V teh okoliščinah je uredba Komisije o obnovitvi odobritve kandidatne snovi za zamenjavo, kot je metalaksil, ukrep za izvajanje Uredbe 2015/408 v smislu člena 263, četrti odstavek, zadnji del stavka, PDEU. Prav tako bodo učinki navedene uredbe v zvezi z izvedbo, s strani držav članic, primerjalne ocene tveganj, ki jih za zdravje ali okolje pomenijo fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo metalaksil, v primerjavi z alternativo ali nekemično metodo zatiranja škodljivcev, delovali na uvoznika metalaksila le prek aktov, ki jih sprejmejo pristojni organi držav članic, in taki akti so zato izvedbeni ukrepi v smislu člena 263, četrti odstavek, zadnji del stavka, PDEU.

Pravni učinki Uredbe 2015/408 o izvajanju člena 80(7) Uredbe št. 1107/2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in pripravi seznama kandidatk za zamenjavo v zvezi s trajanjem veljavnosti obnovitve odobritve metalaksila bodo za uvoznika metalaksila nastali šele z izvedbenimi ukrepi. Iz določb Uredbe št. 1107/2009, zlasti iz njenega člena 24(2), namreč izhaja, da to, da je bil metalaksil z Uredbo 2015/408 opredeljen kot kandidatna snov za zamenjavo, ne vpliva na to, da se uporabi postopek za obnovitev odobritve te snovi. V tem postopku pa mora Komisija enako kot v postopku za obnovitev odobritve aktivne snovi, ki ni vključena na seznam, priložen Uredbi 2015/408, sprejeti uredbo v skladu s členom 20(1) Uredbe št. 1107/2009.

Z vsebino člena 263, četrti odstavek, zadnji del stavka, PDEU se namreč za to, da se ukrep opredeli kot ukrep za izvedbo predpisa, ne zahteva, da je ta akt pravna podlaga za ta ukrep. Isti ukrep je lahko ukrep za izvedbo tako akta, katerega določbe so pravna podlaga za ta ukrep, kot tudi drugega akta, če vsi pravni učinki zadnjenavedenega akta ali njihov del za tožečo stranko nastanejo šele s tem ukrepom.

Subjekti, ki niso naslovniki odločbe, se lahko sklicujejo na to, da se odločba nanje posamično nanaša v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU le, če nanje vpliva zaradi nekaterih njihovih posebnih značilnosti ali zaradi dejanskega položaja, na podlagi katerega se razlikujejo od vseh drugih oseb, in jih zato posamično opredeli enako, kot bi posamično opredelila naslovnika take odločbe. V zvezi s tem to, da mora Svet ali Komisija v skladu s posebnimi določbami upoštevati učinke akta, ki ga namerava sprejeti, na položaj nekaterih posameznikov, lahko omogoči njihovo individualizacijo, če se dokaže, da se ta akt nanje nanaša zaradi dejanskega položaja, na podlagi katerega se razlikujejo od vseh drugih oseb.

V zvezi s tožbo, ki jo vloži uvoznik metalaksila zoper Uredbo 2015/408 o izvajanju člena 80(7) Uredbe št. 1107/2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in pripravi seznama kandidatk za zamenjavo, zgolj okoliščina, da je bila tožeča stranka udeležena v postopku, v katerem je bil metalaksil vključen v Prilogo I k Direktivi 91/414 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet, ne omogoča, da bi bila tožeča stranka individualizirana glede sporne uredbe. Uredba 2015/408 se namreč nanaša na tožečo stranko le zaradi njenega objektivnega statusa uvoznice metalaksila in prodajalke sredstev s to snovjo, in to enako kot na vsak drug gospodarski subjekt, ki je dejansko in potencialno v enakem položaju.

(Glej točke 87, 89, 90 in 91.)