ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Čeprav predlogov v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, ki jih vsebuje tožba, načeloma ni mogoče razširiti prek zatrjevane neizpolnitve obveznosti v izreku obrazloženega sklepa in v pisnem opominu, pa kljub temu velja, da je dopustno, da Komisija predlaga ugotovitev neizpolnitve obveznosti, ki izhajajo iz prvotne različice akta Skupnosti, ki je bil pozneje spremenjen ali razveljavljen, in ki so bile ohranjene v novih določbah. Po drugi strani pa predmeta spora ni mogoče razširiti na obveznosti, ki izhajajo iz novih določb, ki nimajo ustreznika v prvotni različici zadevnega akta, kar bi sicer pomenilo bistveno kršitev pravilnosti postopka za ugotovitev neizpolnitve obveznosti.

Zato morajo države članice določiti pravico Skupnosti do lastnih sredstev takoj, ko lahko njihovi carinski organi izračunajo znesek pravic, ki izhaja iz carinskega dolga, in določiti dolžnika, in zato te pravice knjižiti na račun v skladu s členom 6 Uredbe št. 1150/2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728 o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti.

Glede možnosti držav članic, da pravice, ki so določene, knjižijo na ločen račun iz člena 6(3)(b) te uredbe (račun B), zgolj neobstoja plačila zneskov ni mogoče šteti za enakovrednega izpodbijanju pravic za namene te določbe. V smislu člena 243(1), tretji pododstavek, Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti mora biti namreč tako izpodbijanje predmet pritožbe, vložene v državi članici, v kateri je bila odločba sprejeta ali zanjo vložen zahtevek pri carinskem organu in nato pri neodvisnem organu. Zahteva po formalni pritožbi, ki je tako oblikovana, je nujna iz razlogov pravne varnosti in omogoča zagotavljanje skrbne in enotne uporabe določb s področja carin, v interesu hitrega in učinkovitega dajanja na razpolago lastnih sredstev Skupnosti.

Nepravilno knjiženje pravic na račun B lahko povzroči prepozno knjiženje ustreznih lastnih sredstev na račun Komisije, ki mora biti v skladu s členoma 9 in 10 Uredbe št. 1150/2000 izvedeno v enakem roku, kot je določen za knjiženje teh pravic na račun A ob uporabi člena 6(3)(a) iste uredbe. Na podlagi člena 11 iste uredbe zadevna država članica za vsako zamudo pri knjiženju na račun iz člena 9(1) iste uredbe plača zamudne obresti za celotno obdobje zamude. Te obresti se zahtevajo ne glede na razlog za zamudo, s katero so bila ta sredstva nakazana na račun Komisije.

(Glej točke 63, 68, 73 in 74.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti

–

Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče

–

Upoštevni položaj

–

Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju (člen 226 ES) (Glej točko 5.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Neizvršitev prenosa Direktive Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 o najnižjih standardih za dodelitev začasne zaščite v primeru množičnega prihoda razseljenih oseb in o ukrepih za uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju takšnih oseb (UL L 212, str. 12) v predpisanem roku

Izrek

Izrek

1) Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, s tem da ni sprejelo zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 o najnižjih standardih za dodelitev začasne zaščite v primeru množičnega prihoda razseljenih oseb in o ukrepih za uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju takšnih oseb, ni izpolnilo obveznosti iz te direktive.

2) Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska se naloži plačilo stroškov.
Direktiva 97/13 o skupnem okviru za splošne avtorizacije in posamična dovoljenja na področju telekomunikacijskih storitev se načeloma uporablja ne le za javna telekomunikacijska omrežja in storitve, ampak tudi za zasebna telekomunikacijska omrežja, ki niso bila odprta javnosti in so pridržana zaprti skupini uporabnikov, ter za storitve v takem zasebnem omrežju.

(Glej točko 28.)
Zadeva C-517/04

Visserijbedrijf D. J. Koornstra & Zn. vof

proti

Productschap Vis

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo College van Beroep voor het bedrijfsleven)

„Dajatev na prevoz kozic z ribiškimi ladjami, registriranimi v državi članici, namenjena financiranju naprav za presejanje in luščenje kozic v isti državi članici — Člen 25 ES — Dajatev z enakim učinkom kot carine — Člen 90 ES — Notranja obdavčitev“

Sklepni predlogi generalne pravobranilke C. Stix-Hackl, predstavljeni 7. marca 2006 I - 5017

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 8. junija 2006 I - 5033

Povzetek sodbe

Prosti pretok blaga – Carine – Dajatve z enakim učinkom – Notranji davki

(členi 23 ES, 25 ES in 90 ES)

Dajatev, ki jo plača javnopravna organizacija države članice v skladu z enakimi merili na nacionalne proizvode, ki so namenjeni za domači trg ali za izvoz v druge države članice, je dajatev z enakim učinkom kot carine za izvoz, prepovedana s členoma 23 ES in 25 ES, če so sredstva iz te dajatve namenjena financiranju dejavnosti, od katerih imajo korist samo nacionalni proizvodi, namenjeni za domači trg, in če ugodnosti, ki izhajajo iz dodelitev sredstev navedene dajatve, v celoti izravnajo breme, ki ga nosijo navedeni proizvodi. Nasprotno taka dajatev pomeni kršitev prepovedi diskriminacije, določene v členu 90 ES, kadar ugodnosti, ki jih prinese dodelitev dohodkov od obdavčenja nacionalnim proizvodom, ki se predelajo ali tržijo na domačem trgu, samo deloma izravnajo breme, ki ga nosijo ti proizvodi.

(Glej točko 28 in izrek.)
Uredba št. 17 podjetju, na katero se nanaša preiskovalni ukrep na podlagi te uredbe, ne priznava nobene pravice, da bi se izognilo izvedbi tega ukrepa. Zadevno podjetje je, nasprotno, zavezano, da dejavno sodeluje, kar pomeni, da predloži Komisiji vse informacije glede predmeta preiskave.

Glede vprašanja, ali ta obveznost velja tudi za zahteve za informacije, ki jih je mogoče uporabiti za to, da se zoper podjetje, ki jih je poslalo, ugotovi kršitev pravil konkurence, ni sporno, da sme Komisija, da ohrani polni učinek člena 11(2) in (5) Uredbe št. 17, to podjetje prisiliti, da ji sporoči vse potrebne informacije o njemu znanih dejstvih in ji po potrebi pošlje dokumente v zvezi s tem, ki jih poseduje, čeprav jih je mogoče uporabiti za dokazovanje obstoja protikonkurenčnega ravnanja v njegovo škodo ali v škodo drugega podjetja.

Obveznost sodelovanja namreč podjetju ne dopušča, da se izogne zahtevam za predložitev dokumentov, ker bi bilo prisiljeno izpovedati zoper sebe, če bi zadostilo tem zahtevam.

Nazadnje, čeprav je očitno, da je treba spoštovati pravice obrambe, lahko zadevno podjetje še vedno, bodisi v upravnem postopku bodisi v postopku pred sodiščem Skupnosti, zatrjuje, da imajo predloženi dokumenti drug pomen, kot jim ga pripisuje Komisija.

(Glej točke 40, 41, 48 in 49.)
Keywords

Summary



Keywords

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Davki, razen prometnih davkov, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov

(Direktiva Sveta 95/59, člen 7(2))

Summary

Člen 7(2) Direktive 95/59 o davkih, razen prometnih davkov, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov, je treba razlagati tako, da se cigarete brez tobaka, ki ne vsebujejo sestavin, ki imajo zdravilni učinek, vendar so predstavljene in se tržijo kot pomoč osebam, ki želijo nehati kaditi, ne „uporabljajo izključno v medicinske namene“ v smislu drugega pododstavka te določbe.

Ugotovitve, ki so povezane s predstavitvijo, trženjem ali dojemanjem izdelka, same po sebi namreč ne zadostujejo za to, da bi bil ta izdelek upravičen do odstopanja, ki je določeno v členu 7(2), drugi pododstavek, Direktive 95/59.

(Glej točki 32 in 35 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Evropska unija – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Protokol o vključitvi schengenskega pravnega reda – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Načelo ne bis in idem

(Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma, člen 54)

2. Evropska unija – Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Protokol o vključitvi schengenskega pravnega reda – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Načelo ne bis in idem

(Protokol št. 7 k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, člen 4; Mednarodni pakt o državljanskih in političnih pravicah, člen 14(7); Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma, člen 54)

Summary

1. Načelo ne bis in idem iz člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma je treba uporabiti v kazenskem postopku, ki je bil v državi pogodbenici uveden za dejanja, za katera je bil obdolženec že obsojen v drugi državi pogodbenici, čeprav Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma ob razglasitvi omenjene sodbe v tej državi še ni veljala, če je veljala v zadevnih državah pogodbenicah takrat, ko je sodišče v drugem postopku presojalo pogoje za uporabo načela ne bis in idem .

(Glej točko 24 in točko 1 izreka.)

2. V nasprotju s členom 14(7) Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah in členom 4 Protokola št. 7 k Evropski konvenciji o človekovih pravicah, ki z uporabo izraza „kaznivo dejanje“ določata načelo ne bis in idem , pa je člen 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma (KISS) treba razlagati tako, da je upoštevno merilo za uporabo navedenega člena Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma merilo istovetnosti dejanj v smislu obstoja celote med seboj neločljivo povezanih dejanj, ne glede na pravno kvalifikacijo teh dejanj ali pravno zavarovan interes.

Nobena določba naslova VI Pogodbe o Evropski uniji glede policijskega in pravosodnega sodelovanju v kazenskih zadevah niti Schengenskega sporazuma ali same KISS namreč ne pogojuje uporabe člena 54 KISS z uskladitvijo ali vsaj s približevanjem kazenskih zakonodaj držav članic. Načelo ne bis in idem torej nujno kaže na to, da obstaja vzajemno zaupanje držav pogodbenic v njihove kazenske sisteme in da ob neuskladitvi nacionalnih kazenskih zakonodaj vsaka od teh držav sprejema uporabo kazenskega prava, ki velja v drugih državah pogodbenicah, tudi če bi izvajanje njenega nacionalnega prava pripeljalo do drugačne rešitve.

Dokončna presoja o istovetnosti dejanj pripada pristojnim nacionalnim sodiščem, ki morajo ugotoviti, ali obravnavana dejanja pomenijo celoto dejanj, ki so med seboj časovno, prostorsko in glede predmeta neločljivo povezana.

Iz tega izhaja, da je treba kaznivi dejanji izvoza in uvoza istih prepovedanih drog, ki sta preganjani v različnih državah pogodbenicah KISS, načeloma šteti za „ista dejanja“ v smislu tega člena 54, dokončna presoja o tem pa pripada pristojnim nacionalnim sodiščem.

(Glej točke od 28 do 30, 35, 36, 38 in 42 ter točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Prosti pretok kapitala – Omejitve

(člena 56 ES in 58 ES)

2. Prosti pretok kapitala – Omejitve

(člena 56 ES in 58 ES)

Summary

1. Člena 56 ES in 58 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki določa, da je v primeru zmanjšanja osnovnega kapitala znesek za odkup delnic, plačan delničarju nerezidentu, obdavčen kot izplačilo dividend, brez pravice odbitka stroškov pridobitve teh delnic, medtem ko je isti znesek, izplačan delničarju rezidentu, obdavčen kot dobiček iz odtujitve s pravico odbitka stroškov pridobitve.

Posledica take ureditve je manj privlačen čezmejni prenos kapitala, tako da vlagatelje, ki niso rezidenti te države članice, odvrača od nakupa delnic družb, tamkajšnjih rezidentk, in da omejuje možnosti tem družbam, da zbirajo kapital pri vlagateljih, ki niso rezidenti te države članice.

Ker so stroški pridobitve v neposredni zvezi z zneskom, izplačanim pri odkupu delnic, med rezidenti in nerezidenti v zvezi s tem ni nobene objektivne razlike med položajema, ki bi utemeljila tako različno obravnavanje.

(Glej točke 34, 40, 43 in točko 1 izreka.)

2. Člena 56 ES in 58 ES je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki izhaja iz konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja, ki določa najvišjo stopnjo obdavčitve dividend za delničarje nerezidente, ki je nižja od tiste, ki se uporablja za delničarje rezidente, in v okviru obdavčitve odkupa delnic v primeru zmanjšanja kapitala dovoljuje – z razlago te konvencije ob upoštevanju komentarja OECD o zadevni Vzorčni konvenciji – odbitek nominalne vrednosti teh delnic od zneska pri odkupu teh delnic, medtem ko imajo delničarji rezidenti pravico, da odbijejo stroške pridobitve teh delnic, razen v primeru, ko delničarji nerezidenti ob uporabi te nacionalne ureditve niso obravnavani manj ugodno od delničarjev rezidentov. Nacionalno sodišče ugotovi, ali je to podano.

(Glej točki 53 in 56 ter točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Pravo Skupnosti – Načela – Enako obravnavanje – Diskriminacija glede na državljanstvo – Prepoved – Področje uporabe – Avtorska pravica in sorodne pravice – Vključitev

(člen 12 ES)

2. Pravo Skupnosti – Načela – Enako obravnavanje – Diskriminacija glede na državljanstvo – Prepoved – Varstvo avtorske pravice, ki jo priznava zakonodaja države članice, ki je podrejeno merilu razlikovanja na podlagi države izvora dela – Nedopustnost

(člen 12 ES)

Summary

1. Avtorska pravica in sorodne pravice, ki zlasti zaradi njihovega učinka na izmenjavo blaga in storitev med državami članicami vstopajo na področje uporabe Pogodbe, so nujno podvržene splošnemu načelu prepovedi diskriminacije iz člena 12, prvi odstavek, ES.

(Glej točko 18.)

2. Člen 12, ki določa splošno načelo prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo, je treba razlagati v tem smislu, da nasprotuje temu, da bi bila dopustnost, da avtor v državi članici ugovarja varstvu avtorske pravice, ki je podeljena z zakonodajo te države, odvisna od razlikovalnega kriterija, ki temelji na državi izvora dela.

(Glej točko 36 in izrek.)
1)

Republika Finska, s tem da je preprečevala obmejnim delavcem, ki imajo stalno prebivališče na Finskem in so zaposleni v drugi državi članici, da bi uporabljali službena vozila, ki so jim jih dali na razpolago njihovi delodajalci s sedežem v drugi državi članici in ki so registrirana v tej drugi državi članici, zgolj zato, ker imajo zadevni obmejni delavci stalno prebivališče na finskem ozemlju, kamor so bila vozila njihovih delodajalcev pripeljana,
32

Glede upravičenih pričakovanj, na katera se sklicujejo centri za usklajevanje, izpodbijana odločba v obrazložitvi določa: „117 Komisija priznava obstoj upravičenih pričakovanj prejemnikov pomoči. Ta upravičena pričakovanja utemeljujejo, da Komisija dovoli centrom, ki so potrjeni 31. decembra 2000, da uživajo ugodnosti sheme do izteka obdobja potrditve, obstoječe ob sprejetju te odločbe, in najkasneje do 31. decembra 2010. To stališče se opira na dejavnike, predstavljene v nadaljevanju. 118 […] Sporazumi [, ki jih je odobrila davčna uprava,] se nanašajo le na dejstva in nikakor ne opisujejo sheme, ki se bo uporabljala. Ne morejo torej nuditi pravnega zagotovila, da se bo shema, kot velja na dan potrditve, ohranila nadaljnjih deset let. […] 119 […] Čeprav potrditev ne pomeni zagotovila za nadaljnji obstoj sheme niti za njene ugodnosti, Komisija priznava, da se je o vzpostavitvi centra, izvedenih naložbah in sprejetih zavezah odločalo razumno in legitimno, z določeno stopnjo kontinuitete glede gospodarskih pogojev, skupaj z davčno shemo. Zaradi tega se je Komisija odločila, da bo obstoječim uporabnikom zagotovila prehodno obdobje za postopno odpravo sheme cost plus. 120 Ker potrditve nikakor niso povezane s pravico do ohranitve sheme ali ugodnosti njenih določb, niti med obdobjem potrditve, Komisija meni, da v nobenem primeru ne morejo dati pravice do obnove sheme po datumu izteka obstoječih potrditev. Izrecna omejitev potrditev na deset let prav tako onemogoča, da bi bilo mogoče ustvariti upravičena pričakovanja glede take samodejne obnovitve, ki bi teoretično lahko vodila do trajne potrditve.“
Keywords

Summary



Keywords

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Posredni davki na zbiranje kapitala

(Direktiva Sveta 69/335, člena 10(c) in 12(1)(a) in (e))

Summary

Člen 10(c) Direktive 69/335 nasprotuje zaračunavanju notarskih pristojbin za sestavo notarskega zapisa o prenosu deležev družbe, ki je bil izveden kot vložek v okviru povečanja kapitala kapitalske družbe, in to v sistemu, v katerem so notarji uradniki, pristojbine pa so vsaj deloma plačane državi za kritje javnih izdatkov.

Dejstvo, da so notarji sami postali upniki zadevnih pristojbin in da je del, ki ga morajo plačati državi, relativno zmanjšan, ne vpliva na opredelitev pristojbin kot „davkov“ v smislu Direktive 69/335.

Te pristojbine ne morejo pomeniti dajatve na prenos vrednostnih papirjev v smislu člena 12(1)(a) Direktive 69/335. To določbo je treba razlagati ozko in se je ne sme razumeti, kot da se lahko razširi na druge dajatve, ki niso „dajatve na prenos vrednostnih papirjev“ v pravem pomenu tega izraza.

Te pristojbine tudi ne morejo pomeniti dajatev, ki se plačajo kot pristojbine ali takse v smislu člena 12(1)(e) Direktive 69/335, če višina zadevnih pristojbin narašča neposredno v sorazmerju z vrednostjo prenesenih deležev, torej gospodarske transakcije, in ne da bi bila postavljena omejitev. Kot „dajatve, ki se plačajo kot pristojbine ali takse“, se lahko opredelijo le plačila, katerih višina je odvisna od stroškov opravljene storitve. V nasprotju s tem pa se plačilo, katerega višina nima nikakršne zveze z dejanskimi stroški za to storitev ali katerega višina ni izračunana glede na stroške opravljene storitve, katere povračilo je, temveč je odvisna od vseh stroškov obratovanja in investicijskih stroškov upravljanja, šteje za dajatev, za katero velja prepoved iz členov 10 in 11 te direktive.

(Glej točke 44, 46, 58 in 59, 62, od 64 do 66 in izrek.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Prosto gibanje oseb

–

Delavci

–

Omejitve (člen 39 ES) (Glej točke od 49 do 52, 55 in točko 1 izreka.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Člena 10 in 39 ES – Pogoji za delavce, ki imajo stalno prebivališče na Finskem in so zaposleni v tujini, za uporabo vozila, ki je registrirano v tujini in ki ga je dal na razpolago delodajalec

Izrek

Izrek

1) Republika Finska, s tem da je preprečevala obmejnim delavcem, ki imajo stalno prebivališče na Finskem in so zaposleni v drugi državi članici, da bi uporabljali službena vozila, ki so jim jih dali na razpolago njihovi delodajalci s sedežem v drugi državi članici in ki so registrirana v tej drugi državi članici, zgolj zato, ker imajo zadevni obmejni delavci stalno prebivališče na finskem ozemlju, kamor so bila vozila njihovih delodajalcev pripeljana,

in

s tem da je preprečevala zadevnim obmejnim delavcem, da bi v službene in zasebne namene uporabljali službena vozila družbe, v kateri so zaposleni in ki ima sedež v tej drugi državi članici, tako da vozila niso niti namenjena stalni uporabi predvsem na Finskem niti se dejansko ne uporabljajo na ta način, zgolj zato, ker imajo ti delavci stalno prebivališče na finskem ozemlju, kamor so vozila njihovih delodajalcev pripeljana,

ni izpolnila obveznosti iz člena 39 ES.

2) Tožba se v preostalem zavrne.

3) Vsaka stranka nosi svoje stroške.

4) Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosi svoje stroške.
Keywords

Summary



Keywords

Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja – Davek od dohodka pravnih oseb – Davčna olajšava – Nacionalna zakonodaja, ki izključuje, da matična družba odbije izgube, ki so v drugi državi članici nastale njeni hčerinski družbi, ki ima sedež na ozemlju te države članice – Dopustnost – Meje

(člena 43 ES in 48 ES)

Summary

Člena 43 ES in 48 ES glede na zdajšnje stanje prava Skupnosti ne nasprotujeta zakonodaji države članice, ki na splošno izključuje možnost matične družbe rezidentke, da od svojega obdavčljivega dobička odbije izgube, ki jih ima v drugi državi članici hčerinska družba s sedežem na ozemlju te države, medtem ko dovoljuje tako možnost za izgube, ki jih ima hčerinska družba rezidentka.

Vendar je v nasprotju s členoma 43 ES in 48 ES, da se izključi tako možnost za matično družbo rezidentko v položaju, v katerem je, po eni strani, hčerinska družba nerezidentka z zahtevo za olajšavo izčrpala možnosti, da bi upoštevala izgube, ki so v državi, v kateri ima sedež, v zadevnem davčnem obdobju in za prejšnja davčna obdobja, in v katerem, po drugi strani, ni možnosti, da bi tuja hčerinska družba bodisi sama bodisi po tretji osebi, predvsem ob prodaji hčerinske družbe tej osebi, lahko upoštevala izgube te hčerinske družbe v državi rezidentstva za prihodnja obdobja.

(Glej točko 59 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Mednarodni sporazumi – Sporazum o pridružitvi EGS-Turčija – Pridružitveni svet, ustanovljen s Sporazumom o pridružitvi EGS-Turčija – Sklep št. 1/80 – Prosto gibanje oseb – Delavci – Dostop turških državljanov, ki so vključeni v zakoniti trg dela države članice, do zaposlitve po svoji izbiri v tej državi članici in z njim povezana pravica do prebivanja

(Sklep št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija, člen 6(1) in (2))

Summary

Člen 6 Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija je treba razlagati tako, da:

– pridobitev pravic na podlagi odstavka 1, tretja alinea, tega člena – turški državljan namreč po preteku štirih let, odkar je v državi članici zakonito zaposlen, pridobi pravico do prostega dostopa do zaposlitve po svoji izbiri v tej državi članici – načeloma predvideva, da naj bi zadevna oseba prej izpolnila pogoje, ki so določeni v drugi alinei istega odstavka, torej da je tri leta delal pri istem delodajalcu;

– turški delavec, ki še ni pridobil pravice do prostega dostopa do zaposlitve po svoji izbiri na podlagi navedene tretje alinee, se mora v državi članici gostiteljici neprekinjeno zakonito zaposliti, razen če se lahko sklicuje na take upravičene razloge, kot so ti iz odstavka 2 istega člena, ki utemeljujejo njegovo začasno odsotnost s trga dela;

– zadnja določba zajema prekinitve obdobij zaposlitve, ki so značilnost zadevnega poklica, ker prekinitve niso odvisne od volje delavca.

(Glej točko 69 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Svoboda opravljanja storitev – Postopki oddaje javnih naročil storitev – Oddaja naročil – Merila – Pogoji za dopustnost – Posamični primer

(člen 49 ES)

Summary

Člen 49 ES nasprotuje temu, da naročnik v razpisni dokumentaciji za javno naročilo zdravstvenih storitev respiratornih terapij na domu in drugih tehnik pomoči pri dihanju določi, prvič, pogoj za udeležbo, ki podjetje, ki je ponudnik, zavezuje, da ima ob predložitvi ponudbe javno dostopen poslovni prostor v glavnem mestu province, v kateri se bo storitev opravljala, in, drugič, določi merila za ocenjevanje ponudb, ki z dodelitvijo dodatnih točk upoštevajo to, da ob predložitvi ponudbe obstajajo obrati za proizvodnjo, shranjevanje in polnjenje jeklenk kisika, ki so oddaljeni manj kot 1000 kilometrov od omenjene province, ali javno dostopni poslovni prostori v drugih določenih mestih v tej provinci, in da če več ponudb doseže enako število točk, daje prednost podjetju, ki je že prej opravljalo zadevno storitev, če se ti elementi uporabljajo diskriminatorno, niso upravičeni z višjimi razlogi v javnem interesu, niso primerni za zagotovitev uresničitve cilja, ki ga zasledujejo, ali prekoračijo to, kar je potrebno za njegovo dosego, kar preveri nacionalno sodišče.

(Glej točko 79 in izrek.)