1.

Splošno sodišče je v sklepu pri presoji več predlogov kršilo pravo EU kot sledi. a) Splošno sodišče je navedlo, da „naloge, ki so s Pogodbo o EMS poverjene Komisiji […], ne zajemajo nobene lastne pristojnosti za odločanje in da […] so dejavnosti, ki jih instituciji opravljata na podlagi te pogodbe, povezane le z EMS“ (1), ne da bi kakorkoli ocenilo vpliv pravnih stališč, ki jih je sprejelo v točki 48, da Komisija „ni prepustila učinkovitega nadzora nad svojo vlogo v postopku odločanja na podlagi člena 136(3) PDEU v skladu s pristojnostmi, ki so ji priznane s členom 17 PEU, da deluje kot institucija [Unije], odgovorna za zagotavljanje skladnosti [aktov, sklenjenih na podlagi Pogodbe o EMS], s pravom Unije“. b) Čeprav zadeva Pringle (2), na katero se sklicuje Splošno sodišče (3), določa, da so dejavnosti Komisije in ECB povezane le z ESM (4), je Sodišče inter alia (5) v točki 164 tega sklepa navedlo, da „[na] podlagi nalog, ki ji jih poverja Pogodba o EMS, lahko Komisija – kot določa člen 13(3) in 13(4) te pogodbe – tudi skrbi za to, da so memorandumi o soglasju, ki jih sklene EMS, v skladu s pravom Unije“ in v točki 174, da „mora biti na podlagi člena 13(3) Pogodbe o EMS memorandum o soglasju, doseženem s pogajanji z državo članico, ki zaprosi za pomoč za stabilnost, popolnoma skladen s pravom Unije“. c) Navedba, da „je treba odškodninski zahtevek, ki je usmerjen zoper Unijo in temelji samo na nezakonitosti dejanja ali ravnanja, ki ga niso sprejeli institucija Unije ali njeni uslužbenci, zavreči kot nedopusten“ (6) je bila uporabljena ne, da bi se opravil presoja navedb iz pritožnikovega odgovora, da […] je morala ECB ravnati kot [EU institucija], saj EMS ni mogel zakonito izvajati učinkovitega nadzora prisilne oblasti prava EU na podlagi katere se dopusti in/ali sprejema odločitve in/ali deluje na podlagi grožnje. Navedeno prisilno oblast ima izključno ECB […], katere učinkovitega nadzora v skladu s pravom EU ni mogoče prenesti. d) „[R]avnanje, ki naj bi povzročilo navedeno škodo, [je] opustitev ravnanja Komisije pri podpisu memoranduma o soglasju. Vendar je bil memorandum o soglasju podpisan po zmanjšanju vrednosti vloge tožeče stranke. Do tega zmanjšanja je dejansko prišlo ob začetku veljavnosti [ukrepa z dne 29. marca 2013]. Zato ni mogoče šteti, da je tožeča stranka uspela s potrebno gotovostjo dokazati, da je škodo, ki naj bi jo utrpela, dejansko povzročilo nedelovanje, ki se očita Komisiji.“ (7) To stališče ne upošteva trditve tožeče stranke, navedene v točki 41 sklepa, da „so pogoji, povezani s [FP], zagotovljeno [Republiki Ciper] 26. aprila 2013, in način, kako sta jih Komisija in ECB zahtevali, tisti, ki so tožeči stranki povzročili škodo, za katero želi dobiti odškodnino na podlagi členov 268 [PDEU] in 340 PDEU“. Postopek, v katerem so bili zahtevani, je vključeval opustitev Komisije, da zagotovi, da je pogojevanje v skladu s pravom EU, in grožnjo ECB, da se Cipru prekine dobava evrov, ki sta pomenila trajna dejanja/opustitve, začeta 15. 2013 in končana 29. marca 2013 z izpolnitvijo pogojev. e) Vsebina memoranduma o soglasju je bila izpodbijana, ker se je nanašala na spoštovanje prejšnjih pogojev, ki so ex hypothesi veljali pred zmanjšanjem vrednosti depozita tožeče stranke, česar Splošno sodišče ni presodilo kot sestavni del ravnanja. f) „V primerih, v katerih je ravnanje, ki naj bi povzročilo navedeno škodo, opustitev ravnanja, je še posebej potrebna gotovost, da je navedeno škodo dejansko povzročilo očitano nedelovanje in da je ni moglo povzročiti ravnanje, ločeno od ravnanja, ki se očita toženi instituciji“: Portela proti Komisiji (8). Z drugimi besedami položaj ne bi bil drugačen „tudi, če“ (9) bi Komisija ravnala v skladu s svojo dolžnostjo zagotavljanja, da so pogoji v skladu s pravom EU, „saj je bil memorandum o soglasju podpisan po zmanjšanju vrednosti depozita pri banki BoC“ (10). Splošno sodišče ponovno ni presodilo trditev, ki jih navaja pritožnik: glej inter alia točki (d) in (e) zgoraj. g) Dalje in alternativno je Splošno sodišče napačno ugotovilo dejansko stanje s tem, da je navedlo, da je bil memorandum o soglasju vsekakor podpisan po zmanjšanju vrednosti depozita. V primeru banke BoC je do končnega zmanjšanja vrednosti prišlo šele konec junija 2013, torej po tem, ko je bil 26. aprila 2013 podpisam memorandum o soglasju.