Zadeva C-440/07 P

Komisija Evropskih skupnosti

proti

Schneider Electric SA

„Pritožba — Koncentracije podjetij — Uredba (EGS) št. 4064/89 — Odločba Komisije o razglasitvi nezdružljivosti koncentracije s skupnim trgom — Razveljavitev — Nepogodbena odgovornost Skupnosti zaradi ugotovljene nezakonitosti — Pogoji“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca D. Ruiz-Jaraboja Colomerja, predstavljeni 3. februarja 2009 I ‐ 6418

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. julija 2009 I ‐ 6458

Povzetek sodbe

Kako Sodišče prve stopnje ugotovi dejstva in presodi dokaze, sta pravni vprašanji, ki sta predmet nadzora Sodišča v okviru pritožbe, ko Sodišče prve stopnje dejansko stanje nepravilno ugotovi na podlagi dokumentov, vloženih v spis, in ob izkrivljanju dokazov. (Glej točko 104.)

Navedba očitka, kakršen je problem opiranja, v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah ne pomeni, da je treba popolnoma dokazati njegovo neutemeljenost z izčrpno ekonomsko analizo. Tako dokazovanje, ki na področju koncentracij lahko dejansko povzroča velike težave, se sme končati samo v nadaljevanju postopka, zlasti glede na pripombe zadevnih podjetij, ki so pravilno obveščena o obstoju težave v zvezi s konkurenco v obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, da lahko učinkovito izvršujejo pravico do obrambe. V fazi obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah mora Komisija dovolj jasno in natančno predstaviti le problem opiranja, ki je lahko ovira za razglasitev združljivosti koncentracije. (Glej točke od 130 do 132.)

Obveznost obrazložitve Sodišču prve stopnje ne nalaga, da zagotovi razlago, ki bi izčrpno in posamično sledila ugotovitvam, ki jih navajajo stranke v sporu. Obrazložitev je torej lahko implicitna, če zadevnim osebam omogoča, da se seznanijo z razlogi, zakaj Sodišče prve stopnje ni sprejelo njihovih argumentov, Sodišču pa omogoča, da razpolaga z dovolj elementi za izvajanje nadzora. (Glej točki 135 in 175.)

Uveljavljanje nepogodbene odgovornosti Skupnosti je odvisno od izpolnitve določenih pogojev, med katerimi je, če gre za nezakonitost pravnega akta, obstoj dovolj resne kršitve pravnega pravila, katerega namen je podelitev pravic posameznikom. V zvezi s tem pogojem je odločilno merilo za to, da se šteje, da je kršitev prava Skupnosti dovolj resna, da institucija Skupnosti očitno in hudo prekorači meje diskrecijske pravice. Če je diskrecijska pravica te institucije znatno omejena ali če je celo ni, potem lahko za dovolj resno kršitev zadošča navadna kršitev prava Skupnosti. V obravnavanem primeru ureditev, ki jo je Sodišče izoblikovalo na področju nepogodbene odgovornosti Skupnosti, upošteva zapletenost položajev, ki jih je treba urediti. (Glej točki 160 in 161.)

Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah je temeljni dokument za uresničevanje pravice do obrambe, ki je določena v členu 18(3) Uredbe št. 4064/89 o nadzoru koncentracij podjetij. Za zagotovitev učinkovitega nadzora pravice do obrambe ta dokument opredeljuje predmet upravnega postopka, ki ga uvede Komisija, in tako preprečuje, da bi se ta sklicevala na druge očitke v odločbi, s katero se konča postopek. Zato člen 18(3) Uredbe št. 4064/89 določa, da se mora Komisija, če med postopkom temeljitega preizkusa po obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah ugotovi, da težava v zvezi s konkurenco, ki bi lahko vodila do razglasitve nezdružljivosti, ni bila ali ni bila zadosti navedena v tem obvestilu, bodisi odreči temu očitku v fazi končne odločitve bodisi omogočiti zadevnim podjetjem, da ji predložijo vsa stališča o vsebini in da predlagajo koristne popravne ukrepe. (Glej točke od 162 do 165.)

Če Sodišče prve stopnje ugotovi ali presodi dejstva, je Sodišče pristojno, da na podlagi člena 225 ES izvaja nadzor nad pravno opredelitvijo teh dejstev in pravnimi posledicami, ki jih je iz njih izpeljalo Sodišče prve stopnje. Na področju nepogodbene odgovornosti Skupnosti je vprašanje obstoja vzročne zveze med dejstvom, ki je bilo povod, in škodo, ki je pogoj za uveljavljanje te odgovornosti, pravno vprašanje, ki je zato podrejeno nadzoru Sodišča. V teh okoliščinah je tožbeni razlog, s katerim se očita Sodišču prve stopnje, da je potrdilo obstoj neposredne vzročne zveze med napako Komisije in škodo, ki je nastala podjetju, nasprotni strani v pritožbenem postopku, dopusten v delu, ki se nanaša prav na nadzor pravne opredelitve dejstev, ki jo je opravilo Sodišče prve stopnje, da bi potrdilo obstoj neposredne vzročne zveze, in če se ta nadzor lahko opravi brez poseganja v že navedene ugotovitve in presojo. (Glej točke od 191 do 193.)