ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Zadeva T‑584/15

Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA)

proti

Evropski komisiji

„Ničnostna tožba — Zahtevek za registracijo zaščitene označbe porekla (‚Halloumi‘ ali ‚Hellim‘) — Odločitev o objavi zahtevka za registracijo zaščitene označbe porekla v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 v Uradnem listu, serija C — Pripravljalni akt — Akt, zoper katerega ni pravnega sredstva — Nedopustnost“

Povzetek – Sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2016

Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Pripravljalni ukrepi – Izključitev – Odločitev, da se zahtevek za registracijo zaščitene označbe objavi v Uradnem listu – Akt, katerega namen ni ustvariti pravne učinke – Nedopustnost

(člen 263, četrti odstavek, PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1151/2012, členi 50(2), 51 in 52)

Akti ali odločbe, zoper katere je mogoče vložiti ničnostno tožbo v smislu člena 263 PDEU, so le ukrepi z zavezujočimi pravnimi učinki, ki vplivajo na interese tožeče stranke tako, da bistveno spremenijo njen pravni položaj. Kadar gre za akte, ki so pripravljeni v več fazah notranjega postopka, se lahko načeloma izpodbijajo samo ukrepi, v katerih je izraženo dokončno stališče ustanove na koncu postopka, ne pa tudi vmesni ukrepi, katerih namen je pripraviti končno odločbo in na nezakonitost, katerih se je mogoče učinkovito sklicevati v okviru postopka zoper to odločbo.

Ničnostno tožbo, vloženo zoper odločitev Komisije, da se zahtevek za registracijo zaščitene označbe porekla v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil objavi v Uradnem listu Evropske unije, je treba zato zavreči kot nedopustno.

Prvič, v skladu s členom 50(2) Uredbe št. 1151/2012 je namen navedene odločitve, kot kaže njen naslov, ta, da sproži postopek ugovora iz člena 51 te uredbe in tako pripravi odločitev o registraciji iz člena 52 navedene uredbe, ki je končna odločitev.

Iz tega sledi, da je zadevna odločitev pripravljalna glede na odločitev o registraciji, tako da le zadnjenavedena odločitev lahko povzroči pravne učinke, ki lahko vplivajo na interese tožeče stranke, in je zato lahko predmet ničnostne tožbe na podlagi člena 263 PDEU.

Drugič, na morebitne nezakonitosti iz takega pripravljalnega akta se je mogoče učinkovito sklicevati v utemeljitvi tožbe zoper dokončni akt, katerega pripravljalna stopnja je, če tožeča stranka v skladu s členom 263, četrti odstavek, PDEU dokaže, da so pogoji za dopustnost tožbe izpolnjeni.

(Glej točke od 32 do 37 in 48.)
1.

Institucije Evropske unije — Pravica javnosti do dostopa do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Predmet — Izjeme od pravice dostopa do dokumentov — Restriktivna razlaga in uporaba (Uredba št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta, uvodni izjavi 4 in 11 ter člena 1 in 4) (Glej točko 28.)
Sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 8. junija 2016 –

Kohrener Landmolkerei in DHG/Komisija

(Zadeva T‑178/15)

„Shema zajamčenih tradicionalnih posebnosti — Uredba (EU) št. 1151/2012 — Pismo Komisije, s katerim se pristojne nacionalne organe obvesti o nepravočasni vložitvi njihovega ugovora — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage“

Sodni postopek — Odločitev, sprejeta z obrazloženim sklepom — Pogoji — Tožba, ki je očitno nedopustna ali očitno brez pravne podlage (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 126) (Glej točke 20, 21, 24 in 32.)

Predmet

Predlog na podlagi člena 263 PDEU za razglasitev ničnosti sklepa iz dopisa z dne 9. februarja 2015 direktorja direktorata B „Večstranski odnosi in politika kakovosti“ generalnega direktorata „Kmetijstvo in razvoj podeželja“ Komisije z referenčno oznako Ares (2015)529719, s katerim so bili pristojni nemški organi obveščeni, da je njihov ugovor, vložen 5. januarja 2015, na podlagi člena 51(1) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL 2012, L 343, str. 1) prepozen.

Izrek

1. Tožba se zavrne kot očitno pravno neutemeljena.
Načelo enakega obravnavanja zahteva, da se primerljivi položaji ne obravnavajo različno in da se različni položaji ne obravnavajo enako, razen če je tako obravnavanje objektivno utemeljeno. Enako velja za načelo prepovedi diskriminacije, ki je samo poseben izraz splošnega načela enakosti.

V tem pogledu je notranji natečaj, ki se ga odloči organizirati posamezna institucija v skladu s Kadrovskimi predpisi in s katerim namerava, med drugim, stalno zaposliti svoje začasne uslužbence, po naravi namenjen le uradnikom in začasnim uslužbencem, ki so zaposleni v tej instituciji, ne glede na naziv. Pravni in dejanski položaj teh uradnikov in začasnih uslužbencev, vključno s tistimi, ki so bili napoteni na delovno mesto zunaj institucije, kar zadeva možnost dostopa do takšnega natečaja, torej ni primerljiv s pravnim in dejanskim položajem začasnih uslužbencev, ki so v službi v izvajalski agenciji, ki je ločena od te institucije, in torej niso zaposleni pri navedeni instituciji.

(Glej točki 30 in 31.)

Sodišče: sodbi z dne 19. oktobra 1977, Ruckdeschel in drugi, 117/76 in 16/77, Recueil, EU:C:1977:160, točka 7, in z dne 9. oktobra 2008, Chetcuti/Komisija,C‑16/07 P, Rec, EU:C:2008:549, točka 40 in navedena sodna praksa.
3.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo — Posamično nanašanje — Merila — Sklep Komisije glede ukrepov za preprečevanje vnosa bakterije Xylella fastidiosa v Unijo in njenega širjenja znotraj Unije — Tožba podjetij iz oljčnega sektorja, ki so zajeta s celoto izvajalcev dejavnosti iz sklepa, vendar ta podjetja s tem, da se zanje uporabljajo zadevne določbe, niso posamično določena — Neobstoj posamičnega nanašanja — Nedopustnost (člen 263, četrti odstavek, PDEU; Sklep Komisije 2015/789, člen 9 in priloga I) (Glej točki 31, 32.)
Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. decembra 2015 –

E‑Control/ACER

(Zadeva T‑671/15 R)

„Začasna odredba — Mnenje o združljivosti odločb nacionalnih regulativnih organov o odobritvi metodologij za dodeljevanje čezmejne prenosne zmogljivosti — Predlog za odlog izvršitve — Nespoštovanje formalnih zahtev — Nedopustnost“

1. Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za dodelitev — Fumus boni juris — Nujnost — Resna in nepopravljiva škoda — Kumulativnost (Člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(3) (Glej točko 6.)

2. Začasna odredba — Formalne zahteve — Vložitev predlogov — Kratek povzetek navajanih razlogov — Neobstoj zadostne obrazložitve razlogov, ki sestavljajo fumus boni juris — Splošno sklicevanje na druga pisanja — Nedopustnost (Člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 76(d), in 156(4) (Glej točke od 7 do 10.)

3. Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za dodelitev — Nujnost — Resna in nepopravljiva škoda — Dokazno breme (Člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(3) (Glej točki 13 in 14.)

Predmet

Predlog za odlog izvršitve mnenja Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev št. 09/2015 z dne 23. septembra 2015 v zvezi z združljivostjo odločb nacionalnih regulativnih organov o odobritvi metodologij za dodeljevanje čezmejne prenosne zmogljivosti v srednjevzhodni Evropi z Uredbo (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 12, zvezek 2, str. 175) in s Smernicami za upravljanje in dodeljevanje razpoložljive prenosne zmogljivosti povezav med nacionalnimi omrežji, zajetimi v Prilogi I k tej uredbi.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.
V primeru predloga za odlog izvršitve akta Unije je sprejetje predlaganega začasnega ukrepa utemeljeno, le če je zadevni akt odločilni vzrok za zatrjevano resno in nepopravljivo škodo. V teh okoliščinah morajo škodo povzročiti samo učinki spornega akta in ne pomanjkanje skrbnosti stranke, ki je predlagala sprejetje začasnega ukrepa. Če stranka, ki predlaga sprejetje začasnih ukrepov, ni izkazala skrbnosti, ki bi jo moralo izkazati previdno in obveščeno podjetje, mora nositi tudi škodo, za katero trdi, da lahko ogrozi njen obstoj ali nepopravljivo spremeni njen položaj na trgu.

V zvezi s predlogom za sprejetje začasnih ukrepov, ki se sklicuje na nastanek resne in nepopravljive škode, tako finančne kot nepremoženjske, in temelji na predpostavki, da Uredba št. 1174/2014 o vpisu imena v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb tožeči stranki prepoveduje uporabo geografske označbe, zaradi česar je v slabšem položaju kot konkurenti, je treba ugotoviti, da tožeča stranka ni izkazala razumne skrbnosti, ki se lahko pričakuje od previdnega in obveščenega gospodarskega subjekta, ker ni izkoristila možnosti, določene v členu 5(5) in (6) Uredbe št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila, da bi pridobila dovoljenje, da bi lahko v prehodnem obdobju še naprej uporabljala zadevno označbo.

(Glej točke od 29 do 32.)
39

V obravnavani zadevi pa Zvezna republika Nemčija ne potrebuje dovoljenja Komisije, da svojo zakonodajo o znižanjih prilagodi zaradi njene uskladitve z izpodbijanimi smernicam ali da Komisiji priglasi znižanja, ki niso združljiva s temi smernicami, drugače kot države članice, ki so jih zadevali zaščitni ukrepi, omenjeni v točki 38 zgoraj, in ki so potrebovale dovoljenje Komisije za naložitev takih ukrepov. Potencialnih upravičencev do znižanj, ki jih Zvezna republika Nemčija ni odobrila, zato izpodbijane smernice ne zadevajo podobno, kot so bila prizadeta podjetja, ki so morala biti deležna zadevnih zaščitnih ukrepov.
111

V zvezi s tem, in kot navaja tožeča stranka v predlogu za izdajo začasne odredbe, je treba poudariti pomen pogoja v zvezi s solidarnostjo v okviru tega javnega razpisa zaradi obsega zadevnega naročila in njegovega vpliva na ponudbeno ceno. Glede na znesek kapitala, ki je v igri, in možnost nastanka velike škode je namreč bistveno, da so zavarovalnice zavezane s klavzulo o solidarnosti, da bi se tako preprečila možnost, da bi vsaka pokrivala le finančne posledice za del pogodbe, ki ga izvaja, v primeru težav ene od njih pa del škode, ki bi jo ta morala kriti, ne bi bil povrnjen. Ta zahteva za zavarovalno družbo pomeni, da mora izkazati svojo zmogljivost, to je svoj kapital, do največjega zneska v primeru nastanka vseh zavarovanih tveganj, za katera se jamči s pogodbo o storitvah. Če lahko nastanek teh tveganj privede do prekoračitve lastne finančne zmogljivosti posamezne zavarovalnice, mora ta pridobiti dodatno zmogljivost z uporabo mehanizmov, kot sta bančna garancija ali pozavarovanje, kar povzroči dodatno finančno tveganje in dodatne stroške. Ponujena premija za pogodbo, ki ponuja solidarnost med vsemi udeleženci, bo zato a priori višja od tiste za pogodbo, ki ne ponuja take solidarnosti. […]
Sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 10. junija 2016 –

Pshonka/Svet

(Zadeva T‑380/14)

„Ničnostna tožba — Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Vključitev imena tožeče stranke — Rok za vložitev tožbe — Dopustnost — Dokaz o utemeljenosti vpisa na seznam — Očitno utemeljena tožba“

1. Ničnostna tožba — Roki — Izhodišče — Akt o omejevalnih ukrepih proti posamezniku ali subjektu — Akt, ki je objavljen in sporočen naslovnikom — Datum obvestila o aktu — Obvestitev zadevne osebe z objavo v Uradnem listu Evropske unije — Rok, ki začne teči štirinajsti dan po tej objavi (Člen 263, šesti pododstavek, PDEU; Sklep Sveta 2014/119/SZVP; Uredba Sveta št. 208/2014; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 102(1)) (Glej točke 36, in od 40 do 54.)

2. Pravo Evropske unije — Načela — Pravica do obrambe — Pravica do učinkovitega sodnega varstva — Ukrepi, sprejeti zaradi položaja v Ukrajini — Obveznost obvestitve o obremenilnih dokazih — Obseg (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47; Sklep Sveta 2014/119/SZVP; Uredba Sveta št. 208/2014) (Glej točke od 3 do 39, 62 in 72.)

3. Sodni postopek — Obveznost Splošnega sodišča, da začne ustni postopek, preden odloči o ugovoru nedopustnosti — Neobstoj (Poslovnik Splošnega sodišča, člen 114) (Glej točko 81.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2014, L 66, str. 26) in Uredbe Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL 2014, L 66, str. 1), v delu v katerem se nanašata na tožečo stranko.

Izrek

1. Sklep Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Uredba Sveta (EU) št. 208/2014 z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na A. V. Pshonko.

2. Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil A. V. Pshonka.
1.

Začasna odredba–Odlog izvršitve–Začasni ukrepi–Pogoji za odobritev–Fumus boni juris–Nujnost–Resna in nepopravljiva škoda–Kumulativnost–Tehtanje vseh zadevnih interesov–Vrstni red preizkusa in način preverjanja–Diskrecijska pravica sodnika za začasne odredbe (členi 256(1) PDEU, 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(4)) (Glej točki 18 in 19.)
Pritožbenemu sodišču ni treba dopolniti obrazložitev odločb, ki jih izda Sodišče za uslužbence. Poleg tega, če je slednje sodišče ugodilo predlogu tožeče stranke in razglasilo ničnost sporne odločbe, pritožbeni razlog, ki se nanaša na to, da naj Sodišče za uslužbence ne bi preučilo druge trditve, ki mu je predložena, in da bi bilo treba sodbo dopolniti ob upoštevanju te trditve, ne more vplivati na izrek zadevne sodbe in tožeči stranki prinesti koristi. V zvezi s tem lahko pritožbo v smislu člena 9 Priloge I k Statutu Sodišča vloži le stranka, ki v celoti ali delno ni uspela s svojimi sklepnimi predlogi, zato je treba tak pritožbeni razlog zavreči kot očitno nedopusten.

(Glej točko 35.)

Sodišče: sodbi z dne 19. oktobra 1995, Rendo in drugi/Komisija, C‑19/93 P, Recueil, EU:C:1995:339, točka 13, in z dne 13. julija 2000, Parlament/Richard, C‑174/99 P, Recueil, EU:C:2000:412, točka 33.
(Glej točki 19 in 45.)

(Glej točke 24, 25 in 43.)

Na podlagi pravil, ki urejajo obravnavanje zadev pred Splošnim sodiščem, zlasti člena 5(8) Navodil sodnemu tajniku, stranke sodnega postopka uživajo varstvo pred neustrezno uporabo procesnih aktov. To varstvo je odraža bistven vidik splošnega načela učinkovitega izvajanja sodne oblasti, na podlagi katerega imajo stranke pravico braniti svoje interese neodvisno od kakršnih koli zunanjih vplivov, zlasti s strani javnosti.

Zato stranka, ki ji je bil odobren vpogled v procesne akte drugih strank, to pravico lahko uporabi zgolj za pripravo svoje obrambe, ne pa tudi za kakšen drug cilj, kot je spodbujanje kritik pri javnosti glede trditev, ki so jih podale druge stranke v postopku. Tako je prepoved, da stranka pravico do vpogleda v procesne akte drugih strank uporabi z drugim ciljem kot za pripravo svoje obrambe, namenjena zagotovitvi spoštovanja splošnega načela učinkovitega izvajanja sodne oblasti, ne pa varovanju domnevno zaupne vsebine navedenih aktov.

To prispeva k temu, da se med celotnim sodnim postopkom zagotovi nemoten potek razprav med strankami in posvetovanj zadevnega sodišča o zadevi iz postopka ter da se prepreči izvajanje zunanjega pritiska, pa čeprav zgolj pri dojemanju s strani javnosti, na sodno dejavnost in poseganje v nemoten potek razprav.

Ravnanje, ki je v nasprotju z zgoraj navedenim vidikom splošnega načela učinkovitega izvajanja sodne oblasti, pomeni zlorabo postopka, ki jo je mogoče upoštevati pri razdelitvi stroškov.

Poleg tega je treba varstvo, ki je zagotovljeno strankam sodnega postopka na podlagi zgoraj navedenega vidika splošnega načela učinkovitega izvajanja sodne oblasti, razširiti tudi na predlagatelja intervencije pred Splošnim sodiščem. Ta predlagatelj intervencije namreč sodeluje pri sodni dejavnosti in mora biti iz tega naslova upravičen do enake ravni varstva kot stranke postopka, kar zadeva možnost branjenja svojih interesov neodvisno od kakršnih koli zunanjih vplivov, zlasti s strani javnosti.

Objava predloga za intervencijo na spletnem mestu, s katero je predlagatelj intervencije predstavljen negativno, s čimer se želi pri javnosti ustvariti negativno mnenje glede njega, pomeni zlorabo postopka, ki jo je na podlagi člena 135(2) Poslovnika mogoče upoštevati pri razdelitvi stroškov.

(Glej točke od 49 do 53, 60 in 61.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Dopis Komisije, s katerim države članice neuradno poziva, naj dajo tradicionalna lastna sredstva na voljo proračunu Unije – Izključitev – Dopis, ki ne ustvarja zavezujočih pravnih učinkov – Nedopustnost tožbe (člen 263 PDEU; Uredba Sveta št. 1150/2000; Sklep Sveta št. 2007/436) (Glej točke od 24 do 26, od 35 do 48, 53, 57 in 60.)

2. Lastna sredstva Evropske unije – Določanje in dajanje na voljo s strani držav članic – Odgovornost držav članic – Obseg (Uredba Sveta št. 1150/2000, členi 2(1), 9(1) in 17(1) in (2); Sklep Sveta št. 2007/436, člen 2(1)(a) in 8(1)) (Glej točke od 28 do 34.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti domnevnega sklepa generalnega direktorata Komisije za proračun, vsebovanega v dopisu BUDG/B/03MV D (2014) 2351197 z dne 15. julija 2014, s katerim naj bi zadnjenavedena Slovaško republiko pozvala, naj ji da na voljo bruto znesek v višini 1.602.457,33 EUR (ki ga je treba zmanjšati za 25 % iz naslova stroškov pobiranja), ki ustreza izgubi tradicionalnih lastnih sredstev, do prvega delovnega dne po devetnajstem dnevu drugega meseca po tem, ko je bil navedeni dopis poslan.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrže.

2. O predlogih za intervencijo Zvezne republike Nemčije in Romunije ni treba odločati.

3. Slovaška republika nosi svoje stroške in se ji naloži plačilo stroškov Evropske komisije.

4. Slovaška republika, Komisija, Zvezna republika Nemčija in Romunija nosijo vsaka svoje stroške, povezane s predlogi za intervencijo.
Sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 5. oktobra 2015 –

Kafetzakis in drugi/Parlament in drugi

(Zadeva T‑38/14)

„Tožba zaradi opustitve ukrepanja in zaradi plačila odškodnine — Prestrukturiranje grškega javnega dolga — Vključitev zasebnega sektorja — Škoda zaradi zmanjšanja terjatev, ki so bile pridobljene iz naslova nadomestil zaradi odpovedi delovnega razmerja — Izjave voditeljev držav ali vlad euroobmočja in institucij Unije — Izjava Euroskupine — Neobstoj pojasnitve vzročne zveze z zatrjevano škodo — Nedopustnost“

1. Tožba zaradi nedelovanja — Opomin instituciji — Neobstoj — Nedopustnost (člen 265(2) PDEU) (Glej točko 26.)

2. Sodni postopek — Vloga, s katero se postopek začne — Formalne zahteve — Označitev predmeta spora — Kratek povzetek navajanih razlogov — Tožba za povračilo škode, ki naj bi jo povzročila institucija Unije — Elementi, ki omogočajo opredelitev ravnanja, ki se očita instituciji, vzročne zveze ter dejanskost in gotovost povzročene škode (Statut Sodišča, člena 21, prvi odstavek, in 53, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča (1991), člen 44(1)(c)) (Glej točko 30.)

Predmet

Prvič, predlog, naj se ugotovi, da tožene stranke nezakonito niso ukrepale s sprejetjem zakonodajnih ukrepov, ki so potrebni, da na obveznice, ki jih imajo tožeče stranke kot odpuščeni delavci družbe Olympiaki Aeroporia, ne bi vplival načrt sodelovanja zasebnega sektorja pri programu financiranja dolga (PSI), s katerim se je zmanjšala vrednost dolga grške države, in, drugič, zahtevek za povračilo škode, ki naj bi domnevno nastala tožečim strankam zaradi te nezakonite opustitve ukrepanja.

Izrek

1. Tožba se zavrže.
3.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo — Uredba, ki uporabnikom genskih virov nalaga obveznost informiranja — Tožba, ki so jo vložili žlahtnitelji zaščitenih sort in s katero predlagajo izvzetje iz vseh obveznosti informiranja v skladu z drugo uredbo — Neobstoj omejene skupine gospodarskih subjektov — Neobstoj posamičnega nanašanja — Nedopustnost (člen 263, četrti pododstavek PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 511/2014, člen 4(3)(b); Uredba Sveta št. 2100/94, člen 15) (Glej točke od 29 do 34, 37 in 38.)
2.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo — Direktiva 2013/55 o spremembi Direktive 2005/36 o priznavanju poklicnih kvalifikacij — Izključitev notarjev, imenovanih z uradnim aktom javnih organov, s področja uporabe Direktive 2005/36 — Neobstoj posamičnega nanašanja — Nedopustnost (člen 263, četrti odstavek, PDEU; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36) (Glej točke od 32 do 40.)
Sklep Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 23. februarja 2015 – Seven for all mankind/UUNT – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)

(Zadeva T‑505/14)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prijava besedne znamke Skupnosti SEVEN FOR ALL MANKIND — Prejšnja figurativna znamka Skupnosti in prejšnja figurativna mednarodna znamka Seven — Relativni razlog za zavrnitev — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009 — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage“

Ničnostna tožba — Razlogi — Tožba, vložena zoper novo odločbo institucije, ki je bila sprejeta za izvršitev ničnostne sodbe Splošnega sodišča — Izpodbijanje ugotovitev Splošnega sodišča v ničnostni sodbi, ki je postala pravnomočna — Očitno neutemeljen tožbeni razlog (Glej točke 27, 28 in 32.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 9. aprila 2014 (zadeva R 1277/2013‑1) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Seven SpA in Seven for all mankind LLC.

Izrek

1. Tožba se zavrne.