ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 17. junija 2010 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Anotato Dikastirio Kyprou – Republika Ciper) – Giorgos Michalias proti Christina A. Ioannou-Michalia

(Zadeva C-312/09) (1)

(Člen 104(3), drugi pododstavek, Poslovnika - Uredba (ES) št. 1347/2000 - Členi 2, 42 in 46 - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost v zakonskih sporih - Pristop države k Evropski uniji - Postopek za razvezo zakonske zveze, ki se je začel pred pristopom - Časovna uporaba Uredbe (ES) št. 1347/2000)

(2010/C 288/23)

Jezik postopka: grščina

Predložitveno sodišče

Anotato Dikastirio Kyprou

Stranki

Tožeča stranka: Giorgos Michalias

Tožena stranka: Christina A. Ioannou-Michalia

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Anotato Dikastirio Kyprou – Pristojnost sodišč države članice (Ciper) za razlago in uporabo členov 2(1), 42 in 46 Uredbe Sveta (ES) št. 1347/2000 z dne 29. maja 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo (UL L 160, str. 19) – Postopki za razvezo zakonske zveze, ki jih je začel zakonec pred ciprskimi sodišči po začetku veljavnosti Uredbe, toda preden je Ciper postal država članica – Postopki za razvezo zakonske zveze, ki jih je zakonec začel po 1. maju 2004 pred sodišči druge države članice (Združeno kraljestvo), ki je bila v vsem upoštevnem obdobju država članica – Zakonca, ki imata oba ciprsko državljanstvo, stalno prebivališče pa v Združenem kraljestvu.

Izrek

Uredba Sveta (ES) št. 1347/2000 z dne 29. maja 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo se ne uporablja za tožbo za razvezo zakonske zveze, vloženo pri sodišču države, preden ta postane država članica Evropske unije.

(1) UL C 244, 10.10.2009.
SL Uradni list Evropske unije C 180/24

Sklep Sodišča z dne 17. marca 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale ordinario di Milano — Italija) — Rita Mariano proti Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

(Zadeva C-217/08) (1)

(Člen 104(3) Poslovnika - Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu - Člena 12 ES in 13 ES - Dodelitev izplačila za preživele osebe - Nacionalna ureditev, ki določa različno obravnavanje preživelega zakonca in preživelega zunajzakonskega partnerja)

2009/C 180/41

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale ordinario di Milano

Stranki

Tožeča stranka: Rita Mariano

Tožena stranka: Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Tribunale ordinario di Milano — Razlaga členov 12 in 13 ES — Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Dodelitev izplačila za preživele osebe — Nacionalna ureditev, ki določa različno obravnavanje preživelega zakonca in preživelega zunajzakonskega partnerja, ki je sklenil življenjsko partnersko skupnost.

Izrek

Pravo Skupnosti ne vsebuje prepovedi vsakršne diskriminacije, katere varstvo bi države članice morale zagotavljati, kadar domnevno diskriminatorno obravnavanje ni povezano s pravom Skupnosti. V okoliščinah, kakršne so te iz postopka v glavni stvari, taka zveza ne izhaja iz samih členov 12 ES in 13 ES.

Ta člena v navedenih okoliščinah ne nasprotujeta nacionalni ureditvi v skladu s katero se, v primeru smrti zaradi nesreče, renta v višini 50 % dajatve, ki jo je ta oseba prejemala pred smrtjo izplača zgolj zakoncu, mladoletnemu otroku umrlega pa le renta v višini 20 % navedene dajatve.

(1) UL C 197, 2.8.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 205/16

Sklep Sodišča z dne 5. maja 2009 — WWF-UK proti Svetu Evropske unije in Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva C-355/08 P) (1)

(Pritožba - Uredba (ES) št. 2371/2002 - Posvetovanje z regionalnimi svetovalnimi sveti o ukrepih za urejanje dostopa do voda in virov in trajnostno zasledovanje ribolovnih aktivnosti - Uredba (ES) št. 41/2007 - Določitev celotnih dovoljenih ulovov za leto 2007 za trsko - Člani regionalnega svetovalnega sveta, ki so izdali ločeno odklonilno mnenje manjšine v poročilu navedenega sveta o teh celotnih dovoljenih ulovih - Ničnostna tožba zoper Uredbo št. 41/2007, ki jo vloži tak član - Nedopustnost - Očitno neutemeljena pritožba)

2009/C 205/28

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: WWF-UK (zastopniki: P. Sands in J. Simor, Barristers, R. Stein, Solicitor)

Drugi stranki v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: M. Moore in A. De Gregorio Merino, zastopnika) in Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: P. Oliver, zastopnik)

Predmet

Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (osmi senat) z dne 2. junija 2008, WWF UK Ltd proti Svetu, T-91/07, s katerim je Sodišče razglasilo za nedopustno tožbo za razglasitev delne ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 41/2007 z dne 21. decembra 2006 o določitvi ribolovnih možnosti za leto 2007 in s tem povezanih pogojev za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki se uporabljajo v vodah Skupnosti, in za plovila Skupnosti v vodah, kjer so potrebne omejitve ulova (UL 2007, L 15, str. 1), v delu, kjer določa celotne dovoljene ulove (TAC) za leto 2007 za trsko na območjih, ki jih zajema Uredba Sveta (ES) št. 423/2004 (UL L 70, str. 8) — Pogoj posamičnega zadevanja z izpodbijanim aktom

Izrek

1) Pritožba se zavrne.

2) WWF UK Ltd se naloži plačilo stroškov.

3) Komisija Evropskih skupnosti nosi svoje stroške.

(1) UL C 260, 11.10.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 141/21

Sklep Sodišča z dne 20. januarja 2009 — Jörn Sack proti Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva C-38/08 P) (1)

(Pritožba - Javni uslužbenci - Osebni prejemki - Neuporaba dodatka k plači, določenega za vodje oddelkov, za pravnega svetovalca naziva A*14 - Načelo enakega obravnavanja)

2009/C 141/36

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnik: Jörn Sack (zastopnik: D. Mahlo, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Wägenbaur in J. Currall, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 11. decembra 2007 v zadevi Sack proti Komisiji (T-66/05), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo, katere predmet so bile razglasitev ničnosti odločb o določitvi mesečne plače pritožnika za mesece od maja 2004 do februarja 2005, zahteva novega izračuna te plače in razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi pritožbe pritožnika — Neuporaba dodatka k plači, določenega za vodje oddelkov, za pravnega svetovalca naziva A*14 pravne službe Komisije, ki je usklajeval delovno skupino — Kršitev načela enakega obravnavanja

Izrek

1) Pritožba se zavrne.

2) J. Sack poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Komisije Evropskih skupnosti.

(1) UL C 107, 26.4.2008.
—

ta diploma potrjuje izobrazbo in usposobljenost, ki je bila v celoti ali delno pridobljena na ustanovi, ki ima sedež v državi članici gostiteljici in ki v skladu z zakonodajo te države ni priznana kot izobraževalna ustanova, in
SL Uradni list Evropske unije C 209/18

Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 22. maja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Nizozemska) – M. Ilhan proti Staatssecretaris van Financiën

(Zadeva C-42/08) (1)

(Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika Sodišča - Svoboda opravljanja storitev - Členi od 49 ES do 55 ES - Motorna vozila - Uporaba motornega vozila, ki je registrirano in dano v najem v drugi državi članici - Obdavčitev tega vozila v prvi državi članici)

(2008/C 209/25)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

Stranki

Tožeča stranka: M. Ilhan

Tožena stranka: Staatssecretaris van Financiën

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Razlaga členov od 49 ES do 55 ES – Ureditev države članice, ki predvideva plačilo davka na registracijo motornih vozil ob prvi uporabi vozila v cestnem omrežju države članice neodvisno od obdobja uporabe omenjenega omrežja – Obdavčitev osebe iz te države članice, ki je najela vozilo registrirano v drugi državi članici in ga bo uporabljala izključno v prvi državi članici za poslovno in zasebno rabo v obdobju treh let.

Izrek

Členi od 49 ES do 55 ES nasprotujejo uporabi nacionalne zakonodaje, kot je tista iz postopka v glavni stvari, na podlagi katere je oseba, ki ima na ozemlju države članice stalno prebivališče ali sedež, in predvsem v tej državi članici uporablja motorno vozilo, ki je registrirano in dano v najem v drugi državi članici, dolžna v trenutku, ko začne uporabljati to vozilo v cestnem omrežju prve države članice, plačati davek, ki je izračunan brez upoštevanja trajanja pogodbe o najemu navedenega vozila in trajanja njegove dejanske uporabe v navedenem cestnem omrežju.

(1) UL C 92, 12.4.2008.
SL Uradni list Evropske unije C 313/11

Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 9. julija 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hof van beroep te Antwerpen – Belgija) – Gerlach & Co. NV proti Belgiji

(Zadeva C-477/07) (1)

(Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika - Carinski zakonik Skupnosti - Pojma „vknjižba“ in „sporočilo“ zneska carinskih dajatev dolžniku - Predhodna vknjižba zneska carinskega dolga - Izterjava carinskega dolga)

(2008/C 313/16)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hof van beroep te Antwerpen

Stranki

Tožeča stranka: Gerlach & Co. NV

Tožena stranka: Belgija

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Hof van beroep te Antwerpen – Razlaga členov 217 in 221(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1) in člena v6 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom o sistemu lastnih sredstev Skupnosti (UL L 155, str. 1) (sedaj Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 94/728/ES, Euratom (UL L 130, str. 1) – Pojma „vknjižba“ in „sporočilo“ zneska carinskih dajatev dolžniku – Predhodna vknjižba zneska carinskega dolga – Izterjava dolga.

Izrek

1) Člen 221(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992, s katero je bil uveden carinski zakonik Skupnosti, je treba razlagati tako, da „vknjižba“ zneska izterljivih dajatev, ki jo določa ta člen, pomeni „vknjižbo“ zneska dajatev, določeno v členu 217(1) te uredbe, in da je navedeno vknjižbo treba razlikovati od vpisa zneska dajatev v račune lastnih sredstev, določenega v členu 6 Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 1552/89 z dne 29. maja 1989 o izvajanju Sklepa št. 88/376/EGS, Euratom, o sistemu lastnih sredstev Skupnosti.

2) Člen 221(1) Uredbe (EGS) št. 2913/92 je treba razlagati tako, da morajo carinski organi države članice, preden dolžniku sporočijo znesek dajatev, ta znesek predhodno vknjižiti, in če znesek dolžniku ni bil pravilno sporočen, ga carinski organi ne morejo izterjati. Vendar carinski organi ohranijo možnost, da, v skladu s pogoji, določenimi v tej določbi in s pravili o zastaranju, ki veljajo ob dnevu nastanka carinskega dolga, dolžniku ponovno sporočijo ta znesek.

(1) UL C 8, 12.1.2007.
1)

Akt o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike k Evropski uniji in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija, je treba razlagati tako, da so v skladu s členom 2 tega Akta, določbe Uredbe Komisije (ES) št. 753/2002 z dne 29. aprila 2002 o določitvi nekaterih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 glede opisa, poimenovanja, predstavitve in zaščite nekaterih proizvodov iz vinskega sektorja, v delu v katerem se z njimi prepoveduje uporabo izraza „Tocai“ za opis in predstavitev določenih kakovostnih italijanskih vin, pridelanih na določenem pridelovalnem območju, po izteku prehodnega obdobja 31. marca 2007, sestavni del pravnega reda Skupnosti, ki je obstajal 1. maja 2004 in so se potem, ko so bile povzete v Uredbi Komisije (ES) št. 1429/2004 z dne 9. avgusta 2004 o spremembah Uredbe (ES) št. 753/2002, uporabljale tudi po tem datumu.
SL Uradni list Evropske unije C 92/10

Sklep Sodišča (sedmi senat) z dne 21. januarja 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal administratif de Paris – Francija) – Diana Mayeur proti Ministère de la santé et des solidarités

(Zadeva C-229/07) (1)

(Člen 104(3) Poslovnika - Člen 23 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES - Svoboda ustanavljanja - Priznavanje diplom, dokazil in pridobljenih izkušenj - Položaj državljana tretje države, ki ima diplomo iz medicine, ki jo je izdala ta tretja država in jo je priznala država članica, in ki želi pridobiti dovoljenje za opravljanje poklica zdravnika v drugi državi članici, v kateri zakonito prebiva s svojim zakoncem, državljanom te slednje države članice)

(2008/C 92/17)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Tribunal administratif de Paris

Stranki

Tožeča stranka: Diana Mayeur

Tožena stranka: Ministère de la santé et des solidarités

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal administratif de Paris – Razlaga člena 23 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, str. 77) – Vzajemno priznavanje diplom in svoboda ustanavljanja – Obveznost upoštevanja vseh diplom, spričeval in drugih dokazil ter ustreznih izkušenj, ki jih je pridobila zainteresirana oseba – Položaj državljana tretje države, ki ima diplomo iz medicine, ki jo je izdala ta tretja država in jo je priznala država članica, in ki želi pridobiti dovoljenje za opravljanje poklica zdravnika v drugi državi članici, v kateri zakonito prebiva s svojim zakoncem, državljanom Skupnosti.

Izrek

Člen 23 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS, ne nasprotuje temu, da država članica državljanu tretje države, ki je zakonec državljana Skupnosti, ki ni koristil svoje pravice do prostega gibanja, ne omogoči sklicevanja na pravila Skupnosti v zvezi z vzajemnim priznavanjem diplom in v zvezi s svobodo ustanavljanja ter ne nalaga pristojnim organom države članice, pri katerih se zaprosi za dovoljenje za opravljanje zakonsko urejenega poklica, da upoštevajo vse diplome, spričevala in druga dokazila, čeprav so bili pridobljeni zunaj Evropske unije in so bili vsaj priznani v drugi državi članici, ter ustrezne izkušnje zainteresirane osebe, tako da izvedejo primerjavo med, na eni strani, sposobnostjo, ki jo dokazujejo ta dokazila, in temi izkušnjami, in na drugi strani, znanjem in usposobljenostjo, ki ju zahteva nacionalna zakonodaja.

(1) UL C 155, 7.7.2007.
Če ni ureditve Skupnosti, notranji pravni red vsake države članice določi pristojna sodišča in postopkovna pravila za pravna sredstva, ki zagotavljajo varovanje pravic, ki jih upravičenim subjektom daje pravo Skupnosti, vključno z opredelitvijo tožb, ki jih pri nacionalnih sodiščih vložijo oškodovanci. Slednja pa so dolžna zagotavljati, da imajo upravičeni subjekti učinkovito pravno sredstvo, ki omogoča, da jim je vrnjen neupravičeno obračunani davek in s tem davkom neposredno povezani zneski, ki so bili tej državi članici plačani ali jih je zadržala. Glede druge škode, ki bi jo utrpela oseba zaradi kršitve prava Skupnosti, za katero je odgovorna država članica, pa je treba ugotoviti, da je ta država članica dolžna povrniti škodo, ki je bila pod pogoji iz točke 51 sodbe z dne 5. marca 1996 v zadevi Brasserie du Pęcheur in Factortame (C-46/93 in C-48/93) povzročena posameznikom, kar pa ne izključuje tega, da je na podlagi nacionalnega prava mogoče ugotoviti odgovornost države na podlagi manj omejujočih pogojev.

Kadar se izkaže, da zakonodaja države članice pomeni omejitev svobode ustanavljanja, ki je prepovedana s členom 43 ES, ali omejitev prostega pretoka kapitala, ki je prepovedana s členom 56 ES, lahko predložitveno sodišče pri določitvi škode, ki jo je treba povrniti, preveri, ali so oškodovanci ravnali z razumno skrbnostjo, da bi se tej škodi izognili ali da bi zmanjšali njen obseg, in zlasti, ali so pravočasno uporabili vsa pravna sredstva, ki so jih imeli na voljo. Vendar pa lahko predložitveno sodišče zato, da izvajanje pravic, ki se s členoma 43 ES in 56 ES podeljujejo posameznikom, ne bi postalo nemogoče ali preveč oteženo, določi, ali bi uporaba te zakonodaje, po potrebi v povezavi z upoštevnimi določbami sporazumov o izogibanju dvojnega obdavčenja, v vsakem primeru privedla do tega, da tožeče stranke v postopku v glavni stvari pri davčni upravi zadevne države članice s svojimi zahtevki ne bi uspele.
1.

Sodbo z dne 26. januarja 2017, Banco Primus (C-421/14, EU:C:2017:60), je treba razlagati tako, da meril, ki so v tej sodbi določena za presojo nepoštenosti pogodbenega pogoja v smislu člena 3(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah, zlasti za presojo znatnega neravnotežja v pogodbenih pravicah in obveznostih pogodbenih strank, ki ga ta pogoj povzroča v škodo potrošnika, ni mogoče šteti niti za kumulativna niti za alternativna, temveč jih je treba razumeti kot del celote okoliščin, ki so obstajale v času sklepanja zadevne pogodbe in ki jih mora nacionalno sodišče preučiti, da bi presodilo nepoštenost pogodbenega pogoja v smislu člena 3(1) Direktive 93/13.
1)

Člen 15(1) Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009, v povezavi s členi 7, 8 in 11 ter členom 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da nasprotuje: — nacionalni zakonodaji, ki preventivno za namene boja proti hudim kaznivim dejanjem in preprečevanja resnih groženj javni varnosti, določa splošno in neselektivno hrambo podatkov o prometu in lokaciji, četudi ta zakonodaja omejuje to splošno in neselektivno hrambo na obdobje šestih mesecev in določa številna jamstva s področja hrambe in dostopa do zadevnih podatkov; — nacionalni zakonodaji, ki ne določa jasno in natančno, da je dostop do shranjenih podatkov omejen na to, kar je nujno potrebno za dosego cilja, ki se ga želi doseči s to hrambo.
C 472/11

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. oktobra 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – BT/Laudamotion GmbH

(Zadeva C-111/21) (1)

(Predhodno odločanje - Zračni prevoz - Montrealska konvencija - Člen 17(1) - Odgovornost letalskega prevoznika v primeru smrti ali telesne poškodbe potnika - Pojem „telesna poškodba“ - Posttravmatska stresna motnja, ki jo potnik utrpi med nujno evakuacijo letala)

(2022/C 472/12)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: BT

Tožena stranka: Laudamotion GmbH

Izrek

Člen 17(1) Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, ki je bila sklenjena 28. maja 1999 v Montrealu in jo je Evropska skupnost podpisala 9. decembra 1999, v njenem imenu pa je bila odobrena s Sklepom Sveta 2001/539/ES z dne 5. aprila 2001,

je treba razlagati tako, da

je treba škodo za duševno poškodbo, ki je potniku nastala zaradi „nesreče“ v smislu te določbe in ki ni povezana s „telesno poškodbo“ v smislu navedene določbe, povrniti na enaki podlagi kot za tako telesno poškodbo, če poškodovani potnik dokaže obstoj posega v njegovo duševno integriteto, ki je tako hud in intenziven, da vpliva na njegovo splošno zdravstveno stanje in ga brez zdravljenja ni mogoče ublažiti.

(1) UL C 228, 14.6.2021.
Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 10. novembra 2022 – ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S/Evropska komisija

(Zadeva C-442/21 P) (1)

(Pritožba - Državne pomoči - Poštni sektor - Nadomestilo za izvedbo univerzalne storitve - Izračun - Metodologija za določitev neto stroškov, ki se jim je bilo mogoče izogniti - Upoštevanje nematerialnih koristi, ki jih je mogoče pripisati univerzalni storitvi - Uporaba sredstev, dodeljenih iz naslova nadomestila - Jamstvo za kritje stroškov odpovedi pogodb o zaposlitvi nekaterim kategorijam delavcev ob stečaju ponudnika univerzalne storitve - Porazdelitev skupnih stroškov v računovodskih izkazih med dejavnosti, ki spadajo v univerzalno storitev, in dejavnosti, ki ne spadajo vanjo - Sklep o razglasitvi pomoči za združljivo z notranjim trgom)

(2023/C 7/11)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnice: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S (zastopnik: L. Sandberg-Mørch, advokat)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: K. Blanck, J. Carpi Badía in L. Nicolae, agenti), Jørgen Jensen Distribution A/S, Dansk Distribution A/S, Kraljevina Danska (zastopniki: sprva V. Pasternak Jørgensen in M. Søndahl Wolff, agenta, skupaj z R. Holdgaardom, advokat, nato M. Søndahl Wolff, agent, skupaj z R. de Holdgaardom, advokat)

Intervenientka v podporo Evropski komisiji: Post Danmark (zastopnik: O. Koktvedgaard, advokat)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S in Danske Fragtmænd A/S poleg svojih stroškov nosijo tudi stroške Evropske komisije.

3. Kraljevina Danska in Post Danmark nosita svoje stroške.

(1) UL C 382, 20.9.2021.
1.

Člen 273 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in načelo sorazmernosti je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni ureditvi, s katero je določen mehanizem solidarne odgovornosti za dolgove pravne osebe iz naslova davka na dodano vrednost (DDV) v naslednjih okoliščinah: — oseba, ki je solidarno odgovorna, je poslovodja pravne osebe oziroma članica njene uprave; — oseba, ki je solidarno odgovorna, je v slabi veri opravila plačila iz premoženja pravne osebe, ki jih je mogoče opredeliti kot prikrito razdelitev dobička ali dividend, oziroma je to premoženje prenesla brezplačno ali po cenah, ki so znatno nižje od tržnih cen; — posledica dejanj, ki so bila storjena v slabi veri, je bila, da pravna oseba ni bila zmožna plačila celotnega ali dela DDV, ki ga je dolžna plačati; — solidarna odgovornost je omejena na znesek zmanjšanja premoženja, ki ga je pravna oseba utrpela zaradi dejanj, ki so bila storjena v slabi veri, in — ta solidarna odgovornost nastopi le podredno, če se izkaže, da od pravne osebe ni mogoče izterjati dolgovanih zneskov DDV.
4.

Člen 19 Direktive 2009/16, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2017/2110, je treba razlagati tako, da če je dokazano, da so se ladje, ki se v praksi uporabljajo za sistematično dejavnost iskanja in reševanja oseb v nevarnosti ali stiski na morju, kljub temu, da jih je država članica, ki je država zastave, klasificirala in certificirala kot tovorne ladje, upravljale na način, nevaren za osebe, lastnino ali okolje, država članica, ki je država pristanišča, kot pogoj za neobstoj zadržanja teh ladij ali razveljavitev takega zadržanja ne more zahtevati, da imajo te ladje spričevala, primerna za to dejavnost, in da spoštujejo vse ustrezajoče zahteve. Vendar pa ta država lahko naloži popravne ukrepe, določene na področju varnosti, preprečevanja onesnaževanja ter bivalnih in delovnih razmer na ladji, če so ti popravni ukrepi upravičeni zaradi obstoja pomanjkljivosti, ki očitno ogrožajo varnost, zdravje ali okolje in povzročajo nesposobnost plovbe v pogojih, ki omogočajo zagotavljanje varnosti na morju. Taki popravni ukrepi morajo biti tudi ustrezni, nujni in sorazmerni za ta namen. Poleg tega mora pri njihovem sprejemanju in izvajanju država pristanišča lojalno sodelovati z državo zastave, ob spoštovanju pristojnosti teh dveh držav.