*
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
*
ECLI:EU:C:2014 :256 1SODBA SODIŠČA (četrti senat)
z dne 10. aprila 2014  
Jezik postopka: nemščina.Kazalo
I –Pravni okvir 3
II –Dejansko stanje in sporna odločba 4
III –Tožbe pred Splošnim sodiščem i n izpodbijana sodba 7
IV –Predlogi strank in postopek pred Sodiščem 8
V –Pritožbe 9
A –Pritožba Komisije 9
1.Pritožbeni razlogi od prvega do tretjega in sedmi pritožbeni razlog 9
a)Trditve strank 9
b)Presoja Sodišča 10
2.Posledice utemeljenosti pritožbe Komisije 14
B –Pritožba družbe Reyrolle 15
1.Prvi pritožbeni razlog, ki s e nanaša na kršitev n ačela individualizacije kazenskih sankcij 15
a)Trditve strank 15
b)Presoja Sodišča 15
2.Drugi pritožbeni ra zlog, ki s e n anaša n a k ršitev n ačel enakega o bravnavanja in 
sorazmernosti 16
a)Trditve strank 16
b)Presoja Sodišča 17
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
2 ECLI:EU:C:2014 :256SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
C –Pritožba družb SEHV in M agrini 18
1.Prvi in dr ugi pritožbeni razlog, ki s e nanašata na kršitev n ačela ne ultra pe tita in kr šitev 
instituta pravnomočnosti 18
a)Trditve strank 18
b)Presoja Sodišča 19
2.Posledice utemeljenosti pritožbe družb SEHV in M agrini 20
VI –Stroški 20
„Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazum — Trg projektov za plinsko izolirane stikalne 
naprave — Solidarna odgovornost za plačilo globe — Pojem p odjetja — Načeli osebne odgovornosti in 
individualizacije kazenskih sankcij — Neomejena pristojnost Splošnega sodišča — Načelo ne ultra 
petita — Načeli sorazmernosti in enakega obravnavanja“
V združenih zadevah od C-231/11 P do C-233/11 P,
zaradi t reh p ritožb n a podlagi člena 56 S tatuta Sodišča E vropske u nije, ki s o b ile vložene 
13. in 16. maja 2011 ,
E v ropska komisija, ki j o zastopajo A. Antoniadis, R. Sauer in N. von L ingen, agenti, z naslovom za 
vročanje v Luxembourgu (C-231/11 P),
pritožnica,
druge stranke v postopku so
Siemens AG Ö ster reic h s sedežem n a Dunaju (Avstrija),
VA T ec h T r ansmission & D istribution GmbH & C o. KEG s sedežem n a Dunaju,
Siemens T r ansmission & D istribution Ltd s sedežem v Manchestru (Združeno kra ljestvo),
Siemens T r ansmission & D istribution SA s sedežem v Grenoblu (Francija),
Nuova M agrini Galileo SpA s sedežem v Bergamu (Italija),
ki jih zastopata H. Wollmann in F. Urlesberger, odvetnika,
tožeče stranke n a prvi stopnji,
in
Siemens T r ansmission & D istribution Ltd (C-232/11 P),
Siemens T r ansmission & D istribution SA,
ECLI:EU:C:2014 :256 3SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
Nuova M agrini Galileo SpA (C-233/11 P),
ki jih zastopata H. Wollmann in F. Urlesberger, odvetnika,
pritožnice,
druga stranka v postopku je
E v ropska komisija, ki j o zastopajo A. Antoniadis, R. Sauer in N. von L ingen, agenti, z naslovom za 
vročanje v Luxembourgu,
tožena stranka n a prvi stopnji,
SODIŠČE (četrti senat),
v sestavi L. Bay Larsen, predsednik senata, K. Lenaerts, podpredsednik Sodišča v funkciji sodnika 
četrtega senata, M. Safjan, J. Malenovský, sodnika, in A. Prechal (poročevalka), sodnica,
generalni pravobranilec: P. Mengozzi,
sodna tajnica: A. Impe llizzeri, administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 2. maja 2013 ,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca 19. septembra 2013
izreka n aslednjo
Sodbo
1 Evropska ko misija ter dr užbe Siemens Transmission & D istribution L td, Siemens Transmission & 
Distribution SA i n Nuova M agrini Galileo SpA (v nadaljevanju: te dr užbe skupaj: družbe pritožnice) 
s pritožbami predlagajo ra zveljavitev s odbe Splošnega sodišča Evropske u nije z dne 3. marca 2011 
v združenih zadevah Siemens Österreich in dr ugi proti Komisiji (od T-122/07 d o T-124/07 , Z Odl. 
str. II-793, v nadaljevanju: izpodbijana sodba), s katero je to razglasilo za delno n ično in spremenilo 
Odločbo Komisije C(2006 ) 6762 f inal z dne 24. januarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 
[ES] in člena 53 [Sporazuma EGP] (Zadeva št. COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave), 
katere povzetek je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (UL 2008 , C 5, str. 7, v nadaljevanju: 
sporna odločba).
I – Pravni okvir
2 Člen 23 U redbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil kon kurence iz 
členov 81 [ES] in 82 [ES] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205), naslovljen 
„Globe“, določa:
„[…]
2. Komisija lahko p odjetjem i n podjetniškim združenjem z odločbo naloži globe, kadar n aklepno a li iz 
malomarnosti:
(a) kršijo člen 81 [ES] ali člen 82 [ES] […]
4 ECLI:EU:C:2014 :256SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
[…]
3. Pri določanju višine globe se upošteva teža, pa tudi trajanje kršitve.
[…]“
3 Člen 31 te uredbe, naslovljen „Nadzor Sodišča“, določa:
„S pritožbo zoper odločbo, s katero je Komisija določila globo ali periodično d enarno ka zen, ima 
Sodišče neomejeno p ristojnost do pregleda o dločbe. Naloženo gl obo ali periodično d enarno ka zen 
lahko p rekliče, zniža ali zviša.“
II – Dejansko stanje in sporna odločba
4 Dejansko s tanje tega spora, kakor je predstavljeno v točkah od 1 do 22 izpodbijane sodbe, je mogoče 
povzeti, kot je navedeno v nadaljevanju.
5 Spor se nanaša na omejevalni sporazum v zvezi s prodajo plinsko i zoliranih stikalnih n aprav 
(v nadaljevanju: GIS), ki s e uporabljajo za nadzor pretoka e nergije v elektroenergetskih omrežjih. G re 
za težko e lektrično n apravo, ki s e uporablja ko t pomem ben sestavni del elektrorazdelilnih postaj, 
izdelanih na ključ.
6 V točkah od 1 do 3 izpodbijane sodbe so posamezne družbe, vpletene v ta spor, opisane tako:
„1.Družba VA Technologie AG [( v nadaljevanju: VA Technologie)] je 20. septembra 1998 p ridobila 
hčerinsko dr užbo dr užbe Rolls-Royce, to je družbo Reyrolle Ltd, ki j e postala VA T ech Reyrolle 
Ltd in nato Siemens Transmission & D istribution L td […] (v nadaljevanju: Reyrolle). Družba VA 
Technologie je 13. marca 2001 p rek hčerinske dr užbe VA T ech Transmission & D istribution 
GmbH & C o. KEG, ki j e v njeni stoodstotni lasti […] (v nadaljevanju: KEG), družbo Reyrolle 
vložila v novoustanovljeno dr užbo VA T ech Schneider High V oltage GmbH (v nadaljevanju: 
VAS), v kateri je imela prek hčerinske dr užbe 60 -odstotni delež, preostali delež pa je imela v lasti 
družba Schneider Electric SA [( v nadaljevanju: Schneider)]. Zadnja je v družbo VAS p rispevala 
družbo Schneider Electric High Voltage SA , ki j e postala VA T ech Transmission & D istribution 
SA i n nato Siemens Transmission & D istribution SA [ …] (v nadaljevanju: SEHV), in dr užbo 
Nuova Magrini Galileo SpA […] (v nadaljevanju: Magrini), ki s ta bili prej hčerinski dr užbi v njeni 
stoodstotni lasti, pri čemer so bile v družbi SEHV o d leta 1999 z družene visokonapetostne 
dejavnosti, ki j ih je prej izvajalo več hčerinskih dr užb družbe Schneider […].
2. Družba VA T echnologie je oktobra 2004 p rek dr užbe KEG p ridobila celoten ka pitalski d elež 
družbe Schneider […] v družbi VAS.
3. Družba Siemens AG [( v nadaljevanju: Siemens)] je leta 2005 p ridobila izključni nadzor nad 
skupino, katere m atična dr užba je bila dr užba VA T echnologie (v nadaljevanju: skupina VA 
Tech), tako da j e prek ene od hčerinskih dr užb, in sicer […] družbe Siemens AG Ö sterreich 
(v nadaljevanju: Siemens Ö sterreich), objavila javno p onudbo za nakup. Po tem p revzemu 
nadzora s e je dr užba VA T echnologie in nato še dr užba VAS z družila z družbo Siemens 
Österreich.“
7 Družba ABB L td (v nadaljevanju: ABB) je 3. marca 2004 K omisijo opozorila na obstoj omejevalnega 
sporazuma v sektorju GIS in je v skladu z Obvestilom K omisije o imuniteti pred globami in znižanju 
glob v kartelnih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 155, 
v nadaljevanju: obvestilo o ugodni obravnavi) ustno z aprosila za imuniteto pred globami. Komisija je 
25. aprila 2004 dr užbi ABB o dobrila pogojno imuniteto.
ECLI:EU:C:2014 :256 5SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
8 Komisija je na podlagi izjav dr užbe A BB z ačela preiskavo ter 11. in 12. maja 2004 i zvedla 
nenapovedana preverjanja v prostorih dr užb Siemens in Areva T&D SA , skupine VA T ech ter družb 
Hitachi Ltd in Japan AE Power Systems Corp. (v nadaljevanju: JAEPS). Komisija je 20. aprila 2006 
sprejela obvestilo o ugotovitvah o možnih kr šitvah, ki j e bilo vročeno 20 dr užbam, me d dr ugim 
družbam pritožnicam. Zadevne družbe so bile zaslišane 18. in 19. julija 2006 .
9 Komisija je 24. januarja 2007 s prejela sporno o dločbo, ki j e bila vročena 20 dr užbam, ki j im je bilo 
poslano o bvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah, in sicer poleg družb pritožnic še družbam Siemens 
Österreich, KEG, ABB, A lstom SA , Areva SA , Areva T&D A G, Areva T&D H olding SA i n Areva T&D 
SA ( v nadaljevanju: štiri zadnjenavedene družbe skupaj: Areva), Fuji Electric Holdings Co. Ltd in Fuji 
Electric Systems Co. Ltd (v nadaljevanju: zadnjenavedeni družbi skupaj: Fuji), Hitachi Ltd in Hitachi 
Europe L td (v nadaljevanju: zadnjenavedeni družbi skupaj: Hitachi), JAEPS, Schneider, Mitsubishi 
Electric System C orp. (v nadaljevanju: Mitsubishi) in Toshiba Corp. (v nadaljevanju: Toshiba).
10 V točkah od 14 d o 16 izpodbijane sodbe so lastnosti zadevnega omejevalnega sporazuma, kot so bile 
ugotovljene s sporno o dločbo, povzete tako:
„14.V točkah od 113 d o 123 o brazložitve [sporne] odločbe je Komisija navedla, da s o različna podjetja, 
ki so sodelovala pri omejevalnem s porazumu, dodeljevanje projektov GIS po dogovorjenih pravilih 
razen na nekaterih trgih usklajevala po vsem s vetu, zlasti zato, da b i obdržala kvote, ki s o pretežno 
odražale njihove n a podlagi preteklih obdobij ocenjene tržne deleže. Pojasnila je, da j e bila 
dodelitev p rojektov [G IS] opravljena na podlagi skupne ‚japonske‘ in skupne ‚evropske‘ kvote, ki 
ju je bilo treba nato razdeliti me d japonske in ev ropske p roizvajalce. Sporazum, ki j e bil podpisan 
15. aprila 1988 n a Dunaju [(Avstrija)] (v nadaljevanju: sporazum GQ) , je postavil pravila, ki s o 
omogočala dodelitev p rojektov GIS japonskim ali evropskim proizvajalcem i n upoštevanje njihove 
vrednosti pri ustrezni kvoti. Poleg tega je Komisija v točkah od 124 d o 132 o brazložitve [sporne] 
odločbe pojasnila, da s o različna podjetja, ki s o sodelovala pri omejevalnem s porazumu, sklenila 
nezapisan dogovor (v nadaljevanju: skupni dogovor), v skladu s katerim so bili projekti GIS na 
Japonskem n a eni strani in v državah ev ropskih članic kar tela na dr ugi strani, ki s o bile skupaj 
določene ko t ‚matične države‘ za projekte GIS, rezervirani za japonske o ziroma evropske č lanice 
omejevalnega sporazuma. Informacije o projektih G IS v ‚matičnih dr žavah‘ se me d tema 
skupinama niso izmenjevale, prav tako se ti projekti niso upoštevali pri kv otah teh skupin.
15. Sporazum GQ j e vseboval tudi p ravila v zvezi z izmenjavo informacij, ki s o bile potrebne za 
delovanje kar tela, me d tema skupinama proizvajalcev, za kar s ta skrbela zlasti tajnika teh skupin, 
v zvezi z manipulacijami pri zadevnih razpisih za zbiranje ponudb in v zvezi z določitvijo cen za 
projekte GIS, katerih dodelitev n i bila mogoča. V skladu s prilogo 2 k sporazumu GQ s e je ta 
uporabljal za ves svet, razen za Združene države A merike, Kanado, Japonsko in 17 dr žav Zahodne 
Evrope. Poleg tega so bili na podlagi skupnega dogovora projekti GIS v evropskih dr žavah, ki n iso 
bile ‚matične države‘, rezervirani za evropsko s kupino, ker so se japonski proizvajalci zavezali, da 
ne bodo da jali ponudb za projekte GIS v Evropi.
16. Po navedbah K omisije je bila ra zdelitev p rojektov G IS me d ev ropske p roizvajalce urejena 
v sporazumu, ki j e bil [prav tako] podpisan na Dunaju 15. aprila 1988 , z naslovom ‚E-Group 
Operation A greeme nt for GQ -Agreeme nt‘ (sporazum skupine E za izvajanje sporazuma GQ) [ …]. 
Komisija je navedla, da s o za dodeljevanje projektov GIS v Evropi veljala enaka p ravila in postopki 
kot za dodeljevanje projektov GIS v drugih dr žavah. Z lasti naj bi tudi za projekte GIS v Evropi 
veljala dolžnost obveščanja, treba naj bi jih bilo navesti na seznamu, dodeliti, se o njih dogovoriti 
ali jim določiti najnižjo ceno.“
11 Po kon cu dejanskih ugotovitev in pravnih presoj je Komisija v sporni odločbi ugotovila, da s o vp letena 
podjetja kršila člena 81 E S in 53 S porazuma o Evropskem g ospodarskem p rostoru z dne 2. maja 1992 
(UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 52, str. 3, v nadaljevanju: Sporazum EGP), in jim
6 ECLI:EU:C:2014 :256SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
 naložila globe, ki j ih je določila na podlagi me todologije, opisane v Smernicah o načinu določanja glob, 
naloženih v skladu s členom 15(2) uredbe št. 17 in člen[om] 65(5) pogodbe ESPJ (UL, posebna izdaja 
v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 171), ter obvestila o ugodni obravnavi.
12 Komisija je odločila, da j e na podlagi obvestila o ugodni obravnavi treba vlogi za imuniteto družbe ABB 
ugoditi, vse dr uge prijave z aradi p rizanesljivosti, me d ka terimi je bila tudi p rijava, ki j o je vložila 
skupina VA Tech, pa je treba zavrniti.
13 Člena 1 in 2 sporne odločbe določata:
„Člen 1
Naslednja podjetja so kr šila [člena 81 E S in 53 S porazuma EGP] s tem, da s o v navedenih obdobjih 
sodelovala pri skupku s porazumov in usklajenih ra vnanj v sektorju [G IS] na območju [Evropskega 
gospodarskega prostora (EGP)]:
[…]
(m) [Magrini], od 15. aprila 1988 d o 13. decembra 2000 , in od 1. aprila 2002 d o 11. maja 2004 ;
(n) [Schneider], od 15. aprila 1988 d o 13. decembra 2000 ;
[…]
(p) Siemens [Ö sterreich], od 20. septembra 1998 d o 13. decembra 2000 , in od 1. aprila 2002 d o 
11. maja 2004 ;
(q) [Reyrolle], od 15. aprila 1988 d o 13. decembra 2000 , in od 1. aprila 2002 d o 11. maja 2004 ;
(r) [SEHV], od 15. aprila 1988 d o 13. decembra 2000 , in od 1. aprila 2002 d o 11. maja 2004 ;
[…]
(t) [KEG], od 20. septembra 1998 d o 13. decembra 2000 , in od 1. aprila 2002 d o 11. maja 2004 .
Člen 2
Za kršitve iz člena 1 se naložijo te globe:
[…]
(j) Schneider […]: 3 600 000  EUR;
(k) Schneider […], [SEHV] in [Magrini] skupaj in solidarno: 4 500 000  EUR;
(l) [Reyrolle]: 22 050 000  EUR, od tega:
(i) skupaj in solidarno s [SEHV] in [Magrini]: 17 550 000  EUR, in
(ii) skupaj in solidarno s Siemens [Ö sterreich] in [KEG]: 12 600 000  EUR;
[…]“
ECLI:EU:C:2014 :256 7SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
III – Tožbe pred S plošnim sodiščem in izpodbijana sodba
14 Iz točk 33, 34 in 229 i zpodbijane sodbe je razvidno, da s o tožeče stranke v utemeljitev svojih predlogov 
za razglasitev n ičnosti navedle dva tožbena razloga.
15 Prvi tožbeni ra zlog se je nanašal na kr šitev č lenov 81(1) ES in 53(1) Sporazuma EGP ter 
členov 23(2) in (3) ter 25 U redbe št. 1/2003 . Ta tožbeni razlog je bil razdeljen na štiri d ele, od ka terih 
se je prvi nanašal na neobstoj dokazov za zatrjevano kr šitev, drugi na napake p ri presoji trajanja 
zatrjevane kršitve, tretji na previsok znesek naložene globe in četrti na zastaranje zatrjevane kršitve za 
obdobje pred 16 . julijem 1998 .
16 Drugi tožbeni razlog se je nanašal na bistveno kr šitev p ostopka ter kršitev p ravice do izjave in zlasti 
pravice tožečih strank, da z aslišijo obremenilne priče iz člena 6(3)(d) Evropske kon vencije o varstvu 
človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane v Rimu 4. novembra 1950 .
17 Splošno s odišče je v bistvu potrdilo obstoj kršitve, kot jo je ugotovila Komisija v sporni odločbi, in 
znesek globe, naložene skupini VA Tech v celoti, torej vsoto zneskov, ki j ih morajo plačati posamezne 
družbe, ki s estavljajo to skupino.
18 Čeprav je Splošno s odišče z izključitvijo obdobja od 1. aprila do 30. junija 2002 s krajšalo trajanje 
kršitve, ki s o jo storile družbe skupine VA Tech, in je v tem d elu sporno o dločbo razglasilo za nično 
(točke o d 63 d o 72 in 236 i zpodbijane sodbe ter točka 1 izreka), je nato v okviru izvajanja neomejene 
pristojnosti ugotovilo, da v skladu s Smernicami o načinu določanja gl ob, naloženih v skladu 
s členom 15(2) uredbe št. 17 in člen[om] 65(5) pogodbe ESPJ to skrajšanje kršitve n e vp liva na znesek 
globe, naložene tem dr užbam (točka 261 n avedene sodbe).
19 Vendar j e Splošno s odišče po kon cu razlogovanja iz točk od 137 d o 165 i zpodbijane sodbe v točki 166 
navedene sodbe ugotovilo, da j e Komisija s tem, da j e štela, da s o dr užbe Reyrolle, SEHV in M agrini 
solidarno o dgovorne za plačilo gl obe, ki o čitno p resega njihovo skupno o dgovornost, da dr užb 
Siemens Österreich in KEG ni štela za solidarno o dgovorni za del globe, ki j e bila naložena družbama 
SEHV in M agrini, in da dr užbi Reyrolle ni naložila samostojne odgovornosti za plačilo dela globe, ki j i 
je bila naložena, kršila načelo individualizacije kazenskih sankcij.
20 Splošno s odišče je v točki 167 n avedene sodbe v zvezi s tem u gotovilo, da j e treba člen 2 sporne 
odločbe v delu, v katerem s e nanaša na izračun gl obe, ki j o je treba naložiti družbama SEHV in 
Magrini, in v delu, v katerem s e nanaša na določitev z neskov, ki j ih m orajo tožeče stranke p lačati 
solidarno, razglasiti za ničen.
21 V točkah od 236 d o 264 i zpodbijane sodbe je Splošno s odišče z uporabo neomejene pristojnosti 
spremenilo globe, naložene tožečim strankam, in za te posamezne globe določilo tudi d eleže, ki j ih 
morajo plačati posamezne dr užbe v notranjih ra zmerjih me d solidarnimi dolžniki, v skladu z načeli, 
navedenimi v točkah 158 in 159 n avedene sodbe.
22 Splošno s odišče je v točki 2 izreka izpodbijane sodbe za ničen razglasilo tudi člen 2(j), (k) in (l) sporne 
odločbe ter v točki 3 tega izreka zneske gl ob določilo tako:
„–družb[ama] [SEHV] in [Magrini] solidarno z družbo [Schneider]: 8 100 000  EUR;
– družbi [Reyrolle] solidarno z družbami Siemens [Ö sterreich], [KEG], [SEHV] in [Magrini]: 
10 350 000  EUR;
– družbi [Reyrolle] solidarno z družbama [Ö sterreich] in [KEG]: 2 250 000  EUR;
– družbi [Reyrolle]: 9 450 000  EUR.“
8 ECLI:EU:C:2014 :256SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
IV – Predlogi strank in postopek p red S odiščem
23 Komisija s pritožbo Sodišču predlaga, naj:
— primarno, razveljavi točko 2 izreka izpodbijane sodbe v delu, v katerem t emelji na ugotovitvi 
Splošnega sodišča iz točke 157 n avedene sodbe, da m ora K omisija za vsako izmed dr užb, ki j e 
tvorila eno s amo podjetje, določiti deleže zneskov, ki j ih morajo te družbe, ki s o tvorile to podjetje, 
plačati solidarno, in ra zveljavi točko 3 izreka n avedene sodbe v delu, v katerem S plošno s odišče 
z ugotovitvami iz točke 158 n avedene sodbe v povezavi s točkami 245, 247 , 262 in 263 i ste sodbe 
v tej točki določa no ve zneske gl ob ter deleže teh zneskov, ki j ih morajo plačati posamezne družbe;
— podredno, izpodbijano s odbo ra zveljavi v delu, v katerem K omisiji v točki 157 n avedene sodbe 
nalaga obveznost, da z a vsako izmed dr užb, ki s o tvorile eno s amo podjetje, določi deleže zneskov, 
ki jih m orajo te dr užbe, ki s o tvorile to podjetje, plačati solidarno, in navedeno s odbo ra zveljavi 
v delu, v katerem S plošno s odišče z ugotovitvami iz točke 158 v povezavi s točkami 245, 247 , 
262 in 263 i ste sodbe v tej sodbi določa deleže zneskov glob, ki j ih m orajo plačati posamezne 
družbe, in s tem s preminja sporno o dločbo;
— tožbe v zadevah T-122/07, T-123/07 in T-124/07 zavrne v delih, v katerih se nanašajo na razglasitev 
ničnosti člena 2(j), (k) in (l) sporne odločbe;
— drugim s trankam v pritožbenem p ostopku i n tožečim s trankam v postopku p red Splošnim 
sodiščem n aloži plačilo stroškov obeh postopkov.
24 Družbe Reyrolle, SEHV in M agrini Sodišču predlagajo, naj:
— pritožbo zavrne in
— v celoti ugodi njihovim predlogom.
25 Družba Reyrolle s pritožbo Sodišču predlaga, naj:
— točko 3, četrta alinea, izreka i zpodbijane sodbe spremeni tako, da s e gl oba, naložena dr užbi 
Reyrolle, zniža za najmanj 7 400 000  EUR;
— podredno, razveljavi točko 3 izreka n avedene sodbe v delu, v katerem s e nanaša nanjo, in zadevo 
vrne v odločanje Splošnemu sodišču;
— vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov.
26 Družbi SEHV in M agrini s pritožbo Sodišču predlagata, naj:
— razveljavi točko 2 izreka izpodbijane sodbe v delu, v katerem j e bil z njo člen 2(j) in (k) sporne 
odločbe razglašen za ničen;
— razveljavi točko 3, prva alinea, izreka n avedene sodbe, potrdi č len 2(j) in (k) sporne odločbe in 
v zvezi s členom 2(k) navedene odločbe odloči, da v sak od solidarnih dolžnikov no si tretjino z neska 
4 500 000  EUR;
— podredno, razveljavi točko 3, prva alinea, izreka izpodbijane sodbe in zadevo vrne v odločanje 
Splošnemu sodišču;
— vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov.
ECLI:EU:C:2014 :256 9SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
27 Komisija Sodišču predlaga, naj:
— pritožbi družbe Reyrolle in dr užb SEHV ter Magrini v celoti zavrne in
— družbam pritožnicam naloži plačilo stroškov postopka.
28 S sklepom p redsednika S odišča z dne 1. julija 2011 s o b ile zadeve o d C -231/11 P do 
C-233/11 P združene za pisni in ustni postopek ter izdajo sodbe.
V – Pritožbe
A – Pritožba Komisije
29 Komisija v utemeljitev p ritožbe navaja sedem p ritožbenih razlogov, ki s e nanašajo na kršitev člena 23 
Uredbe št. 1/2003 , neomejene p ristojnosti Splošnega sodišča, načel osebne o dgovornosti in 
individualizacije ka zenskih sankcij, načela ne ultra p etita, načela kon tradiktornosti, obveznosti 
obrazložitve o ziroma pristojnosti Komisije za odločanje po prostem p reudarku p ri določanju pravnih 
subjektov, ki s e jim pripiše odgovornost za kršitev.
30 Pritožbene razloge od prvega do tretjega in sedmi pritožbeni razlog je treba preučiti skupaj.
1. Pritožbeni razlogi od prvega do tretjega in sedmi pritožbeni razlog
a) Trditve strank
31 Komisija s prvim p ritožbenim ra zlogom S plošnemu sodišču očita, da j e s tem, da j e člen 23 U redbe 
št. 1/2003 ra zlagalo tako, da j i podeljuje pristojnost oziroma celo nalaga obveznost, da d oloči ustrezne 
deleže posameznih sodolžnikov zaradi p lačila globe, za ka terega Komisiji solidarno o dgovarjajo zaradi 
kršitve, ki j o je storilo podjetje, ki s o ga tvorili, kršilo navedeno d oločbo.
32 Pristojnost za nalaganje glob, ki j o ima Komisija na podlagi navedene določbe, naj bi se nanašala le na 
zunanje razmerje solidarnosti, torej na razmerje me d Komisijo in naslovniki odločbe, ki s o solidarno 
zavezani k plačilu globe ko t deli enega samega podjetja, in ne na interno ra zmerje me d posameznimi 
solidarnimi dolžniki.
33 Pristojnost Komisije, da ve č dr užbam solidarno n aloži plačilo gl obe, naj bi izhajala neposredno i z 
odgovornosti „podjetij“. Iz pojma podjetja pa naj ne bi bilo m ogoče izvesti širše pristojnosti, ki b i 
Komisiji omogočala določiti pravna razmerja me d solidarnimi dolžniki.
34 Komisija z drugim p ritožbenim ra zlogom trdi, da j e Splošno s odišče s tem, da j e člen 23 U redbe 
št. 1/2003 ra zlagalo tako, da z ajema pristojnost oziroma obveznost za rešitev vp rašanja internih 
razmerij me d solidarnimi dolžniki, in na tej podlagi kon kretno d oločilo deleže posameznih dr užb 
pritožnic, prekoračilo pooblastila, ki s o m u podeljena z neomejeno p ristojnostjo, saj ta pristojnost 
zadeva le zunanje razmerje me d Komisijo in podjetjem, ki m u je globa naložena.
35 Komisija s tretjim pritožbenim ra zlogom Splošnemu sodišču očita, da j e v točki 153 i zpodbijane sodbe 
razsodilo, da n ačelo individualizacije ka zenskih sankcij določa, da m ora b iti vsakem u naslovniku 
odločbe, ki m u je naloženo s olidarno p lačilo globe, omogočeno, da i z navedene odločbe razbere delež, 
ki g a m ora p lačati v razmerju z drugimi solidarnimi dolžniki, potem ko j e Komisiji globa enkrat 
plačana.
10 ECLI:EU:C:2014 :256SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
36 To načelo naj bi se – tako ko t načelo osebne odgovornosti – uporabljalo za podjetje samo, in ne za 
posamezne pravne subjekte, ki g a tvorijo.
37 Načelo individualizacije ka zenskih sankcij naj bi zahtevalo, da K omisija pri določanju zneska gl ob 
preuči relativno t ežo sodelovanja posameznih podjetij, ki s o storila kršitev, na podlagi individualnega 
ravnanja zadevnih podjetij in po potrebi obteževalnih ali olajševalnih okoliščin.
38 Komisija s sedmim p ritožbenim ra zlogom trdi, da j e, ker je m ogoče točko 150 i zpodbijane sodbe 
razumeti tako, da o d Komisije zahteva, da n aloži solidarno p lačilo vsem s ubjektom, za katere se lahko 
šteje, da s o odgovorni za sodelovanje pri kr šitvi, ki j o je storilo neko p odjetje, ta točka v nasprotju 
s svobodno izbiro, ki j o ima ta institucija v zvezi s tem.
b) Presoja Sodišča
39 V skladu s členom 23(2) Uredbe št. 1/2003 l ahko K omisija podjetjem i n podjetniškem z druženjem 
z odločbo naloži globe, kadar n aklepno a li iz malomarnosti kršijo člen 81 E S ali člen 82 E S.
40 Komisija v okviru prvega pritožbenega razloga Splošnemu sodišču očita, da j e v točki 157 i zpodbijane 
sodbe razsodilo, da j e v izključni pristojnosti Komisije, da v okviru svoje pristojnosti za naložitev gl ob 
na podlagi člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 „vsaki o d dr užb, ki s o spadale v isto podjetje, v okviru 
zneskov, ki j ih m orajo plačati solidarno, določi lastni delež, in [da] te naloge […] ne more prepustiti 
nacionalnim sodiščem“.
41 V zvezi s tem j e treba opozoriti, da s e kon kurenčno p ravo Unije nanaša na podjetja (glej zlasti sodbi 
z dne 8. maja 2013 v zadevi ENI proti Komisiji, C-508/11 P, točka 82, in z dne 11. julija 2013 v zadevi 
Komisija proti Stichting A dministratiekantoor Portielje, C-440/11 P, točka 36 in navedena sodna 
praksa).
42 Avtorji Pogodb so za opredelitev storilca kršitve kon kurenčnega prava, ki s e lahko ka znuje na podlagi 
členov 81 E S in 82 E S, izbrali pojem p odjetja, in ne drugega pojma, kot sta pojma družba ali pravna 
oseba, ki s e uporabljata me d dr ugim v členu 48 ES (glej v tem s mislu sodbo z dne 18. julija 2013 
v zadevi Schindler Holding in dr ugi proti Komisiji, C-501/11 P, točka 102).
43 V skladu z ustaljeno s odno p rakso pojem p odjetja označuje vsak subjekt, ki o pravlja gospodarsko 
dejavnost, ne glede na njegov pravni status in način financiranja. Ta pojem j e treba razumeti tako, da 
označuje gospodarsko e noto, čeprav je s pravnega vidika ta enota sestavljena iz več fizičnih ali pravnih 
oseb (glej zlasti sodbo z dne 19. julija 2012 v združenih zadevah Alliance One International in Standard 
Comme rcial Tobacco proti Komisiji, C-628/10 P in C-14/11 P, točka 42 in navedena sodna praksa).
44 Če tak gospodarski subjekt kr ši pravila o konkurenci, mora po načelu osebne odgovornosti za to kršitev 
odgovarjati (glej zlasti zgoraj navedeni sodbi Alliance O ne International in Standard C omme rcial 
Tobacco p roti Komisiji, točka 42, in K omisija p roti Stichting A dministratiekantoor Portielje, 
točka 37 in navedena sodna praksa).
45 V tem o kviru je treba opozoriti, da j e v določenih okoliščinah lahko p ravna oseba, ki n i kršila 
konkurenčnega prava, vseeno s ankcionirana za kršitveno ra vnanje neke dr uge pravne osebe, če ti osebi 
tvorita isti gospodarski subjekt in tako tudi podjetje, ki j e kršilo člen 81 E S.
46 Tako iz ustaljene sodne prakse izhaja, da s e ravnanje hčerinske dr užbe lahko p ripiše matični družbi, 
zlasti če ta hčerinska dr užba, čeprav je ločena pravna oseba, o svojem ra vnanju na trgu ne odloča 
samostojno, ampak ve činoma ra vna p o n avodilih m atične dr užbe, zlasti gl ede gospodarskih, 
organizacijskih in pravnih povezav me d tema pravnima osebama (glej zlasti zgoraj navedeno s odbo 
Komisija proti Stichting Administratiekantoor Portielje, točka 38 in navedena sodna praksa).
ECLI:EU:C:2014 :256 11SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
47 Čeprav se v okviru tovrstnega vertikalnega ka pitalskega razmerja šteje, da j e zadevna matična družba 
sama kršila pravila kon kurenčnega prava Unije, je njena odgovornost v celoti izvedena iz odgovornosti 
hčerinske dr užbe (glej v tem s mislu sodbi z dne 22. januarja 2013 v zadevi Komisija proti Tomkins, 
C-286/11 P, točki 43 in 49, in z dne 26. novembra 2013 v zadevi Kendrion p roti Komisiji, C-50/12 P, 
točka 55).
48 Tako b o lahko K omisija matično dr užbo štela za solidarno o dgovorno z a plačilo globe, naložene njeni 
hčerinski dr užbi (glej zlasti sodbo z dne 29. marca 2011 v združenih zadevah A rcelorMittal 
Luxembourg proti Komisiji in Komisija proti ArcelorMittal Luxembourg in dr ugim, C-201/09 P in 
C-216/09 P, ZOdl., str. I-2239 , točka 98).
49 Splošno s odišče je torej v točki 150 i zpodbijane sodbe pravilno u gotovilo, da č e je mogoče ve č oseb 
šteti za osebno o dgovorne za sodelovanje pri kr šitvi istega podjetja v smislu kon kurenčnega prava, jih 
je treba v skladu s sodno p rakso šteti za solidarno o dgovorne za to kršitev.
50 Očitek, ki g a Komisija v okviru sedmega pritožbenega razloga navaja zoper navedeno t očko 150, je 
treba zavrniti, saj iz te točke v smislu njene umestitve v sobesedilo in v njej navedene sodne prakse ne 
izhaja, da b i Komisija dejansko m orala solidarno n aložiti globo vsem o sebam, za ka tere bi se lahko 
štelo, da s o osebno o dgovorne za sodelovanje pri kr šitvi, ki j o je storilo eno s amo podjetje.
51 Kadar l ahko K omisija v skladu s členom 23(2) Uredbe št. 1/2003 s olidarno n aloži globo ra zličnim 
pravnim subjektom, ki t vorijo eno s amo podjetje, odgovorno z a kršitev, za določitev zneska gl obe, ki 
jo opravi Komisija – ke r ta v posameznem p rimeru izhaja iz uporabe pojma podjetja, ki j e pojem p rava 
Unije – ve ljajo določene omejitve, ki z ahtevajo, da s e ustrezno u poštevajo značilnosti zadevnega 
podjetja, kakor je bilo organizirano v obdobju, ko j e bila storjena kršitev.
52 Komisija mora pri določanju zunanjega razmerja solidarnosti zlasti spoštovati načelo individualizacije 
kazenskih sankcij, ki z ahteva, da s e v skladu s členom 23(3) Uredbe št. 1/2003 z nesek globe določi 
glede na težo kršitve, ki s e individualno o čita zadevnemu podjetju, in njeno trajanje.
53 V zvezi s tem j e treba opozoriti, da me d dejavnike, ki l ahko vp livajo na presojo teže kršitev in ki s e 
lahko n a tej podlagi upoštevajo pri individualizaciji globe, naložene zadevnemu gospodarskem u 
subjektu, spada ra vnanje posameznih zadevnih podjetij, vloga, ki j o je posamezno p odjetje imelo pri 
sklenitvi sporazuma ali usklajenih ravnanj, dobiček, ki s o ga podjetja lahko imela zaradi s porazuma ali 
usklajenih ra vnanj, njihova ve likost in vrednost zadevnega blaga ter tveganje, ki g a tovrstne kr šitve 
pomenijo za cilje Unije (sodba z dne 28. junija 2005 v združenih zadevah Dansk Rø rindustri in dr ugi 
proti Komisiji, C-189/02 P, C-202/02 P, od C -205/02 P do C -208/02 P in C -213/02 P, ZOdl., 
str. I-5425 , točka 242).
54 V teh okoliščinah je Splošno s odišče tudi p ravilno ra zsodilo, po eni strani v točki 153 i zpodbijane 
sodbe, da K omisija ne m ore prosto določati zneskov, ki j ih je treba plačati solidarno, po dr ugi pa 
v točki 154 n avedene sodbe, da j e morala Komisija v obravnavanem p rimeru upoštevati ugotovitve, ki 
jih je navedla v točki 468 o brazložitve s porne odločbe glede odgovornosti posameznih podjetij za 
kršitvena obdobja, ki s e nanje nanašajo.
55 Čeprav m ora b iti odločba Komisije o naložitvi glob nujno n aslovljena na pravne osebe, ki t vorijo 
podjetje, ta omejitev, ki j e povsem p raktična, še ne pomeni, da s e, kadar K omisija izkoristi možnost 
solidarne naložitve gl obe več pravnim osebam, ker so ob kr šitvi tvorile eno s amo podjetje, pravila in 
načela kon kurenčnega prava Unije ne uporabljajo le za zadevno p odjetje, temve č tudi za pravne osebe, 
ki ga sestavljajo.
12 ECLI:EU:C:2014 :256SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
56 Iz navedenega je razvidno, da s e pravila kon kurenčnega prava Unije, vključno s tistimi, ki s e nanašajo 
na pristojnost Komisije za sankcioniranje, in načeli prava Unije glede osebne odgovornosti za kršitev 
in individualizacije ka zenskih sankcij, ki j u je treba spoštovati pri izvajanju te pristojnosti za 
sankcioniranje, nanašajo le na podjetje samo, in ne na fizične ali pravne osebe, ki g a tvorijo.
57 Natančneje, pojem s olidarnosti za plačilo globe v pravu Unije ko t tak v obsegu, v katerem z golj odraža 
neposredno p ravno p osledico pojma podjetja, zadeva le podjetje, in ne družb, ki g a tvorijo.
58 Čeprav iz člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 i zhaja, da K omisija lahko solidarno n aloži globo ve č družbam, 
ker so del enega samega podjetja, pa niti iz besedila te določbe niti iz cilja me hanizma solidarnosti ni 
mogoče ugotoviti, da b i se ta pristojnost za sankcioniranje širila on kraj določanja zunanjega razmerja 
solidarnosti na določanje deležev solidarnih dolžnikov v okviru njihovega internega razmerja.
59 Nasprotno, cilj me hanizma solidarnosti je v tem, da j e dodaten pravni instrument, ki g a ima na voljo 
Komisija za kr epitev u činkovitosti svojih u krepov za izterjavo gl obe, naložene zaradi kr šitev 
konkurenčnega prava, saj ta me hanizem z manjšuje tveganje K omisije ko t upnika d olga, ki g a 
predstavljajo gl obe, za plačilno n esposobnost, kar p rispeva k doseganju cilja odvračanja, ki m u 
konkurenčno p ravo na splošno s ledi, ko t je Splošno s odišče v bistvu, in to pravilno, navedlo 
v točki 151 i zpodbijane sodbe (glej po analogiji tudi sodbo z dne 17. februarja 2011 v zadevi Berel in 
drugi, C-78/10, ZOdl., str. I-717, točka 48).
60 Določitev d eležev solidarnih dolžnikov v njihovem o bstoječem no tranjem ra zmerju pa ne sledi temu 
dvojnemu cilju. Gre namreč za spor, ki n astopi v poznejši fazi, v katerem K omisija načeloma nima 
interesa, saj ji je en ali več dolžnikov globo plačalo v celoti.
61 Poleg tega niti v Uredbi št. 1/2003 n iti v pravu Unije na splošno n i pravil, ki b i omogočala rešitev 
takega spora, ki s e nanaša na interno ra zdelitev d olga, za plačilo ka terega zadevne družbe odgovarjajo 
solidarno (glej po analogiji zgoraj navedeno s odbo Berel, točki 42 in 43).
62 V teh okoliščinah m orajo, če deleži sodolžnikov za globo, ki j im je bila solidarno n aložena, niso 
določeni na podlagi pogodbe, te deleže določiti nacionalna sodišča z uporabo nacionalnega prava, ki s e 
v sporu uporablja, ob upoštevanju prava Unije.
63 V teh okoliščinah se dolžnost lojalnega sodelovanja s pravosodnimi organi držav članic, ki j o ima 
Komisija v skladu s členom 4 PEU, nanaša na regresne zahtevke, vložene pred nacionalnimi sodišči, 
ne glede na to, da s e o takih sporih načeloma odloča na podlagi nacionalne zakono daje. Po eni strani 
je namreč z odločbo Komisije o solidarni odgovornosti za plačilo globe, ker ta opredeljuje solidarne 
dolžnike in določa najvišji znesek, ki g a lahko K omisija od vsakega od njih terja, določen pravni okvir, 
v katerem m ora biti odločeno o teh zahtevkih. Po drugi pa lahko ima Komisija dokaze, ki s o upoštevni 
za določitev d eležev sodolžnikov.
64 Iz navedenega izhaja, da j e Splošno s odišče napačno u porabilo pravo, ko j e v točki 157 i zpodbijane 
sodbe razsodilo, da j e v izključni pristojnosti Komisije, da v okviru svoje pristojnosti za naložitev gl ob 
na podlagi člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 „vsaki o d dr užb, ki s o spadale v isto podjetje, v okviru 
zneskov, ki j ih m orajo plačati solidarno, določi lastni delež, in [da] te naloge […] ne more prepustiti 
nacionalnim sodiščem“.
65 Iz navedenega izhaja tudi, da j e Splošno s odišče da lje napačno u porabilo pravo, in sicer, prvič, ko je 
v točkah od 153 d o 159 i zpodbijane sodbe navedlo nekatera načela, ki s e nanašajo na interno ra zmerje 
solidarnosti.
66 Najprej, ker se, kot je že bilo navedeno v točki 56 te sodbe, načelo individualizacije ka zenskih sankcij 
nanaša le na podjetje ko t tako, in ne na fizične ali pravne osebe, ki g a tvorijo, je Splošno s odišče 
v izpodbijani sodbi napačno u porabilo pravo, ko j e v točki 153 n avedene sodbe presodilo, da i z tega
ECLI:EU:C:2014 :256 13SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
 načela izhaja, da m ora b iti vsaki dr užbi omogočeno, da i z odločbe, s katero se ji nalaga globa, ki j o 
mora p lačati solidarno z eno a li več dr ugimi družbami, razbere delež, ki g a mora p lačati v razmerju 
z drugimi solidarnimi dolžniki, potem ko j e Komisiji globa enkrat plačana.
67 Dalje, ker morajo, kot je že bilo navedeno v točki 62 te sodbe, deleže sodolžnikov za solidarno n aloženo 
globo določiti nacionalna sodišča z uporabo n acionalnega prava, ki s e v sporu u porablja, ob 
upoštevanju prava Unije, je Splošno s odišče napačno u porabilo pravo, ker je v točki 155 i zpodbijane 
sodbe po eni strani presodilo, da j e pojem s olidarnosti pri plačilu glob samostojen pojem, ki g a je 
treba razlagati glede na cilje in sistem kon kurenčnega prava, v katerega spada, in po potrebi glede na 
splošna načela, ki i zhajajo iz vseh nacionalnih pravnih sistemov, po drugi pa, da s e je treba – čeprav je 
narava obveznosti plačila, ki j o imajo dr užbe, ki j im je Komisija zaradi kr šitve kon kurenčnega prava 
Unije naložila globe, ki j ih je treba plačati solidarno, drugačna od narave o bveznosti sodolžnikov 
v zasebnem p ravu – zgledovati predvsem p o pravni ureditvi solidarnih obveznosti.
68 Poleg tega je Splošno s odišče, ker pristojnost Komisije za sankcioniranje zadeva le določitev zunanjega 
razmerja solidarnosti, napačno u porabilo pravo, ko j e v točki 156 i zpodbijane sodbe presodilo, da i ma 
odločba, s katero Komisija več družbam nalaga solidarno p lačilo globe, nujno v se učinke, ki j ih pravo 
določa za plačilo glob na področju kon kurence, in to tako z a razmerja me d upnikom in solidarnimi 
dolžniki ko t za me dsebojna razmerja solidarnih dolžnikov.
69 Nazadnje, v točkah 158 in 159 i zpodbijane sodbe je pravo napačno u porabljeno, ker je Splošno s odišče 
v teh točkah v bistvu presodilo, da j e treba, če odločba Komisije, s katero je ve č dr užbam n aložena 
globa, ki j o je treba plačati solidarno, ne določa, da s o v podjetju nekatere družbe za sodelovanje tega 
podjetja pri omejevalnem s porazumu v danem o bdobju bolj odgovorne od dr ugih, domnevati, da s o te 
družbe enako o dgovorne in no sijo zato enake d eleže zneskov, ki s o jim naloženi solidarno.
70 Pravo Unije namreč ne predpisuje no benega takega pravila o odgovornosti po enakih deležih, ki s e 
uporablja privzeto, saj je treba, kot je bilo navedeno v točki 62 te sodbe, deleže sodolžnikov za globo, 
ki izhaja iz solidarne naložitve, ob upoštevanju prava Unije določiti v skladu z nacionalno z akono dajo.
71 Temu ustrezno j e treba poudariti, da p ravo Unije načeloma ne nasprotuje temu, da b i se no tranja 
porazdelitev take gl obe izvedla v skladu s pravilom n acionalnega prava, ki d oloča deleže solidarnih 
dolžnikov ob upoštevanju njihove r elativne odgovornosti ali kri vde za storitev kr šitve, ki s e očita 
podjetju, ki s o ga tvorili, ter po potrebi pravilom, ki s e uporablja privzeto in ki d oloča, da č e družbe, 
ki predlagajo neenako p orazdelitev, ne dokažejo, da s o nekatere družbe bolj odgovorne za sodelovanje 
navedenega podjetja pri omejevalnem s porazumu v določenem o bdobju ko t druge, zadevne dr užbe 
odgovarjajo po enakih deležih.
72 Drugič, pravo je napačno u porabljeno t udi v točkah 245, 247 , 262 in 263 i zpodbijane sodbe, ki j ih 
izpodbija Komisija, in sicer v tem, da j e v njih Splošno s odišče z izvajanjem n eomejene pristojnosti, ki 
mu je v skladu s členom 261 PD EU podeljena s členom 31 U redbe št. 1/2003 , določilo deleže zneskov 
glob, ki j ih m orajo plačati posamezne dr užbe, ki s o tvorile zadevno p odjetje v zadevnem o bdobju 
kršitve.
73 Splošno s odišče se je za določitev te no tranje razdelitve v navedenih točkah izpodbijane sodbe izrecno 
oprlo na ugotovitve iz točk 158 in 159 n avedene sodbe. Vendar ko t je že bilo razsojeno v točki 70 te 
sodbe, je v teh ugotovitvah v delu, v katerem u vajajo pravilo o odgovornosti po enakih deležih, ki s e 
uporablja privzeto in ki n aj bi ga določalo pravo Unije, pravo napačno u porabljeno.
74 Poleg tega, ker – ko t je razvidno i z te sodbe – pristojnost za sankcioniranje, ki j o ima Komisija na 
podlagi člena 23(2) Uredbe št. 1/2003 , ne vključuje pristojnosti za ra zdelitev n aložene globe me d 
solidarne dolžnike v njihovem i nternem ra zmerju, ko j e ta globa v celoti plačana in je tako K omisiji
14 ECLI:EU:C:2014 :256SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
 dolg p oplačan, Splošno s odišče prav tako n e m ore biti pristojno z a tako ra zdelitev v okviru svoje 
neomejene pristojnosti, ki m u je s členom 31 n avedene uredbe podeljena za preklic, znižanje ali 
zvišanje navedene globe.
75 Ker namreč v skladu z ustaljeno s odno p rakso neomejena pristojnost, ki j o ima Splošno s odišče, temu 
omogoča, da p resojo Komisije nadomesti s svojo (glej zlasti sodbo z dne 26. septembra 2013 v zadevi 
Alliance O ne International proti Komisiji, C-679/11 P, točka 104 in navedena sodna praksa), ta 
pristojnost ne more zajemati presoje, ki n e spada v obseg pristojnosti Komisije za sankcioniranje.
76 Iz navedenega izhaja, da j e treba pritožbene razloge Komisije od prvega do tretjega sprejeti, sedmi 
pritožbeni razlog pa je treba zavrniti.
77 V teh okoliščinah treba ugoditi pritožbi Komisije, ne da b i moralo Sodišče obravnavati četrti, peti in 
šesti pritožbeni razlog. Ti pritožbeni razlogi so namreč izrecno p odredni pritoženim ra zlogom o d 
prvega do tretjega, saj temeljijo na predpostavki, da b o Sodišče zadnjenavedene pritožbene ra zloge 
zavrnilo. Poleg tega pritožbeni razlogi od četrtega do šestega, tudi če bi bili sprejeti, ne bi mogli 
povzročiti razveljavitve izpodbijane sodbe v širšem o bsegu, kot to izhaja iz utemeljenosti pritožbenih 
razlogov od prvega do tretjega.
2. Posledice utemeljenosti pritožbe Komisije
78 Najprej je treba ugotoviti, da u temeljenost pritožbe K omisije ne m ore povzročiti ra zveljavitve 
točke 2 izreka izpodbijane sodbe, kot primarno p redlaga Komisija.
79 Iz točk od 137 d o 167 in 237 i zpodbijane sodbe je razvidno, da j e Splošno s odišče točko 2 sporne 
odločbe v delu, v katerem s e nanaša na izračun gl obe, ki j o je treba naložiti družbama SEHV in 
Magrini, in v delu, v katerem s e nanaša na določitev z neskov, ki j ih m orajo tožeče stranke p lačati 
solidarno, razglasilo za nično iz trojnega razloga, in sicer ker je Komisija s tem, da j e štela, da s o družbe 
Reyrolle, SEHV in M agrini solidarno o dgovorne za plačilo globe, ki o čitno p resega njihovo skupno 
odgovornost, da dr užb Siemens Österreich in KEG ni štela za solidarno o dgovorni za del globe, ki j e 
bila naložena družbama SEHV in M agrini, in da dr užbi Reyrolle ni naložila samostojne odgovornosti 
za plačilo dela globe, ki j i je bila naložena, kršila načelo individualizacije kazenskih sankcij.
80 Vendar ko t je navedel tudi generalni pravobranilec v točki 27 sklepnih predlogov, ta trojni razlog, ki g a 
Komisija poleg tega pred Sodiščem n e izpodbija in na ka terega se je Splošno s odišče oprlo za 
razglasitev č lena 2 sporne odločbe za ničnega, ne izhaja iz uporabe načel, ki s e nanašajo na interno 
razmerje solidarnosti, kot so navedena v točkah od 153 d o159 i zpodbijane sodbe in ki s o predmet 
pritožbe Komisije.
81 Nasprotno, navedeni razlog izhaja iz uporabe načel, ki u rejajo zunanje razmerje solidarnosti, in sicer 
odgovornost vsake o d dr užb, da K omisiji plača celotno gl obo, naloženo p odjetju, ki s o ga tvorile ob 
storitvi kr šitve, in ki j ih je Splošno s odišče navedlo v točkah od 148 d o 152, prvem s tavku 
točke 153 in točki 154 i zpodbijane sodbe, v katerih pravo ni napačno u porabljeno, kot je razvidno iz 
točk 49, 54, 57 in 59 te sodbe.
82 Vendar u temeljenost pritožbenih ra zlogov od prvega do tretjega, ki j ih navaja Komisija, povzroči 
razveljavitev točke 3 izreka izpodbijane sodbe, kot tudi p redlaga ta institucija, saj iz točk 245, 247 , 
262 in 263 n avedene sodbe izrecno izhaja, da d oločitev d eležev zadevnih dr užb v internem ra zmerju, 
ki jo je Splošno s odišče v okviru izvajanja svoje neomejene pristojnosti opravilo na podlagi načel, ki s e 
nanašajo na interno ra zdelitev solidarne odgovornosti in ki s o navedena v točkah 158 in 159 n avedene 
sodbe, spada me d ugotovitve, na ka tere se je Splošno s odišče oprlo za spremem bo in nato naložitev 
glob, ki s o naštete v točki 3 izreka iste sodbe.
ECLI:EU:C:2014 :256 15SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
83 Zato je treba točko 3 izreka izpodbijane sodbe razveljaviti v delu, v katerem t a zajema določitev deležev 
zneskov globe, ki j e bila tožečim strankam na prvi stopnji naložena solidarno.
84 Ker so bile tožbe v skladu s točko 4 izreka izpodbijane sodbe v preostalem z avrnjene, ni treba ugoditi 
predlogu Komisije, naj se tožbe v zadevah T-122/07, T-123/07 in T-124/07 v delih, v katerih se 
nanašajo na razglasitev n ičnosti člena 2(j), (k) in (l) sporne odločbe, ki s o jo predlagale tožeče stranke 
na prvi stopnji, zavrnejo.
B – Pritožba družbe Reyrolle
85 Družba Reyrolle v utemeljitev p ritožbe navaja dva pritožbena razloga, od ka terih se prvi nanaša na 
kršitev n ačela individualizacije ka zenskih sankcij, drugi pa na kr šitev n ačel enakega obravnavanja in 
sorazmernosti.
1. Prvi pritožbeni razlog, ki s e nanaša na kršitev n ačela individualizacije kazenskih sankcij
a) Trditve strank
86 Družba Reyrolle s prvim p ritožbenim ra zlogom trdi, da j e Splošno s odišče s tem, da j e pri izvajanju 
neomejene pristojnosti kršilo člen 23(3) Uredbe št. 1/2003 – ko j e podjetju, ki s ta ga tvorili družbi 
Rolls-Royce in Reyrolle v obdobju od 1988 d o 1998 , naložilo gl obo na podlagi ekono mske m oči 
gospodarskega subjekta, ki j e nastal šele ve č let pozneje s prodajo dr užbe Reyrolle dr užbi VA 
Technologie, in ne na podlagi položaja tega podjetja – kr šilo načelo individualizacije kazenskih sankcij.
87 Družba Reyrolle trdi, da S plošno s odišče ne bi smelo izračunati enotnega izhodiščnega zneska n a 
podlagi prometa in tržnega deleža podjetja, ki g a je tvorila skupina VA T ech, temve č bi moralo za 
družbo Reyrolle v zvezi z zgodnejšim obdobjem, v katerem j e bila ta družba, kot je navedeno v točki 6 
te s odbe, h čerinska dr užba dr užbe R olls-Royce, t orej o bdobjem me d 15 . aprilom 
1988 in 20. septembrom 1998 , določiti poseben izhodiščni znesek.
88 Družba Reyrolle trdi, da b i bilo treba izhodiščni znesek za obdobje pred njeno p rodajo dr užbi VA 
Technologie določiti na podlagi tržnega deleža podjetja, ki s ta ga tvorili dr užbi Rolls-Royce in 
Reyrolle, in zgolj prometa tega podjetja. Na ta način naj bi skupna globa, naložena dr užbi Reyrolle, 
lahko z našala največ 2 050 000  EUR.
89 Komisija me ni, da t a pritožbeni razlog ni utemeljen. Trdi, da d oločitev p osebnega izhodiščnega zneska 
za obdobje, v katerem j e bila družba Reyrolle del podjetja Rolls-Royce, ni bila utemeljena, saj matični 
družbi tega podjetja ni bilo mogoče očitati nobene kršitve. Vsekakor pa bi bila, tudi če bil tak poseben 
izhodiščni znesek sprejet, po razpoložljivih podatkih globa višja, in ne nižja.
b) Presoja Sodišča
90 Družba Reyrolle trdi, da n ačelo individualizacije ka zenskih sankcij zahteva, da b i bilo treba, ker je 
v obdobju, v katerem j e sodelovala pri zadevnem o mejevalnem s porazumu, zaporedno t vorila dve 
podjetji, in sicer podjetje Rolls-Royce, nato pa podjetje, ki g a je tvorila skupina VA T ech, gl obo 
v znesku 9 450 000  EUR, ki j i jo je Splošno s odišče v okviru izvajanja neomejene pristojnosti naložilo 
posamično s točko 3, zadnja alinea, izreka izpodbijane sodbe, izračunati na podlagi dveh ra zličnih 
izhodiščnih zneskov za zadevni podjetji, ki b i zajemala zaporedni obdobji kršitve, me d ka terima je 
tvorila vsako o d teh podjetij.
16 ECLI:EU:C:2014 :256SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
91 Kot je bilo že navedeno v točki 52 te sodbe, načelo individualizacije kazenskih sankcij zahteva, da s e za 
namene člena 23(3) Uredbe št. 1/2003 z nesek gl obe določi glede na težo zadevnemu podjetju 
individualno o čitane kr šitve in njeno t rajanje. To načelo ve lja tudi takrat, ko – ko t v obravnavani 
zadevi – znesek globe določi Splošno s odišče pri izvajanju neomejene pristojnosti.
92 Vendar j e, kot je v bistvu poudaril generalni pravobranilec v točkah od 131 d o 134 s klepnih predlogov, 
iz točk 140, 144 in 164 i zpodbijane sodbe razvidno, da s e je Splošno s odišče za določitev gl obe, ki j o je 
treba naložiti posamično dr užbi Reyrolle za obdobje, v katerem j e bila del skupine Rolls-Royce, oprlo 
na ugotovitev, da j e kršitev v tem o bdobju storila družba Reyrolle samostojno, saj je Komisija v zvezi 
z matično dr užbo podjetja Rolls-Royce ugotovila, da j e kršitev z astarala. Poleg tega ni sporno, da j e 
v naslednjem o bdobju kršitve dr užba Reyrolle še naprej sodelovala pri omejevalnem s porazumu ko t del 
podjetja, ki g a je tvorila skupina VA Tech, ka tere krovna družba, VA Technologie, je bila tudi spoznana 
za odgovorno z a kršitev.
93 Iz tega v obravnavani zadevi sledi, da j e, ker družbi Rolls-Royce ni bila posamično o čitana no bena 
kršitev, načelo individualizacije ka zenskih sankcij zahtevalo, da s e znesek globe ne določi glede na 
lastnosti tega podjetja, temve č glede na lastnosti enega samega podjetja, ki g a je, preden jo je pridobila 
družba VA Technologie, tvorila izključno dr užba Reyrolle, po tej pridobitvi pa družba Reyrolle in dr uge 
družbe skupine VA Tech, ki s o sodelovale pri omejevalnem s porazumu.
94 Zato je Splošno s odišče lahko d oločilo samo en izhodiščni znesek za podjetje, ki g a je tvorila skupina 
VA Tech, na podlagi prometa te skupine v letu 2003 , ki j e zadnje celo leto kr šitve, pri čemer je nato 
razdelilo odgovornost za storjeno kr šitev me d posamezne dr užbe za obdobja, v katerih so sodelovale 
pri omejevalnem s porazumu.
95 V teh okoliščinah je treba prvi pritožbeni razlog družbe Reyrolle zavrniti.
2. Drugi pritožbeni razlog, ki s e nanaša na kršitev n ačel enakega obravnavanja in sorazmernosti
a) Trditve strank
96 Družba Reyrolle z drugim pritožbenim ra zlogom Splošnemu sodišču očita, da j e s tem, da j e v okviru 
izvajanja svoje neomejene pristojnosti uporabilo dr ugačne me tode za izračun, kot jih je uporabilo pri 
drugih dr užbah, pri čemer jo te me tode postavljajo v znatno s labši položaj kot je položaj, v katerem s o 
te druge družbe, kršilo načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti.
97 Prvič, v zvezi z družbama SEHV in M agrini, torej družbama, ki s ta zaporedno tvorili podjetje Schneider 
in podjetje VA T ech, n aj bi iz točke 241 i zpodbijane sodbe izhajalo, da j e Splošno s odišče zanju 
določilo poseben izhodiščni znesek za vsako o bdobje, v katerem s ta ti družbi tvorili posamezni 
podjetji. Pri dr užbi Reyrolle pa naj bi Splošno s odišče uporabilo povsem dr ugačno me todo, saj je 
globo določilo na podlagi enotnega osnovnega zneska, čeprav je ta dr užba v obdobju kr šitve tvorila 
različna podjetja, kar n aj bi povzročilo naložitev n esorazmerne globe tej družbi.
98 Drugič, diskriminacija, ki n aj bi jo utrpela dr užba Reyrolle, naj bi bila še izrazitejša ob primerjavi 
metode za izračun gl obe, ki j i je bila naložena, z metodo, ki j o je Komisija uporabila za nekatere 
japonske dr užbe v povsem p rimerljivem p oložaju, saj naj bi se Splošno s odišče za te družbe oprlo na 
ločene izhodiščne zneske z a obdobje pred vključitvijo njihovih dejavnosti v sektorju G IS v skupno 
podjetje.
99 Komisija trdi, da t a razlog ni dopusten, saj ni bil naveden pred Splošnim sodiščem i n gre zato za no v 
razlog. Ta pritožbeni razlog naj bi bil vsekakor neutemeljen.
ECLI:EU:C:2014 :256 17SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
b) Presoja Sodišča
100 Glede dopustnosti dr ugega pritožbenega ra zloga je treba ugovor nedopustnosti, ki g a uveljavlja 
Komisija, zavrniti.
101 Čeprav družba Reyrolle na prvi stopnji ni navajala zatrjevane diskriminacije, na katero se sklicuje v tem 
pritožbenem ra zlogu, to ne more povzročiti nedopustnosti tega razloga.
102 Družba Reyrolle namreč lahko v loži pritožbo, v kateri se pred Sodiščem s klicuje na razloge, ki i zhajajo 
iz izpodbijane sodbe in s katerimi izpodbija njeno u temeljenost (sodba z dne 29. novembra 2007 
v zadevi Stadtwerke S chwäbisch Hall in dr ugi proti Komisiji, C-176/06 P, točka 17).
103 V obravnavani zadevi družba Reyrolle Splošnemu sodišču očita, da j o je diskriminatorno o bravnavalo, 
ko je v okviru izvajanja neomejene pristojnosti določilo znesek globe, ki j i je bil naložen. Čeprav je 
Splošno s odišče za izračun glob uporabilo enako me todo ko t Komisija, pa je s tem t o me todo sprejelo 
za svojo, domnevna diskriminacija, ki j o zatrjuje družba Reyrolle, pa je posledica ponovnega izračuna 
globe, kakor ga je opravilo Splošno s odišče, in tako izhaja iz izpodbijane sodbe.
104 Poleg tega pritožbenega razloga v obsegu, v katerem s e nanaša na izračun globe, kakor ga je opravilo 
Splošno s odišče v okviru izvajanja svoje neomejene pristojnosti, ni mogoče šteti za nedopustnega, saj 
po svoji naravi ni mogel biti naveden na prvi stopnji (glej v tem s mislu zgoraj navedeno v zadevi 
Alliance One International proti Komisiji, točka 35 in navedena sodna praksa).
105 V zvezi s preizkusom u temeljenosti navedenega pritožbenega ra zloga iz sodne prakse izhaja, da 
izvajanje neomejene pristojnosti pri določanju zneska gl ob ne m ore povzročiti diskriminacije me d 
podjetji, ki s o sodelovala pri omejevalnem s porazumu v nasprotju s členom 101(1) PD EU (glej zlasti 
sodbo z dne 30. maja 2013 v zadevi Quinn B arlo in dr ugi proti Komisiji, C-70/12 P, točka 46 in 
navedena sodna praksa).
106 Poleg tega je v skladu z ustaljeno s odno p rakso načelo enakega obravnavanja kršeno le, če se primerljivi 
položaji obravnavajo ra zlično a li različni položaji enako, razen če ni tako o bravnavanje objektivno 
utemeljeno ( glej zlasti sodbo z dne 7. junija 2007 v zadevi Britannia A lloys & Ch emicals proti 
Komisiji, C-76/06 P, str. I-4405 , točka 40 in navedena sodna praksa).
107 Vendar j e treba ugotoviti, da v obravnavani zadevi načelo enakega obravnavanja ni bilo kr šeno, ker 
družba Reyrolle ni bila v položaju, primerljivem s položajem s kupine Schneider ali položajem j aponskih 
proizvajalcev.
108 Najprej, glede trditve, da j e bila dr užba Reyrolle diskriminirana v primerjavi z družbama SEHV in 
Magrini, je bilo v točkah 92 in 93 te sodbe že poudarjeno, da j e dr užba Reyrolle pri zadevni kršitvi 
sodelovala ko t del enega samega podjetja, in sicer podjetja, ki g a je tvorila skupina VA T ech, ka tere 
sestava se je v obdobju kršitve spreminjala.
109 Dalje, ta položaj se razlikuje od položaja, v katerem s ta bili družbi SEHV in M agrini. Ti družbi sta 
namreč zaporedno s odelovali pri zadevnem o mejevalnem s porazumu ko t del dveh različnih podjetij, in 
sicer najprej kot del podjetja, v katerem j e bila matična dr užba dr užba Schneider, nato pa, po njuni 
prodaji družbi VA Technologie, kot del podjetja, ki g a je tvorila skupina VA Tech. Poleg tega sta bili 
tako dr užba Schneider ko t družba VA T echnologie spoznani za osebno o dgovorni za sodelovanje pri 
tem o mejevalnem s porazumu.
110 Prav tako n i mogoče šteti, da s o bili v primerljivih položajih družba Reyrolle in japonski proizvajalci. Ni 
namreč sporno, da s o zadevni japonski proizvajalci, in sicer družbi Fuji in H itachi na eni strani ter 
družbi Mitsubishi in T oshiba na dr ugi, pri omejevalnem s porazumu sprva sodelovali samostojno. 
Čeprav so te družbe 1. oktobra 2002 s voje dejavnosti na področju GIS vključile v dve skupni podjetji, in
18 ECLI:EU:C:2014 :256SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
 sicer – v tem z aporedju – v JAEPS in TM T &D C orp., pa so še naprej obstajale ko t samostojna in 
neodvisna podjetja. To pa ne velja za družbo Reyrolle, saj po njeni prodaji družbi VA Technologie in 
vključitvi v podjetje, ki g a je tvorila skupina VA T ech, ni več obstajala ko t samostojno in neodvisno 
podjetje.
111 Nazadnje, v zvezi z zatrjevano kr šitvijo načela sorazmernosti iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, 
da temu, kadar v okviru pritožbe odloča o pravnih vp rašanjih, ni treba iz razlogov pravičnosti s svojo 
presojo nadomestiti presoje Splošnega sodišča, ki p ri izvajanju svoje neomejene pristojnosti odloča 
o višini glob, ki s e podjetjem n aložijo zaradi kr šitev p rava Unije. Tako b i bilo, le če bi Sodišče ocenilo, 
da v išina sankcije ni le neprimerna, ampak tudi tako p retirana, da n i sorazmerna, treba ugotoviti, da j e 
Splošno s odišče zaradi n eprimernosti zneska gl obe napačno u porabilo pravo (glej zlasti zgoraj 
navedeno s odbo Quinn B arlo in dr ugi proti Komisiji, točka 57 in navedena sodna praksa).
112 Družba Reyrolle se je pri očitku n esorazmernosti globe, ki j i jo je naložilo Splošno s odišče, omejila na 
trditve, da n aj bi bila obravnavana diskriminatorno, ki p a so se izkazale za neutemeljene. Ve ndar n i 
predložila kon kretnih dokazov, ki b i izkazovali prekomerno ra ven absolutnega zneska te globe. Zato je 
treba očitek glede zatrjevane kršitve n ačela sorazmernosti zavrniti.
113 Iz tega sledi, da j e treba zavrniti tudi dr ugi pritožbeni razlog družbe Reyrolle.
114 Ker ni mogoče sprejeti no benega pritožbenega ra zloga, ki g a v utemeljitev p ritožbe navaja dr užba 
Reyrolle, je treba pritožbo v celoti zavrniti.
C – Pritožba družb SEHV in M agrini
115 Najprej je treba skupaj preučiti prvi in dr ugi pritožbeni razlog, ki j u v utemeljitev p ritožbe navajata 
družbi SEHV in M agrini.
1. Prvi in dr ugi pritožbeni razlog, ki s e nanašata na kršitev n ačela ne ultra petita in kr šitev instituta 
pravnomočnosti
a) Trditve strank
116 Družbi SEHV in M agrini po eni strani trdita, da s e je njuna tožba pred Splošnim sodiščem n anašala na 
globo v znesku 4 500 000  EUR, za plačilo ka tere odgovarjata solidarno z družbo Schneider v skladu 
s členom 2(k) s porne odločbe, ne pa tudi n a gl obo v znesku 3 600 000  EUR, za plačilo ka tere 
odgovarja dr užba Schneider sama v skladu s členom 2(j) te odločbe. Po dr ugi strani ti dr užbi 
opozarjata, da me dtem ko b i zadnjenavedeno gl obo lahko i zpodbijala le dr užba Schneider, ta pred 
Splošnim sodiščem t ožbe ni vložila.
117 Iz tega naj bi izhajalo, da j e Splošno s odišče s tem, da j e globo, naloženo v členu 2(j) sporne odločbe, 
razglasilo za nično i n njen znesek vključilo v globo, za plačilo ka tere solidarno o dgovarjajo dr užbe 
Schneider, SEHV in M agrini, poleg tega, da j e kr šilo načelo ne ultra petita, kršilo tudi institut 
pravnomočnosti te odločbe v zvezi z družbo Schneider.
118 Komisija me ni, da j e ta pritožba v celoti nedopustna, saj naj bi bili predlogi v njej ravno n asprotni 
predlogom iz tožbe pred Splošnim sodiščem. Vsekakor pa naj bi Splošno s odišče, ker mu je bilo 
vprašanje višine globe, naložene solidarno dr užbam, ki s o zaporedno t vorile podjetji Schneider in VA 
Tech, p redloženo v okviru tožbe, ki s o jo vložile tožeče stranke n a prvi stopnji, v okviru izvajanja 
neomejene pristojnosti lahko s premenilo znesek te globe, ne da b i kršilo bodisi načelo ne ultra petita 
bodisi institut pravnomočnosti.
ECLI:EU:C:2014 :256 19SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
b) Presoja Sodišča
119 Najprej je treba opozoriti, da s e, kot je potrjeno v členu 113(1) Poslovnika v različici, ki j e veljala na 
dan vložitve p ritožbe, s pritožbo lahko p redlaga, da s e predlogom, postavljenim n a prvi stopnji, ugodi 
v celoti ali deloma.
120 Zato je, kot je poudaril generalni pravobranilec v točki 150 s klepnih predlogov, ta pritožba nedopustna 
v delu, v katerem p ritožnici v njej predlagata potrditev člena 2(k) sporne odločbe, katerega razglasitev 
ničnosti sta predlagali na prvi stopnji.
121 Dalje, kot je tudi n avedel generalni pravobranilec v navedeni točki 150, je pritožba dr užb SEHV in 
Magrini poleg tega nedopustna v obsegu, v katerem s e z njo predlaga, da s e potrdi č len 2(j) sporne 
odločbe, saj se ta določba nanaša na globo, ki b i jo lahko izpodbijala le družba Schneider. Vendar t a 
družba Splošnem s odišču tožbe ni vložila.
122 Nazadnje, ta pritožba je nedopustna v delu, v katerem dr užbi SEHV in M agrini z njo Sodišču 
predlagata, naj v zvezi s členom 2(k) sporne odločbe razsodi, da v sak od solidarnih dolžnikov no si eno 
tretjino z neska 4 500 000  EUR. Iz točke 74 te sodbe je namreč razvidno, da s odišče Unije pri izvajanju 
neomejene pristojnosti ni pristojno z a ra zdelitev gl obe me d solidarne dolžnike v okviru njihovega 
internega razmerja.
123 Vendar s e Komisija ne more sklicevati na nedopustnost predlogov dr užb SEHV in M agrini, ker se 
z njimi predlaga delna razveljavitev točk 2 in 3 izreka izpodbijane sodbe.
124 Opozoriti je treba, da dr užbi SEHV in M agrini v okviru svoje pritožbe trdita, da j e Splošno s odišče 
odločilo ultra petita, ko je v točki 2 izreka izpodbijane sodbe za nična razglasilo člena 2(j) in 2(k) 
sporne odločbe v obsegu, v katerem s e zadnjenavedena določba nanaša na družbo Schneider. Pritožnici 
v zvezi s tem t rdita, da dr užba Schneider ni vložila ničnostne tožbe pred Splošnim sodiščem, tako da j e 
izpodbijana odločba zanjo postala pravnomočna. Po m nenju pritožnic pa naj bi bila globa, ki j o je 
Splošno s odišče spremenilo v točki 3, prva alinea, izreka izpodbijane sodbe po ra zglasitvi člena 2 
sporne odločbe za ničnega v delu, v katerem s e nanaša na družbo Schneider, zanju posebej neugodna.
125 Ker pritožnici v utemeljitev p redlogov, ki s e nanašajo na delno ra zveljavitev t očk 2 in 3 izreka 
izpodbijane sodbe, tako n avajata razloge, ki i zhajajo iz same s odbe, je treba v skladu s sodno p rakso, 
navedeno v točki 102 t e sodbe, te predloge razglasiti za dopustne.
126 V zvezi z utemeljenostjo prvih dveh pritožbenih razlogov je treba opozoriti, da j e sodišče Unije, kadar 
mu je v presojo predloženo vp rašanje zneska gl obe, pooblaščeno z a izvajanje neomejene pristojnosti 
(glej zlasti zgoraj navedeno s odbo Alliance One International proti Komisiji, točka 105).
127 V obravnavani zadevi je treba ugotoviti, da vp rašanje o višini globe, naložene dr užbi Schneider na 
posamični podlagi v skladu s členom 2(j) sporne odločbe ni bil predloženo v presojo Splošnemu 
sodišču.
128 Ker družba Schneider zoper znesek globe ni vložila tožbe, ta globa ni mogla biti predmet tožbe, ki s ta 
jo vložili družbi SEHV in M agrini, ker ni bila naložena tema družbama.
129 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da j e Splošno s odišče odločilo ultra petita, ko je v točki 2 izreka 
izpodbijane sodbe člen 2(j) in (k) sporne odločbe razglasilo za ničen ter ko j e v točki 3, prva alinea, 
tega izreka spremenilo globe, naložene na podlagi teh določb, tako, da j ih je zajelo v en sam znesek, ki 
ga morajo solidarno p lačati družbe Schneider, SEHV in M agrini.
20 ECLI:EU:C:2014 :256SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
130 Res je, kot je navedlo Splošno s odišče v točki 248 i zpodbijane sodbe, da j e ta spremem ba globe, čeprav 
ne spreminja celotnega zneska gl obe, ki g a lahko K omisija terja od dr užbe Schneider v okviru 
zunanjega razmerja solidarnosti, ugodna za to dr užbo glede zneska gl obe, ki g a bo navedena dr užba 
morala na kon cu plačati v okviru interne razdelitve te globe. Ve ndar z ato Splošno s odišče še ne bi 
smelo izvesti navedene spremem be, ki j e lahko n eugodna za dr užbi SEHV in M agrini tako v okviru 
zunanjega ko t internega razmerja solidarnosti. Ker Splošno s odišče po eni strani ni moglo ugotoviti 
nezakonitosti zadevne naložitve gl obe, ne da b i kršilo načelo ne ultra petita, po dr ugi ni moglo 
uporabiti neomejene pristojnosti za preklic, znižanje ali zvišanje te globe.
131 Iz navedenega izhaja, da j e treba prvi in dr ugi pritožbeni razlog družb SEHV in M agrini sprejeti.
132 V teh okoliščinah je treba ugoditi pritožbi dr užb SEHV in M agrini, ne da b i moralo Sodišče 
obravnavati tretji pritožbeni razlog, ki s e nanaša na kršitev n ačela kon tradiktornosti. Ta pritožbeni 
razlog je namreč izrecno p odreden prvemu in dr ugemu pritožbenemu razlogu, saj se v primeru, da b o 
Sodišče ta pritožbena razloga zavrnilo, s tretjim pritožbenim ra zlogom Splošnemu sodišču očita, da j e 
vsekakor napačno u porabilo pravo, ko j e v točki 3, prva alinea, izreka izpodbijane sodbe spremenilo 
globo, ne da b i zadevnim dr užbam o mogočilo, da s e o tej no vi določitvi globe izrečejo. Poleg tega, 
tudi če bi bil ta tožbeni razlog sprejet, ne bi mogel povzročiti razveljavitve izpodbijane sodbe v širšem 
obsegu, kot to izhaja iz utemeljenosti prvega in dr ugega pritožbenega razloga, ki s ta obravnavana.
2. Posledice utemeljenosti pritožbe družb SEHV in M agrini
133 Ob upoštevanju delne nedopustnosti predlogov iz pritožbe, kot je bila ugotovljena v točkah od 119 
do 122 t e sodbe, utemeljenost prvega in dr ugega pritožbenega ra zloga dr užb SEHV in M agrini 
povzroči razveljavitev t očke 2 izreka i zpodbijane sodbe v delu, v katerem t a za ničen ra zglaša 
člen 2(j) in (k) sporne odločbe, in razveljavitev točke 3, prva alinea, izreka izpodbijane sodbe.
134 Ker dr užbi SEHV in M agrini s pritožbo nista predlagali, da s e v preostalem t ožbam v združenih 
zadevah od T -122/07 d o T -124/07 u godi, te tožbe ostajajo zavrnjene v skladu s točko 4 izreka 
izpodbijane sodbe.
VI – Stroški
135 Na podlagi člena 184(2) Poslovnika S odišče v primeru, da p ritožba ni utemeljena ali pa je utemeljena in 
Sodišče samo dokončno o dloči o sporu, odloči tudi o stroških.
136 V skladu s členom 138(1) Poslovnika, ki s e v pritožbenem p ostopku u porablja na podlagi člena 184(1) 
Poslovnika, se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki.
137 V zvezi s pritožbo dr užbe Reyrolle (C-232/11 P), ker je Komisija predlagala, naj se tej družbi naloži 
plačilo stroškov, in ke r ta s svojimi pritožbenimi razlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov v zvezi 
s to pritožbo.
138 Ker je treba pritožbo Komisije (C-231/11 P) sprejeti, Komisija pa je predlagala, naj se tožečim strankam 
na prvi stopnji naloži plačilo stroškov, se tem n aloži plačilo stroškov v zvezi s to pritožbo.
139 Ker je treba pritožbo dr užb SEHV in M agrini (C-233/11 P) prav tako s prejeti, ti družbi pa sta 
predlagali, naj se Komisiji naloži plačilo stroškov, se tej naloži plačilo stroškov v zvezi s to pritožbo.
140 V preostalem ra zdelitve stroškov v zvezi s postopkom n a prvi stopnji, kot je bila določena v točkah 
od 5 do 7 izreka izpodbijane sodbe, ni treba spreminjati.
ECLI:EU:C:2014 :256 21SODBAZDNE10.4.2014 –ZDRU ŽENEZADEVEODC-231/11P DOC-233/11P
KOMISIJAPROTISIEMENSÖSTERREICHIN DRU GIMINSIEMENSTRANSMISSION&DISTRIBUTIONIN DRU GIPROTIKOMISIJI
Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:
1. Točka 2 iz reka sodbe Splošnega s odišča E v r opske u nije z dne 3. mar ca 2 0 1 1 v združenih 
zadevah Siemens Öster reic h in drugi p roti Komisiji (od T-1 2 2 / 0 7 d o T-1 2 4 / 0 7 ) se raz veljavi 
v delu, v katerem je v njej za ničen razglašen člen 2(j) in (k) Odločbe Komisije C(2 0 0 6 ) 6 7 6 2 
final z dne 2 4. januarja 2 0 0 7 v z vezi s postopkom n a podlagi č lena 8 1 [ES] in člena 5 3 
Sporazuma EGP ( Zadeva št. COMP/ F / 3 8 .8 9 9 – Plinsko izolirane stikalne naprave).
2. Točka 3, pr va alinea, iz reka sodbe Splošnega s odišča z dne 3. mar ca 2 0 1 1 v združenih 
zadevah Siemens Öster reic h in drugi p roti Komisiji (od T-1 2 2 / 0 7 d o T-1 2 4 / 0 7 ) se raz veljavi.
3. Točka 3, druga, tretja in četrta alinea, iz reka sodbe Splošnega s odišča z dne 3. mar ca 2 0 1 1 
v združenih zadevah Siemens Öster reic h i n drugi p roti Komisiji (od T-1 2 2 / 0 7 d o T-1 2 4 / 0 7 ) 
se raz veljavi v delu, v katerem z ajema določitev de ležev tožečih strank na pr vi stopnji od 
zneskov globe, ki so jim b ili naloženi solidarno.
4. Pritožbe se v preostalem zav rnejo.
5. Družbam S iemens AG Ö ster reic h, VA T ec h T r ansmission & D istribution GmbH & C o. KEG, 
Siemens T r ansmission & D istribution L td, Siemens T r ansmission & D istribution SA in 
Nuova M agrini G alileo S pA s e n aloži p lačilo s troškov p ritožbenega p ostopka 
v zadevi C-2 3 1 / 1 1 P.
6. Družbi Siemens T r ansmission & D istribution Ltd s e naloži plačilo stroškov pritožbenega 
postopka v zadevi C-2 3 2 / 1 1 P.
7. E v ropski komisiji se naloži plačilo stroškov pritožbenega p ostopka v zadevi C-2 3 3 / 1 1 P.
8. Stroški postopka na pr vi stopnji ostajajo razdeljeni v skladu s točkami od 5 do 7 iz reka sodbe 
Splošnega s odišča z dne 3. mar ca 2 0 1 1 v združenih zadevah Siemens Öster reic h i n drugi 
proti Komisiji (od T-1 2 2 / 0 7 d o T-1 2 4 / 0 7 ).
Podpisi