Zadeva T-152/06

NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Ničnostna tožba — Državne pomoči — Uredba (ES) št. 659/1999 — Pritožba konkurenta — Dopisi Komisije pritožniku — Obstoječa pomoč — Akt, ki ga ni mogoče izpodbijati s tožbo — Nedopustnost“

Sodba Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 9. junija 2009 II ‐ 1520

Povzetek sodbe

(člen 88 ES; Uredba Sveta št. 659/1999, členi 4, 13, od 17 do 19 in 20)

V okviru nadzora Komisije nad državnimi pomočmi mora Sodišče prve stopnje, da bi presodilo, ali dopis, poslan pritožniku v odgovor na njegovo pritožbo, pomeni izpodbojni akt, glede na vsebino izpodbijanega akta odločiti, ali ta pomeni odločbo v smislu člena 4 Uredbe št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [88] ES ali pomeni le neformalno obvestilo, kot je določeno v členu 20(2), drugi stavek, iste uredbe. Tako iz postopka, ki se uporablja za pritožnike v zadevah državnih pomoči, kot je določen v Uredbi št. 659/1999, zlasti v njenem členu 20(2), prav tako izhaja, da je sicer dolžnost Komisije, da brez odlašanja preveri informacije, ki se nanašajo na domnevno nezakonito pomoč in so jih s pritožbo poslali tretji, vendar ji ni treba sprejeti odločbe v smislu člena 4 navedene uredbe v odgovor na vsako pritožbo. Dolžnost Komisije, da v odgovor na pritožbo sprejme odločbo, se nanaša le na predpostavko, določeno v členu 13 Uredbe št. 659/1999. Člen 20(2), drugi stavek, iste uredbe določa, da se Komisija lahko omeji na to, da pritožnika z dopisom obvesti, da ni zadostnih razlogov, da bi zavzela stališče o zadevi. To velja zlasti, kadar člena 13 Uredbe št. 659/1999 ni mogoče uporabiti, ker se pritožba ne nanaša na nezakonito pomoč, ampak na obstoječo pomoč. Dopis Komisije, v katerem ta pomoči, ki so bile naznanjene v pritožbi, ki jo je vložilo podjetje, ki konkurira podjetju, prejemniku pomoči, kvalificira za obstoječe pomoči, nima zavezujočih pravnih učinkov, ki bi lahko posegali v interese tega pritožnika. Šteti ga je treba za neformalno obvestilo, kot je določeno v členu 20(2), drugi stavek, Uredbe št. 659/1999, saj njegova vsebina ne odraža odločbe v smislu člena 4 iste uredbe in torej ne pomeni izpodbojnega akta v smislu člena 230 ES. (Glej točke od 42 do 44, 68 in 70.)

V okviru pristojnosti, podeljenih Komisiji za stalno preverjanje že obstoječih pomoči, pritožnik s pritožbo, naslovljeno na Komisijo, te ne more prisiliti, da presodi o združljivosti take pomoči. Če Komisija po predhodni oceni meni, da se pritožba ne nanaša na nezakonite, ampak na obstoječe pomoči, na zadevno državo članico ni dolžna nasloviti odločbe v smislu člena 4 Uredbe št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 88 ES in ne more biti prisiljena začeti postopka v skladu s členom 88(1) ES. Ko Komisija v dopisu pritožniku sklene, da so pomoči, ki jih je ta naznanil v svoji pritožbi, že obstoječe pomoči, člena 13 Uredbe št. 659/1999, ki se nanaša na nezakonite pomoči, ni mogoče uporabiti, zato ta institucija ne more sprejeti odločbe v smislu člena 4 iste uredbe. Pritožnika torej v odgovoru na njegovo pritožbo lahko le obvesti, da ni zadostnih razlogov, da bi v skladu s členom 20(2), drugi stavek, Uredbe št. 659/1999 zavzela stališče o zadevi. Bilo bi namreč v nasprotju z namenom postopka nadzora državnih pomoči, da mora Komisija, kadar pritožnika obvesti, da se njegova pritožba nanaša na obstoječo pomoč, nujno izdati odločbo v smislu člena 4 Uredbe št. 659/1999. V skladu s tako rešitvijo bi bila Komisija, kadar bi odločala o pritožbi, ki se nanaša na obstoječo pomoč, dolžna preveriti združljivost s skupnim trgom. Vendar lahko v skladu s členom 88(1) ES samo Komisija da pobudo za začetek postopka stalnega nadzora obstoječih pomoči. (Glej točke 60, 61 in 64.)