Zadeva C‑292/12

Ragn-Sells AS

proti

Sillamäe Linnavalitsus

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tartu ringkonnakohus)

„Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Direktiva 2008/98/ES — Ravnanje z odpadki — Člen 16(3) — Načelo bližine — Uredba (ES) št. 1013/2006 — Pošiljke odpadkov — Mešani komunalni odpadki — Industrijski in gradbeni odpadki — Postopek podelitve koncesije za storitve zbiranja in prevoza odpadkov, proizvedenih na ozemlju občine — Obveznost bodočega ponudnika, da bo prepeljal zbrane odpadke v objekte za obdelavo, ki jih je določil organ, ki podeli koncesijo — Najbližje primerni objekti za obdelavo“

Povzetek – Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2013

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1013/2006, členi 3(1)(b) in (2), 12(1), in 18; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2008/98, člen 16)

(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1013/2006, člen 11(1)(a); Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta št. 2008/98, člen 16)

Okolje – Odpadki – Pošiljke – Uredba št. 1013/2006 – Mešani komunalni odpadki in odpadki za odstranjevanje – Obveznost dostave teh odpadkov v najbližji obrat za obdelavo v isti državi članici – Načeli samozadostnosti in bližine – Dopustnost

(členi od 34 PDEU do 36, PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1013/2006)

Okolje – Odpadki – Pošiljke – Uredba št. 1013/2006 – Obveznost, naložena bodočemu imetniku koncesije za zbiranje in prevoz določenih vrst odpadkov, da jih dostavi v najbližji obrat za obdelavo – Uporaba členov od 34 PDEU do 36 PDEU – Neobstoj

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 39 do 43.)

Obveznost, ki jo je naložila lokalna skupnost države članice bodočemu izvajalcu storitev zbiranja in prevoza odpadkov, da določene vrste odpadkov, zbranih na ozemlju te lokalne skupnosti, namreč mešane komunalne odpadke ali pa industrijske in gradbene odpadke, dostavi podjetju s sedežem v isti državi članici z namenom njihove obdelave, se nanaša na Uredbo št. 1013/2006 o pošiljkah odpadkov, katere cilj je dati na razpolago usklajen sistem postopkov, s katerimi je mogoče omejiti pretok odpadkov, da bi se zagotovilo varstvo okolja. Iz tega izhaja, da ni treba ločeno preverjati, ali je nacionalni ukrep v zvezi s pošiljko odpadkov v skladu s členoma 34 PDEU in 36 PDEU. (Glej točki 44 in 49.)

Določbe Uredbe št. 1013/2006 o pošiljkah odpadkov, v povezavi s členom 16 Direktive 2008/98 o odpadkih, je treba razlagati tako, da te določbe dajejo lokalni skupnosti pooblastilo, da podjetje, zadolženo za zbiranje odpadkov, proizvedenih na njenem ozemlju, zaveže k temu, da prepelje mešane komunalne odpadke, zbrane iz zasebnih gospodinjstev in po potrebi od drugih proizvajalcev, v najbližji primerni objekt za obdelavo, ki je v isti državi članici kot ta skupnost. Iz teh določb je namreč razvidno, da države članice lahko sprejmejo splošne ukrepe, ki omejujejo pošiljanje teh odpadkov med državami članicami, v obliki splošnih ali delnih prepovedi pošiljanja, zaradi izvajanja načel bližine, prednosti predelave in samozadostnosti v skladu z Direktivo 2008/98. Obveznost, ki jo organ lokalne skupnosti naloži podjetju, zadolženemu za zbiranje odpadkov na svojem ozemlju, da določeno vrsto odpadkov preda v objekt za obdelavo v isti državi članici, enaka splošnemu ukrepu, ki uvaja prepoved pošiljanja zadevnih odpadkov v druge objekte, ki je določena v členu 11(1)(a) Uredbe št. 1013/2006, če so bili tudi sami povzročitelji teh odpadkov zavezani slednje predati temu podjetju ali v tem objektu. Zato je država članica v primeru odpadkov za odstranjevanje ter mešanih komunalnih odpadkov, zbranih iz zasebnih gospodinjstev in, po potrebi, od drugih proizvajalcev, pooblaščena za to, da lokalnim skupnostim, za katere meni, da so najbolj primerne, podeli pristojnosti s področja ravnanja z odpadki, proizvedenimi na njihovem ozemlju, da zagotovi spoštovanje njenih obveznosti na podlagi člena 16 Direktive 2008/98 in da v okviru njihovih pristojnosti te lokalne skupnosti lahko poskrbijo za to, da bodo tovrstni odpadki prispeli v najbližji primerni objekt. (Glej točke 56, 57, 63 in 68 ter točko 1 izreka.)

Določbe Uredbe št. 1013/2006 o pošiljkah odpadkov, v povezavi s členom 16 Direktive 2008/98 o odpadkih, je treba razlagati tako, da te določbe lokalni skupnosti ne dovoljujejo, da bi podjetje, zadolženo za zbiranje odpadkov, proizvedenih na njenem ozemlju, zavezalo k temu, da prepelje industrijske in gradbene odpadke, proizvedene na njenem ozemlju, v najbližji primerni objekt za obdelavo, ki je v isti državi članici kot ta skupnost, ker so ti odpadki namenjeni predelavi, sami proizvajalci zadevnih odpadkov pa so jih dolžni predati temu podjetju ali jih neposredno dostaviti v ta objekt. Takšna obveznost bi bila enaka splošnemu ukrepu. Iz določb Uredbe št. 1013/2006, ki se uporabljajo za pošiljke odpadkov, namenjenih predelavi, ki niso mešani komunalni odpadki, med državami članicami, izhaja, da v njej ni določena možnost, da bi nacionalni organ lahko sprejel splošen ukrep, ki bi v celoti ali delno prepovedoval pošiljke takih odpadkov v druge države članice, zato da bi bili tam obdelani. (Glej točke od 66 do 68 in točko 1 izreka.)