Zadeva C-413/04

Evropski parlament

proti

Svetu Evropske unije

„Direktiva 2003/54/ES — Skupna pravila za notranji trg z električno energijo — Direktiva 2004/85/ES — Začasna odstopanja v korist Estonije — Pravna podlaga“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca L. A. Geelhoeda, predstavljeni 1. junija 2006 I - 11226

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 28. novembra 2006 I - 11247

Povzetek sodbe

(člena 249, drugi in tretji odstavek, ES in 299 ES; Pogodba o pristopu iz leta 2003, člen 2(2) in (3))

Ukrepi, ki se lahko sprejmejo na podlagi člena 57 Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike k Evropski uniji in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija, ki predvideva prilagoditev aktov institucij, ki niso bili prilagojeni s tem aktom, načeloma zajemajo le prilagoditve, namenjene temu, da se prejšnji akti Skupnosti uporabljajo v novih državah članicah, pri čemer so izključene vse druge spremembe, zlasti začasna odstopanja. Iz tega sledi, da začasnih odstopanj od uporabe določb akta Skupnosti, katerih edini cilj in namen naj bi bil začasen odlog dejanske uporabe zadevnega akta Skupnosti, kar zadeva novo državo članico, ni mogoče opredeliti kot „prilagoditve“ v smislu člena 57 omenjenega akta. Čeprav je namen Direktive 2004/85 o spremembah Direktive 2003/54 o uporabi nekaterih določb v Estoniji začasen odlog dejanske uporabe nekaterih določb Direktive 2003/54 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES, kar zadeva Republiko Estonijo, pa to nikakor ne spremeni dejstva, da imajo nekateri ukrepi, ki jih vsebuje, s tega vidika tudi naravo prilagoditvenih ukrepov, ki so potrebni, da se zagotovi polna uporaba Direktive 2003/54, kar zadeva to državo članico. Tako je pri ukrepih, katerih namen je v okviru Direktive 2003/54 upoštevati prehoden ukrep, ki je bil pred tem podeljen Republiki Estoniji s Prilogo VI k Aktu o pristopu iz leta 2003, kar zadeva Direktivo 96/92. Zato je bila Direktiva 2004/85, ki določa odlog uporabe določb člena 21(1)(b) in (c) Direktive 2003/54 do 31. decembra 2008, kar zadeva Republiko Estonijo, tako da tej državi članici pred 1. januarjem 2009 ni treba odpreti svojega trga električne energije, kar ji je omogočila Priloga VI k Aktu o pristopu iz leta 2003, lahko veljavno sprejeta na podlagi omenjenega člena 57 Akta o pristopu. Po drugi strani pa je treba razglasiti Direktivo 2004/85 za nično v delu, v katerem v korist Estonije določa odstopanje od uporabe člena 21(1)(b) in (c) Direktive 2003/54, ki traja dlje od 31. decembra 2008, in tudi s tem povezano obveznost, da se 1. januarja 2009 zagotovi le delno odprtje trga, ki predstavlja 35% porabe, ter obveznost letnega posredovanja pragov porabe, ki razširijo upravičenost na končne porabnike. Ta dodatna odstopanja so namreč ukrepi, katerih edini cilj in namen je začasna odložitev dejanske uporabe zadevnega akta Skupnosti in katerih sprejetje vključuje politično presojo. Zato torej niso mogla biti veljavno sprejeta na podlagi člena 57 Akta o pristopu iz leta 2003. (Glej točke od 37 do 40, 51, 52, 60, 61, 88.)

Ko je bila Pogodba o pristopu Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike k Evropski uniji podpisana in razen ko gre za uporabo posebnih postopkov, ki jih ta pogodba določa za odločitve o določenih vrstah prehodnih ukrepov, ni namreč nobenega načelnega pomisleka, da so bili akti Skupnosti – sprejeti po tem podpisu in pred začetkom veljavnosti te pogodbe o pristopu – ki vsebujejo začasna odstopanja v korist prihodnje države pristopnice, sprejeti neposredno na podlagi določb Pogodbe ES. Take določbe o odstopanju, ki naj bi se uporabljale le izjemoma in na dan dejanskega začetka veljavnosti Pogodbe o pristopu iz leta 2003, v nasprotju s tem, kar je zatrjeval Svet, namreč ne morejo kršiti niti členov 249, drugi in tretji odstavek, ES in 299 ES, v skladu s katerima se akti, ki so jih sprejele institucije, uporabljajo za države članice, niti člena 2(2) in (3) te pogodbe o pristopu. Po eni strani se bodo take posebne določbe kot tudi akti, v katere so vključene in/ali od katerih odstopajo, uporabljale za države pristopnice šele z dnem dejanskega pristopa, to je z dnem, ko država pridobi položaj države članice. Po drugi strani pa okoliščina – da člen 2(2) Pogodbe o pristopu iz leta 2003 določa, da začne ta pogodba veljati šele 1. maja 2004, in da odstavek 3 tega člena določa, da se ne glede na to nekatere določbe te pogodbe lahko uporabljajo že prej – ne posega v možnost, da se v aktih, ki niso bili sprejeti na podlagi te pogodbe, temveč na podlagi same Pogodbe ES, določijo pogoji, pod katerimi se bodo taki akti, sprejeti med podpisom Pogodbe o pristopu in začetkom njene veljavnosti, uporabljali za prihodnje države članice po njihovem pristopu. Nazadnje, uporabo običajnega zakonodajnega postopka, glede odstopanj v korist novih držav članic, ki je določena s Pogodbo ES, v obdobju med datumom podpisa Pogodbe o pristopu iz leta 2003 in njenim začetkom veljavnosti, potrjuje obstoj posebnih mehanizmov, kakršna sta postopka obveščanja in posvetovanja, ki so značilni za vzpostavljeni postopek pristopa, ki omogočajo tem novim državam članicam da po potrebi uveljavljajo svoje interese. (Glej točke od 62 do 65, 69.)