1
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
1—
ECLI:EU:C:2014 :2133 1SODBA SODIŠČA (drugi senat)
z dne 3. septembra 2014*  
* Jezik postopka: finščina.„Direktiva 79 /7/EGS — Enako o bravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti — 
Nezgodno z avarovanje delavcev — Znesek pavšalne odškodnine za trajno invalidnost — Aktuarski 
izračun, ki t emelji na povprečni pričakovani življenjski dobi glede na spol upravičenca do navedene 
odškodnine — Dovolj resna kršitev p rava Unije“
V zadevi C-318/13,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PD EU, naslovljen na 
Sodišče z odločbo Korkein hallinto-oikeus (Finska) z dne 7. junija 2013 , ki j e prispela na Sodišče 
11. junija 2013 v postopku, ki g a je sprožil
X,
SODIŠČE (drugi senat),
v sestavi R. Silva de Lapuerta (poročevalka), predsednica senata, J. L. da Cruz Vilaça, G. Arestis, 
J.-C. Bonichot in A. Arabadžiev, sodniki,
generalna pravobranilka: J. Kokott,
sodna tajnica: C. Strömholm, glavna administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 2. aprila 2014 ,
ob upoštevanju stališč, ki s o jih predložili:
— za X K. Kuusi, odvetnik,
— za finsko v lado H. Leppo, agentka,
— za grško v lado E.-M. Mamouna in M . Tassopoulou, agentki,
— za Evropsko ko misijo D. Martin in I. Koskinen, agenta,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke n a obravnavi 15. maja 2014
izreka n aslednjo
2 ECLI:EU:C:2014 :2133SODBAZDNE3.9.2014 –ZADEVAC-318/13
X
Sodbo
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na ra zlago člena 4 D irektive S veta z dne 
19. decembra 1978 o postopnem i zvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah 
socialne varnosti (79/7/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 215).
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora me d X in m inistrstvom z a socialne zadeve i n zdravje (v 
nadaljevanju: ministrstvo) glede dodelitve p avšalne odškodnine, ki s e izplača zaradi n esreče pri delu.
Pravni okvir
Pravo Unije
3 Direktiva 79 /7 se v skladu s svojim č lenom 3(1)(a) uporablja za zakonske s isteme, ki z agotavljajo 
varstvo pred, me d dr ugim, tveganji nesreč pri delu.
4 Člen 4(1) te dir ektive d oloča:
„Načelo enakega obravnavanja pomeni, da n i nobene diskriminacije na podlagi spola, bodisi posredne 
ali neposredne, še posebno n e glede zakonskega ali družinskega statusa in zlasti glede:
— namena sistemov in pogojev za dostop do njih,
— obveznosti glede prispevkov in izračunavanja prispevkov,
— izračunavanja da jatev, vključno z zvišanjem z aradi z akonskega partnerja in vzdrževancev, in 
pogojev, ki u rejajo trajanje in obdržanje upravičenosti do da jatev.“
Finsko p ravo
5 Uvedba nezgodnega zavarovanja je naloga javnega upravljanja, ki j o na Finskem o pravljajo zasebne 
zavarovalnice. Delodajalci morajo za izpolnitev s voje obveznosti zagotavljanja varstva delavcev p red 
nesrečami pri delu skleniti zavarovanje pri zavarovalnici, pooblaščeni za zavarovanje tveganj v skladu 
z zakono m o nezgodnem z avarovanju delavcev ( tapaturmavakuutuslaki) iz leta 1982 , kakor je bil 
spremenjen leta 1992 ( v nadaljevanju: zakon o nezgodnem z avarovanju). Stroški zakonsko d oločenega 
zavarovanja se kri jejo z zavarovalnimi premijami, ki j ih plačujejo delodajalci.
6 Odškodnina za trajno invalidnost je eden od prejemkov iz naslova nezgodnega zavarovanja. Zajeta je 
z zakonskim s istemom s ocialne varnosti. Namenjena je temu, da s e delavcu nadomesti navedena 
škoda, nastala zaradi n esreče pri delu ali poklicne bolezni, ki p omeni zmanjšanje delovne zmogljivosti 
za celo življenje.
7 Člen 14(1), točka 1, tega zakona določa, da s e ko t odškodnina za poškodbo pri delu ali poklicno 
bolezen me d dr ugim prizna odškodnina za trajno invalidnost.
8 Člen 18b(1) zakona o nezgodnem z avarovanju določa, da s e odškodnina za trajno invalidnost izplača, 
odvisno o d primera, bodisi enkratno b odisi kot renta. V skladu z odstavkom 3 navedenega člena se 
enkratna odškodnina v skladu z merili, ki j ih določi ministrstvo, izračuna ko t kapitalski znesek, ki 
ustreza vrednosti odškodnine za trajno invalidnost ob upoštevanju delavčeve s tarosti.
ECLI:EU:C:2014 :2133 3SODBAZDNE3.9.2014 –ZADEVAC-318/13
X
9 Z odločbo navedenega ministrstva št. 1662 /453/82 z dne 30. decembra 1982 o merilih za ka pitalsko 
vrednost rent iz naslova nezgodnega zavarovanja ali – kadar i zplačevanje rente ni potrebno – 
enkratno izplačane odškodnine so bila opredeljena me rila za izračun zadnjenavedene odškodnine.
10 V zvezi s tem s o v prilogi k tej odločbi določene te formule:
„Uporabi se s mrtnost (TLE-82) s podaljšanjem za 3 leta, kar pomeni
ux = 0,0000797 e 0,0875 ( x+3) (moški)
ux = 0,0000168 e 0,1000 ( y+3) (ženska).“
11 Škoda, nastala zaradi p oškodb ali bolezni, se za namene ovrednotenja splošne trajne invalidnosti 
razvrsti v 20 kategorij glede na zdravstveno n aravo in resnost. Znesek dodeljene odškodnine je odvisen 
od ka tegorije škode. Odškodnina za manj resne poškodbe ali bolezni iz kategorij škode od 1 do 10 se 
vedno i zplača enkratno. V primerih ka tegorij škode od 11 d o 20 l ahko z avarovanci izbirajo me d 
enkratnim izplačilom ali doživljenjsko me sečno r ento.
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
12 X, rojen leta 1953 , je bil 27. avgusta 1991 p oškodovan v nesreči pri delu. Vakuutusoikeus (socialno 
sodišče) je z odločbo, izdano 18. oktobra 2005 , ugotovilo, da j e upravičen do pavšalne odškodnine za 
trajno invalidnost v skladu z zakono m o nezgodnem z avarovanju.
13 Pristojna zavarovalnica je na podlagi te odločbe z odločbami z dne 16. decembra 2005 p avšalni znesek, 
ki ga je bilo treba X izplačati iz naslova te odškodnine, določila na 4197 ,98 EUR.
14 X se je zoper to odločbo pritožil, pri tem p a je trdil, da b i bilo treba odškodnino z a trajno invalidnost, 
izplačano v enkratnem z nesku, izračunati na podlagi me ril, ki s o enaka tistim, določenim za ženske. 
Odbor za pritožbe v primerih nesreče pri delu je pritožbo 31. avgusta 2006 z avrnil. To odločbo je 
27. maja 2008 v akuutusoikeus potrdilo.
15 X je v dopisu, ki j e bil 13. oktobra 2008 n aslovljen na ministrstvo, trdil, da j e bil pavšalni znesek, ki m u 
je bil izplačan ko t odškodnina za trajno i nvalidnost, določen v nasprotju z določbami prava Unije 
o enakem o bravnavanju m oških in žensk. X je torej zahteval znesek 278 ,89 EUR, povečan 
z zamudnimi obrestmi. Ta znesek ustreza razliki me d odškodnino, ki j o je prejel X, i n tisto, ki b i bila 
izplačana enako s tari ž enski v primerljivem p oložaju. M inistrstvo je 27. maja 2009 i zplačilo 
zahtevanega zneska zavrnilo.
16 X je 17. junija 2009 p ri Helsingin hallinto-oikeus (upravno s odišče v Helsinkih) vložil tožbo, s katero je 
predlagal, naj se Finski naloži, da m u izplača zadevni znesek. H elsingin hallinto-oikeus je z odločbo 
z dne 2. decembra 2010 u gotovilo, da j e ta tožba nedopustna, ker naj ne bi bilo pristojno.
17 X se je nato zoper to odločbo pritožil pri K orkein hallinto-oikeus (vrhovno u pravno s odišče), ki j e 
28. novembra 2012 , odločbo pa je Helsingin hallinto-oikeus razveljavilo.
18 Glede vsebine se po m nenju predložitvenega sodišča postavlja vp rašanje, ali določbe prava Unije 
o enakem o bravnavanju m oških in žensk ter zlasti člen 4(1) Direktive 79 /7 nasprotujejo nacionalni 
ureditvi, v skladu s katero je znesek zakonske da jatve socialne varnosti, ki s e izplača zaradi p oškodbe 
pri delu, zaradi u porabe aktuarskih dejavnikov, ki t emeljijo na spolu, različen gl ede na to, ali je 
upravičenec moški ali ženska.
—
—
—
4 ECLI:EU:C:2014 :2133SODBAZDNE3.9.2014 –ZADEVAC-318/13
X
19 Predložitveno s odišče poudarja tudi, da s e, če je treba člen 4(1) Direktive 79 /7 ra zlagati tako, da 
nasprotuje nacionalni ureditvi, kakršna je tista v sporu pred njim, postavlja vp rašanje, ali so izpolnjeni 
pogoji za vzpostavitev o dgovornosti zadevne države članice za kršitev p rava Unije.
20 V teh okoliščinah je Korkein hallinto-oikeus prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno o dločanje 
predložilo ti vprašanji:
„1.Ali je treba člen 4(1) Direktive [ 79/7] razlagati tako, da n asprotuje nacionalnemu predpisu, 
v skladu s katerim s e ra zlična pričakovana življenjska d oba m oških in žensk ko t aktuarski 
dejavnik uporabi za izračun da jatev socialne varnosti, katerih plačilo je zakonsko p redpisano z a 
primer poškodbe pri delu, če je pri uporabi tega dejavnika e nkratna da jatev o dškodnine, ki j o je 
treba plačati moškem u, nižja od odškodnine, ki b i jo prejela enako s tara ž enska, ki b i bila 
v podobnem p oložaju?
2. Če je odgovor na prvo vp rašanje pritrdilen: Ali je v tej zadevi izpolnjen pogoj za odgovornost 
države članice, ki z adeva dovolj resno kr šitev p rava Unije, če se predvsem u pošteva, da:
Sodišče v sodni praksi ni izrecno z avzelo stališča glede vp rašanja, ali se pri izračunu da jatev 
zakonskih sistemov socialne varnosti, ki s padajo na področje uporabe Direktive 79 /7, lahko 
upoštevajo aktuarski dejavniki, ki s e nanašajo na spol;
je Sodišče člen 5(2) Direktive S veta 2004 /113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela 
enakega obravnavanja m oških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi 
[(UL L 373, str. 37)], ki u poštevanje takih dejavnikov dopušča, v sodbi v zadevi Association 
belge des Consommateurs Test-Achats in dr ugi (C-236/09, EU:C:2011 :100) ra zglasilo za 
neveljaven, vendar j e do začetka n eveljavnosti odredilo prehodno o bdobje, in
je zakono dajalec Unije v direktivah [2004 /113] in 2006 /54/ES Evropskega parlamenta in Sveta 
z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških 
in žensk pri zaposlovanju in poklicnem d elu [(UL L 204, str. 23)] pod določenimi pogoji 
dopustil upoštevanje takih dejavnikov pri izračunu da jatev v smislu obeh dir ektiv in je 
nacionalni zakono dajalec na tej podlagi domneval, da j e sporne dejavnike m ogoče upoštevati 
tudi gl ede zakonskih sistemov socialne varnosti v smislu obravnavane zadeve?“
Pristojnost Sodišča
21 Finska v lada j e na obravnavi poudarila, da s e je dejansko s tanje spora, in sicer nesreča X pri delu, 
zgodilo leta 1991 , torej pred pristopom R epublike F inske k Evropski uniji. Čeprav je zadevna pavšalna 
odškodnina namenjena odpravi trajne škode, nastale z navedeno n esrečo pri delu, naj bi bil za uporabo 
prava Unije pomem ben zgolj datum nastanka te škode. V teh okoliščinah finska vlada me ni, da S odišče 
ni pristojno z a odgovor predložitvenemu sodišču.
22 Glede tega je treba opozoriti, da j e bil pravni akt, ki j e predmet spora o glavni stvari, sprejet leta 2008 
z odločbo vakuutusoikeus. Prav tako n i sporno, da j e odškodnina za trajno invalidnost, na ka tero se 
nanaša, namenjena odpravi posledic nesreče X za celotno trajanje njegovega življenja.
23 Iz tega je razvidno, da s e spor o glavni stvari n e nanaša na položaj, ki b i povzročil vse te učinke p red 
pristopom R epublike F inske k Uniji.
24 Sodišče je zato pristojno z a odgovor predložitvenemu sodišču.
ECLI:EU:C:2014 :2133 5SODBAZDNE3.9.2014 –ZADEVAC-318/13
X
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
25 Za odgovor na prvo vp rašanje je treba najprej opozoriti, da č eprav odškodnino i z postopka v glavni 
stvari izplača zasebna zavarovalnica, spadajo nezgodno z avarovanje delavcev n a Finskem i n me rila za 
dodelitev n avedene odškodnine v „zakonsko d oločene“ sisteme, ki z agotavljajo varstvo pred tveganji 
nesreče pri delu v smislu člena 3(1)(a) Direktive 79 /7. Odškodnina iz postopka v glavni stvari z ato 
spada n a področje uporabe te dir ektive.
26 Opozoriti je treba, da č len 4(1) Direktive 79 /7 me d dr ugim p repoveduje ka kršno ko li neposredno a li 
posredno di skriminacijo na podlagi spola pri izračunavanju da jatev, na katere se ta člen nanaša.
27 Iz predložitvene odločbe je ra zvidno, da s e zadeva v glavni stvari n anaša na podrobna pravila za 
izračunavanje zneska o dškodnine, ki j o je treba izplačati zaradi p oškodbe pri delu in ki s e izplača 
enkratno v obliki p avšalne odškodnine. Navedeni izračun je treba opraviti glede na, me d dr ugim, 
starost delavca in njegovo pričakovano p reostalo življenjsko d obo. Pri ugotavljanju zadnjenavedenega 
dejavnika se upošteva spol delavca.
28 Ni sporno, da j e v skladu s podrobnimi pravili za izračun pavšalne odškodnine iz postopka v glavni 
stvari ž enska e nake starosti kot X, ki j e istega dne ko t on u trpela enako n esrečo pri delu, pri ka teri ji 
je nastala enaka škoda, upravičena do višje pavšalne odškodnine od tiste, do ka tere je upravičen X.
29 Finska vlada t rdi, da t aka ženska in X nista v primerljivem p oložaju. Glede tega poudarja, da j e namen 
podrobnih pravil za izračun odškodnine, ki s e enkratno izplača ko t odškodnina za trajno invalidnost, 
določena z nacionalno u reditvijo, omogočiti, da s e določi njen znesek v višini, ki j e enakovredna 
skupnemu znesku t e odškodnine, če bi se ta izplačevala ko t doživljenjska r enta. Glede na ra zliko 
v pričakovani življenjski dobi me d m oškimi in ženskami bi uporaba enakega ko eficienta smrtnosti za 
oba spola povzročila, da o dškodnina, ki b i se enkratno i zplačala ponesrečeni delavki, ne bi več 
ustrezala preostali pričakovani življenjski dobi upravičenke.
30 Finska v lada p ojasnjuje, da j e ra zlikovanje gl ede na spol nujno z a preprečitev m anj ugodnega 
obravnavanja žensk v primerjavi z moškimi. Ker naj bi imele ženske s tatistično da ljšo pričakovano 
življenjsko d obo, naj bi morala biti odškodnina, namenjena pavšalni odpravi škode, ki j o poškodovana 
oseba utrpi za preostanek svojega življenja, višja za ženske ko t za m oške. Zato naj ne bi šlo za 
diskriminacijo me d moškimi in ženskami.
31 Glede tega in ko t je generalna pravobranilka n avedla v točki 29 sklepnih predlogov, je treba poudariti, 
da se lahko s to argumentacijo kve čjemu upraviči neenako o bravnavanje moških in žensk pri določitvi 
odškodnine, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ne m ore pa se zanikati, kot je na obravnavi 
priznala finska v lada, neenako o bravnavanje, ki g a povzroča uporaba določb nacionalnega prava 
v delu, v katerem v enakih okoliščinah povzročajo različne odškodnine.
32 Ugotoviti je torej treba, da d oločbe sistema nezgodnega zavarovanja v postopku v glavni stvari d oločajo 
neenako o bravnavanje, ki l ahko p omeni diskriminacijo, ki j e v nasprotju s členom 4(1) Direktive 79/7.
33 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, ali je to neenako o bravnavanje mogoče upravičiti.
34 Glede m orebitnih ra zlogov za odstopanje od načela enakega obravnavanja, določenih v členu 4(1) 
Direktive 79 /7, je treba ugotoviti, da u poštevanje dejavnika, ki t emelji na pričakovani preostali 
življenjski d obi, ni določeno n iti v členu 4(2) te dir ektive, katerega predmet so določbe o varstvu 
žensk zaradi m aterinstva, niti v členu 7(1) navedene dir ektive, ki dr žavam članicam o mogoča, da i z 
njenega področja uporabe izključijo nekaj pravil, ugodnosti in da jatve socialne varnosti.
6 ECLI:EU:C:2014 :2133SODBAZDNE3.9.2014 –ZADEVAC-318/13
X
35 Poleg tega iz besedila člena 7(1) Direktive 79 /7 ni razvidno, da ra zlogi za odstopanje, določeni v tem 
členu, niso izčrpni in da l ahko dr žave članice prosto zasnujejo dr uge razloge za odstopanje od načela 
enakega obravnavanja. Tega, da u poštevanje takega dejavnika n i izrecno p repovedano z določbami te 
direktive, ni mogoče razlagati tako, da j e nacionalnemu zakono dajalcu dovoljeno, da t a dejavnik določi 
kot element za izračun odškodnine, kakršna je ta v postopku v glavni stvari.
36 Vendar f inska vlada t rdi, da j e mogoče razliko v znesku te odškodnine glede na spol zadevnega delavca 
upravičiti z objektivno ra zliko v povprečni pričakovani življenjski dobi moških in žensk. K akršna ko li 
druga rešitev n aj bi postavljala v manj ugoden položaj ženske, katerih pričakovana življenjska d oba je 
daljša od življenjske d obe moških, saj je izplačilo pavšalne odškodnine namenjeno o dpravi posledic 
škode za vso preostalo življenjsko d obo poškodovane osebe.
37 Glede tega je treba opozoriti, da č eprav je zadevna pavšalna odškodnina v postopku v glavni stvari 
določena s sistemom, ki d oloča tudi da jatve za poškodbe pri delu, ki s e izplačujejo celoten preostanek 
življenja poškodovane osebe, izračuna te odškodnine ni mogoče opraviti na podlagi posplošitve gl ede 
povprečne pričakovane življenjske d obe moških in žensk.
38 Taka p osplošitev n amreč lahko p ovzroči di skriminatorno o bravnavo zavarovancev v primerjavi 
z zavarovankami. Poleg tega je upoštevanje splošnih statističnih podatkov glede na spol v nasprotju 
z negotovostjo gl ede tega, ali ima zavarovanka v primerljivem p oložaju ve dno da ljšo pričakovano 
življenjsko d obo od enako starega zavarovanca.
39 Iz navedenega je razvidno, da z adevnega nacionalnega sistema v postopku v glavni stvari n i mogoče 
upravičiti.
40 Na prvo vp rašanje je treba torej odgovoriti, da j e treba člen 4(1) Direktive 79 /7 ra zlagati tako, da 
nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero se različna pričakovana življenjska d oba moških in 
žensk ko t aktuarski dejavnik uporabi za izračun da jatev socialne varnosti, katerih plačilo je zakonsko 
predpisano z a primer poškodbe pri delu, če je pri uporabi tega dejavnika enkratna odškodnina, ki j o je 
treba izplačati moškem u, nižja od odškodnine, ki b i jo prejela enako stara ž enska v podobnem p oložaju.
Drugo vprašanje
41 Predložitveno s odišče z drugim vp rašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba kršitev č lena 4(1) Direktive 
79/7, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, šteti za „dovolj resno“ kršitev p rava Unije, ki p omeni 
enega od zahtevanih pogojev za vzpostavitev o dgovornosti zadevne države članice.
42 Glede tega je treba opozoriti, da j e Sodišče v točki 56 s odbe Brasserie du pê cheur in Factortame 
(C-46/93 in C-48/93, EU:C:1996 :79) pojasnilo, da s o me d dejavniki, ki j ih pristojno s odišče lahko 
upošteva, stopnja jasnosti in natančnosti kršenega pravila, obseg polja proste presoje, ki g a kr šeno 
pravilo p ušča n acionalnim o rganom a li organom U nije, namernost ali nenamernost storjene 
neizpolnitve ali povzročene škode, opravičljivost ali neopravičljivost morebitne napačne uporabe prava 
in okoliščina, da s o lahko ra vnanja institucije Unije prispevala k opustitvi, sprejetju ali ohranitvi 
nacionalnih ukrepov ali prakse, ki s o v nasprotju s pravom U nije.
43 Sodišče je poudarilo tudi, da m orajo to, ali so izpolnjeni pogoji, ki o mogočajo ugotovitev o dgovornosti 
držav članic za škodo, ki j e bila posameznikom povzročena s kršitvami prava Unije, načeloma ugotoviti 
nacionalna sodišča, in sicer v skladu z usmeritvami, ki j ih je Sodišče določilo za ugotavljanje izpolnitve 
pogojev (glej sodbo Test Claimants in the FII Group Litigation, C-446/04, EU:C:2006 :774, točka 210 in 
navedena sodna praksa).
ECLI:EU:C:2014 :2133 7SODBAZDNE3.9.2014 –ZADEVAC-318/13
X
44 Iz tega je razvidno, da S odišče s svojo presojo ne more nadomestiti presoje nacionalnih sodišč (glej 
sodbo Brasserie du pê cheur in Factortame, EU:C:1996 :79, točka 58). Lahko p a Sodišče nacionalnim 
sodiščem z agotavlja smernice in informacije za izvajanje tega načela (glej sodbo Köbler, C-224/01, 
EU:C:2003 :513, točka 100).
45 V zvezi s to zadevo je treba opozoriti na tri elemente, ki j ih je treba upoštevati pri odgovoru na 
vprašanje, ali je treba zadevne določbe nacionalnega prava šteti za „dovolj resno“ kršitev č lena 4(1) 
Direktive 79 /7.
46 Prvič, obseg načela enakega obravnavanja iz člena 4(1) te dir ektive in njegova razlaga doslej nista bila 
predmet sodbe Sodišča. Poleg tega je do zgoraj ugotovljene kršitve p rava Unije v zvezi z X dejansko 
prišlo šele leta 2008 z dokončno o dločbo vakuutusoikeus.
47 Drugič, niti zadevna finska z akono daja v postopku v glavni stvari n iti no bena dr uga nacionalna 
zakono daja doslej nista bili predmet tožbe zaradi n eizpolnitve o bveznosti na podlagi člena 258 PD EU 
zaradi kr šitve člena 4(1) Direktive 79 /7.
48 Tretjič, opozoriti je treba, da j e bila glede aktov, ki j ih sprejme z akono dajalec Unije in so namenjeni 
izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk, s členom 5(2) Direktive 2004 /113 dr žavam 
članicam da na m ožnost, da p red 21 . decembrom 2007 d ovolijo sorazmerne ra zlike v premijah in 
dajatvah za zavarovance, kadar s e spol na podlagi ustreznih in točnih aktuarskih in statističnih 
podatkov uporablja ko t odločilni dejavnik pri o ceni tveganja. Poleg tega je zakono dajalec U nije 
v členu 9(1)(h) Direktive 2006 /54 – čeprav je odločil, da j e nekaj pravil s področja poklicnih sistemov 
socialne varnosti, ki t emeljijo n a spolu, v nasprotju z načelom e nakega obravnavanja – me d 
odstopanja od navedenega načela v nekaterih primerih vseeno u vrstil uporabo aktuarskih dejavnikov, 
ki so različni glede na spol.
49 Glede prve o d teh določb je Sodišče 1. marca 2011 v točki 32 s odbe A ssociation b elge des 
Consommateurs Test-Achats in dr ugi (EU:C:2011 :100) razsodilo, da j e omogočanje državam članicam, 
da o dstopanje od pravila enakih premij in da jatev z a oba spola ohranijo brez časovne omejitve, 
v nasprotju z uresničevanjem c ilja enakega obravnavanja žensk in m oških, za ka tero se prizadeva 
z Direktivo 2004 /113, in pojasnilo, da j e treba navedeno d oločbo zaradi n jene diskriminatornosti šteti 
za neveljavno.
50 Glede na zgoraj navedeno m ora n acionalno s odišče ugotoviti, ali je treba v obravnavanem p rimeru 
kršitev p rava Unije šteti za „dovolj resno“.
51 Na drugo vp rašanje je treba tako o dgovoriti, da m ora predložitveno s odišče presoditi, ali so pogoji za 
vzpostavitev o dgovornosti države članice izpolnjeni. Prav tako b o moralo to sodišče pri vp rašanju, ali 
pomeni zadevna nacionalna zakono daja v postopku v glavni stvari „dovolj resno“ kršitev p rava Unije, 
upoštevati me d dr ugim to, da S odišče še ni odločilo o tem, ali se lahko d ejavnik, ki t emelji na 
povprečni pričakovani življenjski d obi glede na spol, upošteva pri določitvi dajatve, ki s e izplača iz 
naslova zakonsko d oločenega sistema socialne varnosti in spada n a področje uporabe Direktive 79 /7. 
Predložitveno s odišče bo moralo upoštevati tudi m ožnost, ki j o je državam članicam da l zakono dajalec 
Unije in je določena v členu 5(2) Direktive 2004 /113 in členu 9(1)(h) Direktive 2006 /54. Navedeno 
sodišče bo m oralo poleg tega upoštevati, da j e Sodišče 1. marca 2011 ( C-236/09, EU:C:2011 :100) 
razsodilo, da p rva od teh določb ni veljavna, saj je z njo kršeno n ačelo enakega obravnavanja moških in 
žensk.
8 ECLI:EU:C:2014 :2133SODBAZDNE3.9.2014 –ZADEVAC-318/13
X
Stroški
52 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari e na od stopenj v postopku p red predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki n iso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
1. Člen 4(1) Direktive Sveta z dne 1 9. decembra 1 9 7 8 o postopnem iz v rševanju načela enakega 
obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (7 9 / 7 / E GS) je treba razlagati tako, 
da nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero se različna pričakovana življenjska doba 
moških in žensk kot aktuarski de javnik uporabi za iz račun dajatev socialne varnosti, katerih 
plačilo je zakonsko predpisano za primer poškodbe pri delu, če je pri uporabi tega de javnika 
enkratna odškodnina, ki jo j e treba izplačati moškemu, nižja od odškodnine, ki bi jo p rejela 
enako stara ženska v podobnem p oložaju.
2. Predložitveno sodišče m ora presoditi, ali so pogoji za v z postavitev odgovornosti države 
članice izpolnjeni. Prav tako b o m oralo to sodišče pri vprašanju, ali pomeni zadevna 
nacionalna zakonodaja v postopku v glavni stvari „dovolj resno“ kršitev p rava Un ije, 
upoštevati med d rugim to, da Sodišče še ni odločilo o tem, a li se lahko de javnik, ki temelji 
na povprečni pričakovani življenjski dobi glede n a spol, upošteva pri določitvi dajatve, ki se 
izplača iz naslova zakonsko d oločenega s istema socialne varnosti in spada na področje 
uporabe D irektive 7 9 / 7 . Predložitveno sodišče m ora u poštevati tudi m ožnost, ki jo j e 
državam č lanicam d al zakonodajalec Un ije te r je določena v členu 5(2) Direktive Sveta 
2 0 0 4 / 1 1 3 / E S z dne 1 3. decembra 2 0 0 4 o iz vajanju načela enakega o bravnavanja m oških in 
žensk pri dostopu do bl aga i n storitev ter oskrbi z njimi in členu 9(h) Direktive 2 0 0 6 / 5 4 / E S 
E v ropskega p arlamenta in Sveta z dne 5. julija 2 0 0 6 o uresničevanju načela enakih m ožnosti 
ter enakega o bravnavanja m oških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem de lu. Na vedeno 
sodišče b o m oralo p oleg te ga u poštevati, da je S odišče 1. mar ca 2 0 1 1 ( C-2 3 6 / 0 9 , 
EU:C:2 0 1 1 :1 0 0) razsodilo, da pr va od te h določb ni veljavna, saj je z njo k ršeno načelo 
enakega o bravnavanja moških in žensk.
Podpisi