SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:C:2012 :140 1Zadeva C-1 3 5 / 1 0
Società Consortile Fonografici (SCF)
proti
Mar cu De l Corsu
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki g a je vložilo Corte d’appello di T orino)
„Avtorska in sorodne pravice v informacijski dr užbi — Neposredna uporaba Rimske kon vencije, 
Sporazuma TRIPS in Pogodbe W PPT v pravnem r edu Unije — Direktiva 92 /100/ES — Člen 8(2) — 
Direktiva 2001 /29/ES — Pojem ‚priobčitev javnosti‘ — Priobčitev fonogramov, ki s e predvajajo po radi u 
v zobozdravstveni ordinaciji, javnosti“
Povzetek sodbe
1. Mednarodni sporazumi — Sporazum o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine (TRIPS) — 
Pogodba Svetovne organizacije za intelektualno lastnino (WIPO) o izvedbah in fonogramih — 
Uporaba v pravnem redu Unije — Neobstoj neposrednega učinka
(Sporazum T RIPS; Pogodba S vetovne organizacije za intelektualno lastnino o izvedbah in 
fonogramih)
2. Mednarodni sporazumi — Rimska ko nvencija za varstvo izvajalcev, proizvajalcev fonogramov in 
radiodifuznih organizacij — Neuporaba v pravnem redu Unije — Posredni učinki
(Rimska ko nvencija za varstvo izvajalcev, proizvajalcev fonogramov in radiodifuznih organizacij)
3. Približevanje zakonodaj — Avtorska pravica in sorodne pravice — Direktivi 92/100 in 2001 /29 — 
Pojem „priobčitev javnosti“ — Razlaga ob upoštevanju mednarodnega prava
(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001 /29; Direktiva Sveta 92/100)
4. Približevanje zakonodaj — Avtorska pravica in sorodne pravice — Pravica dajanja v najem in 
pravica p osojanja varovanih de l — Direktiva 92 /100 — Priobčitev javnosti — Pojem — 
Brezplačno predvajanje fonogramov v zasebni zobozdravstveni ordinaciji — Izključitev
(Direktiva Sveta 92 /100, člen 8(2))
1. Določbe Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine iz aneksa 1 C k Sporazumu 
o ustanovitvi Svetovne trgovinske o rganizacije (sporazum T RIPS) in Pogodbe Svetovne organizacije za 
intelektualno lastnino o izvedbah in fonogramih se uporabljajo v pravnem r edu Unije.
Posamezniki se ne morejo neposredno s klicevati niti na ta sporazum niti na omenjeno p ogodbo.
(Glej točko 56 in točko 1 izreka.)
2 ECLI:EU:C:2012 :140POVZETEK–ZADEVAC-135/10
SCF
2. Ker M ednarodna kon vencija za varstvo izvajalcev, proizvajalcev f onogramov in radi odifuznih 
organizacij, ki j e bila sprejeta v Rimu, ni del pravnega reda U nije, se v Uniji ne uporablja. Vendar p a 
ima ta kon vencija posredne učinke n a Unijo, ker ima Unija v skladu s členom 1(1) Pogodbe Svetovne 
organizacije za intelektualno lastnino o izvedbah in fonogramih kljub temu dolžnost, da n e ovira dr žav 
članic pri izvajanju obveznosti, ki j ih imajo na podlagi te kon vencije.
Posamezniki se ne morejo neposredno s klicevati na to kon vencijo.
(Glej točki 50 in 56 ter točko 1 izreka.)
3. Pojem „priobčitev javnosti“ iz Direktive 92 /100 o pravici dajanja v najem i n pravici posojanja ter 
o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine in D irektive 2001 /29 
o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski dr užbi je treba razlagati 
ob upoštevanju enakih pojmov iz Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine iz 
aneksa 1 C k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske o rganizacije (sporazum T RIPS), Pogodbe 
Svetovne organizacije za intelektualno lastnino o izvedbah in fonogramih in M ednarodne kon vencije 
za varstvo izvajalcev, proizvajalcev fonogramov in radi odifuznih organizacij, ki j e bila sprejeta v Rimu.
Ta pojem j e treba razlagati tako, da o staja skladen z omenjenimi sporazumom, pogodbo in kon vencijo, 
pri tem p a je treba upoštevati kon tekst, v katerem s o ti pojmi navedeni, in cilj, ki g a imajo upoštevne 
pogodbene določbe, ki s e nanašajo na področje intelektualne lastnine.
(Glej točko 56 in točko 1 izreka.)
4. Pojem „priobčitev javnosti“ iz člena 8(2) Direktive 92 /100 o pravici dajanja v najem i n pravici 
posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine je treba 
razlagati tako, da n e zajema brezplačnega predvajanja fonogramov v zobozdravstvenih ordinacijah 
v okviru opravljanja gospodarske d ejavnosti v samostojnem p oklicu, pri čemer je to predvajanje 
v korist pacientov, ki p a imajo do njega dostop neodvisno o d svoje volje. Zato tako p redvajanje 
proizvajalcem f onogramov ne daje pravice do nadomestila.
Stranke z obozdravnika n amreč običajno s estavljajo skupino o seb, ka tere sestava se ve činoma ne 
spreminja, in torej sestavljajo določeno s kupino m orebitnih naslovnikov, saj druge osebe načeloma 
nimajo dostopa do storitev tega zobozdravnika. Zato ne gre za „osebe na splošno“. Poleg tega – glede 
dovolj ve likega števila oseb, ki j im j e zobozdravnik o mogočil poslušanje istega predvajanega 
fonograma – to število nima velikega pomena oziroma ni pomem bno, ker je število oseb, ki s o hkrati 
navzoče v njegovi ordinaciji, po navadi z elo majhno. Poleg tega, čeprav stranke p rihajajo zaporedoma, 
po navadi n e poslušajo istih fonogramov, kar ve lja zlasti za tiste, ki s e oddajajo z radiodifuzijo. 
Nazadnje, zobozdravnik, ki ko t ambientalno gl asbo v navzočnosti svojih p acientov p redvaja 
fonograme, ne more niti razumno p ričakovati, da s e bo zaradi t ega predvajanja število strank v njegovi 
ordinaciji povečalo, niti povišati cene zdravstvenih storitev. Zato tako p redvajanje samo po sebi ne 
more vp livati na prihodke t ega zobozdravnika. Zobozdravnikove s tranke n amreč obiščejo njegovo 
zobozdravstveno o rdinacijo le z namenom, da b i prejele zdravstvene storitve, saj predvajanje 
fonogramov ni sestavni del opravljanja zobozdravstvenih storitev. Te stranke n aključno in neodvisno 
od svojih želja pridobijo dostop do n ekaterih fonogramov, ki j e odvisen o d časa, ko p ridejo 
v ordinacijo, od dolžine čakanja in od vrste storitve, ki s o je deležni. V teh okoliščinah ni mogoče 
domnevati, da b i bile običajne stranke z obozdravnika d ovzetne za to p redvajanje. Zato tako 
predvajanje nima pridobitnega namena.
(Glej točke o d 95 d o 99 in 102 t er točko 2 izreka.)