ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Dokaz neizpolnitve obveznosti – Dokazno breme Komisije

(člen 226 ES)

Summary

Ne glede na obveznost držav članic iz člena 10 ES, da Komisiji olajšujejo izpolnjevanje njenih nalog, kar med drugim, kot izhaja iz člena 211 ES, obsega skrb za uporabo določb Pogodbe in določb, ki jih institucije sprejemajo v skladu z njo, mora Komisija v postopku zaradi neizpolnitve obveznosti dokazati zatrjevano neizpolnitev. Sodišču mora predložiti potrebne dokaze, da to lahko preveri, ali gre za neizpolnitev obveznosti, pri čemer se Komisija ne more opreti na kakršno koli domnevo.

Tako mora Komisija v zvezi s tožbo, s katero se predlaga, naj se ugotovi, da je opravljanje storitev nujnih prevozov z reševalnimi vozili s strani enega javnega subjekta za drugega brez predhodne objave v nasprotju s pravico do ustanavljanja ter svobodnim opravljanjem storitev, Sodišču predložiti potrebne dokaze, da to lahko preveri, ali gre za oddajo javnih naročil, glede na to, da ne more biti izključeno, da zadevni javni subjekt take storitve opravlja v okviru svojih pristojnosti. V zvezi s tem zgolj obstoj mehanizma za financiranje storitev nujnih prevozov z reševalnimi vozili med dvema javnima subjektoma ne pomeni, da gre pri opravljanju zadevnih storitev za oddajo javnih naročil, kar bi bilo treba presojati glede na temeljna pravila Pogodbe.

(Glej točke 28, 29, 36 in 37.)
Keywords

Summary



Keywords

Prosti pretok kapitala – Omejitve

(Pogodba ES, člen 73 B (postal člen 56 ES)

Summary

Člen 73 B Pogodbe je treba razlagati tako, da ni v nasprotju z zakonodajo države članice, v skladu s katero je dediščina državljana te države članice, ki je umrl v desetih letih po tem, ko je v tujino prenesel stalno prebivališče, ki ga je imel v navedeni državi članici, obdavčena, kot da bi ta državljan ohranil stalno prebivališče v tej državi, medtem ko zagotavlja odbitje v zvezi z davki na dediščino, ki jih je naložila druga država.

Ker predvideva enake pogoje obdavčitve dediščine za državljane, ki so prenesli stalno prebivališče v tujino, in za državljane, ki so ostali v zadevni državi članici, taka zakonodaja namreč prvih ne bi mogla odvrniti, da bi vlagali v tej državi članici iz druge države, niti slednjih, da bi to storili v drugi državi iz zadevne države članice, in ne glede na to, kje je zadevno premoženje, ne bi zmanjšala vrednosti dediščine državljana, ki je prenesel stalno prebivališče v tujino.

Ob neobstoju ukrepov za poenotenje ali uskladitev v okviru Skupnosti razlike pri obravnavanju med državljani zadevne države članice in državljani drugih držav članic, ki so posledica take zakonodaje, izhajajo iz pristojnosti, ki jo imajo države članice, da s pogodbo ali enostransko določijo merila za porazdelitev davčne pristojnosti.

Poleg tega nacionalna ureditev, ki bi odvračala državljana, ki želi prenesti stalno prebivališče v drugo državo, in tako ovirala pravico prostega gibanja, samo iz tega razloga ne bi mogla pomeniti omejitve pretoka kapitala v smislu člena 73 B Pogodbe.

(Glej točke 46, 47, 50 in 51 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Sektor telekomunikacij – Skupni okvir za splošna dovoljenja in posamične licence – Direktiva 97/13 – Dajatve in pristojbine, ki se uporabljajo za podjetja, ki imajo posamične licence – Optimalno upravljanje redkih virov – Naložitev pristojbine za dodelitev telefonskih številk novim operaterjem – Nedopustnost

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/13, člen 11(2))

Summary

Člen 11(2) Direktive 97/13/ES o skupnem okviru za splošna dovoljenja in posamične licence v sektorju telekomunikacijskih storitev omogoča naložitev pristojbine za optimalno upravljanje „redkih virov“, ki mora upoštevati nujnost pospeševanja razvoja inovativnih storitev in konkurence.

Omenjeno določbo je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da je novi operater na trgu telekomunikacij dolžan plačati pristojbino za dodelitev telefonskih številk, ki vključuje njihovo ekonomsko vrednost, medtem ko je telekomunikacijsko podjetje s prevladujočim položajem na istem trgu brezplačno prevzelo zelo veliko zalogo številk, ki jih je imel na voljo nekdanji monopolist, ki ga je to podjetje nasledilo, in nacionalno pravo ne dopušča naknadnega plačila take pristojbine iz te zaloge.

(Glej točke 21, 23 in 46 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Socialna politika – Delavci in delavke – Enako plačilo – Člen 141 ES in Direktiva 75/117 – Področje uporabe – Ureditev odsotnosti zaradi bolezni, ki enako obravnava delavke, ki imajo bolezen, povezano z nosečnostjo, in druge delavce, ki imajo bolezen, ki ni povezana z nosečnostjo – Vključitev

(člen 141 ES; Direktiva Sveta 75/117)

2. Socialna politika – Delavci in delavke – Enako plačilo – Bolezen, ki je nastopila pred porodniškim dopustom – Bolezen, povezana z nosečnostjo – Odsotnost, ki prekorači določeno časovno obdobje – Zmanjšanje plače – Vštetje odsotnosti v maksimalno število dni plačane bolniške odsotnosti v določenem obdobju – Diskriminacija na podlagi spola – Neobstoj

(člen 141 ES; Direktiva Sveta 75/117)

Summary

1. Za ureditev bolniške odsotnosti, ki enako obravnava delavke, ki imajo bolezen, povezano z nosečnostjo, in druge delavce, ki imajo bolezen, ki ni povezana z nosečnostjo, se uporabljata člen 141 ES in Direktiva 75/117 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske.

Taka ureditev namreč opredeljuje pogoje, v katerih delavec ob odsotnosti zaradi bolezni ohrani plačilo. Za ohranitev celotnega plačila se ne sme preseči skupnega najdaljšega letnega trajanja, ob prekoračitvi le-tega pa določa ohranitev plačila v višini 50 odstotkov njegovega zneska v določenem skupnem najdaljšem trajanju v obdobju štirih let. Ta sistem, ki ima za posledico zmanjšanje plačila, nato pa izčrpanje pravic do tega, deluje samodejno, na podlagi aritmetičnega izračuna dni odsotnosti zaradi bolezni.

(Glej točke 31, 32, 35 in točko 1 izreka.)

2. Člen 141 ES in Direktivo 75/117 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske je treba razlagati tako, da ne pomeni diskriminacije na podlagi spola:

– pravilo ureditve bolniške odsotnosti, ki določa za delavke, ki so odsotne pred porodniškim dopustom zaradi bolezni, povezane z nosečnostjo, in za delavce, ki so odsotni zaradi kakršne koli druge bolezni, zmanjšanje plačila, če odsotnost prekorači določeno časovno obdobje, pod pogojem, da se po eni strani delavko obravnava enako kot delavca, ki je odsoten zaradi bolezni, in po drugi strani, da znesek izplačanih nadomestil ni minimalen, tako da bi bil s tem vprašljiv sam cilj varstva nosečih delavk;

­– pravilo ureditve bolniške odsotnosti, ki določa, da se odsotnosti zaradi bolezni vštevajo k skupnemu največjemu številu dni plačane bolniške odsotnosti, do katere je delavec upravičen v določenem obdobju, bodisi da je bolezen povezana z nosečnostjo, bodisi da z njo ni povezana, pod pogojem, da vštevanje ne sme imeti za posledico, da bi delavka med odsotnostjo, na katero je imelo vpliv to vštevanje odsotnosti, po porodniškem dopustu dobila nadomestilo, ki je manjše od najmanjšega zneska, do katerega je imela pravico med boleznijo, ki je nastopila med nosečnostjo.

(Glej točke od 59 do 62, 65, 67, 69 in točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Prosto gibanje oseb – Delavci – Enako obravnavanje – Dostop do zaposlitve – Javni natečaji za zaposlovanje učiteljev v javnih šolah države članice – Neupoštevanje oziroma nezadostno upoštevanje delovnih izkušenj, pridobljenih v drugih državah članicah – Nedopustnost

(člen 39 ES; Uredba Sveta št. 1612/68, člen 3(1))

Summary

Država članica, ki pri udeležbi državljanov Skupnosti na javnih natečajih za zaposlovanje učiteljev v nacionalnih javnih šolah ne upošteva, ali vsaj ne enako, delovnih izkušenj, ki so jih pridobili s poučevanjem na nacionalnem ozemlju, in tistih, ki so jih pridobili v drugih državah članicah, ne izpolnjuje obveznosti iz člena 39 ES in člena 3(1) Uredbe št. 1612/68 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti.

(Glej točko 22 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Prost pretok blaga – Količinske omejitve – Ukrepi z enakim učinkom – Zdravila – Postopek za pridobitev predhodnega dovoljenja za osebne uvoze, ki niso opravljeni z osebnim prevozom, zdravil, ki se zakonito predpisujejo državi članici uvoza in so dovoljena tako v tej državi članici kot v držav članici izvora – Nedopustnost

(člen 28 ES; Direktiva Sveta 65/65)

2. Prost pretok blaga – Količinske omejitve – Ukrepi z enakim učinkom – Zdravila – Postopek za pridobitev predhodnega dovoljenja za osebne uvoze, ki niso opravljeni z osebnim prevozom, homeopatskih zdravil, ki se zakonito predpisujejo državi članici uvoza in so registrirana v drugi državi članici – Nedopustnost

(člen 28 ES; Direktiva Sveta 92/73)

3. Prost pretok blaga – Količinske omejitve – Ukrepi z enakim učinkom – Zdravila – Postopek za pridobitev predhodnega dovoljenja za osebne uvoze, ki niso opravljeni z osebnim prevozom, zdravil, ki se zakonito predpisujejo državi članici uvoza, pri čemer pa niso dovoljena v tej državi članici, temveč le v državi članici izvora, ki je enak postopku, ki se uporablja za zdravila, ki so uvožena za trženje – Nedopustnost

(člen 28 ES)

Summary

1. Obveznosti iz člena 28 ES ne izpolni država članica, ki uporablja postopek za pridobitev predhodnega dovoljenja za osebne uvoze, ki niso opravljeni z osebnim prevozom, zdravil, ki se zakonito predpisujejo v tej državi članici in so ob uporabi Direktive 65/65 o približevanju zakonov in drugih predpisov o zdravilih dovoljena tako v tej državi članici kot v državi članici, v kateri so kupljena.

(Glej točko 49 in izrek.)

2. Obveznosti iz člena 28 ES ne izpolni država članica, ki uporablja postopek za pridobitev predhodnega dovoljenja za osebne uvoze, ki niso opravljeni z osebnim prevozom, homeopatskih zdravil, ki se zakonito predpisujejo v tej državi članici in so ob uporabi Direktive 92/73, ki razširja obseg direktiv 65/65 in 75/319 o približevanju določb zakonov ali drugih predpisov, ki se nanašajo na zdravila in določajo dodatne določbe o homeopatskih zdravilih, registrirana v drugi državi članici.

(Glej točko 49 in izrek.)

3. Obveznosti iz člena 28 ES ne izpolni država članica, ki uporablja nesorazmeren postopek za pridobitev predhodnega dovoljenja za osebne uvoze, ki niso opravljeni z osebnim prevozom, zdravil, ki se zakonito predpisujejo v tej državi članici, pri čemer pa niso dovoljena v tej državi članici, temveč le v državi članici, in sicer enak postopek za pridobitev dovoljenja kot za zdravila, ki so uvožena za trženje.

(Glej točki 42 in 49 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Konvencija o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb – Razmerje z drugimi konvencijami – Konvencije o posebnem področju – Konvencija o pravilih sodne pristojnosti – Ugovarjanje tožene stranke mednarodni pristojnosti sodišča, ki odloča na podlagi take konvencije – Stališča sodišča, ki v skladu s členom 57 Bruseljske konvencije odloča o pravilih o pristojnosti iz posebne konvencije

(Bruseljska konvencija z dne 27. septembra 1968, člena 20 in 57(2)(a))

Summary

Člen 57(2)(a) Konvencije z dne 27. septembra 1968 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, kot je bila spremenjena s Konvencijo z dne 9. oktobra 1978 o pristopu Kraljevine Danske, Irske ter Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske, s Konvencijo z dne 25. oktobra 1982 o pristopu Helenske republike, s Konvencijo z dne 26. maja 1989 o pristopu Kraljevine Španije in Portugalske republike in s Konvencijo z dne 29. novembra 1996 o pristopu Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske, je treba razlagati tako, da sodišče države pogodbenice, pred katerim je tožena stranka, ki ima stalno prebivališče na ozemlju druge države pogodbenice, svojo pristojnost lahko določi na podlagi posebne konvencije, katere država podpisnica je tudi prvonavedena država in ki vsebuje posebna pravila o sodni pristojnosti, tudi če se tožena stranka v zadevnem postopku ne spusti v obravnavanje stvari in če formalno izpodbija mednarodno pristojnost nacionalnega sodišča, ki mu je bila zadeva predložena.

Čeprav je v zvezi s tem res, da se mora v skladu s členom 20 Konvencije z dne 27. septembra 1968, kot se uporablja v skladu s členom 57(2)(a), drugi stavek, te konvencije, zadevno sodišče po uradni dolžnosti izreči za nepristojno, če njegova pristojnost ne izhaja iz določb te konvencije, pa je vendarle treba šteti, da pristojnost tega sodišča izhaja iz te konvencije, saj njen člen 57 izrecno določa, da ta konvencija ne vpliva na pravila o pristojnosti iz posebnih konvencij.

V teh okoliščinah mora sodišče države pogodbenice, pred katerim je tožena stranka s stalnim prebivališčem v drugi državi pogodbenici, ki se ne spusti v postopek, upoštevati pravila o pristojnosti iz posebnih konvencij, katerih podpisnica je tudi prva država pogodbenica, s tem da po uradni dolžnosti preveri, ali je pristojno glede na omenjeno konvencijo.

(Glej točke od 16 do 20 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Zdravila – Dovoljenje za promet – Hibridni skrajšani postopek – Referenčno zdravilo med preučitvijo vloge za dovoljenje za promet – Možnost pristojnega organa, da upošteva novo farmacevtsko obliko, ki že ima dovoljenje za promet v Skupnosti najmanj šest ali deset let

(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta št. 2001/83, člen 10(1)(a)(iii))

Summary

Vloga za dovoljenje za promet za zdravilo C se lahko vloži na podlagi hibridnega skrajšanega postopka iz člena 10(1)(a)(iii) Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, če je namen vloge dokazati, da je proizvod C bistveno podoben proizvodu B, kadar je proizvod B nova farmacevtska oblika proizvoda A in ima proizvod A, v nasprotju s proizvodom B, dovoljenje za promet v Skupnosti najmanj za obdobje šestih ali desetih let, določenih v členu 10(1)(a)(iii) navedene direktive.

(Glej točko 30 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Mednarodni sporazumi – Sporazumi Skupnosti – Neposredni učinek – Pogoji – Člen 6(3) Protokola o varstvu Sredozemskega morja pred onesnaževanjem s kopnega in člen 6(1) spremenjenega protokola – Obveznost držav članic, da podvržejo odvajanja določenih snovi sistemu dovoljenj

(Protokol o varstvu Sredozemskega morja pred onesnaževanjem s kopnega, člen 6(3), in spremenjeni protokol, člen 6(1))

2. Mednarodni sporazumi – Sporazumi Skupnosti – Člen 6(3) Protokola o varstvu Sredozemskega morja pred onesnaževanjem s kopnega in člen 6(1) spremenjenega protokola – Odvajanje nestrupenih snovi – Prepoved brez predhodnega dovoljenja

(Protokol o varstvu Sredozemskega morja pred onesnaževanjem s kopnega, člen 6(3), in spremenjeni protokol, člen 6(1))

Summary

1. Na podlagi ustaljene sodne prakse Sodišča je treba določbo sporazuma, ki ga je Skupnost sklenila s tretjimi državami, šteti za neposredno uporabljivo, kadar glede na njeno besedilo in glede na predmet in naravo sporazuma ta vsebuje jasno in natančno obveznost, katere izpolnitev pri njenem izvajanju ali pri njenih učinkih ni odvisna od sprejema nobenega poznejšega pravnega akta.

Tak je primer člena 6(3) Protokola o varstvu Sredozemskega morja pred onesnaževanjem s kopnega in člena 6(1) istega spremenjenega protokola, ki jasno, natančno in brezpogojno določata obveznost za države članice, da za odvajanje snovi, naštetih v Prilogi II k istemu protokolu, določijo izdajo dovoljenja pristojnih nacionalnih organov, ki ustrezno upošteva določbe njegove Priloge III. Ker imata ti določbi neposreden učinek, ima zato vsaka zainteresirana oseba pravico, da se pred nacionalnimi sodišči sklicuje nanju.

(Glej točke 39, 41, 47 in točko 1 izreka.)

2. Člen 6(3) Protokola o varstvu Sredozemskega morja pred onesnaževanjem s kopnega in člen 6(1) istega spremenjenega protokola je treba razlagati tako, da brez dovoljenja pristojnih nacionalnih organov prepovedujeta odvajanje snovi, ki čeprav niso strupene, škodljivo vplivajo na vsebnost kisika v morskem okolju, zato ker ne ustvarjata obveznosti predhodnega dovoljenja samo zaradi njihove strupenosti.

(Glej točki 49, 52 in točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Uradniki – Odločba, ki posega v položaj – Uslužbenec, ki ga začasno zaposli politična skupina Parlamenta – Zavrnitev prijave – Obveznost obrazložitve najpozneje ob zavrnitvi pritožbe – Obseg

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 25, drugi odstavek)

2. Uradniki – Tožba – Odškodninska tožba – Odsotnost izračuna škode v tožbi in utemeljitve te opustitve – Nedopustnost

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 44(1))

Summary

1. Namen obveznosti obrazložitve iz člena 25, drugi pododstavek, Kadrovskih predpisov in iz člena 90(2), drugi pododstavek, navedenih predpisov glede odločb, ki se sprejmejo na podlagi pritožbe, je na eni strani predložitev zadostnih podatkov zadevni osebi, da lahko presodi o utemeljenosti odločbe in možnosti vložitve tožbe pred sodiščem, s katero bi izpodbijala zakonitost, in na drugi strani omogočenje sodišču, da izvršuje sodni nadzor.

V primeru odločbe o izbiri med več kandidati mora organ, pristojen za imenovanja, ali po analogiji organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, vsaj v fazi zavrnitve pritožbe, ki jo je zavrnjeni kandidat vložil zoper odločbo o zavrnitvi njegove prijave in/ali zoper odločbo o imenovanju drugega kandidata, spoštovati obveznost obrazložitve. Obseg te obveznosti obrazložitve se presoja glede na konkretne okoliščine primera.

Glede zaposlitve začasnega uslužbenca pri politični skupini Parlamenta, če se je pristojni organ, katerega odločitev, ki načeloma temelji na subjektivni presoji, temelji ravno tako na objektivnih podatkih, in sicer na primerjanju spisov s prijavami z zahtevanimi sposobnostmi in upoštevanju predloga ocenjevalne komisije, ki izhaja iz rezultatov izpitov o sposobnostih, oddaljil od mnenja ocenjevalne komisije in od seznama z vrstnim redom, ki temelji na rezultatu izpitov in o katerem je bila obveščena pritožnica, splošna obrazložitev ali obrazložitev v obliki navadnega sklicevanja na pravilnost postopka zaposlovanja pritožnici ne omogoči, da izve za razloge zavrnitve.

(Glej točke od 39 do 41, 44 in 46.)

2. Glede nepremoženjske škode, zatrjevane v podporo zahtevi za povračilo, v nekaterih posebnih primerih, zlasti če je težko oceniti zatrjevano škodo, ni nujno potrebno, da se v vlogi natančno navede točna velikost niti znesek zahtevanega povračila.

3. Vendar je treba pritožbo zavreči kot nedopustno, če pritožnica ni dokazala in celo ni zatrjevala obstoja posebnih okoliščin, ki bi upravičile, da v vlogi ni navedla zneska te vrste zatrjevane škode.

4. (Glej točko 62.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Dokaz neizpolnitve – Dokazno breme Komisije

(člen 226 ES)

2. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Predmet spora – Določitev v predhodnem postopku

(člen 226 ES)

3. Prosto gibanje oseb – Odstopanja – Razlogi javnega reda

(člen 39 ES; direktivi Sveta 64/221, člen 3, in 73/148, člen 10)

Summary

1. V postopku zaradi neizpolnitve obveznosti mora Komisija dokazati zatrjevano neizpolnitev in Sodišču predložiti potrebne dokaze, da to preveri, ali gre za neizpolnitev, pri čemer se Komisija ne more opreti na nobeno domnevo.

Glede očitka v zvezi z izvajanjem nacionalne določbe so za dokazovanje neizpolnitve obveznosti države potrebni posebni dokazi v primerjavi z dokazi, ki se navadno upoštevajo pri tožbi zaradi neizpolnitve obveznosti, ki zadeva zgolj vsebino nacionalne določbe. V teh pogojih je neizpolnitev mogoče dokazati le z dovolj podrobnimi in z dokumenti podprtimi dokazi glede prakse, ki se očita upravi in/ali nacionalnim sodiščem in se pripisuje zadevni državi članici.

Poleg tega, čeprav ravnanje države, ki ga pomeni upravna praksa, ki je v nasprotju z zahtevami prava Skupnosti, lahko pomeni neizpolnitev obveznosti v smislu člena 226 ES, mora biti taka upravna praksa deloma ustaljena in splošna.

(Glej točke od 48 do 50.)

2. Pisni opomin, ki ga Komisija naslovi na državo članico, in nato obrazloženo mnenje, ki ga Komisija izda na podlagi člena 226 ES, omejita predmet spora, ki ga potem ni več mogoče razširiti. Zato morata obrazloženo mnenje in tožba Komisije temeljiti na enakih očitkih, kot so bili navedeni v pisnem opominu, s katerim se začne predhodni postopek.

Vendar pa ni mogoče vedno zahtevati popolne skladnosti med obrazložitvijo očitkov v pisnem opominu, ugotovitvami iz obrazloženega mnenja in tožbenimi predlogi, če se predmet spora ni razširil ali spremenil, ampak nasprotno, če se omeji.

(Glej točke od 59 do 61.)

3. Pri sklicevanju nacionalnega organa na javni red kot izjemo od temeljnega načela prostega gibanja oseb se vsekakor predpostavlja – razen družbene motnje, ki jo pomeni pravna kršitev – resnična in dovolj resna nevarnost, ki ogroža temeljne družbene interese.

Država članica, ki določi, da lahko izgon državljanov Skupnosti, ki imajo dovoljenje za stalno prebivanje, utemeljijo samo „resni“ razlogi javnega reda, ne izpolni obveznosti iz členov 39 ES, 3 Direktive Sveta 64/221 o usklajevanju posebnih ukrepov, ki zadevajo gibanje in prebivanje tujih državljanov, utemeljenih z javno politiko, javno varnostjo ali zdravjem prebivalstva, in 10 Direktive Sveta 73/148 o odpravi omejitev gibanja in bivanja v Skupnosti za državljane držav članic v zvezi z ustanavljanjem in opravljanjem storitev. Takšna nacionalna zakonodaja namreč vzbuja dvom o pravilnem upoštevanju zahtev prava Skupnosti glede državljanov Skupnosti, ki imajo dovoljenje za začasno prebivanje.

(Glej točke 34, 70, 72 in 126 ter izrek.)