ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Evropska unija — Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij — Omejevalni ukrepi, ki so bili sprejeti proti določenim osebam ali subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji — Zamrznitev sredstev osebam, odgovornim za odtujitev javnih sredstev, ter z njimi povezanim osebam in subjektom — Obseg nadzora — Dokaz o utemeljenosti ukrepa — Obveznost Sveta, da sistematično preveri dokaze, ki jih je predložil organ tretje države — Neobstoj (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 41 in 47; Sklepi Sveta 2011/72/SZVP, 2013/409/SZVP, 2014/49/SZVP in 2015/157/SZVP; Uredbe Sveta št.o 101/2011, št. 735/2013 in št. 81/2014) (Glej točke od 57 do 59, od 65 do 67 in 76.)
4.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Regulativni akti — Akti, ki ne potrebujejo izvedbenih ukrepov in ki se neposredno nanašajo na tožečo stranko — Pojem izvedbenih ukrepov — Merila — Uredba Komisije o določitvi zneska izvoznih nadomestil v sektorju perutnine na 0 EUR — Akt, ki ne potrebuje izvedbenih ukrepov (člen 263, četrti odstavek, PDEU; Uredba Komisije št. 689/2013) (Glej točke od 44 do 46, 54, 55, 59 ter od 63 do 66.)
5.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, ki je v državi članici splošno znana — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativni znamki MOTO B in MOTOBI (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b) in (2)(c)) (Glej točke od 74 do 83.)
Kakovosten pogovor v ocenjevalnem obdobju je nujen, saj je ključen za ocenjevanje, zahteva pa neposreden stik med ocenjevano osebo in ocenjevalcem, ki edini spodbuja odkrit in poglobljen pogovor, da lahko, prvič, natančno ocenita naravo in obseg svojih morebitnih razhajanj in razloge zanje ter, drugič, dosežeta boljše vzajemno razumevanje. Brez neposredne izmenjave mnenj med ocenjevalcem in ocenjevano osebo ocena ne more v celoti izpolniti svoje funkcije orodja za upravljanje človeških virov in instrumenta za spremljanje poklicnega razvoja zadevne osebe.

V takih okoliščinah odločba o nepodaljšanju pogodbe uslužbenca, ki se sprejme pred sprejetjem ocenjevalnega poročila, ne more učinkovati tako, da je pogovor med zaposlenim in njegovim ocenjevalcem med postopkom ocenjevanja nepotreben, saj mora zadevnima osebama omogočiti, prvič, da natančno ocenita naravo in obseg svojih morebitnih razhajanj in razloge zanje ter, drugič, dosežeta boljše vzajemno razumevanje.

Kadar ocenjevalno poročilo temelji na subjektivnih vrednostnih ocenah, ki so torej po naravi take, da se lahko spremenijo, bi lahko uslužbenec, če bi bil v okviru pogovora zaslišan pred pripravo navedenega poročila, predstavil svoje stališče in tako mogoče dosegel spremembo presoj v navedenem poročilu. Posledično pomeni opustitev letnega pogovora med uslužbencem in njegovim ocenjevalcem v okviru postopka ocenjevanja bistveno nepravilnost.

(Glej točke od 25 do 28 in 34.)

Splošno sodišče: sodbi z dne 30. septembra 2004, Ferrer de Moncada/Komisija, T‑16/03, ZOdl. JU, EU:T:2004:283, točka 40, in z dne 25. oktobra 2007, Lo Giudice/Komisija, T‑27/05, ZOdl. JU, EU:T:2007:321, točki 48 in 49.
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke z ugledom — Varstvo prejšnje ugledne znamke, razširjeno na proizvode ali storitve, ki niso podobni — Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje znamke — Besedni znamki KENZO ESTATE in KENZO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(5)) (Glej točke 41 in od 53 do 55.)
Tudi javni organi so lahko zaščiteni s tožbo zoper zavajajoče označevanje v delu, v katerem lahko njihove dejavnosti ustvarjajo dobro ime. Če namreč navedeni organi uporabijo neki znak, ki pripada izključno njim, lahko uveljavljajo dobro ime, povezano s trženjem proizvodov in storitev, na katerih je ta znak. Enako, če si ti organi delijo uporabo katerega koli znaka z drugimi gospodarskimi subjekti, bodo dobro ime lahko uporabili isti javni organi in zadevni gospodarski subjekti.

Ker znak, ki je predhoden prijavljeni figurativni znamki HALAL MALAYSIA, označuje proizvode ali storitve, na katere se nanaša, lahko kot oznaka pridobi dobro ime, ki se v pravu Združenega kraljestva zahteva glede delikta zlorabe znaka.

Ob upoštevanju sistema potrjevanja vlagatelja ugovora, ki se nanaša na skladnost proizvodov s šeriatskim pravom, njegove funkcije, ki je preučitev postopkov izdelave, ki jih razvijajo tretje stranke, ki želijo postati pooblaščeni uporabniki njegove znamke, in ob upoštevanju njegove funkcije nadzora nad uporabo oznake s strani teh pooblaščenih uporabnikov, da bi se prepričal, ali so standardi kakovosti, ki jih je določil, spoštovani, je treba tega vlagatelja ugovora šteti za lastnika dobrega imena.

Potrošniki proizvodov in uporabniki storitev so namreč takoj, ko opazijo oznako, ki jo je dodelil vlagatelj ugovora, po sistemu nadzora, zagotovljenem v Maleziji, obveščeni o njihovi skladnosti z dieto halal. Poleg tega lahko oznaka kaže na javni profil vladnega izvora, s katerim so potrošniki obveščeni o njej, kar okrepi njeno izključno imetništvo s strani vlagatelja ugovora, ne pa imetništvo, deljeno z drugimi gospodarskimi subjekti, celo tistimi, ki so pooblaščeni za njeno uporabo.

Vendar obstoj dobrega imena, ki se zahteva po pravu Združenega kraljestva, kar zadeva delikt zlorabe znaka, niti v „širši“ niti v „klasični“ obliki ni dokazan.

(Glej točke 36 in od 42 do 44.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke z ugledom — Varstvo prejšnje ugledne znamke, razširjeno na proizvode ali storitve, ki niso podobni — Besedni znamki „QUO VADIS“ in QUO VADIS (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(5)) ((Glej točke od 28 do 40, 43 in 44.)
Kar zadeva omejevalne ukrepe proti Iranu, Svet ne more svobodno in samovoljno izbirati načina sporočanja svojih sklepov zadevnim osebam. Le kadar zadevne stranke ni mogoče osebno obvestiti o aktu, s katerim se v zvezi z njo sprejmejo omejevalni ukrepi ali se ti ohranijo, začne rok za vložitev tožbe teči od objave obvestila v Uradnem listu.

Tako dejstvo, da v takem obvestilu ni nobenega pouka o možnosti, da osebe in subjekti, ki jih zadevajo omejevalni ukrepi, pri Splošnem sodišču vložijo tožbo v skladu s členom 275, drugi odstavek, PDEU in členom 263, četrti in šesti odstavek, PDEU, ne more omajati ugotovitve, da je bila s to objavo tožeči stranki omogočena seznanitev z razlogi za njen vpis na seznam oseb in subjektov, ki jih zadevajo omejevalni ukrepi proti Iranu.

Ob neobstoju izrecne določbe prava Unije namreč ni mogoče ugotoviti, da imajo institucije Unije splošno obveznost stranke poučiti o razpoložljivih pravnih sredstvih in pogojih, pod katerimi jih je mogoče vložiti.

V Uredbi št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe št. 961/2010 pa ni nobene določbe, ki bi Svetu nalagala, da pri obvestitvi z objavo obvestila v Uradnem listu, poda pouk o razpoložljivih pravnih sredstvih in pogojih, pod katerimi jih je mogoče vložiti. Natančneje, v členu 46(3) te uredbe, ki se nanaša na obvestilo zadevnim osebam in subjektom o razlogih za sprejetje omejevalnih ukrepov, ni določena nobena obveznost v tem smislu.

(Glej točke 43 in od 67 do 69.)
7.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedna znamka KARIS ter besedni znamki CARYX in AKRIS (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točki 115 in 116.)
Vendar izvajanje neomejene pristojnosti ob določitvi zneska glob ne sme privesti do diskriminacije med podjetji, ki so sodelovala pri sporazumu v nasprotju s členom 101(1) PDEU. Čeprav se sodišče Unije namerava posebej pri enem izmed teh podjetij oddaljiti od metode izračuna, ki ji je sledila Komisija in ki ni vprašljiva, se mora o tem izraziti v sodbi.

Komisija v skladu z odstavkom 13 smernic za izračun glob, naloženih na podlagi člena 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003, za določitev osnovnega zneska globe, ki jo je treba naložiti za kršitev pravil o konkurenci, uporabi vrednost prodaje blaga ali storitev, ki jo opravi podjetje, v neposredni ali posredni povezavi s kršitvijo v zadevnem gospodarskem sektorju na ozemlju Evropskega gospodarskega prostora. V okviru tega odstavek 15 smernic določa, da mora Komisija za določitev vrednosti prodaje podjetja uporabiti najboljše razpoložljive podatke tega podjetja.

S smernicami so določena pravila ravnanja, ki kažejo na prakso, ki ji je treba slediti in od katere Komisija v konkretnem primeru ne more odstopiti brez navedbe razlogov, ki bi bili združljivi z načelom enakega obravnavanja. S sprejetjem pravil ravnanja in s tem, da z njihovo objavo razglasi, da jih bo v prihodnje uporabljala v primerih, na katere se nanašajo, se zadevna institucija sama omejuje pri izvrševanju svojega pooblastila za odločanje po prostem preudarku in od teh pravil ne more odstopiti, ne da bi bila, glede na okoliščine primera, sankcionirana na podlagi kršitve splošnih pravnih načel, kot sta enako obravnavanje in varstvo zaupanja v pravo.

Čeprav mora Komisija spoštovati načelo varstva legitimnih interesov, ko uporablja pravila, ki si jih je naložila, pa to načelo ne more enako zavezovati sodišč Unije, saj ta pri izvajanju neomejene pristojnosti ne uporabljajo posebne metode za izračun zneska glob, temveč posebej preučijo vsak posamezen primer in pri tem upoštevajo vse dejanske in pravne okoliščine v zvezi z njim.

(Glej točke 157, 167 in 168.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 19, 20, 54 in 58.)

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka KAJMAN in figurativna znamka, ki uporablja krokodila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 26, 28, 30, 42, 46, 53, 57 in 64.)

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnimi proizvodi ali storitvami – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točko 29.)

4. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Podobnost med zadevnima znamkama – Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točki 31 in 32.)

5. Postopek – Navajanje novih razlogov med postopkom – Pogoji – Nov tožbeni razlog – Pojem – Analogna rešitev za očitke, navajane v utemeljitev nekega razloga (Poslovnik Splošnega sodišča (2015), člen 84(1)) (Glej točko 86.)

Subject of the case

Predmet

Tožba zoper odločbo četrtega odbora UUNT za pritožbe z dne 10. maja 2013 (zadeva R 2466/2010‑4) v zvezi s postopkom z ugovorom med Lacoste SA na eni strani ter Eugenia Mocek in Jadwiga Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna na drugi strani.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Predloga za razveljavitev in spremembo družbe Lacoste SA se zavrneta.

3. Eugenia Mocek in Jadwiga Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna nosi svoje stroške in stroške v zvezi s tožbo ter svoje stroške v zvezi s predlogoma za razveljavitev in spremembo družbe Lacoste SA.

4. Družba Lacoste SA nosi svoje stroške v zvezi s svojima predlogoma za razveljavitev in spremembo.
6.

Znamka Skupnosti — Postopkovne določbe — Postopek za razglasitev ničnosti — Dejstva in dokazi, ki v predvidenem roku niso bili predložen v podporo predlogu za ugotovitev ničnosti — Upoštevanje — Diskrecijska pravica odbora za pritožbe (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 57(2) in 76(2); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 40(6)) (Glej točke 68, 69, od 74 do 76 in 78.)
2.

Skype Ultd nosi svoje stroške in stroške Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) ter družb Sky plc in Sky IP International Ltd.
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 19 do 21 in 53.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali označb, s katerimi se lahko označijo lastnosti proizvoda ali storitve — Besedna znamka MEGARAIL (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 30 do 44, od 47 do 56 in od 62 do 65.)
8.

Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti Slonokoščeni obali — Zamrznitev sredstev nekaterih oseb in subjektov glede na razmere v Slonokoščeni obali — Omejitev pravice do spoštovanja zasebnega življenja, pravice do človekovega dostojanstva in pravice do prepovedi nehumanega in poniževalnega ravnanja — Kršitev načela sorazmernosti — Neobstoj (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, členi 1, 4, 7 in 52(1)) (Glej točke od 116 do 120.)
5.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Besedna znamka Pioneering for You (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke 32, 35, 36, 39 in 40.)
2.

Znamka Skupnosti — Pripombe tretjih oseb in ugovor — Preizkus ugovora — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Merila presoje — Zahteva konkretnih in objektivnih dokazov (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 42(2) in (3)) (Glej točke od 21 do 24 in 27.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Ničnostna tožba – Dopustnost – Zavrnitev tožbe po temelju brez odločanja o dopustnosti – Diskrecijska pravica sodišča Unije (člen 263 PDEU) (Glej točko 39.)

2. Izobraževanje, poklicno usposabljanje, mladina in šport – Akcijski program na področju mladine – Sprejetje, s strani Komisije, navodil programa za izvajanje tega programa dejavnosti – Določitev meril za upravičenost do sredstev – Zavezujoč učinek navodil programa – Neupoštevanje zgornje meje za financiranje, določene za določeno kategorijo dejavnosti tega programa za zagotavljanje učinkovite uporabe dodeljenih sredstev – Nedopustnost – Nepreseganje najvišjega zneska financiranja vseh dejavnosti programa – Nevplivanje (Sklep Evropskega parlamenta in Sveta št. 1719/2006, člen 10; sklepa Komisije C(2006) 4918 in C(2007) 1807, člena 4 in 5) (Glej točke od 45 do 51.)

3. Izobraževanje, poklicno usposabljanje, mladina in šport – Akcijski program dejavnosti na področju mladine – Dodelitev financiranja s strani Komisije – Sredstva, ki so jih končni uporabniki neustrezno uporabili – Obveznost nacionalnih agencij, da strogo izvajajo postopke za izterjavo teh zneskov – Odpoved izterjavi – Obveznost obrazložitve in utemeljitve odpovedi izterjave z izkazovanjem, da so bili upoštevani zgoraj navedeni postopki (Sklep Evropskega parlamenta in Sveta št. 1031/2000) (Glej točke od 60 do 75.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti, prvič, dopisa Komisije z dne 22. marca 2013, referenca Ares (2013) 237719, naslovljenega na Agenzia nazionale per i Giovani (Nacionalna agencija za mladino, Italija) v katerem je najavljena izdaja bremepisa za znesek v skupni višini 1.486.485,90 EUR v delu, v katerem se ta nanaša na znesek 52.036,24 EUR iz naslova izdatkov, ki so bili kriti za izobraževalne dejavnosti Evropske prostovoljne službe in na znesek 183.729,72 EUR iz naslova zneskov, ki jih Agenzia nazionale per i giovani ni izterjala od končnih prejemnikov za obdobje od 2000 do 2004 in, drugič, dopisa Komisije z dne 28. februarja 2013, referenca Ares (2013) 267064, ki je bil naslovljen na Dipartimento della Gioventù e del Servizio civile nazionale (Oddelek za mladino in nacionalne civilne službe, Italija), s katerim so bile poslane ugotovitve v okviru končne ocene izjave o zanesljivosti „Declaration of Assurance“ in letnega poročila te agencije za leto 2011.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.
2.

Približevanje zakonodaj — Zdravila za uporabo v humani medicini — Dovoljenje za promet — Sprememba dovoljenja — Umik in prepoved dajanja v promet — Pogoji — Dokazni standard — Nujnost znanstvenih podatkov ali novih informacij — Obseg — Presoja škodljivosti in učinkovitosti — Preučitev z medsebojno povezavo — Razvoj (Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/83, člena 116 in 117) (Glej točke od 35 do 37, od 41 do 43 in 105.)
1.

Odločba prvega odbora za pritožbe pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) z dne 7. marca 2013 (zadeva R 1565/2012‑1) v zvezi s postopkom z ugovorom med J. M. Adellom Argilesom in družbo Repsol, SA se razveljavi v delu, ki se nanaša na „industrijska olja in masti; maziva; goriva (vključno goriva za motorje)“ iz razreda 4 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen.
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki SKYSOFT in SKY (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 23 do 26, od 29 do 34 in od 36 do 40.)
3.

Pravo Evropske unije — Splošna pravna načela — Pravica do dobrega upravljanja — Skrbno in nepristransko obravnavanje spisov — Odločitev institucije na področju oddaje javnih naročil — Nadomestitev obrazložitve odločbe o zavrnitvi prijave po ponovnem preverjanju, za katerega je zaprosil ponudnik — Zakonitost (Listina o temeljnih pravicah Evropske unije, člen 41(1) (Glej točke 38, 39 in 43.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali navedb, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve — Besedna znamka THE SPIRIT OF CUBA (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke 19 in od 24 do 29.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b) in (2)(a)(ii)) (Glej točke od 23 do 28 in 50.)
1.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Presoja razlikovalnega učinka — Merila — Pozicijska znamka (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 13 do 17 in 25.)
70

Zato stavek, povzet v točki 68 zgoraj, pomeni, da podjetje ne sme biti v slabšem položaju v okviru pravdnih postopkov, ki bi se lahko začeli proti njemu, le zato, ker je Komisiji prostovoljno predložilo pisno prijavo zaradi prizanesljivosti, ki bi lahko bila predmet odredbe za predložitev listin. Komisija je prav v okviru te želje, da posebej zaščiti prijave zaradi prizanesljivosti, v točkah od 31 do 35 obvestila o prizanesljivosti iz leta 2006 določila posebna pravila, ki urejajo postopke dajanja navedenih prijav, dostop do njih in njihovo uporabo. Ta pravila pa zadevajo izključno dokumente in prijave, pisne ali posnete, ki jih Komisija prejme v skladu z obvestilom o prizanesljivosti iz leta 2002 ali leta 2006 in katerih razkritje običajno šteje za poseganje v zaščito namena inšpekcij in preiskav v smislu člena 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001, kot je navedeno v točki 32 oziroma 40 navedenih obvestil. Cilj ali posledica teh pravil torej ni Komisiji preprečiti, da v odločbi, s katero konča upravni postopek, objavi informacije v zvezi z opisom kršitve, ki so ji bile predložene v okviru programa prizanesljivosti, prav tako pa ta pravila tudi ne vzbujajo legitimnih pričakovanj glede tega.
239

Tožeče stranke trdijo tudi, da je bilo ime nekaterih tožečih strank izbrisano s seznama oseb, proti katerim so bili sprejeti zadevni omejevali ukrepi. Tožeče stranke primeroma navajajo F. Z. Charumbira, T. Gambeja in C. T. Kurunerija, za katere so omejevalni ukrepi, ki so bili sprejeti proti Zimbabveju, veljali do leta 2011, vendar pa v zvezi z njimi ti omejevalni ukrepi pozneje niso bili podaljšani. Po mnenju tožečih strank so bile osebe, v zvezi s katerimi so bili zadevni omejevalni ukrepi odpravljeni, sprva na ta seznam uvrščene zaradi njihovih preteklih spornih dejanj. Stališče Sveta in Komisije glede oseb, ki so ostale vpisane na seznamu, naj bi bilo tako samovoljno in naj bi kršilo načeli pravne varnosti in enakega obravnavanja. Poleg tega so organi Združenega kraljestva potrdili, da so bile osebe, ki naj ne bi bile več povezane z ZANU‑PF, z zadevnega seznama izbrisane. Tako naj bi bilo težko razumeti, zakaj je bilo treba imena nekaterih oseb, za katere se trdi, da so bile v preteklosti vpletene v sporna dejanja, ohraniti na zadevnem seznamu, medtem ko so bila imena drugih izbrisana.
65

Po drugi strani Francoska republika zatrjuje, da naj bi Komisija v dosedanjih odločbah izločila različne hkrati objavljene ukrepe in jih za uporabo preizkusa zasebnega vlagatelja medsebojno ločila. V zvezi s tem se sklicuje na Odločbo Komisije 2009/613/ES z dne 8. aprila 2009 o ukrepih C 7/07 (ex NN 82/06 in NN 83/06) Združenega kraljestva v korist družbe Royal Mail (UL L 210, str. 16, v nadaljevanju: Odločba Royal Mail), v kateri naj bi Komisija izločila različne ukrepe pomoči v korist družbe Royal Mail, ker naj bi imeli različne cilje, in na Odločbo Komisije 2009/973/ES z dne 13. julija 2009 o pomoči za prestrukturiranje za podjetje COMBUS Combus AS (UL L 345, str. 28, v nadaljevanju: Odločba Combus), v kateri naj bi Komisija menila, da je treba kapitalska vložka iz maja 1999 in januarja 2001 šteti za ločena ukrepa, čeprav imata ukrepa po mnenju vlade, ki je izplačala pomoči, enak namen, in sicer prestrukturiranje in dokapitalizacijo podjetja Combus AS zaradi njegove privatizacije.
118

Vendar je treba spomniti, da je treba to, da je neki ukrep državna pomoč, presojati le v okviru upoštevnih določb Pogodbe in ukrepov, ki so bili sprejeti za njeno izvajanje, ne pa glede na domnevno predhodno prakso odločanja Komisije (sodbi z dne 30. septembra 2003, Freistaat Sachsen in drugi/Komisija, C‑57/00 P in C‑61/00 P, Recueil, EU:C:2003:510, točki 52 in 53, in z dne 15. junija 2005, Regione autonoma della Sardegna/Komisija, T‑171/02, ZOdl., EU:T:2005:219, točka 177).