27

V teh okoliščinah je Fővárosi Törvényszék (sodišče v Budimpešti – glavno mesto) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. Ali je treba določbe prava Unije, in sicer člen [169](1) in (2) [PDEU] v povezavi z odstavkom 3 tega člena, člen 38 [Listine], člen 7(1) in (2) [Direktive 93/13] v povezavi s členom 8 iste direktive in uvodno izjavo 47 [Direktive 2008/48] razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki določa dodatne zahteve v škodo tiste stranke v postopku (tožeče ali tožene stranke), ki je med 1. majem 2004 [in] 26. julijem 2014 kot potrošnik sklenila posojilno pogodbo, ki je vsebovala nepošten pogodbeni pogoj, ki je dovoljeval [enostransko zvišanje obresti, stroškov ali provizij], ali ki je vključeval [razpon menjalnega tečaja], ker se v skladu z navedenimi dodatnimi zahtevami, zato da se lahko pred sodišči učinkovito uveljavljajo pravice, ki izhajajo iz ničnosti navedenih potrošniških pogodb, in zlasti, da sodišče lahko meritorno odloči o zadevi, zahteva predložitev pravdne vloge (zlasti tožba, sprememba tožbe ali ugovor nezakonitosti, uporabljen v zagovor (proti obsodbi potrošnika), ali sprememba tega ugovora, nasprotna tožba ali sprememba te nasprotne tožbe) z obvezno vsebino, medtem ko druga stranka v drugem postopku, ki ni sklenila posojilne pogodbe kot potrošnik ali ki je v istem obdobju kot potrošnik sklenila posojilno pogodbo, ki se razlikuje od zgoraj navedene pogodbe, ni dolžna predložiti take vloge s predpisano vsebino? 2. Če Sodišče na prvo vprašanje, ki je bolj splošno kot drugo vprašanje, odgovori nikalno ali pritrdilno: ali je treba določbe prava Unije, navedene v prvem vprašanju, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da se za stranko v postopku, ki je kot potrošnik sklenila posojilno pogodbo iz prvega vprašanja, uporabljajo te dodatne obvezne zahteve [od (a) do (c)]: (a) v sodnem postopku je tožba, sprememba tožbe ali ugovor nezakonitosti, uporabljen v zagovor (proti obsodbi potrošnika), ali sprememba tega ugovora, nasprotna tožba tožene stranke ali sprememba te nasprotne tožbe, ki jo mora vložiti stranka v postopku (tožeča ali tožena stranka), ki je kot potrošnik sklenila posojilno pogodbo iz prvega vprašanja, dopustna in se o njej lahko meritorno odloča, le če v navedeni vlogi stranka v postopku ne predlaga samo, da sodišče ugotovi ničnost celotne potrošniške posojilne pogodbe iz prvega vprašanja ali njenega dela, temveč tudi da določi pravne posledice, ki izhajajo iz ničnosti celotne pogodbe, medtem ko druga stranka v postopku, ki ni sklenila posojilne pogodbe kot potrošnik ali ki je v istem obdobju kot potrošnik sklenila posojilno pogodbo, ki se razlikuje od zgoraj navedene pogodbe, ni dolžna predložiti take vloge s predpisano vsebino? (b) v sodnem postopku je tožba, sprememba tožbe ali ugovor nezakonitosti, uporabljen v zagovor (proti obsodbi potrošnika), ali sprememba tega ugovora, nasprotna tožba tožene stranke ali sprememba te nasprotne tožbe, ki jo mora vložiti stranka v postopku (tožeča ali tožena stranka), ki je kot potrošnik sklenila posojilno pogodbo iz prvega vprašanja, dopustna in se o njej lahko meritorno odloča, le če v navedeni vlogi sodišču ne predlaga samo, da naj ugotovi ničnost celotne potrošniške posojilne pogodbe iz prvega vprašanja, temveč tudi, naj ponovno vzpostavi stanje, kakršno je bilo pred sklenitvijo pogodbe, ki je ena od pravnih posledic ničnosti celotne pogodbe, medtem ko druga stranka v postopku, ki ni sklenila posojilne pogodbe kot potrošnik ali ki je v istem obdobju kot potrošnik sklenila posojilno pogodbo, ki se razlikuje od zgoraj navedene pogodbe, ni dolžna predložiti take vloge s predpisano vsebino? (c) v sodnem postopku je tožba, sprememba tožbe ali ugovor nezakonitosti, uporabljen v zagovor (proti obsodbi potrošnika), ali sprememba tega ugovora, nasprotna tožba tožene stranke ali sprememba te nasprotne tožbe, ki jo mora vložiti stranka v postopku (tožeča ali tožena stranka), ki je kot potrošnik sklenila posojilno pogodbo iz prvega vprašanja, dopustna in se o njej lahko meritorno odloča, le če v navedeni vlogi za obdobje od začetka pogodbenega pravnega razmerja in vložitvijo tožbe obračun (kot določajo nacionalne določbe), ki je matematično izredno zahteven, ki ga je treba izvesti ob upoštevanju določb o pretvorbi v HUF in ki mora vsebovati natančne vmesne izračune, razčlenjene tako, da so aritmetično preverljivi, v katerem so navedeni zapadli obroki, ki jih je treba plačati v skladu s pogodbo, zneski, ki jih je tožeča stranka plačala, zapadli zneski, ki jih je treba plačati in ki so določeni ne glede na nično določilo, ter razlika med njimi, in mora biti kot skupni znesek naveden dolg, ki ga mora stranka v postopku, ki je kot potrošnik sklenila posojilno pogodbo iz prvega vprašanja, še plačati finančni instituciji, oziroma morebitno preplačilo, medtem ko druga stranka v postopku, ki ni sklenila posojilne pogodbe kot potrošnik ali ki je v istem obdobju kot potrošnik sklenila posojilno pogodbo, ki se razlikuje od zgoraj navedene pogodbe, ni dolžna predložiti take vloge s predpisano vsebino? 3. Ali je treba določbe prava Unije, ki so navedene v prvem vprašanju, razlagati tako, da kršitev teh določb zaradi določitve dodatnih zahtev, navedenih zgoraj (v prvem in drugem vprašanju), hkrati pomeni kršitev členov 20, 21 in 47 Listine […], glede na to, da je treba […] upoštevati tudi, da morajo v skladu s [točko 23 sodbe] Sodišča z dne 5. decembra 2000, Guimont (C‑448/98, EU:C:2000:663 […]), in [točko 28 sodbe] z dne 10. maja 2012, Duomo Gpa in drugi (od C‑357/10 do C‑359/10, EU:C:2012:283 […]), in s [točko 39 sklepa] z dne 3. julija 2014, Tudoran (C‑92/14, EU:C:2014:2051 […]) sodišča držav članic uporabiti pravo Unije na področju varstva potrošnikov tudi v položajih, ki niso čezmejni in ki so torej popolnoma notranji, ali pa je treba zgolj zato, ker so posojilne pogodbe, na katere se nanaša prvo vprašanje, ‚posojilne pogodbe z valutno klavzulo‘, šteti, da gre za čezmejno zadevo?“