ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

V okviru tretjega pritožbenega razloga pritožnik zatrjuje eno, z več vidikov pravno napačno, razlago in uporabo člena 15(1)(a) Uredbe o blagovni znamki Skupnosti (UZS) (1). Najprej, Splošno sodišče naj v okviru preizkusa razlikovalnega učinka zadevne znamke, ki se zahteva s členom 15(1)(a) UZS, ne bi sledilo sodni praksi Sodišča glede presoje razlikovalnega učinka tridimenzionalnih znak v obliki proizvodov. V nasprotju s sodno prakso Sodišča naj Splošno sodišče ne bi opravilo zahtevane primerjave izpodbijane znamke s sektorsko običajno obliko peči. Poleg tega naj bi Splošno sodišče presodilo, da morebitna funkcionalnost oblike izpodbijane znamke ni upoštevna za presojo njenega razlikovalnega učinka. S tem naj bi Splošno sodišče kršilo uveljavljeno načelo, da se pri presoji razlikovalnega učinka znamke upoštevajo vse relevantne okoliščine posameznega primera. Nazadnje, Splošno sodišče naj ne bi sledilo sodni praksi Sodišča glede resne in dejanske uporabe znamke, ki je registrirana kot del sestavljene znamke. Splošno sodišče naj bi v zvezi s tem za zadostno štelo, da je v okviru sestavljene znamke uporabljena znamka še naprej prepoznana kot označba porekla. S tem naj bi Splošno sodišče prezrlo, da je v skladu z nedvoumnim besedilom člena 15(1)(a) UZS in sodno prakso Sodišča vedno treba še nadalje preizkusiti ali to vpliva na razlikovalni učinek registrirane znamke. Izvedbo tega preizkusa pa naj bi Splošno sodišče opustilo.
1.

Ali je treba člen 5(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1) razlagati tako, da pojem „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ zajema tudi pravico do odškodnine v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91, ki se uveljavlja zoper letalskega prevoznika, ki je opravil let, ni pa pogodbena stranka zadevnega potnika?
2.

Ali je treba člen 33(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2038/1999 z dne 13. septembra 1999 o skupni ureditvi trgov za sladkor, zlasti ob upoštevanju sodbe z dne 27. septembra 2012, Zuckerfabrik Jülich (C-113/10, C-147/10 in C 234/10), razlagati tako, da je treba prenose, ki jih je treba upoštevati (kot izgubo ali dohodek) pri skupnem izračunu proizvodnih dajatev, za vse kategorije izvoženega sladkorja izračunati tako, da se znesek dejanskih stroškov deli z zneskom izvožene količine, ne glede na to, ali so bila za to količino dejansko izplačana nadomestila?
1)

v položaju, ko je državljan tretje države pridržan na podlagi člena 8(3)(e) navedene direktive in ima v skladu s členom 9 Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180) pravico, da ostane v državi članici, dokler ni o njegovi prošnji za azil odločeno na prvi stopnji, in
SL Uradni list Evropske unije C 27/19

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Združeno kraljestvo) 13. novembra 2015 – The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury

(Zadeva C-591/15)

(2016/C 027/22)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited

Tožena stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Za namene člena 56 PDEU in ob upoštevanju ustavnopravnega razmerja med Gibraltarjem in Združenim kraljestvom: 1.1. ali je treba Gibraltar in Združeno kraljestvo šteti, kot da sta za namene prava Unije del ene same države članice, tako da se člen 56 PDEU ne uporablja, razen če ga je mogoče uporabiti kot notranji ukrep? Podredno, 1.2. ali ima ob upoštevanju člena 355(3) PDEU Gibraltar v Uniji ustavnopravno položaj posebnega ozemlja, ločenega od Združenega kraljestva, tako da je opravljanje storitev med Gibraltarjem in Združenim kraljestvom za namene člena 56 PDEU treba šteti za trgovino znotraj Unije? Podredno, 1.3. ali je treba Gibraltar šteti za tretjo državo ali ozemlje, tako da se pravo Unije uporablja za trgovino med njima le, kadar pravo Unije učinkuje med državo članico in tretjo državo? Podredno, 1.4. ali je ustavnopravno razmerje med Gibraltarjem in Združenim kraljestvom za namene člena 56 PDEU treba obravnavati kako drugače?

2. Ali nacionalni ukrepi o obdavčitvi, ki imajo take značilnosti kot tisti iz nove davčne ureditve, pomenijo omejitev pravice prostega opravljanja storitev za namene člena 56 PDEU?
4.

Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je, če potrošnik, proti kateremu se opravlja izvršba, vloži ugovor zoper izvršbo zaradi nepoštenosti pogoja, vključenega v potrošniško pogodbo, ki je podlaga za izvršbo ali v kateri je določen znesek, ki se zahteva, to, da se domneva nevarnost resnih težav za gospodarski javni red, skladno s členoma 6 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah, ali pa je treba to nevarnost presojati in ugotavljati ob upoštevanju konkretnih ekonomskih podatkov, na podlagi katerih se sklepa o makroekonomskem vplivu podelitve retroaktivnih učinkov ničnosti nepoštenega pogoja?
—

ugotovi, da Republika Malta s tem, da je sprejela odstopajočo ureditev, ki dovoljuje ujetje sedem vrst divjih ščinkavcev (ščinkavec Fringilla coelebs, repnik Carduelis cannabina, lišček Carduelis carduelis, zelenec Carduelis chloris, dlesk Coccothraustes coccothraustes, grilček Serinus serinus in čižek Carduelis spinus), ni izpolnila obveznosti iz členov 5(a) in (e) ter 8(1) v povezavi s Prilogo IV, točka (a), in členom 9(1) Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (1);
SL Uradni list Evropske unije C 414/18

Pritožba, ki jo je Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) vložil 22. septembra 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 15. julija 2015 v zadevi T-24/13, Cactus S.A./Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

(Zadeva C-501/15 P)

(2015/C 414/22)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnik: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, agent)

Druga stranka v postopku: Cactus S.A.

Predlogi

Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

— pritožbi v celoti ugodi;

— izpodbijano sodbo razveljavi;

— družbi Cactus S.A. naloži plačilo stroškov, ki so nastali Uradu.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

V skladu s sodbo „IP Translator“ lahko določitev naslova razreda pokriva vse proizvode in storitve, ki so vključeni na abecedni seznam tega razreda. Vendar taka določitev ne more privesti do popolnega uveljavljanja vseh proizvodov in blaga posameznega razreda. Splošno sodišče je v sodbi „IP Translator“ napačno uporabilo in kršilo člen 28 Uredbe št. 207/2009 (1) in pravilo 2 Uredbe št. 2868/95 s tem, da je obseg naslova razreda 35 izenačilo z vsemi storitvami iz tega razreda. Ker niti storitve prodaje na drobno niti storitve „prodaje na drobno naravnih rastlin in rož, semen: svežega sadja in zelenjave“ niso vključene na abecedni seznam razreda 35, prejšnje znamke Skupnosti niso zaščitene v zvezi s temi storitvami. Zahteva po natančni določitvi proizvodov ali vrst proizvodov, na katere se nanašajo storitve prodaje na drobno, ki se uporablja za vse znamke, tudi za tiste, ki so bile vložene pred sodbo Praktiker, dodatno preprečuje ugotovitev Splošnega sodišča, da se abstraktna določitev naslova razreda 35 razširja na storitve prodaje na drobno v zvezi z vsemi mogočimi proizvodi.

Ugotovitev, da izključna uporaba stiliziranega kaktusa ne spreminja razlikovalnega značaja prejšnje figurativne znamke v smislu člena 15(1)(a) Uredbe št. 207/2009, vsebuje štiri napake pri uporabi prava. Ker je Splošno sodišče svojo ugotovitev oprlo le na semantično skladnost med logotipom in besednim elementom, ni preizkusilo, v kakšni meri je bil besedni element „Cactus“ razlikovalen in pomemben v prejšnji sestavljeni znamki. Splošno sodišče ni upoštevalo vizualnih in (morebitnih) fonetičnih razlik med logotipom in sestavljeno znamko, svojo ugotovitev je napačno oprlo na predhodno poznavanje luksemburške javnosti prejšnje sestavljene znamke in ni upoštevalo zaznavanja evropske javnosti kot celote.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 406/20

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Frosinone (Italija) 23. septembra 2015 – kazenski postopek zoper Antonia Paola Contija

(Zadeva C-504/15)

(2015/C 406/21)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale di Frosinone

Stranka v postopku v glavni stvari

Antonio Paolo Conti

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 49 in naslednje, ter člen 56 in naslednje, Pogodbe o delovanju Evropske unije, kot so bili dopolnjeni zlasti v luči načel, ki jih je postavilo Sodišče v sodbi št. 72 z dne 16. februarja 2012 [v združenih zadevah C-72/10 in C-77/10], razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni določbi, ki določa obveznost neodplačnega prenosa uporabe materialne in nematerialne lastnine, ki tvori mrežo za upravljanje in pobiranje stav, po prenehanju opravljanja dejavnosti zaradi izteka koncesije ali zaradi odločbe o razveljavitvi ali preklicu?
3.

Splošno sodišče naj bi kršilo člen 108 PDEU in člene 4, 6, 7, 14 in 16 Uredbe št. 659/1999 kar zadeva postopke, ki se uporabljajo za nove pomoči in zlorabljene pomoči. Splošno sodišče naj bi, potem ko je priznalo, da nespoštovanje pogojev, ki so bili naloženi ob odobritvi pomoči, s strani države članice, pomeni zlorabo take pomoči, izključilo upoštevnost določb glede postopka preiskave zlorabljenih pomoči pri tem pa se je oprlo na dejstvo, da Komisija svoje odločbe ni oprla na te pomoči in na preudarek, da se pojma nove pomoči in zlorabljene pomoči medsebojno izključujeta. Vendar pa naj bi bile določbe glede zlorabljenih pomoči, kolikor je to v tej zadevi upoštevno, enake določbam glede novih pomoči. Splošno sodišče naj bi torej napačno uporabilo pravo s tem, da je odločbo razglasilo za delno nično zaradi napake pri kvalifikaciji pomoči, ki ni imela pravnih posledic.
1.

Kateri podatki se štejejo za pomembne podatke v smislu člena 24(1) Sklepa 2011/278/EU? (1) Ali je treba omejitev razumeti kakovostno ali količinsko, ali sodijo sem zlasti tudi takšni podatki v zvezi s kakršnimi koli načrtovanimi ali že izvedenimi spremembami zmogljivosti, ravni dejavnosti in obratovanja naprave, ki nimajo neposredno za posledico razveljavitve oziroma spremembe odločitve v zvezi z dodeljevanjem pravic v skladu s členi od 19 do 21 Sklepa 2011/278/EU in zaradi kateri ne nastopi obveznost predložitve na podlagi člena 24(2) Sklepa 2011/278/EU?
—

dokončno odloči tako, da ugodi predlogom družbe PT Musim Mas pred Splošnim sodiščem in za nično razglasi protidampinsško dajatev, naloženo pritožnici na podlagi Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1138/2011 (1) z dne 8. novembra 2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih maščobnih alkoholov in njihovih mešanic s poreklom iz Indije, Indonezije in Malezije in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1241/2012 (2) z dne 11. decembra 2012 o spremembi Izvedbene uredbe št. 1138/2011,
SL Uradni list Evropske unije C 363/24

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 24. avgusta 2015 – kazenski postopek zoper A, B

(Zadeva C-453/15)

(2015/C 363/30)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

A, B

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 56(1)(a) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da pravica v smislu člena 3(a) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (2), ki pomeni pravico do emisij ene tone ekvivalenta ogljikovega dioksida v določenem obdobju, pomeni „podobne pravice“ v smislu člena 56(1)(a) Direktive 2006/112/ES?

(1) UL L 347, str. 1.

(2) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 631.
—

Spor naj se dokončno razreši v smislu, da se ugodi predlogom tožeče stranke, zdaj pritožnice, na prvi stopnji; to pomeni, naj se člen 1 Odločbe 2013/661/PESC (1) z dne 15. novembra 2013 in člen 1 Izvedbene uredbe (EU) št. 1154/2013 (2) z dne 15. novembra 2013 razglasita za nična v vsem, v čemer se nanašata ali bi se lahko nanašala na IOEC in naj se njeno ime izključi iz ustreznih prilog k navedenim določbam.
SL Uradni list Evropske unije C 346/2

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila 18 junija 2015 Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovenija) – Medisanus d.o.o./Splošna Bolnišnica Murska Sobota

(Zadeva C-296/15)

(2015/C 346/02)

Jezik postopka: slovenščina

Predložitveno sodišče

Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Medisanus d.o.o.

Tožena stranka: Splošna Bolnišnica Murska Sobota

Vprašanje za predhodno odločanje

1) Ali je potrebno Direktivo številka 2004/18/ES (1), zlasti člene 23(2), 23(8) in 2, v povezavi — z Direktivo številka 2001/83/ES (2), zlasti členom 83, — z Direktivo številka 2002/98/ES (3), zlasti členom 4(2), — s PDEU, zlasti členom 18,

razlagati tako, da nasprotuje zahtevi po zdravilih „iz slovenske plazme“, izdelanih na industrijski način (ki temelji na nacionalni zakonodaji Republike Slovenije – na členu 6(71) ZZdr-2)?

(1) Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, UL L 134, 30.4.2004, str. 114.

(2) Direktiva 2001/83/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, UL L 311, 28.11.2001, str. 67.

(3) Direktiva evropskega parlamenta in Sveta 2002/98/ES z dne 27. januarja 2003 o določitvi standardov kakovosti in varnosti za zbiranje, preskušanje, predelavo, shranjevanje in razdeljevanje človeške krvi in komponent krvi ter o spremembi Direktive 2001/83/ES, UL L 33, 8.2.2003, str. 30.
SL Uradni list Evropske unije C 320/23

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 5. avgusta 2015 – Secretary of State for Work and Pensions v Public Law Project v imenu Tolley (pokojna)

(Zadeva C-430/15)

(2015/C 320/32)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court of the United Kingdom

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Secretary of State for Work and Pensions

Tožena stranka: Public Law Project v imenu Tolley

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je del za nego dodatka za pomoč invalidom v Združenem kraljestvu za namen Uredbe št. 1408/71 pravilno uvrščen kot invalidska dajatev in ne kot denarna dajatev za bolezen (1)?

2. (i) Ali se za osebo, ki preneha biti upravičena do dodatka za pomoč invalidom na podlagi nacionalnega prava Združenega kraljestva, ker se je preselila v drugo državo članico, in ki je pred tako selitvijo prenehala opravljati vsakršno poklicno dejavnost, ostaja pa zavarovana zoper tveganje, povezano s starostjo, v skladu s sistemom socialne varnosti Združenega kraljestva, preneha uporabljati zakonodaja Združenega kraljestva za namen člena 13(2)(f) Uredbe št. 1408/71? (ii) Ali se za tako osebo v vsakem primeru še naprej uporablja zakonodaja Združenega kraljestva z vidika točke 19(c) dela Priloge VI k Uredbi, ki se nanaša na Združeno kraljestvo? (iii) Če se zanjo zakonodaja Združenega kraljestva v smislu člena 13(2)(f) ne uporablja več, ali je Združeno kraljestvo z vidika točke 20 Priloge VI zavezano zanjo uporabljati določbe poglavja 1 naslova III Uredbe ali pa mu je to le dopuščeno?

3. (i) Ali se široka opredelitev zaposlene osebe v zadevi Dodl uporablja za namene členov od 19 do 22 Uredbe, če je oseba pred selitvijo v drugo državo članico prenehala opravljati vsakršno poklicno dejavnost, ne glede na to, da se v poglavju 1 naslova III razlikuje med zaposlenimi in samozaposlenimi osebami na eni strani ter brezposelnimi osebami na drugi? (ii) Če se uporablja, ali ima z vidika členov 19 ali 22 taka oseba pravico izvoziti dajatev? Ali člen 22(1)(b) preprečuje, da bi zahteva glede stalnega prebivališča, ki jo v zvezi s prenosom stalnega prebivališča v drugo državo članico nalaga nacionalna zakonodaja, prevladala nad upravičenostjo tožnice do dela za nego dodatka za pomoč invalidom?

(1) Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (UL L 149, str. 2).
SL Uradni list Evropske unije C 337/2

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Balş (Romunija) 28. maja 2015 – SC Casa Noastră SA/Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul Transportului ISCTR

(Zadeva C-245/15)

(2015/C 337/03)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Judecătoria Balş

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: SC Casa Noastră SA

Tožena stranka: Ministerul Transporturilor – Inspectoratul de Stat pentru Controlul Transportului ISCTR

Vprašanji za predhodno odločanje

1. V kolikšni meri je treba izraz „ne glede na to, kdo jih organizira“ v členu 2, točka 3, Uredbe št. 1073/2009 (1), razlagati tako, da lahko linijski prevoz organizira gospodarski subjekt za prevoz svojih zaposlenih na delovno mesto in z njega?

2. V kolikšni meri je treba izraz „prevoz potnikov v linijskih prevozih, če linija ni daljša od 50 km“ iz člena 3(a) Uredbe št. 561/2006 (2) razlagati tako, da se uporablja za delavce v okviru njihovih voženj na delovno mesto in z njega?

(1) Uredba (ES) št. 1073/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do mednarodnega trga avtobusnih prevozov in spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 (UL L 300, str. 88).

(2) Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL L 102, str. 1).
4.

Če je mogoče dovoljenja za zgoraj navedeno dostavo poštnih pošiljk pogodbenih strank pogojevati samo z zahtevami za zagotavljanje upoštevanja bistvenih zahtev, ali je potem mogoče zahteve, kot so obravnavane v postopku v glavni stvari, ki se nanašajo na pogoje dostave poštne službe, pogostost dostave pošiljk, službo za spremembo naslovov in prekinitev dostave, označevanje pošiljk in sprejemna mesta, obravnavati kot da so skladne z bistvenimi zahtevami v smislu člena 2, točka 19 in potrebne za zagotavljanje upoštevanja bistvenih zahtev v smislu člena 9(1)?
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali je treba člen 2 Direktive 89/391/EGS (2), člen 1(3) in člen 2, točki 1 in 2, Direktive 93/104/ES (3) ter člen 1(3) in člen 2, točki 1 in 2, Direktive 2003/88/ES (4) razlagati tako, da se uporabljata Direktivi 93/104/ES in 2003/88/ES za uradnike iz vprašanja 1?
SL Uradni list Evropske unije C 294/28

Pritožba, ki sta jo Alexandre Borde in Carbonium SAS vložila 10. junija 2015 zoper sodbo Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 25. marca 2015 v zadevi T-314/14, Borde in Carbonium/Komisija

(Zadeva C-279/15 P)

(2015/C 294/35)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnika: Alexandre Borde in Carbonium SAS (zastopnik: A. B. H. Herzberg, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnika Sodišču predlagata, naj:

— sklep Splošnega sodišča z dne 25. marca 2015 razveljavi a. zavrže tožbe kot nedopustne; in b. naloži tožečima strankama, naj nosita svoje stroške in stroške, nastale Komisiji.

— razglasi tožbo pritožnikov za razglasitev ničnosti za dopustno; in a. izda dokončno sodbo v zadevi; ali, podredno b. vrne zadevo v ponovno vsebinsko odločanje Splošnemu sodišču;

— podredno: vrne zadevo Splošnemu sodišču, da preuči vprašanje o dopustnosti, povezano z odločanjem o vsebini in ustrezno odloči;

— Komisiji naloži plačilo stroškov v skladu s členom 184(1) Poslovnika Sodišča.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnika trdita, da je bila zavrnitev njune tožbe za razglasitev ničnosti nezakonita, ker je (i) Splošno sodišče podalo nepravilno in izkrivljeno navedbo dejstev in tako ni spoštovalo pravice pritožnikov do izjave; (ii) Splošno sodišče pri uporabi člena 263(4) PDEU izpodbojne akte nepravilno omejilo na akte, opredeljene s členom 288, četrti odstavek, PDEU; (iii) Splošno sodišče storilo napako, ko ni ugotovilo, da so sporni ukrepi sklepi v smislu člena 288, četrti odstavek, PDEU; (iv) Splošno sodišče na podlagi člena 263(4) PDEU nepravilno menilo, da je odločilno dejstvo, ali je izpodbojni akt „mogoče ločiti od pogodbenega okvira“ in ni upoštevalo drugih upoštevnih dejavnikov; (v) Splošno sodišče za tripolarno zadevo na podlagi člena 263(4) PDEU nepravilno uporabilo merila za bipolarne zadeve; (vi) Splošno sodišče ni spoštovalo pravice pritožnikov do učinkovitega pravnega sredstva, kot je zagotovljena z evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
2.

Ali je treba člene 43 ES, 49 ES in 56 ES ter pojem „povsem notranji položaj“, s katerim je mogoče omejiti možnost zainteresirane stranke, da se v okviru spora pred nacionalnim sodiščem sklicuje na te določbe, razlagati tako, da nasprotujejo uporabi prava [Unije] v sporu med belgijskim državljanom in belgijsko državo, katerega predmet je povračilo škode, ki jo je povzročila domnevna kršitev prava Skupnosti v obliki sprejetja in ohranitve veljavnosti belgijske zakonodaje, kot je tista iz člena 3 kraljeve uredbe št. 143 z dne 30. decembra 1982, ki se brez razlikovanja uporablja za belgijske državljane in državljane drugih držav članic?
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je člen 67(3) Uredbe št. 1408/71 o socialni varnosti združljiv zlasti s: — členom 48 PDEU, ker lahko pogoj, ki v skladu s tem členom 67(3) velja za seštevanje dob zaposlitve, omejuje prosto gibanje delavcev in njihov dostop do nekaterih zaposlitev s krajšim delovnim časom; — členom 45 PDEU, ki „vključuje odpravo vsakršne diskriminacije na podlagi državljanstva delavcev držav članic v zvezi z zaposlitvijo, plačilom in drugimi delovnimi in zaposlitvenimi pogoji“ ter določa pravico delavcev, da „sprej[mejo] ponujeno delovno mesto“ (vključno z zaposlitvijo s krajšim delovnim časom) v drugih državah članicah, da „se v ta namen na območju držav članic prosto giba[jo]“ in da v njih bivajo „zaradi zaposlitve skladno z določbami zakonov ali drugih predpisov, ki urejajo zaposlovanje državljanov te države“;, — členom 15(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki določa, da je „[v]sakemu državljanu Unije […] v kateri koli državi članici zagotovljena svoboda iskanja zaposlitve, dela […]“?
1.

Ali je treba člen 45 PDEU razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu pravu, po katerem oseba, ki je zaposlena kot javni uslužbenec v eni državi članici, izgubi svoje pričakovane pravice do starostne pokojnine (pokojninski prejemki) iz naslova delovnega razmerja kot javni uslužbenec, ker je zaradi nove zaposlitve v drugi državi članici odpovedala pogodbo o zaposlitvi kot javni uslužbenec, če nacionalno pravo hkrati določa, da je ta oseba ob upoštevanju bruto plač, ki jih je prejela kot javni uslužbenec, pozavarovana v okviru zakonskega pokojninskega zavarovanja, pri čemer so na tej podlagi pridobljene pravice do pokojnine nižje od izgubljenih pričakovanih pravic do starostne pokojnine?