SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

(drugi senat)

z dne 13. marca 2013

Zadeva F‑125/11

Isabel Mendes

proti

Evropski komisiji

„Javni uslužbenci – Javni natečaj – Nepripustitev k ocenjevalnim preizkusom –Dolžnost uprave, da pritožbe razlaga široko – Sprememba obvestila o natečaju po opravljenih pristopnih testih – Načelo varstva zaupanja v pravo – Pravna varnost“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, ki se uporablja za Pogodbo ESAE na podlagi njenega člena 106a, s katero I. Mendes predlaga na eni strani razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije na javnem natečaju EPSO/AST/111/10, da se je ne pripusti k ocenjevalnim preizkusom in na drugi strani naložitev Evropski komisiji, naj povrne škodo, ki naj bi jo utrpela zaradi te odločbe.

Odločitev: Odločba natečajne komisije na javnem natečaju EPSO/AST/111/10 z dne 7. aprila 2011, v skladu s katero se tožeče stranke ne pripusti k ocenjevalnim preizkusom, se razglasi za nično. Komisiji se naloži, naj tožeči stranki plača znesek 2000 EUR. V preostalem delu se tožba zavrne. Vsaka stranka nosi svoje stroške.

Povzetek

1. Pritožbe uradnikov – Predhodna upravna pritožba – Pojem – Opredelitev, ki jo opravi po presoji sodnik

(Kadrovski predpisi, člen 90(2))

2. Pritožbe uradnikov – Predhodna upravna pritožba – Istovetnost predmeta in podlage – Dolžnost uprave, da pritožbe razlaga široko

(Kadrovski predpisi, člena 90 in 91)

3. Uradniki – Natečaj na podlagi kvalifikacij in preizkusov – Pogoji za uspeh – Določitev z obvestilom o natečaju – Sprememba obvestila o natečaju po opravljenih pristopnih testih, zaradi katere so se možnosti za uspeh kandidatov na njem zmanjšale – Kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj

(Kadrovski predpisi, Priloga III, člen 1(1)(e))

4. Uradniki – Natečaj na podlagi kvalifikacij in preizkusov – Pogoji za uspeh – Določitev z obvestilom o natečaju – Sprememba obvestila o natečaju po opravljenih pristopnih testih, zaradi katere so se možnosti za uspeh kandidatov na njem zmanjšale – Kršitev načela pravne varnosti

(Kadrovski predpisi, Priloga III, člen 1(1)(e))

5. Uradniki – Načela – Sorazmernost – Obseg – Sklicevanje na ukrep, ki ni v skladu z načelom varstva zaupanja v pravo, kot na utemeljitev – Izključitev

1. Natančna pravna kvalifikacija dopisa oziroma sporočila je odvisna le od presoje sodišča in ne od volje strank. Dopis, ki, ne da bi se izrecno zahteval preklic zadevne odločbe, očitno izraža voljo tožeče stranke, da izpodbija odločbo, ki posega v njen položaj, pomeni pritožbo v smislu člena 90(2) Kadrovskih predpisov. V zvezi s tem je vsebina akta pomembnejša od oblike.

(Glej točki 33 in 34.)

Napotitev na:

Sodišče: 29. junij 2000, Politi proti Evropski fundaciji za usposabljanje, C‑154/99 P, točka 16;

Sodišče prve stopnje: 14. julij 1998, Brems proti Svetu, T‑219/97, točka 45, in navedena sodna praksa; 16. februar 2005, Reggimenti proti Parlamentu, T‑354/03, točka 43.

2. Predhodni postopek, v katerem lahko stranke delujejo brez odvetnika, je neformalen in zato uprava pritožb ne sme obravnavati ozko, temveč jih mora, nasprotno, razlagati široko.

(Glej točko 35.)

Napotitev na:

Sodišče: 14. marec 1989, Del Amo Martinez proti Parlamentu, 133/88, točka 11;

Sodišče prve stopnje: 21. oktober 2004, Schumann proti Komisiji, T‑49/03, točka 39.

3. Sprememba pravil v zvezi z ocenjevanjem testov, določenih v obvestilu o natečaju, vpliva na možnost zadevne osebe za vpis na seznam kandidatov, prepuščenih k ocenjevalnim preizkusom, ker lahko takšna sprememba povzroči povečanje števila kandidatov, ki so dosegli najnižjo zahtevano oceno pri testih, s čimer zmanjša možnost tožeče stranke, da je med najboljšimi kandidati. S tega vidika se z uporabo popravka obvestila o natečaju po opravljenih pristopnih testih ni spoštovalo zagotovil, ki so ji bila dana z obvestilom o natečaju, zaradi česar je bilo kršeno načelo varstva zaupanja v pravo.

Primerjalni preizkusi so namreč po definiciji preizkusi, pri katerih se uspešnost vsakega kandidata ocenjuje glede na uspešnost drugih, tako da lahko število kandidatov, povabljenih k tem preizkusom, vpliva na oceno kandidatov, ki jo opravi natečajna komisija. Te presoje odražajo vrednostno presojo prispevkov kandidata glede na prispevke drugih kandidatov. Iz tega je sledi, da večje kot je število kandidatov za tovrstni preizkus, višja je raven zahtev natečajne komisije glede teh dosežkov.

(Glej točke 64, 65, 70 in 84.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 5. marec 2003, Staelen proti Parlamentu, T‑24/01, točka 57.

4. Namen načela pravne varnosti je zagotoviti predvidljivost pravnih situacij in pravnih razmerij, ki spadajo na področje uporabe prava Unije. Čeprav načelo pravne varnosti praviloma nasprotuje temu, da bi akt Unije začel veljati pred objavo, je lahko izjemoma drugače, če to zahteva cilj, ki ga je treba doseči, in če se ustrezno upoštevajo upravičena pričakovanja zainteresiranih oseb. Ti pogoji niso izpolnjeni, če je bil popravek obvestila o natečaju, ki spreminja ocenjevanje testov za uvrstitev na navedeni natečaj, sprejet po tem, ko so bili izvedeni.

Res je, da če organ, pristojen za imenovanja, po objavi obvestila o natečaju ugotovi, da so bili zahtevani pogoji strožji od tega, kar terjajo potrebe služb, lahko bodisi nadaljuje postopek in po potrebi zaposli manj uspešnih kandidatov od prvotno predvidenega, bodisi ponovno začne postopek natečaja, tako da umakne prvotno obvestilo o natečaju in ga nadomesti s popravljenim obvestilom. Vendar sprejetja popravka obvestila o natečaju po izvedbi nekaterih preizkusov ni mogoče šteti za enakovredno rešitev.

(Glej točke od 71 do 73, 76 in 77.)

Napotitev na:

Sodišče: 15. september 2005, Irska proti Komisiji, C‑199/03, točka 69;

Sodišče prve stopnje: 2. oktober 1996, Vecchi proti Komisiji, T‑356/94, točka 56;

Splošno sodišče Evropske unije: 10. november 2010, UUNT proti Simõesu Dos Santosu, T‑260/09 P, točka 48, in navedena sodna praksa.

5. V skladu z načelom sorazmernosti, ki je del splošnih načel prava Unije, je zakonitost ukrepa institucija Unije pogojena s tem, da je treba tedaj, ko je mogoče izbirati med več ustreznimi ukrepi, uporabiti najmanj omejujočega, povzročene nevšečnosti pa ne smejo biti čezmerne glede na želeni cilj. Vendar pa preudarki v zvezi s sorazmernostjo ukrepa ne morejo upravičiti sprejetja akta, ki krši načelo varstva zaupanja v pravo, kot to velja za spremembo obvestila o natečaju po izvedbi pristopnega testa, pri čemer se razume, da se načelo sorazmernosti uporabi le, kadar je mogoče izbirati med več ustreznimi merili.

(Glej točko 83.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: zgoraj navedena sodba Schumann proti Komisiji, točka 52;

Sodišče za uslužbence: 30. september 2010, Torijano Montero proti Svetu, F‑76/05, točka 81, in navedena sodna praksa.