ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 7. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Oldenburg – Nemčija) – NK

(Zadeva C-231/18) (1)

(Predhodno odločanje - Prevoz - Cestni promet - Uredba (ES) št. 561/2006 - Uredba (EU) št. 165/2014 - Obveznost uporabe tahografa - Izjema za vozila, ki se uporabljajo za prevoz živih živali s kmetij na lokalne trge in obratno ali s trgov v lokalne klavnice)

(2019/C 131/18)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Oldenburg

Stranke v postopku v glavni stvari

NK

ob udeležbi: Staatsanwaltschaft Oldenburg, Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Oldenburg

Izrek

Izraz „lokalni trgi“ iz člena 13(1)(p) Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 165/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014, je treba razlagati tako, da ne pomeni niti transakcije med trgovcem na veliko z živino in kmetom niti samega trgovca na veliko z živino, tako da izjeme iz te določbe ni mogoče razširiti na vozila, ki prevažajo žive živali neposredno s kmetij v lokalne klavnice.

(1) UL C 221, 22.6.2018.
1.

Člena 63 in 65 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, na podlagi katere so dividende, ki jih družba rezidentka razdeli pokojninskemu skladu rezidentu, na eni strani predmet pri viru odtegnjenega davka, ki ga je mogoče v celoti odbiti od davka od dohodkov pravnih oseb, ki ga dolguje tak sklad, in povrniti, kadar davek, odtegnjen pri viru, presega davek od dohodkov pravnih oseb, ki ga mora plačati sklad, in da se na drugi strani ne kažejo kot povečanje dobička, ki se obdavči z davkom od dohodkov pravnih oseb, ali pa se kažejo le kot majhno povečanje tega dobička zaradi možnosti, da se od navedenega dobička odbijejo rezervacije za obveznosti izplačevanja pokojnin, medtem ko so dividende, izplačane pokojninskemu skladu nerezidentu, predmet pri viru odtegnjenega davka, ki za tak sklad pomeni dokončni davek, če pokojninski sklad nerezident prejete dividende nameni za rezervacije za pokojnine, ki jih bo moral izplačevati v prihodnosti, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
3.

Člen 3(1), prvi pododstavek, in člen 13(1), prvi pododstavek, Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2015/1513 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. septembra 2015, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ureditvi, v skladu s katero se za postavitev vetrne elektrarne zahteva spoštovanje minimalne razdalje med njo in zgradbami s stanovanjsko funkcijo, če je ta ureditev nujna in sorazmerna glede na splošni nacionalni zavezujoči cilj zadevne države članice, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 12. septembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Berlin – Nemčija) – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH/Google LLC, venant aux droits de Google Inc.

(Zadeva C-299/17) (1)

(Predhodno odločanje - Industrijska politika - Približevanje zakonodaj - Direktiva 98/34/ES - Postopek za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov ter predpisov o storitvah informacijske družbe - Člen 1, točka 11 - Pojem „tehnični predpis“)

(2019/C 383/05)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Berlin

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH

Tožena stranka: Google LLC, ki je pravna naslednica družbe Google Inc.

Izrek

Člen 1, točka 11, Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. julija 1998, je treba razlagati tako, da je nacionalni predpis, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ki določa prepoved dajanja tiskanih del ali njihovih delov na voljo javnosti (razen posameznih besed ali zelo kratkih odlomkov besedila) izključno za komercialne ponudnike iskalnikov in komercialne ponudnike storitev, ki podobno urejajo vsebine, „tehnični predpis“ v smislu te določbe, osnutek katerega mora biti predhodno sporočen Evropski komisiji v skladu s členom 8(1), prvi pododstavek, Direktive 98/34, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48.

(1) UL C 309, 18.9.2017.
1.

Člen 2(f) in člen 5(3) Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, v povezavi s členom 2(h) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter členom 4, točka 11, in členom 6(1)(a) Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) je treba razlagati tako, da ne gre za veljavno privolitev iz teh določb, če se shranjevanje podatkov ali dostop do podatkov, ki so že shranjeni v terminalski opremi uporabnika spletnega mesta, z uporabo piškotkov dovoli z vnaprej označenim potrditvenim poljem, ki ga mora ta uporabnik, da svojo privolitev zavrne, odznačiti.
1.

Zvezna republika Nemčija s tem, da ohranja obvezne tarife za storitve načrtovanja arhitektov in inženirjev, ni izpolnila obveznosti iz člena 15(1), (2)(g) in (3) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu.
1.

Člen 2(c) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da izključna pravica, ki je s to določbo podeljena proizvajalcu fonogramov, da dovoli ali prepove reproduciranje svojega fonograma, temu proizvajalcu omogoča, da nasprotuje temu, da tretja oseba uporabi zvočni vzorec – četudi zelo kratek – iz njegovega fonograma, da bi ta vzorec vključila v drug fonogram, razen če je ta vzorec vanj vključen v spremenjeni in pri poslušanju neprepoznavni obliki.
C 263/8

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. junija 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Svea hovrätt – Švedska) – Patent-och registreringsverket/Mats Hansson

(Zadeva C-705/17) (1)

(Predhodno odločanje - Znamke - Direktiva 2008/95/ES - Člen 4(1)(b) - Verjetnost zmede - Celotni vtis - Prejšnja znamka, ob registraciji katere je bila vpisana izjava o odpovedi - Učinki take izjave o odpovedi na obseg varstva prejšnje znamke)

(2019/C 263/09)

Jezik postopka: švedščina

Predložitveno sodišče

Svea hovrätt

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Patent-och registreringsverket

Tožena stranka: Mats Hansson

Izrek

Člen 4(1)(b) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v kateri je določena izjava o odpovedi, ki bi učinkovala tako, da se element sestavljene znamke, na katerega se ta izjava nanaša, izključi iz celovite analize dejavnikov, ki so upoštevni za ugotavljanje obstoja verjetnosti zmede v smislu te določbe, ali da se takemu elementu vnaprej in trajno pripiše omejen pomen pri tej analizi.

(1) UL C 83, 5.3.2018.
1.

Prilogo III k Direktivi 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv, kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1357/2014 z dne 18. decembra 2014 in Prilogo k Odločbi Komisije 2000/532/ES z dne 3. maja 2000 o nadomestitvi Odločbe 94/3/ES o oblikovanju seznama odpadkov skladno s členom 1(a) Direktive Sveta 75/442/EGS o odpadkih in Odločbe Sveta 94/904/ES o oblikovanju seznama nevarnih odpadkov skladno s členom 1(4) Direktive Sveta 91/689/EGS o nevarnih odpadkih, kakor je bila spremenjena s Sklepom Komisije 2014/955/EU z dne 18. decembra 2014, je treba razlagati tako, da mora imetnik odpadka, ki ga je mogoče razvrstiti bodisi pod oznake za nevarne odpadke bodisi pod oznake za nenevarne odpadke in katerega sestava ni takoj znana, za to, da lahko ta odpadek razvrsti, določiti navedeno sestavo in raziskati nevarne snovi, ki so lahko razumno prisotne v tem odpadku, da ugotovi, ali ima ta odpadek nevarne lastnosti, pri čemer lahko v ta namen uporablja vzorčenje, kemijske analize in teste, določene v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 440/2008 z dne 30. maja 2008 o določitvi testnih metod v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), ali katere koli druge na mednarodni ravni uveljavljene vzorčenje, kemijske analize in teste.
C 206/4

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. aprila 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Köln – Nemčija) – Germanwings GmbH/Wolfgang Pauels

(Zadeva C-501/17) (1)

(Predhodno odločanje - Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Člen 5(3) - Odškodnina potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov - Obseg - Izjema od obveznosti zagotovitve odškodnine - Pojem,izredne razmere‘ - Poškodovanje pnevmatike letala s tujkom na vzletno pristajalni stezi letališča)

(2019/C 206/04)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Köln

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Germanwings GmbH

Tožena stranka: Wolfgang Pauels

Izrek

Člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 v povezavi z uvodno izjavo 14 te uredbe je treba razlagati tako, da spada poškodba letalske pnevmatike s tujkom, kot je prosti delec, ki leži na vzletno-pristajalni stezi letališča, pod pojem „izredne razmere“ v smislu te določbe.

Vendar mora letalski prevoznik, katerega let je imel veliko zamudo zaradi takšnih „izrednih razmer“, da se ga oprosti obveznosti plačila odškodnine potnikom iz člena 7 Uredbe št. 261/2004, dokazati, da je uporabil celotno osebje ter vsa razpoložljiva materialna in finančna sredstva, da bi se izognil temu, da bi zaradi zamenjave pnevmatike, ki je bila poškodovana s tujkom, kot je prosti delec, ki je ležal na vzletno-pristajalni stezi letališča, prišlo do velike zamude zadevnega leta.

(1) UL C 392, 20.11.2017.
1.

Člen 8(2) Uredbe Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov [107 PDEU in 108 PDEU] (Uredba o splošnih skupinskih izjemah) je treba razlagati tako, da se je „izvajanje projekta ali dejavnosti“ v smislu te določbe začelo, ko je bilo prvo naročilo opreme za ta projekt ali za to dejavnost dano s sprejetjem nepogojne in pravno zavezujoče zaveze pred vložitvijo prošnje za pomoč, in sicer ne glede na morebitne stroške odstopa od te zaveze.
1.

Republika Poljska s tem, da prevoznim podjetjem nalaga, da morajo za vožnjo po nekaterih javnih cestah imeti posebna dovoljenja, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi povezanih določb členov 3 in 7 Direktive Sveta 96/53/ES z dne 25. julija 1996 o določitvi največjih dovoljenih mer določenih cestnih vozil v Skupnosti v notranjem in mednarodnem prometu in največjih dovoljenih tež v mednarodnem prometu, kakor je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2015/719 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2015, v povezavi s točkama 3.1 in 3.4 Priloge I k navedeni direktivi 96/53.
Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 28. februarja 2019 – Groupe Léa Nature/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Debonair Trading Internacional Lda)

(Zadeva C-505/17 P) (1)

(Pritožba - Znamka Evropske unije - Uredba (ES) št. 207/2009 - Člen 8(1)(b) in (5) - Figurativna znamka, ki vsebuje besedne elemente „SO’BiO ētic“ - Besedna in figurativna znamka Skupnosti in nacionalna besedna in figurativna znamka, ki vsebujeta besedni element „SO… ?“ - Ugovor imetnika - Zavrnitev registracije)

(2019/C 139/10)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Groupe Léa Nature (zastopnik: E. Baud, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (zastopniki: K. Markakis in D. Botis, agenta), Debonair Trading Internacional Lda (zastopnik: T. Alkin, Barrister)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Groupe Léa Nature SA se naloži, da poleg lastnih stroškov nosi tudi stroške, ki sta jih priglasila Debonair Trading Internacional Lda in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO).

(1) UL C 437, 18.12.2017.
1.

Člen 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da: — ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki sodišču, ki mu je zadeva predložena, preprečuje, da ugodi predlogu za ugotovitev ničnosti kreditne pogodbe, ki temelji na nepoštenosti pogoja v zvezi s tečajno razliko, kot je ta iz postopka v glavni stvari, če ugotovitev nepoštenosti takega pogoja omogoča vzpostavitev pravnega in dejanskega položaja, v katerem bi bil potrošnik, če ne bi bilo tega nepoštenega pogoja, in — nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki v okoliščinah, kot so v postopku v glavni stvari, sodišču, ki mu je zadeva predložena, preprečuje, da ugodi predlogu za ugotovitev ničnosti kreditne pogodbe, ki temelji na nepoštenosti pogoja v zvezi z valutnim tveganjem, če se ugotovi, da je ta pogoj nepošten in da pogodba ne more obstajati brez tega pogoja.
—

se načeloma ne uporablja v položaju, kot je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem mora stroške iz naslova pogodbe o kontragaranciji banka iz Unije plačati libijski banki, katere ime ni več vpisano na seznam iz Priloge III k tej uredbi, ali ki jih mora banka iz Unije plačati drugi banki iz Unije, če je upravičenec do bančne garancije, ki jo je izdala libijska banka, subjekt, ki je na tem seznamu, razen če to plačilo zaradi pravnih ali finančnih povezav med banko, prejemnico tega plačila, in subjektom, ki je na navedenem seznamu, ne vodi do posrednega dajanja zadevnih stroškov na razpolago temu subjektu.
C 65/2

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 13. decembra 2018 – Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije/Gascogne Sack Deutschland GmbH, nekdanja Sachsa Verpackung GmbH, Gascogne SA, Evropska komisija (C-138/17), Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne SA/Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije, Evropska komisija (C-146/17)

(Združeni zadevi C-138/17 P in C-146/17 P) (1)

((Pritožba - Odškodninska tožba - Člen 340, drugi odstavek, PDEU - Predolgo trajanje postopka v dveh zadevah pred Splošnim sodiščem Evropske unije - Povrnitev škode, ki je domnevno nastala pritožnicama - Premoženjska škoda - Stroški bančne garancije - Vzročna zveza - Zamudne obresti - Nepremoženjska škoda))

(2019/C 65/02)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

(Zadeva C-138/17 P)

Pritožnica: Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije (zastopnik: J. Inghelram in Á.M. Almendros Manzano, agenta)

Druge stranke v postopku: Gascogne Sack Deutschland GmbH, nekdanja Sachsa Verpackung GmbH, Gascogne SA (zastopnika: F. Puel in E. Durand, avocats), Evropska komisija (zastopniki: C. Urraca Caviedes, S. Noë in F. Erlbacher, agenti)

(Zadeva C-146/17 P)

Pritožnici: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne SA (zastopnika: F. Puel in E. Durand, avocats)

Drugi stranki v postopku: Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije (zastopnik: J. Inghelram in Á.M. Almendros Manzano, agenta), Evropska komisija

Izrek

1. Točka 1 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 10. januarja 2017, Gascogne Sack Deutschland in Gascogne/Evropska unija (T-577/14, EU:T:2017:1), se razveljavi.

2. Pritožba v zadevi C-146/17 P, ki sta jo vložili družbi Gascogne Sack Deutschland GmbH in Gascogne SA, se zavrne.

3. Odškodninska tožba, ki sta jo vložili družbi Gascogne Sack Deutschland GmbH in Gascogne SA, se v delu, v katerem se nanaša na odškodnino v znesku 187 571 EUR za povrnitev domnevne premoženjske škode zaradi plačila stroškov bančne garancije po tem, ko se je razumni rok sojenja v zadevah, v katerih sta bili izdani sodbi z dne 16. novembra 2011, Groupe Gascogne/Komisija (T-72/06, neobjavljena, EU:T:2011:671), in z dne 16. novembra 2011, Sachsa Verpackung/Komisija (T-79/06, neobjavljena, EU:T:2011:674), že iztekel, se zavrne.

4. Družbi Gascogne Sack Deutschland GmbH in Gascogne SA nosita poleg svojih stroškov tudi vse stroške, ki so Evropski uniji, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije, nastali v okviru teh pritožb, ter svoje stroške na prvi stopnji.

5. Evropska unija, ki jo zastopa Sodišče Evropske unije, nosi stroške, ki so ji nastali v postopku na prvi stopnji.

6. Evropska komisija nosi stroške, ki so ji nastali v postopku na prvi stopnji in v okviru pritožbe v zadevi C-138/17 P.

(1) UL C 151, 15.5.2017.
1.

Člen 2(a) Direktive Sveta 1999/37/ES z dne 29. aprila 1999 o dokumentih za registracijo vozil v povezavi s členom 3, točki 11 in 13, Direktive 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila je treba razlagati tako, da se Direktiva 1999/37 uporablja za dokumente, ki so jih izdale države članice ob registraciji vozil, izdelanih pred 29. aprilom 2009, ko se je iztekel rok za prenos Direktive 2007/46.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Supreme Court – Irska) – The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána/Workplace Relations Commission

(Zadeva C-378/17) (1)

((Predhodno odločanje - Enako obravnavanje pri zaposlovanju - Direktiva 2000/78/ES - Prepoved diskriminacije na podlagi starosti - Zaposlovanje policistov - Nacionalni organ, ki je bil z zakonom ustanovljen za zagotavljanje uporabe prava Unije na določenem področju - Pooblastilo za neuporabo nacionalne zakonodaje, ki ni skladna s pravom Unije - Primarnost prava Unije))

(2019/C 44/03)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána

Tožena stranka: Workplace Relations Commission

Izrek

Pravo Unije in zlasti načelo primarnosti tega prava je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v skladu s katero nacionalni organ, ki je z zakonom ustanovljen za zagotavljanje uporabe prava Unije na določenem področju, ni pristojen za sprejetje odločitve, da nekega pravila nacionalnega prava, ki je v nasprotju s pravom Unije, ne bo uporabil.

(1) UL C 283, 28.8.2018.
C 65/14

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. decembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverfassungsgericht – Nemčija) – postopek, ki so ga začeli Heinrich Weiss in drugi

(Zadeva C-493/17) (1)

((Predhodno odločanje - Ekonomska in monetarna politika - Sklep Evropske centralne banke (EU) 2015/774 - Veljavnost - Program nakupa vrednostnih papirjev javnega sektorja na sekundarnih trgih - Člena 119 in 127 PDEU - Pristojnosti ECB in Evropskega sistema centralnih bank - Ohranjanje stabilnosti cen - Sorazmernost - Člen 123 PDEU - Prepoved monetarnega financiranja držav članic euroobmočja))

(2019/C 65/16)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverfassungsgericht

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Heinrich Weiss, Jürgen Heraeus, Patrick Adenauer, Bernd Lucke, Hans-Olaf Henkel, Joachim Starbatty, Bernd Kölmel, Ulrike Trebesius, Peter Gauweiler, Johann Heinrich von Stein, Gunnar Heinsohn, Otto Michels, Reinhold von Eben-Worlée, Michael Göde, Dagmar Metzger, Karl-Heinz Hauptmann, Stefan Städter, Markus C. Kerber

Ob udeležbi: Bundesregierung, Bundestag, Deutsche Bundesbank

Izrek

1. Ob preučitvi vprašanj za predhodno odločanje od prvega do četrtega ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Sklepa Evropske centralne banke (EU) 2015/774 z dne 4. marca 2015 o programu nakupa vrednostnih papirjev javnega sektorja na sekundarnih trgih, kakor je bil spremenjen s Sklepom Evropske centralne banke (EU) 2017/100 z dne 11. januarja 2017.

2. Peto vprašanje za predhodno odločanje ni dopustno.

(1) UL C 402, 27.11.2017.
C 25/11

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG/Finanzamt Feldkirch

(Zadeva C-625/17) (1)

((Predhodno odločanje - Člena 56 in 63 PDEU - Svoboda opravljanja storitev in prosti pretok kapitala - Kreditne institucije - Pristojbina za stabilnost in poseben prispevek k tej pristojbini, ki sta določena na podlagi nekonsolidirane bilančne vsote kreditnih institucij s sedežem v Avstriji - Vključitev bančnih poslov, ki imajo čezmejno naravo - Izključitev poslov hčerinskih družb v drugi državi članici - Različno obravnavanje - Omejitev - Utemeljitev))

(2019/C 25/13)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagateljica revizije: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

Nasprotna stranka: Finanzamt Feldkirch

Izrek

Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ker kreditnim institucijam s sedežem v Avstriji, ki – tako kot ta iz postopka v glavni stvari – svojim strankam iz drugih držav članic ponujajo storitve, vendar ne prek stalnih poslovnih enot s sedežem v teh državah članicah, nalaga plačilo dajatve, določene glede na „povprečno nekonsolidirano bilančno vsoto“, ki zajema bančne posle teh institucij neposredno z državljani drugih držav članic, medtem ko izključuje enake posle hčerinskih družb kreditnih institucij s sedežem v Avstriji, kadar imajo te hčerinske družbe sedež v drugih državah članicah.

(1) UL C 112, 26.3.2018.
C 35/7

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 29. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Finanzamt Goslar/baumgarten sports & more GmbH

(Zadeva C-548/17) (1)

((Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Obdavčitev agentov igralcev profesionalnega nogometa - Obročno odplačevanje, za katero velja pogoj - Obdavčljivi dogodek, obveznost obračuna in izterjava davka))

(2019/C 35/09)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Finanzamt Goslar

Tožena stranka: baumgarten sports & more GmbH

Izrek

Člen 63 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi s členom 64(1) te direktive je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se za obdavčljivi dogodek in obveznost obračuna davka, povezanega s storitvijo povezovanja igralcev profesionalnega nogometa s klubom, ki jo opravlja agent, kakršna je storitev v postopku v glavni stvari, ki je predmet obročnega in pogojnega odplačevanja več let po tej povezavi s klubom, šteje, da sta nastala na dan te povezave.

(1) UL C 437, 18.12.2017.