ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki Daxon in DALTON (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 21 do 23, od 27 do 31, in od 35 do 43.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka SPORT in besedna znamka K2 SPORTS (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 20 in od 28 do 51.)
Znak fluege.de – za katerega se zahteva registracija za „Oglasno dejavnost; vodenje komercialnih poslov; poslovno administracijo; pisarniške posle“,„Prevozništvo; pakiranje in skladiščenje blaga; organizacijo potovanj“, in „Nudenje hrane in pijače; nudenje začasne nastanitve“, iz razredov 35, 39 in 43 v smislu Nicejskega aranžmaja – z vidika povprečnega nemško govorečega potrošnika Evropske unije opisuje proizvode iz prijave znamke Skupnosti v smislu člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti.

Ker je upoštevna javnost prijavljeno znamko lahko spontano zaznala kot domeno, ki se nanaša na naslov spletne strani s področja letalskega prometa in letov, je prijavljena znamka opisna za storitve „prevozništva“ iz razreda 39, ter, natančneje, znotraj teh storitev, storitve zračnega prevoza. Druge storitve, ki so obširno opredeljene v prijavi znamke, se vse lahko zagotavljajo na področju in v tesni zvezi z zračnim prevozom ter poleti.

Priključitev elementa, ki ustreza domeni najvišje ravni, k opisnemu elementu brez razlikovalnega učinka, nima za posledico, da bi nastali znak – ki ga torej upoštevna javnost lahko spontano prepozna kot domeno, in, torej kot sklicevanje na spletni naslov – pridobil razlikovalni učinek. Razlikovalni del takšne domene namreč ni domena najvišje ravni, ki je eventualno sestavljena iz pike ter skupine črk, ki ustrezajo nacionalni končnici, temveč kvečjemu domena druge ravni, ki se ji priključi domeno najvišje ravni.

Domena kot taka zgolj napotuje na spletni naslov, in ne na trgovski izvor proizvodov ali storitev proizvajalca ali določenega dobavitelja. Praksa na področju dodeljevanja domen ter uporaba domen ne vplivata na možnost, da se določena domena registrira kot znamka Skupnosti ob upoštevanju absolutnih razlogov za zavrnitev, opredeljenih v Uredbi št. 207/2009.

V zvezi s tem je treba opozoriti na nujnost razlikovanja med, prvič, pravicami, ki se nanašajo na registracijo domene, ter drugič, pravicami, ki se nanašajo na registracijo znaka kot znamke Skupnosti. Tako to, da je določena stranka lastnica določene domene ne pomeni, da se lahko navedena domena zato registrira kot znamka Skupnosti. Za registracijo mora namreč izpolniti vse pogoje, ki so v zvezi s tem določeni z Uredbo št. 207/2009. Tako je torej vsaka trditev, ki bi lahko bila povezana z neobstojem zahteve po razpoložljivosti zaradi domnevne izključne pravice, pridobljene na zadevni domeni, neupoštevna.

(Glej točke 20, 26, od 28 do 31, 38 in 41.)
51

Iz sodne prakse izhaja, da če se tožbi vložita na eni strani zoper odločbo o začetku formalnega postopka preiskave v zvezi z nacionalnim ukrepom in na drugi strani zoper končno odločbo, s katero se zaključi navedeni postopek in ugotovi, da je preučeni nacionalni ukrep državna pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom, zavrnitev tožbe zoper zadnjenavedeno odločbo povzroči prenehanje predmeta tožbe, vložene zoper odločbo o začetku formalnega postopka preiskave (glej v tem smislu sodbe z dne 13. junija 2000, EPAC/Komisija, T‑204/97 in T‑270/97, EU:T:2000:148, točke od 153 do 159; z dne 6. marca 2002, Diputación Foral de Álava/Komisija, T‑168/99, EU:T:2002:60, točke od 22 do 26, in z dne 9. septembra 2009, Diputación Foral de Álava in drugi/Komisija, od T‑30/01 do T‑32/01 in od T‑86/02 do T‑88/02, EU:T:2009:314, točke od 345 do 363).
349

Nazadnje Komisija ugotavlja, da sta po navedbah družbe Chiquita pri stikih v zvezi s cenami neposredno sodelovala C1 iz družbe Chiquita in P1 iz skupine Pacific, pri teh stikih pa je sodeloval tudi C2 iz družbe Chiquita ([zaupno]). Družba Chiquita pojasnjuje, da sta se C1 iz te družbe in P1 iz skupine Pacific po prvem srečanju 24. junija 2004 na sestanku panožnega združenja ANIPO sestala na kosilu 28. julija 2004, ki se ga je udeležil tudi C2 iz družbe Chiquita. Po sestanku 28. julija 2004 sta se začela C1 iz družbe Chiquita in P1 iz skupine Pacific redno klicati in sta med septembrom 2004 in približno junijem 2006 skupaj opravila od 15 do 20 klicev. Družba Chiquita pojasnjuje, da je bila pogostost klicev sicer odvisna od vprašanj, o katerih se je bilo treba pogovoriti, vendar so bili klici pogostejši ob koncu leta 2004 in v začetku leta 2005, ko so člani panožnega združenja ANIPO med seboj veliko razpravljali o prihodnosti tega združenja, P1, ki je bil novinec na trgu, pa je želel od C1 izvedeti njegova stališča ter pridobiti informacije o gibanjih na trgu in o s tem povezanih vprašanjih. Poleg tega je pojasnila, da sta strani med manj kot polovico od navedenih 15 do 20 telefonskih pogovorov razpravljali o splošnih ali o bolj specifičnih gibanjih cen, pri čemer se je približno pet klicev nanašalo na prihodnja gibanja na trgu in so bili splošnejši, pet drugih klicev pa je vključevalo „bolj specifična pričakovanja glede cen“, ki jih je g. C1 opisoval „z navedbami o gibanju na trgu“ za prihodnji teden. Družba Chiquita je še navedla, da so bili ti stiki opravljeni, preden so tržniki te družbe v ponedeljek zjutraj po ustaljenem postopku strankam sporočili cene v Italiji. Po navedbah družbe Chiquita so se klici, med katerimi sta si družba Chiquita in skupina Pacific izmenjevali informacije o gibanjih cen, končali najpozneje ob vlogi družbe Chiquita za imuniteto 8. aprila 2005 (točka 101 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
34

Komisija je v izpodbijanem sklepu glede opredelitve zadevnega ukrepa kot nove pomoči ugotovila: „(8) Družba A[tE] je bila ustanovljena leta 1960, Grčija pa ji je podelila določene ugodnosti, vključno z dobavo električne energije po nižjih cenah. Pod pogoji statutov, ki so določali ugodnosti, bi morala ugodnost dobave električne energije po nižjih cenah prenehati veljati marca 2006, če bi [DEI] družbo A[tE] o tem pravočasno obvestilo dve leti prej. [DEI] je 26. februarja 2004 (tj. več kot dve leti pred iztekom ugodnosti) o tem pravočasno obvestilo družbo A[tE], konec marca 2006 pa ji je prenehalo zaračunavati ugodnejšo ceno. (9) Zato je od marca 2006 do januarja 2007 družba A[tE] za električno energijo plačevala [običajno] ceno […]. (10) Vendar je družba A[tE] ukinitev ugodnejše cene izpodbijala na sodišču, januarja 2007 pa je sodišče prve stopnje kot začasni ukrep, pred izrekom sodbe o zadevi, odredilo ponovno uvedbo ugodnejše cene. [DEI] se je pritožilo zoper to začasno odločbo, ki je bila razveljavljena marca 2008 (sodba o zadevi še ni končana [izdana]). (11) Praktična posledica sodne odločbe je bila, da je družba A[tE, nato pa tožeča stranka,] od januarja 2007 do marca 2008 ponovno plačevala ugodnejšo ceno. V skladu s podatki, ki so jih predložili grški organi, je družba A[tE, nato pa tožeča stranka,] v [zadevnem] obdobju plačala 17,4 milijona EUR manj, kot bi plačala po [običajni] ceni […]. […] (f) [Zadevni] [u]krep […] pomeni nezakonito pomoč (34) [Tožeča stranka] trdi, da v prvi [začasni odredbi] ni bilo nobene večje spremembe [ugodnejše cene, dogovorjene s pogodbo]. Zato [tožeči stranki] po njenem mnenju [v skladu s prvo začasno odredbo] ni bila dodeljena nova pomoč in ukrep o ugodnejši ceni […] pomeni obstoječo pomoč. (35) Komisija se s trditvijo [tožeče stranke] ne strinja. Prvotni pogoji za ugodnejšo ceno, ki so pomenili obstoječo pomoč, so določali, da se pomoč zaključi marca 2006, če [DEI] [tožečo stranko] o tem pravočasno obvesti. Ko je bila [tožeča stranka] o tem obveščena, je obstoječa pomoč prenehala veljati, kot je bilo to zahtevano v skladu s pogoji prvotne odobritve ugodnejše cene. Vsaka odobritev nižje cene električne energije, ki ustreza opredelitvi državne pomoči (kot v tem primeru), je zato nova pomoč, ne glede na to, da so pogoji za to pomoč podobni prejšnjemu ukrepu obstoječe pomoči. Sodna praksa Sodišča jasno navaja, da podaljšanje obstoječe pomoči pomeni novo pomoč, ki jo je treba priglasiti [(sodbi z dne 12. julija 1973, Komisija/Nemčija, 70/72, Recueil, EU:C:1973:87, točka 14, in z dne 11. septembra 2003, Belgija/Komisija, C‑197/99 P, Recueil, EU:C:2003:444, točka 109)]. Iz tega sledi, da to velja tudi, kadar je ukinjena obstoječa pomoč ponovno uvedena nekaj mesecev kasneje. (36) Ker ta nova pomoč Komisiji ni bila priglašena v skladu s členom 108 PDEU, je nezakonita.“
83

Dalje, Svet je, da bi dokazal povezave med tožečo stranko in navedeno milico, svojim pisnim dokumentom priložil članke o milici Šabiha, objavljene na različnih internetnih straneh, med katerimi so internetna stran Wikipedia, uradna internetna stran Muslimanske bratovščine in internetna stran Saada Syria Forums. Ne da bi se ugotavljalo, ali so te informacije zanesljive in ali jih je Svet dejansko upošteval ob sprejetju izpodbijanih aktov, je treba ugotoviti, da je ime tožeče stranke na kratko omenjeno zgolj v dveh izmed teh dokumentov in da noben od njiju ne vsebuje dovolj natančnih informacij o tožeči stranki in njenem sodelovanju pri milici Šabiha.
60

V zvezi s tem je treba spomniti, da glede odločb o zavrnitvi pritožb zaradi kršitev členov 101 PDEU in 102 PDEU iz ustaljene sodne prakse izhaja, da mora Komisija upoštevati vse pravne in dejanske okoliščine, zlasti tiste, s katerimi jo je seznanil vlagatelj pritožbe. Tako mora pri tem med drugim upoštevati vpliv zatrjevane kršitve na delovanje notranjega trga, verjetnost ugotovitve obstoja kršitve in obseg preiskovalnih ukrepov, ki bi bili potrebni, zato da bi dobro opravila svojo nalogo nadzora nad upoštevanjem členov 101 PDEU in 102 PDEU (glej sodbo Sodišča z dne 17. maja 2001 v zadevi IECC proti Komisiji, C-450/98 P, Recueil, str. I-3947, točka 57 in navedena sodna praksa; sodbi Splošnega sodišča z dne 18. septembra 1992 v zadevi Automec proti Komisiji, T-24/90, Recueil, str. II-2223, točka 86, in z dne 12. septembra 2007 v zadevi Ufex in drugi proti Komisiji, T-60/05, ZOdl., str. II-3397, točka 178). Poleg tega mora imeti Komisija možnost upoštevanja ukrepov, ki so jih sprejeli nacionalni organi, pristojni za konkurenco (glej sodbo Splošnega sodišča z dne 3. julija 2007 v zadevi Au lys de France proti Komisiji, T‑458/04, točka 72 in navedena sodna praksa). Nazadnje, Splošno sodišče je že ugotovilo, da nič ne nasprotuje temu, da da Komisija v posamičnem primeru pri preizkusu interesa Unije za preučitev neke težave na področju konkurence prednost le enemu merilu (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo IECC proti Komisiji, točki 58 in 59).
116

Drugič, glede spremembe pokojninskega sistema uradnikov Unije je treba navesti, da je zvišanje upokojitvene starosti s 60 na 63 let, ki je bilo uvedeno z Uredbo št. 723/2004, za uradnike, ki so funkcijo začeli opravljati pred 1. majem 2004, veljalo le, če še niso dopolnili 30 let. Za uradnike, ki so se zaposlili do tega dne in so bili stari od 30 do 49 let, je bila upokojitvena starost določena glede na starost, in sicer med 62 let in 8 mesecev ter 60 let in 2 meseca. Nazadnje, za uradnike, ki so se zaposlili do 1. maja 2004 in so bili stari 50 let ali so dopolnili 20 let delovne dobe, je bila upokojitvena starost še naprej 60 let.
Sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 19. septembra 2012 –

Fraas proti UUNT (karirast vzorec temno sive, svetlo sive, svetlo modre, temno modre, oker in bež barve)

(Zadeva T-231/11)

„Znamka Skupnosti – Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki obsega karirast vzorec temno sive, svetlo sive, svetlo modre, temno modre, oker in bež barve – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj razlikovalnega učinka – Členi 7(1)(b), 75 in 76(1) Uredbe (ES) št. 207/2009“

1. Znamka Skupnosti – Postopkovne določbe – Obrazložitev odločb – Člen 75, prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 – Enak pomen kot člen 296 PDEU (člen 296 PDEU; Uredba Sveta št. 207/2009, člen 75, prvi stavek) (Glej točko 14.)

2. Znamka Skupnosti – Postopkovne določbe – Obrazložitev odločb (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 75) (Glej točke od 15 do 17.)

3. Znamka Skupnosti – Postopkovne določbe – Ugotavljanje dejanskega stanja po uradni dolžnosti – Obseg – Obveznost, dokazati pravilnost splošno znanih dejstev – Neobstoj (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 76(1)) (Glej točki 26 in 27.)

4. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Figurativna znamka, ki obsega karirast vzorec temno sive, svetlo sive, svetlo modre, temno modre, oker in bež barve (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 45 do 75.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 4. marca 2010 (zadeva R 2041/2010-4) glede zahteve za registracijo figurativnega znaka, ki obsega karirast vzorec temno sive, svetlo sive, svetlo modre, temno modre, oker in bež barve, kot znamke Skupnosti.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 12. junija 2012 – Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam proti UUNT – Investimust (COLLEGE)

(Zadeva T-165/11)

Znamka Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Besedna znamka Skupnosti COLLEGE – Absolutni razlog za zavrnitev – Neobstoj opisnosti – Člen 7(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 207/2009“

Znamka Skupnosti – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Absolutni razlogi za ničnost – Registracija v nasprotju s členom 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 7(1)(c) in 52(1)(a)) (Glej točke 21, 22, od 24 do 34 in 37.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 12. januarja 2011 (zadeva R 508/2010-4) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Stichting Regionaal Opleidingencentrum van Amsterdam in Investimust SA.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 8. maja 2012 – Mizuno proti UUNT – Golfino (G)

(Zadeva T‑101/11)

„Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti G – Prejšnja figurativna znamka Skupnosti G+ – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke (Uredba Sveta (ES) št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 31, 68 in od 73 do 76.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. decembra 2010 (zadeva R 821/2010‑1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Golfino AG in Mizuno KK.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
11.

Pomoči, ki jih dodelijo države–Pregled Komisije–Upravni postopek–Obveznost Komisije, da zainteresirane stranke pozove k predložitvi pripomb–Pravica upravičenca do pomoči, da je ustrezno vključen v postopek–Meje (člen 108(2) PDEU; Uredba Sveta št. 659/1999, člena 6(1) in 20(1)) (Glej točke 187 in od 189 do 196.)
V okviru tožbe zoper odločbo, ki jo sprejme naročnik v postopku oddaje javnega naročila, načelo kontradiktornosti strankam ne omogoča neomejenega in absolutnega dostopa do vseh podatkov o zadevnem postopku oddaje naročila. Nasprotno, to pravico do dostopa je treba pretehtati glede na pravico drugih gospodarskih subjektov do varstva njihovih zaupnih podatkov in poslovnih skrivnosti. Načelo varstva zaupnih podatkov in poslovnih skrivnosti mora biti zagotovljeno tako, da je usklajeno z zahtevami učinkovitega pravnega varstva in spoštovanjem pravice do obrambe, ki jo imajo stranke v sporu, v primeru sodnega varstva pa tako, da je v celotnem postopku spoštovana pravica do pravičnega sojenja.

(Glej točko 50.)
2.

Akti institucij — Obrazložitev — Obveznost — Obseg — Odločba o uporabi pravil o konkurenci — Sklep Komisije o ugotovitvi kršitve in naložitvi globe — Zahteve, ki izhajajo iz načela učinkovitega sodnega varstva — Jasnost in natančnost izreka sklepa (člena 101(1) PDEU in 296 PDEU; Sporazum EGP, člen 53; Sporazum ES-Švica o letalskem prometu, člen 8; Uredba Sveta št. 1/2003, člena 2 in 23(5)) (Glej točke od 35 do 39.)
4.

Znamka Skupnosti — Odpoved, razveljavitev in ničnost — Absolutni razlogi za ničnost — Prijavitelj, ki je ob vložitvi prijave znamke v slabi veri — Merila presoje — Upoštevanje vseh upoštevnih dejavnikov, ki obstajajo ob vložitvi prijave za registracijo (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 8(2) in 52(1)(b)) (Glej točke od 62 do 64, od 66 do 68 in 78.)
Ker Komisija ni mogla več objektivno določiti količin proizvedenega mleka in zato natančno oceniti izgub, ki ji je utrpel sklad, je v skladu s sprejetimi smernicami utemeljeno izvedla pavšalni finančni popravek glede nepravilnosti, ki se nanašajo na izterjavo dodatne dajatve, in sicer namenskega prejemka. Na eni strani namreč nepravilnosti, ki se nanašajo na izvedbo pregledov na kraju samem zunaj predpisanih rokov, vplivajo na ključne kontrole. Na drugi strani, Komisija je ob upoštevanju vrste izvedenih kontrol v skladu s smernicami utemeljeno izvedla pavšalni finančni popravek v višini 5 ali 10 %.

Dodatna dajatev se šteje kot intervencija iz Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) in se uporablja za financiranje izdatkov v sektorju mleka, ki je predmet skupne ureditve trga, ki je določena v skupni kmetijski politiki. Iz značaja dodatne dajatve namreč izhaja, da ta šteje za prejemek, ki se uporablja za financiranje izdatkov v sektorju mleka. Države članice so torej pristojne za izterjavo navedenega prejemka v imenu Jamstvenega oddelka EKUJS pod nadzorom Komisije, kar ji omogoča, da prevzame končno odgovornost za izvrševanje proračuna. Zato je treba šteti, da ima Komisija pravno podlago za kontrolo načinov izterjave dodatne dajatve in izvedbo finančnega popravka v primeru nepravilnosti.

(Glej točke 101, 103, 104 in 118.)
(Glej točke od 31 do 33, 41 in 42.)

Ker združenje ni dokazalo, na eni strani, da posledice zadevnega ukrepa pomoči na njene člane, katerih objektivna lastnost je, da so ponudniki klasičnih iger, niso vplivale tako kot na vsak drug gospodarski subjekt, ki je bil v enakem položaju, niti ni dokazalo, na drugi strani, pomembnosti vpliva, ki bi ga lahko ta ukrep imel na gospodarski položaj njenih članov, torej ni dokazalo, da bi zadevni ukrep pomoči lahko bistveno vplival na položaj enega ali več njegovih članov na zadevnem trgu. Izpodbijani sklep se torej ne nanaša posamično na člane tega združenja in tako tudi ne na njega samega.

Kar zadeva tožbo združenja, ki deluje v kolektivnem interesu svojih članov, zoper sklep Komisije, s katerim je ta ugotovila, da je pomoč združljiva z notranjim trgom, se sodišče Unije na stopnji presoje dopustnosti ni dolžno dokončno opredeliti glede konkurenčnih odnosov med člani združenja in podjetji, upravičenimi do pomoči. Združenje mora samo navesti upoštevne razloge, iz katerih lahko zadevna pomoč škoduje legitimnim interesom enega ali več njenih članov, tako da bistveno vpliva na njihov položaj na zadevnem trgu.

Sklep, s katerim Komisija zadevno pomoč razglasi za združljivo z notranjim trgom, v katerem niso opredeljene posebne in konkretne posledice tega sklepa za vsakega od zavezancev in iz katerega izhaja, da so nacionalni organi začetek veljavnosti zakona o davku od iger v skladu s členom 108(3) PDEU odložili, dokler Komisija ne sprejme dokončne odločitve v obravnavani zadevi, potrebuje izvedbene ukrepe.

Posebne in konkretne posledice takega sklepa Komisije so se namreč za člane davčne zavezance udejanjile z nacionalnimi predpisi, namreč z zakonom o davku od iger, s katerim je država članica uvedla zadevni sistem pomoči, in predpisi – sprejetimi na podlagi tega zakona, ki določajo višino davkov, ki jih morajo plačati davčni zavezanci – ki so tako izvedbeni ukrepi, ki jih potrebuje izpodbijani sklep v smislu člena 263, četrti odstavek, zadnji del stavka, PDEU. Da bi zadevni sistem pomoči lahko vplival na položaj davčnih zavezancev, bi ti predpisi morali učinkovati po sprejetju izpodbijanega sklepa. Ker bi se lahko navedene predpise izpodbijalo pred nacionalnim sodiščem, bi davčni zavezanci lahko uporabili sodno varstvo, in sicer ne da bi pri tem morali kršiti pravo. V okviru tožbe pred nacionalnimi sodišči bi se namreč lahko sklicevali na neveljavnost izpodbijanega sklepa in dosegli, da ta sodišča na podlagi člena 267 PDEU Sodišču predložijo vprašanja za predhodno odločanje. Zato tožba zoper tak sklep ne izpolnjuje pogojev dopustnosti iz člena 263, četrti odstavek, PDEU.

(Glej točke od 58 do 60.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki MENOCHRON in MENODORON (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 35, 44 in 46.)
2.

Sodni postopek — Vložitev tožbe pri Splošnem sodišču na podlagi arbitražne klavzule — Pogodba o posodbi fisilnih snovi, namenjenih v center Skupnega raziskovalnega središča v Ispri — Predlog, naj Komisija povrne stroške recikliranja fisilnih snovi in zamudne obresti — Neutemeljen predlog (člen 272 PDEU) (Glej točke od 55 do 64, od 77 do 86 in 99.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali navedb, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Cilj – Zahteva po razpoložljivosti (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točko 15.)

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali navedb, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Pojem (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točki 16 in 17.)

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke brez razlikovalnega učinka – Presoja razlikovalnega učinka – Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točko 18.)

4. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali navedb, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve – Besedne znamke IP ZONE, EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE in EUROPEAN IP ZONE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke 24 in od 26 do 36.)

Subject of the case

Predmet

Tožbe zoper odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 1. decembra 2010 (zadeva R 1125/2010‑2) in z dne 12. junija 2012 (zadeve R 1451/2011‑2, R 1452/2011‑2 in R 1453/2011‑2) glede zahtev za registracijo znaka IP ZONE in znakov EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE in EUROPEAN IP ZONE kot znamk Skupnosti.

Izrek

Izrek

1. Tožbe se zavrnejo.

2. Družbi American Express Marketing & Development Corp. se naloži plačilo stroškov.
1.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Presoja verjetnosti zmede — Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 20 do 22, 53 in 54.)
1.

Akti institucij — Obrazložitev — Obveznost — Obseg — Odločitev o neizbiri ponudbe v postopku oddaje javnega naročila storitev — Obveznost, da se na podlagi pisne zahteve posreduje podatke o značilnostih in relativnih prednosti izbrane ponudbe in o imenu ponudnika — Obveznost naročnika, da poda obrazložitev iz katere so jasno in nedvoumno razvidni pravni in dejanski elementi, ki utemeljujejo zavrnitev ponudbe in sprejetje ponudbe drugega ponudnika — Obseg (člen 296, drugi odstavek, PDEU; Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 100(2); Uredba Komisije št. 2342/2002, člena 147(2) in 149(3)) (Glej točke od 21 do 24, 29, 30, od 34 do 38, 40, od 54 do 56, 58, in od 63 do 68.)