ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 178/4

Pritožba, ki jo je Société des produits Nestlé SA vložila 15. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 15. decembra 2016 v zadevi T-112/13, Mondelez UK Holdings & Services Ltd/Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

(Zadeva C-84/17 P)

(2017/C 178/04)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Société des produits Nestlé SA (zastopnik: G.S.P. Vos, odvetnik)

Drugi stranki v postopku: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, Urad Evropske unije za intelektualno lastnino

Predloga

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— Razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 15. decembra 2016, zadeva T-112/13, ker je Splošno sodišče kršilo člena 7(3) in 52(2) Uredbe o znamki Evropske unije (Uredba o znamki EU) (1); in

— nasprotni stranki, družbi General Court, Mondelez UK Holdings & Services Ltd, ki je bila tožeča stranka pred Splošnim sodiščem, naložilo plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Družba Nestlé izpodbija sodbo Splošnega sodišča pri čemer trdi, da je Splošno sodišče kršilo člen 7(3) Uredbe (EU) št. 207/2009, ki je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 2015/2424 (2) in ki je znana tudi kot Uredba o znamki EU.

Natančneje, pritožba družbe Nestlé je vložena zoper odločitev Splošnega sodišča, da mora biti ob upoštevanju dela ozemlja, na katerem je treba dokazati razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo znamke, razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo znamke, dokazan na celotnem ozemlju Evropske unije, torej v vseh zadevnih državah članicah.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).

(2) Uredba (EU) 2015/2424 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti ter Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti in razveljavitvi Uredbe Komisije (ES) št. 2869/95 o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga (blagovne znamke in modeli) (UL L 341, str. 21).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cor te costituzionale (Italija) 26. januar ja 
2017 – M.A .S., M.B.
(Zadeva C-42/17)
(2017/C 195/14)
Jezik postopk a: italijanščina
Predložitv eno sodišče
Corte costituzionale
Obtožen ca v postopku v glavni stvar i
M.A .S., M.B.
Vprašanja za predhodno odločanje
1.Ali je treba člen 325(1) in (2) Pogodbe o delo vanju Evropsk e unije razlag ati tako, da kazensk emu sodišču nalag a, da ne 
uporabi nacionalne ureditve zastaranja, ki v velik em številu primero v ovira pregon hudih goljufij v škodo finančnih 
intereso v Unije oziroma ki za goljuf ije, ki škodujejo finanč nim interesom Unije, določa krajše zastaralne roke od tistih, ki 
so določeni za goljufije, ki škodujejo finanč nim interesom države , tudi če ta neuporaba nima zadostno določene pravne 
podlag e?
2.Ali je treba člen 325(1) in (2) Pogodbe o delo vanju Evropsk e unije razlag ati tako, da kazensk emu sodišču nalag a, da ne 
uporabi nacionalne ureditve zastaranja, ki v velik em številu primero v ovira pregon hudih goljufij v škodo finančnih 
intereso v Unije oziroma ki za goljuf ije, ki škodujejo finanč nim interesom Unije, določa krajše zastaralne roke od tistih, ki 
so določeni za goljuf ije, ki škodujejo finanč nim intere som države, tudi če je v pravne m redu države članice zastaranje del 
kazensk ega materi alneg a prava in zanj velja načelo zakonito sti?
3.Ali je treba sodbo velikeg a senata Sodišča Evropsk e unije z dne 8. sept embra 2015 v zadevi C-105/14, Taricco, razlag ati 
tako, da kazensk emu sodišču nalaga, da ne uporabi nacionalne ureditve zastaranja, ki v velikem številu primero v ovira 
pregon hudih goljufij v škodo finanč nih intere sov Evropsk e unije oziroma ki za goljufije, ki škodujejo finančnim 
interesom Evropsk e unije, določa krajše zastaralne roke od tistih, ki so določeni za goljufije, ki škodujejo finančnim 
interesom države , tudi če je ta neuporaba v nasprotju z najvi šjimi načeli usta vnega reda države članice ali z neodtujljivimi 
pravicami osebe, ki so priznane z usta vo države članice?
Pritožba, ki jo je Verus Eood vložila 23. februarja 2017 zoper sodbo Splošnega sodišča (dev eti senat) 
z dne 7. julija 2016 v zadevi T-82/14, Coper nicus- Trademark s/Urad Evropske unije za intelektualno 
lastnino (EUIPO)
(Zadeva C-101/17 P)
(2017/C 195/15)
Jezik postopk a: nemščina
Stranke
Pritožnica: Verus Eood (zast opnik: C. Pfitzer , odvetnik)
Drugi stranki v postopku: Urad Evropsk e unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Maquet
Predloga
Pritožnica Sodišču predlag a, naj:
—sodbo v zadevi T-82/14 v celoti razveljavi ;
podredno: sodbo v zadevi T-82/14 razveljavi in zaradi izkr ivljenih dejstev , na kate rih temelji, zadevo vrne v odločanje 
na predhodno stopnjo;C 195/10 SL Uradni list Evropske unije 19.6.2017
4.

Nazadnje, četrti pritožbeni razlog: v izpodbijani sodbi je napačno uporabljeno pravo, ker vsebuje razlago pojma „vmesne znamke“, ki je bil določen v skladu s španskim zakonom o znamkah, in zlasti je v njej napačno uporabljeno pravo v zvezi s členom 65 Uredbe. Pritožnica trdi, da je v izpodbijani sodbi napačno uporabljeno pravo, saj zadevni člen 65 Uredbe stricto sensu ne preprečuje preučitve pravnega vprašanja, ki je postavljeno glede na pravno argumentacijo, ki so jo podale stranke. V nasprotju z navedbami iz sodbe pritožnica ne poskuša spremeniti dejanske podlage, ki jo je odbor za pritožbe upošteval pri svoji odločitvi, ampak samo uveljavlja pravno podlago, s katero je izkazana napačna uporaba prava v odločbi EUIPO, ki je predmet tožbe. Pritožnica se sklicuje na načelo iura novit curia, v skladu s katerim mora Splošno sodišče pri odločanju uporabiti pravna pravila, ki so po njegovem mnenju primerna, in spremeniti pravno podlago, na kateri temeljijo predlogi strank, če je odločitev v skladu z dejanskimi in pravnimi vprašanji strank, se ne spremeni temelj zahtevka in se problematika v ničemer drugem ne spremeni. V tem smislu bi moralo Splošno sodišče presojati trditve pritožnice, saj bi sicer omejilo njeno pravico do obrambe in ji odvzelo njene pravice na področju registracije.
—

Splošno sodišče naj bi pri ugotovitvi, da je družba Philips sodelovala pri enotni in trajajoči kršitvi kot celoti in da kot taka lahko odgovarja zanjo, uporabilo napačno pravno merilo in izkrivilo dokaze.
1.

Ali je treba določbo 5, točka 1, okvirnega sporazuma o delu za določen čas, ki je bil sklenjen 18. marca 1999 in je priloga k Direktivi Sveta 1999/70/ES (1) z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki strankama pogodbe o zaposlitvi brez dodatnih pogojev in brez časovnih omejitev omogoča, da dogovorjeno prenehanje delovnega razmerja zaradi dopolnitve predpisane upokojitvene starosti na podlagi dogovora med trajanjem delovnega razmerja odložita, po potrebi tudi večkrat, samo zato, ker ima delavec z dopolnitvijo predpisane upokojitvene starosti pravico do starostne pokojnine?
SL Uradni list Evropske unije C 78/15

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (Združeno kraljestvo) 16. januarja 2017 – Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund

(Zadeva C-17/17)

(2017/C 078/21)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnik: Grenville Hampshire

Nasprotna stranka: The Board of the Pension Protection Fund

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali člen 8 Direktive 80/987/EGS (1) (zdaj nadomeščen s členom 8 Direktive 2008/94/ES (2)) zahteva, da države članice vsakemu zaposlenemu zagotovijo vsaj 50 % vrednosti njegovih pridobljenih pravic do prejemkov za starost v primeru plačilne nesposobnosti njegovega delodajalca (z edino izjemo primera zlorabe, za katerega se uporablja člen 10(a) navedene direktive)?

2. Podredno, v odvisnosti od ugotovitev dejstev v tej zadevi s strani nacionalnih sodišč, zadostuje, da ima država članica v skladu s členom 8 Direktive 80/987/EGS sistem varstva, po katerem zaposleni navadno prejmejo več kot 50 % vrednosti svojih pridobljenih pravic do starostne pokojnine, vendar pa nekateri posamezniki prejmejo manj kot 50 % zaradi: (i) finančne omejitve zneska nadomestila, izplačanega zaposlenim (zlasti zaposlenim, ki ob nastopu plačilne nesposobnosti delodajalca v svojem pokojninskem načrtu še niso dosegli običajne upokojitvene starosti); in/ali (ii) pravil, ki omejujejo letne povišice nadomestil, plačane zaposlenim, ali letnih indeksacij njihovih pravic preden dosežejo upokojitveno starost?

3. Ali ima člen 8 Direktive 80/987/EGS neposredni učinek v okoliščinah obravnavane zadeve?

(1) Direktiva 80/987/EGS z dne 20. oktobra 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti njihovega delodajalca (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 217).

(2) Direktiva 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca (UL L 283, 28.10.2008, str. 36).
1.

Ali je treba šteti, da so iz izraza „prispevna osnova v Španiji, ki je časovno najbližje referenčnim obdobjem“, na katerega se nanaša Priloga XI.G.2 k Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1), izključene tiste prispevne osnove, ki izhajajo iz uporabe nacionalne španske določbe, po kateri delavec migrant, ki se je vrnil v državo in čigar zadnji prispevki v Španiji so bili višji od najnižjih osnov, lahko podpiše le dogovor o ohranjanju prispevkov, ki temeljijo na najnižjih osnovah, medtem ko bi ta delavec, če ne bi bil migrant, imel možnost, da podpiše dogovor o [prispevkih, ki temeljijo na] višjih osnovah?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il 
Lazio (Italija) 19. decembra 2016 – Elliot Inter national Lp in drugi/Commissione Nazionale per le 
Società e la Borsa (Consob)
(Zadeva C-658/16)
(2017/C 121/17)
Jezik postopk a: italijanščina
Predložitv eno sodišče
Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
Stranke v postopku v glavni stvar i
Tožeče stranke: Elliot International Lp, The Liver pool Limited Partnership, Elliot Associat es L.P.
Tožena stranka: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
Vprašanje za predhodno odločanje
Ali je v nasprotju s pravilno uporabo člena 5(4), prvi in drugi pododsta vek, Direktive Evropskeg a parlamenta in Sveta 
2004/25/ES z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem (1) v povezavi s splošnimi načeli iz člena 3(1) navedene 
direktive in s pravilno uporabo splošnih načel, kot so varstv o legitimnih pričak ovanj, sorazmer nost, razumnost, preg lednost 
in prepo ved diskr iminacije , nacionalna zakonoda ja, kakršna je določena v členu 106(3)(d), točka 2, zakonske uredbe št. 58 
z dne 24. februarja 1998 (Testo unico delle disposizioni in mat eria di inter mediazione finanzi aria – zbirka predpiso v na 
področju finanč nega posredništva, v smislu členo v 8 in 21 zakona št. 52 z dne 6. februa rja 1996), kakor je bila 
spremenjena, in členu 47 g sklepa Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (nacionalna komisi ja za družbe in 
borzo) – Consob št. 11971 z dne 14. maja 1999 (Regolamento di attuazione del decreto legislativo 24 febbraio 1998, 
n. 58, concer nent e la disciplina degli emitt enti – izvedbena uredba za zakonsk o uredbo št. 58 z dne 24. februarja 1998 
v zvezi z ureditvijo o družbah izdajat eljicah), kakor je bil spremenjen, v delu, v katerem nave deni določbi komisiji Consob 
dovoljujeta, da zviša ponudbo za prevzem iz nave denega člena 106, če „so se ponudnik ali osebe, ki ravn ajo usklajeno 
z njim, z enim ali več prodajalc i tajno dogo varjali“, vendar niso opredeljena posebna ravn anja, ki vključujejo tak primer , 
s čimer torej ni jasno določeno niti, kakšne okoliščine in mer ila moraj o biti izpolnjeni, da lahk o komisija Consob ceno 
ponudbe za prevzem popravi navzgo r? 
(1) UL L 142, str. 12.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Øst re Landsret (Dansk a) 19. januar ja 2017 – 
NN A/S proti Skatteminister iet
(Zadeva C-28/17)
(2017/C 121/18)
Jezik postopk a: danščina
Predložitv eno sodišče
Østre Landsret
Stranki v postopku v glavni stvar i
Tožeča stranka: NN A/S
Tožena stranka: Skatte minist eriet
Vprašanja za predhodno odločanje
1.Katere dejavnik e je treba upošt evati pri presoji, ali za družbe rezidentk e, ki so v položaju, kakršen je obra vnavani, v zvezi 
s pobotom izgub velja „enak ovreden pogoj“ v smislu točke 20 sodbe Philips (1), kot se uporablja za podr užnice družb 
nerezidentk?C 121/12 SL Uradni list Evropske unije 18.4.2017
1.

Ali je mogoče Direktivo 2006/112 (1) na splošno ter, natančneje, določbe njenih členov 167, 168, 178, 179 in 273, pa tudi načeli sorazmernosti in nevtralnosti razlagati tako, da lahko davčni zavezanec, ki izpolnjuje materialne zahteve za odbitek DDV, svojo pravico do odbitka uveljavlja, kadar v posebnih okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ne more predložiti dokazila v obliki računov, da je plačal vstopne zneske za dobavo blaga in opravljanje storitev?
2.

Ali imajo države članice ob upoštevanju istočasnega nastanka obveznosti obračuna davka in pravice do odbitka na podlagi člena 167 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in zakonodajnih pooblastil (2) iz členov 185(2), drugi pododstavek in 186 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost pravico, da popravek davčne osnove in popravek odbitka vstopnega davka v enaki meri pogojujejo s povrnitvijo plačila?
2.Člen 212a Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1791/2006, je treba razlag ati tako, da je treba pri 
opredelitvi goljuf ivega ravnanja ali očitne malomar nosti v smislu tega člena, na strani delodajalca, ki je pravna oseba, upošte vati ne le 
sameg a delodajalca, temveč mu tudi pripisati ravnanje zaposleneg a ali zaposlenih, ki so v okvir u naloge, ki jim jo je zaupal njiho v 
delodajalec, pri čemer so v okvir u svojih pristojnosti ravnali v imenu in na račun delodajalca, povzročili nezakonit vnos blag a.
(1) UL C 111, 29.3.2016.
Pritožba, ki jo je Tayto Group Ltd vložila 12. maja 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (dev eti senat) 
z dne 24. februarja 2016 v zadevi T-816/14, Tayto Group v EUIPO – MIP Metro (REAL HAND 
COOKED)
(Zadeva C-272/16 P)
(2017/C 078/07)
Jezik postopk a: angleščina
Stranke
Pritožnica: Tayto Group Ltd (zastopnika: R. Kunze, Solicit or, G. Wür tenberger , odvetnik)
Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), MIP Metro Group Intellect ual Proper ty 
GmbH & Co. KG
Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 27. oktob ra 2016 odločilo, da je pritožba nedopustna. 
Pritožba, ki jo je Franmax UAB vložila 29. junija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) 
z dne 26. aprila 2016 v zadevi T-21/15, Franmax/EUIPO – Ehr mann (DINO)
(Zadeva C-361/16 P)
(2017/C 078/08)
Jezik postopk a: angleščina
Stranke
Pritožnica: Franmax UAB (zasto pnik: E. Saukalas, odvetnik)
Drugi stranki v postopku: Urad Evropsk e unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäu
Sodišče (šesti senat) je s sklepom z dne 8. novembra 2016 odločilo, da je pritožba nedopustna. 
Pritožba, ki jo je BSH Hausgeräte GmbH, nekdanja BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH 
vložila 12. julija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (dev eti senat) z dne 12. maja 2016 v zadevi T- 
749/14, Chung- Yuan Chang v EUIPO – BSH Hausgeräte (AR OMA)
(Zadeva C-389/16 P)
(2017/C 078/09)
Jezik postopk a: angleščina
Stranke
Pritožnica: BSH Hausge räte GmbH, nekdanja BSH Bosch und Siemens Hausgerät e GmbH (zast opnik: S. Biagosch, odvetnik)C 78/6 SL Uradni list Evropske unije 13.3.2017
Stranki v postopku v glavni stvar i
Vlag atelj revizije: Volker Willmeroth kot lastnik TWI Technisc he Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth e. K.
Nasprotna stranka v reviz ijskem postopku: Mar tina Broßonn
Vprašanji za predhodno odločanje
1.Ali člen 7 Direktive 2003/88/ES Evropskeg a parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih 
organizaci je delo vnega časa (1) oziroma člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah dediču dela vca, ki je umrl 
v času trajanja delo vnega razmer ja, dajeta pravico do denar nega nadomestila za neizrabljen minimalni dopust, do 
katerega je bil dela vec upravičen pred njego vo smr tjo, kar je na podlagi člena 7(4) Zvezneg a zakona o dopustu 
(Bundesurlaubsge setz, BUrlG) v poveza vi s členom 1922(1) nemšk ega civilnega zakonika (Bürge rliches Gesetzbuch , BGB) 
izključeno?
2.Če je odgo vor na prvo vprašanje pritrdilen:
Ali to velja tudi v primer u, če je delo vno razmer je sklenjeno med dvema fizičnima osebama? 
(1) UL L 299, str. 9.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsger icht Berlin (Nemčija) 
14. novembra 2016 – INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland
(Zadeva C-572/16)
(2017/C 053/29)
Jezik postopk a: nemščina
Predložitv eno sodišče
Verwaltungsg ericht Berlin
Stranki v postopku v glavni stvar i
Tožeča stranka: INEOS Köln GmbH
Tožena stranka: Bundesrepublik Deutsc hland
Vprašanje za predhodno odločanje
Ali zahteve iz člena 10a Direktive 2003/87/ES Evropsk ega parlamenta in Sveta z dne 13. oktob ra 2003 o vzpostavitvi 
sistema za trgo vanje s pravicami do emisije toplogrednih plino v v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (1) in 
zaht eve iz Sklepa Komisi je z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za uskla jeno brezplačno dodelite v pravic do 
emisije na ravn i Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES (2) (2011/278/EU) nasprotujejo nacionalni ureditvi 
države članice, ki v obdobju trgo vanja 2013-2020 določa materi alni prekluzivni rok za prepozne vloge za brezplačno 
dodelite v pravic do emisije za obstoječe napra ve in pri tem izključuje poprav o napak ali dopolnit ev (nepopolnih) podatk ov 
v vlogi, ki se ugot ovijo šele po poteku roka, ki ga je določila država članica? 
(1) UL L 275, str. 32.
(2) UL L 130, str. 1.C 53/22 SL Uradni list Evropske unije 20.2.2017
3.

Ali zato uvodna izjava 53 Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (Besedilo velja za EGP) (2), in predpisi iz nacionalne ureditve v delu, v katerem so skladni z navedeno določbo, niso združljivi z okvirom preostalih predpisov in načel evropskega prava iz točke (1), saj je mogoče v primeru ustrezne prošnje, vložene po uvedbi upravnega postopka prisilne likvidacije zoper bančno ustanovo, odobriti dostop, tudi če vlagatelj prošnje ne prosi le za dostop izključno v civilnem ali gospodarskem postopku, ki sta bila dejansko uvedena za varstvo premoženjskih interesov, v katere je bilo poseženo, ker je bil zoper bančno ustanovo uveden upravni postopek prisilne likvidacije, temveč tudi kadar navedeni vlagatelj prav zato, da bi se preverila dejanska možnost uvedbe navedenih civilnih ali gospodarskih postopkov, preden so uvedeni, zadevo predloži sodišču, ki ga je nacionalna država pooblastila za varstvo pravice dostopa in preglednosti prav zaradi polnega varstva pravice do obrambe in vložitve pravnega sredstva, ki se posebej nanaša na predlog varčevalca, ki je že utrpel posledice burden sharing v postopku odprave insolventnosti kreditne institucije, v kateri je naložil svoje prihranke.
1.

Scuola Elementare Maria Montessori s prvim pritožbenim razlogom, ki ima štiri dele, zatrjuje kršitev in napačno uporabo člena 108 PDEU, člena 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 (2) in kršitev obveznosti lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PEU, ter napačno razlago pojma absolutne nezmožnosti, napačno pravno opredelitev dejstev, izkrivljanje nekaterih dokazov in protislovnost obrazložitve, ker je Splošno sodišče ugotovilo, da Komisija ni storila napake s tem, da Italijanski republiki ni naložila vrnitve zneskov, ki se nanašajo na davčne oprostitve, od katerih so imeli koristi negospodarski subjekti, ki nepremičnine uporabljajo za posebne namene, v smislu predpisov glede občinskega davka (ICI), ki jih je Komisija štela za nezakonite in nezdružljive z notranjim trgom.
2.

Če se na točko (a) prvega vprašanja odgovori nikalno: (a) Ali je treba Pojasnjevalne opombe Evropske komisije h kombinirani nomenklaturi Evropske unije v zvezi s tarifno podštevilko 6212 2000 (UL EU 2015, C 76, str. 1, 255) razlagati tako, da so stezne spodnje hlače „po širini omejeno“ elastične že, če so po širini znatno manj elastične kot po višini? (b) Če se na točko (a) drugega vprašanja odgovori pritrdilno: Na podlagi katerih objektivnih meril je treba primerjati elastičnost po višini in po širini in katero merilo za presojo je treba pri tem uporabiti?
1.

Ali je treba obvestilo o končanem postopku, ki ga referenčna država članica izda v skladu s členom 28(4) Direktive 2001/83/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini pred potekom osnovnega patenta, obravnavati kot enakovredno izdanemu dovoljenju za promet z zdravilom za namene člena 3(b) Uredbe (ES) št. 469/2009 (2) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (Kodificirana različica) (v nadaljevanju: uredba o dodatnem varstvenem certifikatu), tako da je prijavitelj za dodatni varstveni certifikat v zadevni državi članici upravičen do vložitve prijave za dodatni varstveni certifikat in njegove izdaje na podlagi obvestila o končanem postopku?
2.

Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče je napačno uporabilo pravo s tem, da (1) ni ugotovilo, da obstajajo verodostojni dokazi za to, da v Ukrajini v preteklosti niso bile dosledno in ustrezno spoštovane človekove pravice ali pravna država, in (2) je nekatere ukrajinske pravosodne organe, na podlagi dokazov katerih se je oprl Svet Evropske unije, opisalo kot „visoke pravosodne organe“. Splošno sodišče je storilo še dodatno napako, ker ni podalo nobene obrazložitve v zvezi s svojimi ugotovitvami glede točk (1) in (2).
1.

Ali je treba člen 22(2) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (v nadaljevanju: Uredba Bruselj I) razlagati tako, da zajema tudi postopek za preizkus primernosti odpravnine, ki jo mora večinski delničar kot protivrednost za udeležbene vrednostne papirje zagotoviti prejšnjim lastnikom udeležbenih vrednostnih papirjev, ki so bili nanj preneseni na podlagi odločitve, sprejete na skupščini delničarjev delniške družbe, o obveznem prenosu drugih udeležbenih vrednostnih papirjev na navedenega večinskega delničarja (kar se sicer imenuje squeeze out„iztis“), pri čemer je v sklepu, sprejetem na skupščini delničarjev delniške družbe, določen znesek primerne odpravnine in pri čemer obstaja odločba sodišča, s katero je bila dodeljena pravica do drugačnega zneska odpravnine, ki je za večinskega delničarja in družbo zavezujoča v zvezi s podlago dodeljene pravice ter velja tudi v zvezi z drugimi lastniki udeležbenih vrednostnih papirjev?