SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
DÁMASA RUIZ-JARABOJA COLOMERJA,
predstavljeni 25. oktobra 20051
1. V tej tožbi, ki je bila vložena na podlagi
člena 226, drugi odstavek, ES, KomisijaEvropskih skupnosti Kraljevini Belgiji očita:
— da je kršila člen 18 ES in Direk-
tivo 90/364/EGS o pravici do prebi-vanja;
2
— da je kršila:
a)člen 4 Direktive 68/360/EGS o
odpravi omejitev gibanja in prebiva-nja v Skupnosti za delavce državčlanic in za njihove družine
3in
člen 4 Direktive 73/148/EGS o
odpravi omejitev gibanja in bivanjav Skupnosti za državljane državčlanic v zvezi z ustanavljanjem in
opravljanjem storitev4ter
b)člen 2 direktiv 93/96/ES5in 90/365/
EGS6o pravici do prebivanja za
študente ter za zaposlene in samo-zaposlene osebe, ki so prenehaleopravljati poklicno dejavnost.
2. Prva neizpolnitev obveznosti temelji na
okoliščini, da morajo državljani drugih državčlanic, ki se želijo naseliti na ozemlju Belgije,
imeti zadostna „lastna“ sredstva. Druga
neizpolnitev obveznosti pa izhaja iz prakse,da se za državljane Evropske unije, ki ne
predložijo zahtevanih dokumentov za prido-
bitev dovoljenja za prebivanje v predpisanemroku, samodejno izda odredba o izgonu.
1—Jezik izvirnika: španščina.
2—Direktiva Sveta z dne 28. junija 1990 (UL L 180, str. 26).
3—Direktiva Sveta z dne 15. oktobra 1968 (UL L 257, str. 13).4—Direktiva Sveta z dne 21. maja 1973 (UL L 172, str. 14).
5—Direktiva Sveta z dne 29. oktobra 1993 (UL L 317, str. 59).
6—Direktiva Sveta z dne 28. junija 1990 (UL L 180, str. 28).SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-408/03
I - 2650
I–Pravni okvir
A–Zakonodaja Skupnosti
1. Primarna zakonodaja
3. S členom 18(1) ES se vsakemu državljanu
Evropske unije priznava pravica do „prostega
gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic
ob upoštevanju omejitev in pogojev, določe-nih s to pogodbo in ukrepi, ki so bili sprejetiza njeno uveljavitev “.
2. Sekundarna zakonodaja
a) Pogoj, da je treba imeti zadostna sredstva
4. V členu 1(1), prvi pododstavek, Direktive
90/364 je določeno:
„Države članice priznajo pravico do prebiva-
nja državljanom držav članic, ki te pravice ne
uživajo po drugih določbah zakonodajeSkupnosti, in njihovim družinskim članom,kakor je opredeljeno v odstavku 2, pod
pogojem, da imajo sami in njihovi družinski
člani zdravstveno zavarovanje, ki pokriva vsatveganja v državi članici gostiteljici, in da
imajo zadostna sredstva, ki zagotavljajo, da včasu prebivanja ne obremenjujejo sistemasocialne pomoči države članice gostiteljice.“
b) Dovoljenja za prebivanje
5. V členu 2(1) Direktive 90/364 je določeno:
„Izvajanje pravice do prebivanja se dokaže z
izdajo potrdila, t. i. ,dovoljenja za prebivanje
za državljana države članice EGS‘ […].
Za izdajo dovoljenja za prebivanje ali doku-
menta o prebivanju lahko država članica od
prosilca zahteva le predložitev veljavneosebne izkaznice ali potnega lista in dokazila,da izpolnjuje pogoje iz člena 1.“KOMISIJA PROTI BELGIJI
I - 2651
6. V členu 4 Direktive 68/360 je določeno:
„1. Države članice zagotovijo pravico do
prebivanja na njihovem ozemlju osebam,navedenim v členu 1, ki predložijo doku-
mente, navedene v odstavku 3.
[…]
3. Za izdajo dovoljenja za prebivanje za
državljana države članice EGS lahko države
članice zahtevajo predložitev naslednjih do-kumentov:
[…]“
7. V členu 4(1) Direktive 73/148 je določeno:
„Vsaka država članica zagotovi pravico do
stalnega prebivališča državljanom drugihdržav članic, ki ustanovijo sedež na njenem
ozemlju, da bi opravljale dejavnosti kotsamozaposlene osebe, ko se omejitve tehdejavnosti odpravijo v skladu s Pogodbo.Kot dokazilo za pravico do prebivanja se izda
dokument, imenovan Dovoljenje za prebiva-
nje državljana države članice Evropskih
skupnosti.“
8. V členu 2(1) Direktive 93/96, ki se nanaša
naštudente, je določeno:
„Pravica do prebivanja se dokazuje z izdajo
potrdila, ,dovoljenja za prebivanje za držav-ljana države članice EGS‘ […].
Zaradi izdaje dovoljenja za prebivanje ali
dokumenta o prebivanju lahko država članica
od prosilca zahteva le, da prosilec predloživeljavno osebno izkaznico ali potni list indokazilo, da izpolnjuje v členu 1 navedene
pogoje.“
9. Nazadnje je v odstavku 1 istega člena
Direktive 90/365, ki velja za upokojence,določeno:
„Izvajanje pravice do prebivanja se dokaže z
izdajo potrdila, t. i. ,dovoljenja za prebivanjeza državljana države članice EGS‘ […]SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-408/03
I - 2652
Za izdajo dovoljenja za prebivanje ali doku-
menta o prebivanju lahko država članica od
prosilca zahteva le predložitev veljavneosebne izkaznice ali potnega lista in dokazila,da izpolnjuje pogoje iz člena 1.“
7
B–Belgijsko pravo
1. Posedovanje zadostnih sredstev
10. V skladu s členom 53 kraljevega odloka z
dne 8. oktobra 19818o prihodu na ozemlje,
prebivanju, nastanitvi in odstranitvi tujcevimajo državljani Skupnosti pravico, da senastanijo v Kraljevini, če imajo „zadostna
sredstva“, da ne obremenjujejo državnihorganov.2. Izdajanje dovoljenj za prebivanje
11. To področje je urejeno v odstavkih 2 in 6
navedene odločbe v različici odloka z dne12. junija 1998
9.
12. Državljan Skupnosti, ki predloži doku-
mente, zahtevane za vstop v Belgijo, je vpisanv register tujcev in dobi potrdilo o vpisu,veljavno pet mesecev od datuma izdaje. Odtakrat mora vložiti zahtevo za nastanitev(odstavek 2, prvi in drugi pododstavek).
13. V tem času mora dokazati, da izpolnjuje
pogoje iz odstavka 1 (odstavek 2, tretjipododstavek). Če teh pogojev ne izpolnjuje
ali ne predloži natančnih dokazov, se muzavrne pravica do nastanitve, tako da morazapustiti ozemlje Belgije (odstavek 4).
14. Vendar, če navedeni rok ni potekel in če
ima prosilec potrdilo o vpisu, lahko potrebnedokumente predloži pred pretekom veljav-nosti, bivanje pa se podaljša za en mesec
(odstavek 5).
7—Z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne
29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih
družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na
ozemlju držav članic (UL L 158, str. 77), s katero se
spreminjata zgoraj navedeni direktivi in ki je začela veljati30. aprila 2004 (člen 41), se ohranja zgoraj predstavljeni pravniokvir. V členu 7 so navedena „zadostna sredstva“ prosilca, ki
jih ima ta zase in za svoje družinske člane, s členom 8 pa se
dovolilnica ali dovoljenje za prebivanje nadomešča z vpisom v
register, ki z izdajo potrdila dokazuje ime in naslov vpisaneosebe ter datum vpisa.
8—Moniteur belge, dodatek k št. 206 z dne 27. oktobra 1981,
str. 1. Sedanje besedilo tega odstavka izhaja iz kraljevegaodloka z dne 22. decembra 1992, Moniteur belge št. 14 z dne
23. januarja 1993, str. 1053. 9 —Moniteur belge št. 160 z dne 21. avgusta 1998, str. 26854.KOMISIJA PROTI BELGIJI
I - 2653
15. V nasprotnem primeru se po preteku
navedenih rokov izda odredba o zapustitvi
ozemlja, ki postane izvršljiva po petnajstihdneh (odstavek 6).10
16.Členi 4511, 55 in 51 določajo podoben
sistem za zaposlene in samozaposlene osebe,študente12in upokojence iz drugih držav
članic.
II–Predhodna upravna faza
17. Komisija je prejela različne pritožbe v
zvezi z belgijsko zakonodajo in prakso glededovoljenj za prebivanje in odredb za zapu-stitev ozemlja, izdanih državljanom Evropskeunije.
18. Posebno pozornost Komisije je pritegnil
položaj Mamade De Figueiredo, ki se jeavgusta 1999 s tremi hčerami v Belgijipridružila belgijskemu državljanu, svojemudolgoletnemu partnerju. Občinska upravaWaterlooja je zahtevala dovoljenje njenega
moža za ureditev njenega stalnega prebiva-
lišča v tej državi, ker na Portugalskem, kjer jeimel par prebivališče, ločitveni postopek še ni
bil končan. Očitno ni bilo predloženonobeno dovoljenje.
19.Čeprav je bila na podlagi dokumenta, s
katerim se je dejanski partner zavezal, da bo
vzdrževal njo in njene otroke, izdana dekla-
racija o vstopu, je bila M. De Figueiredo16. decembra 1999 obveščena, da je njenzahtevek zavrnjen in da mora zapustitidržavo.
20. Komisija je 7. januarja 2000 toženo
državo članico seznanila, da dvomi o združ-
ljivosti pogojev, ki jih tožena država članica
postavlja za izdajo dovoljenja za prebivanje, spravom Skupnosti, in poudarila, da v prime-ru M. De Figueiredo ni bilo nobene ovire zaizdajo, saj je dokazala, da se jo je njen partnerzavezal vzdrževati. Zadevni organi so8. marca odgovorili, da to ni dokaz, da imapritožnica ustrezna lastna sredstva za pre-življanje.
21. Ker Komisija, katere službe so prejele
tudi druge pritožbe, ni menila enako kotKraljevina Belgija, ji je 8. maja 2001 izdalaopomin in v njem navedla dva očitka. Vprvem je presodila, da se z Direktivo 90/364izdaja dovoljenja za prebivanje ne pogojuje s
10—Ta ideja je potrjena v poglavju III, del A, točka 3.b.1,
okrožnice ministrstva za notranje zadeve z dne 14. julija 1998
o pogojih za prebivanje tujih državljanov Skupnosti innjihovih družinskih članov ter tujih družinskih članov
belgijskih državljanov (Moniteur belge št. 160 z dne
21. avgusta 1998, str. 27032).
11—Z odstavkom 6 tega člena se zadevni osebi pred izgonom
omogoča predložitev dokumentov, ki jih ni predložilapravočasno, s čimer se ji izda novo potrdilo o vpisu za novo
petmesečno obdobje.
12—V tem primeru vpis v register tujcev velja tri mesece
(člen 55(2)).SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-408/03
I - 2654
tem, da morajo biti sredstva prosilca njegova
lastna sredstva; v drugem očitku pa je trdila,
da se s samodejno izdajo odredbe o zapu-stitvi ozemlja, če prosilec nima dokazil za
pridobitev tega dovoljenja, krši načelo sora-zmernosti.
22. Kraljevina Belgija je v odgovoru z dne
6. julija istega leta vztrajala pri tem, da moraimeti oseba, ki želiživeti na njenem ozemlju,
lastna sredstva in potrdila, da je trebadržavljanu Evropske unije odrediti, naj za-pusti ozemlje, če v treh mesecih po prihodu
ostane v državi in ne za čne upravnega
postopka za nastanitev ali ne predložipotrebnih dokumentov.
23. Ker se Komisija ni strinjala s tem
nacionalnim pristopom, je 3. aprila 2002izdala obrazloženo mnenje in KraljeviniBelgiji očitala neizpolnitev obveznosti, nave-dene v točki 1 teh sklepnih predlogov, ter jidoločila dvomesečni rok za uskladitev spredpisi prava Skupnosti. Država članica je
v dokumentu z dne 10. julija 2002 ponovilasvoje trditve.
III –Trditve strank in postopek pred
Sodiščem
24. Komisija je 1. oktobra 2003 vložila to
tožbo na podlagi člena 226, drugi odstavek,ES in predlagala Sodišču, naj razglasi, da je
Kraljevina Belgija kršila obveznosti, ki so ji
naložene s členom 18 ES in Direktivo 90/364,
členom 4 direktiv 68/360 in 73/148 terčlenom 2 direktiv 93/96 in 90/365, čemur
je država članica nasprotovala, ob tem pa je
na njeni strani interveniralo Združeno kra-ljestvo Velika Britanija in Severna Irska.
13
25. Predstavniki strank so ponovili stališčana obravnavi 20. septembra 2005.
IV–Analiza navedenih kršitev
26. Tožba zadeva dve zelo konkretni vpraša-
nji: izvor gospodarskih sredstev državljanaSkupnosti, ki se želi naseliti v Belgiji (prvi
očitek), in možnost, da se zanj izda odredba ozapustitvi ozemlja, če v predpisanem roku ne
predloži dokumentov, potrebnih za pridobi-tev dovoljenja o prebivanju (drugi očitek).
13—Kot navaja Komisija, so britanska stališča nepomembna, ker
se nanašajo na nesporne točke (nezadostna sredstva in
obveznost njihovega dokazovanja) ter se izogibajo resnične-mu bistvu razprave (vprašanje, ali morajo biti ta sredstvaprosilčeva lastna sredstva, in posledice nepredložitve dokaza).KOMISIJA PROTI BELGIJI
I - 2655
A–Izvor sredstev
1. Razmejitev razprave: priznanje ene neiz-
polnitve obveznosti
27. V tem postopku je navedena zahteva
belgijskih organov, naj imajo državljanidrugih držav članic, ki zaprosijo za dovo-
ljenje za prebivanje na podlagi Direkti-ve 90/364, zadostna „lastna“ sredstva.
14M.
De Figuereido je dober primer takegapoložaja.
28. Vendar je Kraljevina Belgija v nadaljeva-
nju razprave na upravni in sodni ravni tako
omilila svoje stališče, da je priznala, da člen 1
Direktive 90/364 ne vsebuje izrecne obvez-nosti, da mora državljan Evropske unije samimeti potrebna gospodarska sredstva, da nebi postal breme za proračun države gostite-ljice, ter dovolila, da lahko ta sredstvazagotavlja oseba, ki je s tem državljanom vrazmerju, ki jo zavezuje vzdrževati to osebo,kot npr. zakonec, otroci ali celo tretja oseba,ki jo zavezuje pogodba, če obstaja zavezujoče
pravno razmerje (odstavki od 3 do 12odgovora na tožbo in od 2 do 4 duplike).29. Ko je tožena država spremenila strategijo
v postopku, je implicitno priznala navedeno
neizpolnitev obveznosti, ker je M. De Figue-reido k spisu priložila dokument, s katerimse jo je njen partner zavezal vzdrževati, ne dabi morali nacionalni upravni organi aliSodišče opredeliti obseg tega, ker so za topristojna sodišča Belgije, katere pravni redpriznava svobodo sklepanja pogodb medstrankami.
15
30. Utemeljitev bi lahko bila s tem končana,vendar je treba zaradi poteka spora preučitiprosto gibanje v Evropski uniji, da bi določili,kaj pomeni pogoj, s katerim se zahteva, najima imetnik pravice zadostna sredstva, kot je
določeno v členu 1 Direktive 90/364.
2. Prosto gibanje državljanov Evropske unije
31. Državljanstvo Evropske unije, ki je se-
kundarno,
16pomeni „temeljni status“ držav-
14—Združeno kraljestvo je vztrajalo pri nepravilnem pristopu na
obravnavi, ko se je osredotočilo na pogoj glede zadostnih
sredstev in menilo, da je očitno, da morajo biti sredstva lastzadevne osebe, ob tem pa pozabilo, da se razprava nanaša nato zadnjo točko.15—Člen 1126 in naslednji belgijskega civilnega zakonika
določajo načelo pogodbene avtonomije.
16—Sčlenom 17(1) ES se pridobitev državljanstva Evropske unije
pogojuje s tem, da ima oseba državljanstvo ene od državčlanic, tega pa dopolnjuje in ne nadomešča. Kovar, R. ga je v„L’émergence et l ’affirmation du concept de citoyenneté
européenne dans le processus d ’intégration européenne“
opredelil kot „podrejeno“, La citoyenneté européenne, izdaja
Univerze v Montrealu, 2000, str. od 81 do 94, posebno str. od85 do 87.SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-408/03
I - 2656
ljanov Skupnosti. Ta dodatna opredelitev, ki
se je prvič pojavila v sodbi z dne 20. septem-
bra 2001 v zadevi Grzelczyk (točka 31)17, se
je ustalila v sodni praksi Skupnosti.18
32. To državljanstvo v skladu s členom 17(2)
ES zajema vse pravice in dolžnosti, ki jihdoloča Pogodba ES, med drugim členi od
18 ES do 21 ES.
33. S členom 18(1) ES se z določanjem
pravice do prebivanja na ozemlju državčlanic ureja prednostni pravni položaj, zakaterega so značilne štiri razsežnosti. Prvič,
ta pravica je predstavljena kot osebno jam-stvo, ki je temelj sistema sobivanja v Evropskiuniji.
19Drugič, glede na strukturo ima
neposredni učinek, tako da jo je mogočetakoj uporabiti in se njeni imetniki lahkosklicujejo nanjo.20Tretjič, ni brezpogojna, saj
pravice brez obveznosti ne obstajajo. V čle-
nu 18(1) ES je določeno, da je treba pravicoizvajati ob upoštevanju omejitev in pogojev,določenih s Pogodbo in ukrepi, ki so bilisprejeti za njeno uveljavitev; to je razsežnost,na katero je Sodišče velikokrat opozorilo vsodni praksi.
21Nazadnje ima kot temeljna
pravica širok obseg, ki zahteva izjemno ozko
razlago ovir, ki se ji lahko naložijo, tako da sejih omeji na tisto, kar je strogo potrebno vsmislu načela sorazmernosti,
22da se ohranijo
skupne vrednote, ki bi jo lahko omejevale, neda bi to vplivalo na obseg svoboščine.23
3.„Zadostna sredstva“ kot pogoj za uresni-
čevanje pravice do prebivanja
34. Tako imajo od Maastrichtske pogodbe, s
katero so bili vstavljeni členi, ki se nanašajo17—C-184/99, Recueil, str. I-6193.
18—Sodišče se je tako opredelilo tudi zlasti v sodbah z dne
17. septembra 2002 v zadevi Baumbast in R (C-413/99,Recueil, str. I-7091, točka 82); z dne 2. oktobra 2003 v zadeviGarcia Avello (C-148/02, Recueil, str. I-11613, točka 22) ter zdne 19. oktobra 2004 v zadevi Zhu in Chen (C-200/02, ZOdl.,
str. I-9925, točka 25).
19—V sodbah Grzelczyk, točka 33, in Garcia Avello, točka 24, je
bila opredeljena kot temeljna svoboščina. Sodišče se je enako
opredelilo v nedavnih sodbah z dne 15. marca 2005 v zadevi
Bidar (C-209/03, ZOdl., str. I-2119, točka 33) in z dne12. julija 2005 v zadevi Schempp (C-403/03, ZOdl.,str. I-6421, točka 18). Listina Evropske unije o temeljnihpravicah, razglašena 7. decembra 2000 v Nici (UL C 364,str. 1), to pravico vsebuje v členu 45, pojavi pa se tudi v
členu II-105 Pogodbe o Ustavi za Evropo (podpisana
29. oktobra 2004 (predvideni za četek veljavnosti je 1. novem-
ber 2006, če jo bodo države članice ratificirale)) (UL C 310,
str. 1). V točki 12 sklepnih predlogov z dne 19. februarja 2004v zadevi Trojani (sodba z dne 7. septembra 2004, C-456/02,ZOdl., str. I-7573) je generalni pravobranilec Geelhoed trdil,
da je pravica do prebivanja temeljna pravica vsakega
državljana Evropske unije. Generalni pravobranilec jo jeenako opredelil v točki 73 sklepnih predlogov, ki jih jepredstavil v zgoraj v opombi 18 navedeni sodbi Zhu in Chen.20—Zgoraj navedene sodbe Baumbast in R., opomba 18, točka 84;
Trojani, opomba 19, točka 31; ter Zhu in Chen, opomba 18,točka 26.
21—Na primer zgoraj navedene sodbe Baumbast in R., opomba 18,
točka 86; Trojani, opomba 19, točka 32, ter Zhu in Chen,opomba 18, točka 26.
22—V točki 70 sklepnih predlogov, ki sem jih predstavil
10. julija 2003 v zadevi Collins (sodba z dne 23. marca 2004,C-138/02, Recueil, str. I-2703), sem spomnil, da na tempodročju velja načelo sorazmernosti.
23—Sodišče je v sodbi z dne 29. aprila 2004 v združenih zadevah
Orfanopoulos in Oliveri (C-482/01 in C-493/01, Recueil,str. I-5257) potrdilo, da status državljana Evropske unijezahteva posebno ozko razlago izjem od te svobode. Poleg tega
je v zgoraj v opombi 19 navedeni sodbi Trojani dodalo, da je
treba pri omejitvah, ki veljajo pri izvajanju te pravice,upoštevati splošna načela prava Skupnosti in zlasti načelosorazmernosti (točka 46).KOMISIJA PROTI BELGIJI
I - 2657
na državljanstvo Evropske unije,24državljani
držav članic samo zaradi tega statusa pravico,
da v skladu s členom 18(1) ES prebivajo v
drugih državah članicah, ne da bi jim bilo
treba opravljati gospodarsko dejavnost.25
Edini pogoji so navedeni v členu 1(1)
Direktive 90/364, ki določa, da mora imetizadevna oseba sama zase in za družinskečlane zdravstveno zavarovanje in sredstva, kiji omogočajo preživetje, ne da bi bila odvisnaod socialne pomoči države gostiteljice.
35. Nobena prvina te določbe ne omogoča
zagovarjanja trditve, ki jo je KraljevinaBelgija predstavila v prvih dokumentih,predloženih v upravnem postopku. To je
mogoče sklepati iz v opombi 18 navedene
sodbe Zhu in Chen, v kateri je Sodiščerazložilo, da ta pojem iz Direktive 90/364 nezajema niti najmanjše zahteve glede izvoragospodarskih sredstev (točka 30), tako da bivsak element v tej smeri pomenil nesora-zmeren poseg v izvajanje zadevne temeljnepravice (točka 33).36. Končno stališče, ki ga zagovarja država,
domnevno odgovorna za neizpolnitev obvez-
nosti, prav tako ni v skladu s smislom tedoločbe. Njen cilj je, da se pravica dosvobodnega prebivanja ne kaže kot dodatnobreme za državo članico gostiteljico, zato
mora državljan Skupnosti, ki se želi naseliti v
državi članici, ki ni država, katere državljan-
stvo ima, dokazati, da ima zadostna sredstva,naj bodo njegova lastna sredstva ali ne, vzadnjem primeru pa, da je oseba, ki muzagotavlja ta sredstva, k temu zavezana z boljali manj ozkim pravnim razmerjem ali patako ravna popolnoma po svobodni volji.
26
37. Upravni organ, ki izda dovoljenje zaprebivanje, mora nadzirati izpolnjevanje po-gojev za uresničitev predobstoječe pravice,
27
tako da opravlja ustrezna preverjanja inpresoja dokazila, ki jih predloži prosilec.
Omejiti se mora torej le na to, da se prepriča,
ali ima prosilec zadostna sredstva,28ne pa se
spraševati o njihovem izvoru ali značaju,
24—S to pogodbo, ki velja od 1. novembra 1993, je v členu G (ki je
postal člen od 8 ES do 8 E ES, ki s spremembami, uvedenimi
z Amsterdamsko pogodbo, danes sestavlja drugi del PogodbeES (členi od 17 ES do 22 ES)) vzpostavljen pojemdržavljanstva Evropske unije.
25—Z zgoraj v opombi 19 navedeno sodbo Trojani, točka 46, v
kateri je navedena v zgoraj v opombi 18 navedena sodbaBaumbast in R, točka 46, je bilo določeno, da je državljanEvropske unije, ki v državi članici gostiteljici ni upravičen do
pravice do prebivanja na podlagi členov 39 ES, 43 ES ali
49 ES, lahko samo zato, ker ima državljanstvo Evropske unije,ob neposredni uporabi člena 18(1) ES, tam upravičen do
pravice do prebivanja.26—Torej ni pomembno, da sredstva izhajajo od zakonca ali
otroka državljana Evropske unije, ki prebiva zunaj Skupnosti,in da ti tretji osebi nimata zakonitega prebivališča v Belgiji,ker ne gre za njuno pravico. Njuna usoda je odvisna od
njegove: čeživi v državi članici, katere državljanstvo ima, jima
nične more preprečiti, da bi živela z njim; enako velja, če se
preseli v drugo državo Evropske unije. To ni presenetljivo:nasprotno, presenetljiva bi bila nasprotna rešitev, ki bisvobodo do prebivanja podredila pravici tretjega, od katerebi bila med drugim odvisna.
27—Sodišče je v sodbi v zadevi Oulane z dne 17. februarja 2005
(C-215/03, ZOdl., str. I-1215) poudarilo, da je treba izdajodovoljenja za prebivanje državljanu države članice obravna-
vati kot dejanje, s katerim se ugotovi njegov osebni položaj
glede na določbe prava Skupnosti, in ne kot dejanje, s katerim
se podelijo pravice.
28—Tudi glede tega ni popolnoma svoboden, saj pravni red
Skupnosti (člen 1(1), prvi in drugi pododstavek, direktiv
90/364 in 90/365) in njegov prenos v nacionalno pravo(člen 53(1), drugi pododstavek, kraljevega odloka z dne8. oktobra 1981) ponujata nekatera merila.SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-408/03
I - 2658
čeprav lahko presoja o morebitni goljufiji.
Temeljni značaj te pravice preprečuje, da bi
jo ovirale prepreke, ki jih zakonodajalec nipredvidel, odstranjena pa je tudi vsakadodatna omejitev, pa naj se neposrednonanaša na izvor sredstev ali pa posrednoomejuje možnosti za potrditev njihovegaobstoja ali zadostnosti.
29
38. Očitno obstaja tveganje, ker se zgodi, davir ustreznih prihodkov usahne, čeprav se to
lahko zgodi ne le pri lastnih prihodkih,ampak tudi če izvirajo od druge osebe;
vendar nihče ne bi zavrnil prebivanja držav-ljanu Skupnosti, ker takrat, ko vloži zahtevek,ne more zagotoviti, da bo imel prihodke še
vesčas prebivanja v državi gostiteljici. Kot
navaja Komisija, se z Direktivo zato uvaja
sistem jamstev: s členom 3 se omogoča
ukinitev pravice do prebivanja, če okoliščine,
v katerih je bila pravica priznana, niso večpodane; poleg tega se s členom 2(1) Direkti-
ve 90/364 omogoča zahteva po obnovitviveljavnosti dovoljenja in torej po potrditvi, daso potrebni pogoji izpolnjeni ob izteku prvihdveh let prebivanja.
39. V tem smislu ni nobenega dvoma, da je
Kraljevina Belgija kršila načelo sorazmerno-sti, ker v zvezi z varstvom javnih financ držav
članic gostiteljic
30noben razlog ne bi upra-
vičil izključitve prihodkov, ki jih zagotavljatretja oseba, saj lahko ti prenehajo tako kotprosilčevi lastni prihodki, z Direktivo pa sopredvideni ustrezni ukrepi, ki bi preprečilitak položaj.
40. Skratka, bistvo pravice, dodeljene držav-
ljanom Skupnosti na podlagi člena 18(1) ES,
ki se ureja s členom 1 Direktive 90/365,
dovoljuje izključno izrecno predvidene ome-jitve, tako da je treba zavrniti uporabopredpisov, kot so predpisi tožene države, kiželi pravico predhodno in na splošno omejitina ožje področje, kot ga je predvidelzakonodajalec Skupnosti, tako da nasprotujetemu, da bi zadostna sredstva, navedena v
Direktivi, izvirala od druge osebe in ne
prosilca.
41. Prošnja M. De Figuereido je bila zavr-
njena na podlagi te razlage, zato je trebanavesti, da je navedena neizpolnitev obvez-nosti podana.
29—V sodbi z dne 25. maja 2000 v zadevi Komisija proti Italiji
(C-424/98, Recueil, str. I-4001, točke od 34 do 37), v zadevi, v
kateri sem 19. novembra 1999 predstavil sklepne predloge, jeSodišče odločilo, da države članice ne morejo omejevati
dokazov.30—Tako sta sestavljena četrta uvodna izjava in člen 1(1), prvi
pododstavek, Direktive 90/364, kar je bilo potrjeno v zgoraj vopombi 18 navedeni sodbi Zhu in Chen, točka 33.KOMISIJA PROTI BELGIJI
I - 2659
B–Samodejna odredba o zapustitvi ozemlja
42. Komisija toženi državi očita, da se
državljani Evropske unije, ki se želijo naseliti
na njenem ozemlju, izženejo, če do konca
obdobja, ko si lahko priskrbijo deklaracijo ovstopu, ne uredijo svojega položaja.31
43. Obstajajo štirje mogoči razlogi za izgon.
Prvi je, da zadevna oseba ni za čela upravnega
postopka za pridobitev dovoljenja za pre-bivanje. Drugi, ko se dokaže, da ne izpolnjujepogojev, določenih za izdajo dovoljenja.Tretji, če med tem postopkom ni predložila
ustreznih dokazil in če se je izkazalo, da nima
te pravice. Četrti pa, če prosilec, ki je pozvan,
naj predloži ustrezne dokumente, teh nepredloži, in se ne ve, ali ima pravico. Ta drugiočitek Komisije se nanaša na ta razlog.44. Predvidena rešitev pri tem četrtem raz-
logu izhaja iz same narave pravice do
prebivanja, poleg tega pa jo je potrdila tudisodna praksa Skupnosti.
45. Sodišče je v sodbi z dne 8. aprila 1976 v
zadevi Royer,
32v kateri je razlagalo Direk-
tivo 68/360, navedlo, da če državljan države
članice samo opusti pravne formalnosti v
zvezi s prihodom, gibanjem in prebivanjem
tujcev, to ne more upravičiti odločbe ozapustitvi ozemlja (točka 38), kar je napodlagi sodbe z dne 3. julija 1989 v zadeviPieck
33ukrep, ki je nezdružljiv z določbami
Pogodbe, ker pomeni zanikanje same pravi-ce, ki jo ta dodeljuje in zagotavlja (točka 18).
46. Navedeno presojo podpira besedilo člena
18 ES, v katerem je, kot sem že poudaril,
določena temeljna pravica državljanov Ev-ropske unije in s katerim je bila Sodišču danapriložnost za odkrito potrditev, da je iz-podbijana odločba očitno nesorazmerna vprimerjavi s težo kršitve,
34ker posega v samo
bistvo jamstva. Torej je kazen pretirana.
31—Sodišče je v sodbi z dne 20. februarja 1997 v zadevi Komisija
proti Belgiji (C-344/95, Recueil, str. I-1035) odločilo, da jezadevna država članica kršila obveznosti Skupnosti, ker je
državljane drugih držav članic, ki so se skušali zaposliti,
zavezala temu, da po preteku trimesečnega roka samodejno
zapustijo državo, če ne predložijo dokaza, da še vedno iščejo
zaposlitev ali da imajo dejanske možnosti, da dobijozaposlitev (točki 17 in 18).32—48/75, Recueil, str. 497.
33—157/79, Recueil, str. 2171.
34—Sodba z dne 25. julija 2002 v zadevi MRAX (C-459/99,
Recueil, str. I-6591, točka 78) in zgoraj v opombi 27 navedenasodba Oulane, točka 40.SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-408/03
I - 2660
47. V tem smislu menim, da sta belgijski
pravni red in upravna praksa, na podlagi
katerih se zgodi izgon državljanov drugihdržav članic, ker ne upoštevajo postopkov,
potrebnih za pridobitev dovoljenja za pre-bivanje v predpisanem roku, v nasprotju spravom Skupnosti in da je tožena državaodgovorna za neizpolnitev obveznosti, ki joKomisija danes preganja.
35
48. Ne zanikam, da mora prosilec v skladu zdirektivami, ki so delno povzete na za četku
teh sklepnih predlogov, predložiti ustreznedokumente in je dolžan dokazati, da iz-polnjuje pogoje za pridobitev dovoljenja zaprebivanje.
36Vendar se mi zdi, kot je
navedeno že v sodni praksi, to, da je
posledica neupoštevanja te formalne obvez-nosti zanikanje prostega gibanja, nesora-zmerno,
37ker ta svoboščina obstaja že prej
(člen 18 ES)38in ker v tem postopkuzadostuje dokaz, da so izpolnjeni nekateri
pogoji, od koder izhaja deklarativna narava
ugotovitve pravice. Razložil sem že, da je
izdaja dovoljenja za prebivanje omejena nadokaz prejšnje pravice.39
49. Primerneje bi bilo prošnjo obravnavatikot nepravilno, odložiti odločanje o pravici inobvestiti zadevno osebo, da v predpisanemroku uredi položaj, ter jo hkrati obvestiti, dase bo, če ne bo ukrepala, domnevalo, da je
umaknila prošnjo.
40Tako se pravilno upo-
števajo tako jamstva, ki jih uživa posameznik,kot javni interes, prepreči pa se tudi, da bi seosebe, ki se ne odzovejo in ne izpolnjujejopotrebnih pogojev, lahko nastanile na ozem-lju države članice gostiteljice. Država Belgija
se strinja s to trditvijo v odstavku 5 duplike.
V–Stroški
50. Glede na obravnavo tožbenih razlogov je
treba v skladu s členom 69(2) Poslovnika
toženi stranki naložiti plačilo stroškov, kot jepredlagala Komisija .35—Predstavnik belgijske vlade je na obravnavi v odgovorih na
moja vprašanja navedel, da ta avtomatizem ne obstaja, vendarnjegovo trditev izpodbija besedilo člena 45(3), člena 51(4),
člena 53(4) in člena 55(3) kraljevega odloka z dne 12. juni-
ja 1998.
36—V zgoraj v opombi 29 navedeni sodbi Komisija proti Italiji je
bilo določeno, da direktive ne obravnavajo načina, kako bi
morali upravičenci dokazati izpolnjevanje teh pogojev
(točka 34).
37—Združeno kraljestvo se je na obravnavi opredelilo v istem
smislu.
38—Ker je zadevna oseba zaposlena ali samozaposlena ali je to
bila v državi gostiteljici (direktive 68/360, 73/148 in 90/365),ali ker študira (Direktiva 93/96), ali ker ima državljanstvo
druge države članice (Direktiva 90/364). Edine izjeme so tiste,
ki temeljijo na razlogih javnega reda, javne varnosti alijavnega zdravja (člen 2(2), tretji pododstavek, direktiv 90/364in 90/365).39—Kot je navedeno v točki 18 zgoraj v opombi 27 navedene
sodbe Oulane.
40—Ta pristop ne krši dokaznega bremena, ker držav članic ne
zavezuje, naj dokažejo neobstoj sredstev.KOMISIJA PROTI BELGIJI
I - 2661
VI–Predlog
51. Glede na zgornje ugotovitve Sodišču predlagam, naj:
1. razglasi, da Kraljevina Belgija ni izpolnila obveznosti, ki jih ima v skladu s:
a)členom 18 ES in Direktivo Sveta 90/364/EGS z dne 28. junija 1990 o pravici
do prebivanja, ker od državljanov Skupnosti, ki želijo prebivati na njenem
ozemlju, zahteva, naj imajo zadostna „lastna“ sredstva;
b)členom 4 Direktive Sveta 68/360/EGS z dne 15. oktobra 1968 o odpravi
omejitev gibanja in prebivanja v Skupnosti za delavce držav članic in za
njihove družine, členom 4 Direktive Sveta 73/148/EGS z dne 21. maja 1973
o odpravi omejitev gibanja in bivanja v Skupnosti za državljane držav članic
v zvezi z ustanavljanjem in opravljanjem storitev ter členom 2 Direktive
Sveta 93/96/ES z dne 29. oktobra 1993 in Direktive Sveta 90/365/EGS z dne28. junija 1990, s katerima se ureja pravica do prebivanja za študente ter
zaposlene in samozaposlene osebe, ki so prenehale opravljati poklicnodejavnost, ker omogoča, da se državljanom Skupnosti vroči odredba o
zapustitvi ozemlja, ker v predpisanem roku ne predložijo potrebnih
dokumentov za pridobitev dovoljenja za prebivanje,
2. Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.SKLEPNI PREDLOGI RUIZ-JARABOJA –ZADEVA C-408/03
I - 2662