ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
28

Komisija glede na navedeno zatrjuje, prvič, da tožeča stranka na dan svoje prve zahteve za dokumente z dne 5. decembra 2016, in celo pred tem datumom, ni bila seznanjena le z obstojem, temveč tudi z vsebino Izvedbenega sklepa, vključno z njegovo prilogo. Zahtevi za dostop naj bi bili namreč vloženi po sestanku z agentkama Komisije. Drugič, navaja, da sta v zahtevah za dostop do dokumentov, ki sta bili vloženi 5. in 22. decembra 2016, projekta Paskov in Mělník opisana tako podrobno in natančno, da je moral biti namen zahtev zgolj potrditi to, kar je tožeča stranka že vedela. Izvedbeni sklep je bil namreč objavljen na spletnem mestu Komisije 30. avgusta 2016, podatki o sporazumih o dodelitvi nepovratnih sredstev za projekta Mělník in Paskov pa so bili objavljeni na spletnem mestu agencije INEA 7. in 11. novembra 2016. Tretjič, Komisija poudarja, da je tožeča stranka z izpodbijanimi akti vsekakor razpolagala od 20. januarja 2017, kar pojasnjuje, zakaj je tožeča stranka svoji tožbi lahko priložila besedili sporazumov o dodelitvi nepovratnih sredstev za projekta Mělník in Paskov, ki nista javno dostopna. Vendar pa naj bi bila tožba, tudi če se za začetek teka roka za njeno vložitev upošteva zadnjenavedeni datum, vložena po poteku predpisanega roka.
Sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. novembra 2018 – Stichting Against Child Trafficking/Komisija

(Zadeva T‑658/17)

„Tožba za razglasitev ničnosti in tožba zaradi nedelovanja – Pravna oseba, ki OLAF obvesti o morebitnih nepravilnostih – Sklep OLAF o neuvedbi preiskave – Neizpodbojni akt – Nedopustnost – Stroški – Pravičnost – Člen 135(1) Poslovnika“

1. Ničnostna tožba – Status tožene stranke – Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) – Neobstoj pravne osebnosti – Odločbe OLAF – Možnost pripisa Komisiji (člen 263 PDEU; Odločba Komisije 1999/352) (Glej točko 17.)

2. Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Sklep Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) o neuvedbi preiskave – Izključitev (člen 263 PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 883/2013, člena 1(1) ter 5(2) in (4)) (Glej točke od 19 do 24.)

3. Sodni postopek – Absolutne procesne predpostavke – Sodni preizkus po uradni dolžnosti – Možnost odstopanja od pogojev za dopustnost tožbe s sklicevanjem na kršitev temeljnih pravic – Neobstoj (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 129) (Glej točko 27.)

4. Pravo Evropske unije – Načela – Pravica do učinkovitega sodnega varstva – Nedopustnost ničnostne tožbe, vložene zoper ukrepe, ki nimajo zavezujočih pravnih učinkov – Možnost pravnih subjektov, da take ukrepe izpodbijajo s tožbo iz naslova nepogodbene odgovornosti Unije (člena 263 in 340, drugi odstavek, PDEU) (Glej točko 29.)

5. Tožba zaradi nedelovanja – Fizične ali pravne osebe – Pogoji dopustnosti – Zavrnitev predloga za razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa, ki povzroči zavrnitev tožbe zaradi nedelovanja (člena 263, tretji odstavek, in 265 PDEU) (Glej točki 34 in 35.)

6. Ničnostna tožba – Pristojnost sodišča Unije – Predlog za izdajo odredbe, naslovljene na institucijo – Nedopustnost (člen 263 PDEU) (Glej točki 37 in 38.)

7. Sodni postopek – Stroški – Breme – Upoštevanje zahtev pravičnosti – Naložitev plačila neuspeli stranki – Upoštevanje njenega statusa dobrodelne organizacije, ki deluje v interesu otrok – Izključitev (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 135(1)) (Glej točki 41 in 42.)

Predmet

Tožba na podlagi členov 263 in 265 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti sklepa Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) z dne 3. avgusta 2017 o neuvedbi upravne preiskave v zadevi OC/2017/0451 ter, drugič, naložitev OLAF-u, naj uvede upravno preiskavo in naj na podlagi ugotovitev te preiskave zadevo posreduje nacionalnim represivnim organom zaradi izvedbe kazenskega postopka in institucijam Evropske unije zaradi izvedbe upravnega postopka.

Izrek

1. Tožba se kot nedopustna zavrže.
2.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Pojem – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 16 do 19, 31 in 32.)
Kar zadeva predlog za odlog izvršitve sklepa Komisije o začasnem umiku dovoljenja za dajanje proizvoda na trg, trditev predlagatelja, da naj bi tretje države sprejele ukrepe za začasen umik dovoljenj za zadevni proizvod, da bi odražale sklep Komisije, ne more pomeniti posebne okoliščine, iz katere je mogoče sklepati na resnost škode. Namreč, tudi če bi se ta trditev izkazala za utemeljeno, to ne bi omajalo dejstva, da so te odločbe sprejeli neodvisni organi in da je na tožeči stranki, da v teh pravnih sistemih po potrebi vloži ustrezne tožbe, da bi izpodbijala njihovo zakonitost.

(Glej točki 49 in 50.)
Sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 12. septembra 2018 – RE/Komisija

(Zadeva T‑257/17)

„Ničnostna in odškodninska tožba – Dostop do dokumentov – Uredba (ES) št. 1049/2001 – Zavrnitev dostopa zaradi molka organa – Ustavitev postopka – Izrecna zavrnitev dostopa – Prilagoditev predlogov – Člen 86(4)(a) in (b) Poslovnika – Člen 76(d) Poslovnika – Nedopustnost“

1. Sodni postopek – Prilagoditev predlogov med postopkom – Formalne zahteve – Kratek povzetek navajanih razlogov – Prenos prvotnih predlogov – Pogoji (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 86(4)(a) in (b)) (Glej točki 40 in 41.)

2. Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Formalne zahteve – Kratek povzetek navajanih razlogov (Statut Sodišča, člena 21, prvi odstavek, in 53, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 76(d)) (Glej točke od 54 do 56.)

3. Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Formalne zahteve – Označitev predmeta spora – Kratek povzetek navajanih razlogov – Tožba za povrnitev škode, ki jo je povzročila institucija Unije – Predlog za povračilo premoženjske škode – Minimalne zahteve (Statut Sodišča, člena 21, prvi odstavek, in 53, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 76(d)) (Glej točke od 61 do 63.)

Predmet

Na eni strani predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka Evropske komisije, s katero je bila zavrnjena potrdilna prošnja tožeče stranke z dne 20. januarja 2017 za dostop do dokumentov, in Sklepa generalnega sekretarja Komisije C(2017) 3718 final z dne 24. maja 2017 v delu, v katerem je bil zavrnjen dostop do opombe v zvezi z zaposlitvijo tožeče stranke, ter na drugi predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi nastala zaradi zavrnitve dostopa do teh dokumentov in zaradi zamude pri preučitvi prošnje za dostop do navedenih dokumentov.

Izrek

1. Postopek v zvezi s predlogi za razglasitev ničnosti odločbe zaradi molka Evropske komisije, s katero je bila zavrnjena potrdilna prošnja RE z dne 20. januarja 2017 za dostop do dokumentov, se ustavi.

2. V preostalem se tožba zavrže.
3.

Ničnostna tožba–Fizične ali pravne osebe–Procesno upravičenje–Tožba, ki jo vloži družba, ki na dan vložitve tožbe po dogovoru o združitvi nima več pravne osebnosti–Neobstoj dokaza o pravnem obstoju–Očitna nedopustnost (Člen 263, četrti odstavek, PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 177(4)) (Glej točke 16, od 18 do 20 in od 22 do 27.)
Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 29. septembra 2017 –

Amplexor Luxembourg/Komisija

(Zadeva T‑211/17 R)

„Začasna odredba – Javna naročila storitev – Predlog za izdajo začasnih odredb – Neobstoj nujnosti“

1. Začasna odredba–Odlog izvršitve–Začasni ukrepi–Pogoji za izdajo–Fumus boni juris–Nujnost–Resna in nepopravljiva škoda–Kumulativnost–Vrstni red preizkusa in način preverjanja–Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe–Tehtanje vseh zadevnih interesov (členi 256(1) PDEU, 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(4)) (Glej točke od 12 do 15.)

2. Začasna odredba–Odlog izvršitve–Začasni ukrepi–Pogoji za izdajo–Nujnost–Resna in nepopravljiva škoda–Dokazno breme–Obveznost predložitve konkretnih in natančnih navedb, podprtih s podrobnimi listinskimi dokazi (členi 256(1) PDEU, 278 PDEU in 279 PDEU) (Glej točke 18, 19, 42 in 43.)

3. Začasna odredba–Odlog izvršitve–Pogoji za izdajo–Nujnost–Presoja v sporu v zvezi z oddajo javnih naročil–Resna škoda–Zadostnost v primeru posebej resnega „fumus boni juris“ zaradi očitne in resne nezakonitosti–Zahteva–Vložitev predloga za izdajo začasne odredbe v obdobju mirovanja pred sklenitvijo pogodbe z izbranim ponudnikom (člen 278 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 966/2012, člen 118(2) in (3); Uredba Komisije št. 1268/2012, člen 171(1)) (Glej točke od 20 do 22, 27 in 28.)

4. Začasna odredba–Odlog izvršitve–Začasni ukrepi–Pogoji za izdajo–Nujnost–Resna in nepopravljiva škoda–Finančna škoda–Izguba možnosti zaradi izključitve ponudnika iz postopka javnega razpisa–Škoda, ki jo je mogoče v celoti povrniti v okviru tožbe v glavni stvari ali odškodninske tožbe–Neobstoj nepopravljivosti (členi 268 PDEU, 278 PDEU, 279 PDEU in 340 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(4)) (Glej točke 37, 38 in 40.)

Predmet

Predlog, na podlagi členov 278 in 279 PDEU, za izdajo začasnih ukrepov, in sicer zadržanje izvršitve odločbe Urada Evropske unije za publikacije (OP) z dne 13. februarja 2017 v okviru razpisa št. 10651 v delu, v katerem je ponudba konzorcija Jouve in Skrivanek uvrščena na prvo mesto, in zadržanje izvršitve okvirne pogodbe, sklenjene med OP in navedenim konzorcijem.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.
Sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 5. marca 2018 – Estamede/ECB

(Zadeva T‑124/17)

„Nepogodbena odgovornost – Ekonomska in monetarna politika – ECB – Prestrukturiranje grškega javnega dolga – Vpletenost grške ustanove javnega prava, ki upravlja pokojninski sklad za inženirje in izvajalce javnih del – Neobstoj lastnega interesa ali odstopa pravice do odškodnine – Nespoštovanje zahtev obličnosti – Očitna nedopustnost“

1. Odškodninska tožba – Procesno upravičenje – Poklicno združenje – Lastni interes ali odstop pravice do odškodnine (člen 268 PDEU) (Glej točki 14 in 15.)

2. Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Označitev predmeta spora – Kratek povzetek navajanih razlogov – Predložitev dokazov – Tožba za povrnitev škode, ki jo je povzročila institucija Unije (Statut Sodišča, člena 21, prvi odstavek, in 53, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 76(d) in (f)) (Glej točke 18, 20, 21, 24 in 25.)

3. Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Navedba tožbenih predlogov – Jasno in natančno oblikovanje (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 76(e)) (Glej točko 26.)

Predmet

Predlog na podlagi člena 268 PDEU za povrnitev škode, ki naj bi nastala Eniaios Foreas Koinonikis Asfalisis (EFKA), natančneje njeni podružnici za inženirje in izvajalce javnih del Tameio Syntaxeon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (TSMEDE) (Tomeis Michanikon Ergolipton Dimosion Ergon), in njenim zavarovancem upokojencem, zlasti zato, ker je Evropska centralna banka (ECB) izdala Sklep 2012/153/EU z dne 5. marca 2012 o primernosti tržnih dolžniških instrumentov, ki jih je izdala ali zanje v celoti jamči Helenska republika, v kontekstu ponudbe Helenske republike za izmenjavo dolga (UL 2012, L 77, p. 19), in druge ukrepe ECB, povezane s prestrukturiranjem grškega javnega dolga.

Izrek

1. Tožba se zavrže kot očitno nedopustna.
2.

Začasna odredba–Odlog izvršitve–Začasni ukrepi–Pogoji za izdajo–Nujnost–Resna in nepopravljiva škoda–Finančna škoda–Položaj, ki bi lahko ogrozil obstoj tožeče družbe–Presoja glede na položaj skupine, h kateri podjetje spada–Nevplivanje–Neobstoj nujnosti (člen 278 PDEU) (Glej točke od 22 do 25 in od 29 do 36.)
6

Komisija je z dopisoma z dne 17. avgusta in 29. septembra 1999 španske organe obvestila o svoji odločitvi, da začne formalni postopek preiskave iz člena 108(2) PDEU v zvezi s šestimi davčnimi shemami, in sicer v zvezi s 45‑odstotnim davčnim dobropisom za naložbe podjetij, ki sta ga sprejeli provinci Vizcaya in Guipúzcoa (UL 1999, C 351, str. 29), degresivnimi štiriletnimi znižanji davčne osnove za nova podjetja, ki so jih sprejele province Álava, Vizcaya in Guipúzcoa (UL 2000, C 55, str. 2), in 45‑odstotnim davčnim dobropisom za naložbe podjetij, ki ga je sprejela provinca Álava (UL 2000, C 71, str. 8).
45

V zvezi s tem Republika Poljska poleg pravnih ovir, katerih obstoja – kot je bilo opozorjeno v točki 44 zgoraj – ni mogoče priznati, navaja obstoj praktičnih težav pri uveljavljanju učinkov take razglasitve ničnosti. Vendar je treba tudi ta očitek zavrniti. Kot je namreč Komisija poudarila v odgovoru z dne 16. januarja 2017 na vprašanja, ki jih je 23. decembra 2016 postavil predsednik Splošnega sodišča, če to sodišče razglasi izpodbijani sklep za ničen, bo treba rezervacije letnih produktov zmogljivosti za obdobje po razglasitvi sodbe navedenega sodišča razveljaviti, ker se nanašajo na posebne letne produkte, ki jih je mogoče rezervirati za obdobje do 15 let le, če se združujejo z drugimi, in ker gre torej za produkte, ki so neodvisni drugi od drugih. Poleg tega je iz splošnih pogojev, ki se uporabljajo za prenos plina po plinovodu OPAL in so del pogodbe, ki jo je predložila Komisija, razvidno, da bo pogodbo o prenosu, sklenjeno med uporabniki omrežja in družbo OGT, glede pridobivanja produktov zmogljivosti na dražbah mogoče takoj odpovedati v primeru tehtnih razlogov, pri čemer bi se razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa s strani Splošnega sodišča nedvomno uvrščala mednje. Komisija pravilno dodaja, da bi ta razglasitev ničnosti pomenila nepredvideno okoliščino, ki bi imela pravne posledice za pogodbo v tem smislu, da bi upravičevala prilagoditev pogojev navedene pogodbe. Poleg tega je s temi splošnimi pogoji družbi OGT dovoljeno v prihodnje spremeniti pogoje pogodbe, če to narekuje potreba po upoštevanju spremembe pravnega položaja, na primer ob obstoju sodbe, ki jo izda mednarodno sodišče. Prav tako se ne zdi a priori izključeno, da se glede na spor, o katerem odloča Splošno sodišče, v vse pogodbe, ki bodo podpisane v zvezi s prihodnjimi dražbami (na primer pogodbe, ki jih nižje v dobavni verigi sklenejo subjekti, vključeni v prenos, distribucijo in dobavo plina, ki ga dobavlja družba Gazprom, pa tudi gospodarske pogodbe o trgovanju s plinom), vstavi zaščitna klavzula, da se predvidijo posledice morebitne nove odložitve izvajanja izpodbijanega sklepa ali njegove razglasitve ničnosti. V vsakem primeru, ker so bili zoper izpodbijani sklep sproženi postopki pred Splošnim sodiščem, brez dvoma obstaja poslovno tveganje, ki ga akterji na trgu ne bodo mogli prezreti.
42

Nazadnje, tretjič, omeniti je treba spor v zvezi z dostopom do dokumentov. Kar zadeva varstvo domnevno zaupnih dokumentov, je sodnik za začasne odredbe navedel, da tudi če nepopravljivosti zatrjevane škode ni mogoče dokazati, mu podrednost in torej omejenost njegovih pristojnosti ter podrednost in začasnost postopka za izdajo začasne odredbe glede na glavni postopek preprečujejo, da bi dovolil razkritje nekaterih posameznih podatkov, vsebovanih v teh dokumentih, ko ni mogoče izključiti, da bi sodišče, ki odloča o glavni stvari, raje preučilo, ali morajo biti zadevni dokumenti zaradi same narave upravičeni do splošne domneve zaupnosti, to je domneve, zaradi katere bi bili navedeni dokumenti izvzeti iz obveznosti delnega razkritja. Sodnik za začasne odredbe ob upoštevanju svojih povsem podrednih pristojnosti zato načeloma ne more dovoliti delnega dostopa, ne da bi taki odločitvi sodišča, ki odloča o glavni stvari, odvzel polni učinek. Ker pa so ti preudarki v zvezi z naravo postopka za izdajo začasne odredbe odločilni za končni izid tega postopka kot takega, jih ni mogoče uporabiti le za področji fumus boni juris in tehtanja interesov, temveč morajo sodniku za začasne odredbe tudi omogočiti, da eventualno neposredno uporabi člena 278 in 279 PDEU, to je določbi primarnega prava, ki mu dovoljujeta, da odredi odlog izvršitve, če meni, „da okoliščine to zahtevajo“, ali sprejme „potrebne“ začasne odredbe (glej v tem smislu sklepa z dne 25. julija 2014, Deza/ECHA, T‑189/14 R, neobjavljen, EU:T:2014:686, točke od 99 do 101, 104 in 105, in z dne 1. septembra 2015, Pari Pharma/EMA, T‑235/15 R, EU:T:2015:587, točke od 104 do 106, 109 in 110).
Sklep Splošnega sodišča z dne 27. februarja 2018 – SD/EIGE

(Zadeva T‑524/16 R)

„Začasna odredba – Javni uslužbenci – Uradniki – Sprememba Statuta z dne 1. januarja 2014 – Zmanjšano število dni letnega dopusta – Nadomestitev potovalnega časa z dopustom za obisk doma – Predlog za izdajo začasnih odredb – Neobstoj nujnosti“

1. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za dodelitev – Fumus boni juris – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Kumulativnost – Vrstni red preizkusa in način preverjanja – Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe – Tehtanje vseh zadevnih interesov (člen 256 (1), člena 278 in 279 PDEU; poslovnik Splošnega sodišča, člen 156 (4)) (Glej točke od 19 do 22.)

2. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji dodelitev – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Dokazno breme – Povsem hipotetična škoda, ki temelji na prihodnjih negotovih dogodkih – Nezadostnost za utemeljitev nujnosti (člena 278 in 279 PDEU) (Glej točki 32 in 33.)

Predmet

Predlog na podlagi členov 278 in 279 PDEU za, prvič, zadržanje izvršitve odločbe o znižanju števila dni dodatnega dopusta, do katerega je upravičena tožeča stranka, s pet na dva in pol na podlagi člena 7 Priloge V h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije, kako so bili spremenjeni z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (EU, Euratom) št. 1023/2013 z dne 22. oktobra 2013 (UL 2013, L 287, str. 15), in drugič, sprejetje začasnih ukrepov, s katerimi bi se tožeči stranki omogočilo, da je še naprej – začasno – upravičena do enakega števila dodatnega dopusta, kot je bila iz naslova potovalnega časa upravičena pred 1. januarjem 2014, in sicer retroaktivno od 1. januarja 2014 do izdaje odločbe v zadevi v glavni stvari ali do upokojitve tožeče stranke, če do nje pride pred razglasitvijo odločbe.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.
3.

Ničnostna tožba–Fizične ali pravne osebe–Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo–Tožba, ki jo vloži pravna oseba, ki ni združenje, ne zastopa interesov svojih članov in podpornikov in ne deluje v splošnem interesu javnosti–Nedopustnost (člen 263, četrti odstavek, PDEU; Sklep Komisije 2016/1250) (Glej točke od 45 do 50.)
4.

Odškodninska tožba–Zastaralni rok–Začetek–Škoda zaradi odvetniških stroškov, ki so tožeči stranki nastali pred nacionalnimi sodišči–Netrajajoča škoda–Datum, ki ga je treba upoštevati (člen 340, drugi odstavek, PDEU; Statut Sodišča, člena 46 in 53, prvi odstavek) (Glej točki 32 in 33.)
Sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. junija 2017 –

Uniwersytet Wrocławski/REA

(Zadeva T‑137/16)

„Ničnostna tožba – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Nezastopanje s strani odvetnika – Očitna nedopustnost“

1. Sodni postopek–Vloga, s katero se postopek začne–Zahteve obličnosti–Pogoji glede podpisnika–Status tretje osebe glede na stranke postopka–Avtonomna razlaga (Statut Sodišča, člen 19, odstavka 3 in 4; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 51(2) in (3)) (Glej točke od 14 do 17.)

2. Sodni postopek–Vloga, s katero se postopek začne–Zahteve obličnosti–Pogoji glede podpisnika–Status tretje osebe glede na stranke postopka–Družba, ki jo zastopajo pravni svetovalci, ki so pri njej v delovnem razmerju–Nespoštovanje zahteve po neodvisnosti (Statut Sodišča, člen 19, odstavka 3 in 4; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 51(1)) (Glej točke od 18 do 21.)

Predmet

Prvič, razglasitev ničnosti sklepov REA, ki deluje na podlagi pooblastila Evropske komisije, o odpovedi sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev (št. 252908) za projekt COSSAR in s katerimi je bilo tožeči stranki naloženo, naj vrne zneske v višini 36.508,37 EUR, 58.031,38 EUR in 6286,68 EUR ter plača odškodnino v višini 5803,14 EUR, in drugič, predlog, naj REA vrne ustrezne zneske skupaj z obrestmi, ki tečejo od dneva plačila do dneva vračila.

Izrek

1. Tožba v zadevi T‑137/16 se zavrže kot očitno nedopustna.
2.

Začasna odredba–Odlog izvršitve–Pogoji za dodelitev–Fumus boni juris–Tožba zoper odločbo Komisije, da se tretji osebi odobri dostop do dokumentov, ki izvirajo iz države članice, ki je nasprotovala takemu razkritju–Prima facie preizkus utemeljenosti razlogov, navedenih v podporo glavne tožbe–Sodni nadzor–Obseg (člena 256(1) PDEU in 278 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člen 4 od (1) do (3) in (5)) (Glej točke od 43 do 48.)
1.

Začasna odredba–Odlog izvršitve–Začasni ukrepi–Pogoji za izdajo–„Fumus boni juris“–Nujnost–Resna in nepopravljiva škoda–Kumulativnost–Tehtanje vseh zadevnih interesov–Vrstni red preizkusa in način preverjanja–Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (členi 256(1) PDEU, 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(4)) (Glej točke od 6 do 9 in 12.)
2.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Besedna znamka MASTER DUO in figurativna znamka MASTERS COLORS PARIS (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 20, 29, 36, 39, 40, 45, 48, 57 in 58.)
2.

Znamka Evropske unije — Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki RESPIMER in RESPIMAT (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 24, 26, 27, od 37 do 41, 46 in 47.)
1.

Znamka Evropske unije–Tožbeni postopek–Osebe s pravico do pritožbe in s pravico biti stranka v postopku–Osebe, prizadete z odločitvijo–Odločba s katero se ugovoru zoper registracijo znamke, ki temelji na obstoju verjetnosti zmede zaradi prejšnje znamke, ugodi, pri čemer se ne prizna, da ima prejšnja znamka povečan razlikovalni učinek–Neobstoj pravnega interesa–Nedopustnost (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 65(4)) (Glej točke od 29 do 34.)
2.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve–Pojem (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 17 do 19 in 31.)
57

Drugič, iz ustaljene sodne prakse Sodišča je razvidno, da se lahko na določbe mednarodnega sporazuma, katerega pogodbenica je Unija, stranke v postopku sklicujejo le, če narava in sistematika tega sporazuma temu ne nasprotujeta in so te določbe z vidika svoje vsebine nepogojne in dovolj natančne (glej sodbe z dne 14. decembra 2000, Dior in drugi, C‑300/98 in C‑392/98, EU:C:2000:688, točka 42, in z dne 13. januarja 2015, Svet in drugi/Vereniging Milieudefensie in Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht, od C‑401/12 P do C‑403/12 P, EU:C:2015:4, točka 54 in navedena sodna praksa).
81

Spomniti je treba, da mora v skladu s členom 21 Statuta Sodišča Evropske unije in členom 76(d) Poslovnika tožba med drugim vsebovati predmet spora in kratek povzetek tožbenih razlogov. Da bi odškodninska tožba za povračilo škode, ki jo je domnevno povzročila institucija Unije, izpolnila te zahteve, mora vsebovati elemente, ki omogočajo opredelitev ravnanja, ki ga tožeča stranka očita instituciji, razloge, zaradi katerih meni, da obstaja vzročna zveza med tem ravnanjem in škodo, ki naj bi jo utrpela, ter naravo in obseg te škode (sodbi z dne 18. septembra 1996, Asia Motor France in drugi/Komisija, T‑387/94, EU:T:1996:120, točki 106 in 107, ter z dne 6. maja 1997, Guérin automobiles/Komisija, T‑195/95, EU:T:1997:66, točki 20 in 21). Nasprotno pa zahtevek, katerega namen je pridobiti kakršno koli odškodnino, ni dovolj natančen in ga je zato treba šteti za nedopustnega (sodba z dne 2. decembra 1971, Zuckerfabrik Schöppenstedt/Svet, 5/71, EU:C:1971:116, točka 9).