ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Ali je treba člen 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (1) razlagati tako, da nasprotujejo zakonodaji države članice, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki nacionalnemu sodišču, ki v okviru tožbe, ki jo je vložil upnik, odloča o zastarani terjatvi proti potrošniku, ne omogoča, da po uradni dolžnosti upošteva to zastaranje, tudi če se od potrošnika zahteva izpolnitev nečesa, kar izhaja iz nedovoljenih pogojev?
SL Uradni list Evropske unije C 26/20

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) 22. oktobra 2012 – Schiebel Aircraft GmbH

(Zadeva C-474/12)

2013/C 26/37

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Schiebel Aircraft GmbH

Toženi organ: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravo Unije, zlasti členi 18 PDEU, 45 PDEU in 49 PDEU v povezavi s členom 346(1)(b) PDEU, nasprotuje nacionalni ureditvi države članice, kot je predpis, ki se uporablja v postopku v glavni stvari, ki določa, da morajo imeti člani organov, ki so zakoniti zastopniki družbe, ali družbeniki, ki so pooblaščeni poslovodje ali zastopniki gospodarskih družb, ki želijo opravljati gospodarsko dejavnost trgovanja z vojaškim orožjem in vojaškim strelivom ter posredovanja pri nakupu in prodaji vojaškega orožja in vojaškega streliva, avstrijsko državljanstvo in da državljanstvo druge države članice EGP ne zadošča?
1.

Ali člen 71 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah nasprotuje izključno samostojni razlagi konvencije ali pa je treba pri uporabi takih konvencij upoštevati tudi cilje in načela te uredbe?
2.

Ali je pri razlagi izraza „vzdrževana oseba“ iz člena 2(2)(c) Direktive 2004/38 pomembno dejstvo, da je za sorodnika zaradi njegovih osebnih okoliščin, kot so starost, izobrazba in zdravstveno stanje, mogoče šteti, da bo razmeroma lahko našel zaposlitev, in da se poleg tega namerava zaposliti v državi članici, kar bi pomenilo, da pogoji za to, da je obravnavan kot sorodnik, ki je vzdrževana oseba v smislu te določbe, niso več izpolnjeni?
—

Ciprski organi so sami priznali, da med 115 območji nenadzorovanega odstranjevanja odpadkov (ki zaradi „nenadzorovanosti“ odstranjevanja in upravljanja z odpadki ne ustrezajo merilom člena 14 Direktive 1999/31/ES in tako ne morejo več delovati). ki so prej delovala na ciprskem ozemlju, dve še vedno delujeta v okrožju Nikozije in Limassola, pri čemer ni pričakovati, da bosta zaprta pred sredino leta 2015 oziroma začetkom leta 2016.
SL Uradni list Evropske unije C 343/7

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 22. avgusta 2012 – RLvS Verlagsgesellschaft mbH proti Stuttgarter Wochenblatt GmbH

(Zadeva C-391/12)

2012/C 343/08

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: RLvS Verlagsgesellschaft mbH

Tožena stranka: Stuttgarter Wochenblatt GmbH

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člen 7(2) in točka 11 Priloge I k Direktivi (1) v povezavi s členoma 4 in 3(5) Direktive nasprotujeta uporabi nacionalne določbe (v tem primeru člena 10 Landespressegesetz Baden Württemberg (zakon o tisku dežele Baden Württemberg)), katere namen je poleg varstva potrošnikov pred zavajanjem tudi varstvo neodvisnosti tiska in ki v nasprotju s členom 7(2) in točko 11 Priloge I k Direktivi prepoveduje kakršno koli odplačno objavo neodvisno od cilja, ki se z njo uresničuje, če objava ni označena s pojmom „oglas“, razen če je že iz umestitve in oblike objave mogoče razbrati, da gre za oglas?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah).

UL L 149, str. 22.
SL Uradni list Evropske unije C 311/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo The Equality Tribunal (Irska) 30. julija 2012 – Z proti A Government Department in the Board of Management of a Community School

(Zadeva C-363/12)

2012/C 311/06

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

The Equality Tribunal

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Z

Toženi stranki: A Government Department in the Board of Management of a Community School

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je treba na podlagi teh določb primarne zakonodaje Evropske unije: (i) člena 3 Pogodbe o Evropski uniji, (ii) členov 8 in 157 Pogodbe o delovanju Evropske unije in/ali (iii) členov 21, 23, 33 in 34 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah Direktivo 2006/54/ES in zlasti člena 4 in 14 te direktive razlagati tako, da gre za diskriminacijo zaradi spola, če je ženski, katere biološki otrok se je rodil na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu in ki je od rojstva svojega biološkega otroka odgovorna za njegovo vzgojo in varstvo, zavrnjena pravica do plačanega dopusta, enakovrednega porodniškemu dopustu in/ali posvojiteljskemu dopustu?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen, ali je Direktiva 2006/54/ES (1) skladna z zgoraj navedenimi določbami primarne zakonodaje Evropske unije?

3. Ali je treba na podlagi teh določb primarne zakonodaje Evropske unije: (i) člena 10 Pogodbe o delovanju Evropske unije in/ali (ii) členov 21, 26 in 34 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah Direktivo 2000/78/ES (2), in zlasti člena 3(1) in 5 te direktive, razlagati tako, da gre za diskriminacijo zaradi invalidnosti, če je ženski – ki zaradi invalidnosti ne more roditi otroka, katere biološki otrok se je rodil na podlagi dogovora o nadomestnem materinstvu in ki je od rojstva svojega biološkega otroka odgovorna za njegovo vzgojo in varstvo – zavrnjena pravica do plačanega dopusta, enakovrednega porodniškemu dopustu in/ali posvojiteljskemu dopustu?

4. Če je odgovor na tretje vprašanje nikalen, ali je Direktiva 2000/78/ES skladna z zgoraj navedenimi določbami primarne zakonodaje Evropske unije?

5. Ali se je za razlago in/ali izpodbijanje veljavnosti Direktive 2000/78/ES mogoče sklicevati na Konvencijo Združenih narodov o pravicah invalidov?

6. Če je odgovor na peto vprašanje pritrdilen, ali je Direktiva 2000/78/ES, in zlasti člena 3 in 5 te direktive, skladna s členi 5, 6, 27(1)(b) in 28(2)(b) Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov?

(1) Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (UL L 204, str. 23).

(2) Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).
2.

Ali ima ob upoštevanju: — člena 2 PEU in 3 PEU in določb tretjega dela, naslov VIII, PDEU, zlasti členov 119 PDEU, 120 PDEU, 121 PDEU, 122 PDEU, 123 PDEU, 125 PDEU, 126 PDEU in 127 PDEU; — izključne pristojnosti Unije na področju monetarne politike, kot jo določa člen 3(1)(c) PDEU, in za sklepanje mednarodnih sporazumov, ki spadajo na področje uporabe člena 3(2) PDEU; — pristojnosti Unije pri usklajevanju ekonomske politike v skladu s členom 2(3) PDEU in tretjim delom, naslov VIII, PDEU; — pristojnosti in nalog institucij Unije v skladu z načeli, določenimi v členu 13 PEU; — načela lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PEU; — splošnih načel prava Unije in med njimi še posebej splošnega načela učinkovitega sodnega varstva in pravice do učinkovitega pravnega sredstva, kot ju določa členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in splošnega načela pravne varnosti država članica Evropske unije, katere valuta je euro, pravico skleniti in ratificirati mednarodni sporazum, kot je Pogodba o EMS,?
SL Uradni list Evropske unije C 258/13

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Svea hovrätt (Švedska) 2. julija 2012 – kazenski postopek zoper Daniela Lundberga

(Zadeva C-317/12)

2012/C 258/21

Jezik postopka: švedščina

Predložitveno sodišče

Svea hovrätt

Stranka v postopku v glavni stvari

Daniel Lundberg

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali je treba pojem „nekomercialni prevoz blaga“ iz člena 3(h) Uredbe (ES) št. 561/2006 (1) razlagati tako, da zajema prevoz blaga, ki ga opravi fizična oseba v okviru svojega konjička, vendar se delno financira s finančnimi prispevki (sponzorstvom) tretjih oseb ali podjetij?

2. Ali je za presojo, kaj je „nekomercialni prevoz“, upoštevno: (a) da voznik prevoz opravi le zase; (b) da se za prevoz ne plača; (c) kako velik je finančni prispevek in/ali kako velik je finančni prispevek glede na celotne stroške dejavnosti v okviru konjička?

(1) Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 (UL 2006, L 102, str. 1).
—

Ugotovi naj se, da Portugalska republika s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2009/136/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o spremembah Direktive 2002/22/ES o univerzalnih storitvah in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami, Direktive 2002/58/ES o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij in Uredbe (ES) št. 2006/2004 o sodelovanju med nacionalnimi organi, odgovornimi za izvrševanje zakonodaje o varstvu potrošnikov, ali jih vsaj ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 4 te direktive;
1.

Ali odstavka 1 in 5 člena 40 Uredbe Sveta št. 1782/2003 (1) z dne 29. septembra 2003 glede na svoje besedilo in cilj državam članicam dopuščata, da določijo, da pravica do uskladitve referenčnega zneska kmetov, katerih proizvodnja je bila močno oškodovana zaradi kmetijsko-okoljskih obveznosti, ki so jih morali izpolnjevati v celotnem referenčnem obdobju ali njegovem delu, temelji na primerjavi med zneski neposrednih plačil, prejetih v letih, ki so bila prizadeta zaradi teh obveznosti, in zneski, prejetimi v neprizadetih letih?
SL Uradni list Evropske unije C 287/19

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalska) 27. junija 2012 – Maria Albertina Gomes Viana Novo in drugi proti Fundo de Garantia Salarial, IP

(Zadeva C-309/12)

2012/C 287/35

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Central Administrativo Norte

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožniki: Maria Albertina Gomes Viana Novo, Ezequiel Martins Dias, Gabriel Inácio da Silva Fontes, Marcelino Jorge dos Santos Simões, Manuel Dourado Eusébio, Alberto Martins Mineiro, Armindo Gomes de Faria, José Fontes Cambas, Alberto Martins do Alto, José Manuel Silva Correia, Marilde Marisa Moreira Marques Moita, José Rodrigues Salgado Almeida, Carlos Manuel Sousa Oliveira, Manuel da Costa Moreira, Paulo da Costa Moreira, José Manuel Serra da Fonseca, Ademar Daniel Lourenço Dias in Ana Mafalda Azevedo Martins Ferreira

Nasprotna stranka: Fundo de Garantia Salarial, IP

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba pravo Unije s konkretnega področja jamstva za terjatve iz naslova plač zaradi plačilne nesposobnosti delodajalca – zlasti člena 4 in 10 Direktive 80/987/EGS (1) – razlagati tako, da nasprotuje določbi nacionalnega prava, ki jamči samo za tiste terjatve, ki so zapadle v obdobju šestih mesecev pred vložitvijo pravnega sredstva zaradi plačilne nesposobnosti delodajalca, tudi če so delavci vložili pravno sredstvo zoper delodajalca pri Tribunal do Trabalho (delovno sodišče), da bi dosegli sodno določitev višine dolgovanega zneska in njegovo prisilno izterjavo?

(1) Direktiva Sveta 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 217).
1.

Ali je pravilo, kot je to iz člena 70(1), točka 2, zakona o davku na dodano vrednost, na podlagi katerega se davčnemu zavezancu ne prizna pravica do odbitka davka na dodano vrednost za prejete prevozne storitve, delovna oblačila in varovalno opremo ter na izplačane izdatke za službena potovanja, ker so bili to blago in storitve brezplačno dani v uporabo fizičnim osebam, in sicer delavcem, ki delajo za davčnega zavezanca, v skladu s členoma 168, točka a, in 176 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1), če se upoštevajo te okoliščine: — davčni zavezanec z delavci ni sklenil pogodb o zaposlitvi, ampak pri njem delajo na podlagi pogodbenega razmerja o „posredovanju delavcev“ z drugim davčnim zavezancem, ki je delodajalec zaposlenih; — prejete prevozne storitve so bile uporabljene za povratni prevoz delavcev od posameznih postaj v različnih naseljih do kraja dela, delavci pa nimajo organiziranega povratnega javnega prevoza do kraja dela; — zagotovitev delovnih oblačil in varovalne opreme se zahteva z zakonom o delovnih razmerjih in zakonom o varnosti in zdravju pri delu; — v zvezi s prevoznimi storitvami, delovnimi oblačili, varovalno opremo in izdatki za službena potovanja odbitek davka na dodano vrednost ne bi bil sporen, če bi to blago in storitve delavcem dal na razpolago in jih kril delodajalec. V obravnavanem primeru pa je vsakokratno pridobitev opravil davčni zavezanec, ki sicer ni delodajalec, ampak ima na podlagi pogodbe o posredovanju delavcev od njihovega dela korist in krije z njim povezane stroške?
Splošno sodišče je glede vprašanja vizualne podobnosti napačno uporabilo svojo sodno prakso, iz katere izhaja, da so začetki znamk na splošno najpomembnejši in da so pri znamkah, ki so razmeroma kratke, kot so te v obravnavanem primeru, sredinski elementi enako pomembni kot elementi na začetku in koncu znaka.
2.

Ali člen 18 Pogodbe o delovanju Evropske unije v povezavi s členom 4(2) Pogodbe o Evropski uniji in členom 3(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 (oziroma členom 4 Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta) preprečuje organom v Češki republiki, da v okoliščinah, kakršne so v tem primeru, zagotavljajo ugodnejše obravnavanje (dodatek k dajatvi za starost, če je znesek dajatve, dodeljene na podlagi člena 20 Konvencije o socialni varnosti, sklenjene 29. oktobra 1992 med Češko [republiko] in Slovaško republiko, in Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 (Uredba št. 883/2004), nižji od dajatve, ki bi jo oseba prejemala, če bi bila pokojnina izračunana v skladu z zakonodajo Češke republike) le državljanom Češke republike, če je tako obravnavanje posledica temeljne pravice do varnosti v starosti, ki jo ustavno sodišče Češke republike razlaga zlasti v povezavi z dobami pokojninskega zavarovanja, dopolnjenimi v nekdanji ČSFR, in se dojema kot del nacionalne identitete, če to obravnavanje ne posega v pravico do prostega gibanja delavcev kot temeljno pravico Unije in če bi zagotavljanje podobnega obravnavanja vsem državljanom drugih držav članic EU, ki so tudi dopolnili istovrstne dobe pokojninskega zavarovanja v nekdanji ČSFR, pomenilo občutno grožnjo finančni stabilnosti sistema pokojninskega zavarovanja Češke republike? Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen:
1.

Ali je treba člen 4 Direktive 2010/13/EU (1), splošno načelo enakosti in pravila Pogodbe o delovanju Evropske unije glede prostega pretoka storitev, pravice do ustanavljanja in prostega pretoka kapitala razlagati tako, da nasprotujejo pravilu iz člena 38(5) zakonske uredbe št. 177/2005, ki predpisuje časovne omejitve oglaševalskega prostora, ki so za plačniške izdajatelje televizijskih programov strožje od omejitev, določenih za neplačniške?
SL Uradni list Evropske unije C 258/8

Pritožba, ki jo je Evropska komisija vložila 11. maja 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. marca 2012 v združenih zadevah T-29/10 in T-33/10, Nizozemska in ING Groep proti Komisiji

(Zadeva C-224/12 P)

2012/C 258/14

Jezika postopka: nizozemščina in angleščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, S. Noë in H. van Vliet)

Druge stranke v postopku:

Kraljevina Nizozemska

ING Groep NV

De Nederlandsche Bank NV

Predlogi

Pritožnica predlaga,

— naj se sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 2. marca 2012 v združenih zadevah T-29/10 in T-33/10, Nizozemska in ING Groep proti Komisiji, ki je bila Komisiji vročena 6. marca 2012, razveljavi;

— naj se tožbi za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije (1) z dne 18. novembra 2009 o državni pomoči C 10/09 (prej N 138/09), ki jo je Nizozemska dodelila za rezervno kreditno linijo za nelikvidna sredstva in načrt prestrukturiranja družbe ING, zavrneta;

— naj se tožečima strankama naloži plačilo stroškov;

— podredno, — naj se zadeva vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje; — naj se pridrži odločitev o stroških postopkov na obeh stopnjah; ali, še bolj podredno, — naj se člen 2(3) izpodbijane odločbe razglasi za ničnega;

— naj se tožečima strankama naloži plačilo stroškov pritožbe.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Po mnenju Komisije je treba izpodbijano sodbo razveljaviti iz teh razlogov.

Prvič naj ne bi obstajala pravna obveznost za uporabo načela vlagatelja v tržnem gospodarstvu glede spremembe pogojev poplačila v zvezi z ukrepom, ki sam pomeni državno pomoč.

Drugič naj bi Splošno sodišče napačno ocenilo prihodke, ki jih država članica ni prejela zaradi spremenjenih pogojev poplačila, ki so bili preučeni v Odločbi Komisije z dne 18. novembra 2009 o državni pomoči C 10/09 (prej N 138/09), ki jo je Nizozemska dodelila za rezervno kreditno linijo za nelikvidna sredstva in načrt prestrukturiranja družbe ING (izpodbijana odločba).

Tretjič naj Splošno sodišče – čeprav je Komisija spremenjene pogoje poplačila nepravilno štela za državno pomoč – ne bi imelo pravice, da člen 2(1) izpodbijane odločbe razglasi za ničnega v celoti.

Četrtič naj bi Splošno sodišče, s tem ko je ugotovilo, da je člen 2(2) izpodbijane odločbe nujno nezakonit, ker je Komisija nepravilno ugotovila, da spremenjeni pogoji poplačila pomenijo državno pomoč, napačno uporabilo pravo.

Petič naj bi Splošno sodišče odločilo ultra petita, s tem ko je razglasilo za nična člen 2(2) izpodbijane odločbe in njeno Prilogo II.

Šestič in podredno naj Splošno sodišče, če je člen 2(1) in (2) izpodbijane odločbe in njeno Prilogo II pravilno razglasilo za nična, ne bi imelo možnosti, da za ničnega razglasi člen 2(3) izpodbijane odločbe.

(1) Odločba 2010/608/ES (UL 2010, L 274, str. 139).
1.

Ali je treba načelo učinkovitosti, ki ga je v sodni praksi postavilo (Sodišče) Evropske unije, in načelo učinkovitega sodnega varstva, določeno v členu 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni procesni določbi, kot je ta iz člena 133(1) zakona o upravnem postopku in v skladu s katero se sodna pristojnost za upravne spore v zvezi z izvajanjem skupne kmetijske politike Evropske unije določa samo glede na sedež upravnega organa, ki je izpodbijani upravni akt izdal, glede na to, da ta določba ne upošteva kraja, v katerem to zemljišče leži, in prebivališča osebe, ki uveljavlja pravico?
5.

Če je nujna ponavljajoča se in sistematična ponovna uporaba: (a) Kakšen pomen je treba pripisati besedi „sistematično“? (b) Ali gre za sistematično ponovno uporabo, če do nje pride na podlagi elektronske obdelave podatkov? (c) Ali je pomembno, da se pri tem uporablja poseben metaiskalnik, kot je opisano zgoraj?
1.

Ali je treba člen 143b(4) in (5) Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 (1) razlagati tako, da za leto 2008 izključuje shemo enotnega plačila na površino (SAPS), ki se financira iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada, za pobočja nasipov in zaščitnih zidov, zgrajenih zaradi preprečevanja poplav, tudi če so bili 30. junija 2003 in po tem datumu pašniki, zasajeni na teh nasipih, vzdrževani v dobrem stanju, redno košeni in uporabljani za pašo in gre za površine, ki se vzdržujejo v dobrem kmetijskem stanju?
SL Uradni list Evropske unije C 118/11

Pritožba, ki jo je European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) vložila 3. februarja 2012 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. novembra 2011 v zadevi T-296/09, European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) proti Evropski komisiji

(Zadeva C-56/12 P)

2012/C 118/18

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) (zastopnik: D. Ehle, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Lexmark International Technology SA

Predlogi

Pritožnica predlaga, naj se:

1. v celoti razveljavi sodba Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2011 v zadevi T-296/09 in naj Sodišče samostojno odloči v sporu, o katerem je bilo s to sodbo odločeno;

2. ugodi predlogom, podanim v postopku na prvi stopnji in zato Odločbo C(2009) 4125 Evropske komisije z dne 20. maja 2009 v postopku na podlagi člena 82 ES (člen 102 PDEU) razglasi za nično;

3. Komisiji in družbi Lexmark International Technology SA naloži plačilo stroškov obeh postopkov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v utemeljitev svoje pritožbe zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 24. novembra 2011 navaja pet pritožbenih razlogov. Ti se nanašajo na pravno napačno zanikanje interesa Unije in prednosti preiskovalnega postopka na podlagi predpisov s področja omejevalnih sporazumov v odločbi Komisije z dne 20. maja 2009.

Prvič, Splošno sodišče naj bi pravno napačno opustilo razglasitev ničnosti odločbe Komisije v delu, v katerem se je dokaz kolektivnega in posameznega prevladujočega položaja proizvajalca brizgalnih tiskalnikov v zvezi s podrejenimi trgi za kartuše in črnilo štel za neverjeten.

Drugič, pritožnica graja pravno napačno zanikanje verjetnosti dokaza prevladujočega položaja proizvajalca tiskalnikov na njenih trgih za kartuše.

Tretjič, Splošno sodišče naj bi očitno pravno napačno opredelilo pomen prioritetnih meril, pomembnih za odločitev glede začetka preiskovalnega postopka. Poleg tega Splošno sodišče pravno napačno ni ugotovilo, da je Komisija v izpodbijani odločbi z vidika presoje bistvenih značilnosti pomena, teže in nadaljevanja kršitve kršila dolžnost utemeljitve.

Četrtič, pritožnica navaja, da sodba zaradi pravne presoje odločbe Komisije z vidika neupoštevanja diskrecijske pravice vsebuje pravno napako, saj z njo ni bila razglašena za nično izpodbijana odločba Komisije, čeprav je slednja brez utemeljitve zavrnila uvedbo preiskovalnega postopka, pod pretvezo kompleksnosti in nesorazmernih sredstev.

Nazadnje sodba ni v skladu s sporočilom z dne 27. aprila 2004 o pristojnosti pri postopku v zvezi s pritožbo glede varstva konkurence in načelom učinkovitega pravnega varstva kot delom presoje interesa Unije ter dolžnostjo obrazložitve Komisije s posledico, da izpodbijana odločba ni bila razglašena za nično, čeprav je Komisija pri presoji interesa Unije zašla v protislovje in ni utemeljila zadostnega pravnega varstva s strani nacionalnih sodišč.
SL Uradni list Evropske unije C 118/11

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 27. januarja 2012 – kazenski postopek zoper Vu Thang Dang

(Zadeva C-39/12)

2012/C 118/16

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranka v postopku v glavni stvari

Vu Thang Dang

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člena 21 in 34 Uredbe (ES) št. 810/2009 (1), ki urejata izdajo in razveljavitev enotnega vizuma, razlagati tako, da nasprotujeta kaznivosti, ki izhaja iz uporabe nacionalne zakonodaje, zaradi nezakonitega tihotapljenja tujcev v primerih, ko tihotapljene osebe sicer imajo vizum, vendar pa so si ga od pristojnih organov druge države članice pridobile na goljufiv način s prikrivanjem resničnega namena potovanja?

(1) Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) (UL L 243, str. 1).