Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (peti senat) 
z dne 8. marca 2017 1* 
„Predhodno odločanje — Matične družbe in odvisne družbe, ki imajo sedež v različnih državah  
članicah — Skupni sistem obdavčitve — Davek od dohodkov pravnih oseb — Direktiva 90/435/EGS —  
Področje uporabe — Člen 2(c) — Družba, ki je zavezanec za davek, brez možnosti izbire ali  
oprostitve — Obdavčitev po ničelni davčni stopnji“  
V zadevi C-448/15, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
hof van beroep te Brussel (pritožbeno sodišče v Bruslju, Belgija) z odločbo z dne 24. junija 2015 , ki je 
na Sodišče prispela 19. avgusta 2015 , v postopku 
Belgisc he Staat 
proti 
Wereldhave Belgium Comm. VA, 
Wereldhave International NV, 
Wereldhave NV, 
SODIŠČE (peti senat), 
v sestavi J. L. da Cruz Vilaça, predsednik senata, M. Berger, sodnica, A. Borg Barthet, E. Levits  
(poročevalec) in F. Biltgen, sodniki,  
generalni pravobranilec: M. Campos Sánchez-Bordona,  
sodni tajnik: A. Calot Escobar,  
na podlagi pisnega postopka,  
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:  
— za Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV, Wereldhave NV R. Tournicourt 
in M. Delanote, odvetnika, 
— za belgijsko vlado N. Zimme r in J.-C. Halleux, agenta, 
— za češko vlado T. Müller, M. Smolek in J. Vláčil, agenti, 
1 — Jezik postopka: nizozemščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2017 :180 1 
SODBA Z DNE 8. 3. 2017 – ZADEVA C-448/15  
WERELDHAVE BELGIUM IN DRU GI  
— za francosko vlado D. Colas in S. Ghiandoni, agenta, 
— za italijansko vlado G. Palmieri, agentka, skupaj s S. Fiorentinom, avvocato dello Stato 
— za Evropsko komisijo W. Roels, agent,  
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 26. oktobra 2016  
izreka naslednjo  
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Direktive Sveta 90/435/EGS z dne 
23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav 
članic (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 147) ter členov 43 in 56 ES. 
2 Ta predlog je bil predložen v sporu med Belgische Staat (država Belgija) ter Wereldhave Belgium 
Comm. V.A., Wereldhave International NV in Wereldhave NV glede pri viru odtegnjenega davka na 
dividende, ki jih je družba Wereldhave Belgium razdelila družbi Wereldhave International in družbi 
Wereldhave v davčnih letih 1999 in 2000 . 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
3 V tretji uvodni izjavi Direktive 90/435 je navedeno: 
„ker se obstoječi davčni predpisi, ki urejajo razmerja med matičnimi družbami in odvisnimi družbami, 
v različnih državah članicah razlikujejo in so na splošno manj ugodni kot tisti, ki veljajo za matične 
družbe in odvisne družbe v isti državi članici; ker je zato sodelovanje med družbami iz različnih držav 
članic v manj ugodnem položaju v primerjavi s sodelovanjem družb iz iste države članice; ker je treba 
ta manj ugoden položaj odpraviti z uvedbo skupnega sistema, da bi se olajšalo povezovanje družb 
v skupine;“. 
4 Člen 1(1) navedene direktive je določal: 
„Države članice uporabljajo to direktivo: 
— za distribucijo dobička, ki ga prejmejo družbe v tej državi od odvisnih družb iz druge države članice, 
— za distribucijo dobička družb v tej državi, ki so odvisne družbe družb v drugih državah članicah, 
tem drugim družbam.“ 
5 Člen 2 Direktive 90/435 je določal: 
„Za namene te direktive ‚družba države članice‘ pomeni vsako družbo, ki: 
(a) ima eno od oblik, naštetih v prilogi, 
(b) se v skladu z davčno zakono dajo države članice šteje v davčne namene za rezidenta te države in se 
pod pogoji sporazuma o izogibanju dvojnemu obdavčevanju, sklenjenem s tretjo državo, ne šteje za 
rezidenta za davčne namene zunaj Skupnosti; 
ECLI:EU:C:2017 :180 2 
SODBA Z DNE 8. 3. 2017 – ZADEVA C-448/15  
WERELDHAVE BELGIUM IN DRU GI  
(c) je poleg tega zavezanec za enega od naslednjih davkov, brez možnosti izbire ali oprostitve: 
— davki od dohodka pravnih oseb/vennoo tschapsbelasting v Belgiji,  
[…]  
— vennoo tschapsbelasting na Nizozemskem ,  
[…]  
— ali kateri koli drug davek, ki lahko nadomesti zgornje davke.“ 
6 Člen 3 Direktive 90/435 je določal: 
„1. Za namene uporabe te direktive: 
(a) se status matične družbe pripiše najmanj vsaki družbi države članice, ki izpolnjuje pogoje iz 
člena 2 in ima delež najmanj 25 % v kapitalu družbe druge države članice, ki izpolnjuje enake 
pogoje; 
(b) ‚odvisna družba‘ pomeni družbo, katere kapital vključuje delež, naveden pod (a). 
2. Z odstopanjem od odstavka 1 imajo države članice možnost, da: 
— z dvostranskim sporazumom zamenjajo kriterij deleža v kapitalu s kriterijem glasovalnih pravic, 
— ne uporabljajo te direktive za družbe te države članice, ki ne vzdržujejo deležev, s katerimi se 
kvalificirajo kot matične družbe, neprekinjeno vsaj dve leti ali za tiste svoje družbe, v katerih 
družba druge države članice ne vzdržuje takega deleža neprekinjeno vsaj dve leti.“ 
7 V skladu s členom 5(1) te direktive je dobiček, ki ga odvisna družba distribuira svoji matični družbi, 
vsaj kadar ta poseduje najmanj 25 % kapitala odvisne družbe, oproščen pri viru odtegnjenega davka. 
8 Vtočkah (a) in (j) priloge k tej direktivi z naslovom „Seznam družbiz člena 2(a)“ so naštete te družbe: 
„(a) družbe po belgijski zakono daji: ‚société anonyme‘/‚naamloze vennoo tschap‘, ‚société en 
commandite par actions‘/‚commanditaire vennoo tschap op aandelen‘, ‚société privée responsabilité 
limitée‘/,besloten vennoo tschap met beperkte aansprakelijkheid’ in tista telesa javnega prava, ki 
delujejo po zasebnem pravu; 
[…] 
(j) družbe po nizozemski zakono daji: ‚naamloze vennoo tschap‘, ‚besloten vennoo tschap met beperkte 
aansprakelijkheid‘;“ 
9 Direktiva 90/435 je bila razveljavljena z Direktivo Sveta 2011 /96/EU z dne 30. novembra 2011 
o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (UL 2011 , 
L 345, str. 8), ki je začela veljati 18. januarja 2012 . Vendar se glede na čas dejanskega stanja spora iz 
postopka v glavni stvari ratione temporis uporablja Direktiva 90/435. 
ECLI:EU:C:2017 :180 3 
SODBA Z DNE 8. 3. 2017 – ZADEVA C-448/15  
WERELDHAVE BELGIUM IN DRU GI  
Belgijsko pravo 
10 Člen 266 wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 (zakon o dohodnini iz leta 1992 ) v različici, ki je 
veljala v zadevi v glavni stvari (v nadaljevanju: CIR 1992 ) določa: 
„S kraljevo uredbo se lahko pod pogoji in v mejah, ki jih določi, v celoti ali delno oprosti dohodke iz 
kapitala, premičnine in druge dohodke od pri viru odtegnjenega davka na dohodke iz premoženja, če 
so dohodke pridobili prejemniki, ki jih je mogoče določiti, ali kolektivni naložbeni podjemi pod tujim 
pravom, ki predstavljajo nedeljivo premoženje, ki ga upravlja družba za upravljanje v imenu 
udeležencev, če njihovi deleži v Belgiji niso javno izdani in se v Belgiji ne trgujejo, ali če gre za 
dohodke od prinosniških instrumentov ene od naslednjih kategorij: 
1. dohodki od vrednostnih papirjev, izdanih pred 1. decembrom 1962 , ki so v skladu z zakono m 
oproščeni davka na prenosljive vrednostne papirje ali stvarnih davkov ali za katere velja davčna 
stopnja, nižja od 15 odstotkov, 
2. dohodki od certifikatov belgijskih kolektivnih naložbenih podjemov, 
3. pribitki kapitala v zvezi z obveznicami, varčevalnimi obveznicami ali drugimi vrednostnimi papirji, 
ki predstavljajo obveznice, izdanimi po 1. decembru 1962 . 
Pri viru odtegnjen davek pa se mora v vsakem primeru pobrati od dohodkov iz: 
1. kapitala iz vrednostnih papirjev, ki pomenijo posojila, katerih obresti se kapitalizirajo […]; 
2. ali iz vrednostnih papirjev, ki niso podlaga za periodično plačilo obresti in so bili izdani […] 
z diskontom, ki ustreza obrestim, kapitaliziranim do roka zapadlosti tega vrednostnega papirja 
[…]; 
[…] 
Odstavek 2 se ne uporablja za vrednostne papirje, ki izhajajo iz razstavljenih linearnih obveznic, ki jih 
je izdala država Belgija.“ 
11 Člen 106(5) Koninklijk besluit tot uitvoering van het Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 
(kraljeva uredba o izvajanju zakonika o dohodnini 1992 ) z dne 27. avgusta 1993 (Belgisch Staatsblad, 
13. september 1993 , str. 20.096) v različici, ki je veljala v zadevi v glavni stvari (v nadaljevanju: 
AR/CIR 1992 ), določa: 
„Od pri viru odtegnjenega davka na dohodke iz kapitala so popolnoma oproščene dividende, katerih 
dolžnik je belgijska odvisna družba in katerih prejemnik je matična družba v drugi državi članici 
Evropske gospodarske skupnosti. 
Oprostitev pa kljub temu ne velja, če delnice v lasti matične družbe, za katere so plačane dividende, ne 
ustrezajo deležem najmanj 25 % kapitala odvisne družbe in ta minimalni delež 25 % kapitala ni bil 
ohranjen neprekinjeno obdobje najmanj enega leta. 
Za namene odstavkov 1 in 2 pomenita pojma ‚odvisna družba‘ in ‚matična družba‘ matične in odvisne 
družbe v smislu Direktive [90/435]“. 
ECLI:EU:C:2017 :180 4 
SODBA Z DNE 8. 3. 2017 – ZADEVA C-448/15  
WERELDHAVE BELGIUM IN DRU GI  
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje 
12 Družba Wereldhave Belgium je komanditna delniška družba belgijskega prava, v kateri imata družbi 
Wereldhave International in Wereldhave, delniški družbi nizozemskega prava s sedežem na 
Nizozemskem 35-oziroma 44-odstotni delež. Družba Wereldhave ima v lasti celoten kapital družbe 
Wereldhave International. 
13 Družba Wereldhave Belgium je družbama Wereldhave International in Wereldhave izplačala dividende 
v višini 10.965.197,63 EUR leta 1999 in v višini 11.075.733,50 EUR leta 2000 . 
14 Družbi Wereldhave International in Wereldhave sta zaprosili za oprostitev od pri viru odtegnjenega 
davka na dividende in se sklicevali na Direktivo 90/435 in na člen 106(5) AR/CIR 1992 , s katerim je 
bila ta direktiva prenesena v belgijsko pravo, ker sta menili, da bi ju bilo treba obravnavati kot 
„matični družbi“ v smislu te direktive. 
15 Ker belgijska uprava v šestih mesecih po vložitvi prošnje o njej ni sprejela odločitve, so družbe 
Wereldhave Belgium, Wereldhave International in Wereldhave pri rechtbank van eerste aanleg te 
Brussel (prvostopenjsko sodišče v Bruslju, Belgija) vložile tožbo. 
16 Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (prvostopenjsko sodišče v Bruslju) je 20. novembra 2012 
sprejelo dve odločbi, v katerih je ugotovilo, da se pri viru odtegnjenega davka na dividende, ki so bile 
plačane med letoma 1999 in 2000 , v skladu z Direktivo 90/435 in s členom 106(5) AR/CIR 1992 ne 
zaračuna. 
17 Država Belgija je zoper ti odločbi vložila pritožbi pri predložitvenem sodišču in med drugim trdila, da 
so prejemniki dividend nizozemski davčni kolektivni naložbeni podjemi (v nadaljevanju: KNP), katerim 
se na Nizozemskem zaračuna davek od dohodkov pravnih oseb po ničelni stopnji in niso upravičeni do 
oprostitve od pri viru odtegnjenega davka, ki ga določata člen 106(5) AR/CIR 1992 in člen 5 Direktive 
90/435, ker ne izpolnjujejo pogojev za davčnega zavezanca iz člena 2(c) te direktive in iz člena 106(5) 
AR/CIR 1992 . 
18 Država Belgija meni, da izraz „brez možnosti izbire ali oprostitve“ v smislu člena 2(c) Direktive 90/435 
določat.i. „subjektivno in objektivno“ zahtevo po davčni zavezanosti. Tako naj za družbe, ki so 
zavezanci za plačilo davka od dohodkov pravnih oseb po ničelni stopnji, ta direktiva ne bi veljala. 
19 Družbe Wereldhave Belgium, Wereldhave International in Wereldhave pa trdijo, da so KNP kot 
delniške družbe načeloma zavezani za davek od dohodka pravnih oseb na Nizozemskem v skladu 
z Wet op de vennoo tschapsbelasting 1969 (zakon o davku od dohodka pravnih oseb iz leta 1969 , 
v nadaljevanju: Wet Vpb) na podlagi člena 1 tega zakona. Ta davčna zavezanost naj bi zadoščala za 
oprostitev od pri viru odtegnjenega davka v skladu s členom 266 CIR 1992 , členom 106(5) AR/CIR 
1992 in členom 5 Direktive 90/435. KNP je lahko upravičen do davka od dohodkov pravnih oseb po 
ničelni stopnji, če svoj dobiček v celoti izplača svojim delničarjem v skladu s členom 28 Wet Vpb in 
členom 9 besluit houdende vaststelling van het besluit beleggingsinstellingen (odlok o sprejetju uredbe 
o investicijskih institucijah) z dne 29. aprila 1970 . Vendar zahteva po davčni zavezanosti po mnenju 
toženih strank v postopku v glavni stvari ne zahteva dejanske obdavčitve, saj je ta davčna zavezanost 
lahko tudi le subjektivna. 
20 Tožene stranke v postopku v glavni stvari se sklicujejo med drugim na sklep z dne 12. julija 2012 , 
Tate & Lyle Investments (C-384/11, neobjavljen, EU:C:2012 :463), ko trdijo, da če se Direktiva 90/435 
ne uporabi za dividende belgijskega izvora, ki jih je svojim nizozemskim delničarjem izplačala belgijska 
družba, bi člena 43 in 56 ES nasprotovala zakonski določbi, ki za dividende, ki jih je družba rezidentka 
razdelila družbam prejemnicam rezidentkam in nerezidentkam, obračuna pri viru odtegnjen davek, 
čeprav je za družbe prejemnice rezidentke predviden mehanizem za ublažitev verižne obdavčitve. 
ECLI:EU:C:2017 :180 5 
SODBA Z DNE 8. 3. 2017 – ZADEVA C-448/15  
WERELDHAVE BELGIUM IN DRU GI  
21 V teh okoliščinah je hof van beroep te Brussel (pritožbeno sodišče v Bruslju) prekinilo odločanje in 
Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji: 
„1. Ali je treba Direktivo 90/435 razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu predpisu, ki ohranja 
belgijski pri viru odtegnjeni davek na dohodek iz kapitala za dividende, ki jih belgijska odvisna 
družba izplača matični družbi s sedežem na Nizozemskem , ki izpolnjuje zahteve glede 
minimalnega deleža in ohranitve tega deleža, zaradi tega, ker gre za davčni kolektivni naložbeni 
podjem, ki mora svoj dobiček v celoti izplačati svojim delničarjem in lahko pod tem pogojem 
v okviru davka od dohodka pravnih oseb izkoristi ničelno stopnjo? 
2. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: Ali je treba člena [43 in 56 ES] razlagati tako, da ti določbi 
nasprotujeta nacionalnemu predpisu, ki ohranja belgijski pri viru odtegnjeni davek na dohodke iz 
kapitala za dividende, ki jih belgijska odvisna družba izplača matični družbi s sedežem na 
Nizozemskem , ki izpolnjuje pogoje glede minimalnega deleža in ohranitve tega deleža, zaradi tega, 
ker gre za davčni kolektivni naložbeni podjem, ki mora svoj dobiček v celoti izplačati svojim 
delničarjem in lahko pod tem pogojem v okviru davka od dohodka pravnih oseb izkoristi ničelno 
stopnjo?“ 
Vprašanji za predhodno odločanje 
Prvo vprašanje 
22 Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba Direktivo 90/435 razlagati tako, 
da njen člen 5(1) nasprotuje ureditvi države članice, na podlagi katere se pri viru odtegnjeni davek 
obračuna na dividende, ki jih odvisna družba s sedežem v tej državi članici izplača KNP s sedežem 
v drugi državi članici, ki se mu obračuna davek od dohodkov pravnih oseb po ničelni stopnji, če je bil 
celoten dobiček izplačan njegovim delničarjem. 
23 Uvodoma je treba določiti, ali se lahko družba, kot je KNP v postopku v glavni stvari, ki ji je naložen 
davek od dohodkov pravnih oseb po ničelni stopnji – če se njen celotni dobiček distribuira njenim 
delničarjem –, opredeli kot „družba države članice“ v smislu člena 2 Direktive 90/435, tako da 
distribucija dividend tej družbi spada pod to direktivo. 
24 V skladu z ustaljeno sodno prakso je treba zato poleg besedila te določbe upoštevati tudi cilje in 
ureditev te direktive (glej v tem smislu sodbi z dne 3. aprila 2008 , Banque Fédérative du Crédit 
Mutuel, C-27/07, EU:C:2008 :195, točka 22, in z dne 1. oktobra 2009 , Gaz de France Berliner 
Investissement, C-247/08, EU:C:2009 :600, točka 26). 
25 V zvezi s tem je treba spomniti, da se želi z Direktivo 90/435, kot med drugim izhaja iz njene tretje 
uvodne izjave, odpraviti vsakršno manj ugodno obravnavanje sodelovanja med družbami iz različnih 
držav članic, ki je drugačno kot sodelovanje družb iz iste države članice, da bi se v Evropski uniji 
olajšalo povezovanje družb v skupine. Ta direktiva želi s tem na davčnem področju zagotoviti 
nevtralnost razdeljevanja dobička odvisne družbe s sedežem v eni državi članici svoji matični družbi 
s sedežem v drugi državi (sodba z dne 1. oktobra 2009 , Gaz de France – Berliner Investissement, 
C-247/08, EU:C:2009 :600, točka 27 in navedena sodna praksa). 
26 Kot je razvidno iz člena 1 Direktive 90/435, se ta nanaša na razdelitev dobička, ki ga prejmejo družbe iz 
ene države članice in ki izvira iz njihovih odvisnih družb s sedežem v drugih državah članicah. 
ECLI:EU:C:2017 :180 6 
SODBA Z DNE 8. 3. 2017 – ZADEVA C-448/15  
WERELDHAVE BELGIUM IN DRU GI  
27 Člen 2 Direktive 90/435 določa kumulativne pogoje, ki jih mora podjetje izpolniti, da bi se obravnavalo 
kot družba države članice v smislu navedene direktive, in tako opredeljuje njeno osebno področje 
uporabe (glej v tem smislu sodbo z dne 1. oktobra 2009 , Gaz de France – Berliner Investissement, 
C-247/08, EU:C:2009 :600, točka 29). 
28 Izkaže se, da se stranki v postopku v glavni stvari pred predložitvenim sodiščem ne sprašujeta o tem, ali 
družba, ki razdeli dividende, in družbe prejemnice dividend izpolnjujejo pogoje, določene 
v členu 2(a) in (b) te direktive v zvezi s pravno obliko družb in davčno rezidenco družb, kar je tudi 
pred Sodiščem nesporno. 
29 Stranke v postopku v glavni stvari pa se ne strinjajo glede vprašanja, ali je tretji pogoj, ki je določen 
v členu 2(c) te direktive, v skladu s katerim mora biti zadevna družba poleg tega zavezanec za enega 
od naslednjih davkov, brez možnosti izbire ali oprostitve, med katerimi je vennootschapsbelasting na 
Nizozemskem , ali za kateri koli drug davek, ki lahko nadomesti zgornje davke, v položaju v postopku 
v glavni stvari izpolnjen. 
30 Zato je treba določiti, ali je ta pogoj izpolnjen, kadar je zadevna družba zavezanec za ta davek po 
ničelni stopnji, če se njen celotni dobiček razdeli njenim delničarjem. 
31 V zvezi s tem je treba navesti, da člen 2(c) Direktive 90/435 določa pozitivno merilo opredelitve, in 
sicer, da je zavezanec za zadevni davek, ter negativno merilo, in sicer, da je brez možnosti izbire ali 
oprostitve. 
32 Določitev teh meril, enega pozitivnega in drugega negativnega, napeljuje na to, da pogoj iz člena 2(c) te 
direktive ne zahteva le, da se za družbo uporabi zadevni davek, ampak želi tudi izključiti položaje, ki 
vsebujejo možnost, da družbi, kljub temu, da je zavezana za ta davek, dejansko ne bi bilo naloženo 
plačilo tega davka. 
33 Čeprav se formalno družbi, ki je zavezanka za plačilo davka po ničelni stopnji, če je bil ves njen 
dobiček razdeljen njenim delničarjem, ta davek ne oprosti, je ta družba praktično prav v položaju, ki 
se ga želi s pogojem iz člena 2(c) Direktive izključiti, in sicer v položaju, ko tega davka ni dolžna 
plačati. 
34 Kot je namreč navedel generalni pravobranilec v točkah 43 in 44 sklepnih predlogov, vključitev 
v nacionalno zakono dajo določbe, v skladu s katero je lahko konkretna kategorija družb pod 
določenimi pogoji upravičena do ničelne davčne stopnje, pomeni, da tem družbam tega davka ni treba 
plačati (glej tudi sodbo z dne 20. maja 2008 , Orange European Smallcap Fund, C-194/06, 
EU:C:2008 :289, točki 33 in 34). 
35 Taka razlaga je v skladu s sistematiko Direktive 90/435 in z njenim ciljem, da se zagotovi davčna 
nevtralnost razdelitve dobička s strani odvisne družbe s sedežem v državi članici njeni matični družbi 
s sedežem v drugi državi članici z odpravo dvojne obdavčitve teh dobičkov. 
36 Ta direktiva želi namreč preprečiti dvojno obdavčitev dobičkov, ki jih odvisne družbe izplačajo 
matičnim družbam (glej med drugim sodbe z dne 3. aprila 2008 , Banque Fédérative du Crédit Mutuel, 
C-27/07, EU:C:2008 :195, točka 27; z dne 22. decembra 2008 , Les Vergers du Vieux Tauves, C-48/07, 
EU:C:2008 :758, točka 37, in z dne 1. oktobra 2009 , Gaz de France – Berliner Investissement, 
C-247/08, EU:C:2009 :600, točka 57) z mehanizmi, določenimi v členih 4(1) in 5(1) Direktive 90/435. 
37 Tako na eni strani člen 4(1) Direktive 90/435 določa, da kadar matična družba prejme distribuirani 
dobiček iz naslova svoje povezave z odvisno družbo, se država matične družbe vzdrži obdavčenja tega 
dobička ali dovoli tej matični družbi, da odbije od zneska izračunanega davka del korporacijskega 
davka, ki se nanaša na ta dobičekin ga je plačala odvisna družba, ter, če je primerno, znesek pri viru 
odtegnjenega davka, ki je ga odmerila država članica, v kateri je odvisna družba rezident, do višine 
ECLI:EU:C:2017 :180 7 
SODBA Z DNE 8. 3. 2017 – ZADEVA C-448/15  
WERELDHAVE BELGIUM IN DRU GI  
zneska ustreznega notranjega davka (sodbi z dne 12. decembra 2006 , Test Claimants in the FII Group 
Litigation, C-446/04, EU:C:2006 :774, točka 102, in z dne 3. aprila 2008 , Banque Fédérative du Crédit 
Mutuel, C-27/07, EU:C:2008 :195, točka 25). 
38 Na drugi strani člen 5(1) Direktive 90/435 določa oprostitev pri viru odtegnjenega davka v državi 
članici odvisne družbe pri razdelitvi dobička njeni matični družbi, vsaj kadar ta poseduje najmanj 25 % 
kapitala odvisne družbe (sodba z dne 3. aprila 2008 , Banque Fédérative du Crédit Mutuel, C-27/07, 
EU:C:2008 :195, točka 26 in navedena sodna praksa). 
39 Mehanizmi te direktive so bili torej izdelani za položaje, v katerih bi brez njihove uporabe izvajanje 
pristojnosti obdavčitve s strani držav članic lahko povzročilo, da se dobiček, ki ga odvisna družba 
razdeli svoji matični družbi, dvojno obdavči. 
40 Kadar pa je matična družba, kot je KNP v postopku v glavni stvari, na podlagi ureditve države članice, 
v kateri je njen sedež, upravičena do obdavčitve po ničelni davčni stopnji za ves svoj dobiček, čese ta 
v celoti razdeli njenim delničarjem, se odpravi nevarnost dvojne obdavčitve te matične družbe za 
dobiček, ki ji ga je razdelila njena odvisna družba. 
41 Zato je glede na vse zgoraj navedeno treba šteti, da družba, kot je KNP v postopku v glavni stvari, ki je 
zavezana za davek od dohodkov pravnih oseb po ničelni stopnji, če se ves njen dobiček razdeli njenim 
delničarjem, ne izpolnjuje pogoja iz člena 2(c) Direktive 90/435 in torej ne spada v pojem „družba 
države članice“ v smislu te direktive. 
42 V teh okoliščinah razdelitev dividend s strani odvisne družbe s sedežem v državi članici matični družbi 
s sedežem v drugi državi članici ne spada v področje te direktive. 
43 Zato je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba Direktivo 90/435 razlagati tako, da člen 5(1) ne 
nasprotuje ureditvi države članice, na podlagi katere se pri viru odtegnjeni davek obračuna na 
dividende, ki jih je odvisna družba s sedežem v tej državi članici razdelila KNP s sedežem v drugi državi 
članici, ki je zavezan za davek od dohodkov pravnih oseb po ničelni stopnji, če ta subjekt ni „družba 
države članice“ v smislu te direktive. 
Drugo vprašanje za predhodno odločanje 
44 Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem za predhodno odločanje v bistvu sprašuje, ali je treba 
člena 43 in 56 ES razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, na podlagi katere se pri viru 
odtegnjeni davek zaračuna na dividende, ki jih je odvisna družba s sedežem v tej državi članici 
razdelila KNP s sedežem v drugi državi članici, ki je zavezan za davek od dohodkov pravnih oseb po 
ničelni stopnji, če se ves njegov dobiček razdeli delničarjem. 
45 V skladu z ustaljeno sodno prakso v okviru sodelovanja, ki je uvedeno s členom 267 PDEU, nujnost 
razlage prava Unije, ki je lahko koristna za nacionalno sodišče, od tega sodišča zahteva, da opredeli 
pravne in dejanske elemente predloženih vprašanj ali vsaj razloži dejstva, ki so bila podlaga za ta 
vprašanja. Sodišče je namreč pristojno odločati o razlagi besedila Unije samo na podlagi dejstev, ki mu 
jih predloži nacionalno sodišče (sklep z dne 3. septembra 2015 , Vivium, C-250/15, neobjavljen, 
EU:C:2015 :569, točka 8 in navedena sodna praksa). 
46 Te zahteve v zvezi z vsebino predloga za sprejetje predhodne odločbe so izrecno navedene v členu 94 
Poslovnika Sodišča, ki naj bi ga predložitveno sodišče v okviru sodelovanja, vzpostavljenega 
s členom 267 PDEU, poznalo in ga mora natančno upoštevati (sodba z dne 10. novembra 2016 , 
Private Equity Insurance Group, C-156/15, EU:C:2016 :851, točka 61 in navedena sodna praksa). 
ECLI:EU:C:2017 :180 8 
SODBA Z DNE 8. 3. 2017 – ZADEVA C-448/15  
WERELDHAVE BELGIUM IN DRU GI  
47 Tako mora predložitveno sodišče navesti vsebino nacionalnih določb, ki se lahko uporabijo v tem 
primeru, in natančne razloge, ki so predložitvenemu sodišču vzbudili dvom o razlagi ali veljavnosti 
nekaterih določb prava Unije in zaradi katerih je menilo, da je treba Sodišču zastaviti vprašanja za 
predhodno odločanje. Sodiščeje že odločilo, da nacionalno sodišče vsaj minimalno obrazloži razloge 
glede izbire določb Unije, katerih razlago predlaga, in povezavo, ki jo je ugotovilo med temi določbami 
in nacionalno zakono dajo, ki se uporablja v sporu o glavni stvari (glej v tem smislu sodbo z dne 
10. marca 2016 , Safe Interenvíos, C-235/14, EU:C:2016 :154, točka 115; sklep z dne 12. maja 2016 , 
Security Service in drugi, od C-692/15 do C-694/15, EU:C:2016 :344, točka 20, in sodbo z dne 
10. novembra 2016 , Private Equity Insurance Group, C-156/15, EU:C:2016 :851, točka 62). 
48 Podatki, podani v predlogih za sprejetje predhodne odločbe, ne služijo le temu, da se Sodišču omogoči, 
da poda koristne odgovore na vprašanja, ki jih je postavilo predložitveno sodišče, ampak tudi, da se da 
vladam držav članic in drugim zadevnim strankam možnost, da v skladu s členom 23 Statuta Sodišča 
Evropske unije predstavijo svoja stališča (sodba z dne 10. novembra 2016 , Private Equity Insurance 
Group, C-156/15, EU:C:2016 :851, točka 63 in navedena sodna praksa). Sodišče mora skrbeti za zaščito 
te možnosti, saj se na podlagi te določbe zainteresiranim strankam vročijo le predložitvene odločbe 
(sklep z dne 29. novembra 2016 , Jacob in Lennertz, C-345/16, neobjavljen, EU:C:2016 :911, točka 17 in 
navedena sodna praksa). 
49 V tem primeru predložitveno sodišče glede nacionalnih določb, ki se uporabljajo v postopku v glavni 
stvari, le povzame besedilo člena 266 CIR 1992 in člena 106(5) AR/CIR 1992 . V skladu s to zadnjo 
določbo, ki izvaja člen 266 CIR 1992 , pa se pri viru odtegnjeni davek na dividende oprosti, kadar je 
dolžnik odvisna družba s sedežem v Belgiji in kadar je prejemnik dividend matična družba s sedežem 
v drugi državi članici. Predložitveno sodišče pa ne navaja vsebine določb, ki se uporabljajo za 
razdelitev dividend matičnim družbam, ki imajo sedež v Belgiji. 
50 Čeprav se predložitveno sodišče sklicuje na sklep z dne 12. julija 2012 Tate & Lyle Investments 
(C-384/11, neobjavljen, EU:C:2012 :463), pa ne navaja natančno, ali so nacionalne določbe, ki se 
uporabljajo v postopku v glavni stvari, enake kot tiste, ki so se uporabljale v zadevi, v kateri je bil 
izdan ta sklep. Poleg tega iz stališč, ki so jih predložile tožene stranke in belgijska vlada, izhaja, da naj 
bi bila razdelitev dividend investicijskim družbam s sedežem v Belgiji urejena z davčno ureditvijo, ki 
odstopa od splošnih pravnih določb, ki so se uporabile v zadevi, v kateri je bil izdan sklep z dne 
12. julija 2012 , Tate & Lyle Investments (C-384/11, neobjavljen, EU:C:2012 :463). V predlogu za 
sprejetje predhodne odločbe pa ni nikjer natančno navedena vsebina nacionalnih določb, ki se 
uporabljajo za razdelitev dividend investicijskim družbam s sedežem v Belgiji. 
51 Sodišče ob neobstoju natančnih določb v zvezi z nacionalnim pravnim okvirom, ki se uporablja za 
razdelitev dividend družbam s sedežem v Belgiji, ki jih je mogoče primerjati z družbami prejemnicami 
v postopku v glavni stvari, ne more odločiti, ali so dividende, ki so bile razdeljene družbam 
prejemnicam v postopku v glavni stvari, obravnavane manj ugodno kot dividende, ki so bile razdeljene 
takim primerljivim družbam s sedežem v Belgiji. Zato Sodišče ne more odločiti, ali je treba 
člena 43 in 56 ES razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, na podlagi katere se pri viru 
odtegnjeni davek obračuna na dividende, ki jih je odvisna družba s sedežem v tej državi članici 
razdelila KNP s sedežem v drugi državi članici, ki je zavezan za davek od dohodkov pravnih oseb po 
ničelni stopnji, če se ves njegov dobiček razdeli njegovim delničarjem. 
52 V teh okoliščinah drugo vprašanje ni dopustno. 
Stroški 
53 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo. 
ECLI:EU:C:2017 :180 9 
SODBA Z DNE 8. 3. 2017 – ZADEVA C-448/15  
WERELDHAVE BELGIUM IN DRU GI  
Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo: 
Direktivo Sveta z dne 2 3. julija 1 9 9 0 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih 
družb iz različnih držav članic (9 0 / 4 3 5 / E GS) je treba razlagati tako, da njen člen 5(1) ne 
nasprotuje ureditvi države članice, na podlagi katere se pri viru odtegnjeni davek obračuna na 
dividende, ki jih je odvisna družba s sedežem v tej državi članici razdelila davčnemu 
kolektivnemu naložbenemu podjemu s sedežem v drugi državi članici, ki je zavezan za davek od 
dohodkov pravnih oseb po ničelni stopnji, če ta subjekt ni „družba države članice“ v smislu te 
direktive. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2017 :180 10