevana registracija, spadajo – po zožitvi seznama v postopku pred EUIPO – v razrede 9, 16, 38 in 41 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen, in so opisani za vsak razred tako: — razred 9: „magnetni nosilci zapisov; zvočne plošče; CD-ji; DVD-ji in ostali zvočni mediji; računalniški software; aplikacije za tablične računalnike in pametne telefone“; — razred 16: „papir, lepenka (neobdelana, delno obdelana ali za pisarniški material); tiskovine; knjigoveški material; fotografije; pisarniški material; lepila za pisarniški material ali za gospodinjstvo; potrebščine za umetnike; čopiči; pisalni stroji in pisarniški pribor (razen pohištva); material za učenje ali poučevanje (razen naprav); zavijalni materiali iz umetnih snovi, namreč vreče, vrečke, folije in pole; tiskarske črke; klišeji, publikacije; knjige; revije“; — razred 38: „storitve televizijskega oddajanja“; — razred 41: „izobraževanje; pouk; razvedrilo; športne in kulturne dejavnosti; razvedrilne storitve v obliki televizijskih programov; produkcija televizijskih razvedrilnih programov[;] razvedrilne storitve, namreč televizijski programi s področja novic, izobraževanja, športa, komedije, v obliki feljtonov, varietejskih predstav; produkcija televizijskih programov; produkcija razvedrilnih vsebin na spletu“.
3

Tožeča stranka je 30. oktobra 2014 na podlagi člena 2(1) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331) zaprosila za dostop do teh dokumentov: „(a) vse dokumente in informacije, ki jih ima OLAF, v zvezi s preiskavo; (b) vse ostale dokumente in informacije, ki jih ima OLAF in ki si nanašajo na [tožečo stranko]; (c) vse dopise iz ‚Povzetka dejstev‘ v prilogi k dopisu [OLAF] z dne 6. oktobra 2014 ali z njim povezane dopise; (d) vse dopise med OLAF in državami članicami, ki so vpletene v preiskavo; (e) vse s preiskavo povezane dokumente, poročila in informacije, ki so bili predloženi državam članicam in obratno in ki vsebujejo: (i) domnevne ‚uradne izjave organov (vključno ministrstev za zunanje zadeve) nekaterih držav članic‘(glej točko 22 dokumenta [OLAF], naslovljenega ‚Povzetek dejstev‘); (ii) domnevne ‚informacije, ki so bile prejete od Združenih narodov in [GD] ECHO‘ (glej točke od 23 do 25 dokumenta [OLAF], naslovljenega ‚Povzetek dejstev‘); (f) vse dokumente, poročila in informacije, povezane s preiskavo, ki so bili posredovani institucijam, organom, službam in agencijam Unije ter državam, ki niso članice, v obdobju med letoma 2008 in 2014.“
59

Odbor za pritožbe je ugotovil le, da iz predloženih dokazov izhaja, da je tožeča stranka prejšnjo znamko uporabljala opisno, in sicer za opis steklenice določene velikosti. Poleg tega, kot sta pravilno navedla UUNT in intervenientka v svojih vlogah in na obravnavi, odbor za pritožbe ni preučil razlikovalnega učinka te znamke v postopku z ugovorom – kakor mora opraviti v okviru presoje resne in dejanske uporabe vsake prejšnje znamke – ampak dojemanje znaka, ki izhaja iz konkretnih pogojev njegove uporabe kot znamke v smislu člena 42(2) Uredbe št. 207/2009. Trditev, da naj bi neobstoj razlikovalnega učinka, ki ga je ugotovil odbor za pritožbe, izključno temeljil na dokumentih – ki jih je predložila intervenientka – ki izhajajo iz obdobja po upoštevnem obdobju (glej točko 27 zgoraj), je treba zavrniti kot neutemeljeno, ker odbor za pritožbe ni ugotovil neobstoja razlikovalnega učinka prejšnje znamke in ta trditev nima dejanske podlage. V nasprotju s tem, kar je tožeča stranka navedla na obravnavi v odgovor na vprašanje Splošnega sodišča, med drugim iz točk 21 in od 39 do 44 izpodbijane odločbe namreč jasno izhaja, da je odbor za pritožbe presodil, da se prejšnja znamka ni resno in dejansko uporabljala in je to odločitev utemeljil predvsem z dokazi, ki jih je predložila tožeča stranka, z datumom, ki ni poznejši od upoštevnega obdobja.
8.

Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Določitev osnovnega zneska – Teža kršitve – Pravica do vstopa – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati (člen 101(1) PDEU; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2) in (3); sporočilo Komisije 2006/C 210/02, točke od 20 do 23 in 25) (Glej točke od 124 do 128 in 133.)
1.

Sklep Komisije C(2015) 5023 final z dne 23. julija 2015 v zvezi z državno pomočjo SA.39078 (2014/N) (Danska) za financiranje projekta stalne povezave čer ožino Fehmarn (UL 2015, C 325, str. 5) se razglasi za ničen v delu, v katerem je Komisija sklenila, da ne bo nasprotovala ukrepom, ki jih je Kraljevina Danska odobrila družbi Femern A/S za načrtovanje, izgradnjo in upravljanje stalne povezave čez ožino Fehmarn.
2.

Skupna zunanja in varnostna politika – Pristojnost sodišča Unije – Odškodninska tožba za povrnitev škode, ki naj bi nastala zaradi neupravičenega vpisa tožeče stranke na seznam oseb, ki so predmet omejevalnih ukrepov – Izključitev – Odškodninska tožba za povrnitev škode, ki naj bi nastala zaradi izvajanja omejevalnih ukrepov, sprejetih glede tožeče stranke – Vključitev (člena 24(1), drugi pododstavek, in 40 PEU; členi 215, 263, četrti pododstavek, in 275 PDEU; uredbe Sveta št. 668/2010, št. 961/2010 in št. 267/2012) (Glej točke od 28 do 33.)
Sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 20. junija 2018 – KV/EACEA

(Združeni zadevi T-306/15 in T-484/15)

„Arbitražna klavzula – Sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjeni v okviru akcijskega programa za vseživljenjsko učenje (2007–2013) – Projekta NEST in ‚This is IT‘ – Neupravičeni stroški – Drugačna opredelitev tožb“

1. Sodni postopek–Pravna podlaga tožbe–Izbira, ki jo opravi tožeča stranka in ne sodišče Unije (Glej točko 31.)

2. Ničnostna tožba–Tožba, ki se dejansko nanaša na pogodbeni spor–Tožba, ki se nanaša na odločbo agencije Unije, ki je neločljivo povezana s pogodbenimi razmerji med njo in tožečo stranko–Nepristojnost sodišča Unije–Nedopustnost (člen 263 PDEU) (Glej točki 36 in 43.)

3. Ničnostna tožba–Tožba, ki se dejansko nanaša na pogodbeni spor–Drugačna opredelitev tožbe–Pogoji (člena 263 PDEU in 272 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 76(d)) (Glej točke 44, 45, 47 in 49.)

4. Proračun Evropske unije–Finančna pomoč Unije–Obveznost upravičenca, da upošteva pogoje za dodelitev pomoči–Financiranje, ki se nanaša zgolj na dejansko nastale stroške–Dokaz resničnosti prijavljenih stroškov–Neobstoj–Neupravičeni stroški–Dobra tehnična izvršitev projektov, ki so deležni finančne pomoči Unije–Nevplivanje (člen 317 PDEU) (Glej točki 57 in 58.)

5. Državno pravo–Sklicevanje na nacionalna prava–Grško pravo–Delovno pravo–Ugotavljanje obstoja pogodbe o zaposlitvi (Glej točke 69, 70 in od 89 do 91.)

Predmet

Predloga na podlagi člena 272 PDEU, s katerima se predlaga, naj se ugotovi, da EACEA – s tem, da je nekatere stroške v zvezi z osebjem, ki so tožeči stranki nastali v okviru projektov „Network of Staff and Teachers in childcare services“ (NEST) in „Facilitating and fostering digital competence through volunteers – This is IT“ (This is IT), razglasila za neupravičene – ni pravilno razlagala in uporabila pogodbenih določb v zvezi s tema projektoma.

Izrek

1. Zadevi T-306/15 in T-484/15 se združita za izdajo končne odločbe.

2. Tožbi se zavrneta.
3.

Kmetijstvo–Skupna ureditev trgov–Sadje in zelenjava–Organizacije proizvajalcev–Financiranje s strani EKJS–Priznanje teh organizacij s strani nacionalnih organov–Pogoji–Nadzor organizacij s strani držav članic–Obseg–Kontinuiteta med staro in novo pravno ureditvijo (uredbi Sveta št. 1182/2007, člena 4 in 55(2), in št. 1234/2007, člen 125b; uredbi Komisije št. 1432/2003, člen 20, in št. 1580/2007, člen 108) (Glej točke od 44 do 48, 53 in od 55 do 58.)
Iz členov 4, 5 in 7 Uredbe št. 294/2008 o ustanovitvi Evropskega inštituta za inovacije in tehnologijo (EIT) in člena 15 Uredbe št. 1290/2013 o pravilih za sodelovanje v okvirnem programu za raziskave in inovacije (2014–2020) - Obzorje 2020 ter za razširjanje njegovih rezultatov izhaja, prvič, da je za izbor in imenovanje skupnosti znanja in inovacij pristojen upravni odbor EIT in, drugič, da neodvisni strokovnjaki sodelujejo pri postopku izbora z ocenjevanjem predlogov za imenovanje skupnosti, da opravijo njihovo razvrstitev. Navedeni upravni odbor opravi izbiro skupnosti znanja in inovacij na podlagi te razvrstitve.

Vendar tudi če se EIT pridruži mnenju zunanjih strokovnjakov, to ne pomeni, da mu ni treba oceniti njihovega dela. V zvezi s tem upravni odbor ne v celoti uporabi pristojnosti za izbiro predlogov – s čimer krši določbe člena 4 Uredbe št. 294/2008 – če del navedenih pristojnosti prenese na strokovnjake, ne da bi lahko kadar koli učinkovito presojal delo, ki so ga ti opravili v zvezi s predlogi, ki niso bili uvrščeni med prve tri. Z okoliščino, da upravni odbor sprejme besedilo razpisa, merila za izbiro skupnosti znanja in inovacij ter merila za izbiro strokovnjakov, pristojnih za ocenjevanje predlogov, in da je seznanjen s celotnim postopkom, po katerem je bil opravljen njihov izbor, te ugotovitve ni mogoče ovreči.

(Glej točke 55, 56, 67 in 68.)
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Prekrivanje področij uporabe razlogov, navedenih v točkah (b) in (c) člena 7(1) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točko 95.)
4.

Akti institucij–Obrazložitev–Obveznost–Obseg–Odločitev o neizbiri ponudbe v postopku oddaje javnega naročila storitev–Obveznost naročnika, da na pisno zahtevo sporoči značilnosti in relativne prednosti izbrane ponudbe ter ime ponudnika–Obveznost posredovati natančen povzetek upoštevanja vsake podrobnosti zavržene ponudbe pri njenem ocenjevanju ali natančno primerjalno analizo izbrane ponudbe in ponudbe neuspešnega ponudnika–Neobstoj (Člen 296 PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 966/2012, člen 113(2); Uredba Komisije št. 1268/2012, člen 161) (Glej točke od 37 do 39, od 58 do 60 in 69.)
4.

Kmetijstvo–Financiranje s strani EKJS in EKSRP–Odobritev pomoči in premij–Obveznost držav članic, da vzpostavijo učinkovit sistem administrativnih kontrol in kontrol na kraju samem–Obseg–Možnost, da se drugi zunanji nadzori nadomestijo z nadzorom v okviru navzkrižne skladnosti–Izključitev (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1306/2013, člen 52(1); Uredba Sveta št. 1290/2005, člen 9(1)(a)(i)) (Glej točki 40 in 41.)
1.

Sodni postopek – Vložitev tožbe pri Splošnem sodišču na podlagi arbitražne klavzule –Sporazumi o nepovratnih sredstvih, sklenjeni v okviru posebnega programa na področju temeljnih pravic in pravosodja – Odločba o izvensodnem pobotu dolgov in terjatev, ki jo je Komisija sprejela na podlagi Uredbe št. 1605/2002 – Tožba za razglasitev ničnosti tega sklepa in za ugotovitev neobstoja navedenih terjatev – Delna spremembe opredelitve ničnostne tožbe kot tožbe, ki zadeva pogodbeni spor – Pogoji (Člen 263 PDEU in 272 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 76(d)); Uredba Sveta št. 1605/2002) (Glej točke od 26 do 29 in od 31 do 34.)