ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Člen 26 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1251/2011 z dne 30. novembra 2011, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje predpisom regionalne enote države članice, kot so ti iz postopka v glavni stvari, ki ponudnikom in njihovim podizvajalcem nalagajo, da se s pisno izjavo, ki mora biti priložena k ponudbi, zavežejo, da bodo delavcem, ki bodo izvajali storitve, ki so predmet javnega naročila, izplačevali minimalno plačo, določeno s temi predpisi.
SL Uradni list Evropske unije C 48/3

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. decembra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale civile di Trieste – Italija) – Florin Lazar/Allianz SpA

(Zadeva C-350/14) (1)

((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Uredba (ES) št. 864/2007 - Člen 4(1) - Pojmi, država, v kateri škoda nastane‘, „škoda“ in „posredne posledice škodnega dejanja“ - Škoda, ki jo je osebno utrpel družinski član osebe, ki je umrla za posledicami prometne nesreče - Pravo, ki se uporablja))

(2016/C 048/03)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale civile di Trieste

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Florin Lazar

Tožena stranka: Allianz SpA

Izrek

Člen 4(1) Uredbe (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti („Rim II“) je treba, da bi se določilo pravo, ki se uporablja za nepogodbeno obveznost, ki izvira iz prometne nesreče, razlagati tako, da je treba škodo, ki je povezana s smrtjo osebe v taki nesreči v državi članici sodišča in ki so jo utrpeli njeni bližnji sorodniki s prebivališčem v drugi državi članici, opredeliti kot „posredno posledico“ te nesreče v smislu te določbe.

(1) UL C 351, 6.10.2014.
SL Uradni list Evropske unije C 414/5

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 22. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Handelsgericht Wien – Avstrija) – Thomas Cook Belgium NV/Thurner Hotel GmbH

(Zadeva C-245/14) (1)

((Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Uredba (ES) št. 1896/2006 - Postopek za evropski plačilni nalog - Prepozen ugovor - Člen 20(2) - Zahtevek za ponovno preučitev evropskega plačilnega naloga - Ugovor nepristojnosti sodišča izvora - Napačno izdan evropski plačilni nalog glede na zahteve, določene v Uredbi - Neobstoj „očitnosti“ - Neobstoj„zjemnih“ okoliščin))

(2015/C 414/07)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Handelsgericht Wien

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Thomas Cook Belgium NV

Tožena stranka: Thurner Hotel GmbH

Izrek

Člen 20(2) Uredbe (ES) št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 936/2012 z dne 4. oktobra 2012, je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, nasprotuje temu, da bi bila tožena stranka, ki ji je bil v skladu s to uredbo vročen evropski plačilni nalog, upravičena vložiti zahtevek za ponovno preučitev tega naloga in zatrjevati, da se je sodišče izvora na podlagi domnevno neresničnih podatkov, ki jih je prosilec za izdajo navedel v obrazcu za vlogo tega plačilnega naloga, napačno izreklo za pristojno.

(1) UL C 303, 8.9.2014.
SL Uradni list Evropske unije C 429/4

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 29. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – B&S Global Transit Center BV proti Staatssecretaris van Financiën

(Zadeva C-319/14) (1)

((Predhodno odločanje - Carinski zakonik Skupnosti - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Člena 203 in 204 - Zunanji tranzitni postopek Skupnosti - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Členi 365, 366 in 859 - Nastanek carinskega dolga - Odstranitev izpod carinskega nadzora ali ne - Neizpolnitev obveznosti - Opustitev končanja tranzitnega postopka - Izstop blaga s carinskega območja Evropske unije))

(2015/C 429/05)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: B&S Global Transit Center BV

Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

Izrek

Člena 203 in 204 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1791/2006 z dne 20. novembra 2006, je treba razlagati tako, da neizpolnitev obveznosti predložitve blaga, ki je bilo dano v zunanji tranzitni postopek Skupnosti, namembnemu carinskemu uradu povzroči carinski dolg na podlagi člena 203 Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1791/2006, in ne člena 204 Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1791/2006, kadar je zadevno blago zapustilo carinsko območje Unije, imetnik tega postopka pa ne more predložiti dokumentov v skladu s členom 365(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913/92 v različici, ki izhaja iz Uredbe Komisije (ES) št. 993/2001 z dne 4. maja, ali členom 366(2) in (3) Uredbe št. 2454/93 v različici, ki izhaja iz Uredbe Komisije (ES) št. 1192/2008 z dne 17. novembra 2008.

(1) UL C 315, 15.9.2014.
1.

Člena 1(2) in 3(1), prvi pododstavek, Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti je treba razlagati tako, da v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, v katerih je bila kršitev določbe prava Unije odkrita šele po nastanku škode, zastaralni rok začne teči od trenutka, ko pride do dejanja ali opustitve gospodarskega subjekta, ki pomeni kršitev prava Unije, in do škode za proračun Unije ali proračunska sredstva, ki jih ta upravlja.
3.

Člen 10(2)(c) Direktive 2006/123 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje ukrepu, kakršen je ukrep iz postopka v glavni stvari, ki za dodelitev dovoljenja za opravljanje dejavnosti, kakršna je dejavnost v zadevi C 341/14, ki je obratovanje lokalov za izložbeno prostitucijo z oddajanjem sob po urah, določa zahtevo, da se ponudnik teh storitev lahko sporazumeva v jeziku, ki ga razumejo prejemniki teh storitev, v obravnavanem primeru prostitutke, ker je ta zahteva primerna za zagotovitev uresničitve zasledovanega cilja v splošnem interesu, to je preprečitev kaznivih dejanj v zvezi s prostitucijo, in ker ne presega tega, kar je potrebno za dosego tega cilja, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.
SL Uradni list Evropske unije C 389/11

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Združeno kraljestvo) – A/B

(Zadeva C-489/14) (1)

((Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo - Uredba (ES) št. 2201/2003 - Litispendenca - Člena 16 in 19(1) in (3) - Postopek za prenehanje življenjske skupnosti v prvi državi članici in postopek za razvezo zakonske zveze v drugi državi članici - Pristojnost sodišča, ki je prvo začelo postopek - Pojem, ugotovljene' pristojnosti - Ustavitev prvega postopka in sprožitev novega postopka za razvezo zakonske zveze v prvi državi članici - Posledice - Časovna razlika v državah članicah - Učinki na postopek za sprožitev postopka pri sodišču))

(2015/C 389/12)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: A

Tožena stranka: B

Izrek

V zvezi s postopkom za prenehanje življenjske skupnosti in postopkom za razvezo zakonske zveze, ki sta se začela med istima strankama pred sodišči dveh držav članic, je treba člen 19(1) in (3) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 razlagati tako, da v položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, v katerem se je postopek pred sodiščem, ki je prvo začelo postopek v prvi državi članici, ustavil po tem, ko je drugo sodišče v drugi državi članici začelo postopek, merila za litispendenco niso več izpolnjena in da je zato treba šteti, da pristojnost sodišča, ki je prvo začelo postopek, ni ugotovljena.

(1) UL C 26, 26.1.2015.
1.

Člen 7(2) Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) ter o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije in o spremembi Direktive 1999/45/ES ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 366/2011 z dne 14. aprila 2011, je treba razlagati tako, da mora za namene uporabe te določbe izdelovalec ugotoviti, ali je snov, ki vzbuja veliko zaskrbljenost in je opredeljena v skladu s členom 59(1) te uredbe, kakor je bila spremenjena, v vsakem izdelku, ki ga izdela, prisotna v koncentraciji nad 0,1 % mas. m/m, uvoznik proizvoda, ki je sestavljen iz več izdelkov, pa za vsak izdelek ugotoviti, ali je taka snov v njem prisotna v koncentraciji nad 0,1 % mas. m/m.
1.

Direktive: — 1999/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 1999 o radijski opremi in telekomunikacijski terminalski opremi ter medsebojnem priznavanju skladnosti te opreme, zlasti njen člen 8, — 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu), — 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, — 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) in — 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 , je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalnim predpisom o obdavčitvi z dajatvijo, kakršna je pristojbina za vladno koncesijo, v skladu s katerimi je treba za uporabo terminalske opreme za zemeljsko mobilno radiokomunikacijo v okviru naročniške pogodbe pridobiti splošno dovoljenje ali licenco in plačati tako dajatev, saj naročniška pogodba nadomešča licenco ali splošno dovoljenje in zato v zvezi s tem ni potrebno nikakršno upravno posredovanje.
—

s tem, da je odobrila vnos zemeljskega izkopa na parceli št. 115/1 k.o. Teharje (Bukovžlak), ne da bi zagotovila, da na tej lokaciji pred tem ali sočasno niso bili vneseni nobeni drugi odpadki, in s tem, da ni sprejela nobenega ukrepa za odstranitev odpadkov, za katere ne velja izdano dovoljenje, s te lokacije, ki jo je treba šteti za nezakonito odlagališče, ker ne izpolnjuje pogojev in zahtev, določenih v členih 13 in 36(1) Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv na eni strani in v členih 5(3)(e), 6 v povezavi z Odločbo Sveta z dne 19. decembra 2002 o določitvi meril in postopkov za sprejemanje odpadkov na odlagališčih na podlagi člena 16 in Priloge II k Direktivi 1999/31/ES (2003/33/ES), od 7 do 9, 11 in 12 Direktive Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih ter prilogah od I do III k zadnjenavedeni direktivi na drugi strani, ter
SL Uradni list Evropske unije C 302/10

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. julija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Konstantinos Maïstrellis proti Ypourgos Dikaiosynis, Diafaneias kai Anthropinon Dikaiomaton

(Zadeva C-222/14) (1)

((Predhodno odločanje - Socialna politika - Direktiva 96/34/ES - Okvirni sporazum o starševskem dopustu - Klavzula 2, točka 1 - Individualna pravica do starševskega dopusta v primeru rojstva otroka - Nacionalna zakonodaja, ki pravice do takega dopusta ne priznava uradniku, čigar žena ne dela - Direktiva 2006/54/ES - Enako obravnavanje moških in žensk na področju zaposlovanja in poklicnega dela - Člena 2(1)(a) in 14(1)(c) - Delovni pogoji - Neposredna diskriminacija))

(2015/C 302/12)

Jezik postopka: grščina

Predložitveno sodišče

Symvoulio tis Epikrateias

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Konstantinos Maïstrellis

Tožena stranka: Ypourgos Dikaiosynis, Diafaneias kai Anthropinon Dikaiomaton

Izrek

Določbe Direktive Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/75/ES z dne 15. decembra 1997, in Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero se javnemu uslužbencu ne prizna pravica do starševskega dopusta, če njegova žena ne dela ali ne opravlja nobenega poklica, razen če se zanjo šteje, da zaradi hude bolezni ali invalidnosti ne more skrbeti za otroka

(1) UL C 235, 21. 7. 2014.
Zadeva C-51/14: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sladkor – Nadomestilo stroškov skladiščenja – Uredba (EGS) št. 1998/78 – Člen 14(3) – Uredba (EGS) št. 2670/81 – Člen 2(2) – Nadomestitev sladkorja C ob izvozu – Pogoji – Fizična zamenjava sladkorja C z nadomestnim sladkorjem – Nadomestitev, ki se lahko opravi le s sladkorjem, ki ga proizvede proizvajalec s sedežem na ozemlju iste države članice – Veljavnost ob upoštevanju členov 34 PDEU in 35 PDEU)

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 11. junija 2015 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Nemčija) – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

(Zadeva C-51/14) ( 1 )

„(Predhodno odločanje — Kmetijstvo — Skupna ureditev trgov — Sladkor — Nadomestilo stroškov skladiščenja — Uredba (EGS) št. 1998/78 — Člen 14(3) — Uredba (EGS) št. 2670/81 — Člen 2(2) — Nadomestitev sladkorja C ob izvozu — Pogoji — Fizična zamenjava sladkorja C z nadomestnim sladkorjem — Nadomestitev, ki se lahko opravi le s sladkorjem, ki ga proizvede proizvajalec s sedežem na ozemlju iste države članice — Veljavnost ob upoštevanju členov 34 PDEU in 35 PDEU)“

Predložitveno sodišče

Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

Tožena stranka: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

Izrek

1. Člen 14(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 1998/78 z dne 18. avgusta 1978 o podrobnih pravilih za izravnavanje stroškov skladiščenja sladkorja, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EGS) št. 1714/88 z dne 13. junija 1988, v povezavi s členom 2(2), drugi pododstavek, Uredbe Komisije (EGS) št. 2670/81 z dne 14. septembra 1981 o podrobnih izvedbenih pravilih glede proizvodnje sladkorja, ki presega kvoto, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EGS) št. 3892/88 z dne 14. decembra 1988, je treba razlagati tako, da je treba, kar zadeva položaj, kot je ta v postopku v glavni stvari, v katerem želi proizvajalec ob izvozu nadomestiti količine sladkorja C z enakovredno količino kvotnega sladkorja, ki jo je proizvedel drug proizvajalec, pri nadomestilu stroškov skladiščenja upoštevati pogoje iz zadnjenavedene določbe. Ti pogoji zajemajo zlasti zahtevo, da je nadomestni sladkor proizvedel drug proizvajalec s sedežem na ozemlju iste države članice. Po preučitvi postavljenih vprašanj se ni izkazalo, da obstaja kakšen element, ki bi lahko vplival na veljavnost te določbe.

2. Člen 14(3) Uredbe št. 1998/78 in člen 2(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 2670/81 je treba razlagati tako, da kot pogoj za skladnost s predpisi postopka nadomestitve sladkorja ob izvozu ne zahtevata, da proizvajalec fizično zamenja prvotno količino sladkorja C s količino nadomestnega sladkorja.

( 1 ) UL C 142, 12.5.2014.
1.

Direktivo Sveta 92/49/EGS z dne 18. junija 1992 o spremembah Direktiv 73/239/EGS in 88/357/EGS in o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o neposrednem zavarovanju razen življenjskega zavarovanja (tretja direktiva o premoženjskem zavarovanju), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007, je treba razlagati tako, da navedena direktiva ne nasprotuje temu, da država članica v skladu z nacionalno zakonodajo v položaju, v katerem bi lahko pristojni nacionalni organ predlagani pridobitvi veljavno nasprotoval na podlagi člena 15b(2) te direktive, temu organu dovoli, da bodisi na svojo pobudo bodisi s formalizacijo zavez, ki jih je ponudil predlagani pridobitelj, odobritvi predlaganih pridobitev doda omejitve ali zahteve, če to ne vpliva na pravice tega predlaganega pridobitelja po navedeni direktivi.
SL Uradni list Evropske unije C 205/12

Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 23. aprila 2015 – LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd/Evropska komisija

(Zadeva C-227/14 P) (1)

((Pritožba - Konkurenca - Karteli - Člena 101 PDEU in 53 Sporazuma EGS - Svetovni trg zaslonov s tekočimi kristali (LCD) - Določitev cen - Globe - Smernice o načinu določanja glob (2006) - Točka 13 - Določitev vrednosti prodaje - Skupno podjetje - Upoštevanje prodaje matičnima družbama - Obvestilo o imuniteti pred globami in zmanjševanju glob v primerih kartelov (2002) - Točka 23(b), zadnji odstavek - Delna imuniteta pred globo - Dokazi o dejstvih, za katera Komisija prej ni vedela))

(2015/C 205/17)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd (zastopnika: A. Winckler in F.-C. Laprévote, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: F. Ronkes Agerbeek in P. Van Nuffel, agenta)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbama LG Display Co. Ltd in LG Display Taiwan Co. Ltd se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 303, 8.9.2014.
1.

Člena 7(3) in 20 Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) je treba razlagati tako, da mora nacionalni regulativni organ, kadar namerava zaradi rešitve spora med podjetji, ki zagotavljajo elektronska komunikacijska omrežja in storitve le v eni državi članici, naložiti obveznosti, da se v skladu s členom 28 Direktive 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) zagotovi dostop do negeografskih številk, izvesti postopek, določen v prvonavedeni določbi, in da bi te obveznosti lahko vplivale na trgovino med državami članicami.
SL Uradni list Evropske unije C 253/13

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 27. maja 2014 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Nürnberg – Nemčija) – kazenski postopek proti Zoranu Spasicu

(Zadeva C-129/14) (1)

((Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Listina Evropske unije o temeljnih pravicah - Člena 50 in 52 - Načelo ne bis in idem - Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma - Člen 54 - Pojma, izvršena' kazen ali kazen, v postopku izvrševanja'))

2014/C 253/17

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Nürnberg

Stranka v postopku v glavni stvari

Zoran Spasic

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Nürnberg – Razlaga člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma v povezavi s členom 50 Listine o temeljnih pravicah – Načelo „ne bis in idem“ – Pogoj, da je bila izrečena kazen izvršena, da je v postopku izvrševanja ali je po zakonodaji pogodbenice, ki jo je izrekla, ni več mogoče izvršiti – Oseba, ki je bila obsojena in sta ji bili za isto dejanje v drugi državi članici naloženi kazen odvzema prostosti in denarna kazen, vendar zaporne kazni ni prestala.

Izrek

1. Člen 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah, ki je bila podpisana v Schengnu 19. junija 1990 in je začela veljati 26. marca 1995, ki uporabo načela ne bis in idem pogojuje s tem, da je bila v primeru obsodbe kazen „izvršena“ ali je „v postopku izvrševanja“, je v skladu s členom 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki zagotavlja to načelo.

2. Člen 54 te konvencije je treba razlagati tako, da zgolj na podlagi plačila denarne kazni, ki je bila osebi naložena z isto odločbo sodišča druge države članice kot zaporna kazen, ki še ni bila izvršena, še ni mogoče šteti, da je bila kazen izvršena ali da je v postopku izvrševanja v smislu te določbe.

(1) UL C 151, 19.5.2014.
1.

Republika Poljska s tem, ko ni v celoti ali pravilno prenesla členov 2, točke 19, 20, 26 in 27, 8(1), 9(2), 10(3) in 11(5) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2008/32/ES z dne 11. marca 2008, ter točk 1.3, 1.3.4, 1.3.5, 1.4 in 2.4.1 iz Priloge V k navedeni direktivi in dela A, točke od 7.2 do 7.10 iz Priloge VII k isti direktivi, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi teh določb in člena 24 te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 104/8

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 26. januarja 2017 – Villeroy & Boch – Belgium/Evropska komisija

(Zadeva C-642/13 P) (1)

((Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Belgijski, nemški, francoski, italijanski, nizozemski in avstrijski trg kopalniške opreme - Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru - Usklajevanje cen in izmenjava občutljivih poslovnih informacij - Enotna kršitev - Dokaz - Globe - Neomejena pristojnost - Razumni rok - Sorazmernost))

(2017/C 104/14)

Jezik postopka: nizozemščina

Stranki

Pritožnica: Villeroy & Boch – Belgium (zastopnika: O. W. Brouwer in N. Lorjé, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: L Malferrari in F. Ronkes Agerbeek, agenta)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Villeroy & Boch Belgium SA se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 45, 15.2.2014.