ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Tožbeni razlog, ki se nanaša na primarni predlog: napačna uporaba prava in napačna presoja razpoložljivih dokazov Madžarski organi so enaindvajsetim podjetjem, konkurentom tožeče stranke, v nasprotju s členom 107(1) PDEU dodelili nezakonite državne pomoči. Te pomoči se niso nanašale samo na dodatne stroške, ki so nastali zaradi zaposlovanja invalidnih delavcev, temveč so bili z njimi kriti tudi običajni stroški podjetij prejemnikov, zaradi česar je prišlo do izkrivljanja konkurence. Komisija je v primarno izpodbijanem sklepu navedla, da skupni znesek pomoči, dodeljenih podjetjem prejemnikom, ne presega skupnega zneska pomoči, ki jih je mogoče dodeliti v skladu s členom 41 in 42 Uredbe o splošnih skupinskih izjemah (1), in da so sporne pomoči zato načeloma združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(3) PDEU. Primarno izpodbijani sklep ne obravnava učinkov, ki so za tožečo stranko škodljivi in ki izhajajo iz nacionalnih ukrepov, s katerimi so bile dodeljene pomoči, zaradi česar so s tem sklepom kršene postopkovne pravice, ki jih ima tožeča stranka na podlagi člena 108(2) PDEU.
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela zakonitosti, dobre vere in legitimnega pričakovanja, ker Komisija trdi, da sta tožeči stranki kot družbenici pravno odgovorni in da družba ni imela pravne osebnosti, čeprav je bila stranka več pogodb in kljub temu, da v skladu z grškim pravom in statutom družb tožeči stranki nista imeli nikakršne osebne odgovornosti za obveznosti družbe.
—

Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta.
1.

Prvi tožbeni razlog: nezadostna preglednost postopka premestitve, kršitev člena 25 Kadrovskih predpisov in neobstoj obrazložitve, kršitev pravice tožeče stranke do obrambe pred prisilno premestitvijo in kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter pravice do izjave.
C 4/43

Tožba, vložena 9. novembra 2018 – romwell/EUIPO (twistpac)

(Zadeva T-662/18)

(2019/C 4/56)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: romwell GmbH & Co. KG (Breitscheidt, Nemčija) (zastopniki: C. Spintig, S. Pietzcker in M. Prasse, odvetniki)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Podatki o postopku pred EUIPO

Zadevna sporna znamka: prijava besedne znamke Evropske unije twistpac – zahteva za registracijo št. 17 219 163

Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 22. avgusta 2018 v zadevi R 336/2018-2

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO naloži stroške postopka, vključno s stroški tožeče stranke.

Navajana tožbena razloga

— Kršitev člena 7(1)(c) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
1.

Prvi tožbeni razlog: nezakonitost umika akta, s katerim so bile podeljene subjektivne pravice, ker so bile pravice tožeče stranke ob nastopu službe pri ESZD 1. oktobra 2011 določene ob upoštevanju člena 15(1) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije. Tožeča stranka torej meni, da je bila ta odločba zakonita in je ne bi bilo mogoče umakniti, oziroma je bila nezakonita bi jo bilo mogoče umakniti le v primernem roku.
C 427/93

Tožba, vložena 28. septembra 2018 – Agrochem-Maks/Komisija

(Zadeva T-574/18)

(2018/C 427/122)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Agrochem-Maks d.o.o. (Zagreb, Hrvaška) (zastopnik: S. Pappas, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/1019 (1) razglasi za nično;

— toženi stranki naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov tožeče stranke v tem postopku.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: kršitev obveznosti uprave, da navede obrazložitev, v skladu s členom 41(2)(c) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 6(f) Uredbe (ES) št. 1107/2009 (2) ali točke 2.2 Priloge II k tej uredbi ter načela sorazmernosti, kar zadeva zatrjevane pomanjkljive podatke v zvezi z aktivno snovjo, katere odobritev se zahteva.

3. Tretji tožbeni razlog: zatrjevana napačna uporaba previdnostnega načela glede zatrjevanih pomanjkljivih podatkov/vpašanj, ki jih ni bilo mogoče dokončati za namene ocene tveganja.

4. Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 4 Uredbe (ES) št. 1107/2009, kar zadeva opredelitev visoke stopnje tveganja za vodne organizme.

(1) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/1019 z dne 18. julija 2018 o neobnovitvi odobritve aktivne snovi oksasulfuron v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet ter o spremembi Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 540/2011 (UL 2018, L 183, str. 14).

(2) Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).
1.

Prvi tožbeni razlog: podane so nepravilnosti v zvezi s sestavo in skladnostjo natečajne komisije, katerih neposredna posledica je pomanjkanje usklajenosti ocen in kršitev načel enakih možnosti, enakega obravnavanja in objektivnega ocenjevanja, kar je v nasprotju s členoma 3.1 in 2.4 Splošnih pravil za javne natečaje.
Tožba, vložena 4. septembra 2018 – XI/Komisija

(Zadeva T-528/18)

(2018/C 408/72)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: XI (zastopnik: N. Lhoëst, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Razglasi za nično odločbo Komisije z dne 25. maja 2018, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke v delu, v katerem vsebuje zdravstvene podatke;

— Komisiji naloži plačilo pravične odškodnine v višini 5 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 8 Evropske konvencije o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah in kršitev dolžnosti dobrega upravljanja in skrbnega ravnanja, v delu, v katerem je zavrnitev pritožbe tožeče stranke razkrila zdravstvene podatke, ki so bili poleg tega očitno napačni.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 52(1) Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike (Uredba št. 1306/2013). Komisija napačno meni, da čas med obiski nadzornih organov na kmetijskih gospodarstvih ne sme preseči časa, določenega v členu 25 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 809/2014 z dne 17. julija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom, ukrepi za razvoj podeželja in navzkrižno skladnostjo (Uredba št. 809/2014).
—

ugotovi, da tožeča stranka s to vlogo in na podlagi pristojnosti Splošnega sodišča vlaga tožbo zaradi nedelovanja, in sicer v luči odgovora Odbora za peticije pri Evropskem parlamentu z dne 31. maja 2017 v zvezi z njeno pritožbo št. 0741/2015 glede domnevne diskriminacije med kariernimi uradniki in nadomestnimi uradniki v zvezi z različnim obravnavanjem pogojev za upokojitev uradnikov, zaposlenih v organih javne uprave španske države;
Tožba, vložena 29. junija 2018 – ITSA/Komisija

(Zadeva T-396/18)

(2018/C 352/43)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury-on-Thames, Združeno kraljestvo) (zastopnik: F. Scanvic, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Delegirano uredba Komisije (EU) 2018/573 z dne 15. decembra 2017 o ključnih elementih pogodb o hrambi podatkov, ki se sklenejo kot del sistema sledljivosti tobačnih izdelkov, Izvedbeno uredba Komisije (EU) 2018/574 z dne 15. decembra 2017 o tehničnih standardih za vzpostavitev in delovanje sistema sledljivosti tobačnih izdelkov ter Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/576 z dne 15. decembra 2017 o tehničnih standardih za varnostne elemente, ki se uporabljajo na tobačnih izdelkih razglasi za nične.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 8 Protokola za odpravo nezakonite trgovine s tobačnimi izdelki, ki ga je Svetovna zdravstvena organizacija sprejela 12. novembra 2012 v Seulu in s katerim je bilo prepovedano, da se dejavnosti v zvez z označevanjem tobačnih proizvodov omejijo na tobačno industrijo. Tožeča stranka v zvezi s tem meni, da navedeni protokol sicer še ni začel veljati, vendar ga je Evropska unija sklenila in podpisala, zaradi česar ne sme sprejemati aktov, ki so v nasprotju z njim.

Poleg tega navaja, da se Direktiva 2014/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov in razveljavitvi Direktive 2001/37/ES (UL 2014, L 127, str. 1), na podlagi katere je bila sprejeta v tej zadevi izpodbijana uredba, lahko in mora razlagati v skladu z navedenim protokolom, čeprav ta ne prepoveduje izrecno, da se zadevne dejavnosti omejijo na tobačno industrijo.

Nazadnje, če taka razlaga ne bi bila mogoča, bi bila sama navedena direktiva v nasprotju z navedenim protokolom in zato s Pogodbama.
—

ugotovi, da je zahtevek tožene stranke iz opomina št. 3241804913 z dne 16. aprila 2018 na vračilo dela pomoči, ki jo je tožeča stranka prejela za projekt ENHSA (European Network of Heads of Schools of Architecture), glede zneska 77 169,78 EUR neutemeljen in da ta znesek ustreza upravičenim stroškom;
5.

Peti tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU, ker je Komisija napačno ugotovila, da so tožeče stranke z dogovori, ki so bili sklenjeni med letališčem in njimi, pridobile prednost. Komisija je napačno izključila možnost, da je bil del storitev trženja nabavljen za uresničitev ciljev v splošnem interesu, napačno ni sprejela primerjalne analize, ki so jo predlagale tožeče stranke, storila je očitne napake pri presoji in ni podala obrazložitve v svoji analizi donosnosti, tako da je svoje ugotovitve oprla na nepopolne, nezanesljive in neustrezne podatke; prav tako storitvam, ki se zagotavljajo na podlagi sporazumov o storitvah trženja, ni pripisala ustrezne vrednosti, napačno je zavrnila razlog, iz katerega se je letališče odločilo za nabavo storitev trženja, ter napačno ni upoštevala širših koristi dejavnosti družbe Ryanair za letališče.
—

odobri registracijo za prijavo znamke Evropske unije št. 16257 735 za „Programska oprema za osebne računalnike, prenosne telefone, in prenosne elektronske naprave, in sicer programska oprema za pregled, spreminjanje in upravljanje pdf dokumentov“;
—

izpodbijano odločbo delno razveljavi, in sicer v delih, v katerih je odbor za pritožbe a) zavrnil pritožbo tožeče stranke R 979/2017-4 b) delno ugodil izbrisu na podlagi pritožbe družbe Thalgo TCH R 1070/2017-4 za proizvode iz razreda 3 Nicejske klasifikacije; c) tudi EUTM št. 11649324 razglasil neveljavno za navedene proizvode iz razreda 3; d) potrdil odločbo EUIPO z dne 21. marca 2017 (postopek izbrisa št. 11974 C) v delu, v katerem je bila znamka tožeče stranke v skladu z odločbo razglašena za neveljavno za proizvode iz razreda 3;
4.

Četrti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji pri določanju globe Tožeča stranka v svojem četrtem tožbenem razlogu zatrjuje domnevno očitno napako pri presoji pri določanju globe. Prvič, Komisija naj bi kršila načelo sorazmernosti in svoje smernice o načinu določanja glob s tem, da je celotno vrednost prodaje v EGP nepravilno vzela kot podlago za izračun globe. Drugič in tretjič, z napačno določitvijo tako faktorja za težo kot dodatnega zneska naj bi Komisija kršila načelo sorazmernosti, obveznost obrazložitve in načelo ne bis in idem. Četrtič, Komisija naj bi kršila načelo sorazmernosti, obveznost obrazložitve in načelo enakega obravnavanja, ker naj se v globi, naloženi tožeči stranki, ne bi ustrezno odražala njena omejena udeležba. Dalje, Komisija naj bi kršila načelo sorazmernosti in smernice o načinu določanja glob s tem, da kot olajševalno okoliščino ni upoštevala tega, da je bila tožeča stranka, če že, malomarna, in njene znatno omejene vloge ter konkurenčnega ravnanja.
8.

Osmi tožbeni razlog: s sklepom so kršena načela pravne varnosti, retroaktivnosti in prepovedi diskriminacije ter je storjena bistvena postopkovna zahteva, saj je z njim ocenjena veljavnost ATC iz leta 2003 glede na naknadne smernice OECD. — Sklep se uporablja retroaktivno in diskriminatorno ter neutemeljeno tožečima strankama in Luksemburgu nalaga standarde iz Smernic OECD iz leta 2017 o transfernih cenah, prvič sprejete zatem, ko je Komisija začela postopek na podlagi člena 108(2) PDEU in dolgo za sprejetjem ATC iz leta 2003.
—

razglasi za ničen sklep Komisije z dne 5. marca 2018, s katerim je odločila, da Svetu ne bo predlagala, da se dogovor socialnih partnerjev EU z dne 21. decembra 2015 o pravicah javnih uslužbencev ter uslužbencev državne uprave do obveščenosti in posvetovanja, ki je bil sklenjen na podlagi člena 155(1) PDEU, izvaja z direktivo, in sicer s sprejetjem sklepa Sveta v skladu s členom 155(2) PDEU;
—

Vsekakor in tudi ob predpostavki, da so ugotovitve Komisije iz izpodbijanega sklepa pravilne – quod non –, tožeča stranka ugotavlja, da elektrarne na premog ob upoštevanju njihovih gospodarskih okoliščin in njihovega pravnega položaja niso bile ne v dejanskem ne pravnem položaju, primerljivem z elektrarnami, ki uporabljajo drugo vrsto energije. Elektrarne na premog so namreč bile edine elektrarne, ki so bile ustanovljene pred letom 1998, ki so bile prisiljene izvesti velike naložbe, da bi še naprej delovale in ki bi jih brez zadevnega plačila bilo treba zapreti, kar bi ogrozilo sistem španske oskrbe z električno energijo.
—

izpodbijani sklep razveljavi v delu, v katerem so bili z njim iz financiranja Unije izključeni določeni odhodki Helenske republike v skupnem (bruto) znesku 17869131,75 EUR (finančni vpliv 14857076,98 EUR), ki so v zvezi z ukrepi 125A, 321 in 322 (bruto znesek 15631043,52 EUR in finančni vpliv 12618988,75 EUR) ter ukrepom 123A (znesek 2238088,23 EUR) nastali in bili prijavljeni v okviru EKSRP, oziroma v znesku EUR 588103,59, ki so na podlagi ukrepa pregleda transakcij za proračunska leta 2011-2014 nastali v okviru EKJS, in
—

razglasi za ničen sklep ECB z dne 23. februarja 2018, da družbi ABLV Bank, AS, in ABLV Bank Luxembourg, SA, propadata ali bosta verjetno propadli, in
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na to, da bi tožena stranka morala začeti formalni postopek preiskave na podlagi člena 108(2) PDEU. — Tožeče stranke med drugim trdijo, da je tožena stranka s tem, da ni začela takega postopka, kršila njihove procesne pravice na podlagi člena 108(2) PDEU in načelo dobrega upravljanja, saj ni izpolnila svoje obveznosti opraviti skrbno in nepristransko preučitev zatrjevane pomoči.
2.

Drugi tožbeni razlog: ugovor nezakonitosti, ker člen 10(c) Pogojev za zaposlitev in člen 2.0 Pravil za zaposlene kršita Direktivo Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP in uvodno izjavo 6 Okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP.
1.

S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da je Svet kršil načelo dobrega upravljanja, njeno pravico do obrambe in učinkovitega sodnega varstva s tem, da ji v razumnem roku ni zagotovil dostopa do dokazov, na katerih naj bi temeljila njena uvrstitev na seznam.
4.

Četrti razlog: neobstoj pravne podlage za povračilo prejemkov, izplačanih akreditiranim parlamentarnim pomočnikom. Ta razlog ima dva dela: Prvi del četrtega razloga temelji na neobstoju pravnega razmerja med tožečo stranko in Evropskim parlamentom. Od začetka veljavnosti Uredbe (ES) št. 160/2009 je Evropski parlament – in ne poslanec – tisti, ki ima pravno razmerje z akreditiranim parlamentarnim pomočnikom, in Evropski parlament ne povrne stroškov, temveč izplača prejemke. Kar zadeva delovno razmerje, v katerem so akreditirani parlamentarni pomočniki, tožeča stranka nima nobenega pogodbenega razmerja z Evropskim parlamentom. Evropski parlament tožeči stranki ni izplačal ustreznega prejemka akreditiranega parlamentarnega pomočnika. Ob neobstoju pravnega razmerja in pravne podlage tožeča stranka ne more imeti nobene dolžnosti vračila v korist Evropskega parlamenta. Drugi del četrtega razloga temelji na tem, da dejavnost, ki ni povezana s službo akreditiranih parlamentarnih pomočnikov, ne ustvari nobene pravice do povračila izplačanega prejemka. Člen 12 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije ne prepoveduje opravljanja zunanje dejavnosti, temveč se zahteva le ustrezno soglasje organa za imenovanja. Vendar v primeru, da se ne zaprosi za soglasje, zakonodaja ne predpisuje sankcij v obliki celotnega vračila izplačanih prejemkov.
1.

Kršitev obveznosti Komisije na podlagi členov 7, 5(1) in (3), ter 43(4) Uredbe (ES) št. 999/2001 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o določitvi podrobnih pravil za preprečevanje, obvladovanje in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 32, str. 289) ter členov 5(3) in 7 Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 463).
—

Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2017/2232 z dne 4. decembra 2017 o ponovni uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz določene obutve z zgornjim delom iz usnja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Vietnama, ki jo proizvajajo nekateri proizvajalci v Ljudski republiki Kitajski in Vietnamu, ter o izvršitvi sodbe Sodišča v združenih zadevah C-659/13 in C-34/14 razglasi za nično;
—

potrdi odločbo oddelka za ugovore o zavrnitvi prijave znamke Evropske unije št. 6105985 CAFÉ DEL SOL za „nudenje hrane in pijače, začasno nastanitev in catering“ iz razreda 43 Nicejske klasifikacije, ki jo je vložila nemška družba Gastro & Soul GmbH, ker obstaja verjetnost zmede za potrošnika, ki naj bi izhajala iz soobstoja nasprotujočih si znamk, ker med njima obstaja podobnost v poimenovanju in uporabi; če pa Splošno sodišče za to ni pristojno, naj zadevo vrne v ponovno odločanje odboru za pritožbe pri Uradu za intelektualno lastnino ter naloži, da je treba ugovor šteti za utemeljen;
2.

Tožeča stranka z drugim razlogom zatrjuje kršitev člena 31(2) in (3) Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 ter člena 52(2) in (3) Uredbe (EU) št. 1306/2013 z dne 17. decembra 2013 v povezavi z določbami člena 12, od (1) do (6), in člena 8 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 907/2014 z dne 6. avgusta 2014, ter kršitev smernic iz dokumentov Komisije VI/5330797 in C(2015)3675 final/8-6-2015. Poleg tega zatrjuje neutemeljeno podvajanje popravkov za isti razlog in kršitev načela sorazmernosti.
SL Uradni list Evropske unije C 83/22

Tožba, vložena 17. januarja 2018 – OCU/ECB

(Zadeva T-15/18)

(2018/C 083/33)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madrid, Španija) (zastopnika: E. Martínez Martínez in C. López-Mélida de Ramón, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska centralna banka

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razglasi za nično;

— ECB naloži, naj posreduje zahtevano dokumentacijo v celotni ali zaupni različici;

— Evropski centralni banki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Predmet te tožbe je razglasitev ničnosti odločbe z dne 17. novembra 2017 s številko LS/MD/17/428, s katerim je bila zavrnjena „Potrdilna prošnja za dostop do dokumentov ECB“, ki jo je tožeča stranka vložila 14. septembra 2017, in odreditev, naj se namesto nje odredi takojšnje posredovanje zahtevane dokumentacije v zvezi z reševanjem družbe Banco Popular Español S.A.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en razlog, ki temelji na pravici iz člena 41(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in sicer pravici do dobrega upravljanja, ki se izraža kot dostop do dokumentov zaradi legitimnega izvajanja pravice do obrambe.
5.

S petim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je bila kršena pravica tožeče stranke do izjave. Družba Lufthansa trdi, da Komisija ni spoštovala pravice družbe Lufthansa do izjave ter ni upoštevala začasnega postopka, določena v členu 18 Uredbe o združitvah in členu 12 Uredbe Komisije (ES) št. 802/2004 (3), in sicer s tem, ko je sprejela sklep kot končen („final“), ne da bi družbi Lufthansa omogočila, da poda svoje stališče glede pogoja ali katerega koli zatrjevanega škodovanja konkurenci, ki naj bi ga pogoj odpravil, in to niti pred (člen 18(1) Uredbe o združitvah) sprejetjem niti po (člen 18(2) Uredbe o združitvah) sprejetju sklepa.
2.

Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila člen 107(1) PDEU in obveznost obrazložitve, ker za tržno razmerje med letališčem Cagliari in tožečima strankama, vključno z zatrjevanimi plačili pomoči, ni uporabila preskusa udeleženca v tržnem gospodarstvu (MEO) in je namesto tega uporabila preskus Altmark, čeprav so bila ta plačila opravljena na podlagi pogodb, sklenjenih pred sprejetjem zakona 10/2010.
SL Uradni list Evropske unije C 72/41

Tožba, vložena 29. decembra 2017 – United Parcel Service/Komisija

(Zadeva T-834/17)

(2018/C 072/52)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Georgia, Združene države) (zastopniki: A. Ryan, solicitor, F. Hoseinian in W. Knibbeler, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— se družbi UPS plača odškodnina za nastalo škodo, in sicer v znesku 1 742 milijard EUR, skupaj z veljavnimi obrestmi;

— se družbi UPS nadomestijo davki, ki bodo obračunani na prejeto odškodnino, in sicer na podlagi stopnje davka, ki velja na dan sodbe; in

— se Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka zahteva odškodnino na podlagi člena 340 PDEU za škodo, ki je nastala zaradi Sklepa Komisije z dne 30. januarja 2013 o nezdružljivosti koncentracije z notranjim trgom in delovanjem Sporazuma EGP (Zadeva COMP/M.6570 – UPS/TNT Express) (v nadaljevanju: Sklep), ki ga je 7. marca 2017 za ničnega razglasilo Splošno sodišče v zadevi T-194/13.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe trdi, da so v Sklepu resne kršitve pravnih pravil, katerih namen je podeliti pravice družbi UPS. Po njenem mnenju je vsaka od teh kršitev posamezno podpirala Sklep in tožeči stranki preprečila, da bi prevzela družbo TNT ter uresničila ugodnosti, povezane s to predlagano transakcijo.

Tožeča stranka trdi, da gre za resne kršitve pravnih pravil glede (1) analize koncentracije cen, (2) analize učinkovitosti, (3) presoje konkurenčnosti družbe FedEx in (4) presoje intenzivnosti konkurence, opravljene v Sklepu.

Po mnenju tožeče stranka je vsaka od teh kršitev, obravnavana posamezno ali skupaj, vzrok za nezakonitost Sklepa in povzroči odgovornost Unije na podlagi člena 340 PDEU.

Tožeča stranka dalje trdi, da ji je nastala škoda, saj če kršitev ne bi bilo, bi družba UPS prevzela družbo TNT. Nobena običajno skrbna in vestna uprava ne bi prepovedala predlagano transakcijo, če bi bile analiza koncentracije cen, analiza učinkovitosti, presoja konkurenčnosti družbe FedEx in presoja intenzivnosti konkurence opravljene brez napak.

Po mnenju tožeče stranke bi jo zato bilo treba z odškodnino na podlagi člena 340 PDEU postaviti v položaj, v katerem bi bila, če nezakoniti Sklep ne bi bil sprejet.
1.

Prvi razlog: kršitev člena 4(2), drugi pododstavek, Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331), ker naj bi prevladal javni interes za razkritje zadevnih informacij.