Keywords

Summary



Keywords

1. Kmetijstvo – Enotna zakonodaja – Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila – Uredba št. 2081/92 – Zaščita tradicionalnega negeografskega imena kot označbe porekla – Zahteva po zvezi med značilnostmi proizvoda in njegovim geografskim poreklom – Kraj ali regija porekla – Opredelitev glede na naravne dejavnike, ki ga razmejujejo glede na sosednja območja

(Uredba Sveta št. 2081/92, člena 2(2)(a) in 3)

2. Kmetijstvo – Enotna zakonodaja – Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila – Uredba št 2081/92 – Imena, ki so postala generična – Merila za presojo – Upoštevanje trženja proizvoda pod imenom v določenih državah članicah – Dopustnost

(Uredba Sveta št. 2081/92, člen 3(1))

3. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Uredba o vpisu imena „feta“ v register zaščitenih označb porekla

(člen 253 ES; Uredba Komisije št. 1829/2002)

Summary

1. Da bi bilo lahko zaščiteno kot „označba porekla“ na podlagi člena 2(3) Uredbe št. 2081/92 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila, mora tradicionalno negeografsko ime označevati predvsem proizvod oziroma živilo „po poreklu iz določene regije ali posebnega kraja“. Poleg tega ta določba ob sklicevanju na člen 2(2)(a), druga alinea, iste uredbe zahteva, da so kakovost ali značilnosti kmetijskega proizvoda ali živila bistveno ali izključno posledica geografskega okolja z njegovimi naravnimi in človeškimi dejavniki ter katerega proizvodnja, predelava in priprava za trg bi potekale znotraj definiranega geografskega območja.

Če se ti določbi bereta skupaj, iz njiju sledi, da morata biti kraj oziroma regija iz navedenega člena 2(3) opredeljeni kot geografsko območje z njegovimi naravnimi in človeškimi dejavniki, ki lahko kmetijskemu proizvodu oziroma živilu dajo njegove posebne značilnosti. Zajeto območje izvora mora torej nuditi enotne naravne dejavnike, po katerih se razlikuje od sosednjih območij.

(Glej točke od 48 do 50.)

2. Dejstvo, da se je proizvod pod določenim imenom v določenih državah članicah zakonito tržil, je lahko dejavnik, ki ga je treba upoštevati pri presoji, ali je to ime postalo generično v smislu člena 3(1) Uredbe št. 2081/92 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila.

(Glej točko 79.)

3. Obrazložitev, ki se zahteva v členu 253 ES, mora biti prirejena naravi obravnavanega akta in razlogovanje, ki mu je institucija, avtor akta, sledila, mora biti izraženo na jasen in nedvoumen način, tako da se stranke lahko seznanijo z utemeljitvijo sprejetega ukrepa in da lahko Sodišče izvršuje svoj nadzor. Vendarle avtorju akta ni treba sprejeti stališča o podatkih, ki so očitno drugotnega pomena, oziroma predpostaviti morebitnih ugovorov.

Pojasnilo Komisije, ki je v uvodnih izjavah od enajste do triintridesete Uredbe št. 1829/2002 glede vpisa imena „feta“ v Register zaščitenih označb porekla jasno obrazložila bistvene elemente, ki so jo vodili do sklepa, da ime „feta“ ni generično v smislu člena 3 Uredbe št. 2081/92 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila, pomeni zadostno obrazložitev za namene člena 253 ES.

(Glej točki 106 in 107.)