Zbi rka odločb sodne pr akse 
Zadeva C-3 1 7 / 1 5  
X  
proti  
Staatssec retaris van Financiën  
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,  
ki ga je vložilo Hoge Raad der Nederlanden)  
„Predhodno odločanje – Prosti pretok kapitala – Člen 64 PDEU – Pretok kapitala v tretje države ali iz  
njih, ki se nanaša na opravljanje finančnih storitev – Finančna sredstva na švicarskem bančnem  
računu – Odločba o dodatni odmeri davka – Rok za dodatno odmero davka – Podaljšanje roka za  
dodatno odmero davka, če gre za premoženje, ki ni v državi članici rezidentstva“  
Povzetek – Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 15. februarja 2017  
1. Prosti pretok kapitala in svoboda plačil – Omejitve pretoka kapitala v tretje države ali iz njih – 
Omejitve pretoka kapitala, ki se nanašajo neposredne naložbe, ustanavljanje, opravljanje finančnih 
storitev ali sprejem vrednostnih papirjev na trge – Pojem omejitev, ki velja na dan 31. decembra 
1993 – Podaljšanje roka za dodatno odmero davka, če gre za premoženje, ki ni v državi članici 
rezidentstva – Možnost, da se uporabi za položaje, ki nimajo zveze z neposrednimi naložbami, 
ustanavljanjem, opravljanjem finančnih storitev ali sprejemom vrednostnih papirjev na trge 
(člen 63(1) PDEU in 64(1) PDEU) 
2. Prosti pretok kapitala in svoboda plačil – Omejitve pretoka kapitala v tretje države ali iz njih – 
Pretok kapitala, ki se nanaša na opravljanje finančnih storitev – Pojem – Odprtje računa 
vrednostnih papirjev s strani rezidenta države članice pri bančni instituciji zunaj Unije – 
Vključitev 
(člen 64(1) PDEU) 
3. Prosti pretok kapitala in svoboda plačil – Omejitve pretoka kapitala v tretje države ali iz njih – 
Omejitev prostega pretoka kapitala, ki se nanaša na opravljanje finančnih storitev – 
Področje uporabe – Podaljšanje roka za dodatno odmero davka, če gre za premoženje, ki ni 
vdržavi članici rezidentstva – Ukrepi, ki se ne nanaša ne na izvajalca storitev ne na pogoje 
opravljanja storitev in načine njihovega opravljanja – Vključitev 
(člen 64(1) PDEU) 
1. Člen 64(1) PDEU je treba razlagati tako, da se uporablja za nacionalno ureditev, ki določa omejitev 
pretoka kapitala iz te določbe, kot je podaljšani rok za dodatno odmero davka iz postopka v glavni 
stvari, tudi če se lahko ta omejitev uporabi tudi v primerih, ki niso povezani z neposrednimi 
naložbami, ustanavljanjem, opravljanjem finančnih storitev ali sprejemom vrednostnih papirjev na trge. 
SL 
ECLI:EU:C:2017 :119 1 
POVZETEK – ZADEVA C-317/15  
X  
V zvezi s tem je treba poudariti, prvič, da je iz besedila člena 64(1) PDEU razvidno, da ta določba 
določa odstopanje od prepovedi iz člena 63(1) PDEU za „uporabo“ omejitev, ki veljajo po notranjem 
pravu na dan 31. decembra 1993 in so bile sprejete glede pretoka kapitala, ki se nanaša na neposredne 
naložbe, vključno z naložbami v nepremičnine, ustanavljanjem, opravljanjem finančnih storitev ali 
sprejemom vrednostnih papirjev na trge kapitala. Tako uporaba člena 64(1) PDEU ni odvisna od 
predmeta nacionalne ureditve, ki vsebuje take omejitve, temve č od njenega učinka. Ta določba se 
uporabi, če ta nacionalna ureditev vsebuje omejitev pretoka kapitala, ki se nanaša na neposredne 
naložbe, ustanavljanje, opravljanje finančnih storitev ali sprejem vrednostnih papirjev na trge kapitala. 
Iz tega izhaja, da to, da se lahko navedena ureditev uporabi tudi v drugih položajih, ne ovira uporabe 
člena 64(1) PDEU v okoliščinah, na katere se nanaša. 
Drugič, to razlago potrjuje sodna praksa Sodišča. V skladu s to sodno prakso se namreč za omejitev 
pretoka kapitala, kot je manj ugodno davčno obravnavanje tujih dividend, uporablja člen 64(1) PDEU, 
ker se omejitev nanaša na deleže, ki so bili pridobljeni za vzpostavitev ali ohranjanje trajnih in 
neposrednih gospodarskih povezav med delničarjem in zadevno družbo, in ki delničarju omogočajo, 
da učinkovito sodeluje pri upravljanju te družbe ali njenem nadzoru (sodba z dne 24. novembra 2016 , 
SECIL, C-464/14, EU:C:2016 :896, točka 78 in navedena sodna praksa). Prav tako je po mnenju Sodišča 
omejitev zajeta s členom 64(1) PDEU kot omejitev pretoka kapitala, ki se nanaša na neposredne 
naložbe, če je vezana na kakršne koli naložbe fizičnih ali pravnih oseb, ki so namenjene vzpostavitvi 
ali ohranjanju trajnih in neposrednih povezav med osebo, ki je zagotovila kapital, in podjetjem, ki je 
dobilo na razpolago kapital za izvajanje gospodarske dejavnosti (glej v tem smislu sodbo z dne 
20. maja 2008 , Orange European Smallcap Fund, C 194/06, EU:C:2008 :289, točka 102). Iz teh sodb in 
posebej iz izrazov „ker“ in „če“, ki sta v njiju uporabljena, je razvidno, da področje uporabe člena 64(1) 
PDEU ni odvisno od posameznega predmeta nacionalne omejitve, temve č od njenega učinka na pretok 
kapitala, navedenega v tem členu 
(Glej točke 21, 22, 25 in točko 1 izreka.) 
2. To, da rezident države članice odpre račun vrednostnih papirjev pri bančni instituciji zunaj Unije, 
kot v postopku v glavni stvari, spada v pojem pretoka kapitala, ki se nanaša na opravljanje finančnih 
storitev v smislu člena 64(1) PDEU. 
V zvezi s tem je treba navesti, da se pretok kapitala, ki nastane z odprtjem računa vrednostnih papirjev 
pri bančni instituciji, nanaša na opravljanje finančnih storitev. Po eni strani namreč ni sporno, da ta 
bančna institucija za imetnika tega računa opravlja storitve upravljanja navedenega računa, ki jih je 
treba šteti za opravljanje finančnih storitev. 
Po drugi strani obstaja vzročno-posledična povezava med zadevnim pretokom kapitala in opravljanjem 
finančnih storitev, saj imetnik svoj kapital vložina račun vrednostnih papirjev, ker v zameno od bančne 
institucije prejme storitve upravljanja. Zato v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, obstaja 
dovolj tesna povezava med pretokom kapitala in opravljanjem finančnih storitev. 
(Glej točke od 29 do 31 in točko 2 izreka.) 
3. Možnost, ki je državam članicam priznana s členom 64(1) PDEU, da uporabijo omejitve pretoka 
kapitala, ki se nanaša na opravljanje finančnih storitev, velja tudi za tiste omejitve, ki se tako kot 
podaljšani rok za dodatno odmero davka iz postopka v glavni stvari ne nanašajo ne na izvajalca 
storitev ne na pogoje opravljanja storitev in načine njihovega opravljanja. 
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da se odločilno merilo za uporabo člena 64(1) PDEU nanašana 
vzročno-posledično povezavo, ki obstaja med pretokom kapitala in opravljanjem finančnih storitev, in 
ne na osebno področje uporabe spornega nacionalnega ukrepa ali na njegovo zvezo z izvajalcem – in 
ECLI:EU:C:2017 :119 2 
POVZETEK – ZADEVA C-317/15  
X  
ne prejemnikom – takih storitev. Področje uporabe te določbe je namreč opredeljeno glede na 
kategorije pretoka kapitala, ki so lahko predmet omejitev (sodba z dne 21. maja 2015 , Wagner-Raith, 
C-560/13, EU:C:2015 :347, točka 39). 
Zato okoliščina, da se nacionalni ukrep nanaša predvsem na vlagatelja, in ne na izvajalca finančnih 
storitev, ni ovira za to, da bi ta ukrep spadal na področje uporabe člena 64(1) PDEU (sodba z dne 
21. maja 2015 , Wagner-Raith, C-560/13, EU:C:2015 :347, točka 40). Prav tako okoliščina, da nacionalni 
ukrep nima zveze s pogoji opravljanja finančne storitve in z načini njenega opravljanja, ni ovira za to, 
da bi ta ukrep spadal na področje uporabe te določbe. 
(Glej točke od 33 do 35 in točko 3 izreka.) 
ECLI:EU:C:2017 :119 3