ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Člen 9(2) Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila podpisana 25. junija 1998 v Aarhusu (Danska) in odobrena v imenu Evropske skupnosti s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da člani „javnosti“ iz člena 2(4) te konvencije kot taki nimajo dostopa do pravnega varstva za izpodbijanje odločbe, ki spada na področje uporabe njenega člena 6. Nasprotno pa člen 9(3) navedene konvencije nasprotuje temu, da te osebe ne morejo imeti dostopa do pravnega varstva, da bi uveljavljale širše pravice do sodelovanja v postopku odločanja, ki bi jim bile podeljene le na podlagi nacionalnega okoljskega prava države članice.
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 1. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Rēzeknes tiesa – Latvija) – LSEZ SIA „Elme Messer Metalurgs“/Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra

(Zadeva C-743/18) (1)

(Predhodno odločanje - Strukturni skladi - Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) - Uredba (ES) št. 1083/2006 - Člen 2, točka 7 - Pojem „nepravilnost“ - Kršitev določbe prava Unije, ki je posledica dejanja ali opustitve gospodarskega subjekta - Škoda, ki je nastala splošnemu proračunu Evropske unije - Stečaj edinega poslovnega partnerja upravičenca)

(2020/C 399/11)

Jezik postopka: latvijščina

Predložitveno sodišče

Rēzeknes tiesa

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: LSEZ SIA „Elme Messer Metalurgs“

Tožena stranka: Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra

Izrek

Člen 2, točka 7, Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 539/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. junija 2010, je treba razlagati tako, da se za „nepravilnost“ v smislu te določbe lahko šteje položaj, v katerem upravičenec do subvencije iz Evropskega sklada za regionalni razvoj v upoštevnem obdobju ne dosega ravni prometa, določene v okviru operacije, za katero je bilo odobreno financiranje, zaradi insolventnosti ali prekinitve dejavnosti njegovega edinega poslovnega partnerja.

(1) UL C 54, 11.2.2019.
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 15. oktobra 2020 – Deza, a.s./Evropska komisija, Republika Finska, Kraljevina Švedska, Evropska agencija za kemikalije

(Zadeva C-813/18 P) (1)

(Pritožba - Okolje - Uredba (ES) št. 1272/2008 - Razvrščanje, označevanje in pakiranje nekaterih snovi ter nekaterih zmesi - Uredba (EU) 2017/776 - Razvrstitev antrakinona - Snov, za katero se domneva, da je lahko za ljudi rakotvorna - Napake pri razlagi in uporabi Uredbe št. 1272/2008 in načela pravne varnosti - Izkrivljanje dejstev in dokazov - Obseg nadzora)

(2020/C 423/06)

Jezik postopka: češčina

Stranke

Pritožnica: Deza, a.s. (zastopnik: P. Dejl, advokát)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici in Z. Malůšková, agenti), Republika Finska (zastopnik: S. Hartikainen, agent), Kraljevina Švedska (zastopniki: sprva H. Eklinder, H. Shev, C. Meyer-Seitz, J. Lundberg in A. Falk, nato pa H. Eklinder, H. Shev in C. Meyer-Seitz, agenti), Evropska agencija za kemikalije (ECHA) (zastopnika: A. Hautamäki in M. Heikkilä, agenta)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Deza a.s. se naloži, da poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Evropske komisije.

3. Republika Finska, Kraljevina Švedska in Evropska agencija za kemikalije (ECHA) nosijo svoje stroške.

(1) UL C 93, 11.3.2019.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Centrale Raad van Beroep – Nizozemska) – AFMB Ltd in drugi/Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

(Zadeva C-610/18) (1)

(Predhodno odločanje - Delavci migranti - Socialna varnost - Zakonodaja, ki se uporablja - Uredba (EGS) št. 1408/71 - Člen 14(2)(a) - Pojem „oseba, ki je zaposlena kot član potujočega osebja v podjetju“ - Uredba (ES) št. 883/2004 - Člen 13(1)(b) - Pojem „delodajalec“ - Vozniki tovornih vozil, ki običajno opravljajo dejavnost zaposlene osebe v dveh ali več državah članicah ali v državah Evropskega združenja za prosto trgovino (EFTA) - Vozniki tovornih vozil, ki so sklenili pogodbo o zaposlitvi s podjetjem, vendar so pod dejanskim nadzorom drugega podjetja s sedežem v državi članici stalnega prebivališča teh voznikov - Določitev podjetja, ki ima status „delodajalca“)

(2020/C 297/09)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Centrale Raad van Beroep

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranka: AFMB Ltd in drugi

Tožena stranka: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

Izrek

Člen 14, točka 2(a), Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, kakor je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 631/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, in člen 13(1)(b)(i) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 465/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012, je treba razlagati tako, da je delodajalec voznika tovornega vozila v mednarodnem prometu v smislu teh določb podjetje, ki ima dejanski nadzor nad tem voznikom tovornih vozil, ki v praksi nosi ustrezajoče stroške njegove plače in ki dejansko odloča o odpovedi pogodbe o zaposlitvi navedenemu vozniku, ne pa podjetje, s katerim je ta voznik tovornega vozila sklenil pogodbo o zaposlitvi in ki je v tej pogodbi formalno navedeno kot delodajalec tega voznika.

(1) UL C 455, 17.12.2018.
1.

Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 13. septembra 2018, Češka republika/Komisija (T-627/16, neobjavljena, EU:T:2016:538), se razveljavi v delu, v katerem je Splošno sodišče z navedeno sodbo zavrnilo tožbeni razlog, ki se nanaša na enkratni popravek v višini 462 517,83 EUR za proračunska leta od 2013 do 2015, kolikor se nanaša na razlog v zvezi z nepravilnostmi pri analizi tveganja, in tožbeni razlog, ki se nanaša na pavšalni popravek v višini 636 516,20 EUR za proračunska leta od 2011 do 2014, kolikor se nanaša na razlog v zvezi z nezadostnimi pregledi na kraju samem v zvezi z finančnimi naložbami v vinskem sektorju.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 2. julija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Timişoara – Romunija) – SC Terracult SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara –Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Arad – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Juridice 5, ANAF Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara Serviciul de Soluţionare a Contestaţiilor

(Zadeva C-835/18) (1)

(Predhodno odločanje - Obdavčenje - Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Popravek računa - Napačno zaračunan davek - Vračilo neutemeljeno plačanega davka - Sistem obrnjene obveznosti DDV - Transakcije, ki se nanašajo na davčno obdobje, za katero je bil davčni nadzor že opravljen - Davčna nevtralnost - Načelo učinkovitosti - Sorazmernost)

(2020/C 279/08)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel Timişoara

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: SC Terracult SRL

Tožene stranke: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara –Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Arad – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Juridice 5, ANAF Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara Serviciul de Soluţionare a Contestaţiilor

Izrek

Določbe Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2013/43/EU z dne 22. julija 2013, ter načela davčne nevtralnosti, učinkovitosti in sorazmernosti je treba razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi ali nacionalni upravni praksi, v skladu s katero davčni zavezanec, ki je opravil transakcije, za katere se je pozneje izkazalo, da se zanje uporabi sistem obrnjene obveznosti davka na dodano vrednost (DDV), ne more popraviti računov, ki se nanašajo na te transakcije, in jih uveljavljati tako, da popravi prejšnji davčni obračun ali da predloži nov davčni obračun, pri katerem se upošteva tako izvedeni popravek, za vračilo DDV, ki ga je ta davčni zavezanec neutemeljeno zaračunal in plačal, ker je bil za obdobje, v katerem so bile navedene transakcije opravljene, že opravljen davčni nadzor, po katerem je pristojni davčni organ izdal odločbo o odmeri davka, ki je, ker je navedeni davčni zavezanec ni izpodbijal, postala pravnomočna.

(1) UL C 131, 8.4.2019.
Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Korkein oikeus – Finska) – A/B

(Zadeva C-772/18) (1)

(Predhodno odločanje - Znamke - Direktiva 2008/95/ES - Člen 5(1) - Člen 5(3)(b) in (c) - Kršitev znamke - Pojem „uporaba v gospodarskem prometu“ - Blago, sproščeno v prosti promet - Uvoz - Skladiščenje - Posest blaga za dajanje na trg - Izvoz)

(2020/C 240/16)

Jezik postopka: finščina

Predložitveno sodišče

Korkein oikeus

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: A

Tožena stranka: B

Izrek

Člen 5(1) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami v povezavi s členom 5(3)(b) in (c) te direktive je treba razlagati tako, da je treba za osebo, ki ne opravlja poslovne dejavnosti ter ki prejme, da v prosti promet v državi članici in hrani blago, ki očitno ni namenjeno zasebni rabi, ki je bilo na njen naslov poslano iz tretje države in ki je bilo označeno z znamko brez soglasja imetnika te znamke, šteti, da znamko uporablja v gospodarskem prometu v smislu prvonavedene določbe.

(1) UL C 72, 25.2.2019.
3.

Člen 4(1)(b)(i) Direktive 2000/60 je treba razlagati tako, da se mora za poslabšanje kemijskega stanja telesa podzemne vode zaradi projekta šteti, prvič, prekoračitev vsaj enega standarda kakovosti ali vsaj ene mejne vrednosti v smislu člena 3(1) Direktive 2006/118/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o varstvu podzemne vode pred onesnaževanjem in poslabšanjem in, drugič, predvidljivo povečanje koncentracije onesnaževala, kadar je prag, določen za to onesnaževalo, že presežen. Vrednosti, izmerjene na vsakem posameznem merilnem mestu, je treba upoštevati posamezno.
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 2. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Koblenz – Nemčija) – Stadtwerke Neuwied GmbH/RI

(Zadeva C-765/18) (1)

(Predhodno odločanje - Direktiva 2003/55/ES - Skupna pravila notranjega trga z zemeljskim plinom - Varstvo potrošnikov - Člen 3(3) in Priloga A, točka (b) - Preglednost pogodbenih pogojev - Obveznost pravočasne in neposredne obvestitve potrošnika o povečanju cene)

(2020/C 222/14)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Koblenz

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Stadtwerke Neuwied GmbH

Tožena stranka: RI

Izrek

Člen 3(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES v povezavi s Prilogo A, točki (b) in (c), k tej direktivi je treba razlagati tako, da če spremembe cen, o katerih odjemalci niso bili osebno obveščeni, izvede zasilni dobavitelj plina le zato, da bi prevalil povečanje nabavne cene zemeljskega plina brez ustvarjanja dobička, to, da ta dobavitelj spoštuje obveznosti po preglednosti in obvestitvi iz teh določb, ni pogoj za veljavnost zadevnih sprememb cen, če lahko odjemalci kadar koli odpovejo pogodbo in imajo na voljo ustrezna pravna sredstva za uveljavljanje povračila škode, ki jim je morebiti nastala zaradi tega, ker o spremembah niso bili osebno obveščeni.

(1) UL C 112, 25.3.2019.
2.

Člen 3(5) in člen 4 Uredbe št. 1484/95, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 248/2010, je treba razlagati tako, da morajo carinski organi, če uvoznik ni mogel dokazati pravilnosti uvozne cene CIF, kot je navedena v carinski deklaraciji, za uporabo dodatnih dajatev to ceno zavrniti in uporabiti metode določitve carinske vrednosti uvoženega blaga, določene v členih od 29 do 31 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z dne 19. decembra 1996.
1.

Uredbo (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 in zlasti njen člen 7(1) je treba razlagati tako, da lahko letalski potnik, ki je prejel odškodnino zaradi odpovedi leta in je sprejel nadomestni let, ki mu je bil ponujen, zahteva odškodnino zaradi zamude nadomestnega leta, če ta zamuda doseže število ur, ki dajejo pravico do odškodnine, in če je letalski prevoznik pri nadomestnem letu isti kot pri odpovedanem letu.
1.

Člen 20 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica zavrne prošnjo za združitev družine, ki jo vloži zakonec, ki je državljan tretje države, državljana Evropske unije, ki ima državljanstvo te države članice in ki ni nikoli uresničeval svoje pravice do prostega gibanja, samo zato, ker ta državljan Unije nima na voljo dovolj sredstev zase in za svojega zakonca, da ne bi postala breme za nacionalni sistem socialne pomoči, ne da bi se preučilo, ali obstaja tako razmerje odvisnosti med tem državljanom Unije in njegovim zakoncem, da bi bil v primeru zavrnitve priznanja izvedene pravice do prebivanja zadnjenavedenemu navedeni državljan Unije prisiljen zapustiti ozemlje Evropske unije kot celoto in bi mu bilo tako onemogočeno dejansko izvrševanje bistva pravic, ki so mu podeljene z njegovim statusom.
2.

Člen 391 Direktive 2006/112 v povezavi z njenim členom 377 in načeli varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti in davčne nevtralnosti je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se plačila DDV oprostijo storitve zdravstvene oskrbe, ki jih opravi zasebna bolnišnica in ki spadajo v okvir člena 132(1)(b) te direktive, zaradi spremembe pogojev za opravljanje njenih dejavnosti, do katere je prišlo po tem, ko je izbrala sistem obdavčitve, ki je določen v nacionalni zakonodaji zadevne države članice in ki je za vse zavezance, ki so opravili takšno izbiro, določil obveznost, da ostanejo v tem sistemu v določenem obdobju, ki se še ni izteklo.
C 137/18

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Grondwettelijk Hof – Belgija) – Anton van Zantbeek VOF/Ministerraad

(Zadeva C-725/18) (1)

(Predhodno odločanje - Člen 56 PDEU - Člen 36 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru - Svoboda opravljanja storitev - Davek na borzne transakcije, sklenjene ali izvedene v državi članici - Različno obravnavanje, ki škoduje prejemnikom storitev, ki se obrnejo na poklicne posrednike nerezidente - Omejitev - Upravičenost)

(2020/C 137/23)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Grondwettelijk Hof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Anton van Zantbeek VOF

Tožena stranka: Ministerraad

Izrek

Člen 56 PDEU in člen 36 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta ureditvi države članice, ki določa davek na borzne transakcije, ki jih je sklenil ali izvedel poklicni posrednik nerezident na podlagi naročila rezidenta te države članice, s čimer povzroča omejitev svobode opravljanja storitev takih poklicnih posrednikov, če ta ureditev takemu naročniku in navedenim poklicnim posrednikom ponuja več možnosti tako glede obveznosti prijave, povezane s tem davkom, kot tudi plačila navedenega davka, ki to omejitev zožujejo na tisto, kar je nujno za dosego legitimnih ciljev, ki se jih poskuša doseči z navedeno ureditvijo.

(1) UL C 44, 4.2.2019.
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 30. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Commissione Tributaria Provinciale di Palermo – Italija) – Autoservizi Giordano società cooperativa/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

(Zadeva C-513/18) (1)

(Predhodno odločanje - Obdavčitev energentov in električne energije - Direktiva 2003/96/ES - Člen 7(2) in (3) - Pojem „plinsko olje [za komercialne namene], ki se uporablja kot pogonsko gorivo“ - Ureditev države članice, ki določa znižano trošarinsko stopnjo za plinsko olje za komercialne namene, ki se uporablja kot pogonsko gorivo za linijski prevoz potnikov, ne pa tudi za izredni prevoz potnikov - Načelo enakega obravnavanja)

(2020/C 137/18)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka Autoservizi Giordano società cooperativa

Tožena stranka: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

Izrek

Člen 7(2) in (3) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije je treba razlagati tako, prvič, da na njegovo področje uporabe spada zasebno podjetje, ki opravlja dejavnost prevoza potnikov z dajanjem avtobusa z voznikom v najem, če vozila, ki jih to podjetje daje v najem, spadajo v kategorijo M2 ali M3 v smislu Direktive Sveta 70/156/EGS z dne 6. februarja 1970 o prilagajanju zakonodaje držav članic v zvezi s homologacijo motornih in priklopnih vozil, in drugič, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa znižano trošarinsko stopnjo za plinsko olje za komercialne namene, ki se uporablja kot pogonsko gorivo, za linijski prevoz potnikov, ne določa pa take trošarinske stopnje za tovrstno plinsko olje, ki se uporablja za izredni prevoz potnikov, če ta zakonodaja spoštuje načelo enakega obravnavanja, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 436, 3.12.2018.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Audiencia Nacional – Španija) – Engie Cartagena S.L./Ministerio para la Transición Ecológica, nekdanje Ministerio de Industria, Energía y Turismo

(Zadeva C-523/18) (1)

(Predhodno odločanje - Notranji trg z električno energijo - Skupna pravila - Direktiva 2003/54/ES - Člen 3(2) - Direktiva 2009/72/ES - Člen 3(2) - Obveznosti javnih storitev - Pojem - Nacionalna ureditev - Financiranje programov energetske učinkovitosti - Določitev proizvajalcev električne energije - Obvezni prispevek)

(2020/C 61/13)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Audiencia Nacional

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Engie Cartagena S.L.

Tožena stranka: Ministerio para la Transición Ecológica, nekdanje Ministerio de Industria, Energía y Turismo

ob udeležbi: Endesa Generación SA, EDP España SAU, Bizkaia Energía, SL, Iberdrola Generación SAU, Tarragona Power SL, Bahia de Bizkaia Electricidad SL, Viesgo Generación SL

Izrek

Člen 3(2) Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES je treba razlagati tako, da finančni prispevek, ki je nekaterim podjetjem, ki proizvajajo električno energijo, naložen zaradi financiranja programov za varčevanje z energijo in energetsko učinkovitost, ki jih upravlja javni organ, ni obveznost javnih storitev, ki je zajeta s to določbo.

(1) UL C 408, 12.11.2018.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 12. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovaška) – Slovenské elektrárne a.s./Úrad pre vybrané hospodárske subjekty, nekdanji Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

(Zadeva C-376/18) (1)

(Predhodno odločanje - Dopustnost - Skupna pravila notranjega trga z električno energijo - Direktiva 2009/72/ES - Področje uporabe - Člen 3 - Cilji - Načelo prepovedi diskriminacije - Posebna dajatev, ki se plača od dohodkov subjektov, ki so imetniki dovoljenja za opravljanje dejavnosti v reguliranih sektorjih - Elektroenergetski sektor)

(2020/C 54/03)

Jezik postopka: slovaščina

Predložitveno sodišče

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Slovenské elektrárne a.s.

Tožena stranka: Úrad pre vybrané hospodárske subjekty, anciennement Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

Izrek

Direktivo 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES ter zlasti njen člen 3, od (1) do (3) in (10), je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, s katero je uvedena posebna dajatev na dohodke iz naslova dejavnosti, ki jih na nacionalni ravni in v tujini opravljajo podjetja, ki na podlagi dovoljenja, ki ga izda javni organ, delujejo v različnih sektorjih reguliranih dejavnosti, vključno s podjetji, ki so imetniki dovoljenja za dobavo električne energije, ki ga izda pristojni nacionalni regulativni organ.

(1) UL C 285, 13.8.2018.
Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 28. novembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Sąd Okręgowy w Warszawie, XXIII Wydział Gospodarczy Odwoławczy – Poljska) – KROL - Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., sp.k./Porr S.A.

(Zadeva C-722/18) (1)

(Predhodno odločanje - Boj proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih - Direktiva 2000/35/ES - Člen 1 in člen 6(3) - Področje uporabe - Nacionalna ureditev - Trgovinski posli, financirani iz strukturnih skladov in Kohezijskega sklada Evropske unije - Izključitev)

(2020/C 36/18)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Sąd Okręgowy w Warszawie, XXIII Wydział Gospodarczy Odwoławczy

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: KROL - Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., sp.k.

Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Porr S.A.

Izrek

Člen 1 in člen 6(3) Direktive 2000/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2000 o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni ureditvi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, v skladu s katero so trgovinski posli, ki so v celoti ali delno financirani s sredstvi iz strukturnih skladov in iz Kohezijskega sklada Evropske unije, izključeni iz pravice do nadomestila za zamude pri plačilih, ki ga zagotavlja navedena direktiva.

(1) UL C 164, 13.5.2019.
2.

Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (deželna zbornica za kmetijstvo in gozdarstvo na Štajerskem, Avstrija) se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, nastale Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in stroške, nastale Gabrieli Schmid.