Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (peti senat) 
z dne 28. oktobra 2020 * 
„Predhodno odločanje –Avtorska in sorodne pravice –Direktiva 2001 /29/ES –Informacijska družba – 
Harmonizacija določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic –Člen 3(1) –Priobčitev javnosti – 
Pojem ,javnost‘–Elektronska predložitev varovanega dela sodišču kot dokaza v sodnem postopku“ 
V zadevi C-637/19, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Svea hovrätt –Patent-och marknadsöverdomstolen (pritožbeno sodišče, ki v Stockholmu zaseda kot 
pritožbeno sodišče za intelektualno lastnino in gospodarske zadeve, Švedska) z odločbo z dne 
20. avgusta 2019 , ki je na Sodišče prispela 27. avgusta 2019 , v postopku 
BY 
proti 
CX, 
SODIŠČE (peti senat), 
v sestavi E. Regan, predsednik senata, M. Ilešič (poročevalec), E. Juhász, C. Lycourgos in I. Jarukaitis,  
sodniki,  
generalni pravobranilec: G. Hogan,  
sodni tajnik: A. Calot Escobar,  
na podlagi pisnega postopka,  
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:  
– za švedsko vlado C. Meyer-Seitz in H. Eklinder, agentki, 
– za Evropsko komisijo K. Simonsson in J. Samnadda , agenta, 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 3. septembra 2020 
izreka naslednjo 
* Jezik postopka: švedščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2020 :863 1 
SODBA Z DNE 28. 10. 2020 – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 3(1) in člena 4(1) Direktive 
2001 /29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov 
avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, 
zvezek 1, str. 230). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med pritožnico v postopku v glavni stvari, ki trdi, da je imetnica 
avtorske pravice na fotografiji, in nasprotno stranko v postopku v glavni stvari, uporabnico te 
fotografije, ker je nasprotna stranka v postopku v glavni stvari kot dokaz v postopku med njo in 
pritožnico v postopku v glavni stvari pred civilnim sodiščem predložila kopijo strani spletnega mesta 
zadnjenavedene stranke, ki je vsebovala navedeno fotografijo. 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
3 V uvodnih izjavah 3, 9, 10 in 31 Direktive 2001 /29 je navedeno: 
„(3) Predlagano usklajevanje [harmonizacija] bo pomagalo uresničevati štiri svoboščine notranjega 
trga in je povezano s spoštovanjem temeljnih pravnih načel, zlasti lastnine, vključno 
z intelektualno lastnino, ter s svobodo izražanja in javnim [splošnim] interesom. 
[…] 
(9) Vsakršno usklajevanje [harmonizacija] avtorske in sorodnih pravic mora temeljiti na visoki stopnji 
varstva, kajti takšne pravice so za intelektualno ustvarjanje bistvenega pomena. Njihovo varstvo 
pomaga zagotoviti ohranjanje in razvoj ustvarjalnosti v interesu avtorjev, izvajalcev, producentov, 
potrošnikov, kulture, industrije in javnosti nasploh. Intelektualna lastnina se torej prizna kot 
sestavni del lastnine. 
(10) Če naj avtorji ali izvajalci nadaljujejo z ustvarjalnim in umetniškim delom, morajo za uporabo 
svojega dela prejeti primerno nagrado, prav tako pa tudi producenti, da lahko to delo 
financirajo. V proizvodnjo proizvodov, kot so fonogrami, filmi ali multimedijski izdelki, ter 
opravljanje storitev, kot so storitve ,na zahtevo‘, je treba precej investirati. Zadostno pravno 
varstvo pravic intelektualne lastnine je nujno, čese želi zagotoviti takšno nagrajevanje in 
zagotoviti možnost za zadovoljive donose na te investicije. 
[…] 
(31) Zagotoviti je treba pravično ravnotežje pravic in interesov med različnimi kategorijami imetnikov 
pravic, pa tudi med različnimi kategorijami imetnikov pravic in uporabnikov varovanih 
predmetov. Obstoječe izjeme in omejitve pravic, kot jih določajo države članice, je treba 
ponovno ovrednotiti glede na novo elektronsko okolje. […] Da bi zagotovili pravilno delovanje 
notranjega trga, je treba takšne izjeme in omejitve opredeliti bolj usklajeno. Stopnja njihovega 
usklajevanja [harmonizacije] mora temeljiti na njihovem vplivu na gladko [pravilno] delovanje 
notranjega trga.“ 
ECLI:EU:C:2020 :863 2 
SODBA Z DNE 28. 10. 2020 – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
4 Člen 3 te direktive, naslovljen „Pravica priobčitve del javnosti in pravica do dajanja na voljo javnosti 
predmetov sorodnih pravic“, v odstavku 1 določa: 
„Države članice predvidijo za avtorje izključno pravico, da dovolijo ali prepovejo vsakršno obliko 
priobčenja njihovih del javnosti, po žici ali na brezžični način, vključno z dajanjem svojih del na voljo 
javnosti tako, da imajo člani javnosti do njih dostop s kraja in v času, ki si ju izberejo sami.“ 
5 Člen 4 navedene direktive, naslovljen „Pravica distribuiranja“, v odstavku 1 določa: 
„Države članice predvidijo za avtorje v zvezi z izvirnikom ali primerki del izključno pravico, da dovolijo 
ali prepovedo kakršno koli javno distribuiranje s prodajo ali drugače.“ 
6 Člen 9 te direktive, naslovljen „Nadaljnja uporaba drugih predpisov“, določa: 
„Ta direktiva ne vpliva na predpise, ki zadevajo zlasti patentne pravice, blagovne znamke, pravice iz 
modela, patenta s skrajšanim trajanjem, topografijo polprevodniških izdelkov, tipov pisav, pogojni 
dostop, dostop do kabla, zaščito narodnih bogastev, zahteve po pravnem deponiranju, zakone 
o omejujočem ravnanju in nelojalni konkurenci, trgovske skrivnosti, varnost, zaupnost, varstvo 
podatkov in zasebnost, dostop do javnih dokumentov, pogodbeno pravo.“ 
Švedsko pravo 
7 Člen 2 lagen (1960 :729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen) (zakon 
(1960 :729) o avtorski pravici na književnih in umetniških delih, v nadaljevanju: URL) določa: 
„Brez poseganja v omejitve, določene v tem zakonu, avtorska pravica obsega izključno pravico 
razpolaganja z delom z reproduciranjem in dajanjem na voljo javnosti v izvirniku ali spremenjeni 
obliki, v prevodu, preoblikovanem v drugo književno ali umetniško zvrst, ali z uporabo druge tehnike. 
Reproduciranje je vsako neposredno ali posredno, začasno ali stalno reproduciranje dela, v celoti ali 
deloma, na kakršen koli način in v kakršni koli obliki. 
Delo je dano na voljo javnosti v teh primerih: 
1. kadar je delo predmet priobčitve javnosti. Priobčitev javnosti je podana, kadar se delo da na voljo 
javnosti po žici ali na brezžični način, s kraja, ki ni kraj, kjer lahko javnost uživa v delu. Vključuje 
kakršno koli priobčitev javnosti, ki je opravljena tako, da imajo člani javnosti do dela dostop s kraja in 
v času, ki si ju izberejo sami; 
[…] 
4. če se reprodukcija dela prodaja, daje v najem, posoja ali kako drugače distribuira javnosti. 
Kakršna koli priobčitev ali izvajanje dela za širok zaprti krog v poslovnem okviru se obravnava kot 
priobčitev javnosti ali javno izvajanje.“ 
8 Člen 49a URL določa: 
„Avtor fotografskega dela ima izključno pravico, da fotografijo reproducira in da jo da na voljo javnosti. 
Pravica velja ne glede na to, ali se delo uporabi v izvirni ali spremenjeni obliki in ne glede na 
uporabljeno tehniko.“ 
ECLI:EU:C:2020 :863 3 
SODBA Z DNE 28. 10. 2020 – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
9 V skladu s tryckfrihetsförordningen (uredba o svobodi tiska) podpiranje svobode izražanja in 
pluralizma informacij vsebuje pravico vsakogar do dostopa do javnih dokumentov. V zvezi s tem ta 
uredba določa, da je vsak procesni akt, ki je predložen sodišču v kateri koli obliki, javni dokument. To 
pomeni, da lahko – ob upoštevanju informacij, ki so zaupne narave – vsakdo zaprosi za dostop do 
procesnega akta, ki je bil predložen sodišču. 
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje 
10 Pritožnica in nasprotna stranka v postopku v glavni stvari sta fizični osebi, ki upravljata vsaka svoje 
spletno mesto. 
11 V okviru spora pred švedskimi civilnimi sodišči je nasprotna stranka v postopku v glavni stvari sodišču, 
ki je odločalo v zadevi, kot dokaz predložila kopijo strani z besedilom, vzete s spletnega mesta 
pritožnice v postopku v glavni stvari, ki je vsebovala fotografijo. 
12 Pritožnica v postopku v glavni stvari, ki trdi, da je imetnica avtorske pravice na tej fotografiji, je 
zahtevala, naj se nasprotni stranki v postopku v glavni stvari naloži, naj ji plačaodškodnino zaradi 
kršitve avtorske pravice in zaradi kršitve posebnega varstva, priznanega za fotografije, ki sta določena 
v členih 2 oziroma 49a URL. Nasprotna stranka v postopku v glavni stvari zavrača kakršno koli 
obveznost plačila odškodnine. 
13 Sodišče, ki je odločalo na prvi stopnji, je razsodilo, da je navedena fotografija varovana na podlagi 
člena 49a URL. Navedeno sodišče je ugotovilo, da ker je bila ta fotografija predložena sodišču v okviru 
procesnega akta, bi lahko na podlagi veljavnih zakonskih določb kdor koli zaprosil za njeno razkritje. 
Navedeno sodišče je iz tega sklepalo, da je nasprotna stranka v postopku v glavni stvari to fotografijo 
javno distribuirala v smislu URL. Vendar je štelo, da ni bilo dokazano, da je pritožnica v postopku 
v glavni stvari utrpela škodo, in je zato njen zahtevek zavrnilo. 
14 Pritožnica v postopku v glavni stvari je zoper to sodbo vložila pritožbo pri Svea hovrätt – Patent-och 
marknadsöverdomstolen (pritožbeno sodišče, ki v Stockholmu zaseda kot pritožbeno sodiščeza 
intelektualno lastnino in gospodarske zadeve, Švedska), ki je predložitveno sodišče. 
15 To sodišče navaja, da se mora med drugim izreči o vprašanju, ali lahko predložitev kopije te fotografije 
sodišču v okviru procesnega akta pomeni nedovoljeno dajanje dela na voljo v smislu avtorske pravice 
bodisi kot javno distribuiranje bodisi kot priobčitev javnosti, pri čemer sta stranki med sporom, ki 
poteka pred njim, pojasnili, da je bila zadevna fotografija sodišču, ki je odločalo o zadevi, predložena 
z elektronsko pošto v obliki elektronske kopije. Predložitveno sodišče želi tudi izvedeti, ali je mogoče 
šteti, da je sodišče zajeto s pojmom „javnost“. 
16 V zvezi s tem poudarja, da obstaja negotovost glede tega, kako je treba v pravu Unije razlagati pojma 
„priobčitev javnosti“ in „javno distribuiranje“, če se varovano delo predloži sodišču v okviru procesnega 
akta, zlasti kar zadeva vprašanje, prvič, ali je mogoče šteti, da sodišče spada pod pojem „javnost“ 
v smislu Direktive 2001 /29, in drugič, ali je treba izrazu „javnost“ pripisati isti pomen za namene 
uporabe člena 3(1) in člena 4(1) te direktive. 
17 Prav tako naj bi bilo treba ugotoviti, ali gre, kadar je procesni akt predložen sodišču bodisi v obliki 
„fizičnega“ dokumenta bodisi kot priponka k elektronski pošti – pri čemer ima takšna predložitev 
v obeh primerih enake učinke in enak namen – za „priobčitev javnosti“ ali za „javno distribuiranje“. 
ECLI:EU:C:2020 :863 4 
SODBA Z DNE 28. 10. 2020 – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
18 V teh okoliščinah je Svea hovrätt – Patent-och marknadsöverdomstolen (pritožbeno sodišče, ki 
v Stockholmu zaseda kot pritožbeno sodišče za intelektualno lastnino in gospodarske zadeve) prekinilo 
odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: 
„1. Ali ima pojem ,javnost‘ iz člena 3(1) in člena 4(1) Direktive [2001 /29] enoten pomen? 
2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba za sodišče šteti, da spada k pojmu ,javnost‘ 
v smislu teh določb? 
3. Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: 
(a) Ali lahko sodišče, če se mu varovano delo pošlje, spada k pojmu ,javnost‘? 
(b) Ali lahko sodišče, če mu je varovano delo distribuirano, spada k pojmu ,javnost‘? 
4. Ali dejstvo, da nacionalna zakono daja določa splošno načelo dostopa do javnih dokumentov, 
v skladu s katerim ima vsakdo, ki to zahteva, pravico do vpogleda v procesne akte, predložene 
sodišču, razen če ne vsebujejo zaupnih informacij, vpliva na presojo, ali gre pri predložitvi 
varovanega dela sodišču za ,priobčitev javnosti‘ ali za ,javno distribuiranje‘?“ 
Vprašanja za predhodno odločanje 
19 Najprej je treba poudariti, da je iz predloga za sprejetje predhodne odločbe razvidno, da je bila 
fotografija iz postopka v glavni stvari sodišču, ki je odločalo v zadevi, predložena z elektronskim 
sporočilom v obliki elektronske kopije. 
20 Iz sodne prakse pa izhaja, da priobčitev dela javnosti, ki ni distribuiranje fizičnih kopij tega dela, ne 
spada pod pojem „javno distribuiranje“ iz člena 4(1) Direktive 2001 /29, ampak pod pojem „priobčitev 
javnosti“ v smislu člena 3(1) te direktive (glej v tem smislu sodbo z dne 19. decembra 2019 , 
Nederlands Uitgeversverbond in Groep Algemene Uitgevers, C-263/18, EU:C:2019 :1111 , točke 45, 
51 in 52). 
21 V teh okoliščinah je treba šteti, da predložitveno sodišče z vprašanji, ki jih je treba preučiti skupaj, 
v bistvu sprašuje, ali je treba člen 3(1) Direktive 2001 /29 razlagati tako, da je s pojmom „priobčitev 
javnosti“ iz te določbe zajeta elektronska predložitev varovanega dela sodišču kot dokaza v okviru 
sodnega postopka med posamezniki. 
22 Glede tega v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča, ki se nanašana člen 3(1) Direktive 2001 /29, 
pojem „priobčitev javnosti“ združuje dva kumulativna elementa, in sicer dejanje priobčitve dela in 
priobčitev tega dela javnosti (sodbi z dne 31. maja 2016 , Reha Training, C-117/15, EU:C:2016 :379, 
točka 37, in z dne 19. decembra 2019 , Nederlands Uitgeversverbond in Groep Algemene Uitgevers, 
C-263/18, EU:C:2019 :1111 , točka 61 in navedena sodna praksa). 
23 Kot je prav tako razvidno iz te sodne prakse, prvič, vsako dejanje, s katerim uporabnik ob popolnem 
zavedanju posledic svojega ravnanja omogoči dostop do varovanih del, lahko pomeni dejanje priobčitve 
v smislu člena 3(1) Direktive 2001 /29 (sodba z dne 14. junija 2017 , Stichting Brein, C-610/15, 
EU:C:2017 :456, točka 26). 
24 To velja za elektronsko predložitev varovanega dela sodišču kot dokaza v okviru sodnega postopka med 
posamezniki. 
25 Drugič, da bi bilo dejanje zajeto s pojmom „priobčitev javnosti“ v smislu člena 3(1) Direktive 2001 /29, 
je potrebno tudi, da so varovana dela dejansko priobčena javnosti (sodba z dne 14. junija 2017 , 
Stichting Brein, C-610/15, EU:C:2017 :456, točka 40 in navedena sodna praksa). 
ECLI:EU:C:2020 :863 5 
SODBA Z DNE 28. 10. 2020 – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
26 V zvezi s tem se pojem „javnost“ nanaša na nedoločeno število potencialnih naslovnikov, poleg tega pa 
mora biti število oseb dovolj veliko (sodbe z dne 15. marca 2012 , SCF, C-135/10, EU:C:2012 :140, 
točka 84; z dne 31. maja 2016 , Reha Training, C-117/15, EU:C:2016 :379, točka 41, in z dne 
29. novembra 2017 , VCAST, C-265/16, EU:C:2017 :913, točka 45). 
27 V zvezi z nedoločenostjo števila potencialnih naslovnikov je Sodišče poudarilo, da gre za to, da se 
omogoči, da je delo na kakršen koli primeren način zaznavno osebam na splošno, to je ne omejeno na 
določene posameznike, ki so del zasebne skupine (sodbi z dne 15. marca 2012 , SCF, C-135/10, 
EU:C:2012 :140, točka 85, in z dne 31. maja 2016 , Reha Training, C-117/15, EU:C:2016 :379, točka 42). 
28 V obravnavanem primeru je treba šteti, kot je generalni pravobranilec v bistvu navedel v točkah od 42 
do 44 sklepnih predlogov, da se priobčitev, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, nanaša na jasno 
opredeljeno in zaprto skupino oseb, ki opravljajo naloge javne službe na sodišču, ne pa na nedoločeno 
število potencialnih naslovnikov. 
29 Tako to ni priobčitev osebam na splošno, ampak posameznim in določenim strokovnim osebam. V teh 
okoliščinah je treba šteti, da elektronske predložitve varovanega dela sodišču kot dokaza v okviru 
sodnega postopka med posamezniki ni mogoče opredeliti kot „priobčitev javnosti“ v smislu člena 3(1) 
Direktive 2001 /29 (glej po analogiji sodbo z dne 19. novembra 2015 , SBS Belgium, C-325/14, 
EU:C:2015 :764, točki 23 in 24). 
30 To, da v nacionalnem pravu obstajajo pravila na področju dostopa do javnih dokumentov, v zvezi s tem 
ni upoštevno. Takega dostopa namreč ne odobri uporabnik, ki je delo predložil sodišču, ampak ga 
odobri to sodišče posameznikom, ki za to zaprosijo, in sicer na podlagi obveznosti in v skladu 
s postopkom, določenima v nacionalnem pravu v zvezi z dostopom do javnih dokumentov, na določbe 
katerega Direktiva 2001 /29 ne vpliva, kot to izrecno določa njen člen 9. 
31 Navesti je treba, kot izhaja iz uvodnih izjav 3 in 31 Direktive 2001 /29, da razlaga, ki je vsebovana 
vtočki 29 te sodbe, omogoča, da se – zlasti v elektronskem okolju – ohrani pravično ravnotežje med 
interesom imetnikov avtorske in sorodnih pravic za varstvo njihove pravice do intelektualne lastnine, 
ki je zdaj določeno v členu 17(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), 
ter varstvom interesov in temeljnih pravic uporabnikov varovanih predmetov in splošnim interesom 
(glej v tem smislu sodbo z dne 29. julija 2019 , Pelham in drugi, C-476/17, EU:C:2019 :624, točka 32 in 
navedena sodna praksa). 
32 Natančneje, Sodiščeje že opozorilo, da iz člena 17(2) Listine in iz sodne prakse Sodišča nikakor ne 
izhaja, da je pravica do intelektualne lastnine iz te določbe nedotakljiva in da je treba njeno varstvo 
absolutno zagotoviti, ker je treba to pravico uravnotežiti z drugimi temeljnimi pravicami (glej v tem 
smislu sodbo z dne 29. julija 2019 , Pelham in drugi, C-476/17, EU:C:2019 :624, točki33in 34 ter 
navedena sodna praksa), med katerimi je pravica do učinkovitega pravnega sredstva, zagotovljena 
s členom 47 Listine. 
33 Ta pravica pa bi bila resno ogrožena, če bi imetnik pravice lahko nasprotoval predložitvi dokazov 
sodišču zgolj zato, ker ti dokazi vsebujejo predmet, ki je varovan z avtorsko pravico. 
34 Glede na vse zgornje preudarke je treba na postavljena vprašanja odgovoriti, da je treba člen 3(1) 
Direktive 2001 /29 razlagati tako, da s pojmom „priobčitev javnosti“ iz te določbe ni zajeta elektronska 
predložitev varovanega dela sodišču kot dokaza v okviru sodnega postopka med posamezniki. 
ECLI:EU:C:2020 :863 6 
SODBA Z DNE 28. 10. 2020 – ZADEVA C-637/19  
BY (FOTOG RAFSKI DOKAZ)  
Stroški 
35 Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo: 
Člen 3(1) Direktive 2 0 0 1 / 2 9 / E S E v ropskega parlamenta in Sveta z dne 2 2. maja 2 0 0 1 
o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi je treba 
razlagati tako, da s pojmom „priobčitev javnosti“ iz te določbe ni zajeta elektronska predložitev 
varovanega dela sodišču kot dokaza v okviru sodnega postopka med posamezniki. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2020 :863 7