ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

člena 4 in 5 Sklepa Komisije C (2016) 4046 final z dne 4. julija 2016 o državni pomoči SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Španija dodelila nekaterim nogometnim klubom, razglasi za nična v delu, v katerem se z njim nalaga izterjava pomoči, domnevno dodeljene Athletic Club, ter odprava ureditve davka od dohodkov pravnih oseb, ki velja za subjekte, ki nimajo pridobitnega namena, in v skladu s katero je bil obdavčen Athletic Club.
SL Uradni list Evropske unije C 428/18

Tožba, vložena 19. septembra 2016 – Malta/Komisija

(Zadeva T-653/16)

(2016/C 428/20)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Republika Malta (zastopnik: A. Buhagiar, agent)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razglasi za ničen sklep Komisije z dne 13. julija 2016, sprejet na podlagi Uredbe (ES) št. 1049/2001, (1) v zvezi z dostopom do dokumentov z referenčno številko GESTDEM 2015/5711;

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

1. V okviru prvega tožbenega razloga zatrjuje nespoštovanje procesnih rokov, določenih v Uredbi št. 1049/2001.

2. V okviru drugega tožbenega razloga navaja napačno obravnavo prošnje za dostop do dokumentov kot nove prošnje.

3. V okviru tretjega tožbenega razloga zatrjuje nezakonito razširitev obsega prošnje za dostop do dokumentov v potrdilni fazi.

4. V okviru četrtega tožbenega razloga zatrjuje, da je tožena stranka v izpodbijani sklep vključila dokumente za izdajo tretji stranki, katerih razkritje bi bilo v nasprotju s členom 113 Uredbe št. 1224/2009. (2)

(1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331).

(2) Uredba Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006 (UL 2009, L 343, str. 1).
1.

Prvi tožbeni razlog: nezakonitost Uredbe (EU) št. 422/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011 (UL 2014, L 129, str. 5) in Uredbe (EU) št. 423/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2012 (UL 2014, L 129, str. 12) (v nadaljevanju: izpodbijani uredbi). Natančneje, pri sprejemanju uredb naj bi prišlo do več kršitev, zlasti bistvene kršitve postopka, obveznosti obrazložitve, člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, veljavnim pred začetkom veljavnosti Uredbe (EU, EURATOM) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (UL 2013, L 287, str. 15), kršitve členov 10, 11 in 65 Kadrovskih predpisov, načel pridobljenih pravic in sorazmernosti, načela varstva zaupanja v pravo in pravil socialnega dialoga.
—

Podredno, tožeča stranka navaja drugi tožbeni razlog: kršitev člena 52(2) Uredbe št. 1306/2013. Tudi če bi očitki, ki so se navajali v okviru prvega razloga, pomenili kršitev prava EU (quod non), je Komisija napačno presodila težo te kršitve in finančno škodo EU.
—

Znesek upravne takse, ki je določen v Sklepu Upravnega sveta ECHA MB/43/2014 in ki je podlaga za izdalo izpodbijanega sklepa in računov, je glede na funkcije, ki jih mora izpolnjevati upravna taksa, nesorazmerno visok in zato predstavlja kazen. To pomeni kršitev člena 5 PDEU, ki določa načelo dodeljenih pristojnosti, v zvezi z uvodno izjavo 11 Uredbe Komisije (ES) št. 340/2008.
SL Uradni list Evropske unije C 383/14

Tožba, vložena 18. julija 2016 – Basicmed Enterprises in drugi/Svet in drugi

(Zadeva T-379/16)

(2016/C 383/20)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: Basicmed Enterprises Ltd (Limassol, Ciper) in 19 drugih (zastopniki: P. Tridimas, Barrister, K. Kakoulli, P. Panayides in C. Pericleous, odvetniki)

Tožene stranke: Svet Evropske unije, Evropska komisija, Evropska centralna banka, Eurogroup, Evropska unija

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— toženim strankam naloži plačilo zneskov iz tabele iz Priloge k tožbi in obresti od 16. marca 2013 do izdaje sodbe Splošnega sodišča; in

— toženim strankam naloži plačilo stroškov.

Podredno tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— ugotovi nepogodbeno odgovornost Evropske unije in/ali toženih institucij;

— določi postopek, na podlagi katerega se določi odškodnina za škodo, ki je dejansko nastala tožečim strankam; in

— toženim strankam naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke na podlagi členov 268, 340(2) in 340(3) PDEU, ki urejajo nepogodbeno odgovornost EU in ECB, zahtevajo povračilo škode, ki jim je nastala z zmanjšanjem njihovih depozitov zaradi bail-in sheme za Republiko Ciper, ki so jo sprejele tožene stranke.

Tožeče stranke menijo, da so bili bail-in ukrepi, ki jih je sprejela Republika Ciper, uvedeni zgolj za izvajanje ukrepov, ki so jih sprejele tožeče stranke, pri čemer so jih institucije tožečih strank tudi potrdile. Tožeče stranke trdijo, da so bail-in sheme resna kršitev, in v utemeljitev tožbe navajajo štiri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: kršitev lastninske pravice, kot je varovana s členom 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in s členom 1 Protokola 1 k Konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti.

3. Tretji tožbeni razlog: kršitev načela legitimnega pričakovanja.
—

kršitev pravila 19(2) in pravila 20(1) in (2) Uredbe (ES) št. 2868/95, člena 151(1) in (2) Uredbe št. 207/2009, načela pravne varnosti in prepovedi retroaktivnosti.
Tožeča stranka trdi, da sklep ne upošteva namena tožeče stranke, ki je jasno izhajal iz prošnje za dostop do dokumentov, da dobi celovit vpogled v proces, ki je vodil do odločitve o preureditvi tiskovnega središča v stavbi Komisije Berlaymont z omejitvijo na angleški in francoski jezik. Predloženih naj bi bilo le nekaj dokumentov, ki pa naj bi vsebovali predvsem formalnosti in ničesar o avtorju in razlogih za to odločitev.

Komisija naj v izpodbijanem sklepu ne bi podrobno obravnavala virov dokumentov, ki jih je navedla tožeča stranka, in navedla razlogov za zavrnitev dostopa, s čimer je kršila obveznost iz člena 10(3) PEU in drugih predpisov Evropske unije, da je treba odločbe sprejeti čim bolj odprto in blizu državljanom ter pojasniti razloge.
—

razglasi ničnost sklepa Evropske komisije C (2016) 2796 z dne 11. maja 2016 v zadevi COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK Investments Limited/Telefónica (Europe plc), ki je bila družbi Hutchison vročena 13. maja 2016 in s katero je bilo ugotovljeno, da je predlagani prevzem družbe Telefónica Europe plc s strani družbe Hutchison nezdružljiv z notranjim trgom in s Sporazumom EGP v skladu s členom 8(3) Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004; in
—

razglasi za ničen Sklep Komisije z dne 11. januarja 2016 o shemi državne pomoči glede oprostitve presežnega dobička SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo je sprejela Kraljevina Belgija, in sicer ker je v sklepu sistem izdajanja stališč o presežnem dobičku nepravilno opredeljen kot shema, ker ne opredeljuje ustrezno zatrjevanega ukrepa države pomoči, ker je sistem izdajanja davčnih stališč o presežnem dobičku nepravilno opredeljen kot državno pomoč, nezdružljivo z notranjim trgom v smislu člena 107 PDEU, in ker od Belgije nepravilno zahteva, naj se zagotovi vračilo neopredeljenih zneskov od prejemnikov stališč v okviru sistema izdajanja davčnih stališč o presežnem dobičku, in
—

kršitev zakonika o industrijski lastnini, zakonska uredba št. 30 z dne 10. februarja 2005, Italija, s poznejšimi spremembami: členi od 7 do 12 (B), (C), in (G), 13(1), 16, točka 1, 20 ter 22(1) in (2);
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev členov 37 in 53 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, uvodnih izjav 5 in 6 Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (UL 2007, L 171, str. 1) in Priloge I k tej uredbi ter prekoračitev in zloraba pooblastil, ki naj bi jih storila Evropska komisija.
1.

Prvi tožbeni razlog: ponovna uvrstitev tožeče stranke aprila 2016 (i) pomeni zlorabo postopka in gre za zlorabo pooblastil, (ii) je v nasprotju s pravico tožeče stranke do dobrega upravljanja in (iii) je v nasprotju z načeli pravnomočnosti, pravne varnosti in ne bis in idem.
—

Kršitev člena 63(2) Uredbe št. 6/2002 s tem, da so bili sprejeti prepozno predloženi dokazi – izjava predstavnika podjetja Klamex ne glede na to, da je dokaz vseboval informacije, ki so bile povsem nove za postopek in jih niso potrjevali dokazi, predstavljeni pred oddelkom za izbris;
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na dovolj resne kršitve pravnih pravil, ki naj bi jih Komisija storila s tem, da je na podlagi Sklepa Komisije z dne 16. decembra 2008 o sistemu zgodnjega opozarjanja za odredbodajalce Komisije in izvajalske agencije (2008/969/ES, Euratom) (UL L 344, str. 125) vnesla opozorilo „W3b“ v sistemu zgodnjega opozarjanja v zvezi s tožečo stranko po preiskavi Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF), pri čemer je opredelila stopnjo tveganja, povezanega s tožečo stranko kot ponudnikom pri javnem naročilu storitev v zvezi s projektom za krepitev boja proti delu na črno v nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji. Ta tožbeni razlog je razdeljen na pet delov: — Prvi del, v okviru katerega se navaja, da naj bi bila odločitev o opozorilu v zvezi s tožečo stranko v sistemu zgodnjega opozarjanja (v nadaljevanju: odločitev o opozorilu v sistemu zgodnjega opozarjanja) nezakonita, ker naj bi bila brez pravne podlage ter naj bi kršila člen 5 PEU in temeljno pravico glede domneve nedolžnosti; — Drugi del, v okviru katerega se navaja, da naj bi bila odločitev o opozorilu v sistemu zgodnjega opozarjanja nezakonita, ker naj bi kršila načelo pravne varnosti glede pogojev v zvezi z opozorilom „W3b“; — V okviru tretjega dela se trdi, da naj bi bila odločitev o opozorilu v sistemu zgodnjega opozarjanja nezakonita, ker naj bi izhajala iz kršitve člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, načela dobrega upravljanja, pravice do obrambe, temeljne pravice do izjave in obveznosti razložitve; — V okviru četrtega dela, ki je naveden posredno, je navedeno, da naj bi Komisija kršila odločitev o opozorilu v sistemu zgodnjega opozarjanja, obveznost obrazložitve, določeno v členu 41 Listine, dolžnost skrbnega ravnanja in načelo sorazmernosti; — V okviru petega dela se zatrjuje, da je razlog za zavrnitev odobritve Komisije nezakonit, ker naj bi bil v nasprotju z razpisno dokumentacijo.
3.

Tretji pritožbeni razlog: Protislovnost obrazložitve sodbe, kršitev obveznosti obrazložitve, izkrivljanje dejstev in dokazov, kršitev člena 4(4) splošnih izvedbenih določb iz leta 2004, člena 91 Kadrovskih predpisov in načela ločitve oblasti med pravosodnimi in upravnimi organi, prepovedi prekoračitve tožbenega zahtevka ter načel kontradiktornosti in prepovedi diskriminacije, in napake pri uporabi prava, ki jih je Sodišče za uslužbence storilo pri presoji nepravilnosti Komisije.
1.

Prvi tožbeni razlog. Tožeča stranka primarno trdi, da je Komisija odločitev, s katero je posamezno pomoč razglasila za nezdružljivo z notranjim trgom, sprejela v nasprotju s členom 250 PDEU in načelom kolegialnosti, ker ni šlo za odločitev, ki bi jo sprejel kolegij komisarjev, ter v nasprotju s členoma 108 PDEU in 2 PDEU ter členoma 4 in 13 Uredbe št. 659/1999, (1) ker pred njenim sprejetjem ni izvedla formalnega postopka.
—

naloži EUIPO in vsem strankam, udeleženim v postopkih pred odborom, plačilo stroškov v tem postopku, v postopku s pritožbo pred odborom za pritožbe in za izbris št. 779 C pred oddelkom za izbris.
—

razveljavi izpodbijano odločbo, z učinkom, da EUIPO dopusti registracijo znamke Skupnosti CTM 13374079, podredno, omejeno za blago in storitve iz razredov 9, 35 in 42, podpodredno pa le za razreda 9 in 42;
9.

Deveti razlog, ki se navaja podredno, se nanaša na to, da če so glavna dejavnost valonskih notranjih pristanišč storitve splošnega gospodarskega pomena, zanje veljajo pravila iz členov 93 PDEU in 106(2) PDEU, in se pravila o konkurenci zanje ne uporabljajo.
—

naloži družbi Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG, naj tožeči stranki povrne vse stroške, ki so ji nastali pred oddelkom za ugovore pri EUIPO, pred petim odborom za pritožbe pri EUIPO in pred Splošnim sodiščem Evropske unije.
—

Neodplačni transferji in pomoči za nakup so za doseganje ciljev varstva okolja očitno nepotrebni in neprimerni.
—

zadevo vrne toženi stranki v odločanje in odredi, naj se postopek prekine do odločitve o pritožbi, ki jo je tožeča stranka vložila zoper sodbo Splošnega sodišča v zadevi T-145/14 pri Sodišču Evropske unije (zadeva C-396/15 P), in da naj po izdaji sodbe Sodišča Evropske unije v navedeni zadevi sama presodi podobnosti in razlike med znamkama, ki ju je treba primerjati.
—

naj ugodi tej pritožbi in delno spremeni izpodbijano sodbo, razveljavi točko 2 izreka ter točke od 13 do 17, od 57 do 60 ter od 62 do 68 same sodbe;
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe tožeče stranke, njene pravice do učinkovitega sodnega varstva in dolžnosti utemeljitve Tožeča stranka v tej zvezi očita, da ni bilo izvedeno ustrezno posvetovanje in ji ni bil omogočen vpogled v spis. Utemeljitev, vsebovana v izpodbijanih pravnih aktih, je bila za tožečo stranko nejasna. Tožeči stranki je bila zato kršena njena pravica do obrambe in pravica do učinkovitega pravnega varstva. Prav tako naj bi šlo za kršitev temeljnega načela kontradiktornosti. Dalje, tožeča stranka očita, da Svet ni pravilno preučil okoliščin, ki se nanašajo na tožečo stranko. Tožeča stranka meni, da ni bila deležna pravičnega postopka v skladu z načeli pravne države, ker se zaradi nepoznavanja ni mogla konkretno izreči glede očitkov in domnevnih dokazov Sveta in v sporu tudi ni mogla predložiti dokazov o nasprotnem.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na dejstvo, da se Komisija ne more opirati na poročilo o preiskavi, sestavljeno na podlagi nezakonito pridobljenih dokazov, da bi upravičila svojo odločitev o prekinitvi plačil, dolgovanih tožeči stranki in to v celoti. Tožeča stranka v tem smislu zatrjuje, da ker se je Komisija opirala na nezakonito pridobljene dokaze, sta prekinitev plačila in odpoved pogodb o nepovratnih sredstvih nezakoniti.
—

Kršitev členov 45(1) in 46(2) in (3) Uredbe št. 6/2002 v povezavi s členoma 36(1)(c) in 38(1) Uredbe št. 6/2002;
2.

Drugi tožbeni razlog: ECB ni skrbno in nepristranko preučila in ocenila vseh dejanskih okoliščin, vključno z dejstvom, da se DCB ni primerno odzvala na to, da so bili informacije in dokumenti, ki jih je posredoval latvijski regulator, nepravilni.
SL Uradni list Evropske unije C 90/21

Tožba, vložena 28. decembra 2015 – It Works/UUNT – KESA Holdings Luxembourg (IT it WORKS)

(Zadeva T-778/15)

(2016/C 090/29)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: It Works S.A. (Krakov, Poljska) (zastopnik: J. Aftyka, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: KESA Holdings Luxembourg Sàrl (Luxembourg, Luksemburg)

Podatki o postopku pred UUNT

Prijavitelj: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedne elemente „IT it WORKS“ – Prijava št. 10 359 222

Postopek pred UUNT: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 26. oktobra 2015 v zadevi R 2106/2014-4

Tožbeni predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo za storitve, glede katerih je bilo ugovoru ugodeno;

— razveljavi odločbo oddelka za ugovore z dne 17.6.2014 v postopku z ugovorom št. B 001988727 za storitve, glede katerih je bilo ugovoru ugodeno;

— zadevo vrne UUNT v ponovno odločanje, da lahko vsebinsko ponovno odloči in omogoči registracijo znamke Skupnosti št. 010359222 za vse zadevne storitve, ne glede na tiste, ki se jih ne izpodbija;

— UUNT naloži plačilo stroškov postopka pred oddelkom za ugovore in Splošnim sodiščem.

Navajani tožbeni razlog
2.

Tožeča stranka z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Svet s tem, da je ugotovil, da je tožeča stranka izpolnjevala merila za uvrstitev na seznam, storil očitno napako pri presoji. Trditve, ki jih je glavni državni tožilec predložil Svetu, so bile preveč splošne in niso bile podprte z nobenimi (še manj pa konkretnimi) dokazi o kakršnemkoli sodnem postopku proti tožeči stranki. Tožeča stranka je opozorila na napake pri obtožbah preden so bili naloženi omejevalni ukrepi, Svet pa od ukrajinskih organov ni prejel odgovorov in potrebnih dokazov. Svet je s tem, da je sprejel trditve, kot so bile navedene, storil napako, vsaj zaradi neobstoja sodnega postopka v Ukrajini, ki bi bil v skladu z evropskimi standardi.
SL Uradni list Evropske unije C 78/22

Tožba, vložena 14. decembra 2015 – ICA Laboratories in drugi/Komisija

(Zadeva T-732/15)

(2016/C 078/33)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: ICA Laboratories Close Corp. (Century City, Južna Afrika), ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Century City), ICA Developments (Proprietary) Ltd (Century City) (zastopniki: K. Van Maldegem in R. Crespi, odvetnika, in P. Sellar, solicitor)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

— Uredbo Komisije (EU) 2015/1910 z dne 21. oktobra 2015 o spremembi prilog III in V k Uredbi (ES) št. 396/2005 Evropskega parlamenta in Sveta glede mejnih vrednosti ostankov za guazatin v ali na nekaterih proizvodih (1); in

— Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke navajajo, da je Komisija s tem, da je sprejela Uredbo (EU) 2015/1910, ki določa najvišjo vrednost 0,005 mg/kg aktivne snovi guazatina v ali na nekaterih proizvodih, kršila pravo Evropske unije in ni spoštovala splošnih načel prava Evropske unije.

1. S prvim tožbenim razlogom navaja, da je Komisija kršila legitimna pričakovanja južnoafriške vlade in tožečih strank ter pravno zavezujoča pravila na podlagi Uredbe (ES) št. 396/2005 (2), ker ni upoštevala razpoložljivih znanstvenih in tehničnih informacij.

2. Z drugim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija storila več očitnih napak pri presoji, ker se je sklicevala na dve mnenji Evropske agencije za varnost hrane, saj vsebina teh mnenj razkriva te napake.

3. S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje, da je Komisija kršila pravico tožečih strank do obrambe. Komisija se je sklicevala na zatrjevano znanstveno skrb, v zvezi s katero niti v izpodbijani uredbi niti v dokumentih, na katerih navedena uredba temelji, niso bile predložene nobene informacije.

4. S četrtim tožbenim razlogom zatrjuje, da je izpodbijana uredba nesorazmerna. Komisija je izbrala najstrožji ukrep, čeprav je imela na voljo druge sorazmernejše ukrepe.

(1) UL L 280, str. 2.

(2) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 396/2005 o mejnih vrednostih ostankov pesticidov v ali na hrani in krmi rastlinskega in živalskega izvora ter o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS (UL L 70, str. 1).
SL Uradni list Evropske unije C 59/41

Tožba, vložena 17. decembra 2015 – MSD Animal Health Innovation in Intervet international/EMA

(Zadeva T-729/15)

(2016/C 059/48)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: MSD Animal Health Innovation GmbH (Schwabenheim, Nemčija) in Intervet international BV (Boxmeer, Nizozemska) (zastopniki: J. Stratford, QC, C. Thomas, barrister, P. Bogaert, odvetnik, B. Kelly in H. Billson, solicitors)

Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila (EMA)

Predloga

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— razglasi ničnost odločbe EMA z dne 25. novembra 2015, ki je bila tožečima strankama sporočena 3. decembra 2015, s katero je bil tretji stranki odobren dostop do informacij o zdravilu za uporabo v veterinarski medicini v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 3, str. 331), v delu, v katerem se odločba nanaša na zaupne poslovne informacije, katerih razkritje bo kršilo pravico tožečih strank, in v delu, v katerem je odločba prepovedana s pravom EU.

— EMA naloži plačilo stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata pet tožbenih razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: zadevni dokumenti so zaščiteni s členom 4(2) in/ali členom 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001 v skladu s splošno domnevo zaupnosti.

2. Drugi tožbeni razlog: zadevni dokumenti so v celoti zaupna poslovna informacija, ki je zaščitena s členom 4(2) navedene uredbe.

3. Tretji tožbeni razlog: razkritje dokumentov bi ogrozilo postopek odločanja, ki ga izvaja EMA.

4. Četrti tožbeni razlog: EMA ni opravila uravnoteženje interesov, ki se zahteva z zakonom.
—

odločbo v celoti razglasi za nično, v kolikor se njo razveljavi odločba oddelka za ugovore, s katero je bil zavrnjen ugovor zoper prijavo CTM št. 9 926 577 LOVEBOOK zaradi verjetnosti zmede, ki temelji na ugotovitvi, da so podobnosti znakov glede na razlike manjše, splošni vtis znakov pri zaznavanju zadevne javnosti pa je, da si znaka nista podobna in to kljub temu, da prejšnje znamke izkazujejo večji razlikovalni značaj;
—

Sklep Komisije (EU) 2015/1585 z dne 25. novembra 2014 o shemi pomoči SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), ki jo je Nemčija izvajala za podporo za električno energijo iz obnovljivih virov in energetsko intenzivne uporabnike, C (2014) 8786 final, v skladu s členom 264 PDEU razglasi za ničnega,
—

naloži Svetu Evropske unije, da tožeči stranki izplača nadomestilo škode v višini 2 516 221,50 EUR, za premoženjsko in nepremoženjsko škodo zaradi vključitve tožeče stranke v seznam oseb, subjektov in organov v Prilogi V k Uredbi (ES) št. 423/2007 in Prilogi VIII k Uredbi (EU) št. 961/2010;