Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Kršitve – Pripis – Matična družba in hčerinske družbe – Gospodarska enota – Merila za presojo

(člena 81 ES in 82 ES)

2. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Kršitve – Pripis – Matična družba in hčerinske družbe – Gospodarska enota – Diskrecijska pravica Komisije

(člena 81 ES in 82 ES)

3. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Kršitve – Pripis – Matična družba in hčerinske družbe – Gospodarska enota – Merila za presojo

(člena 81 ES in 82 ES)

4. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Kršitve – Pripis

(člena 81 ES in 82 ES)

5. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Odvračilnost globe

(člen 81 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

6. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Presoja glede na naravo kršitve – Zelo resne kršitve

(člen 81 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

7. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Obteževalne okoliščine – Ponovna kršitev – Pojem

(člen 81 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 2)

8. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Maksimalni znesek – Izračun – Promet, ki se upošteva

(člen 81 ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2))

Summary

1. Pri kršitvi pravil konkurence se ravnanje hčerinske družbe lahko pripiše matični družbi, če hčerinska družba kljub temu, da je ločena pravna oseba, o svojem ravnanju na trgu ne odloča samostojno, temveč večinoma ravna po navodilih matične družbe, ob tem pa se zlasti upoštevajo gospodarske, organizacijske in pravne povezave, ki združujejo ti pravni enoti. Tako je namreč zato, ker sta v takem primeru matična družba in njena hčerinska družba del iste gospodarske enote in tako tvorita eno podjetje. Dejstvo, da matična družba in njena hčerinska družba tvorita eno podjetje, tako Komisiji omogoča, da odločbo, s katero nalaga plačilo glob, naslovi na matično družbo, ne da bi bilo treba dokazati osebno vpletenost zadnje ob tej kršitvi.

V posebnem primeru, v katerem je matična družba stoodstotna lastnica kapitala hčerinske družbe, ki je kršila pravila konkurence, ta matična družba po eni strani lahko odločilno vpliva na ravnanje te hčerinske družbe, po drugi strani pa obstaja izpodbojna domneva, da ta matična družba dejansko odločilno vpliva na ravnanje hčerinske družbe. V teh okoliščinah za domnevo, da matična družba odločilno vpliva na poslovno politiko hčerinske družbe, zadostuje, da Komisija dokaže, da je ves kapital hčerinske družbe v lasti matične družbe. Komisija bo lahko tako matično družbo štela za solidarno odgovorno za plačilo globe, naložene njeni hčerinski družbi, razen če ta matična družba, ki mora to domnevo ovreči, ne predloži zadostnih dokazov, da njena hčerinska družba na trgu ravna samostojno.

(Glej točki 61in 62.)

2. Komisija je pristojna za presojo o pripisu kršitve pravil konkurence matični družbi. Zgolj dejstvo, da je Komisija v okviru prejšnje upravne prakse ugotovila, da okoliščine neke zadeve ne utemeljujejo pripisa ravnanja hčerinske družbe matični družbi, ne pomeni, da mora enako presoditi v poznejši odločbi.

(Glej točko 64.)

3. Komisija lahko domneva, da matična družba odločilno vpliva na ravnanje hčerinskih družb, ker ima posredno ali neposredno v lasti 100 % njihovega kapitala. Zato je naloga matične družbe, da izpodbije to domnevo s tem, da dokaže, da so bile te hčerinske družbe pri opredelitvi poslovne politike samostojne, tako da z njo niso sestavljale enotnega gospodarskega subjekta in torej samo enega podjetja v smislu člena 81 ES.

Natančneje, matična družba mora predložiti vse dokaze o organizacijskih, poslovnih in pravnih povezavah med njo in njenimi hčerinskimi družbami, ki bi po njenem mnenju lahko pokazali, da ne sestavljajo enotnega gospodarskega subjekta. Splošno sodišče mora namreč pri presoji upoštevati vse predložene dokaze, katerih narava in pomembnost se lahko glede na posebne značilnosti vsake obravnavane zadeve spreminjata.

Tako vzrok za to, da Komisija odločbo o naložitvi globe lahko naslovi na družbo, ki je matična družba v skupini družb, ni razmerje med matično in hčerinsko družbo pri prigovarjanju h kršitvi niti a fortiori vpletenost matične družbe v navedeno kršitev, temveč to, da te družbe sestavljajo eno podjetje v zgoraj navedenem smislu. Da bi se lahko odgovornost za kršitev hčerinske družbe pripisala matični družbi, torej ni treba dokazati, da matična družba vpliva na politiko hčerinske družbe na posamičnem področju, na katerem je bila storjena kršitev. Natančneje, da bi se zavrnila trditev, da matična družba odločilno vpliva na ravnanje hčerinskih družb med drugim s tem, da usklajuje finančne naložbe skupine, namreč ne zadostuje navedba, da ima matična družba zgolj vlogo tehničnega in finančnega koordinatorja in da hčerinskim družbam zagotavlja potrebno finančno asistenco. V kontekstu skupine družb je namreč namen družbe, ki med drugim usklajuje finančne naložbe skupine, da zbere deleže različnih družb in da zagotovi enotno vodenje teh družb zlasti prek nadzora nad sredstvi.

Poleg tega argument, da ima dejavnost, na katero se nanaša kartel, le relativen pomen v industrijski politiki skupine, ne dokazuje, da je matična družba hčerinskim družbam dala popolno samostojnost pri določanju njihovega ravnanja na trgu.

Tudi dejstvo, da matična družba 100 % kapitala podjetij, dejavnih v sektorju, na katerega se nanaša kartel, nima v lasti neposredno – temveč posredno – samo po sebi ne dokazuje, da ta matična družba in njene hčerinske družbe ne sestavljajo enotnega gospodarskega subjekta.

(Glej točke od 93 do 95, 97, 98 in 102.)

4. Kadar dva subjekta sestavljata en sam gospodarski subjekt, dejstvo, da subjekt, ki je storil kršitev pravil konkurence, še obstaja, samo po sebi ne preprečuje, da bi bil kaznovan subjekt, na katerega je prenesel svoje gospodarske dejavnosti. Tako izvajanje sankcije je zlasti dopustno, kadar sta ta subjekta pod nadzorom iste osebe in sta glede na tesne vezi, ki ju povezujejo na gospodarski in organizacijski ravni, uporabljala v glavnem iste gospodarske smernice. V teh okoliščinah merilo osebne odgovornosti ne nasprotuje temu, da se sankcija za kršitev, ki jo je najprej storil prvi subjekt in nato nadaljeval subjekt, na katerega so bile prenesene zadevne gospodarske dejavnosti, v celoti naloži zadnjenavedenemu subjektu.

(Glej točko 117.)

5. Pristojnost Komisije, da podjetjem, ki namerno ali iz malomarnosti kršijo določbe člena 81 ES, naloži globe, je eno od sredstev, ki jih ima za izvajanje naloge nadzora, ki ji jo podeljuje pravo Skupnosti, kar vključuje nalogo izvajanja splošne politike, katere namen je, da se na področju konkurence uporabljajo načela, ki jih določa Pogodba, in da se v tem smislu usmerja ravnanje podjetij. Torej mora Komisija pri presoji teže kršitve zaradi določitve zneska globe zagotoviti odvračalen učinek svojega ukrepa, zlasti pri vrstah kršitev, ki so posebno škodljive za uresničitev ciljev Skupnosti.

Na podlagi tega se zahteva, da se globa prilagodi, da bi se upošteval zaželeni učinek na podjetje, ki mu je naložena, in to tako, da globa – v skladu z zahtevami, ki izhajajo po eni strani iz nujnosti, da se zagotovi učinkovitost globe, in po drugi strani iz spoštovanja načela sorazmernosti – zlasti z vidika finančnih sposobnosti zadevnega podjetja ni nepomembna ali, nasprotno, pretirana. Veliko podjetje, ki ima precejšnja finančna sredstva glede na druge udeležence kartela, lahko lažje pridobi potrebna sredstva za plačilo globe, kar z vidika zadostne odvračalnosti globe utemeljuje izrek sorazmerno višje globe – med drugim z uporabo določenega množitelja – kot se za isto kršitev izreče podjetju, ki takih sredstev nima. Pri določitvi globe je zlasti treba upoštevati skupni promet vsakega podjetja, udeleženega v omejevalnem sporazumu.

Cilj doseganja odvračalnega učinka, ki ga ima Komisija pravico uresničevati, ko določa znesek globe, je namenjen temu, da se zagotovi, da podjetja spoštujejo pravila o konkurenci, ki so za izvajanje njihovih dejavnosti znotraj Skupnosti ali Evropskega gospodarskega prostora določena s Pogodbo. Iz navedenega je mogoče sklepati, da se faktor za odvračanje, ki ga je mogoče vključiti v izračun globe, določi tako, da se upošteva veliko elementov, ne pa le poseben položaj zadevnega podjetja. To načelo velja med drugim takrat, kadar Komisija določi odvračalni množitelj, ki se uporabi za globo, naloženo podjetju.

Tako – kar zadeva uporabo množitelja z odvračalnim namenom – povezave med velikostjo in celotnimi sredstvi podjetij na eni strani ter potrebo po zagotovitvi odvračalnega učinka globe na drugi ni mogoče izpodbijati. Veliko podjetje, ki ima glede na druge udeležence kartela precejšnja finančna sredstva, lahko namreč lažje pridobi potrebna sredstva za plačilo globe.

(Glej točke od 133 do 136 in 146.)

6. Iz opisa zelo resnih kršitev v Smernicah o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člen[om] 65(5) Pogodbe ESPJ je razvidno, da je sporazume ali usklajena ravnanja, katerih namen je zlasti določanje ciljnih cen ali delitev tržnih deležev, mogoče opredeliti kot „zelo resne“ že na podlagi njihove narave, ne da bi bilo treba Komisiji dokazati dejanski vpliv kršitve na trg. Poleg tega spadajo horizontalni omejevalni sporazumi glede cen med zelo resne kršitve konkurenčnega prava in jih je mogoče tako same po sebi opredeliti za zelo resne.

(Glej točko 140.)

7. V točki 2 Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člen[om] 65(5) Pogodbe ESPJ je kot primer obteževalne okoliščine navedena ponovna storitev enakovrstne kršitve s strani istega podjetja ali istih podjetij. Pojem ponovitve kršitve, kot je razumljen v več nacionalnih pravnih redih, pomeni, da je oseba ponovila kršitve, potem ko je za podobne kršitve že bila kaznovana. Morebitna ponovna kršitev je eden od dejavnikov, ki se upoštevajo pri analizi teže zadevne kršitve.

Kadar Komisija glede tega pri uporabi obteževalne okoliščine v zvezi s ponovno kršitvijo upošteva pojem podjetja v smislu člena 81 ES in ugotovi, da je isto podjetje ponovilo protipravno ravnanje, čeprav zadevnih kršitev niso storile iste pravne osebe, mora predložiti podrobne in natančne elemente, ki podpirajo njeno trditev.

Kadar je torej razvoj strukture in nadzora zadevnih podjetij še posebej zapleten, mora Komisija navesti zadosti podrobne in natančne podatke o razvoju družb, ki jih je imelo zadevno podjetje v lasti pred kršitvijo, in predložiti vse podrobne elemente, potrebne za ugotovitev, da družbe, ki jih zadeva njena odločba, in družbe, ki jih zadevajo prejšnje odločbe, sestavljajo isto podjetje v smislu člena 81 ES.

(Glej točke od 161 do 163, 166, 167 in 170.)

8. Okoliščina, da je več družb solidarno zavezanih za plačilo globe, ker tvorijo podjetje v smislu člena 81 ES, ne pomeni – kar zadeva uporabo zgornje meje, določene v členu 23(2) Uredbe št. 1/2003 – da se obveznost vsake omeji na 10 % prometa, ki ga je ustvarila v zadnjem poslovnem letu. Zgornja meja 10 % v smislu te določbe mora biti namreč izračunana na podlagi skupnega prometa vseh družb, ki sestavljajo enotni gospodarski subjekt, ki deluje kot podjetje v smislu člena 81 ES, saj je lahko le skupni promet družb, ki tvorijo podjetje, pokazatelj velikosti in gospodarske moči zadevnega podjetja.

(Glej točko 177.)