Keywords

Summary



Keywords

1. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo

(člena 88 ES in 230, četrti odstavek, ES)

2. Pritožba – Pritožbeni razlogi – Napačna presoja dejstev – Nedopustnost – Nadzor Sodišča nad presojo dokazov – Izključitev, razen v primeru izkrivljanja

(člen 225 ES; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek)

3. Pomoči, ki jih dodelijo države – Odločba Komisije o ugotovitvi združljivosti nacionalnega ukrepa s členom 87(1) ES – Uporaba merila zasebnega upnika s strani Komisije

(člen 87(1) ES)

Summary

1. Subjekti, ki niso naslovniki odločbe, se lahko sklicujejo na to, da jih odločba posamično zadeva (v smislu člena 230, četrti odstavek, ES), le kadar vpliva nanje zaradi določenih njihovih značilnosti ali zaradi dejanskega položaja, ki jih opredeljuje glede na vse druge subjekte in jih torej individualizira podobno kot samega naslovnika odločbe.

Natančneje pa na področju državnih pomoči velja, da se subjekti, razen naslovnikov, ki dvomijo o utemeljenosti odločbe o presoji pomoči, lahko sklicujejo, da jih zadevna odločba posamično zadeva v primerih, ko je pomoč, ki je predmet zadevne odločbe, njihov položaj na trgu znatno prizadela. S tem v zvezi zgolj okoliščina, da bi odločba lahko v določeni meri vplivala na konkurenčne odnose na upoštevnem trgu in da je bilo to podjetje v kakršnem koli konkurenčnem odnosu z upravičencem iz tega akta, še ne pomeni, da je mogoče šteti, da navedeni akt to podjetje posamično zadeva. Torej se podjetje ne more sklicevati zgolj na svojo lastnost konkurenta podjetju, ki je upravičeno do pomoči, temveč mora tudi dokazati, da je v takem dejanskem položaju, da je individualizirano podobno kot naslovnik.

Vendar pa iz tega ne izhaja, da bi bilo treba poseben status, značilen za subjekt, ki ni naslovnik odločbe, v primerjavi z vsakim drugim gospodarskim subjektom nujno izpeljati iz elementov, kot so: večje zmanjšanje prometa, nezanemarljive finančne izgube ali znatno zmanjšanje tržnega deleža po dodelitvi zadevne pomoči. Dejansko lahko podelitev državne pomoči prizadene konkurenčni položaj subjekta tudi drugače, zlasti tako, da povzroči izgubo dobička ali manj ugodne trende od trendov, če pomoči ne bi bilo. Prav tako se intenzivnost prizadetosti spreminja glede na večje število dejavnikov, kot na primer struktura zadevnega trga ali vrsta zadevne pomoči. Dokaza znatne prizadetosti položaja konkurenta na trgu torej ni mogoče omejiti na prisotnost določenih elementov, ki kažejo na poslabšanje njegovega gospodarskega ali finančnega uspeha.

(Glej točke od 30 do 35.)

2. Sodišče prve stopnje je edino pristojno, da ugotovi in presodi upoštevna dejstva in da presodi dokaze. Presoja teh dejstev in dokazov, razen ob njihovem izkrivljanju, torej ne pomeni pravnega vprašanja, ki bi bilo kot tako predmet nadzora Sodišča v okviru pritožbe.

(Glej točko 54.)

3. Pri vprašanju, ki ga je Komisija obravnavala, ali je mogoče določene ukrepe opredeliti kot državno pomoč, ker javni organi ne bi ravnali enako kot zasebni upnik, gre za zapleteno gospodarsko presojo. Čeprav Sodišče Komisiji priznava območje proste presoje glede ekonomskih zadev, to ne pomeni, da se morajo sodišča Skupnosti vzdržati nadzora nad razlago podatkov ekonomske narave, ki jo opravi Komisija. Dejansko mora sodišče Skupnosti preveriti ne le samo vsebinsko točnost navedenih dokazov, njihovo zanesljivost in doslednost, ampak tudi, ali ti dokazi vsebujejo vse upoštevne podatke, ki jih je treba upoštevati pri presoji zapletene situacije, in ali lahko utemeljijo iz njih izvedene sklepe. Vendar v okviru tega nadzora s svojo gospodarsko presojo ne more nadomestiti presoje Komisije.

V primeru, ko ima institucija Skupnosti široko pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, je nadzor spoštovanja določenih postopkovnih jamstev temeljnega pomena. Med ta jamstva sodi tudi obveznost institucije, da skrbno in nepristransko preveri vse upoštevne elemente posameznega primera in da svojo odločitev v zadostni meri obrazloži.

(Glej točke od 56 do 59.)