ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Ali je treba v položaju, kakršen je v obravnavani zadevi, kjer je pritožnica potencialno izpolnila pogoje za pridobitev poklicnih kvalifikacij za farmacevta v smislu člena 44 v oddelku 7 poglavja III Direktive 2005/36/ES, vendar so bili ti pogoji izpolnjeni v več državah članicah Evropske unije, in ne samo v eni, in torej pritožnica nima dokazila o poklicnih kvalifikacijah, določenega v točki 5.6.2 Priloge V k Direktivi 2005/36/ES, člena 45 in 49 PDEU ter člen 15 Listine razlagati tako, da zavezujejo pristojne organe države članice gostiteljice, da presojajo poklicno usposabljanje pritožnice in ga primerjajo s poklicnim usposabljanjem, potrebnim v državi gostiteljici, ter da presojajo tudi vsebino predloženih dokumentov, ki lahko dokažejo poklicne kvalifikacije, in to, ali izpolnjujejo pogoje, določene v državi članici gostiteljici za pridobitev poklicnih kvalifikacij, ter da po potrebi uporabijo dopolnilne ukrepe?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Gliwicach (Poljska) 5. marca 2020 – D. Spółka Akcyjna/W. Zrt

(Zadeva C-127/20)

(2020/C 209/16)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Sąd Rejonowy w Gliwicach

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: D. Spółka Akcyjna

Tožena stranka: W. Zrt

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (1) razlagati tako, da mora letalski prevoznik, katerega zrakoplov je trčil v ptico – v okviru ustreznih ukrepov, ki naj bi jih sprejel – pri načrtovanju letov v rotacijskem sistemu upoštevati časovno rezervo, ki bi zadostovala za izvedbo zahtevanega varnostnega pregleda?

in če je odgovor nikalen:

Ali je treba člen 5(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 razlagati tako, da mora letalski prevoznik, katerega zrakoplov je trčil v ptico – v okviru ustreznih ukrepov, ki naj bi jih sprejel – sprejeti načrt za službe oz. posadko tako, da je pripravljena za opravljanje nalog letenja takoj po zahtevanem varnostnem pregledu, ne glede na omejitve trajanja leta in delovnega časa ter zahtev za počitek iz Priloge III k Uredbi Komisije (EU) št. 965/2012 z dne 5. oktobra 2012 o tehničnih zahtevah in upravnih postopkov za letalske operacije (2)?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10.

(2) UL 2012, L 296, str. 1.
5.

Če je odgovor na vprašanja pod točkami od ena do štiri pritrdilen: Ali je mogoče pravice do dodatne dodelitve brezplačnih pravic do emisije za tretje trgovalno obdobje po koncu tretjega trgovalnega obdobja uveljaviti s pravicami četrtega trgovalnega obdobja, če se upravičenost do take dodelitve po sodni poti ugotovi šele po izteku tretjega trgovalnega obdobja, ali pa s koncem tretjega trgovalnega obdobja pravice do dodelitve, ki še niso bile uveljavljene, prenehajo veljati?
1.

Ali je treba Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi (EGS) št. 2658/87 (1) z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi – ob upoštevanju različnih jezikovnih različic tarifne številke 4409 in pojasnjevalnih opomb k HS v zvezi s tarifnima številkama 4407 in 4409 – razlagati tako, da je treba blago, ki je predmet spora v postopku v glavni stvari, namreč skobljane lesene deske, katerih štirje robovi so zaobljeni vzdolž celotne dolžine deske, šteti za „profilirane vzdolž celotne dolžine“ in jih zato uvrstiti pod tarifno številko 4409, ali pa zaobljenih robov ni mogoče šteti za „profilirane vzdolž celotne dolžine“ in je treba blago zato uvrstiti pod tarifno številko 4407?
1.

Ali je treba določbo člena 9(2) Direktive 2002/98/ES o določitvi standardov kakovosti in varnosti za zbiranje, testiranje, predelavo, shranjevanje in razdeljevanje človeške krvi in komponent krvi (1) razlagati tako, da s tem, ko med drugimi minimalnimi zahtevami glede usposobljenosti za opravljanje funkcije odgovorne osebe transfuzijske ustanove določa, da mora imeti odgovorna oseba univerzitetno dokazilo o usposobljenosti „na področju medicine ali bioloških znanosti“, neposredno podeljuje osebam z diplomo iz obeh področij pravico, da lahko opravljajo funkcijo odgovorne osebe transfuzijske ustanove?
—

ravnanje davčnega zavezanca ni bilo povezano z davčno goljufijo, ampak je bilo posledica napačne razlage, ki sta jo stranki transakcije opravili v zvezi s pravnimi določbami ter ki je temeljila na razlagi določb, ki so jo podali davčni organi, in praksi, ki je bila v tem okviru ob izvedbi transakcije splošno razširjena, in v skladu s katero se je zmotno predpostavljalo, da izdajatelj računa opravi dobavo blaga, čeprav dejansko izvede storitev finančnega posredništva, ki je oproščena DDV, in
C 201/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administratīvā rajona tiesa (Latvija) 27. marca 2020 — AS „LatRailNet“, VAS „Latvijas dzelzceļš“/Valsts dzelzceļa administrācija

(Zadeva C-144/20)

(2020/C 201/26)

Jezik postopka: latvijščina

Predložitveno sodišče

Administratīvā rajona tiesa

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: AS „LatRailNet“, VAS „Latvijas dzelzceļš“

Tožena stranka: Valsts dzelzceļa administrācija

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali je treba člen 56(2) Direktive 2012/34 (1) razlagati tako, da regulatornemu organu daje pooblastilo, da na lastno pobudo sprejme odločbo, s katero družbi, ki opravlja bistvene naloge upravljavca železniške infrastrukture, navedene v členu 7(1) navedene direktive, naloži, naj z določbami o izračunu uporabnin za infrastrukturo (ureditev zaračunavanja uporabnin) uvede nekatere spremembe, ki se ne nanašajo na diskriminacijo prosilcev?

2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je regulatorni organ pristojen, da z odločbo določi pogoje, ki jih morajo izpolnjevati navedene spremembe, na primer z naložitvijo obveznosti, da se iz meril za določitev uporabnin za infrastrukturo izvzamejo predhodno načrtovani stroški, ki so kriti iz državnega proračuna ali iz proračunov lokalnih uprav in jih prevozniki potnikov niso mogli kriti s prihodki iz prevoza?

3. Ali je treba člen 32(1) Direktive 2012/34 razlagati tako, da obveznost, naložena državam članicam v navedenem odstavku, da se zagotovi optimalna konkurenčnost segmentov trga storitev v železniškem prometu, z določitvijo pribitkov, ki se uporabljajo za uporabnine za infrastrukturo, velja tudi za določitev uporabnin za infrastrukturo v segmentih trga, v katerih ni konkurence, na primer ker v zadevnem segmentu trga prevoz opravlja le en prevoznik v železniškem prometu, ki mu je bila podeljena izključna pravica, določena v členu 2(f) Uredbe št. 1370/2007 (2), za izvajanje prevozov v tem segmentu trga?

(1) Direktiva 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja (UL L 343, 14.12.2012, str. 32).

(2) Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 (UL 2007, L 315, str. 1).
1.

Prvi pritožbeni razlog: izpodbijani sklep krši člen 263, četrti odstavek, PDEU, člen 19 Statuta Sodišča Evropske unije, načelo sorazmernosti, preambulo ter člena 47 in 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (2000/C 364/01), člen 5(1) in (4) Pogodbe o Evropski uniji (sam po sebi in glede uporabe načela sorazmernosti v povezavi s Protokolom št. 2) ter zadevno sodno prakso, ker je bila z njim kot nedopustna zavrnjena tožba pritožnikov in predvsem odločeno, da se „[…] izpodbijana uredba na tožeče stranke, ki so fizične osebe, ne nanaša zaradi neke njihove lastnosti ali zaradi nekega dejanskega položaja, ki jih opredeljuje glede na druge osebe, ampak zaradi njihovega prepričanja, ki ga dejansko ali potencialno izpoveduje nedoločeno število oseb. Izpodbijana uredba se zato na navedene tožeče stranke ne nanaša posamično v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU“. To utemeljujejo s tem, da v tožbi trdijo, da izpodbijana uredba krši njihove človekove pravice in med temi tudi temeljne pravice, določene z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (človekovo dostojanstvo, veroizpoved, pravica do ugovora zaradi svobode veroizpovedi, osebno življenje in svoboda, osebni podatki, pravica do izrecnega soglasja za kakršno koli obdelavo teh podatkov), zato se neposredno in posamično nanaša nanje, in ker so prizadete pravice temeljne človekove pravice , so pritožniki zaradi same narave teh pravic upravičeni, da vložijo ničnostno tožbo v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU pri Splošnem sodišču, ki je sodišče Unije, ki mora v primeru kršitve temeljnih človekovih pravic neposredno preveriti neveljavnost uredb.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rayonen sad – Pazardzhik (Bolgarija) 29. januarja 2020 – SF/Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Plovdiv

(Zadeva C-49/20)

(2020/C 137/50)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Rayonen sad – Pazardzhik

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: SF

Tožena stranka: Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Plovdiv

Vprašanja za predhodno odločanje

Prvo vprašanje:

Ali je člen 2(1) Direktive (EU) 2015/849 (1) v povezavi z uvodno izjavo 6 in členoma 4 in 5 te direktive treba razlagati tako, da dopušča splošno nacionalno določbo, kot je ta v postopku v glavni stvari, na podlagi katere se nacionalna plačila v vrednosti, enaki ali večji 10 000 bolgarskih levov (BGN), lahko opravijo samo z nakazilom ali vplačilom na plačilni račun, in se ne razlikuje, kdo opravi gotovinsko plačilo in zakaj, temveč so zajeta vsa gotovinska plačila med fizičnimi in pravnimi osebami?

Drugo vprašanje:

Ali morajo za dosego ciljev te direktive ob upoštevanju uvodne izjave 59 navedene direktive biti plačila odvisna samo od svojega zneska, ne da bi se upoštevala odplačnost ali neodplačnost transakcije?

Tretje vprašanje:

Katera so merila za presojo, ali je operacija ranljiva oziroma visoko tvegana?

(1) Direktiva (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (UL 2015, L 141, str. 73).
3.

Ali je v skladu s členom 168 Direktive 2006/112/Е[S] (1) dopustna praksa, v skladu s katero pravica do odbitka za nakupe ni odvisna samo od uporabe kupljenega blaga ali storitev (za obdavčljivo ali neobdavčljivo dejavnost), ampak tudi od načina financiranja teh nakupov – po eni strani, z lastnimi prihodki (med drugim od storitev oglaševanja) in, po drugi strani, z državnimi sredstvi – in v skladu s katero se pravica do celotnega odbitka prizna samo za nakupe, ki se plačajo z lastnimi prihodki, ne pa tudi za nakupe, ki se plačajo z državnimi sredstvi, pri čemer je treba obe vrsti nakupov knjižiti ločeno?
1.

Ali je treba šteti, da členi 18, 49, 63 in 65 PDEU nasprotujejo nacionalni ureditvi, kakršna je ta, ki izhaja iz členov 18, 4 in 29 Ley 8/1975, de 12 de marzo, de Zonas e Instalaciones de Interés para la Defensa Nacional (zakon 8/1975 z dne 12. marca o območjih in objektih, pomembnih za nacionalno obrambo) ter člena 37 Real Decreto 689/1978 de 10 de febrero, por el que se aprueba el Reglamento de zonas e instalaciones de interés para la defensa nacional, que desarrolla la Ley 8/1975, de 12 de marzo, de zonas e instalaciones de interés para la defensa nacional (kraljeva uredba 689/1978 z dne 10. februarja o sprejetju uredbe o območjih in objektih, pomembnih za nacionalno obrambo, namenjene izvajanju zakona 8/1975 z dne 12. marca o območjih in objektih, pomembnih za nacionalno obrambo), ker so z njo za tujce določene velike omejitve pri izvajanju lastninske pravice, med katerimi je zahteva, da morajo za polno izvajanje te pravice pridobiti dovoljenje vojske, katere neizpolnitev se kaznuje z upravno kaznijo in ki se nikakor ne uporabi za španske državljane, in sicer v primeru, ko se take omejitve naložijo državljanom tretjih držav, kadar pri izvajanju dejavnosti, za katere velja omejitev, sodelujejo z državljani Evropske unije?
4.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali člen 11(a) Protokola (št. 7) o privilegijih in imunitetah Evropske unije, priloženega k Pogodbi o delovanju Evropske unije, v povezavi s členom 17 tega protokola omogoča organu, ki vodi postopek, ali, v ustrezni fazi postopka, senatu sodišča, da presodi o obstoju interesa Evropske unije v tem postopku, in da le v primeru, da obstoj tega interesa ugotovi – to je če so ravnanja, katerih je obdolžen AB, povezana z opravljanjem njegove funkcije v instituciji Evropske unije – od zadevne institucije, to je Evropske centralne banke, zahteva, naj tej osebi odvzame imuniteto?
1.

Ali je treba člen 19(1) Pogodbe o Evropski uniji, člen 325(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije in člen 4 Direktive (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2017 o boju proti goljufijam, ki škodijo finančnim interesom Unije, z uporabo kazenskega prava (1), sprejete na podlagi člena 83(2) Pogodbe o Evropski uniji, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da bi organ zunaj sodstva, to je Curtea Constituțională a României (ustavno sodišče, Romunija), sprejel odločbo, s katero bi odredil ponovno presojo korupcijskih zadev, o katerih je bilo odločeno v določenem obdobju in ki so sedaj v fazi pritožbe, in sicer zato, ker v okviru vrhovnega sodišča niso bile imenovane sestave senatov, specializiranih za tovrstne zadeve, čeprav priznava specializiranost posameznih sodnikov, ki jih sestavljajo?
C 279/16

Pritožba, ki jo je 29. oktobra 2019 vložila Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël zoper sklep Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 5. septembra 2019 v zadevi T-337/19, Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël/Komisija in Svet Evrope

(Zadeva C-798/19 P)

(2020/C 279/21)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël (zastopnik: R. Paternel, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Evropska komisija, Svet Evrope

Sodišče (sedmi senat) je s sklepom z dne 27. maja 2020 pritožbo zavrglo kot očitno nedopustno.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Naczelny Sąd Administracyjny (Poljska) 31. decembra 2019 – M.A./Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N.

(Zadeva C-949/19)

(2020/C 191/03)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Naczelny Sąd Administracyjny

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: M.A.

Tožena stranka: Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 21(2a) Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (1) v povezavi s členom 47, prvi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da bi morala biti državljanu tretje države, ki mu je bila zavrnjena izdaja vizuma za dolgoročno bivanje in ki ne more uveljavljati pravice do prostega gibanja na ozemlju drugih držav članic iz člena 21(1) Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma, zagotovljena pravica do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem?

(1) UL 2000, L 239, str. 19.
2.A

Ali je treba načelo neodvisnosti sodstva iz člena 19(1), drugi pododstavek, PEU in člena 47 Listine o temeljnih pravicah ter sodne prakse Sodišča Evropske unije razlagati tako, da je to načelo kršeno, če predsednik državnega urada za sodstvo, ki so mu zaupane naloge osrednjega upravljanja sodišč in ga imenuje parlament, kateremu edino odgovarja in ki ga lahko razreši, zapolni mesto predsednika sodišča – ki ima med drugim pooblastila za razporejanje zadev, uvedbo disciplinskega postopka proti sodnikom in ocenjevanje teh sodnikov – z začasnim neposrednim imenovanjem in z obidom razpisa za prijavo na delovno mesto ter s popolnim neupoštevanjem mnenja pristojnih sodniških samoupravnih organov?
(i)

pritožbi ugodi in razveljavi sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. oktobra 2019 v zadevi T-557/17 (Carmen Liaño Reig/Enotni odbor za reševanje) v delu, v katerem je bilo ugotovljeno, da tožba, ki jo je pritožnica vložila pri Splošnem sodišču, ni dopustna, in v katerem je bilo pritožnici naloženo plačilo stroškov SRB, ki so navedeni v točkah 1 in 3 izreka sklepa.
2.

Ali sta v skladu z upoštevnimi določbami Direktive 2006/112 [na področju odbitka DDV] in z načelom davčne nevtralnosti nacionalna razlaga in praksa, v skladu s katerima v primeru, če davčni zavezanec, ki želi uveljavljati pravico [do odbitka DDV] izpolnjuje materialne in formalne pogoje [za navedeni odbitek] in je sprejel zahtevane ukrepe pred sklenitvijo pogodbe, davčni organ ne prizna pravice do odbitka DDV, ker meni, da je vzpostavitev verige z ekonomskega vidika nepotrebna in torej pomeni zlorabo, saj podizvajalec, kljub temu da je sposoben opraviti storitve, te storitve zaupa drugim podizvajalcem iz razlogov, ki nimajo nič skupnega z davki, in ker je davčni zavezanec, ki želi izvajati pravico [do odbitka DDV], vedel, ko je sprejel naročilo, da bo njegov podizvajalec, ker nima kadrovskih in materialnih sredstev, opravil storitev s svojimi podizvajalci? Ali na odgovor vpliva dejstvo, da je davčni zavezanec oziroma da so njegovi podizvajalci v verigo vključili podizvajalca, s katerim so neposredno povezani ali s katerim jih povezuje osebna ali organizacijska vez (osebno poznanstvo, sorodstvena vez ali isti lastnik)?
2.

Če pride v poštev tudi odhod z drugega letališča, ali je tedaj upoštevno le, da do odhoda pride največ eno uro pred odhodom po voznem redu, ne glede na to, kako dolga je pot potnika do tega letališča, ali je treba časovni zamik izračunati tudi ob upoštevanju poti potnika do tega letališča?
1.

Ali je treba člen 19(1) Pogodbe o Evropski uniji, člen 325(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, člen 58 Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (1), člen 4 Direktive (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2017 o boju proti goljufijam, ki škodijo finančnim interesom Unije, z uporabo kazenskega prava (2), pripravljene na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti z dne 26. junija 1995 razlagati tako, da nasprotujejo temu, da bi organ zunaj sodstva, in sicer Curtea Constituțională a României (ustavno sodišče Romunije), sprejel odločbo o procesnem ugovoru, ki obravnava morebitno nezakonito imenovanje sestave glede na načelo specializacije sodnikov Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče, Romunija) (ni predvideno v romunski ustavi), in odredil sodišču, da vrne zadeve, ki so v fazi izpodbijanja v pritožbenem postopku (z devolutivnim učinkom) za ponovno preučitev z njihove strani v prvem postopkovnem ciklu pred istim sodiščem?
1.

Ali je treba Direktivo 2014/42/ЕU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o začasnem zavarovanju in odvzemu predmetov, ki so bili uporabljeni za kazniva dejanja, in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, v Evropski uniji (UL 2014, L 127, str. 39, popravek v UL 2014, L 138, str. 114) in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah uporabiti v primeru kaznivega dejanja, pri katerem gre za posedovanje prepovedanih drog za namene njihove prodaje in je to kaznivo dejanje storil bolgarski državljan na ozemlju Republike Bolgarije, pri čemer je bila tudi morebitna gospodarska korist realizirana v Republiki Bolgariji in se tam nahaja?
C 54/40

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Poljska) 4. decembra 2019 – A./Dyrektorowi Krajowej Informacji Skarbowej

(Zadeva C-895/19)

(2020/C 54/44)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: A.

Tožena stranka: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 167 v povezavi s členom 178 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki uveljavljanje pravice do odbitka vstopnega davka v istem obračunskem obdobju, kot je tisto, v katerem je treba obračunati davek, ki ga je treba plačati v zvezi s transakcijami, ki so pridobitve blaga znotraj Skupnosti, pogojuje s tem, da je davek, ki je dolgovan iz naslova takih transakcij, izkazan v ustreznem davčnem obračunu, ki mora biti predložen v prekluzivnem roku (trimesečnem na Poljskem) po poteku meseca, v katerem je v zvezi s pridobljenim blagom in storitvami nastala davčna obveznost?

(1) UL 2006, L 347, str. 1.
1

Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, člen 2, člen 4(3) in člen 6(3) Pogodbe o Evropski uniji v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in členom 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije razlagati tako, da se za neodvisnega sodnika v smislu prava Unije ne šteje oseba, ki je bila v sodniško funkcijo imenovana ob grobi kršitvi pravil prava države članice o imenovanju sodnikov, pri kateri gre zlasti za to, da je bila ta oseba v sodniško funkcijo imenovana na podlagi predloga organa, katerega neodvisnost od izvršilne in zakonodajne veje oblasti ter nepristranskost nista zagotovljeni, ob sistemski izključitvi sodnega nadzora nad zakonitostjo postopka za imenovanje, in to, da je bila ta oseba v sodniško funkcijo imenovana, čeprav je bilo zoper odločbo nacionalnega organa (Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet)), v kateri je zajet predlog za imenovanje te osebe v sodniško funkcijo, predhodno vloženo pravno sredstvo pri pristojnem nacionalnem sodišču (Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče)) in čeprav je bilo izvajanje te odločbe ustavljeno v skladu z nacionalnim pravom ter čeprav postopek pred pristojnim nacionalnim sodiščem (Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče)) ob vročitvi akta o imenovanju še ni bil končan? — in da zato sodišče, v katerega sestavi so osebe, imenovane v zgoraj opisanih okoliščinah, ni neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče v smislu prava Unije?