SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

(tretji senat)

z dne 14. maja 2014

Patricia Cocco

proti

Evropski komisiji

„Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenec — Zaposlovanje — Razpis za prijavo interesa EPSO/CAST/02/2010“

Predmet:

Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, ki se uporablja za Pogodbo ESAE v skladu z njenim členom 106a, s katero P. Cocco predlaga razglasitev ničnosti odločbe Evropske komisije z dne 25. aprila 2012, s katero je bila zavrnjena njena prošnja, da se zaposli kot pogodbena uslužbenka funkcionalne skupine III, in povračilo škode, ki ji je nastala.

Odločitev:

Odločba Evropske komisije z dne 25. aprila 2012 o zavrnitvi zaposlitve P. Cocco kot pogodbene uslužbenke funkcionalne skupine III se razglasi za nično. V preostalem se tožba zavrne. Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške P. Cocco.

Povzetek

Uradniki – Pogodbeni uslužbenci – Zaposlovanje – Razvrstitev v naziv – Upoštevanje delovnih izkušenj – Diskrecijska pravica organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi – Razlaga aktov Unije – Meje

(Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 82(2)(b))

Uprava ima široko polje prostega preudarka za ugotovitev, ali se prejšnje delovne izkušnje kandidata lahko upoštevajo za njegovo zaposlitev kot pogodbenega uslužbenca funkcionalne skupine III, vendar je treba to široko pravico do odločanja po prostem preudarku uporabljati ob upoštevanju vseh veljavnih določb.

Za razlago določbe prava Unije je treba upoštevati ne le njeno besedilo in sobesedilo, ampak tudi cilje ureditve, katere del je. Vendar kadar zakonodajalec in upravni organ v istem splošnem besedilu uporabljata različna izraza, razlogi, povezani z doslednostjo in pravno varnostjo, nasprotujejo temu, da se izrazoma dodeli isti obseg. To a fortiori velja, kadar imata izraza v pogovornem jeziku različna pomena. Ravno tak je primer pridevnikov „ustrezen“ in „enakovreden“. Pridevnik „ustrezen“ običajno pomeni „prilagojen za določeno rabo“. Nasprotno pa pridevnik „enakovreden“ pomen „enake vrednosti“ in ima torej ožji pomen.

V zvezi s tem je treba opozoriti, da člen 82(2)(b) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev namesto z diplomo potrjene višje izobrazbe zahteva bodisi ustrezne delovne izkušnje, če je zadevna oseba pridobila z diplomo potrjeno srednješolsko izobrazbo, ki omogoča nadaljnje višješolsko izobraževanje, bodisi, če ni tako, opravljeno poklicno usposabljanje ali delovne izkušnje na enakovredni ravni.

To določbo je torej treba razlagati tako, da mora imeti kandidat za zaposlitev kot pogodbeni uslužbenec funkcionalne skupine III možnost uveljavljati triletne izkušnje, ki so prilagojene delovnim nalogam, ki jih je treba opravljati, niso pa jim enakovredne.

(Glej točke 26, 30, 32, 33 in 37.)

Napotitev na:

Sodišče: 17. november 1983, Merck, 292/82, točka 12;

Splošno sodišče Evropske unije: 8. julij 2010, Komisija/Putterie-De-Beukelaer, T‑160/08 P, točka 70;

Sodišče za uslužbence: 28. oktober 2010, Fares/Komisija, F‑6/09, točki 38 in 39; 10. marec 2011, Begue in drugi/Komisija, F‑27/10, točka 40; 25. september 2013, Marques/Komisija, F‑158/12, točke od 21 do 23.

SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

(tretji senat)

z dne 14. maja 2014

Patricia Cocco

proti

Evropski komisiji

„Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenec — Zaposlovanje — Razpis za prijavo interesa EPSO/CAST/02/2010“

Predmet:

Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, ki se uporablja za Pogodbo ESAE v skladu z njenim členom 106a, s katero P. Cocco predlaga razglasitev ničnosti odločbe Evropske komisije z dne 25. aprila 2012, s katero je bila zavrnjena njena prošnja, da se zaposli kot pogodbena uslužbenka funkcionalne skupine III, in povračilo škode, ki ji je nastala.

Odločitev:

Odločba Evropske komisije z dne 25. aprila 2012 o zavrnitvi zaposlitve P. Cocco kot pogodbene uslužbenke funkcionalne skupine III se razglasi za nično. V preostalem se tožba zavrne. Evropska komisija nosi svoje stroške in stroške P. Cocco.

Povzetek

Uradniki – Pogodbeni uslužbenci – Zaposlovanje – Razvrstitev v naziv – Upoštevanje delovnih izkušenj – Diskrecijska pravica organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi – Razlaga aktov Unije – Meje

(Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 82(2)(b))

Uprava ima široko polje prostega preudarka za ugotovitev, ali se prejšnje delovne izkušnje kandidata lahko upoštevajo za njegovo zaposlitev kot pogodbenega uslužbenca funkcionalne skupine III, vendar je treba to široko pravico do odločanja po prostem preudarku uporabljati ob upoštevanju vseh veljavnih določb.

Za razlago določbe prava Unije je treba upoštevati ne le njeno besedilo in sobesedilo, ampak tudi cilje ureditve, katere del je. Vendar kadar zakonodajalec in upravni organ v istem splošnem besedilu uporabljata različna izraza, razlogi, povezani z doslednostjo in pravno varnostjo, nasprotujejo temu, da se izrazoma dodeli isti obseg. To a fortiori velja, kadar imata izraza v pogovornem jeziku različna pomena. Ravno tak je primer pridevnikov „ustrezen“ in „enakovreden“. Pridevnik „ustrezen“ običajno pomeni „prilagojen za določeno rabo“. Nasprotno pa pridevnik „enakovreden“ pomen „enake vrednosti“ in ima torej ožji pomen.

V zvezi s tem je treba opozoriti, da člen 82(2)(b) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev namesto z diplomo potrjene višje izobrazbe zahteva bodisi ustrezne delovne izkušnje, če je zadevna oseba pridobila z diplomo potrjeno srednješolsko izobrazbo, ki omogoča nadaljnje višješolsko izobraževanje, bodisi, če ni tako, opravljeno poklicno usposabljanje ali delovne izkušnje na enakovredni ravni.

To določbo je torej treba razlagati tako, da mora imeti kandidat za zaposlitev kot pogodbeni uslužbenec funkcionalne skupine III možnost uveljavljati triletne izkušnje, ki so prilagojene delovnim nalogam, ki jih je treba opravljati, niso pa jim enakovredne.

(Glej točke 26, 30, 32, 33 in 37.)

Napotitev na:

Sodišče: 17. november 1983, Merck, 292/82, točka 12;

Splošno sodišče Evropske unije: 8. julij 2010, Komisija/Putterie-De-Beukelaer, T‑160/08 P, točka 70;

Sodišče za uslužbence: 28. oktober 2010, Fares/Komisija, F‑6/09, točki 38 in 39; 10. marec 2011, Begue in drugi/Komisija, F‑27/10, točka 40; 25. september 2013, Marques/Komisija, F‑158/12, točke od 21 do 23.