5.

5.1 Ali je treba šteti, da ni nepošten, torej da je ob upoštevanju ekonomskih posledic jasen in razumljiv pogodbeni pogoj, ki potrošniku nalaga breme tečajnega tveganja, ki je določen (kot splošni pogodbeni pogoj, ki ga profesionalni sopogodbenik uporablja in ni bil individualno izpogajan) na podlagi obveznosti informiranja, ki jo nujno splošno določa zakon, vendar pa ne določa izrecno, da je lahko znesek obrokov odplačil, ki jih je treba plačati v skladu s kreditno pogodbo, višji od prejemkov potrošnika, ki so bili ugotovljeni v okviru preučitve solventnosti, ki jo je izvedel profesionalni sopogodbenik, upoštevaje tudi to, da upoštevna nacionalna določba nalaga konkretizacijo tveganja v pisni obliki ne zgolj ugotovitev obstoja tveganja in njegovo naložitev, poleg tega pa je Sodišče Evropske unije v točki 74 sodbe v zadevi C-26/13 ugotovilo, da profesionalni sopogodbenik ni dolžan potrošnika le seznaniti s tveganjem, temveč je potrebno tudi, da lahko potrošnik, zahvaljujoč informacijam, oceni potencialno pomembne ekonomske posledice, ki zanj izhajajo iz tečajnega tveganja, ki mu je bilo naloženo, in torej celotni strošek kredita? 5.2 Ali je treba šteti, da ni nepošten, torej da je ob upoštevanju ekonomskih posledic jasen in razumljiv pogodbeni pogoj, ki potrošniku nalaga breme tečajnega tveganja, ki je določen (kot splošni pogodbeni pogoj, ki ga profesionalni sopogodbenik uporablja in ni bil individualno izpogajan) na podlagi obveznosti informiranja, ki jo nujno splošno določa zakon, vendar izrecno ne določa, da je lahko preostali dolgovani znesek v skladu s kreditno pogodbo lahko večji od vrednosti premoženja, ki ga ima potrošnik za kritje dolga in ki je ugotovljen v okviru preučitve solventnosti, ki jo izvede profesionalni sopogodbenik, upoštevaje tudi to, da upoštevna nacionalna določba nalaga konkretizacijo tveganja v pisni obliki ne zgolj ugotovitev obstoja tveganja in njegovo naložitev, poleg tega pa je Sodišče Evropske unije v točki 74 sodbe v zadevi C-26/13 ugotovilo, da profesionalni sopogodbenik ni dolžan potrošnika le seznaniti s tveganjem temveč je potrebno tudi, da lahko potrošnik, zahvaljujoč informacijam, oceni potencialno pomembne ekonomske posledice, ki zanj izhajajo iz tečajnega tveganja, ki mu je bilo naloženo, in torej celotni strošek njegovega kredita? 5.3 Ali je treba šteti, da ni nepošten, torej da je ob upoštevanju ekonomskih posledic jasen in razumljiv pogodbeni pogoj, ki potrošniku nalaga breme tečajnega tveganja, ki je določen (kot splošni pogodbeni pogoj, ki ga profesionalni sopogodbenik uporablja in ni bil individualno izpogajan) na podlagi obveznosti informiranja, ki jo nujno splošno določa zakon, vendar izrecno ne določa, da 1) nihanja menjalnega tečaja nimajo zgornje omejitve; 2) je verjetnost nihanja menjalnega tečaja realna, torej da lahko do nje pride v času veljavnosti kreditne pogodbe; 3) se lahko zato znesek obrokov odplačil neomejeno poveča; 4) se lahko zaradi nihanja menjalnega tečaja neomejeno povečajo ne le obroki odplačil temveč tudi znesek dolgovane glavnice; 5) velikost možnih izgub ni omejena; 6) potrebni preventivni ukrepi imajo omejene učinke in zahtevajo stalno spremljanje; 7) profesionalni sopogodbenik ne prevzame obveznosti tega spremljanja; upoštevaje tudi to, da upoštevna nacionalna določba nalaga konkretizacijo tveganja v pisni obliki ne zgolj ugotovitev obstoja tveganja in njegovo naložitev, poleg tega pa je Sodišče Evropske unije v točki 74 sodbe v zadevi C-26/13 ugotovilo, da profesionalni sopogodbenik ni dolžan potrošnika le seznaniti s tveganjem temveč je potrebno tudi, da lahko potrošnik, zahvaljujoč informacijam, oceni potencialno pomembne ekonomske posledice, ki zanj izhajajo iz tečajnega tveganja, ki mu je bilo naloženo, in torej celotni strošek njegovega kredita? 5.4 Zlasti ob upoštevanju, da je možno oziroma se je to tudi zgodilo, da se je v nacionalni sodni praksi ali zakonodaji prišlo do sklepa, da je v primeru kreditov z devizno klavzulo potrošnik sklenil pogodbo za dolg v devizah, ker so bile obrestne mere v zadevnem obdobju bolj ugodne kot za kredite v forintih v zameno pa je v celoti prevzel tveganje učinkov nihanja menjalnega tečaja; ker je ravno tako možno oziroma je se je to tudi zgodilo, da se je v nacionalni sodni praksi ali zakonodaji prišlo do sklepa, da prenosa pogodbenih bremen na eno od strank po sklenitvi kreditne pogodbe —ki so vnaprej nepredvidljiva— ni mogoče oceniti v skladu z merili glede nepoštenosti, saj morajo razlogi za ničnost obstajati ob sklenitvi pogodbe; ob upoštevanju tudi tega, da zadevna nacionalna določba nalaga konkretizacijo tveganja v pisni obliki ne zgolj ugotovitev obstoja tveganja in njegovo naložitev, poleg tega pa je Sodišče Evropske unije v točki 74 sodbe v zadevi C-26/13 ugotovilo, da profesionalni sopogodbenik ni dolžan potrošnika le seznaniti s tveganjem, temveč mu mora omogočiti oceno tveganja: Ali je treba šteti, da ni nepošten, torej da je ob upoštevanju ekonomskih posledic jasen in razumljiv pogodbeni pogoj, ki potrošniku nalaga breme tečajnega tveganja, ki ga je (kot splošni pogodbeni pogoj, ki ni bil individualno izpogajan) profesionalni sopogodbenik določil in ga uporablja na podlagi obveznosti informiranja, ki jo nujno splošno določa zakon, vendar pa ta izrecno ne določa predvidene smeri nihanja menjalnega tečaja v času veljavnosti pogodbe (vsaj v njenem začetnem obdobju) niti njegovih minimalnih in/ali maksimalnih vrednosti (na primer na podlagi metode izračuna menjalnega tečaja forward in/ali načela paritete obrestnih mer — v skladu s katerim je za kredite z devizno klavzulo z visoko verjetnostjo mogoče predvideti, da bo ugodnost pri obrestnih merah, in sicer dejstvo, da je obrestna mera LIBOR [London Interbank Offered Rate] ali EURIBOR [Euro Interbank Offered Rate] nižja od obrestne mere BUBOR [Budapest Interbank Offered Rate] v zvezi z menjalnim tečajem za potrošnika predstavljala izgubo, saj se bo menjalni tečaj za izpolnitveno valuto poslabšal glede na menjalni tečaj obračunske valute —)? 5.5 Ali je treba šteti, da ni nepošten, torej da je ob upoštevanju ekonomskih posledic jasen in razumljiv pogodbeni pogoj, ki potrošniku nalaga breme tečajnega tveganja, ki je določen (kot splošni pogodbeni pogoj, ki ga profesionalni sopogodbenik uporablja in ni bil individualno izpogajan) na podlagi obveznosti informiranja, ki jo nujno splošno določa zakon, vendar izrecno ne določa natančno (na primer z vrednostno opredelitvijo z vrsto podatkov ali grafičnim prikazom preteklega menjalnega tečaja izpolnitvene valute in obračunske valute v času, ki vsaj ustreza obdobju veljavnosti pogodbe, ki jo je sklenil potrošnik) realnega tveganja za dolžnika, ki predvidljivo izhaja iz tega, da je potrošniku naloženo tečajno tveganje, upoštevaje tudi to, da zadevna nacionalna določba nalaga konkretizacijo tveganja v pisni obliki ne zgolj ugotovitev obstoja tveganja in njegovo naložitev, poleg tega pa je Sodišče Evropske unije v točki 74 sodbe v zadevi C-26/13 ugotovilo, da profesionalni sopogodbenik ni dolžan potrošnika le seznaniti s tveganjem temveč je potrebno tudi, da lahko potrošnik, zahvaljujoč informacijam, oceni potencialno pomembne ekonomske posledice, ki zanj izhajajo iz tečajnega tveganja, ki mu je bilo naloženo, in torej celotni strošek njegovega kredita? 5.6 Zlasti ob upoštevanju, da je možno oziroma se je to tudi zgodilo, da se je v nacionalni sodni praksi ali zakonodaji prišlo do sklepa, da je v primeru kreditov z devizno klavzulo potrošnik sklenil pogodbo za dolg v devizah, ker so bile obrestne mere v zadevnem obdobju bolj ugodne kot za kredite v forintih, v zameno pa je v celoti prevzel tveganje učinkov nihanja menjalnega tečaja; upoštevaje tudi to, da upoštevna nacionalna določba nalaga konkretizacijo tveganja v pisni obliki ne zgolj ugotovitev obstoja tveganja in njegovo naložitev, poleg tega pa je Sodišče Evropske unije v točki 74 sodbe v zadevi C-26/13 ugotovilo, da profesionalni sopogodbenik ni dolžan potrošnika le seznaniti s tveganjem temveč mu mora tudi omogočiti oceno tveganja: Ali je treba šteti, da ni nepošten, torej da je ob upoštevanju ekonomskih posledic jasen in razumljiv pogodbeni pogoj, ki potrošniku nalaga breme tečajnega tveganja, ki je določen (kot splošni pogodbeni pogoj, ki ga profesionalni sopogodbenik uporablja in ni bil individualno izpogajan) na podlagi obveznosti informiranja, ki jo nujno splošno določa zakon, vendar izrecno ne določa natančno (na primer izrecno in kvantificirano na podlagi preteklih podatkov za obdobje, ki je vsaj enako obdobju veljavnosti pogodbe, ki jo je sklenil potrošnik) zneska prednosti, ki predvidljivo izhajajo iz uporabe obrestne mere BUBOR za kredite v forintih in obrestne mere LIBOR ali EURIBOR v primeru kreditov z devizno klavzulo?