Zadeva C-290/04

FKP Scorpio Konzertproduktionen GmbH

proti

Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof)

„Člena 59 Pogodbe EGS (postal člen 59 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 49 ES) in 60 Pogodbe EGS (postal člen 60 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 50 ES) — Davčna zakonodaja — Davek na dohodek — Opravljanje storitev nerezidentov v okviru umetniških predstav — Načelo obdavčitve pri viru dohodka — Izvajalec storitev, ki nima državljanstva države članice“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca P. Légerja, predstavljeni 16. maja 2006 I - 9466

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. oktobra 2006 I - 9494

Povzetek sodbe

Člena 59 Pogodbe EGS (postal člen 59 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 49 ES) in 60 Pogodbe EGS (postal člen 60 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 50 ES) je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji, na podlagi katere se uporabi postopek odtegnitve davka pri viru, pri plačilih izvajalcem storitev, ki niso rezidenti države članice, v kateri so bile storitve opravljene, medtem ko se ta postopek ne uporabi pri plačilih za izvajalce storitev, ki so rezidenti te države, in ki določa odgovornost prejemnika storitev, ki ni izvršil odtegnitve pri viru, h kateri je bil zavezan. Res je, da taka zakonodaja lahko prejemnika storitev odvrne, da bi se obrnil na ponudnike, rezidente drugih držav članic, in torej pomeni prepovedano omejitev prostega opravljanja storitev, načeloma prepovedano s členoma 59 in 60 Pogodbe EGS. Kljub temu je utemeljena zaradi nujnosti, da se zagotovi učinkovitost izterjave davka na dohodek. Ob tem, da ni nobene direktive Skupnosti niti nobene druge ureditve glede vzajemne upravne pomoči na področju izterjave davčnih terjatev, namreč postopek odtegnitve pri viru in predpisi glede odgovornosti, namenjeni njegovi uveljavitvi, pomeni legitimno in primerno sredstvo, da se zagotovi davčno obravnavanje dohodkov osebe, ki je rezident zunaj države obdavčitve, in da se prepreči, da bi zadevni prihodki ostali neobdavčeni tako v državi rezidentstva kot v državi izvedbe storitve. Poleg tega pomenita odtegnitev davka pri viru in morebitna odgovornost prejemnika storitev, da izvede tako odtegnitev, ki je korelat tega načina izterjave davka od dohodka, saj to omogoča, če je to potrebno, sankcioniranje opustitve take odtegnitve, primerno sredstvo, da se zagotovi izterjava davčne terjatve države obdavčitve. (Glej točke od 33 do 39 in točko 1 izreka.)

Člena 59 Pogodbe EGS (postal člen 59 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 49 ES) in 60 Pogodbe EGS (postal člen 60 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 50 ES) je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, v skladu s katero prejemnik storitve, ki je dolžan plačilo izvajalcu storitve nerezidentu, pri postopku odtegnitve pri viru ne more odbiti stroškov poslovanja, o katerih ga je izvajalec storitve obvestil in ki so neposredno povezani z njegovimi dejavnostmi v državi članici, v kateri je bila storitev opravljena, medtem ko se pri izvajalcu storitve rezidentu obdavčijo le neto prihodki, to je prihodki, ki ostanejo po odbitku stroškov poslovanja. Obstoj postopka povračila, na podlagi katerega je mogoče naknadno upoštevati stroške poslovanja izvajalca storitve nerezidenta, je glede tega brezpredmeten. Ker povzroči izvedba takega postopka dodatne upravne in gospodarske obremenitve in je za izvajalca storitev obvezno predpisana, pomenijo namreč sporni davčni predpisi omejitev, ki je načeloma prepovedana s členoma 59 in 60 Pogodbe EGS. Po drugi strani te določbe ne nasprotujejo nacionalnemu predpisu, v skladu s katerim se v postopku odtegnitve pri viru odbijejo le stroški poslovanja, ki so v neposredni zvezi z dejavnostmi v državi članici, v kateri je bila opravljena storitev, ki ustvarjajo obdavčljivi dohodek in o katerih je izvajalec storitve, rezident druge države članice, obvestil dolžnika; morebitni nadaljnji stroški poslovanja pa se lahko glede na okoliščine upoštevajo v naknadnem postopku povračila. (Glej točke 46, 47, 49, 52 in točko 2 izreka.)

Člena 59 Pogodbe EGS (postal člen 59 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 49 ES) in 60 Pogodbe EGS (postal člen 60 Pogodbe ES, ki je po spremembi postal člen 50 ES) ne prepovedujeta, da davčno oprostitev, do katere je na podlagi Konvencije o izogibanju dvojnega obdavčevanja, sklenjene med Zvezno republiko Nemčijo in Kraljevino Nizozemsko, upravičen izvajalec storitve nerezident, ki je dejavnost opravljal v Nemčiji, dolžnik upošteva v okviru postopka odtegnitve pri viru ali v naknadnem postopku oprostitve ali povračila oziroma v postopku ugotavljanja odgovornosti, ki je bil uveden proti njemu, le če pristojni davčni organ izda potrdilo o oprostitvi, ki potrjuje, da so pogoji iz konvencije izpolnjeni. Res je, da tak ukrep pomeni oviro prostemu opravljanju storitev, zagotovljeno s členoma 59 in 60 Pogodbe EGS. Vendar je ta omejitev z vidika zagotavljanja pravilnega poteka postopka obdavčitve pri viru upravičena. Izkaže se namreč za pomembno, da je dolžnik prost odtegnitve davka pri viru le, ko je zagotovo prepričan, da izvajalec storitve izpolnjuje predpostavke za davčno oprostitev. Od samega dolžnika pa se ne more zahtevati, da pojasni vprašanje, ali so v vsakem posameznem primeru zadevni dohodki, zaradi konvencije o preprečevanju dvojnega obdavčevanja, neobdavčeni ali ne. Nazadnje, če bi dolžnika pooblastili, da se enostransko oprosti odbitka davka, bi lahko bila nazadnje posledica tega, da bi bilo pobiranje davkov pri upniku ogroženo. (Glej točke od 58 do 61 in točko 2 izreka.)