ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Zadeva T-444/07

Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM)

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„ESS — Ukinitev finančne pomoči — Poročilo OLAF“

Sodba Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 30. junija 2009 II ‐ 2124

Povzetek sodbe

Da bi se zagotovila pravna varnost in dober potek sojenja, je treba v besedilu tožbe, da bi bila ta dopustna, navesti bistvene pravne in dejanske elemente, na katerih temelji, vsaj v obliki povzetka, vendar povezano in razumljivo. Da bi zadostila tem zahtevam, mora tožba za povrnitev škode, ki naj bi jo domnevno povzročila institucija Skupnosti, vsebovati elemente, ki dopuščajo opredelitev ravnanja, ki ga tožeča stranka očita instituciji, razloge, iz katerih meni, da obstaja vzročna zveza med ravnanjem in škodo, ki naj bi jo utrpela, ter naravo in obseg te škode. Ker tožeča stranka ni podala nobenih navedb, Sodišču prve stopnje ni treba ugotavljati in preverjati obstoja morebitne vzročne zveze med očitanim ravnanjem in zatrjevano škodo. Zato je treba vse naknadne navedbe o tej zvezi zavrniti kot prepozne. (Glej točke 32, 33, 36 in 37.)

Načelo spoštovanja pravice do obrambe zahteva, da se naslovnikom odločb, ki pomembno vplivajo na njihove interese, omogoči, da učinkovito izrazijo svoje stališče. Poleg tega je pravica do obrambe zaradi postopkovne nepravilnosti kršena le, če je ta nepravilnost pomembno vplivala na možnost obrambe vpletenih podjetij. Tako lahko nespoštovanje veljavnih pravil, katerih namen je varstvo pravice do obrambe, vpliva na upravni postopek samo, če se dokaže, da bi se ta lahko končal drugače, če tega ne bi bilo. (Glej točki 51 in 53.)

Ob upoštevanju narave finančnih pomoči Skupnosti obveznost spoštovanja finančnih pogojev, navedenih v odločbi o odobritvi, pomeni – enako kot obveznost dejanske izvedbe zadevnega projekta – eno od bistvenih zavez upravičenca in torej pogojuje dodelitev finančne pomoči Skupnosti. V tem okviru je treba člen 24(1) in (2) Uredbe št. 4253/88 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2084/93, razlagati tako, da je z njim Komisiji pri kršitvi finančnih pogojev, predvidenih v dodelitveni odločbi, dovoljeno ukiniti dodeljeno finančno pomoč. (Glej točki 92 in 101.)

Za uveljavljanje pravice do sklicevanja na zaupanje v pravo morajo biti hkrati izpolnjeni trije pogoji. Prvič, uprava Skupnosti mora upravičencu dati natančna, brezpogojna in skladna zagotovila, ki izhajajo iz pooblaščenih in zanesljivih virov. Drugič, ta zagotovila morajo biti taka, da pri subjektu, na katerega so naslovljena, ustvarijo upravičena pričakovanja. Tretjič, dana zagotovila morajo biti v skladu z veljavnimi predpisi. (Glej točko 126.)
Parlament ima široko diskrecijsko pravico v zvezi s tem, katere dejavnike bo upošteval pri odločitvi o oddaji naročila na podlagi javnega razpisa. Sodni nadzor nad izvajanjem te diskrecijske pravice je zato omejen na preverjanje upoštevanja postopkovnih pravil in obrazložitve, vsebinske pravilnosti dejanskega stanja, neobstoja očitne napake pri presoji in zlorabe pooblastil.

Iz člena 100(2) Uredbe št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti in člena 149(3) Uredbe št. 2342/2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje finančne uredbe izhaja, da institucija Skupnosti izpolni obveznost obrazložitve sklepa, s katerim je bila v postopku oddaje javnih naročil ponudba zavrnjena, če, prvič, vsem zavrnjenim ponudnikom takoj sporoči razloge za zavrnitev njihove ponudbe in, drugič, ponudnike, ki so predložili sprejemljivo ponudbo in to izrecno zahtevajo, obvesti o značilnostih in relativnih prednostih izbrane ponudbe ter imenu izbranega ponudnika, in sicer v petnajstih koledarskih dneh od prejema pisne zahteve.

Če ima institucija Skupnosti enako kot v obravnavanem primeru široko diskrecijsko pravico, je upoštevanje jamstev, ki jih pravni red Skupnosti določa za upravne postopke, še pomembnejše. Med temi jamstvi je zlasti obveznost pristojne institucije, da svoje odločitve zadostno obrazloži. Samo tako lahko sodišče Skupnosti preveri, ali so bili podani dejanski in pravni elementi, od katerih je odvisno izvrševanje pravice do proste presoje.

Kadar zadevna institucija na podlagi zahteve tožeče stranke za dodatna pojasnila o sklepu pošlje dopis pred vložitvijo tožbe, vendar po datumu, ki je določen v členu 149(3) Uredbe št. 2342/2002, se lahko tudi ta dopis upošteva pri preučitvi, ali je bila obrazložitev v obravnavanem primeru zadostna. Obveznost obrazložitve je treba presojati glede na informacije, ki jih je imela tožeča stranka na voljo ob vložitvi tožbe, vendar pa institucija prvotne obrazložitve ne sme nadomestiti s povsem novo.

Nasprotno, to, da je zadevna institucija med postopkom navedla razloge za tako odločitev, ne odtehta nezadostnosti prvotne obrazložitve izpodbijanega sklepa. Obrazložitve namreč ni mogoče prvič in naknadno navesti šele pred sodiščem, razen v izjemnih okoliščinah.

(Glej točke 59, 61, 73 in 76.)
Na celotnem ozemlju Skupnosti obstaja za javnost, ki izkazuje relativno visoko stopnjo pozornosti, verjetnost zmede v smislu člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti med besednim znakom Barbara Becker, katerega registracija kot znamke Skupnosti je bila zahtevana za proizvode iz razreda 9 v smislu Nicejskega aranžmaja, in besedno znamko Skupnosti BECKER, predhodno registrirano za proizvode iz istega razreda. Enakost ali podobnost proizvodov, ki jih zajemata nasprotujoči si znamki, ni sporna, zahtevana znamka Barbara Becker in znamka BECKER sta si vizualno, glasovno in pojmovno podobni. Tudi če bi bili zadevni proizvodi namenjeni javnosti, ki bi jim posvečala relativno visoko stopnjo pozornosti, bi ta javnost lahko verjela, da so to proizvodi istega podjetja ali ekonomsko povezanih podjetij.

(Glej točke 25, 26, 31 in 40.)
besedna znamka FOCUS Radio za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 38, 41 in 42 – prijava št. 2340289

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom:
76

Člen 27(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 [ES] in 82 [ES] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205) določa, da „[p]red izdajo odločb po členih 7, 8, 23 ali členu 24(2) Komisija podjetjem ali podjetniškim združenjem, [vpletenim v] postopek, ki [ga] vodi Komisija, da priložnost za zaslišanje v zvezi z zadevami, proti katerim Komisija ugovarja“, in da „odločbe Komisije temeljijo samo na ugovorih, h katerim so zadevne stranke imele priložnost dati pojasnila“. Člen 27(2) iste uredbe med drugim določa, da „[se] pravica do obrambe strank […] v postopkih v celoti spoštuje“, da „[jim je] […] zagotovljena pravica do vpogleda v spis Komisije, ob upoštevanju pravnega interesa podjetij za varstvo poslovnih skrivnosti“ in da „[se] pravica do vpogleda v spis […] ne razširi na zaupne informacije in interno dokumentacijo Komisije ali organov, pristojnih za konkurenco v državah članicah“. Komisija v točki 8 Obvestila o pravilih za vpogled v spis Komisije v zadevah na podlagi členov 81 [ES] in 82 [ES], členov 53, 54 in 57 Sporazuma EGP in Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 (UL 2005, C 325, str. 7) „spis Komisije“ opredeljuje kot „vse dokumente, ki jih je pridobil, pripravil in/ali zbral Generalni direktorat Komisije za konkurence med preiskavo“. V točki 27 tega obvestila Komisija določa, da „[bo] vpogled v spis […] odobren na zahtevo in navadno samo enkrat, in sicer po vročitvi [njenega] obvestila [o ugotovitvah o možnih kršitvah] strankam, s čimer se zagotovi načelo enakopravnosti strank v postopku in se zavarujejo pravice strank do obrambe“, da „[je] splošno pravilo […], da se vpogled v odgovore drugih strank na [obvestilo] Komisije ne dovoli“, da „[se] stranki […] kljub temu odobri vpogled v dokumente, ki prispejo po obvestilu o [ugotovitvah o možnih kršitvah], v poznejših stopnjah upravnega postopka, kadar takšni dokumenti lahko sestavljajo novo dokazno gradivo v zvezi z navedbami zoper zadevno stranko, ki jih vsebuje obvestilo Komisije o [ugotovitvah o možnih kršitvah]“, in da „[se] to […] zgodi predvsem v primerih, ko se ta namerava sklicevati na novo dokazno gradivo“.
206

Pri dokazovanju, da so bili dogovori v prvih dveh letih omejevalnega sporazuma sklenjeni z dvostranskimi stiki med družbama SNV in KWS, se je Komisija oprla na interna zapiska družbe HBG z dne 28. marca in 8. julija 1994. Ta zapiska se sklicujeta na dogovore iz marca 1994, ki sta jih v imenu W5 sklenili družba KWS in v imenu naftnih družb družba SNV v zvezi s ceno bitumna, ki naj bi ostala nespremenjena do 1. januarja 1995. V nasprotju s trditvami tožečih strank ni mogoča razlaga, da se ta dokumenta sklicujeta le na izključno dvostranske stike med družbama SNV in HBG. Prvi zapisek namreč vsebuje napotilo na „sporazum, ki so ga naftne družbe sklenile z [W5]“, drugi pa se prav tako sklicuje na dogovor, sklenjen marca „z [W5] (g. H./družba KWS) in naftnimi družbami (g. E./družba SNV)“. Prav tako iz tega drugega zapiska ne izhaja, da so dobavitelji družbi HBG predlagali posebne cene, ampak le to, da so naftne družbe julija 1994 prevzele tveganje, da se oddaljijo od dogovorov, ki so jih marca 1994 sklenile z W5, tako da zvišajo svoje cene. Končno, dokumenti, ki so jih tožeče stranke priložile k repliki in ki naj bi izkazali, da je družba KWS leta 1987 in 1988 od družb Smid in Hollander zahtevala, naj se prilagodita cenam in rabatom, o katerih sta se dogovorili družbi KWS in SNV, niso dokazi, ker zadevajo obdobje precej pred kršitvenim obdobjem.
Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 16. novembra 2011 – Fardem Packaging proti Komisiji

(Zadeva T-51/06)

„Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sektor industrijskih plastičnih vreč – Odločba o ugotovitvi kršitve člena 81 ES – Globe – Teža kršitve – Olajševalne okoliščine – Sodelovanje v upravnem postopku“

1. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sporazumi in usklajena ravnanja, ki pomenijo enotno kršitev – Podjetja, ki bi jim bilo mogoče očitati kršitev, ki jo tvori sodelovanje pri globalnem omejevalnem sporazumu – Merila – Obveznost Komisije, da v svoji odločbi natančno opredeli kršitev s strani podjetja in držav – Neobstoj (člen 81(1) ES) (Glej točke od 42 do 45.)

2. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Tržni deleži zadevnega podjetja – Diskrecijska pravica Komisije (člen 81(1) ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23; Obvestilo Komisije 97/C 372/03) (Glej točke od 54 do 59.)

3. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Pooblastilo Komisije za odločanje po lastnem preudarku – Splošno zvišanje glob (člen 81(1) ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 2) (Glej točki 67 in 69.)

4. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Razdelitev zadevnih podjetij v različne kategorije – Pogoji – Spoštovanje načela enakega obravnavanja – Spoštovanje načela sorazmernosti (člen 81(1) ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23) (Glej točki 77 in 78.)

5. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Olajševalne okoliščine – Domnevno sodelovanje pod prisilo na sestankih s protikonkurenčnim namenom – Neobstoj namena omejevanja konkurence – Nepomemben element (člen 81(1) ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23) (Glej točke od 95 do 100.)

6. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Nenaložitev ali znižanje globe v zameno za sodelovanje obdolženega podjetja – Nujnost ravnanja, ki je Komisiji olajšalo ugotovitev kršitve – Diskrecijska pravica Komisije – Meje – Spoštovanje načela enakega obravnavanja (člen 81(1) ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23; Obvestilo Komisije 96/C 207/04) (Glej točke od 145 do 148.)

Predmet

Zahteva za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2005) 4634 konč. z dne 30. novembra 2005 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] (Zadeva COMP/F/38.354 – industrijske vreče) glede omejevalnega sporazuma na trgu industrijskih plastičnih vreč in zahteva za zmanjšanje zneska globe, naložene tožečima strankama.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 29. septembra 2011 – Poljska proti Komisiji

(Zadeva T-4/06)

„Kmetijstvo – Akt o pristopu iz leta 2003 – Uredba (ES) št. 1260/2001 – Uredba (ES) št. 1686/2005 – Uredba (ES) št. 1193/2009 – Tržno leto 2004/2005 – Dodatna dajatev – Določitev dveh koeficientov – Pristojnost – Pravna podlaga – Pooblastitvena določba – Obveznost obrazložitve – Spoštovanje bistvenih postopkovnih določb“

1. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sladkor – Uredba Komisije, s katero sta določena dva koeficienta dodatne dajatve – Pravna podlaga – Uredba št. 1260/2001 – Nedopustnost (Uredba Sveta št. 1260/2001, člen 16(2) in (5); Uredba Komisije št. 1686/2005, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1193/2009, člen 2) (Glej točke od 61 do 65.)

2. Pristop novih držav članic k Skupnostima – Akt o pristopu iz leta 2003 – Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Prehodni ukrepi v sektorju sladkorja – Uredba Komisije, s katero sta določena dva koeficienta dodatne dajatve – Pravna podlaga – Člen 41, prvi odstavek, Akta o pristopu – Dopustnost (Akt o pristopu iz leta 2003, člen 41, prvi odstavek; uredbi Komisije št. 60/2004 in št. 1686/2005, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1193/2009, člen 2) (Glej točke od 70 do 72 in od 77 do 79.)

3. Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sladkor – Uredba Komisije, s katero sta določena dva koeficienta dodatne dajatve – Pravna podlaga – Obveznost izrecne navedbe v obrazložitvi akta – Obseg – Neobstoj izrecne navedbe, ne da bi bila mogoča ugotovitev na podlagi drugih delov obrazložitve – Razglasitev ničnosti zadevne določbe (Akt o pristopu iz leta 2003, člen 41, prvi odstavek; Uredba Komisije št. 1686/2005, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1193/2009, člen 2) (Glej točke 80, od 82 do 87 in od 90 do 93.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti člena 2 Uredbe Komisije (ES) št. 1686/2005 z dne 14. oktobra 2005 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve in koeficienta za dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2004/2005 (UL L 271, str. 12), kakor je bila spremenjena s členom 3 Uredbe Komisije (ES) št. 1193/2009 z dne 3. novembra 2009 o popravku uredb (ES) št. 1762/2003, (ES) št. 1775/2004, (ES) št. 1686/2005, (ES) št. 164/2007 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 (UL L 321, str. 1).

Izrek

1. Člen 2 Uredbe Komisije (ES) št. 1686/2005 z dne 14. oktobra 2005 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve in koeficienta za dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2004/2005, kakor je bila spremenjena s členom 3 Uredbe Komisije (ES) št. 1193/2009 z dne 3. novembra 2009 o popravku uredb (ES) št. 1762/2003, (ES) št. 1775/2004, (ES) št. 1686/2005, (ES) št. 164/2007 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržna leta 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, se razglasi za ničen.
47

Iz sodne prakse je namreč razvidno, da je obstoj implicitne pristojnosti za sprejemanje uredb, ki pomeni odstopanje od načela dodelitve pristojnosti iz člena 5, prvi odstavek, ES treba presojati ozko. Sodna praksa le izjemoma prizna te implicitne pristojnosti, in sicer takrat, ko so potrebne, da se določbam pogodbe ali zadevni osnovni uredbi zagotovi polni učinek (glej v tem smislu sodbo Sodišča z dne 9. julija 1987 v združenih zadevah Nemčija in drugi proti Komisiji, 281/85, od 283/85 do 285/85 in 287/85, Recueil, str. 3203, točka 28, in sodbo Sodišča prve stopnje z dne v zadevi Francija proti Komisiji, T-240/04, ZOdl., str. II-4035, točka 37 in navedena sodna praksa).
Sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 27. aprila 2010 – UniCredito Italiano proti UUNT – Union Investment Privatfonds (UNIWEB in UniCredit Wealth Management)

(Združeni zadevi T-303/06 in T-337/06)

„Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijavi besednih znamk Skupnosti UNIWEB in UniCredit Wealth Management – Prejšnje nacionalni besedni znamki UNIFONDS in UNIRAK in figurativna nacionalna znamka UNIZINS – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zamenjave s prejšnjo znamko (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točki 48, 49.)

Predmet

Tožba zoper odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. septembra 2006 (združeni zadevi R 196/2005‑2 in R 211/2005‑2) in z dne 25. septembra 2006 (združeni zadevi R 456/2005‑2 in R 502/2005‑2) v zvezi s postopkoma z ugovorom med družbama Union Investment Privatfonds GmbH in UniCredito Italiano SpA.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: UniCredito Italiano SpA Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka UNIWEB za storitve iz razredov 35, 36 in 42 – prijava št. 2236164 – in besedna znamka UniCredit Wealth Management za proizvode in storitve iz razredov 16, 35, 36, 41 in 42 – prijava št. 2330066 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Union Investment Privatfonds GmbH Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemški besedni znamki UNIFONDS (št. 991995) in UNIRAK (št. 991997) in nemška figurativna znamka UNIZINS (št. 2016954) za razlikovanje vlaganj sredstev v smislu razreda 36 Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru za del zadevnih storitev in zavrnitev ugovora za preostale storitve Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe





Izrek

1. Zadevi T‑303/06 in T‑337/06 sta združeni za izdajo sodbe.

2. Odločba drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 5. septembra 2006 (združeni zadevi R 196/2005‑2 in R 211/2005‑2) se razveljavi v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena pritožba družbe UniCredito Italiano SpA v zadevi R 211/2005‑2 in je bilo ugodeno ugovorom zoper registracijo prijavljene znamke UNIWEB za „bančništvo, finančne posle, denarne posle, zavarovalništvo, informiranje in svetovanje na finančnem in zavarovalniškem področju, storitve v zvezi s kreditnimi in debetnimi karticami, bančne in finančne storitve na spletu“ iz razreda 36.

3. Odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 25. septembra 2006 (združeni zadevi R 456/2005‑2 in R 502/2005‑2) se razveljavi v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena pritožba družbe UniCredito Italiano SpA v zadevi R 456/2005‑2 in je bilo ugodeno ugovorom zoper registracijo prijavljene znamke UniCredit Wealth Management za „bančništvo, finančne posle, denarne posle, zavarovalništvo in finančno informiranje“ iz razreda 36.

4. Prijavi družbe Union Investment Privatfonds GmbH se zavrneta.

5. Vsaka stranka nosi svoje stroške.
2)

Burie Onderzoek en Advies se na podlagi pogodbe Telepromise (Telematics to Provide for Missing Services) s sklicevanjem na „Projet UR 1028“ naloži, naj Komisiji plača glavnico 109.535,62 EUR in zamudne obresti po zakoniti obrestni meri, ki velja na Nizozemskem, od 31. avgusta 2001 do vračila dolga v celoti.
Sodba Sodišča prve stopnje (sedmi senat) z dne 23. septembra 2009 – Arcandor proti UUNT – dm drogerie markt (S-HE)

(Zadeva T-391/06)

„Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti S-HE – Prejšnja nacionalna besedna znamka SHE, prejšnja nacionalna figurativna znamka She in prejšnja mednarodna figurativna znamka She – Relativni razlog za zavrnitev – Neobstoj verjetnosti zmede – Neobstoj podobnosti znakov – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (postal člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 207/2009)“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 29 do 33 in od 55 do 68.)

Predmet

Tožba zoper odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. septembra 2006 (zadeva R 301/2006-1), ki se nanaša na postopek z ugovorom med družbo Karstadt Quelle AG in dm drogerie markt GmbH.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: dm drogerie markt GmbH Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka S-HE za proizvode in storitve iz razredov 3, 9, 14, 16, 18, 24, 25, 28, 32, 38, 41 in 42 – prijava št. 2766723 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Arcandor AG, prej Karstadt Quelle AG Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka SHE za proizvode iz razredov 3 in 25, nemška figurativna znamka She za proizvode iz razredov 3, 9, 16, 18 in 25 ter mednarodna figurativna znamka She za proizvode iz razredov 3, 9, 16, 18 in 25 Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru je bilo ugodeno, prijava pa je bila zavrnjena. Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe





Izrek

1) Tožba se zavrne.
26

Glede na ustaljeno sodno prakso mora biti obrazložitev, ki je zahtevana v členu 253 ES, prilagojena vrsti obravnavanega akta ter mora jasno in nedvoumno odražati razloge institucije, ki je akt izdala, tako da se lahko stranke seznanijo z utemeljitvijo sprejetega ukrepa in da pristojno sodišče izvrši nadzor. Zahtevo po obrazložitvi je treba presojati glede na okoliščine posameznega primera, zlasti vsebino zadevnega akta, lastnosti podanih razlogov in interesa za pojasnilo, ki ga imajo lahko naslovniki ali druge osebe, ki jih ukrep neposredno in posamično zadeva. V obrazložitvi ni treba podrobno navesti vseh upoštevnih dejanskih in pravnih okoliščin, saj se vprašanje, ali obrazložitev izpolnjuje zahteve iz člena 253 ES, nanaša ne le na besedilo tega člena, ampak tudi na njegov okvir in vsa pravna pravila, ki urejajo zadevno področje (sodbe Sodišča z dne 13. marca 1985 v zadevi Nizozemska in Leeuwarder Papierwarenfabriek proti Komisiji, 296/82 in 318/82, Recueil, str. 809, točka 19; z dne v zadevi Delacre in drugi proti Komisiji, C-350/88, Recueil, str. I-395, točki 15 in 16, in z dne v zadevi Belgija proti Komisiji, C-56/93, Recueil, str. I-723, točka 86).
44

Člen 44(1) Uredbe št. 40/94 se namreč nanaša na prijavitelja znamke Skupnosti in ne na odbor za pritožbe. Slednji se zato ne more sklicevati na to določbo, da bi – s tem ko bi stopil na mesto prijavitelja – iz njegovega vedenja v postopku sklepal o implicitni odpovedi njegovi prijavi znamke. Še več, medtem ko navedena sodna praksa navaja okoliščine, ki se nanašajo na zožitev seznama proizvodov, se obrazložitev sodb Sodišča prve stopnje prav tako izrecno sklicuje na izrecen umik prijave znamke (glej zgoraj točko 42 in navedeno sodno prakso). Enaka logika velja v obeh okoliščinah, če prijavitelj „izrecno in brezpogojno“ navede vsebino, ki naj bi jo imela njegova prijava znamke Skupnosti. Oddelek za ugovore in odbor za pritožbe morata, ob upoštevanju stališč, predstavljenih v postopku z ugovorom, odločiti o vsebini te prijave. Taka utemeljitev UUNT ne preprečuje registracije prijavljene znamke le za določeno število navedenih proizvodov in storitev, vendar bo do te omejitve kljub temu prišlo pri vprašanju preučitve verjetnosti zmede, ki je bilo postavljeno v tej zadevi.
Sodba Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 5. novembra 2008 – Neoperl Servisys proti UUNT (HONEYCOMB)

(Zadeva T-256/06)

„Znamka Skupnosti – Prijava besedne znamke Skupnosti HONEYCOMB – Absolutni razlog za zavrnitev – Opisnost – Člen 7(1)(c) Uredbe (ES) št. 40/94“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Absolutni razlogi za zavrnitev – Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali označb, s katerimi se lahko opišejo značilnosti proizvoda (Uredba Sveta št. 40/94, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 29 do 33 in 39.)

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 17. julija 2006 (zadeva R 1388/2005-4) glede zahteve za registracijo besednega znaka HONEYCOMB kot znamke Skupnosti.

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Neoperl Servisys AG Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka HONEYCOMB za proizvode iz razreda 11 – prijava št. 2906139 Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe





Izrek

1) Tožba se zavrne.