(Glej točke od 49 do 51, 54 in točko 1 izreka.)

Razdelitev tarifnih kvot med tradicionalnimi in novimi dobavitelji namreč pomeni, da so resnični novi dobavitelji udeleženi na trgu in da s tem popolnoma razvijejo svojo gospodarsko dejavnost. V zvezi s tem je treba navesti, kot je razvidno iz uvodne izjave 8 Uredbe št. 2362/98, da je v okviru upravljanja tarifnih kvot namen pogojev za odobritev novih dobaviteljev izognitev registracijam zgolj navideznih subjektov in s tem boj proti špekulativnim in lažnim ravnanjem. Namen pogoja, ki je povezan z neodvisnostjo gospodarske dejavnosti novih dobaviteljev in določen v členu 7(a) Uredbe št. 2362/98, je torej izognitev temu, da bi si tradicionalni dobavitelj, ki je že upravičen do dela tarifne kvote, prek drugega dobavitelja prilastil del tarifne kvote, ki je na voljo novim dobaviteljem. Iz tega je razvidno, da je treba ta pogoj razlagati tako, da vključuje tudi dejavnost uvoza banan, ki jo v okviru tarifnih kvot opravljajo novi dobavitelji.

Člen 21(2) Uredbe št. 2362/98 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe št. 404/93 v zvezi z uvozom banan v Skupnost, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1632/2000, je treba razlagati tako, da nasprotuje transakcijam, v katerih novi dobavitelj prek drugega dobavitelja, registriranega kot novi dobavitelj, od tradicionalnega dobavitelja kupi blago pred njegovim uvozom v Unijo in nato prek istega vmesnega dobavitelja, potem ko je to blago uvozil v Unijo, temu tradicionalnemu dobavitelju to blago proda, če so te transakcije zloraba, kar ugotovi nacionalno sodišče.

Glede nagiba za transakcije je treba ugotoviti, da je bistveni namen – da bi bila zloraba dokazana – teh transakcij zadevnemu tradicionalnemu dobavitelju omogočiti, da v okviru dela tarifnih kvot, ki je na voljo novim dobaviteljem, uvozi svoje banane po preferencialni stopnji. V zvezi s tem, da bi se lahko za te transakcije štelo, da je njihov osnovni cilj dajati kupcu v Uniji neupravičeno korist, je nujno, da imajo uvozniki namen podeliti tako korist temu kupcu in da so transakcije brez sleherne gospodarske in trgovinske utemeljitve za te uvoznike. Tudi če so take operacije motivirane z željo kupca, da uporabi preferencialno stopnjo, in tudi če se zadevni uvozniki tega zavedajo, ni mogoče a priori šteti, da so te transakcije za te uvoznike brez gospodarske utemeljitve. Ni pa mogoče izključiti možnosti, da so bile v nekaterih okoliščinah take transakcije zasnovane umetno, predvsem s ciljem uporabe preferencialne stopnje.

V zvezi s tem bi bilo mogoče umeten značaj teh transakcij nakupa in prodaje zlasti presojati glede na obstoj indicev, ki kažejo, da je bila dejanska vloga novih dobaviteljev le vloga navideznega subjekta v korist tradicionalnega dobavitelja v smislu člena 3 Uredbe št. 2362/98. V ta namen lahko nacionalno sodišče upošteva vse pravne, gospodarske in/ali osebne povezave med zadevnimi dobavitelji, ki so vpleteni v te transakcije, in zlasti dejstvo, da novi dobavitelj, imetnik uvoznih dovoljenj, v okviru zadevnih transakcij ni prevzel nobenega poslovnega tveganja, ker je tveganje dejansko nosil kupec v Uniji, ki je tudi tradicionalni dobavitelj, oziroma dejstvo, da je glede nakupnih in prodajnih cen zadevnega blaga dobiček novih dobaviteljev neznaten. Poleg tega bi lahko bil umeten značaj transakcij razviden tudi iz sistematične vpletenosti vmesne družbe, registrirane kot novi dobavitelj, v teh transakcijah, če je bil edini namen te vpletenosti prikriti povezave med tradicionalnim dobaviteljem in novimi dobavitelji, da bi se izognilo uporabi člena 21(2) Uredbe št. 2362/98.

(Glej točke od 64 do 67, 69, 70 in točko 2 izreka.)