Komisiji v okviru sprejemanja sklepa, ki je bil sprejet na podlagi člena 11(3) Direktive 2006/42 o strojih, ni treba z vseh vidikov preizkusiti zakonitosti nacionalnih ukrepov, ki so vodili do sprožitve zaščitne klavzule iz tega člena. V zvezi s tem člen 20 te direktive izrecno omenja pravna sredstva, ki jih ima po veljavni zakonodaji zadevne države članice, kar pomeni, prvič, da se nanaša na nacionalne ukrepe, sprejete na podlagi te direktive, in drugič, da spada nadzor nad temi ukrepi v pristojnost nacionalnih sodišč. Ta člen torej za Komisijo ne ustvarja obveznosti. V okviru izvajanja člena 11(3) Direktive 2006/42 je vloga Komisije predvsem, da presodi, ali so ustrezni ukrepi, o katerih jo je obvestila država članica, upravičeni s pravnega in dejanskega vidika, da bi se preprečilo, da bi stroj – kot je navedeno v odstavku 1 istega člena – ogrozil zdravje ali varnost oseb ali, kadar je primerno, domačih živali ali premoženja ali okolja.

Nič ne nasprotuje temu, da se ustrezni ukrepi, ki jih mora država članica sprejeti in na podlagi zaščitne klavzule iz člena 11 Direktive 2006/42 o strojih in o njih obvestiti Komisijo, sprejmejo kot ukrepi, ki niso enostranski ali niso neposredno zavezujoči. Zato je obvestilo, da je distributer po obvestilu nacionalnih organov sprejel prostovoljne ukrepe za umik s trga in prenehanje dajanja na trg, obvestilo o ustreznem ukrepu, na podlagi katerega se lahko sprejme sklep Komisije na podlagi člena 11(3) Direktive 2006/42.

Podjetje, proizvajalec stroja, obdrži pravni interes za izpodbijanje sklepa Komisije, s katerim je bila potrjena presoja nacionalnih organov v zvezi z dajanjem tega stroja na trg in v skladu s katero ta ne spoštuje bistvenih zahtev glede zdravja in varnosti, navedenih v Direktivi 2006/42 o strojih, čeprav je tožeča stranka potrdila prostovoljni umik zadevnega stroja s trga in prenehanje njenega dajanja na trg, ker sporna presoja gotovo škoduje njenemu ugledu, zlasti glede na poznanost znamke zadevnega stroja, in ker je tudi že povzročila odločitev nacionalnih organov, da se tega stroja več ne sme uporabljati. Tožeča stranka ima pravni interes tudi zaradi tega, ker bi morebitna razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa lahko preprečila ponovitev zatrjevane nezakonitosti

Na podlagi člena 7 Direktive 2006/42 o strojih, natančneje odstavkov 2 in 3 te določbe, Komisija s tem, da sklic na harmonizirani standard objavi v Uradnem listu, temu harmoniziranemu standardu podeli pravno veljavo, ki proizvajalcem strojev ali njihovim pooblaščenim zastopnikom omogoča, da za stroje, ki jih tržijo in so v skladu s tem standardom, velja domneva o skladnosti z upoštevnimi bistvenimi zdravstvenimi in varnostnimi zahtevami iz iste direktive, ki so zajete v harmoniziranem standardu. Ta določba se brez omejitev nanaša na harmonizirane standarde, katerih sklici so bili objavljeni v Uradnem listu, pri čemer njegov obseg in vsebina nista omejena na harmonizirane standarde, katerih sklici so objavljeni na podlagi te direktive. Ta določba tako ne omogoča ugotovitve, da so bili sklici na harmonizirane standarde, objavljeni na podlagi Direktive 98/37 o približevanju zakonov držav članic o strojih, implicitno razveljavljeni istočasno kot ta direktiva. Iz tega izhaja, da harmonizirani standardi, katerih sklici so bili objavljeni na podlagi Direktive 98/37, spadajo na področje uporabe člena 7 Direktive 2006/42, dokler odločba, ki jim daje pravno podlago, na kateri temelji domneva o skladnosti z bistvenimi zdravstvenimi in varnostnimi zahtevami iz direktive, ki se uporablja v času, ko je zadevni stroj dan na trg ali v obratovanje, to je objava sklica v Uradnem listu, ni izrecno razveljavljena..

Zato je treba za ničen razglasiti sklep Komisije, s katerim je bila potrjena presoja nacionalnih organov glede stroja, ki ne temelji na konkretnih dejstvih v zvezi s kršitvijo bistvenih zdravstvenih in varnostnih zahtev iz Direktive 2006/42, temveč zgolj na neskladnosti tega stroja s harmoniziranim standardom, ki je nadomestil harmoniziran standard, objavljen na podlagi Direktive 98/37, medtem ko mu je, ob tem da Komisija ni drugače navedla in to objavila v Uradnem listu, njegova skladnost s prejšnjim standardom v obdobju do datuma umika, ki ga je ugotovil organ za standardizacijo ob sprejetju harmoniziranega standarda, ki je tega nasledil, zagotavljala domnevo skladnosti s temi zahtevami.

(Glej točke 60, 61, 70 in 71.)