ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 374/46

Tožba, vložena 14. septembra 2017 – Taminco in Arysta LifeScience Great Britain/EFSA

(Zadeva T-621/17)

(2017/C 374/69)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Taminco BVBA (Gent, Belgija), Arysta LifeScience Great Britain Ltd (Edinburgh, Združeno kraljestvo) (zastopnika: C. Mereu in M. Grunchard, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska agencija za varnost hrane (EFSA)

Predlogi

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— sklep Evropske agencije za varnost hrane z dne 18. julija 2017, ki je bil tožečima strankama vročen 20. julija 2017, o presoji zahtev za zaupno obravnavanje v zvezi s predlogom za obnovitev postopka odobritve za tiram kot aktivno snov razglasi za ničen;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata štiri razloge.

1. Prvi tožbeni razlog, neobstoj pravne podlage za objavo. — Tožeči stranki trdita, da bi objava pomenila ravnanje ultra vires, ker se tožena stranka za utemeljitev objave ne more sklicevati na nobeno pravno podlago, in sicer bodisi na Uredbo št. 1107/2009, Uredbo št. 178/2002 ali Izvedbeno uredbo Komisije št. 844/2012.

2. Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je pri predlagani razvrstitvi tirama ravnala ultra vires, ker je Evropska agencija za kemikalije edini organ, ki je pravno odgovoren za uvrstitev ali prerazvrstitev snovi, kot je določeno v Uredbi št. 1272/2008, tožena stranka pa v zvezi s tem nima pristojnosti.

3. Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je kršila temeljno pravico tožečih strank do obrambe s tem, da jim ni dala polne, prave in učinkovite možnosti za predložitev pripomb glede predlagane uvrstitve njune snovi.
2.

Drugi tožbeni razlog, v zvezi s sklepom z dne 26. aprila 2017, se nanaša na [kršitev] člena 41 Listine, ki naj bi jo storila tožena stranka, in [kršitev] njene obveznosti obrazložitve in skrbnega ravnanja, v delu v katerem tožena stranka trdi, da je bil sklep, ki ga je tožeča stranka izpodbijala s pritožbo, razglašen za ničen, poleg tega pa je bila sprejeta odločitev o začetku preiskave, in v delu, v katerem je tožena stranka ugotovila, da odškodninskemu zahtevku tožeče stranke ni mogoče ugoditi. Tožeča stranka tudi meni, da je dokazala, da je utrpela samostojno škodo, ki je ni mogoče popraviti z razglasitvijo ničnosti izpodbijanega sklepa. Po njenem mnenju bi morala tožena stranka ne samo razglasiti ničnost sklepa, ki se je izpodbijal s pritožbo, temveč tudi povrniti to škodo.
SL Uradni list Evropske unije C 369/21

Tožba, vložena 11. avgusta 2017 – López Campo in drugi/SRB

(Zadeva T-530/17)

(2017/C 369/32)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Tožeče stranke: Mario López Campo (Pontevedra, Španija) in 8 drugih tožečih strank (zastopnik: F. Cabadaz García, odvetnik)

Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— Sklep SRB/EES/2017/08, ki ga je Enotni odbor za reševanje sprejel dne 7. junija 2017 in s katerim se družbo Banco Popular Español, S. A. uvede reševanje od 7. junija 2017 dalje, naj se razglasi za ničen in se navedenemu odboru naloži, da tožečim strankam izplača odškodnino v zneskih, ki so navedeni v tožbi, in

— podredno, Sklep SRB/EES/2017/08, ki ga je Enotni odbor za reševanje sprejel dne 7. junija 2017 in s katerim se družbo Banco Popular Español, S. A. uvede reševanje od 7. junija 2017 dalje, naj se razglasi za ničen in se navedenemu odboru naloži, da tožečim strankam izplača odškodnino v zneskih, izračunanih z množenjem števila njihovih delnic in zadnjega borznega tečaja pred Sklepom SRB/EES/2017/08,

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper Sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 7. junija 2017 (SRB/EES/2017/08), s katerim se potrjuje shema za reševanje za Banco Popular Español, S. A.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot v zadevah Mutualidad de la Abogacía in Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Enotni odbor za reševanje (T-478/17), Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno in SFL/Enotni odbor za reševanje (T-481/17), Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-482/17), García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-483/17), Fidesban in drugi/Enotni odbor za reševanje (T-484/17), Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-497/17) ter Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija in Enotni odbor za reševanje (T-498/17).
1.

Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji dejanskega stanja, ki naj bi jo tožena stranka storila z ugotovitvijo, da tožeča stranka podpira sirski režim. Tako so zoper ugotovitve v izpodbijanih aktih navedene te trditve: — M. W. Abdulkarima ni mogoče opredeliti kot „vodilnega poslovneža“; — M. W. Abdulkarim naj ne bi bil povezan z režimom, naj ne bi imel nobenega vpliva nanj in naj ne bi predstavljal dejanske nevarnosti izognitve omejevalnim ukrepom, ki so bili sprejeti glede na razmere v Siriji; — Zaradi njegove pretekle vključenost v Alkarim For Trade and Industry L.L.C. ali druge družbe, dejavne v sektorju nafte, industrijskih olj in masti na Bližnjem vzhodu, ne bi smel biti opredeljen kot „vodilni poslovnež“; — M. W. Abdulkarim naj ne bi prebival v Siriji in tam naj tudi ne bi opravljal dejavnosti.
—

Tožeči stranki navajata, da izpodbijana uredba krši načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, ker to snov obravnava drugače – s tem ko jo vključuje v Prilogo XIV k Uredbi REACH – od drugih snovi, med drugim od snovi antimonsko-svinčeno rumena. Kot navajata tožeči stranki, sta obe snovi v primerljivem položaju: obe sta bili z vidika vključitve v prednostni seznam preučeni v istem obdobju, obe sta (ali bi morali) prejeti skupno prednostno oceno 17 in v obeh primerih je njuna prednostna ocena temeljila na razlogih združevanja. Vendar pa, kot navajata tožeči stranki, sta ju ECHA in Evropska komisija obravnavali različno, ker je bila zadevna snov priporočena za vključitev in kasneje vključena v Prilogo XIV, medtem ko vključitev snovi antimonsko-svinčeno rumena ni bila priporočena in zato tudi ni bila vključena v Prilogo XIV.
SL Uradni list Evropske unije C 347/39

Tožba, vložena 4. avgusta 2017 – Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa/Komisija in SRB

(Zadeva T-507/17)

(2017/C 347/50)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Tožeči stranki: Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa (La Coruña, Španija) (zastopniki: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín in B. Fernández García, odvetniki)

Toženi stranki: Evropska komisija in Enotni odbor za reševanje

Predlogi

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj za nična razglasi:

— sklep (SRB/EES/2017/08), ki ga je Enotni odbor za reševanje sprejel 7. junija 2017, in s katerim je bila določena shema za reševanje v zvezi s finančno institucijo Banco Popular Español, S.A.;

— sklep (EU) 2017/1246 Komisije z dne 7. junija 2017, s katerim je bila potrjena shema za reševanje Banco Popular Español.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so bili navedeni v zadevah T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Enotni odbor za reševanje, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán in Bueno ter SFL/Enotni odbor za reševanje, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-483/17, García Suárez in drugi/Komisija in Enotni odbor za reševanje, T-484/17, Fidesban in drugi/Junta Única de Resolución, T-497/17, Sáchez del Valle in Calatrava Real State 2015/Komisija in Enotni odbor za reševanje, ter T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda/Komisija in Enotni odbor za reševanje.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 107 PDEU in na napako, ki naj bi jo storila Komisija s tem, da je menila, da sta selektivna izključitev javnih organov, ki so ponudniki socialno-sanitarnih storitev, iz zavarovanja za primer materinstva INPS (nacionalni zavod za socialno varnost) in zavrnitev povračila stroškov zaradi odsotnosti zaposlenih, ki skrbijo za družinske člane, ki so težki invalidi, utemeljeni.
3.

Tretji tožbeni razlog: pri ugotavljanju vzročne zveze med dampinškim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, je Komisija storila očitno napako pri tem, ko je ugotovila, (1) da je obstajala povezava med dampinškim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, in (2) da drugi dejavniki (zmanjšanje izvoza in povpraševanja in povečanje uvoza iz drugih držav) niso – posamič ali skupaj – prekinili te vzročne zveze.
—

to tožbo zoper odločbo petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 13. marca 2017 (zadeva R 1506/2016-5) razglasi za dopustno, ugodi njenemu predlogu s tem, da razveljavi odločbo odbora za pritožbe pri EUIPO ter vzpostavi in ugotovi veljavnost znamke št. 11703 568 „YATEKOMO“ za vse proizvode iz razredov 29 in 30, za katere je bila prvotno zahtevana registracija;
—

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 60 Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1) in pravila 72(1) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189), spremenjene z Uredbo (EU) 2015/2424 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o spremembi Uredbe št. 207/2009 ter Uredbe št. 2868/95 in razveljavitvi Uredbe Komisije (ES) št. 2869/95 o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga (UL 2015, L 341, p. 21).
—

ECB naj ne bi bila pristojna za sprejetje izpodbijanega sklepa, ker je za odvzem dovoljenja, izdanega nadzorovanemu subjektu kot kreditni instituciji, pristojen Malta Financial Services Authority (malteški organ za finančne storitve), in ne ECB. Sklep ECB naj bi bil sprejet ultra vires in v nasprotju s pravico tožečih strank do pritožbe po nacionalnem pravu ter njihovo pravico do učinkovitega pravnega sredstva in poštenega sojenja po pravu Unije.
SL Uradni list Evropske unije C 239/68

Tožba, vložena 31. maja 2017 – Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)

(Zadeva T-346/17)

(2017/C 239/78)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Hotelbeds Spain, SL (Palma de Mallorca, Španija) (zastopnik: L. Broschat García, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Guidigo Europe SARL (Pariz, Francija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije, ki vsebuje besedne elemente „Guidego what to do next“ – Prijava št. 12 944 898

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe EUIPO z dne 21. marca 2017 v zadevi R 449/2016-4

Tožbeni predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— ugodi prijave znamke Evropske unije št. 12 944 898, za razrede 39, 41 in 43.

Navajani tožbeni razlog
1.

Prvi tožbeni razlog: napačna presoja projekta „zagon proizvodnje nove generacije dizelskih motorjev s strani Volkswagen Motor Polska“ zaradi ugotovitve, da ta projekt ni skladen s prioritetami operativnega programa „inovativno gospodarstvo“ (prednostna os IV tega programa) in torej ne izpolnjuje zahtev iz člena 41(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL 2006, L 210, str. 25) zaradi neobstoja inovativnega značaja.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 20(3) in (4) ter 21 Uredbe št. 1/2003 in temeljnih pravic, ker naj bi bile tožečima strankama odvzeta druge temeljna jamstva. Odločbi naj bi bili zlasti časovno neomejeni, bi ju bilo mogoče izvršiti brez dejanske vročitve in brez spoštovanja pravice do pravne pomoči, pravice do molka in pravice do spoštovanja zasebnosti tožečih strank in naj ne bi dopuščali učinkovitega nasprotovanja tožečih strank ob upoštevanju stalnih opozoril glede kazni v primeru oviranja.
1.

S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje, da je treba izpodbijani sklep razglasiti za ničen, ker je njegova osrednja ugotovitev ene in nenehne kršitve, ki zajema storitve letalskega prevoza na vseh progah v in iz EU, obremenjena z resnimi napakami pri uporabi prava in presoji dejanskega stanja. Tožeči stranki trdita, da v izpodbijanem sklepu zlasti niso dokazani: (i) obstoj kartela svetovnih razsežnosti; (ii) pristojnost za ravnanje, ki zajema tovorni zračni promet zunaj EU; (iii) uporaba člena 101 PDEU za ravnanje, ki ga urejajo ali zahtevajo tuje vlade; (iv) zadostna zveza med ravnanjem, ki vključuje tri zatrjevane elemente enega in nenehnega ravnanja, ki so doplačila za goriva, doplačila za varnost ter zatrjevana neplačila provizij za dodatke; ter (v) zadostna zveza med stiki letalskih družb na ravni sedežev in ravnanjem na lokalnih trgih.
—

toženi stranki naloži, naj CSJU plača znesek 189 128,26 EUR v zvezi s Partnerskim sporazumom o dodelitvi sredstev št. 632456 „WITTINESS-WindTunnel Tests on an Innovative regional A/C for Noise assessment“, skupaj z zneskom 979,32 EUR iz naslova zamudnih obresti po obrestni meri 3,5 % za obdobje med 7. februarjem in 1. aprilom 2017,
1.

S prvim tožbenim razlogom se zatrjuje več procesnih napak, vključno z obveznostjo obrazložitve v zvezi z določitvijo zneska globe in zlasti nujnostjo prilagoditve, ki se uporabi v skladu s členom 37 Smernic o načinu določanja glob (1), in v zvezi z odstotkom uporabljenega zvišanja. Tožeči stranki trdita tudi, da je Komisija kršila pravico do obrambe, pravico do zaslišanja in načelo dobrega upravljanja s tem, da niti v obvestilu o nasprotovanju niti v dodatnem obvestilu o nasprotovanju ni navedla, da namerava uporabiti povečanje na podlagi člena 37 Smernic o načinu določanja glob. Zatrjujeta tudi kršitev obveznosti obrazložitve ter načel pravne varnosti, enakega obravnavanja in sorazmernosti, ker je Komisija znesek globe tožečih strank povečala za 10 % na podlagi člena 37 Smernic o načinu določanja glob in uporabila to enotno povečanje za vsa podjetja, ki so bila udeležena v zatrjevani kršitvi, ne da bi upoštevala da se je individualna udeležba tožečih strank bistveno razlikovala od udeležbe drugih sodelujočih podjetij.
—

za nične razglasi naslednje odločbe in akte, in, če je to primerno, predhodno ugotovi, da sta natečaj EPSO/AD/293/14 in zadevna jezikovna ureditev nezakonita in ju v skladu s členom 277 PDEU ni mogoče uporabiti za tožečo stranko: — odločbo Evropskega urada za izbor osebja (EPSO) in natečajne komisije dne 9. novembra 2015 o tem, da se ime kandidatke ne vpiše na rezervni seznam natečaja EPSO/AD/293/14; — odločbo EPSO in natečajne komisije z dne 23. junija 2016 o zavrnitvi ponovne preučitve odločbe z dne 9. novembra 2015 ter o tem, da se ime kandidatke naknadno ne vpiše na rezervni seznam; — odločbo EPSO z dne 22. decembra 2016 o zavrnitvi ugovora, ki ga je tožeča stranka v skladu s členom 90(2) Kadrovskih predpisov vložila zoper odločbo natečajne komisije, da se njeno ime ne vpiše na rezervni seznam natečaja EPSO/AD/293/14 in zoper negativno odločbo o ponovnem pregledu; — rezervni seznam natečaja EPSO/AD/293/14.
—

ugodi zahtevi za registracijo znamke Evropske unije št. 13.318.993 „Claro Sol Facility Services desde 1972“ za vse storitve iz razredov 35, 37 in 39 zaradi neobstoja verjetnosti zmede v javnosti na ozemlju, na katerem je zaščitena prejšnja nacionalna znamka, ki je v lasti tožeče stranke in ki je bila registrirana na Finskem pod številko No. 250.356‘SOL’;
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe Tožeča stranka trdi, da je bila opredelitev predmeta preiskave spremenjena med revidiranim dokumentom o dokončnem razkritju in sprejetjem izvedbene uredbe, in to v škodo tožeče stranke. Tožeča stranka trdi, da je Komisija nato pojasnila, da je bila sprememba predvidena. Tožeči stranki ni bilo omogočeno podati pripombe o spremembi pred začetkom veljave uredbe. Tožeča stranka trdi, da Komisija v nobeni fazi preiskave zadevnih strank ni obvestila, da bi se zahteva glede površinske hrapavosti za proizvode, ki bi omogočala izognitev uporabe carine, lahko uporabila tako za notranjo kot zunanjo površino proizvodov, s čimer se je odstopilo od evropskih standardov za proizvode za sanitarni pribor (fitinge). Tako je pri tožeči stranki nastalo legitimno pričakovanje, da ta izključitev proizvodov zadeva proizvode, navedene v predmetu izključitve sanitarnega pribora (fitingov), in zato ni imela dejanske možnosti podati pripombe glede obsega izključitve proizvodov.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), ki je nastala zaradi uporabe internih pravil tožene stranke, na podlagi katerih so začasni uslužbenci s pogodbo o zaposlitvi za nedoločen čas izenačeni z uradniki. Poleg tega tožena stranka s tem, da razlikuje med začasnimi uslužbenci s pogodbami o zaposlitvi za določen čas in začasnimi uslužbenci s pogodbami o zaposlitvi za nedoločen čas, krši Kadrovske predpise ter v tem primeru načelo enakega obravnavanja.
5.

V tej tožbi se navaja, da država članica Evropske unije in zlasti euroobmočja ne more v notranjem pravnem redu (Parlament – Svet ministrov – Odločitve ministrov) enostransko prestrukturirati javnega dolga brez odobritve ali tihe privolitve ECB, sicer bi nastal finančni kaos. V obravnavani zadevi je ECB tiho privolila in je zato nepogodbeno odgovorna za škodo v višini 53,3 %, ta višina pa vpliva na jedro lastninske pravice. Navajajo se vzročna zveza med odgovornostjo ECB zaradi opustitve za zadevno škodo, protipravnim ravnanjem njenih organov in njeno nepogodbeno odgovornostjo.
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na nezakonitost člena 42c Kadrovskih predpisov, saj so z njim kršene uvodne izjave Uredbe (EU, EURATOM) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (UL 2013 L 287, str. 15), zlasti pa možnost, da lahko uradniki lažje nadaljujejo z delom do 67. leta starosti, v izjemnih okoliščinah pa do 70. leta starosti.
2.

Drugi tožbeni razlog: odločba krši člen 208(1), prvi stavek, Pravil uporabe finančne uredbe, člen 8(a) Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta in člen II.13.2 Odločbe o dodelitvi pomoči. Plačila pomoči za leto 2017 med drugim ni mogoče odložiti na podlagi nepreverjenih trditev, ki niso povezane z navedeno odločbo in ki naj bi se nanašale zgolj na odločbo o dodelitvi pomoči 2015. Poleg tega je mogoče plačilo pomoči za leto 2017 odložiti zgolj zaradi preverjanja, ki je bilo v obravnavanem primeru že opravljeno in izvedeno, ne da bi bili kakršnekoli domnevni sumi in trditve dokončno potrjeni. Odlog je treba zato odpraviti. Nazadnje, zatrjevani sumi in domneve ne zadoščajo za utemeljitev kakršnegakoli odloga plačila.
2.

Tožbeni razlogi, ki zadevajo finančni popravek, naložen avtonomni skupnosti Katalonija. Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da: — je enkratni finančni popravek za pomanjkljivosti pri dopustnosti odhodkov v višini 122 112,95 EUR (nadzor glede operativnih programov: vlaganja v OP „A“) nezakonit, ker je Komisija kršila člena 105 in 106 Uredbe Komisije (ES) št. 1580/2007 z dne 21. decembra 2007 o določitvi izvedbenih pravil za uredbe Sveta (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 1182/2007 v sektorju sadja in zelenjave (UL 2007, L 350, str. 1) v povezavi s členom 55(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1182/2007 z dne 26. septembra 2006 o določitvi posebnih pravil za sektor sadja in zelenjave, o spremembi direktiv 2001/112/ES in 2001/113/ES in uredb (EGS) št. 827/68, (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96, (ES) št. 2826/2000, (ES) št. 1782/2003 in (ES) št. 318/2006 ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2202/96 (UL 2007, L 273, str. 1) in členom 52(1) in (2) Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549), in sicer ker so nacionalni organi nadzore, določene v zgoraj navedenih členih, opravili ustrezno in ob spoštovanju zahtev iz upoštevnih pravil ter ker vsekakor ni tveganja za sklad; — je pavšalni popravek v višini 5 % za znesek 2 191 585 EUR (postavka „Pomanjkljivosti v programski odobritvi odhodkov/dovoljenju za odhodke; avtonomna skupnost Katalonija“) nezakonit, ker je Komisija kršila člen 52(1) in (2) Uredbe št. 1306/2013 v povezavi s členi 103, 105(2)(d), 106, 107(1)(c), (a) in (e), 108(1)(b) in 109(1), od (a) do (c), Uredbe št. 1580/2007, in sicer ker so španski organi ugotovili, da je navedeni predpis spoštovan, in ker vsekakor ni tveganja za sklad; — podredno, ni bilo spoštovano načelo sorazmernosti, in sicer zaradi kršitve člena 52(1) in (2) Uredbe št. 1306/2013 v povezavi z dokumentom VI/5330/97, ki določa smernice za izračun finančnih posledic pri pripravi odločitve glede potrditve obračunov iz Jamstvenega oddelka EKUJS.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev načela dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja, ker naj bi Svet z zavrnitvijo prošnje tožeče stranke za priznanje invalidnosti kot poklicne bolezni iz napačnih razlogov, ki nasprotujejo načelom, ki izhajajo iz sodne prakse, podaljšal postopek in s tem kršil načelo razumnega roka in, splošneje, načelo dobrega upravljanja.
SL Uradni list Evropske unije C 63/29

Tožba, vložena 15. decembra 2016 – MS/Komisija

(Zadeva T-314/16)

(2017/C 063/40)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: MS (Castries, Francija) (zastopnika: L. Levi in M. Vandenbussche, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— to tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

in zato:

— razglasi ničnost odločbe Komisije o zavrnitvi dostopa do dokumentov z dne 2. februarja 2016 in odločbe o potrditvi te zavrnitve z dne 19. aprila 2016;

— odredi povrnitev nepremoženjske škode, nastale zaradi nepravilnega ravnanja Evropske komisije, v znesku, ki je ex aequo et bono ocenjen na 20 000 EUR;

— toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001, L 145, str. 43) in, natančneje, njenih členov 2 in 4.

Po navedbah tožeče stranke se je Komisija pri zavrnitvi dostopa do zahtevanih dokumentov sklicevala na dve izjemi iz člena 4 Uredbe št. 1049/2001, in sicer, prvič, zasebnost in integriteto posameznika, in drugič, varstvo sodnih postopkov. Komisija pa naj ne bi dokazala, da bi razkritje navedenih dokumentov oslabilo varstvo zasebnosti in integritete oseb iz navedenih dokumentov. Poleg tega naj bi bil prenos osebnih podatkov, ki jih ti dokumenti vsebujejo, nujen za razumevanje očitkov tožeči stranki. Brez te možnosti tožeča stranka ne bi bila deležna enakosti orožij in ne bi mogla ustrezno pripraviti obrambe. Dostop do dokumentov in do osebnih podatkov, ki jih ti vsebujejo, pa naj bi bil nujen, upravičen in sorazmeren glede na cilj dobrega upravljanja, varstva pravice do obrambe in spoštovanja zasebnosti tožeče stranke. Komisija naj bi toliko bolj posegla v zasebnost tožeče stranke, ker naj osebnih podatkov, ki se nanjo nanašalo, ne bi obravnavala pošteno.

Tožeča stranka podredno trdi, da izjeme iz člena 4 nasprotujejo razkritju želenega dokumenta le, če javni interes ne upravičuje tega razkritja. Meni, da temeljne pravice, zlasti pravica do obrambe, lahko pomenijo tak javni interes.

Komisija naj bi v odločbi o zavrnitvi potrdilne prošnje podala zgolj povsem splošno obrazložitev, saj naj ne bi pojasnila, zakaj naj bi delni dostop do navedenih dokumentov ogrožal interes varstva osebnih podatkov in zasebnosti posameznikov, navedenih v teh dokumentih.

Tožeča stranka nazadnje meni, da ji je Komisija z nezakonitim ravnanjem povzročila dejansko in gotovo škodo.