Tako je v primeru dopisa Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA), s katerim ta agencija vztraja pri zavrnitvi kandidature podjetja za dodelitev subvencije za film, ki je bila vložena na podlagi razpisa za zbiranje predlogov, objavljenega v okviru Sklepa št. 1718/2006 o izvajanju podpornega programa za evropski avdiovizualni sektor (MEDIA 2007), če je v tem dopisu EACEA presegla to, kar bi kazalo na preprosto pojasnitev prejšnje zavrnilne odločbe Komisije, in ni zgolj izpostavila navedenega sklepa, ampak se je sama opredelila v smeri zavrnitve vloge tožeče stranke za dodelitev subvencije. Tak dopis je odločba v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU.

To, da je bil dopis institucije, organa, urada ali agencije Unije poslan naslovniku v odgovor na njegovo zahtevo, ne zadošča, da bi ga bilo mogoče opredeliti kot odločbo v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU, zoper katero je mogoče vložiti ničnostno tožbo. Čeprav je namreč ničnostno tožbo mogoče vložiti zoper vse določbe, ki jih sprejmejo institucije Unije, ne glede na njihovo naravo ali obliko, in zoper vse določbe, ki jih sprejmejo organi, uradi in agencije Unije, glede na okoliščine primera pod posebnimi pogoji ali v skladu s podrobnostmi na podlagi člena 263, peti odstavek, PDEU, velja v primeru, da tožbo vloži fizična ali pravna oseba, pogoj, da te določbe povzročijo zavezujoče pravne učinke, ki lahko vplivajo na njene interese tako, da bistveno spremenijo njen pravni položaj.

Kot izhaja iz točke 5.1 stalnih navodil programa MEDIA 2007, ki so priložena k razpisu za zbiranje predlogov v okviru Sklepa št. 1718/2006 o izvajanju podpornega programa za evropski avdiovizualni sektor (MEDIA 2007), je dodelitev subvencije iz naslova distribucije filma pogojena s tem, da prijavitelj sam zagotovi distribucijo filma v dvoranah na zadevnem ozemlju. Vendar ta določba distributerju daje možnost sklepanja sporazumov s podizvajalci v omejenem obsegu, če je Izvajalska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA) o tem obveščena. V tem kontekstu točka 5.1 dejansko vsebuje delitev sporazumov o distribuciji na tri kategorije, in sicer na sporazume s podizvajalci, sporazume o razdelitvi dejavnosti distribucije med več subjekti in sporazume za uporabo fizičnih distributerjev za posebne storitve, ki ne morejo biti upravičeni do subvencij. Vendar to, da ti fizični distributerji ne morejo biti upravičeni do subvencij, ne pomeni, da sporazumov z njimi za opravljaje posebnih storitev ni treba sporočiti EACEA. Poleg tega je vsak prijavitelj že zato, da se preveri dejanski obstoj takšnega sporazuma o fizični distribuciji in ali z njim ni prekoračeno to natančno opredeljeno področje, dolžan EACEA kar najbolj pojasniti elemente, ki so potrebni za obravnavo vloge za dodelitev subvencije, vključno z elementi, ki lahko zaradi napačnega razumevanja njihovega obsega pomenijo oviro za ugoditev vlogi za dodelitev subvencije.

Ta razlaga je še toliko bolj neizbežna, ker dejstvo, da distributer sklene pogodbo s tretjimi družbami za zagotovitev dela nalog, povezanih z distribucijo, pomeni izjemo od načela, v skladu s katerim mora sam zagotoviti distribucijo filma, in jo je zato treba razlagati ozko. Razlaga v prid kar najbolj popolne in ustrezne obveščenosti EACEA je poleg tega edina v skladu z načelom dobrega upravljanja in, natančneje, dobrega finančnega poslovodenja in nadzora nad namensko uporabo proračunskih sredstev Unije. EACEA namreč na podlagi nepopolne ali napačne informacije, ki jo predloži prijavitelj, Komisiji ne more priporočiti financiranja distribucije filma, če obstaja dvom glede tega, ali distributer izpolnjuje pogoje iz upoštevne ureditve.

(Glej točke 56, 59, 60 in 63.)