Keywords

Summary



Keywords

1. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Posredni davki na zbiranje kapitala – Dajatev na kapital, ki se obračuna kapitalskim družbam – Povečanje osnovnega kapitala

(Direktiva Sveta 69/335, kakor je bila spremenjena z Direktivo 85/303, člena 4(1)(c), in 5(1)(a))

2. Pravo Skupnosti – Načela – Pravica do učinkovitega sodnega varstva

3. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Posredni davki na zbiranje kapitala – Dajatev na kapital, ki se obračuna kapitalskim družbam – Povečanje osnovnega kapitala

(Direktiva Sveta 69/335, kakor je bila spremenjena z Direktivo 85/303)

Summary

1. Člena 4(1)(c) in 5(1)(a) Direktive 69/335 o posrednih davkih na zbiranje kapitala, kakor je bila spremenjena z Direktivo 85/303, je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica registracijo akta o povečanju osnovnega kapitala družbe določi kot trenutek nastanka glavnega razloga za dajatev na kapital pod pogojem, da se ohrani zveza med prejetjem te dajatve in dejanskim vplačilom vložka sredstev v družbo vpisnico povečanja kapitala. Če med sprejetjem navedenega akta dejanski vložek sredstev še ni bil vplačan in če ni gotovo, da bo vplačan, zadevna država članica ne more zahtevati plačila dajatve na kapital, dokler vplačilo tega vložka ne postane nesporno.

Če se tako po registraciji akta o povečanju osnovnega kapitala, toda pred plačilom dajatve na kapital, izkaže, da med navedeno registracijo zaradi goljufije dejanski vložek pravzaprav ni bil vplačan in da je gotovo, da ne bo vplačan, plačila dajatve na kapital ni mogoče zahtevati.

(Glej točki 38 in 48 ter točko 1 izreka.)

2. Načelo učinkovitosti je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki dokaze glede neobstoja dejanskega vložka za zadevno povečanje osnovnega kapitala družbe pred davčnimi sodišči omejuje na predložitev pravnomočne civilne sodbe, s katero je bila registracija razglašena za nično ali razveljavljena, tako da je dajatev na kapital vsekakor treba plačati, povrne pa se lahko samo ob predložitvi take civilne sodbe, medtem ko na podlagi Direktive 69/335 o posrednih davkih na zbiranje kapitala, kakor je bila spremenjena z Direktivo 85/303, plačila take dajatve na kapital ni mogoče zahtevati, če ni bilo dejanskega vložka. Kadar je izključeno, da bi davčno sodišče lahko samo razglasilo ničnost akta o povečanju kapitala, in če torej tožba pred davčnimi sodišči, katere namen je onemogočiti plačilo dajatve na kapital, nikakor ni učinkovita, medtem ko lahko podobne tožbe zoper druge davke zavezanca odvežejo obveznosti plačila nedolgovanega davka, taka nacionalna ureditev praktično onemogoča ali vsaj čezmerno otežuje izvrševanje pravic, ki jih daje Direktiva 69/335.

(Glej točke od 45 do 48 in točko 1 izreka.)

3. Direktivo 69/335 o posrednih davkih na zbiranje kapitala, kakor je bila spremenjena z Direktivo 85/303, je treba razlagati tako, da glede plačila dajatve na kapital ne nasprotuje temu, da država članica predvidi solidarno odgovornost javnega uslužbenca, ki je sestavil ali prejel akt o povečanju osnovnega kapitala, če ima ta javni uslužbenec pravico vložiti regresni zahtevek zoper družbo vpisnico povečanja kapitala.

Namen Direktive 69/335 namreč ni uskladitev načinov plačila dajatve na kapital, ta direktiva pa načeloma ne nasprotuje solidarni odgovornosti tega javnega uslužbenca, pri čemer ta odgovornost pomeni tako zagotovilo za izvršitev davčne obveznosti družbe vpisnice povečanja kapitala kot ukrep, s katerim se poenostavlja pobiranje dajatve na kapital. Toda to, da se javnemu uslužbencu naloži solidarna obveznost plačila dajatve na kapital, presega to, kar je potrebno za dosego navedenih ciljev, če navedeni javni uslužbenec nima pravice vložiti regresnega zahtevka zoper družbo vpisnico povečanja kapitala.

(Glej točke od 52 do 54, 56 in 58 ter točko 2 izreka.)