ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Zadeva C‑491/13

Mohamed Ali Ben Alaya

proti

Bundesrepublik Deutschland

(predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin)

„Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Območje svobode, varnosti in pravice — Direktiva 2004/114/ES — Členi 6, 7 in 12 — Pogoji za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija — Zavrnitev sprejema osebe, ki izpolnjuje pogoje iz navedene direktive — Diskrecijska pravica pristojnih organov“

Povzetek – Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. septembra 2014

Mejni nadzor, azil in priseljevanje – Imigracijska politika – Sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela – Direktiva 2004/114 – Pogoji – Nesprejem osebe, ki izpolnjuje pogoje iz direktive – Nedopustnost – Diskrecijska pravica pristojnih organov

(Direktiva Sveta 2004/114, členi 6, 7 in 12)

Člen 12 Direktive 2004/114 o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela je treba razlagati tako, da mora zadevna država članica na svoje ozemlje sprejeti državljana tretje države, ki želi za namene študija na njenem ozemlju prebivati več kot tri mesece, če ta državljan izpolnjuje taksativno določene pogoje za sprejem iz členov 6 in 7 te direktive ter se ta država članica ne sklicuje na enega od v tej direktivi taksativno naštetih razlogov, ki upravičujejo zavrnitev izdaje dovoljenja za prebivanje.

Diskrecijska pravica, ki jo Direktiva priznava državam članicam pri obravnavi prošenj za sprejem, se namreč nanaša samo na pogoje iz členov 6 in 7 navedene direktive ter v tem okviru na oceno upoštevnih dejstev, da bi se ugotovilo, ali so pogoji iz navedenih členov izpolnjeni in zlasti ali obstajajo razlogi, ki pomenijo nevarnost za javni red, javno varnost ali javno zdravje in nasprotujejo sprejemu državljana tretje države.

(Glej točki 33 in 36 ter izrek.)
1
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
1—
ECLI:EU:C:2014 :2089 1OBVESTILAONEOBJAVLJENIHODLOČBAH
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 1 7. julija 2 0 1 4  – 
Reber Ho lding/UUN T
(Zadeva C-1 4 1 / 1 3 P) 
UL C 141, 18.5.2013 . 
„Pritožba — Znamka S kupnosti — Figurativna znamka W alzer Traum — Ugovor imetnika n acionalne 
besedne znamke W alzertraum — Pojem r esne in dejanske u porabe znamke — 
Neupoštevanje predhodnih odločb — Načelo enakega obravnavanja“
1. Znamka Sk upnosti — Pripombe tretjih oseb in ugovor — Preizkus ugovora — Dokaz o uporabi 
prejšnje znamke — Resna in de janska uporaba — Pojem — Merila presoje (Uredba Sveta 
št. 40/94, člen 43(2)) (Glej točki 29 in 32.)
2. Znamka Sk upnosti — Vložitev prijave znamke Skupnosti — Določitev proizvodov oziroma storitev, 
na k atere se n anaša z namka — Uporaba splošnih n avedb n aslovov razredov N icejske 
klasifikacije — Obveznost prijavitelja, d a natančno opredeli proizvode a li storitve, na katere se 
nanaša prijava (Uredba Sveta št. 40/94, člen 43(2) in (3)) (Glej točki 40 in 41.)
3. Znamka Sk upnosti — Odločba U rada — Načelo enakega obravnavanja — Načelo dobrega 
upravljanja — Prejšnja praksa odločanja Urada — Načelo zakonitosti (Glej točko 45.)
4. Pritožba — Razlogi — Zgolj ponovitev razlogov in trditev, predstavljenih pred Splošnim sodiščem — 
Neopredelitev navedene napačne uporabe prava — Nedopustnost (člen 256(1) PDEU; Statut 
Sodišča, člen 58, prvi odstavek; Poslovnik Sodišča, člen 112(1), prvi odstavek, (c)) (Glej točko 54.) 
Iz rek
1. Pritožba se zavrne.
2. Družbi Reber Holding GmbH & Co. KG se naloži plačilo stroškov.
Keywords

Summary



Keywords

Približevanje zakonodaj – Zdravila za uporabo v humani medicini – Direktiva 2001/83 – Opredelitev izdelka kot zdravilo glede na funkcijo – Merila – Sposobnost neposredno ali posredno koristiti človekovemu zdravju

(Direktiva 2001/83 Evropskega parlamenta in Sveta, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27, člena 1(2) in 4(4))

Summary

Člen 1, točka 2(b), Direktive 2001/83 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27, je treba razlagati tako, da ne zajema snovi, ki zgolj spreminjajo fiziološke funkcije in niso sposobne neposredno ali posredno koristiti človekovemu zdravju ter se uživajo samo za omamljanje in so s tem škodljive za človekovo zdravje.

(Glej točko 50 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Usklajevanje davčnih zakonodaj – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Odbitek vstopnega davka – Dobava blaga – Pojem – Blago, ki je predmet pogodbe o finančnem lizingu – Nevračilo tega blaga lizinški družbi po odpovedi pogodbe – Izključitev – Možnost uprave zahtevati popravek

(Direktiva Sveta 2006/112, členi 16, 18 in od 184 do 186)

Summary

Člena 16 in 18 Direktive 2006/112 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da tega, da lizinški družbi ne uspe doseči, da ji lizingojemalec vrne blago, ki je bilo predmet pogodbe o finančnem lizingu, po odpovedi te pogodbe zaradi kršitve lizingojemalca, čeprav je ta družba sprožila postopke za vračilo tega blaga, po odpovedi pogodbe pa ni prejela nobenega plačila, ni mogoče šteti za dobavo blaga, opravljeno za plačilo, v smislu teh členov.

To, da ni bilo mogoče doseči vračila blaga, namreč ne spada pod nobenega od primerov iz člena 16. Prvič, za zadevno blago namreč ni mogoče šteti, da je namenjeno za zasebno rabo davčnega zavezanca ali za zasebno rabo njegovih zaposlenih, ker ni v njihovi posesti. Drugič, to, da lizingojemalec ostane posestnik tega blaga, ne da bi za to kar koli plačal, je posledica njegovega domnevnega krivdnega ravnanja, in ne tega, da je lizingodajalec to blago lizingojemalcu predal neodplačno. Tretjič, za to blago ni mogoče šteti, da je uporabljeno „za druge namene“ kot za namene dejavnosti davčnega zavezanca, ker je to, da se da v najem in da ga lizingojemalec uporablja, samo bistvo gospodarske dejavnosti lizingodajalca. Okoliščina, da zadnjemu ne uspe doseči vračila tega blaga po odpovedi pogodbe o finančnem lizingu, nikakor ne pomeni, da ga je uporabil za druge namene kot za namene svoje dejavnosti.

Vendar pa ti preudarki ne vplivajo na eventualno pravico davčne uprave, da od davčnega zavezanca zahteva popravek pod pogoji, ki so za to določeni v Direktivi 2006/112. Mehanizem popravkov, ki je določen s členi od 184 do 186 te direktive, je namreč sestavni del ureditve odbitkov davka na dodano vrednost, ki jo določa navedena direktiva.

(Glej točke 25, 26, 28, 32, 33 in izrek.)
6.

Pomoči, ki jih dodelijo države — Zagotovitev vračila nezakonite pomoči — Izračun zneska, vrnitev katerega je treba zagotoviti — Težave, na katere naleti država članica — Obveznost sodelovanja med Komisijo in državo članico — Obseg (člena 4(3) PEU in 108 PDEU; Uredba Sveta št. 659/1999, člen 14(1) (2)) (Glej točke od 77 do 79.)
(Glej točke od 30 do 32.)

V okviru ničnostne tožbe zoper sklep Sveta, katerega predmet je odobritev okrepljenega sodelovanja na podlagi člena 329 PDEU, se nadzor Sodišča nanaša na vprašanje, ali je ta sklep kot tak veljaven zlasti glede na določbe iz člena 20 PEU in iz členov od 326 PDEU do 334 PDEU, ki opredeljujejo vsebinske pogoje in postopek za tako odobritev.

Tega nadzora se ne sme zamenjevati z nadzorom, ki ga je mogoče v okviru naknadne ničnostne tožbe izvesti glede akta, sprejetega na podlagi izvajanja odobrenega okrepljenega sodelovanja.

(Glej točki 33 in 34.)
Člen 7 Direktive 2003/88/ES o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji ali praksi, v skladu s katero pravica do plačanega letnega dopusta ugasne, pri čemer ne nastane pravica do denarnega nadomestila na podlagi neizrabljenega dopusta, kadar delovno razmerje preneha zaradi smrti delavca. Prejetje takega nadomestila ne more biti odvisno od predhodne prošnje zainteresirane osebe.

Na eni strani je treba namreč poudariti, da je ta pravica do letnega dopusta le en od dveh vidikov temeljnega načela socialnega prava Unije, ki vključuje tudi pravico do plačila ob prenehanju delovnega razmerja. Na drugi strani je prejetje denarnega nadomestila, če je delovno razmerje prenehalo s smrtjo delavca, nujno za zagotovitev polnega učinka pravice do plačanega letnega dopusta, ki je delavcu zagotovljena na podlagi Direktive 2003/88. Če bi obveznost plačila za letni dopust ugasnila s prenehanjem delovnega razmerja zaradi smrti delavca, bi to namreč pomenilo, da bi nepredvidljiva okoliščina, na katero ne moreta vplivati niti delavec niti delodajalec, povzročila retroaktivno popolno izgubo same pravice do plačanega letnega dopusta, kot je določena v členu 7 Direktive 2003/88.

Poleg tega, ker člen 7(2) Direktive 2003/88 za nastanek pravice do denarnega nadomestila ne določa nobenega drugega pogoja, kot da delovno razmerje preneha, prejetja takega nadomestila ni mogoče pogojevati z obstojem predhodne prošnje za nadomestilo.

(Glej točke 20, od 23 do 25, 27, 29 in 30 ter izrek.)
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
ECLI:EU:C:2013 :533 1Zadeva C-3 8 3 / 1 3 PPU
M. G. 
in 
 N. R.
proti
Staatssec retaris 
van 
 Veiligheid 
en 
 Justitie
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki g a je vložilo Raad v an State (Nizozemska))
„Vizumi, azil, priseljevanje in dr uge politike v zvezi s prostim gibanjem o seb — Politika p riseljevanja — 
Nezakonito priseljevanje in prebivanje — Repatriacija oseb, ki n ezakonito prebivajo — Direktiva 
2008 /115/ES — Vračanje nezakonito prebivajočih dr žavljanov tretjih dr žav — Postopek odstranitve — 
Ukrep p ridržanja — Podaljšanje pridržanja — Člen 15(2) in (6) — Pravica do obrambe — Pravica 
osebe, da s e izjasni — Kršitev — Posledice“
Povzetek – Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. septembra 2013
Mejni nadzor, azil in priseljevanje — Politika priseljevanja — Vračanje nezakonito prebivajočih 
državljanov tretjih d ržav — Pridržanje z namenom o dstranitve — Podaljšanje pridržanja — 
Kršitev pravice osebe, da se i zjasni — Posledice — Odprava pridržanja — Pogoji
(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2008 /115, člen 15(2) in (6))
Pravo U nije, podrobneje člen 15(2) in (6) Direktive 2008 /115 o skupnih standardi h in postopkih 
v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih dr žavljanov tretjih dr žav, je treba ra zlagati 
tako, da č e se pri podaljšanju ukrepa pridržanja v okviru upravnega postopka kr ši pravica osebe, da s e 
izjasni, nacionalno s odišče, pristojno z a presojo zakonitosti te odločbe, ukrep p ridržanja odpravi le, če 
ugotovi, da j e, glede na vse dejanske in pravne okoliščine vsakega posameznega primera, ta kr šitev 
osebi, ki s e nanjo sklicuje, dejansko o dvzela možnost boljše obrambe in to v taki me ri, da b i lahko 
imel ta upravni postopek drugačen rezultat.
To, da s e nacionalnemu sodišču ne bi priznalo take di skrecijske p ravice in da b i se zahtevalo, da v saka 
kršitev p ravice osebe, da s e izjasni, namreč avtomatično p ovzroči ra zglasitev n ičnosti odločbe 
o podaljšanju pridržanja in njegovo odpravo, čeprav dejansko taka kr šitev n e bi vplivala na to odločbo 
o podaljšanju in čeprav bi bili izpolnjeni vsebinski pogoji za pridržanje iz člena 15 D irektive 2008 /115, 
bi lahko o grozilo polni učinek te dir ektive.
(Glej točki 41 in 45 ter izrek.)
Člen 77(1) št. 1408/71, v različici po spremembi in posodobitvi z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 592/2008, je treba razlagati tako, da dajatve, kakršna je pokojnina za varstvo in vzgojo otrok iz ureditve države članice, ki se v primeru smrti dodeli pokojnikovemu razvezanemu zakoncu za vzgojo in varstvo otrok tega razvezanega zakonca, ni mogoče obravnavati kot starostno ali invalidsko pokojnino ali pokojnino za nesrečo pri delu ali poklicno bolezen v smislu te določbe navedene uredbe.

Uvrstitev neke dajatve v splošno sistematiko Uredbe št. 1408/71 namreč v bistvu temelji na konstitutivnih elementih te dajatve, zlasti na njenih ciljih in njenih pogojih dodelitve, in ne na tem, kako je ta dajatev opredeljena v nacionalni zakonodaji. Navedena pokojnina za varstvo in vzgojo otrok ne predpostavlja niti nesreče pri delu ali poklicne bolezni niti fizične, mentalne ali psihične ovire za to, da bi upravičenec lahko opravljal poklicno dejavnost. Ta pokojnina za varstvo in vzgojo otrok predpostavlja smrt enega od razvezanih zakoncev. Zato se želi s to pokojnino nadomestiti terjatev za preživljanje, ki je povezana z vzdrževanjem otroka in ki je ugasnila z omenjeno smrtjo, ter preprečiti, da bi moral preživeli od staršev opravljati poklicno dejavnost, ki ni v interesu otroka.

(Glej točke 36, 37, 39 in 45 ter točko 1 izreka.)
4

Člen 2 navedene direktive določa: „1. V tej direktivi se izraz ‚energenti‘ uporablja za izdelke: (a) iz oznak […] 1507 do 1518 [kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 254/2000 z dne 31. januarja 2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 9, str. 357, v nadaljevanju: KN)], če so namenjeni uporabi kot gorivo za ogrevanje ali pogonsko gorivo; (b) iz oznak KN 2701, 2702 in 2704 do 2715; […] 3. Kadar so namenjeni za uporabo, ponujeni naprodaj ali uporabljeni kot pogonsko gorivo ali gorivo za ogrevanje, se energenti, razen tistih, za katere je raven obdavčitve določena s to direktivo, obdavčijo glede na uporabo, po stopnji, ki se uporablja za enakovredno gorivo za ogrevanje ali pogonsko gorivo. Razen obdavčenih izdelkov, naštetih v odstavku 1, se vsi izdelki, ki so namenjeni za uporabo, ponujeni naprodaj ali uporabljeni kot pogonsko gorivo ali kot dodatek ali aditiv k pogonskim gorivom, obdavčijo po stopnji, ki se uporablja za enakovredno pogonsko gorivo. Razen obdavčenih [obdavčljivih] izdelkov, naštetih v odstavku 1, se vsi drugi ogljikovodiki, razen šote, ki so namenjeni za uporabo, ponujeni naprodaj ali uporabljeni kot gorivo za ogrevanje, obdavčijo po stopnji, ki se uporablja za enakovredne energente. 4. Ta direktiva ne velja za: (a) obdavčitev proizvodnje toplotne energije in obdavčitev izdelkov iz oznak KN 4401 in 4402; (b) naslednjo uporabo energentov in električne energije: — energente, ki se uporabljajo za druge namene kot za pogonsko gorivo ali kot gorivo za ogrevanje, — dvojno uporabo energentov — Energent ima dvojno uporabo, kadar se uporablja tako kot gorivo za ogrevanje kakor tudi za druge namene kot za pogonsko gorivo in gorivo za ogrevanje. Uporaba energentov za kemijsko redukcijo in elektrolitične in metalurške procese šteje za dvojno uporabo. — električno energijo, ki se poglavitno uporablja za kemijsko redukcijo in elektrolitične in metalurške procese, […]“
53

V primeru, da bi to sodišče ugotovilo, da za to blago ni nastal nikakršen carinski dolg na podlagi zgoraj navedenih določb, bi bilo treba šteti, da je bilo to blago od vstopa v Unijo dano v postopke iz členov 7(3) in 16(1)(B)(a) Šeste direktive. Zato v tem primeru DDV ne bi bil dolgovan.
9

Iz predložitvene odločbe je razvidno, da je U. Spoering fotograf, ki je februarja 2003 po naročilu družbe Hi Hotel posnel 25 diapozitivov notranjosti različnih prostorov hotela, ki ga ta družba upravlja v Nici. U. Spoering je na družbo Hi Hotel je prenesel pravico do uporabe fotografij v oglaševalskih brošurah in na njenih spletnih straneh. Pisni dogovor o prenosu pravic do uporabe ne obstaja. Družba Hi Hotel je za te fotografije plačala račun v višini 2500 EUR, na katerem je bilo pripisano „include the rights – only for the hotel hi“.
36

Vendar so zadevne stranke kljub neprekinjenemu zdravljenju na obravnavi potrdile, da zdravljenje iz postopka v glavni stvari obsega niz dejavnosti, ki so, čeprav so medsebojno povezane, različne. Kot je generalna pravobranilka navedla v točkah 48 in 49 sklepnih predlogov, so bile bolniku nudene različne storitve, in sicer zdravstvena oskrba zdravnika na eni strani in dobava zdravil od lekarne bolnišnice, ki jo upravlja družba KD, na drugi, zaradi česar jih ni mogoče šteti za fizično in gospodarsko neločljive.
5

Člen 57 navedene direktive določa: „Ne glede na določbe [Direktive 68/151] in [Druge direktive Sveta z dne 13. decembra 1976 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe glede ustanavljanja delniških družb ter ohranjanja in spreminjanja njihovega kapitala, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (77/91/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 8)] državi članici ni treba uporabljati določb te direktive v zvezi z vsebino, revizijo in objavo letnih računovodskih izkazov za družbe, za katere velja njena nacionalna zakonodaja in ki so podrejena podjetja, kakor je opredeljeno v [Sedmi direktivi Sveta z dne 13. junija 1983 o konsolidiranih računovodskih izkazih, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (83/349/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 58)], če so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) za nadrejeno podjetje mora veljati nacionalna zakonodaja države članice; (b) vsi delničarji ali družbeniki podrejenega podjetja morajo izjaviti, da soglašajo z oprostitvijo te obveznosti; to izjavo o soglasju morajo dati za vsako poslovno leto; (c) nadrejeno podjetje mora izjaviti, da jamči za obveznosti, ki jih prevzame podrejeno podjetje; (d) izjave, navedene v (b) in (c), mora podrejeno podjetje objaviti, kakor je predpisano z zakonodajo države članice, v skladu s členom 3 Direktive [68/151]; (e) podrejeno podjetje mora biti vključeno v konsolidirane računovodske izkaze, ki jih izdela nadrejeno podjetje v skladu z Direktivo [83/349]; (f) zgoraj navedena oprostitev mora biti navedena v prilogah h konsolidiranim računovodskim izkazom, ki jih sestavi nadrejeno podjetje; (g) konsolidirani računovodski izkazi iz točke (e), konsolidirano letno poročilo in mnenje osebe, odgovorne za revidiranje teh računovodskih izkazov, se morajo objaviti za podrejeno podjetje, kakor je predpisano z zakonodajo države članice, v skladu s členom 3 Direktive [68/151].“
2.

Člen 67(1) Uredbe št. 796/2004 in člen 23 Uredbe št. 1975/2006 je treba razlagati tako, da je v primeru kršitve zahtev navzkrižne skladnosti, ki jo je storil tretji, ki dela izvršuje po naročilu upravičenca do pomoči, za to kršitev lahko odgovoren navedeni upravičenec, če je ravnal namerno ali malomarno zaradi izbire ali nadzora tega tretjega ali dajanja navodil temu, in to ne glede na to, ali je navedeni tretji ravnal namerno ali malomarno.
9

Prva navedena prejšnja znamka je bila besedna znamka Skupnosti WeserGold, vložena 3. januarja 2003 in registrirana 2. marca 2005 pod številko 2994739, in sicer za proizvode iz razredov 29, 31 in 32, ki ustrezajo, za posamezen razred, temu opisu: — razred 29: „Konzervirano, sušeno ter kuhano sadje in zelenjava; želeji, marmelade, kompoti; mlečni izdelki, kot so jogurtovi napitki, katerih bistvena sestavina je jogurt, vendar tudi sadni in zelenjavni sokovi“; — razred 31: „Sveže sadje“ in — razred 32: „Mineralne vode in sodavice; druge brezalkoholne pijače, kot so limonade, sodavice in pijače kole; sadni sokovi in sadne pijače, zelenjavni sokovi in zelenjavne pijače; sirupi in drugi pripravki za proizvodnjo pijač“.
Za predložitev takega dokaza je potrebno, da se preferencialno poreklo blaga, prvotno uvoženega iz Egipta, dokaže s potrdilom o gibanju blaga EUR.1, ki so ga izdali egiptovski carinski organi v skladu s tem protokolom, in da uvoznik dokaže, da del blaga, razdeljenega v tej prvi državi članici in odpremljenega v drugo državo članico, ustreza delu blaga, uvoženega iz Egipta v prvo državo članico. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali so v postopku v glavni stvari ti pogoji izpolnjeni.
Glede prvega merila iz te opredelitve, in sicer obstoja dejavnosti, je iz sodne prakse Sodišča razvidno, da zahteva dejanja in ne samo opustitev (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Falco Privatstiftung in Rabitsch, točke od 29 do 31). To merilo v primeru distribucijske pogodbe ustreza značilnemu opravljanju storitve distributerja, ki s tem, da zagotavlja distribucijo proizvodov principala, sodeluje pri poteku njihovega razširjanja. Distributer lahko zaradi zagotavljanja oskrbe, do katerega je upravičen na podlagi distribucijske pogodbe, in morebitne vključenosti v poslovno strategijo principala zlasti pri pospeševanju prodaje, za ugotavljanje česar je pristojno nacionalno sodišče, strankam ponuja storitve in ugodnosti, ki jim jih zgolj prodajalec ne more ponuditi, s čimer lahko s proizvodi principala osvoji večji del lokalnega trga.
14

Svet je s Sklepom Sveta 2011/866/EU z dne 19. decembra 2011 o predlogu Komisije za uredbo Sveta o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom od 1. julija 2011 (UL L 341, str. 54) sklenil, da zlasti iz teh razlogov „ne sprejme predloga [uredbe]“: „(8) […] Prepričan je, da trenutna finančna in ekonomska kriza v Uniji, zaradi katere je veliko število držav članic uvedlo znatne fiskalne prilagoditve, med drugim prilagoditve plač javnih uslužbencev, pomeni resno in nenadno poslabšanje ekonomskega in socialnega položaja v Uniji. […] (13) V luči navedenega Svet meni, da stališče Komisije v zvezi z obstojem resnega in nenadnega poslabšanja ekonomskega in socialnega položaja ter njena odločitev, da ne predloži predloga na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, temeljita na očitno nezadostni in napačni utemeljitvi. (14) Ker je Sodišče […] v zadevi [Komisija proti Svetu, v kateri je bila izdana sodba z dne 24. novembra 2010 (C-40/10, ZOdl., str. I-12043),] razsodilo, da je edina možnost za upoštevanje ekonomske krize pri prilagoditvi osebnih prejemkov za obdobje uporabe Priloge XI h Kadrovskim predpisom postopek iz člena 10 navedene priloge, je bil Svet v zvezi z uporabo tega člena v času kriznih razmer odvisen od predloga Komisije. (15) Svet je prepričan, da je bila Komisija, v luči besedila člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom in ob upoštevanju obveznosti lojalnega sodelovanja med institucijami iz drugega stavka člen 13(2) [PEU], zavezana Svetu predložiti ustrezen predlog. Ugotovitve Komisije in nepredložitev takšnega predloga predstavljajo kršitve zadevne obveznosti. (16) Ker lahko Svet ukrepa le na podlagi predloga Komisije, sta nezmožnost Komisije, da prikaže pravilne ugotovitve na podlagi dokazov in da predstavi predlog v skladu s členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, preprečila Svetu, da bi pravilno deloval z ozirom na nenadno in resno poslabšanje ekonomskega in socialnega položaja s sprejemom akta v skladu s členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom“.
57

Okoliščina, da so bili ti ukrepi sprejeti, preden je bil v postopku v glavni stvari družbi LBI odobren moratorij, ne more omajati te ugotovitve. Kot namreč izhaja iz samega besedila členov 3(2), drugi in tretji pododstavek, in 9(1), drugi pododstavek, Direktive 2001/24, stečajno pravo ureja tudi začasne učinke reorganizacijskih ukrepov in postopkov prenehanja. Člen 32 navedene direktive ne more preprečiti, da bi imeli ti ukrepi in postopki retroaktiven učinek.
10

C. Tulică in C. I. Plavoşin sta sklenila več pogodb o prodaji nepremičnin, in sicer C. Tulică 134 pogodb v obdobju od leta 2007 do leta 2008 in C. I. Plavoşin 15 pogodb v obdobju od leta 2007 do leta 2009.
36

Ugotoviti je treba, da je vzpostavitev sistema vodenja in trgovanja s pravicami do emisij ekvivalenta ogljikovega dioksida na ravni Unije pomenila zakonodajno odločitev, ki je sledila politični usmeritvi v okoliščinah, ko se je bilo treba nujno soočiti z resnimi okoljskimi težavami, kar je razvidno iz sklepov sveta z dne 8. marca 2001, na katere se sklicuje uvodna izjava 1 Direktive 2003/87. Ta zakonodajna odločitev je poleg tega temeljila na ekonomskih in tehničnih vidikih, ki so zelo zapleteni in precej sporni, predstavljenih v Zeleni knjigi COM(2000) 87 z dne 8. marca 2000. Zakonodajalec Unije je torej z namenom prispevati k uresničitvi zavez Evropske unije in njenih držav članic na podlagi Kjotskega protokola sam presodil in pretehtal bodoče in negotove učinke svojega posega (glej po analogiji zgoraj navedeno sodbo Nemčija proti Parlamentu in Svetu, točka 55).