Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (prvi senat) 
14. marec 2019 * 
„Neizpolnitev obveznosti države – Uredba (ES) št. 1013 /2006 – Pošiljke odpadkov – Zavrnitev Češke 
republike, da zagotovi prevzem nazaj mešanice TPS-NOLO (Geobal), ki je bila iz te države članice 
poslana na Poljsko – Obstoj odpadka – Dokazno breme – Dokaz“ 
V zadevi C-399/17, 
zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 258 PDEU, vložene 3. julija 2017 , 
E v ropska komisija, ki jo zastopajo P. Němečková, E. Sanfrutos Cano in L. Haasbeek, agentke, 
tožeča stranka, 
proti 
Češki republiki, ki jo zastopajo M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller in L. Dvořáková, agenti, 
tožena stranka, 
SODIŠČE (prvi senat), 
v sestavi R. Silva de Lapuerta, podpredsednica Sodišča v funkciji predsednice prvega senata, 
J.-C. Bonichot (poročevalec), A. Arabadjiev, E. Regan in S. Rodin, sodniki, 
generalni pravobranilec: N. Wahl,  
sodni tajnik: M. Aleksejev, vodja oddelka,  
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 20. septembra 2018 ,  
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 15. novembra 2018  
izreka naslednjo  
Sodbo 
Evropska komisija s tožbo Sodišču predlaga, naj ugotovi, da Češka republika s tem, da je zavrnila, da bi 
se nazaj v Češko republiko prevzela mešanica TPS-NOLO ali Geobal (v nadaljevanju: TPS-NOLO 
(Geobal)), ki je bila iz te države članice poslana v Katovice (Poljska), ni izpolnila obveznosti iz 
člena 24(2) in člena 28(1) Uredbe (ES) št. 1013 /2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 
2006 o pošiljkah odpadkov (UL 2006 , L 190, str. 1). 
* Jezik postopka: češčina. 
SL 
ECLI:EU:C:2019 :200 1 
1 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
Pravni okvir 
Uredba št. 1013 /2006 
2 Člen 1 Uredbe št. 1013 /2006 , naslovljen „Področje uporabe“, določa: 
„1. Ta uredba določa postopke in ureditev kontrole pošiljanja odpadkov, odvisno od porekla, cilja in 
poti pošiljke, vrste poslanih odpadkov in vrste obdelave, ki se uporablja za odpadke na njihovem cilju. 
[…]“ 
3 Člen 2 te uredbe določa: 
„Za namene te uredbe: 
1. so ‚odpadki‘ opredeljeni v členu 1(1)(a) Direktive 2006 /12/ES [Evropskega parlamenta in Sveta 
z dne 5. aprila 2006 o odpadkih (UL 2006 , L 114, str. 9), ki je bila z 12. decembrom 2010 
nadomeščena z Direktivo 2008 /98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 
o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL 2008 , L 312, str. 3), katere člen 3 v bistvu 
povzema opredelitev pojma ‚odpadek‘ iz Direktive 2006 /12]. 
[…] 
19. ‚pristojni organ države odpreme‘ pomeni pristojni organ za območje, s katerega je predvidena 
odprema pošiljke ali je pošiljka odpremljena; 
20. ‚pristojni organ ciljne države‘ pomeni pristojni organ za območje, na katerega je predvideno 
pošiljanje pošiljke ali je bila pošiljka poslana […]; 
[…] 
22. ‚država odpreme‘ pomeni katero koli državo, iz katere je predvidena odprema pošiljke ali je 
pošiljka odpremljena; 
23. ‚ciljna država‘ pomeni katero koli državo, v katero je predvideno pošiljanje pošiljke ali v katero je 
bila poslana pošiljka odpadkov […]; 
[…] 
35. ‚nezakonita pošiljka‘ pomeni vsako pošiljko odpadkov, opravljeno: 
(a) brez prijave vsem zadevnim pristojnim organom v skladu s to uredbo; ali  
[…]  
(g) na način, ki ga v zvezi s pošiljkami odpadkov iz člena 3(2) in (4) označuje:  
[…]  
(iii) izvedba pošiljke na način, ki ni izrecno določen v dokumentu iz Priloge VII; 
[…]“ 
4 V skladu s členom 3(1) in (2) Uredbe št. 1013 /2006 je treba za čezmejne pošiljke znotraj Unije – glede 
na vrsto odpadkov in način njihove obdelave, če njihova količina presega 20 kilogramov (kg) – izvesti 
postopek prijave ali postopek posredovanja informacij pristojnim organom. 
ECLI:EU:C:2019 :200 2 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
5 Člen 24(1) in (2) te uredbe določa: 
„1. Kadar pristojni organ odkrije pošiljko, za katero meni, da je nezakonita, o tem nemudoma obvesti 
druge zadevne pristojne organe. 
2. Če je za nezakonito pošiljko odgovoren prijavitelj, pristojni organ države odpreme zagotovi, da 
zadevne odpadke: 
(a) prevzame nazaj dejanski prijavitelj; ali, če prijava ni bila predložena, 
(b) prevzame nazaj zakoniti prijavitelj; ali, če je to neizvedljivo, 
(c) prevzame nazaj pristojni organ države odpreme sam ali fizična ali pravna oseba v njegovem imenu; 
ali, če je to neizvedljivo, 
(d) odstrani ali predela na alternativni način v ciljni državi ali državi odpreme pristojni organ države 
odpreme sam ali fizična ali pravna oseba v njegovem imenu ali, če je to neizvedljivo, 
(e) odstrani ali predela na alternativni način v drugi državi pristojni organ države odpreme sam ali 
fizična ali pravna oseba v njegovem imenu, če se s tem strinjajo vsi zadevni pristojni organi. 
Prevzem nazaj, odstranjevanje ali predelava se opravi v 30 dneh ali v roku, o katerem se dogovorijo 
zadevni pristojni organi, potem ko je pristojni organ države odpreme izvedel ali so ga pristojni organi 
ciljne države ali tranzitne države pisno obvestili o nezakoniti pošiljki in razlogu(-ih) zanjo. Tako 
obvestilo je lahko posledica informacij, ki so jih pristojnim organom ciljne države ali tranzitne države 
med drugim predložili drugi pristojni organi. 
V primerih, ko se odpadki prevzamejo nazaj kakor je navedeno v (a), (b) in (c), se predloži nova prijava, 
razen če se zadevni pristojni organi strinjajo, da zadostuje primerno obrazložena zahteva začetnega 
pristojnega organa države odpreme. 
Novo prijavo predloži oseba ali organ iz (a), (b) ali (c), v skladu s tem vrstnim redom. 
Noben pristojni organ ne nasprotuje ali ugovarja vrnitvi odpadkov iz nezakonite pošiljke. V primerih 
alternativne rešitve iz (d) in (e), ki jo zagotovi pristojni organ države odpreme, začetni pristojni organ 
države odpreme ali fizična ali pravna oseba v njegovem imenu predloži novo prijavo, razen čese 
zadevni pristojni organi strinjajo, da zadostuje primerno obrazložena zahteva zadevnega organa.“ 
6 Člen 28 Uredbe št. 1013 /2006 določa: 
„1. Če se pristojni organ države odpreme in ciljne države ne moreta dogovoriti o uvrstitvi, ki je 
povezana z razlikovanjem ali je nekaj odpadek ali ni odpadek, se zadeva obravnava, kakor da bi šlo za 
odpadke. To ne posega v pravico ciljne države, da po prispetju poslanih snovi z njimi ravna v skladu 
s svojo nacionalno zakono dajo, kadar je ta v skladu s pravom Skupnosti ali mednarodnim pravom. 
2. Če se pristojni organi države odpreme in ciljne države ne morejo dogovoriti o uvrstitvi prijavljenih 
odpadkov v Prilogo III, IIIA, IIIB ali IV, se šteje, da so odpadki uvrščeni v Prilogo IV. 
3. Če se pristojni organi države odpreme in ciljne države ne morejo dogovoriti ali se prijavljeni 
postopek obdelave uvrsti kot odstranjevanje ali predelava, se uporabljajo določbe o odstranjevanju. 
4. Odstavki 1 do 3 se uporabljajo samo za namene te uredbe in ne posegajo v pravice zainteresiranih 
strank, da pred sodiščem rešijo vse spore, povezane s temi vprašanji.“ 
ECLI:EU:C:2019 :200 3 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
7 V rubriki A3190 seznama A iz dela 1 Priloge V k Uredbi št. 1013 /2006 je navedeno: 
„Katranski odpadki (z izjemo asfaltnega betona) iz čiščenja, destilacije in kakršne koli pirolize organskih 
snovi“. 
Direktiva 2006 /12 
8 V uvodni izjavi 2 Direktive 2006 /12 je navedeno: 
„Bistveni cilj vseh predpisov o ravnanju z odpadki bi moralo biti varstvo zdravja ljudi in okolja pred 
škodljivimi vplivi, ki jih povzroča zbiranje, prevoz, obdelava, skladiščenje in odlaganje odpadkov.“ 
9 V skladu s členom 1(1)(a) te direktive „odpadek“ pomeni „vsako snov ali predmet v skupinah, 
navedenih v Prilogi I, ki ga imetnik zavrže ali namerava ali mora zavreči“. 
Direktiva 2008 /98 
10 Člen 3 Direktive 2008 /98 določa: 
„Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: 
1. ‚odpadek‘ pomeni vsako snov ali predmet, ki ga imetnik zavrže ali namerava ali mora zavreči 
[…]“ 
11 Člen 6(1) te direktive določa: 
„Nekateri določeni odpadki prenehajo biti odpadki v smislu točke (1) člena 3, ko so predelani, vključno 
z recikliranjem, in izpolnjujejo določena merila, ki bodo oblikovana v skladu z naslednjimi pogoji: 
(a) snov ali predmet se običajno uporablja za določene namene; 
(b) za to snov ali predmet obstaja trg ali povpraševanje; 
(c) snov ali predmet izpolnjuje tehnične zahteve za določene namene ter izpolnjuje zahteve obstoječe 
zakono daje in standard e, ki veljajo za proizvode, in 
(d) uporaba snovi ali predmeta ne bo povzročila splošnega škodljivega vpliva na okolje in zdravje ljudi. 
Pogoji po potrebi vključujejo mejne vrednosti za onesnaževala in upoštevajo vse možne škodljive 
okoljske vplive snovi ali predmeta.“ 
Uredba REACH 
12 Člen 2(2) Uredbe (ES) št. 1907 /2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 
o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kem ikalij (REACH) ter o ustanovitvi Evropske 
agencije za kem ikalije in o spremem bi Direktive 1999 /45/ES ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) 
št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488 /94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 
ECLI:EU:C:2019 :200 4 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000 /21/ES (UL 2006 , L 396, str. 1), kakor je bila spremenjena 
z Uredbo (ES) št. 1272 /2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 (UL 2008 , 
L 353, str. 1) (v nadaljevanju: Uredba REACH), določa: 
„Odpadki, kakor je opredeljeno v Direktivi 2006 /12/ES […], ne pomenijo snovi, zmesi ali izdelka 
v smislu člena 3 te uredbe.“ 
13 Člen 128 Uredbe REACH določa: 
„1. Države članice ob upoštevanju odstavka 2 ne prepovedo, omejijo ali ovirajo proizvodnje, uvoza, 
dajanja v promet ali uporabe snovi kot take, v zmesi ali izdelku, ki spada na področje uporabe te 
uredbe in je v skladu s to uredbo in, kjer je ustrezno, z akti Skupnosti, sprejetimi za izvajanje te 
uredbe. 
2. Državam članicam nič v tej uredbi ne preprečuje, da ne bi obdržale ali določile nacionalna pravila za 
varovanje delavcev, zdravja ljudi in okolja, za uporabo v primerih, ko ta uredba ne usklajuje zahtev 
glede proizvodnje, dajanja na trg ali uporabe.“ 
Predhodni postopek in postopek pred Sodiščem 
14 Češki gospodarski subjekt je proti koncu leta 2010 ali na začetku leta 2011 iz Litvínova (Češka 
republika) v Katovice (Poljska) poslal približno 20.000 ton mešanice TPS-NOLO (Geobal), ki je 
mešanica, sestavljena iz katranske kisline, ki nastaja pri rafiniranju mineralnega olja, oglenega prahu in 
kalcijevega oksida. 
15 Tamešanica je bila v celoti ali deloma odložena na nekem zemljišču, ki ga je najemal poljski uvoznik in 
je v Katovicah na ulici Karola Woźniaka. 
16 Poljski organi so 11. septembra 2011 češko ministrstvo za okolje obvestili, da štejejo to pošiljko za 
nezakonito pošiljko odpadkov v smislu člena 2, točka 35(a), Uredbe št. 1013 /2006 , ker niti pošiljatelj 
niti naslovnik teh odpadkov te pošiljke nista prijavila organom za varstvo okolja. 
17 Češko ministrstvo za okolje je januarja 2012 poljskim organom odgovorilo, da je mešanica TPS-NOLO 
(Geobal) registrirana v skladu z Uredbo REACH, zato je ne štejejo za odpadek, zaradi česar češkem u 
pošiljatelju ne bo naložilo, naj zagotovi, da se ta mešanica prevzame nazaj. 
18 Komisija, na katero je neko združenje za varstvo okolja 4. februarja 2014 vložilo pritožbo, ki se nanaša 
na to pošiljko, je 12. junija 2014 začela postopek preiskave. 
19 Komisija je 27. novembra 2014 na Češko republiko naslovila uradni opomin, na katerega je ta država 
članica 20. februarja 2015 odgovorila, da mešanica TPS-NOLO (Geobal) ni odpadek. 
20 Komisija je 22. oktobra 2015 Češki republiki vročila obrazloženo mnenje, na katerega je Češka 
republika 18. decembra 2015 odgovorila tako, da je potrdila, da ne bo zagotovila pošiljanja zadevne 
mešanice nazaj na svoje ozemlje. 
21 Ker je Komisija ugotovila, da je Češka republika zavrnila izpolnitev zahtev iz njenega obrazloženega 
mnenja, je vložila to tožbo. 
ECLI:EU:C:2019 :200 5 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
Predlog za ponovno odprtje ustnega postopka 
22 Po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca je Komisija Sodišču z dopisom z dne 
23. novembra 2018 predlagala ponovno odprtje ustnega dela postopka na podlagi člena 83 Poslovnika 
Sodišča, ker se o razlogih, na podlagi katerih je generalni pravobranilec predlagal zavrženje tožbe kot 
nedopustne, stranke niso izrekle niti v pisnem niti v ustnem delu postopka. 
23 Spomniti je treba, da lahko Sodišče v skladu s členom 83 Poslovnika Sodišča po opredelitvi generalnega 
pravobranilca odredi ponovno odprtje ustnega dela postopka, zlasti če meni, da zadeva ni dovolj 
razjasnjena, ali če stranka po koncu ustnega dela postopka navede novo dejstvo, ki je za odločitev 
Sodišča odločilno, ali če je v zadevi treba odločiti na podlagi trditve, o kateri stranke ali zainteresirani 
subjekti iz člena 23 Statuta Sodišča Evropske unije niso razpravljali. 
24 Sodišče po opredelitvi generalnega pravobranilca ugotavlja, da ima na voljo vse potrebne podatke, da 
lahko v tem sporu odloči, in da zadeve ni treba preučiti ob upoštevanju trditve, o kateri se pred tem 
sodiščem ni razpravljalo. 
25 Zato je treba zavrniti predlog za ponovno odprtje ustnega dela postopka, ki ga je vložila Komisija. 
Tožba 
Trditve strank 
26 Komisija Češki republiki očita, da ni izpolnila zahteve poljskih organov, naj zadevno mešanico, ki je bila 
nezakonito poslana na poljsko ozemlje, prevzame nazaj, s čimer ni spoštovala člena 24 Uredbe 
št. 1013 /2006 . 
27 Mešanico TPS-NOLO (Geobal) naj bi bilo treba šteti za „odpadek“. 
28 Na prvem mestu, ta mešanica naj bi bila proizvedena iz odpadkov, ki so nastali pri opuščeni dejavnosti 
rafiniranja na območju Ostrave (Češka republika). 
29 Na drugem mestu, katranske kisline, iz katerih je sestavljena mešanica TPS-NOLO (Geobal), kot tudi 
ta mešanica sama naj bi bile nevarni odpadki. 
30 Na tretjem mestu, tako v Češki republiki kot na Poljskem naj bi se zadevna mešanica štela za odpadek. 
Češka republika naj tega dejstva v delu, v katerem se nanaša nanjo, ne bi prerekala. Poleg tega naj bi 
Nejvyšší správní soud (vrhovno upravno sodišče, Češka republika) v odločbi z dne 3. decembra 2015 
ugotovilo, da je snov „Geobal“ uvrščena med odpadke. Poleg tega naj bi bila v odločbi o dvajseti 
spremem bi integriranega dovoljenja za odlagališče odpadkov Litvinov snov „Geobal 4“ opredeljena kot 
odpadek. 
31 Na četrtem mestu, ta snov naj zaradi registracije v skladu z Uredbo REACH ne bi prenehala biti 
odpadek. Po eni strani naj bi bili namreč odpadki na podlagi člena 2(2) te uredbe izključeni iz njenega 
področja uporabe. Zato naj se člen 128 Uredbe REACH, ki med drugim prepoveduje kakršno koli 
oviranje prostega pretoka snovi, za katere se uporablja ta uredba, ne bi uporabljal za snov, ki je bila 
sprva opredeljena kot odpadek, dokler ta ne preneha biti odpadek. Po drugi strani naj bi bila 
registracija na podlagi te uredbe le eden od upoštevnih elementov pri ugotavljanju, ali je neka snov 
prenehala biti odpadek, kot naj bi Sodišče presodilo v sodbi z dne 7. marca 2013 , Lapin ELY-keskus, 
liikenne ja infrastruktuuri (C-358/11, EU:C:2013 :142). Nazadnje, na podlagi člena 20(2) Uredbe 
REACH naj bi bila Evropska agencija za kem ikalije (ECHA) pooblaščena le za preizkus popolnosti 
registracijske dokumentacije in naj ne bi ocenjevala kakovosti ali ustreznosti predloženih podatkov. 
ECLI:EU:C:2019 :200 6 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
32 Na petem mestu, namera imetnika naj ne bi bil edini element, ki je odločilen za opredelitev materiala 
kot odpadka. Kot naj bi Sodišče presodilo v sodbi z dne 15. junija 2000 , ARCO Chemie Nederland in 
drugi (C-418/97 in C-419/97, EU:C:2000 :318, točka 88), naj bi bilo treba to, ali gre za odpadek, glede 
na okoliščine presojati za vsak primer posebej, pri čemer naj se opredelitev pojma „odpadek“ ne bi 
smela razlagati ozko. Sestava materiala in nevarnost, ki jo predstavlja za okolje in zdravje ljudi, naj bi 
bila pomem bna dejavnika za ugotovitev, ali je ta material odpadek ali ne. 
33 Na šestem mestu, v skladu s sodbama z dne 28. marca 1990 , Vessoso in Zanetti 
(C-206/88 in C-207/88, EU:C:1990 :145, točka 11), in z dne 18. decembra 1997 , Inter-Environnement 
Wallonie ASBL (C-129/96, EU:C:1997 :628, točka 31 in navedena sodna praksa), naj možnost ponovne 
gospodarske uporabe ne bi izključevala možnosti opredelitve za odpadek. Poleg tega naj ekono mski 
interes, ki naj bi ga imela zadevna mešanica, ne bi bil dokazan in naj ne bi izhajal iz sklenjene pogodbe 
o komisijski prodaji. Ta pogodba naj ne bi dokazovala, da na Poljskem obstaja povpraševanje po 
uporabi tega materiala kot goriva za pokopališča, saj kupec v tej državi članici ni opravil prodaje 
uskladiščene mešanice, ki se omenja v pogodbenih določilih. Glede na zmanjšanje količine mešanice 
na zadevnem območju, ki so ga ugotovili poljski inšpektorji, naj bi bil del te mešanice verjetno ponovno 
izvožen. 
34 Vsekakor pa iz besedila člena 28 Uredbe št. 1013 /2006 izhaja, da je treba, če med češkimi in poljskimi 
organi ne pride do dogovora, zadevno mešanico obravnavati kot odpadek. Poljski organi naj bi na 
podlagi testiranj, ki so jih opravili v laboratoriju, pravilno ugotovili, da je zadevna mešanica odpadek 
glede na Prilogo IV k tej uredbi in poljsko zakono dajo. 
35 Češka republika v svojo obrambo navaja, da države članice nimajo diskrecijske pravice pri uporabi 
člena 28 Uredbe št. 1013 /2006 . Ta določba naj bi se uporabljala le, kadar ima država članica velike 
dvome v zvezi s tem, ali je zadevni material odpadek ali ne. Čebisedržavam članicam dovolilo, da se 
brez predložitve dokazov sklicujejo na člen 28 te uredbe, naj bi to pomenilo resno omejitev prostega 
pretoka. To razlago naj bi potrjevala sodba z dne 9. junija 2016 , Nutrivet (C-69/15, EU:C:2016 :425). 
Komisija pa naj ne bi predložila nobenega dokaza za to, da je zadevna mešanica odpadek v smislu 
člena 3, točka 1, Direktive 2008 /98. 
36 Iz opredelitve „odpadkov“ v smislu člena 3, točka 1, Direktive 2008 /98 in sodne prakse Sodišča (sodbi 
z dne 18. decembra 1997 , Inter-Environnement Wallonie, C-129/96, EU:C:1997 :628, točka 26, in z dne 
15. junija 2000 , ARCO Chemie Nederland in drugi, C-418/97 in C-419/97, EU:C:2000 :318, točki 57 
in 97), naj bi izhajalo, da naj bi bil za razvrstitev nekega materiala med odpadke pomem ben namen, 
kako ga namerava imetnik obdelati, tako da naj bi bilo mogoče isti material opredeliti za odpadek ali pa 
ne. Zato naj za opredelitev nekega materiala za odpadek ne bi bila odločilna samo njegova sestava. 
Tako naj analize, ki so jih poljski organi opravili v laboratoriju, ne bi bile upoštevne za opredelitev 
zadevne mešanice. 
37 Komisija naj se ne bi mogla sklicevati na to, da Češka republika ni predložila nobene nacionalne 
odločbe, iz katere bi izhajalo, da je zadevna mešanica prenehala biti odpadek. Ta argument Komisije 
naj bi namreč temeljil na členu 6 Direktive 2008 /98, ki naj se za to mešanico ratione temporis ne bi 
uporabljal. Rok za prenos te direktive naj bi namreč potekel 12. decembra 2010 , ta mešanica pa je bila 
izdelana pred tem datumom. 
38 Poleg tega naj zadevna mešanica ne bi bila nikoli opredeljena za odpadek. Trditev Komisije, da se je ta 
mešanica v Češki republiki štela za odpadek, naj ne bi bila dokazana. Nasprotno, v integriranem 
dovoljenju za naprave, v katerih je bila ta mešanica proizvedena, naj bi bilo jasno navedeno, da se želi 
s predvideno obdelavo ustvariti izdelek, ki je gorivo. Povpraševanje po tem gorivu naj bi obstajalo ne le 
v Češki republiki, temve č tudi na Poljskem . 
ECLI:EU:C:2019 :200 7 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
39 Zlasti naj bi bilo očitno, da na dan, ko je bila zadevna mešanica poslana, ta ni bila odpadek. Njen 
imetnik naj ne bi imel namena, da jo zavrže – kot naj bi izhajalo, na prvem mestu, iz registracije te 
mešanice kot goriva v skladu z Uredbo REACH – preden je bila izvožena na Poljsko. V skladu 
s sodbo z dne 7. marca 2013 , Lapin ELY-keskus, liikenne ja infrastruktuuri (C-358/11, EU:C:2013 :142), 
pa naj bi bilo treba registracijo te mešanice na podlagi Uredbe REACH upoštevati kot dejavnik, ki 
dokazuje namen imetnika, da uporabi tako mešanico z ekono mskega vidika, in ne kot odpadek. 
40 Na drugem mestu, zadevna mešanica naj bi bila na Poljsko izvožena na podlagi pogodbe o komisijski 
prodaji, sklenjeni s poljskim podjetjem s sedežem v Sosnowiecu (Poljska) z namenom proizvodnje 
cementa. Trditev Komisije, da je bila ta mešanica verjetno ponovno izvožena, naj ne bi bila 
podkrepljena z dokazi. Globa, ki je bila naložena poljskim pridobiteljem, in ugotovitev poljskih 
organov, da se je prostornina te mešanica bistveno zmanjšala, naj bi, nasprotno, dokazovali, da se je 
zadevna mešanica na Poljskem uporabila v skladu s prvotnim načrtom. 
41 To,da vtejdržavi članici v skladu z informacijami, ki so jih predložili organi te države članice, 
trenutno te mešanice ni mogoče uporabiti, naj ne bi bilo upoštevno pri presoji, ali je bila ta mešanica 
v času, ko je bila izvožena, odpadek ali ne. Poleg tega naj uporaba snovi, registrirane na podlagi Uredbe 
REACH, ne bi smela biti omejena na ozemlje zgolj ene države članice. 
42 Komisija naj ne bi predložila nobenega dokaza za to, da poslana mešanica ni bila uporabljena v skladu 
s sklenjeno pogodbo in da je bila ponovno izvožena. 
43 Komisija naj tako ne bi predložila nobenega dokaza za to, da je bila zadevna mešanica v upoštevnem 
obdobju odpadek v smislu člena 3, točka 1, Direktive 2008 /98. Zato naj ne bi zadostila dokaznemu 
bremenu, ki ga nosi v postopku zaradi neizpolnitve obveznosti. 
Presoja Sodišča 
44 Uredba št. 1013 /2006 določa postopke in ureditev kontrole pošiljanja odpadkov, med drugim med 
državami članicami Unije. 
45 V skladu s členom 3(1) Uredbe št. 1013 /2006 je treba pri pošiljkah znotraj Unije za vse odpadke, ki so 
namenjeni za postopke odstranjevanja, in za številne odpadke, ki so namenjeni za postopke predelave, 
zlasti tiste iz Priloge IV k tej uredbi, izvesti postopek predhodne pisne prijave in soglasja. V skladu 
s členom 3(2) te uredbe je treba za druge pošiljke odpadkov izvesti postopek posredovanja informacij, 
in sicer z izpolnitvijo dokumenta iz Priloge VII k tej uredbi, razen če gre za minimalne količine, ki ne 
presegajo 20 kg. 
46 V skladu s členom 2, točka 35(a) in (g), Uredbe št. 1013 /2006 „nezakonita pošiljka“ med drugim 
pomeni pošiljko odpadkov, ki je bila izvedena brez prijave in brez posredovanja informacij. 
47 Člen 24(2) Uredbe št. 1013 /2006 za primer pošiljke, ki je nezakonita iz zgoraj navedenih razlogov, 
določa, da organ, ki je v državi članici izvora odpadkov zadolžen za izvajanje te uredbe, imenovan 
„pristojni organ države odpreme“, v roku, ki načeloma traja 30 dni od dne, ko je prejel obvestilo, 
zagotovi, da zadevne odpadke prevzame nazaj „zakoniti prijavitelj“, to je oseba, ki je imela obveznost 
prijave ali posredovanja informacij, ali da jih, če ta oseba tega ne stori, prevzame nazaj sam. 
48 V tem primeru za pošiljko 20.000 ton mešanice TPS-NOLO (Geobal) proti koncu leta 2010 ali na 
začetku leta 2011 iz Češke republike na Poljsko nista bila izvedena niti prijava niti posredovanje 
informacij. Ko so poljski organi septembra 2011 češko ministrstvo za okolje opozorili na to pošiljko, je 
to ministrstvo odgovorilo, da češkem u pošiljatelju ne bo naložilo, naj zadevno mešanico na Poljskem 
prevzame nazaj, ker ni odpadek. Zaradi vztrajanja pri tej zavrnitvi je bil začet postopek zaradi 
neizpolnitve obveznosti in je nato Komisija na Sodišče vložila tožbo. 
ECLI:EU:C:2019 :200 8 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
49 Komisija poudarja, da se v skladu s členom 28 Uredbe št. 1013 /2006 za predmet pošiljke domneva, da 
je odpadek, če se pristojni organ države odpreme in ciljne države, kot v tem primeru, ne moreta 
dogovoriti o tem, ali je treba predmet te pošiljke opredeliti za odpadek. Pošiljko zadevne mešanice 
v tej zadevi naj bi bilo torej treba opredeliti za pošiljko odpadkov, ki je bila zaradi tega, ker niso bili 
izpeljani postopki, navedeni v točki 4 te sodbe, nezakonita. Komisija v teh okoliščinah meni, da bi 
morala Češka republika, na katero so poljski organi naslovili zahtevo v tem smislu, v skladu 
z besedilom člena 24(2) Uredbe št. 1013 /2006 zagotoviti prevzem odpadkov nazaj. Komisija Sodišču 
predlaga, naj ugotovi, da Češka republika, ker je to zavrnila, ni izpolnila svoje obveznosti. 
50 Češka republika trdi, da Komisija ni dokazala, da je zadevna mešanica odpadek. 
Dokazno breme 
51 V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča mora v postopku zaradi neizpolnitve obveznosti Komisija 
dokazati zatrjevano neizpolnitev obveznosti (sodbi z dne 25. maja 1982 , Komisija/Nizozemska, 97/81, 
EU:C:1982 :193, točka 6, in z dne 11. julija 2018 , Komisija/Belgija, C-356/15, EU:C:2018 :555, točka 25). 
Komisija mora Sodišču predložiti elemente, ki so potrebni za to, da Sodišče preveri obstoj neizpolnitve 
obveznosti, ne da bi se pri tem smela opreti na kakršno koli domnevo (sodbe z dne 10. junija 2010 , 
Komisija/Portugalska, C-37/09, neobjavljena, EU:C:2010 :331, točka 28; z dne 22. septembra 2011 , 
Komisija/Španija, C-90/10, neobjavljena, EU:C:2011 :606, točka 47, in z dne 13. februarja 2014 , 
Komisija/Združeno kraljestvo, C-530/11, EU:C:2014 :67, točka 60). 
52 V tem primeru je treba ugotoviti, da se v primeru, da zadevna mešanica ni odpadek, Uredba 
št. 1013 /2006 za pošiljko te mešanice iz Češke republike na Poljsko ne uporablja in Komisija ne more 
trditi, da je prva od teh držav članic storila kršitev. Zato je opredelitev te mešanice za odpadek nujna za 
ugotovitev neizpolnitve obveznosti iz člena 24(2) te uredbe in je zato med elementi, ki jih mora Sodišče 
v tej zadevi preizkusiti. 
53 Ker se poleg tega Komisija v skladu s sodno prakso, navedeno v točki 51 te sodbe, pri dokazovanju 
neizpolnitve obveznosti ne more sklicevati na nobeno domnevo, se ta institucija ne more omejiti zgolj 
na sklicevanje na domnevo iz člena 28(1) Uredbe št. 1013 /2006 niti se ne more opreti le na ugotovitev, 
da med pristojnima organoma države odpreme in ciljne države ni dogovora o opredelitvi zadevne 
mešanice za odpadek, da bi tako dokazala, da je ta mešanica res odpadek. 
54 Iz zgoraj navedenega izhaja, da Komisija napačno trdi, da ji ni treba dokazati, da je treba zadevno 
mešanico za namene tega postopka zaradi neizpolnitve obveznosti opredeliti za „odpadek“. 
Dokaz neizpolnitve obveznosti 
55 Ker ni sporno, da pri pošiljki zadevne mešanice ni bila opravljena nobena od zahtevanih formalnosti za 
pošiljko odpadkov, je treba to pošiljko šteti za nezakonito pošiljko v smislu člena 2, točka 35, Uredbe 
št. 1013 /2006 , pod pogojem, da jo je mogoče opredeliti za odpadek. V tem primeru bi moral pristojni 
organ države odpreme na zahtevo poljskih organov na podlagi člena 24(2) te uredbe zagotoviti njen 
prevzem nazaj. Treba je omeniti še primer, določen v členu 24(2)(d) te uredbe, ko je prevzem nazaj 
neizvedljiv, vendar pa se na tako neizvedljivost ne sklicuje nobena od strank. V teh okoliščinah je za 
ugotovitev zatrjevane neizpolnitve obveznosti odločilna opredelitev zadevne mešanice za odpadek. 
56 V skladu s členom 2, točka 1, Uredbe št. 1013 /2006 je pojem „odpadek“ za namene te uredbe 
opredeljen enako kot v členu 1(1)(a) Direktive 2006 /12, in sicer tako, da pomeni „vsako snov ali 
predmet v skupinah, navedenih v Prilogi I, ki ga imetnik zavrže ali namerava ali mora zavreči“. Glede 
na to, da je izrecno neizčrpen, je seznam skupin odpadkov, naveden v Prilogi I k tej direktivi, 
v glavnem naveden le primeroma (sodba z dne 12. decembra 2013 , Shell Nederland, C-241/12 in 
C-242/12, EU:C:2013 :821, točka 35). 
ECLI:EU:C:2019 :200 9 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
57 V Direktivi 2008 /98, ki je nadomestila Direktivo 2006 /12, je ta opredelitev v bistvu povzeta v njenem 
členu 3, točka 1. Vendar pa je treba navesti, da iz spisa ne izhaja, da se v tem sporu uporablja ta 
direktiva. Stranki namreč nista navedli nobenega dokaza za to, da je bila ta direktiva v času, ko je bila 
poslana sporna pošiljka, prenesena v češko pravo, pri čemer se stranki brez podrobnejših pojasnil 
strinjata, da se je to zgodilo proti koncu leta 2010 ali na začetku leta 2011 . Kot je Komisija priznala na 
obravnavi, je treba pri opredelitvi zadevne mešanice za odpadek upoštevati datum pošiljke, ker je treba 
zakonitost pošiljke presojati glede na isti datum. 
58 Kot izhaja iz zgoraj navedene opredelitve, je opredelitev za „odpadek“ odvisna predvsem od ravnanja 
imetnika in pomena izraza „zavreči“ (glej v tem smislu sodbi z dne 24. junija 2008 , Commune de 
Mesquer, C-188/07, EU:C:2008 :359, točka 53, in z dne 18. decembra 2007 , Komisija/Italija, C-263/05, 
EU:C:2007 :808, točka 32). 
59 V zvezi z izrazom „zavreči“ iz sodne prakse Sodišča izhaja, da ga je treba razlagati ob upoštevanju cilja 
Direktive 2006 /12, ki je, kot izhaja iz njene uvodne izjave 2, varstvo zdravja ljudi in okolja pred 
škodljivimi vplivi, ki jih povzročajo zbiranje, prevoz, obdelava, skladiščenje in odlaganje odpadkov, in 
člena 191(2) PDEU, ki določa, da je cilj okoljske politike Unije doseči visoko raven varstva ter da ta 
politika temelji med drugim na previdnostnem načelu in načelu preventivnega delovanja. Iz tega sledi, 
da se izraz „zavreči“ in torej pojem „odpadek“ v smislu člena 1(1)(a) Direktive 2006 /12 ne smeta 
razlagati ozko (sodba z dne 12. decembra 2013 , Shell Nederland, C-241/12 in C-242/12, 
EU:C:2013 :821, točka 38 in navedena sodna praksa). 
60 Poleg tega je Sodišče presodilo, da je to, ali gre za „odpadek“ v smislu Direktive 2006 /12, treba preveriti 
glede na vse okoliščine, ob upoštevanju cilja te direktive in ob skrbi, da se ne posega v njeno 
učinkovitost (sodba z dne 12. decembra 2013 , Shell Nederland, C-241/12 in C-242/12, EU:C:2013 :821, 
točka 40 in navedena sodna praksa). 
61 V tej zadevi je treba pred preizkusom dokazov, ki jih je predložila Komisija, navesti dve uvodni 
ugotovitvi. Prvič, ker gre za presojo, ali je poslana mešanica odpadek, so upoštevne okoliščine, na 
podlagi katerih je treba opraviti to presojo, tiste, ki so obstajale v času, ko je bila pošiljka poslana, in 
ne okoliščine pred ali po tem datumu. Drugič, ker je Komisija menila, da je Češka republika tista, ki 
mora dokazati, da mešanica TPS-NOLO (Geobal) ni odpadek, je v svojih vlogah dokazovanju, da je ta 
snov odpadek, namenila manj pozornosti kot odgovarjanju na argumente, ki jih je tožena država 
članica navedla med postopkom zaradi neizpolnitve obveznosti, da bi dokazala nasprotno. 
62 Med okoliščinami, ki jih Komisija navaja, da bi dokazala, da je zadevna mešanica odpadek, na prvem 
mestu omenja, da je mešanica TPS-NOLO (Geobal) proizvedena iz odpadkov, ki so nastali pri 
opuščeni dejavnosti rafiniranja na območju Ostrave. 
63 Češka republika je to dejstvo na obravnavi potrdila, poleg tega pa je priznala, da katranske kisline, ki so 
glavna sestavina te mešanice, izhajajo iz dejavnosti opuščene rafinerije mineralnih olj na območju 
Ostrave in ustrezajo „[k]atranski[m] odpadk[om] (z izjemo asfaltnega betona) iz čiščenja, destilacije in 
kakršne koli pirolize organskih snovi“ iz rubrike A3190 seznama A iz dela 1 Priloge V Uredbe 
št. 1013 /2006 . Kljub temu ta država članica trdi, da so bili s primešanjem oglenega prahu in kalcijevega 
oksida, s čimer je nastala mešanica TPS-NOLO (Geobal), ti katrani predelani tako, da so prenehali biti 
odpadek in so se lahko uporabljali kot gorivo na pokopališčih. 
64 Dejstvo, da je snov rezultat postopka predelave odpadkov, pa pomeni načeloma le eno od okoliščin, ki 
jih je treba upoštevati pri ugotovitvi, ali gre še vedno za odpadek, vendar kot tako ne dopušča 
dokončnega sklepa v zvezi s tem (sodbi z dne 15. junija 2000 , ARCO Chemie Nederland in drugi, 
C-418/97 in C-419/97, EU:C:2000 :318, točka 97, in z dne 7. marca 2013 , Lapin ELY-keskus, liikenne ja 
infrastruktuuri, C-358/11, EU:C:2013 :142, točka 58). Zato zgolj na podlagi okoliščine, da je bila 
mešanica TPS-NOLO (Geobal) proizvedena iz odpadkov, ni mogoče ugotoviti, da je tudi sama 
odpadek. 
ECLI:EU:C:2019 :200 10 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
65 Na drugem mestu Komisija poudarja nevarnost katranskih kislin, iz katerih je sestavljena mešanica 
TPS-NOLO (Geobal), in te mešanice same. 
66 Najprej je treba poudariti, da o tem, ali je neka snov odpadek, ni mogoče sklepati na podlagi nevarnosti 
te snovi (sodba z dne 18. aprila 2002 , Palin Granit in Vehmassalon kansanterveystyön kuntayhtymän 
hallitus, C-9/00, EU:C:2002 :232, točka 48). V zvezi z zaključki, ki lahko izhajajo iz zatrjevane 
nevarnosti zadevnih katranskih kislin, je treba navesti, da pravo Unije načeloma ne izključuje, da lahko 
odpadek, za katerega se šteje, da je nevaren, preneha biti odpadek, če nek postopek omogoča, da 
postane uporaben, ne da bi ogrožal zdravje ljudi in škodil okolju, in če poleg tega ni ugotovljeno, da je 
imetnik zadevnega predmeta tega zavrgel oziroma ga namerava zavreči (sodba z dne 7. marca 2013 , 
Lapin ELY-keskus, liikenne ja infrastruktuuri, C-358/11, EU:C:2013 :142, točka 60). 
67 V zvezi s trditvijo Komisije, da je treba samo mešanico TPS-NOLO (Geobal) opredeliti za nevaren 
odpadek, ta institucija navaja globo, ki jo je poljsko sodišče izreklo enemu od pridobiteljev te mešanice 
zaradi opredelitve te mešanice za nevaren odpadek. Vendar pa je treba poudariti, da je moč 
argumentov, ki se nanašajo na opredelitev neke druge snovi, in ne zadevne snovi, v okoliščinah, ki niso 
pojasnjene, omejena. V zvezi z zadevno mešanico je Češka republika na obravnavi priznala, da je treba 
neuporabljeno količino mešanice, ki je na območju Katovic več let ostala hranjena na način, ki je 
škodljiv za okolje in javno zdravje, brez dvoma šteti za odpadek. Vendar pa, kot je bilo navedeno 
vtočki 61 te sodbe in kot je trdila Češka republika, te sedanje okoliščine niso upoštevne za presojo, ali 
je bila mešanica v času, ko je bila poslana, odpadek. 
68 Na tretjem mestu, Komisija trdi, da se mešanica TPS-NOLO (Geobal) šteje za odpadek tako v Češki 
republiki kot na Poljskem . 
69 Češka republika to trditev, kar zadeva njo samo, zanika. Po navedbah te države članice se Nejvyšší 
správní soud (vrhovno upravno sodišče) v sodbi z dne 3. decembra 2015 , ki jo je Komisija navedla kot 
dokaz za to, da se mešanica TPS-NOLO (Geobal) v Češki republiki šteje za odpadek, do tega vprašanja 
ni opredelilo, temve č je v povzetku navedb strank le povzelo stališči strank, ki sta to mešanico šteli za 
odpadek. 
70 Komisija v utemeljitev svojih trditev omenja tudi dvajseto spremem bo integriranega dovoljenja za 
odlagališče odpadkov Litvínov, na katerem je bila zadevna mešanica skladiščena, preden je bila poslana 
na Poljsko. Poudarja, da je v tej odločbi kot odpadek navedena snov „Geobal 4“. Vendar pa podobnost 
imen teh snovi ne zadostuje za dokaz, da sta snov „Geobal 4“ in zadevna mešanica enaki. Poleg tega, 
kot je bilo navedeno v točki 60 te sodbe, je treba to, ali gre za odpadek, presojati in concreto,ob 
upoštevanju okoliščin vsakega posameznega primera. 
71 V zvezi z opredelitvijo mešanice TPS-NOLO (Geobal) v poljskem pravu je treba navesti, da poljska 
vlada ni sodelovala niti v pisnem postopku niti v ustnem postopku in da je Sodišče z njenim stališčem 
seznanjeno le iz dveh dopisov, z dne 21. julija 2015 in 11. maja 2016 , ki ju je Republika Poljska 
naslovila na Komisijo in ju je slednja vložila v spis, predložen Sodišču. Iz njiju izhaja, da je bila na dan 
teh dopisov ta mešanica v tej državi članici obravnavana kot odpadek, njena uporaba kot gorivo pa je 
bila prepovedana. Vendar pa je Češka republika na obravnavi, ne da bi bilo to prerekano, trdila, da je 
bila uporaba te mešanice kot goriva na pokopališčih na Poljskem prepovedana šele od maja 2011 , to je 
po zadevni pošiljki. Poleg tega se zdi, da sklenjena pogodba o komisijski prodaji potrjuje, da je bila 
v času podpisa te pogodbe, decembra 2010 , mešanica TPS-NOLO (Geobal) po mnenju zadevnega 
poljskega uvoznika na Poljskem uporabna in je imela ekono msko vrednost. 
72 Na četrtem mestu Komisija navaja, da iz registracije zadevne mešanice na podlagi Uredbe REACH, 
preden je bila ta mešanica poslana, ni mogoče sklepati, da je prenehala biti odpadek. 
ECLI:EU:C:2019 :200 11 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
73 V zvezi s tem je treba spomniti, da iz člena 2(2) te uredbe izhaja, da odpadki niso snovi, zmesi ali 
izdelki v smislu člena 3 te uredbe. Kot navaja Komisija, bi bila zadevna mešanica na podlagi Uredbe 
REACH sicer lahko nepravilno registrirana, čeprav bi bila odpadek. Vendar pa ta trditev ni dokaz 
o tem, da je ta mešanica odpadek. Čeprav ne omogoča dokončne ugotovitve o tem, da to ni tako, pa 
je registracija snovi v skladu z Uredbo REACH upoštevna pri odločanju, ali je ta snov prenehala biti 
odpadek (glej v tem smislu sodbo z dne 7. marca 2013 , Lapin ELY-keskus, liikenne ja infrastruktuuri, 
C-358/11, EU:C:2013 :142, točki 63 in 64). 
74 Na petem mestu se Komisija opira na sestavo zadevne mešanice in nevarnost, ki naj bi jo pomenila za 
okolje ali zdravje ljudi. V zvezi s tem je treba najprej ugotoviti, da so analize te mešanice, na katere se 
Komisija sklicuje, ne da bi jih predložila, poljski organi opravili enostransko in da Češka republika ne 
more opraviti nasprotne analize, ker je ta mešanica na poljskem ozemlju. Nato, kot izhaja iz opredelitve 
odpadka, snov ni odpadek zaradi njenih lastnosti, temve č zaradi namena ali obveznosti njenega 
imetnika, da jo zavrže, to je na podlagi volje imetnika ali zakono dajalca. Iz tega izhaja, da je kem ična 
sestava zadevne snovi lahko največ indic pri opredeljevanju snovi za odpadek (glej v tem smislu sodbo 
z dne 7. septembra 2004 , Van de Walle in drugi, C-1/03, EU:C:2004 :490, točka 42). Nazadnje, tveganje, 
ki ga neka snov predstavlja za okolje ali zdravje človeka, ni odločilno za opredelitev te snovi za odpadek 
(glej v tem smislu sodbo z dne 15. junija 2000 , Arco Chemie Nederland in drugi, C-418/97 in 
C-419/97, EU:C:2000 :318, točka 66). 
75 Na šestem mestu Komisija navaja, da tudi če bi bilo mogoče me šanico TPS-NOLO (Geobal) ponovno 
gospodarsko uporabiti, ta okoliščina ne nasprotuje opredelitvi te mešanice za odpadek (glej v tem 
smislu sodbi z dne 28. marca 1990 , Vessoso in Zanetti, C-206/88 in C-207/88, EU:C:1990 :145, 
točka 13, in z dne 18. decembra 1997 , Inter-Environnement Wallonie, C-129/96, EU:C:1997 :628, 
točka 31). Vendar pa tega argumenta ni mogoče obravnavati kot dokaz niti kot indic za to, da je 
zadevna mešanica odpadek. 
76 Poleg tega Komisija izpodbija gospodarsko uporabnost sporne mešanice. Iz zmanjšanja količine 
mešanice na zadevnem območju, ki so ga ugotovili poljski inšpektorji, sklepa, da kupec, v nasprotju 
s tem, kar je določala sklenjena pogodba, na Poljskem te mešanice ni prodal in da je bila ta deloma 
ponovno izvožena. Iz tega sklepa, da v tej državi članici ni obstajalo povpraševanje po tej mešanici kot 
gorivu za pokopališča. 
77 Po navedbah poljskih organov je količina mešanice TPS-NOLO (Geobal), ki je bila v letu 2016 še 
vedno odložena v Katovicah, znašala le še približno 6000 ton, od 20.000 ton te mešanice, ki je bila 
poslana v letu 2011 . Vendar pa se zdi, da je zgolj na podlagi te trditve težko sprejeti ugotovitev, da 
komisijska prodaja zadevne mešanice ni bila opravljena in da je bila ta deloma ponovno izvožena. Kot 
navaja Češka republika, je mogoče zmanjšanje količine mešanice na zadevnem območju razložiti tudi 
s tem, da je bila ta mešanica na poljskih pokopališčih uporabljena kot gorivo, za kar je bila namenjena, 
dokler je bila taka uporaba še dovoljena. V vsakem primeru pa trditve Komisije v zvezi s tem niso 
podprte z nobenim dokazom. 
78 Iz vseh zgoraj navedenih ugotovitev izhaja, da Komisija ni v pravno zadostni meri dokazala, da gre pri 
zadevni mešanici za odpadek v smislu Direktive 2006 /12. Zato ni dokazala, da je bila pošiljka te 
mešanice iz Češke republike na Poljsko proti koncu leta 2010 ali na začetku leta 2011 na datum, ko je 
bila poslana, pošiljka odpadkov v smislu Uredbe št. 1013 /2006 , in posledično niti tega, da Češka 
republika ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 24(2) v povezavi s členom 28(1) te uredbe. Tožbo 
Komisije je torej treba zavrniti. 
ECLI:EU:C:2019 :200 12 
SODBA Z DNE 14. 3. 2019 – ZADEVA C-399/17  
KOMISIJA/ČEŠKA REPUBLIKA  
Stroški 
79 V skladu s členom 138(1) Poslovnika se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Ker je 
Češka republika predlagala, naj se Komisiji naloži plačilo stroškov, in ker ta s svojimi predlogi ni 
uspela, se ji naloži plačilo stroškov. 
Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo: 
1. Tožba se zav rne. 
2. E v ropski komisiji se naloži plačilo stroškov. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2019 :200 13