Sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 18. septembra 2014 – Central Bank of Iran proti Svetu

(Zadeva T‑262/12)

„Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu, sprejeti z namenom preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Litispendenca — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe“

1. Ničnostna tožba — Dopustnost — Ugovor litispendence — Narava javnega reda — Preizkus, ki ga sodišče Unije opravi po uradni dolžnosti (člen 263 PDEU) (Glej točko 38.)

2. Sodni postopek — Ugovor litispendence — Istovetnost strank, predmeta in tožbenih razlogov v dveh tožbah — Nedopustnost pozneje vložene tožbe (Glej točko 39.)

3. Ničnostna tožba — Roki — Začetek — Akt o uvedbi omejevalnih ukrepov proti osebi ali subjektu — Datum sporočitve akta (člen 263, šesti odstavek, PDEU) (Glej točki 47 in 48.)

4. Temeljne pravice — Področje osebne uporabe — Pravne osebe, ki so podaljšana roka tretjih držav — Vključitev — Odgovornost tretjih držav za zagotovitev spoštovanja temeljnih pravic na svojem ozemlju — Nevplivanje (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah) (Glej točke 67, 71 in 72.)

5. Akti institucij — Obrazložitev — Obveznost — Obseg — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Zamrznitev sredstev oseb, subjektov ali organov, ki sodelujejo pri širjenju jedrskega orožja ali to širjenje podpirajo — Minimalne zahteve (člen 296 PDEU; Uredba Sveta št. 267/2012, člena 23(2)(b), in 46(3)) (Glej točke od 76 do 81, 86 in 91.)

Predmet

V bistvu, predlog za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 19, str. 22) in Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58), v delih, v katerih je bilo ime tožeče stranke vpisano ali po ponovni preučitvi ohranjeno na seznamu iz Priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in, drugič, Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in o razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe št. 267/2012 (UL L 282, str. 16), v delih, v katerih je bilo ime tožeče stranke vpisano ali po ponovni preučitvi ohranjeno na seznamu iz Priloge IX k Uredbi št. 267/2012.

Izrek

1. Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in o razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) se razglasi za nično v delu, v katerem je ime Central Bank of Iran vpisano na seznam iz njene Priloge IX.

2. V preostalem se tožba zavrne.

3. Svet Evropske unije nosi polovico svojih stroškov in stroškov Central Bank of Iran.

4. Central Bank of Iran nosi polovico svojih stroškov in stroškov Sveta.

Sodba Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 18. septembra 2014 – Central Bank of Iran proti Svetu

(Zadeva T‑262/12)

„Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Iranu, sprejeti z namenom preprečevanja širjenja jedrskega orožja — Zamrznitev sredstev — Ničnostna tožba — Litispendenca — Obveznost obrazložitve — Pravica do obrambe“

1. Ničnostna tožba — Dopustnost — Ugovor litispendence — Narava javnega reda — Preizkus, ki ga sodišče Unije opravi po uradni dolžnosti (člen 263 PDEU) (Glej točko 38.)

2. Sodni postopek — Ugovor litispendence — Istovetnost strank, predmeta in tožbenih razlogov v dveh tožbah — Nedopustnost pozneje vložene tožbe (Glej točko 39.)

3. Ničnostna tožba — Roki — Začetek — Akt o uvedbi omejevalnih ukrepov proti osebi ali subjektu — Datum sporočitve akta (člen 263, šesti odstavek, PDEU) (Glej točki 47 in 48.)

4. Temeljne pravice — Področje osebne uporabe — Pravne osebe, ki so podaljšana roka tretjih držav — Vključitev — Odgovornost tretjih držav za zagotovitev spoštovanja temeljnih pravic na svojem ozemlju — Nevplivanje (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah) (Glej točke 67, 71 in 72.)

5. Akti institucij — Obrazložitev — Obveznost — Obseg — Omejevalni ukrepi proti Iranu — Zamrznitev sredstev oseb, subjektov ali organov, ki sodelujejo pri širjenju jedrskega orožja ali to širjenje podpirajo — Minimalne zahteve (člen 296 PDEU; Uredba Sveta št. 267/2012, člena 23(2)(b), in 46(3)) (Glej točke od 76 do 81, 86 in 91.)

Predmet

V bistvu, predlog za razglasitev ničnosti, prvič, Sklepa Sveta 2012/35/SZVP z dne 23. januarja 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 19, str. 22) in Sklepa Sveta 2012/635/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 282, str. 58), v delih, v katerih je bilo ime tožeče stranke vpisano ali po ponovni preučitvi ohranjeno na seznamu iz Priloge II k Sklepu Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, str. 39), in, drugič, Uredbe Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in o razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 945/2012 z dne 15. oktobra 2012 o izvajanju Uredbe št. 267/2012 (UL L 282, str. 16), v delih, v katerih je bilo ime tožeče stranke vpisano ali po ponovni preučitvi ohranjeno na seznamu iz Priloge IX k Uredbi št. 267/2012.

Izrek

1. Uredba Sveta (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca 2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in o razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010 (UL L 88, str. 1) se razglasi za nično v delu, v katerem je ime Central Bank of Iran vpisano na seznam iz njene Priloge IX.

2. V preostalem se tožba zavrne.

3. Svet Evropske unije nosi polovico svojih stroškov in stroškov Central Bank of Iran.