ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Z Uredbo 469/2009 (1) (v nadaljevanju: Uredba) se poleg drugih ciljev, opredeljenih v uvodnih izjavah, priznava, da mora biti zagotovljeno, da vsaka država članica podeli DVC imetnikom nacionalnih ali evropskih patentov pod enakimi pogoji, kot je navedeno v uvodnih izjavah 7 in 8. Kako je ob pomanjkanju usklajenosti patentnega prava na ravni Skupnosti treba razlagati formulacijo iz člena 3(a) Uredbe „izdelek [je] varovan z veljavnim osnovnim patentom“ in katera so za to ustrezna merila?
SL Uradni list Evropske unije C 72/14

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Korkein hallinto-oikeus (Finska) 23. decembra 2010 – Insinööritoimisto InsTiimi Oy

(Zadeva C-615/10)

2011/C 72/23

Jezik postopka: finščina

Predložitveno sodišče

Korkein hallinto-oikeus

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Insinööritoimisto InsTiimi Oy

Druga stranka: Puolustusvoimat

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali se Direktiva 2004/18/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev ob upoštevanju člena 10 te direktive, člena 346(1)(b) Pogodbe o delovanju Evropske unije in seznama orožja, streliva in vojaških sredstev, potrjenega s Sklepom Sveta z dne 15. aprila 1958, uporablja za naročilo, ki sicer spada na področje veljavnosti Direktive, če se bo predmet naročila po navedbah naročnika uporabljal izrecno v vojaške namene, vendar pa je pretežno enaka tehnična uporaba predmeta naročila mogoča tudi na civilnem trgu?

(1) UL L 134, str. 114.
SL Uradni list Evropske unije C 72/9

Pritožba, ki jo je 13. decembra 2010 vložila Evropska komisija zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 30. septembra 2010 v zadevi T-85/09, Yassin Abdullah Kadi proti Evropski komisiji

(Zadeva C-584/10 P)

2011/C 72/15

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: P. Hetsch, S. Boelaert, E. Paasivirta, in M. Konstantinidis)

Druge stranke v postopku: Yassin Abdullah Kadi, Svet Evropske unije, Francoska republika, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

Predlog

Pritožnica trdi, da bi Sodišče moralo:

— v celoti razveljaviti izpodbijano sodbo;

— zahtevo Yassina Abdullaha Kadija za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije št. 1190/2008 (1) v delu, ki se nanaša nanj, zavrniti kot neutemeljeno;

— Yassinu Abdullahu Kadiju naložiti plačilo stroškov Komisije, ki jih je imela s to pritožbo in v postopku pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija navaja, da je pri ugotovitvah Splošnega sodišča podana napačna uporaba prava, saj te temeljijo na pravno napačnem standardu za sodni nadzor. Pritožbeni razlogi Komisije so naslednji:

1. Razlogi, ki se nanašajo na ugotovitve Splošnega sodišča v zvezi s standardom nadzora, ki se uporabi: Komisija navaja, da je standard sodnega nadzora, ki ga je Splošno sodišče uporabilo, pravno napačen, saj se Sodišče ni izreklo o točnem standardu sodnega nadzora, ki naj bi veljal za obravnavani primer, in ker takšnega standarda nadzora, kot ga je uporabilo Splošno sodišče, ni mogoče zahtevati od EU.

2. Razlogi, ki se nanašajo na ugotovitve Splošnega sodišča glede kršitve pravice do obrambe in pravice do učinkovitega sodnega varstva ter kršitve načela sorazmernosti: Komisija trdi, da je Splošno sodišče napačno presodilo, da v postopkih pred Komisijo niso bile izpolnjene zahteve glede temeljnih pravic za to vrsto režima omejevalnih ukrepov, da je Splošno sodišče napačno zavrnilo trditve Komisije v zvezi z domačimi postopki, ki jih je Y. A. Kadi sprožil v Združenih državah, in da je Splošno sodišče napačno zavrnilo trditve Komisije v zvezi s postopki upravnega in ponovnega preizkusa, ki so bili uvedeni z resolucijama 1822(2008) in 1904(2009) Varnostnega sveta OZN – vključno s postopkom informacijske točke in Uradom varuha človekovih pravic.

(1) UL L 322, str. 25.
SL Uradni list Evropske unije C 38/4

Pritožba, ki jo je 22. novembra 2010 vložila Quinta do Portal, SA zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 8. septembra 2010 v zadevi T-369/09, Quinta do Portal, SA proti UUNT

(Zadeva C-541/10 P)

2011/C 38/05

Jezik postopka: portugalščina

Stranki

Pritožnica: Quinta do Portal, SA (zastopnik: Bolota Belchior, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Vallegre – Vinhos do Porto, SA

Predlog

— Izpodbijana sodba Splošnega sodišča naj se v celoti razveljavi;

— ugotovi naj se, da je treba vsem zahtevkom, ki jih je uveljavljala pritožnica na prvi stopnji, ugoditi, in sicer zahtevek za razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 18. junija 2009, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za izbris, s katero je bila ugotovljena ničnost znamke Skupnosti št. 004009908 PORTO ALEGRE, registrirane 16. maja 2006 in objavljene v Biltenu blagovnih znamk Skupnosti št. 30/2005 z dne 25. julija 2005 (zadeva št. R 1012/2008-1);

— drugi stranki v pritožbenem postopku naj se naloži plačilo stroškov obeh stopenj.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Med besedama „Porto Alegre“ in „Vista Alegre“ obstajajo konceptualne razlike, in sicer v zvezi s prevladujočim elementom in znamko kot celoto, ter grafične in fonetične razlike, saj sta dve besedi v okviru teh dveh znamk različni.

Razlikovalni učinek prijavljene znamke Skupnosti izhaja v bistvenem iz kombinacije besed „Porto“ in „Alegre“, ki skupaj tvorijo logično in konceptualno enoto.

Beseda „Alegre“ ne pomeni prevladujočega elementa v znamki Skupnosti. Navesti je treba, da v obravnavanem primeru to vprašanje ni pomembno za presojo podobnosti znakov.

V izpodbijani sodbi je člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 (1) in Uredbe (ES) št. 207/2009 (2) z dne 26. februarja 2009 (besedilo določbe je v obeh uredbah isto) napačno razložen in s tem kršen.

V izpodbijani sodbi te trditve, ki so bile navedene v tožbi, vloženi pri Splošnem sodišču, niso bile upoštevane.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).

(2) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1)
SL Uradni list Evropske unije C 30/21

Tožba, vložena 15. novembra 2010 – Evropska komisija proti Helenski republiki

(Zadeva C-528/10)

()

2011/C 30/35

Jezik postopka: grščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Zavvos in H. Støvlbæk)

Tožena stranka: Helenska republika

Predloga tožeče stranke

Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da Helenska republika s tem, da ni sprejela potrebnih predpisov za prvi paket za železniško infrastrukturo, ni izpolnila obveznosti iz člena 6 od (2) do (5) in 11 Direktive 2001/14/ES (1) ter člena 30(1), (4) in (5) te direktive.

— Helenski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

(i) Neuporaba sistema spodbud za zniževanje stroškov zagotavljanja infrastrukture in uporabnin za dostop

Komisija meni, da Helenska republika brez zadovoljive obrazložitve ni sprejela ukrepov, potrebnih za učinkovito vzpostavitev sistema spodbud za upravljavce infrastrukture za zniževanje stroškov zagotavljanja infrastrukture in višine uporabnin za dostop, in tako ni izpolnila obveznosti iz člena 6 od (2) do (5) Direktive 2001/14/ES.

(ii) Nevzpostavitev sistema izboljšanja storitev

Komisija prav tako meni, da Helenska republika brez zadovoljive obrazložitve ni sprejela potrebnih ukrepov in uradno uvedla vseh mehanizmov za zagotavljanje delovanja in uporabe sistema izboljšanja storitev, da bi se kar najbolj zmanjšale motnje in zboljšalo železniško omrežje v Grčiji, in zato ni izpolnila obveznosti iz člena 11 Direktive 2001/14/ES.

(iii) Neustanovitev neodvisnega regulatornega organa, ki bi lahko nalagal sankcije

Komisija poleg tega trdi, da Helenska republika brez zadovoljive obrazložitve ni zagotovila ustanovitve regulatornega organa na področju prevoza, ki bi bil organizacijsko, finančno, pravno in pri odločanju neodvisen od upravljavca železniške infrastrukture, organa za zaračunavanje uporabnine, organa za dodeljevanje infrastrukturnih zmogljivosti ali od prosilcev. Natančneje, delovanje pristojnega nacionalnega sveta za železniški promet nadzira ministrstvo za promet in komunikacije, ki, kot je znano, odločilno vpliva na železniško družbo TRAINOSE. Tak položaj očitno povzroča navzkrižje interesov ob upoštevanju položaja javnih uslužbencev, ki morajo kot člani regulatornega organa zagotavljati, da ne pride do diskriminacije konkurentov javne železniške družbe, obenem pa morajo pri izvrševanju regulatornih nalog upoštevati poslovne interese železniške družbe, ki jo nadzira prav to ministrstvo. Glede na navedeno Komisija meni, da Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 30(1) Direktive 2001/14/ES.

Poleg tega Komisija trdi, da Helenska republika brez zadovoljive obrazložitve ni sprejela ukrepov, potrebnih za zagotovitev, da bi imel regulatorni organ možnost nalaganja sankcij v primerih zavrnitve predložitve informacij ali poprave nekaterih položajev. Natančneje, Helenska republika ni sprejela odločitve, s katero bi opredelila vrsto sankcij, višino glob, in postopek za njihovo uporabo in izterjavo, ter tako ni izpolnila obveznosti iz člena 30(1), (4) in (5) Direktive 2001/14/ES.

(1) UL L 75,15.3.2001, str. 29.
SL Uradni list Evropske unije C 346/28

Pritožba, ki jo je Bell & Ross BV vložila 26. avgusta 2010 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 18. junija 2010 v zadevi Bell & Ross proti UUNT (T-51/10)

(Zadeva C-426/10 P)

()

2010/C 346/46

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Pritožnica: Bell & Ross BV (zastopnik: S. Guerlain, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Klockgrossisten i Norden AB

Predlogi

— Izpodbijani sklep naj se razveljavi;

— ugotovi naj se, da je razveljavitvena tožba, ki jo je pritožnica vložila zoper Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) (T-51/10), dopustna, in posledično naj se zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da o tej razveljavitveni tožbi vsebinsko odloči;

— UUNT naj se naloži plačilo stroškov pritožbe in prvostopenjskega postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v podporo pritožbi navaja šest razlogov.

V prvem pritožbenem razlogu družba Bell & Ross navaja kršitev člena 111 Poslovnika Splošnega sodišča, ker naj bi to sodišče brez predhodne opredelitve generalnega pravobranilca odločilo, da je tožba očitno nedopustna.

V drugem pritožbenem razlogu navaja, da naj bi Splošno sodišče kršilo člen 43(1) svojega poslovnika, ker je ugotovilo, da podpisani izvodi tožbe, ki so v sodno tajništvo prispeli 1. februarja 2010, niso izvirniki in da je mogoče za izvirnik šteti le izvod, ki je prispel 5. februarja 2010 – torej po izteku roka –, ne da bi ob tem pojasnilo, kako je mogoče izvirnike razlikovati od prepisov. Omenjeni člen namreč ne določa podrobneje pogojev, ki jih mora izpolnjevati podpis odvetnika, ki ga mora imeti izvirnik procesnega akta..

V tretjem pritožbenem razlogu družba Bell & Ross Splošnemu sodišču očita, da ji ni omogočilo, da v skladu s členom 57(b) Praktičnih navodil za stranke in v skladu s členom 7(1) Navodil sodnemu tajniku Splošnega sodišča popravi očitane oblikovne nepravilnosti. V skladu z zgoraj navedenima besediloma bi moral sodni tajnik pritožnici določiti rok, v katerem bi lahko odpravila ugotovljeno nepravilnost.

V četrtem pritožbenem razlogu se družba Bell & Ross sklicuje na opravičljivo zmoto, ker je zmeda v zvezi z določitvijo izvirnika posledica izjemnih okoliščin, ki niso odvisne od pritožnice. Ker je moral zaradi številnih kopij storitev opraviti zunanji izvajalec, ker odlična kakovost tiska na papirju ni omogočala prepoznave izvirnika in ker so bili vsi izvodi, ki so bili v sodnem tajništvu vloženi v roku, opremljeni s podpisom, je v obravnavani zadevi zmota opravičljiva.

V petem pritožbenem razlogu se pritožnica sklicuje na obstoj izjemnih in neobičajnih okoliščin, ki so neodvisne od udeleženca na trgu, kar kaže na naključje ali višjo silo.

Nazadnje, v šestem in zadnjem pritožbenem razlogu družba Bell & Ross navaja, da je Splošno sodišče kršilo načeli sorazmernosti in zaupanja v pravo, ker je, na eni strani, v sodno tajništvo Splošnega sodišča prispelo sedem podpisanih izvodov in en prepis po faksu in ker je, na drugi strani, v zgoraj navedenih besedilih določena možnost poprave tožbe.
SL Uradni list Evropske unije C 13/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court of Ireland 15. oktobra 2010 – M. E. in drugi proti Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform

(Zadeva C-493/10)

()

2011/C 13/32

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Ireland

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: M. E. in drugi

Toženi stranki: Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform

Vprašanji za predhodno odločanje

1. Ali mora država članica, ki predaja osebo, v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 343/2003 (1) oceniti, ali država članica sprejema izpolnjuje zahteve iz člena 18 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in svoboščinah, direktiv Sveta 2003/9/ES (2), 2004/83/ES (3) in 2005/85/ES (4) ter Uredbe Sveta (ES) št. 343/2003?

2. Če je odgovor pritrdilen in če se ugotovi, da država članica sprejema ne izpolnjuje zahtev iz ene ali več navedenih določb, ali mora država članica, ki predaja osebo, v skladu s členom 3(2) Uredbe Sveta (ES) št. 343/2003 sprejeti odgovornost in obravnavati prošnjo?

(1) Uredba sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države

UL L 50, str. 1.

(2) Direktiva sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil

UL L 31, str. 18.

(3) Direktiva Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite

UL L 304, str. 2.

(4) Direktiva Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah

UL L 326, str. 13.
SL Uradni list Evropske unije C 346/26

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Sezione Terza (Italija) 5. julija 2010 – Edipower SpA proti Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

(Zadeva C-332/10)

()

2010/C 346/43

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia - Sezione Terza

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Edipower SpA

Tožena stranka: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali členi 23 ES, 43 ES, 49 ES in 56 ES ter člena 11(2) in (6) ter 24 Direktive 2003/54/ES (1) nasprotujejo nacionalnemu predpisu, ki – ne da bi bila o njem obveščena Komisija EU – nekaterim proizvajalcem električne energije, ki so v nekaterih okoliščinah bistveni za zadovoljitev povpraševanja po energiji za sistemske storitve, trajno nalaga, da na borzi električne energije predložijo ponudbe v skladu z načrti, ki jih neodvisno od njihove volje določi upravljavec omrežja, in ki proizvajalcem onemogoča, da bi svobodno določili plačilo na podlagi teh ponudb, saj jih veže na druga merila, ki pa niso vnaprej opredeljena „po preglednih, nediskriminatornih in tržno zasnovanih postopkih“?

(1) UL L 176, str. 37.
1.

Ali Direktiva 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES (v nadaljevanju: Direktiva o hrambi podatkov), zlasti njeni členi 3, 4, 5 in 11, nasprotuje uporabi nacionalne določbe, ki temelji na členu 8 Direktive 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine in dovoljuje, da se ponudniku internetnih storitev v civilnem postopku zaradi identifikacije naročnika odredi, da imetniku avtorske pravice ali njegovemu zastopniku izroči podatke o naročniku, ki mu je ponudnik internetnih storitev dodelil specifičen IP-naslov, ki naj bi bil uporabljen pri kršitvi? Vprašanje temelji na domnevi, da je predlagatelj dokazal kršitev avtorske pravice in da je ukrep sorazmeren.
1.

Ugotoviti, da Kraljevina Nizozemska ni izpolnila obveznosti iz spodajnavedenih členov Direktive 2004/18/ES, ker je naročnik za storitev dobave in upravljanja kavnih avtomatov uporabil javni razpis, ki je objavljen pod številko št. 2008/S 158-213630, in — v katerem je v tehnični specifikaciji določil kakovostni znak Max Havelaar in EKO oziroma kakovostni znak primerljivih ali enakih značilnosti, kar krši člen 23(6) in (8) Direktive 2004/18/ES (1); — je za presojo sposobnosti podjetij uporabil merila in dokaze o dolgotrajnih nakupih in o družbeno odgovornem ravnanju podjetja, kar krši člene 48(1) in (2), 44(2) ter 2 navedene direktive; — je pri oblikovanju meril za oddajo naročila napotil na kakovostni znak Max Havelaar in/ali EKO ali vsaj na kakovostni znak enakih značilnosti, kar krši člen 53(1) navedene direktive.
1.

Ali je načelo preprečevanja zlorabe pravic na davčnem področju, kakor je opredeljeno v sodbah v zadevi Halifax (C-255/02) in v zadevi Part Service (C-425/06), temeljno načelo prava Skupnosti samo na področju usklajenih davkov in na področjih, ki jih urejajo določbe sekundarnega prava Skupnosti, oziroma ali kot načelo preprečevanja zlorab temeljnih pravic sega tudi na področje davkov, ki niso usklajeni, kakršni so neposredni davki, kadar so predmet obdavčitve transnacionalni gospodarski posli, kakršni so pridobitev pravic užitka določene družbe na delnicah druge družbe, ki ima sedež v drugi državi članici ali v tretji državi?
1.

Ali je v skladu s členom 32 Protokola 1 v zvezi z opredelitvijo pojma „izdelkov po poreklu“ in načini upravnega sodelovanja Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo na drugi (1), če Evropska komisija kasnejše preverjanje dodeljenih dokazil o poreklu v izvozni državi pretežno izvaja sama, čeprav ji pri tem pomagajo tamkajšnji organi, in ali gre za rezultat preverjanja v smislu te določbe, če so tako pridobljeni rezultati preverjanja Komisije navedeni v zapisniku, ki ga je med drugim podpisal vladni predstavnik izvozne države?
SL Uradni list Evropske unije C 260/5

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Hamburg (Nemčija) 7. julija 2010 – Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) proti Hauptzollamt Hamburg-Stadt

(Zadeva C-338/10)

()

2010/C 260/07

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Hamburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Grünwald Logistik Service GmbH (GLS)

Tožena stranka: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je protidampinški predpis, ki ga izda Evropska komisija v postopku na podlagi „Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškem uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti“ (1), neučinkovit, ker ga je Komisija izdala na podlagi normalne vrednosti, določene na „kateri koli drugi razumni osnovi“ (v obravnavanem primeru na podlagi cen, ki so se dejansko plačevale ali se plačujejo za podobne izdelke v Skupnosti) brez nadaljnjih določitev normalne vrednosti, potem ko sta bili v primerljivi državi, ki jo je Komisija najprej preučevala, dve družbi neuspešno pozvani, pri čemer se ena sploh ni odzvala, medtem ko je druga sicer bila pripravljena sodelovati, vendar ni odgovorila na posredovan vprašalnik, in so udeleženci postopka opozorili Komisijo na drugo primerljivo državo?

(1) UL L 56, str. 1.
3.

Če je odgovor na vprašanje 1 pritrdilen: (a) Ali so ob upoštevanju odločbe DSB z dne 27. septembra 2005 navedene uredbe veljavne v delu, v katerem določajo, da se meso v smislu tarifne številke 0210 šteje za „nasoljeno“, če ima skupno vsebnost soli 1,2 masnega odstotka ali več? (b) Ali je treba navedene uredbe glede na odločbo DSB z dne 27. septembra 2005 razlagati tako, da je treba v skladu z dopolnilno opombo 7 (KN) k poglavju 2 meso z vsebnostjo soli 1,2 masnega odstotka ali več obravnavati kot bistveno spremenjeno in šteti, da je „nasoljeno“ v smislu tarifne številke 0210, in da meso z vsebnostjo soli manj kot 1,2 masnega odstotka, ki se je zaradi dodajanja soli dokazano bistveno spremenilo, ni izvzeto iz uvrstitve v tarifno številko 0210?
—

Ugotovi naj se, da Irska s tem, da je v kontekstu javnega razpisa Department of Agriculture and Food (Ministrstvo za kmetijstvo in prehrano) za oddajo javnega naročila za živalske identifikacijske označbe, ta organ uporabil merila, ki se nanaša na ponudnikovo sposobnost za izpolnjevanje zadevne pogodbe kot merila za oddajo namesto kot merila za izbiro, ni izpolnila obveznosti iz člena 53 Direktiva 2004/18/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev
SL Uradni list Evropske unije C 234/21

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 19. maja 2010 – ROJ TV A/S proti Zvezni republiki Nemčiji

(Zadeva C-245/10)

()

2010/C 234/33

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: ROJ TV A/S

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

Vprašanje za predhodno odločanje

Predlaga se sprejetje odločbe Sodišča Evropske unije o vprašanju, ali in, če je tako, pod kakšnimi pogoji uporaba nacionalnega predpisa glede prepovedi društva zaradi kršitve ideje sporazumevanja med narodi spada na usklajeno področje Direktive Sveta z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (89/552/EGS (1)), kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES (2) z dne 30. junija 1997, in je zato v skladu s členom 2a navedene direktive izključena.

(1) Direktiva Sveta 89/552/EGS z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov; UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 1, str. 224.

(2) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/36/ES z dne 30. junija 1997 o spremembi Direktive 89/552/EGS o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov; UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 6, zvezek 2, str. 321.
SL Uradni list Evropske unije C 246/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 2. junija 2010 vložilo Hoge Raad der Nederlanden – Residex Capital IV CV proti Gemeente Rotterdam

(Zadeva C-275/10)

()

2010/C 246/30

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemska)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Residex Capital IV CV

Tožena stranka: Gemeente Rotterdam

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali so nacionalna sodišča v skladu s členom 88(3), zadnji stavek, ES (postal člen 108(3) PDEU) v primeru, kot je ta – v katerem je bil nezakonit ukrep pomoči izvršen tako, da je na podlagi prevzema poroštva v razmerju do posojilodajalca posojilojemalec dobil posojilo, ki mu v običajnih tržnih razmerah ne bi bilo dano na razpolago – dolžna ali pa vsaj pooblaščena, da razveljavijo poroštvo ex tunc, tudi če to hkrati ne vodi do odprave posojila, ki je bilo dodeljeno na podlagi tega poroštva?
1.

Ali je treba člen 15(1)(d) Uredbe 1260/2001 (1) razlagati tako, da je treba pri izračunu povprečne izgube za vse kategorije izvoženega sladkorja znesek dejanskih stroškov deliti z zneskom izvožene količine, ne glede na to, ali so bila za to količino dejansko izplačana nadomestila ali ne?