Keywords

Summary



Keywords

1. Postopek – Intervencija – Ugovor nedopustnosti, ki ga tožena stranka ni uveljavljala – Nedopustnost – Procesne predpostavke javnega reda – Sodišče pazi po uradni dolžnosti

(Statut Sodišča, člena 40(4) in 53; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člena 113 in 116(3))

2. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo – Odločba, s katero se ustavi postopek, ki je bil zaradi pritožbe uveden na podlagi Uredbe št. 17 – Pritožnik – Tretje podjetje, ki mu je bil priznan legitimen interes za predstavitev pripomb v upravnem postopku – Dopustnost

(členi 81 ES, 82 ES in 230(4) ES; Uredba Sveta št. 17)

3. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Podjetniška združenja – Pojem – Nacionalne nogometne zveze – Vključitev

(člena 2 ES in 81 ES)

4. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Podjetniška združenja – Pojem – Mednarodna nogometna zveza – Vključitev

(člen 81 ES)

5. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sklepi podjetniških združenj – Pojem – Pravilnik, ki ureja dejavnost agentov igralcev in ki ga je sprejela Mednarodna nogometna zveza – Vključitev

(člen 81 ES)

6. Konkurenca – Upravni postopek – Obravnava pritožb – Pritožba, ki zadeva regulacijo gospodarske dejavnosti, ki nima športnega cilja, s strani subjekta zasebnega prava, ki nima pooblastila javnega organa – Odločba, s katero se upravni postopek ustavi – Sodni nadzor, ki je omejen na presojo Komisije z vidika pravil o konkurenci

(Uredba Sveta št. 17)

7. Konkurenca – Upravni postopek – Obravnava pritožb – Upoštevanje interesa Skupnosti, ki se nanaša na preiskovanje zadeve – Merila za presojo – Pooblastilo Komisije za odločanje po prostem preudarku – Omejitve – Sodni nadzor

(členi 81 ES, 82 ES in 85(1) ES)

8. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Prepoved – Izjema – Pravilnik, ki ureja dejavnost agentov igralcev in ki ga je sprejela Mednarodna nogometna zveza – Uvedba licence, ki je pogoj za opravljanje poklica – Cilj profesionalizacije in kolektivne organizacije agentov – Dopustnost

(člen 81(3) ES)

9. Konkurenca – Prevladujoči položaj – Kolektivni prevladujoči položaj – Pojem – Kolektivni subjekt – Pogoji

(člen 82 ES)

10. Konkurenca – Prevladujoči položaj – Kolektivni prevladujoči položaj – Pogoji – Položaj Mednarodne nogometne zveze na trgu ponudbe storitev agentov igralcev

(člen 82 ES)

Summary

1. Z intervencijsko vlogo je dopustno podpreti le zahtevek ene od strank v postopku. Intervenientka torej ni upravičena vložiti ugovora nedopustnosti, če ga ni uveljavljala stranka, na strani katere ji je bila dovoljena intervencija.

V vsakem primeru pa lahko Sodišče prve stopnje na podlagi člena 113 svojega poslovnika kadarkoli po uradni dolžnosti preizkusi, ali so izpolnjene procesne predpostavke, ki so potrebne za obravnavanje, skupaj s tistimi, na katere se sklicujejo intervenienti.

(Glej točke od 35 do 37.)

2. Komisijina zavrnitev nadaljevanja postopka, uvedenega na podlagi pritožbe v skladu z Uredbo št. 17 in zavrnitev te pritožbe posegata v interese vlagatelja, ki mora imeti na voljo pravna sredstva za varstvo svojih legitimnih interesov. Tudi tretje podjetje, ki mu je Komisija priznala legitimni interes za predložitev pripomb v okviru takega postopka, je prav tako upravičeno do vlaganja pravnega sredstva zoper odločbo, s katero je ta postopek dokončno ustavljen.

(Glej točko 38.)

3. Nacionalne zveze, ki združujejo nogometne klube, za katere nogomet pomeni gospodarsko dejavnost in ki so posledično podjetja v smislu člena 81 ES, so podjetniška združenja v smislu iste določbe.

Okoliščina, da te nacionalne zveze vključujejo tako amaterske kot poklicne klube, ne more vzbuditi dvoma o tej presoji. Tudi če v tem smislu posamezna športna zveza ali združenje športnike ali klube enostransko opredeli kot „amaterske“, to samo po sebi še ne pomeni, da ti ne opravljajo gospodarskih dejavnosti v smislu člena 2 ES.

(Glej točki 69 in 70.)

4. Mednarodna nogometna zveza (FIFA) je podjetniško združenje v smislu člena 81 ES. Združuje namreč nacionalne zveze, ki so same tako podjetniška združenja, ker imajo za člane klube, ki opravljajo gospodarske dejavnosti, kot tudi podjetja, saj same opravljajo gospodarsko dejavnost, ker morajo v skladu s statuti FIFA sodelovati na tekmovanjih, ki jih ta organizira, in ji morajo plačati odstotek skupnega prihodka od vsake mednarodne tekme, FIFA pa jim na podlagi istih statutov priznava izključne pravice za razširjanje in prenos zadevnih športnih prireditev.

Člen 81 ES se namreč uporablja za združenja, kolikor ima njihova lastna dejavnost ali dejavnost podjetij, ki jih združuje, učinke, ki jih določa. Pravni okvir, v katerem se sprejemajo sklepi podjetij, in pravna opredelitev, ki jo temu okviru pripišejo različni nacionalni pravni redi, na uporabo pravil Skupnosti o konkurenci ne vplivata.

(Glej točki 71 in 72.)

5. Pravilnik, ki ga je Mednarodna nogometna organizacija (FIFA) sprejela za ureditev dejavnosti agentov igralcev, ki je gospodarska dejavnost opravljanja storitev, ki ni povezana s posebnostmi športa, kot jih je opredelila sodna praksa Sodišča, predstavlja sklep podjetniškega združenja v smislu člena 81(1) ES, ki mora spoštovati pravila Skupnosti o konkurenci, kolikor ima učinke v Skupnosti.

Po eni strani ga je sprejela FIFA na podlagi lastne urejevalne pristojnosti in ne v okviru normodajnih pooblastil, ki bi jih nanjo prenesli javni organi v okviru nalog splošnega interesa glede športne dejavnosti, po drugi strani pa, glede na to, da je obvezen za nacionalne zveze, članice Mednarodne organizacije, ki morajo sprejeti podobne pravilnike, ki jih ta organizacija naknadno odobri, kot tudi za klube, igralce in agente igralcev, ta pravilnik izraža voljo FIFA, da uskladi ravnanje njenih članov do agentov igralcev.

(Glej točke od 73 do 75.)

6. Sprejemanje pravil v okviru ureditve gospodarske dejavnosti, ki zadevajo temeljne svoboščine, spada načelno v pristojnost javnih organov. Načela, da pravni subjekt zasebnega prava, ne da bi bil za to pooblaščen s strani javnega organa, ureja gospodarsko dejavnost, ki ni v zvezi niti s športnimi posebnostmi niti s svobodo notranje organizacije športnih združenj, ni mogoče takoj razglasiti za skladnega s pravom Skupnosti.

Sodni nadzor, izveden v okviru tožbe, ki se nanaša na zakonitost odločbe Komisije, sprejete v postopku s pritožbo, vloženo na podlagi Uredbe št. 17, ki jo lahko Komisija obravnava le z izvajanjem pooblastil, s katerimi razpolaga v tem okviru, je nujno omejen s pravili, ki veljajo na področju konkurence, in s presojo kršitev v sporni odločbi, ki jo je izvedla Komisija. Ta nadzor bi se posledično moral raztezati na spoštovanje drugih določb Pogodbe le toliko, kolikor bi sočasno pokazal kršitev pravil konkurence. Prav tako ne more obsegati morebitnega nespoštovanja temeljnih načel, razen v primeru, ko bi se ta izrazila s kršitvijo pravil konkurence.

(Glej točke od 76 do 79.)

7. Presoja pritožbe s področja konkurence s strani Komisije glede tega, ali je podan interes Skupnosti, je odvisna od dejanskih in pravnih okoliščin posameznega primera, ki se lahko od primera do primera bistveno razlikujejo, in ne od vnaprej določenih meril, katerih uporaba je obvezna. Zato ni smiselno niti omejiti števila meril za presojo, na katera se lahko sklicuje Komisija, niti nasprotno določiti posameznih meril, ki jih mora vedno upoštevati.

Vendar pa Komisija, ki ji člen 85(1) ES nalaga, naj skrbi za uporabo členov 81 ES in 82 ES, določa in izvaja politiko Skupnosti na področju konkurence, in v zvezi s tem razpolaga pri obravnavanju prijav s pooblastilom za odločanje po prostem preudarku. To pooblastilo pa ni neomejeno in Komisija mora v vsakem primeru presoditi težo in trajanje kršitev konkurence ter trajanje njihovih učinkov.

Poleg tega nadzor sodišča Skupnosti nad izvrševanjem pooblastila za odločanje po prostem preudarku s strani Komisije, ki ji je priznano na tem področju, ne sme pripeljati do nadomestitve njegove presoje interesa Skupnosti s tem od Komisije, ampak do preveritve, da sporna odločba ne temelji na netočnih dejstvih in da ni napačne uporabe prava ter da ni šlo za očitno napako pri presoji ali zlorabo pooblastil.

(Glej točke 80, 81 in 120.)

8. Licenca za opravljanje poklica agenta igralcev, ki jo kot pogoj za opravljanje tega poklica nalaga pravilnik Mednarodne nogometne organizacije (FIFA), ovira dostop do opravljanja te gospodarske dejavnosti in tako nujno vpliva na svobodno konkurenco.

Ob tem pa, ker FIFA zasleduje dvojni cilj, to je profesionalizacijo in izboljšanje dejavnosti agenta igralcev, da bi zavarovala slednje, ki imajo kratko poklicno pot, in ker sistem licenc ni izključil konkurence, ampak se zdi, da je še doprinesel h kakovostnemu izboru, s katerim je cilj profesionalizacije dejavnosti agenta igralcev mogoče doseči prej kot z omejevanjem dostopa, in tudi, ker trenutnih pogojev za opravljanje dejavnosti agentov igralcev nacionalna pravila in skupna organizacija agentov igralcev skoraj ne urejajo, so omejitve, ki izhajajo iz obvezne licence, lahko predmet izjeme na podlagi člena 81(3) ES.

(Glej točke od 101 do 104.)

9. S členom 82 ES je zajeto obnašanje enega ali več gospodarskih subjektov, ki s tem, da zlorabljajo položaj gospodarske moči, preprečujejo učinkovito konkurenco na upoštevnem trgu in dajejo temu subjektu možnost, da v znatni meri neodvisno nastopa nasproti svojim konkurentom, strankam in, končno, potrošnikom.

Izraz „več podjetij“ iz tega člena napeljuje k temu, da imata lahko prevladujoč položaj dva ali več gospodarskih subjektov, ki sta pravno gledano med seboj neodvisna, pod pogojem, da v ekonomskem smislu na določenem trgu predstavljata ali delujeta kot enoten subjekt.

O prevladujočem položaju več podjetij lahko govorimo, če so izpolnjeni trije kumulativni pogoji: prvič, vsak član prevladujočega oligopola mora vedeti za ravnanje drugih članov, da lahko preveri, ali so sprejeli iste smernice; drugič, nujno je, da traja usklajeno ravnanje molče dalj časa, kar pomeni, da za odstop od smernic skupnega ravnanja na trgu ne sme biti nobene vzpodbude; tretjič, predvidljiva reakcija obstoječih ali potencialnih konkurentov oziroma potrošnikov ne bi ogrozila pričakovanih rezultatov smernic skupnega delovanja.

(Glej točke od 109 do 111.)

10. Mednarodna nogometna organizacija (FIFA) ima skupen prevladujoči položaj na trgu opravljanja storitev agentov igralcev, ker njen pravilnik o njihovi dejavnosti, ko se izvaja, povzroči, da so podjetja, torej klubi, kar zadeva njihovo usklajeno obnašanje na trgu, na določenem trgu tako povezani, da na tem trgu nasproti konkurentom, poslovnim partnerjem in potrošnikom delujejo kot en subjekt.

Ker je pravilnik za nacionalne zveze, članice FIFA, in klube, ki jih združuje, obvezen, so te trajno zavezane, kar zadeva njihovo ravnanje v skladu s pravili, ki jih sprejmejo in ki jim drugi igralci (igralci in agenti igralcev) ne morejo nasprotovati, ne da bi bili za to kaznovani, predvsem agenti igralcev tudi z izključitvijo s trga. Za tak položaj je značilen tudi skupni prevladujoč položaj klubov na trgu opravljanja storitev agentov igralcev, saj klubi, na podlagi ureditve, ki velja zanje, določajo pogoje, v katerih opravljajo predmetne storitve.

Okoliščina, da FIFA na predmetnem trgu sama ne deluje kot gospodarski subjekt, kupec storitev agentov igralcev in da je njen vpliv viden samo skozi pooblastilo za izvrševanje normodajne dejavnosti, ki ga ima na področju gospodarske dejavnosti agentov igralcev, na uporabo člena 82 ES ne vpliva, ker je ta organizacija pojavna oblika nacionalnih zvez in klubov, dejanskih kupcev storitev agentov igralcev, in posledično na tem trgu deluje prek svojih članov.

(Glej točke od 112 do 116.)