ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 419/47

Tožba, vložena 28. julija 2016 – Acquafarm/Komisija

(Zadeva T-458/16)

(2016/C 419/63)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Acquafarm, SL (Huelva, Španija) (zastopnik: A. Pérez Moreno, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj ji prisodi odškodnino za škodo, ki ji je nastala zaradi nedoslednega upravnega delovanja v zvezi z akvakulturnim obratom, ki se nahaja v Gibraleónu (Huelva), in s katerim se grobo kršijo legitimna pričakovanja tožeče stranke, saj so ji bile dodeljene pomoči za izvedbo akvakulturnega projekta, hkrati pa je ta zaradi Evropske unije postal neizvedljiv, saj je ta prepovedala izvoz vrste, za gojenje katere se je izgradil obrat.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v tem postopku je podjetje, ki se ukvarja z raziskavami, inovacijami in industrijskim razvojem akvakulture in ki je bilo ustanovljeno leta 2004 zaradi izvedbe projekta akvakulturnega proizvodnega obrata, namenjenega gojenju in trženju rakov Cherax Cuadricarinatus (Avstralski sladkovodni jastog). Za ta projekt je bila pridobljena ustrezna pomoč Evropske unije v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 498/2007 z dne 26. marca 2007 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 o Evropskem skladu za ribištvo (UL 2007 L 120, str. 1)

V utemeljitev tožbe se tožeča stranka opira na člen 340 Pogodbe o delovanju Evropske unije in, v okviru njegovega sklicevanja, na špansko pravo o odgovornosti upravnih organov iz člena 106 ustave in členov 139 in naslednjih zakona 30/92 z dne 26. novembra 1992 o pravni ureditvi javne uprave in splošnem upravnem postopku (Ley 30/92, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común).

V zvezi s tem tožeča stranka navaja:

— da so se prejete pomoči namenile za gradnjo akvakulturnega proizvodnega obrata, pri čemer ni bilo nobene ovire za izvedbo projekta, ki se je uresničeval s temi pomočmi, niti za izvedene investicije.

— Ko je bil projekt v končni fazi izvedbe, je podjetje iz Avstralije dobilo sporočilo, da uvoz te vrste v Evropsko unije ni mogoč zaradi Uredbe Komisije (ES) št. 1251/2008 z dne 12. decembra 2008 o izvajanju Direktive Sveta 2006/88/ES glede pogojev in zahtev v zvezi z izdajanjem spričeval za dajanje živali in proizvodov iz ribogojstva na trg in za njihov uvoz v Skupnost ter o določitvi seznama vektorskih vrst (UL 2008 L 333, str. 41).
1.

Tožeča stranka trdi, da popravek, ki ga uporabila Komisija, krši člen 31 Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL 2005 L 209, str. 1) in smernice iz leta 1997 (dokument VI/5330/97) o pogojih, ki morajo biti izpolnjeni za uporabo popravka v višini 25 % ali 10 %. Ta kršitev pomeni, da je Komisija prekoračila okvire izvrševanja svoje pravice do presoje in kršitev načel sorazmernosti in pravne varnosti. — Prvič, španski organi menijo, da razni uporabljeni popravki kršijo člen 31(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 v zvezi s smernicami iz leta 1997 in načelom sorazmernosti, saj Komisija ni imela resnih in tehtnih indicev za ugotovitev, da je treba za gozdnate pašnike – razen za gozdnate pašnike petih avtonomnih skupnosti v letu 2009, za katere se uporablja člen 73a(2a) Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 z dne 21. aprila 2004 o podrobnih pravilih za izvajanje navzkrižne skladnosti, modulacije in integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, predvidenih z Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike ter o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL 2004 L 141, str. 18) – za leta od 2009 do 2013 uporabiti finančni popravek v višini 25 %,. Španski organi nasprotujejo tudi temu, da je Komisija 10-odstotni popravek za leta od 2009 do 2013 uporabila za pašnike z grmičevjem, za gozdnate pašnike (deheze) pa za leto 2009. — Drugič, španski organi menijo, da izpodbijani sklep krši člen 31 Uredbe (ES) št. 1290/2005 v zvezi z načeli sorazmernosti in pravne varnostim, saj ni bil upoštevan člen 73a(2a) Uredbe (ES) št. 796/2004 v zvezi s členom 137 Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 15(3) PDEU v povezavi s členom 2(1) Uredbe (ES) št. 1049/2001 Tožeča stranka poleg tega trdi, da je bila s tem, ko ji je bil v celoti zavrnjen dostop do dokumentov, ki se nanašajo na skupino „kodeks ravnanja“ (obdavčitev podjetij), ki jo je vzpostavil Svet, kršena tudi pravica do vpogleda v te dokumente, zagotovljena z zgoraj navedenima določbama. Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da izjeme od obveznosti preglednosti, določene v členu 4(3) in (1)(a), četrta alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001, v tem primeru ne veljajo. Poleg tega trdi, da prevladujoči javni interes zahteva razkritje dokumentov, ampak, da tožena stranka ni obrazložila njene zavrnitve niti ni uravnotežila tega prevladujočega javnega interesa in interesa, varovanega s členom 4(3) Uredbe.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev členov 1 in 6 Uredbe št. 1/58, člena 22 Listine, ter členov 1d(1) in (6), 27 in 28(f) Kadrovskih predpisov ter člena 1 Priloge III h Kadrovskim predpisom, ker je izbira drugega jezika neupravičeno omejena na zgolj tri jezike, in sicer angleščino, francoščino in nemščino, ostali uradni jeziki Evropske unije pa so izključeni.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 15 Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil. (2)
C 364/28

Tožba, vložena 16. avgusta 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)

(Zadeva T-457/16)

(2016/C 364/31)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen in N. Bertram, odvetniki)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Schwamm & Cie. (Saarbrücken, Nemčija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj: tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: besedna znamka Unije „Le Coq de France“ – Prijava št. 10 882 331

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 15. junija 2016 v zadevi R 1786/2015-4

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlog
8.

Osmi tožbeni razlog: kršitev načel pravne varnosti in zakonitosti. Izpodbijani sklep krši načelo pravne varnosti, ker (i) odstopa od pravne prakse in same prejšnje prakse Komisije in (ii) ne opredeljuje zatrjevane prednosti.
SL Uradni list Evropske unije C 314/27

Tožba, vložena 26. junija 2016 – Ville de Paris/Komisija

(Zadeva T-339/16)

(2016/C 314/38)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Ville de Paris (Pariz, Francija) (zastopnik: J. Assous, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Razglasi za nično Uredbo Komisije (EU) 2016/646 z dne 20. aprila 2016 o spremembi Uredbe (ES) št. 692/2008 glede emisij iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 6);

— Evropski komisiji naloži plačilo simbolične odškodnine v višini 1 EUR za škodo, ki je Ville de Paris nastala zaradi sprejetja te uredbe;

— Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: ničnost Uredbe Komisije (EU) 2016/646 z dne 20. aprila 2016 o spremembi Uredbe (ES) št. 692/2008 glede emisij iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 6) (UL L 109, str. 1, v nadaljevanju: izpodbijana uredba) zaradi nepristojnosti, ker je Evropska komisija nepravilno uporabila regulativni postopek s pregledom. Komisija nima pristojnosti rationae materiae in je pri sprejetju izpodbijane uredbe storila bistveno kršitev postopka.

2. Drugi tožbeni razlog: ničnost izpodbijane uredbe zaradi kršitve primarne zakonodaje, sekundarne zakonodaje na področju okolja in subsidiarnih norm prava Evropske unije zaradi nespoštovanja splošnih načel evropskega prava okolja ter načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj.

V zvezi z odškodninskim zahtevkom tožeča stranka trdi, da so izpolnjeni pogoji za uveljavitev nepogodbene odgovornosti Unije, prvič, ker ima izpodbijana uredba tako formalne kot vsebinske pomanjkljivosti, drugič, ker je izpodbijana uredba tožeči stranki povzročila dejansko in gotovo škodo in, tretjič, ker o vzročni zvezi med ravnanjem Komisije in zatrjevano škodo ni mogoče dvomiti.
SL Uradni list Evropske unije C 305/51

Tožba, vložena 7. julija 2016 – ArcelorMittal Tubular Products Ostrava in drugi/Komisija

(Zadeva T-364/16)

(2016/C 305/69)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. (Ostrava-Kunčice, Češka republika) in 12 drugih tožečih strank (zastopnika: G. Berrisch, odvetnik, in B. Byrne, Solicitor)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— razglasi za ničen sklep Evropske komisije, sprejet 6. junija 2016 ali pred tem, s katerim se družba Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd izbriše iz seznama družb, vpisanih pod dodatno oznako TARIC A950, in se vpiše pod dodatno oznako TARIC C129 za vse oznake TARIC, navedene v členu 1(1) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2272 z dne 7. decembra 2015 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih brezšivnih cevi iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (UL 2015 L 322, str. 21), s čimer se stopnja protidampinške dajatve, ki se uporabi za uvoz brezšivnih cevi, ki jih proizvaja družba Hubei, zniža na 0 %.

— Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo zgolj en tožbeni razlog, s katerim trdijo, da je izpodbijani sklep brez pravne podlage in da torej krši člen 1(2) in Prilogo k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2015/2272.

Evropska komisija je izpodbijani sklep oprla na sodbo Sodišča ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. in drugi/Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd ter Svet Evropske unije/Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (Združeni zadevi C--186/14 P in C--193/14 P, EU:C:2016:209), s katero je Sodišče potrdilo sodbo Splošnega sodišča Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Svet Evropske unije (T-528/09, EU:T:2014:35), s katero je Splošno sodišče razglasilo za nično Uredbo Sveta (ES) št. 926/2009 o uvedbi protidampinške dajatve na nekatere brezšivne cevi s poreklom iz Ljudske republike Kitajske v delu, v katerim je ta nalagala protidampinško dajatev za proizvode družbe Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd. Tožeče stranke menijo, da je Evropska komisija razglasitev ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 926/2009 napačno razširila na Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2015/2272, saj ta ni bila predmet sodnih sporov. Evropska komisija bi zato lahko izpodbijani sklep sprejela šele po razveljavitvi Uredbe (EU) 2015/2272.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 107(1) PDEU in obveznosti obrazložitve iz člena 296 PDEU, ker naj bi Komisija nepravilno presodila vprašanje selektivnosti spornega ukrepa. — Člen 185(2)(b) WIB 1992 in sistem davčne oprostitve presežnih dobičkov, ki iz njega izhaja, naj bi se uporabljal za vsa podjetja, ki so v podobnem dejanskem in pravnem položaju ter opravljajo gospodarske dejavnosti, na katere se sporni ukrep nanaša. Sporni ukrep naj tako ne bi bil omejen na določena podjetja, ki naj bi jih bilo mogoče opredeliti glede na specifične značilnosti, in naj zato ne bi bil selektiven v smislu člena 107(1) PDEU. — Podredno tožeča stranka Komisiji očita, da je storila očitno napako pri presoji s tem, da je ugotovila, da davčna oprostitev presežnih dobičkov ni del referenčne ureditve. Davčna oprostitev presežnih dobičkov naj bi bila zaradi sinergij in velikih prednosti ob uporabi tržnega načela bistven del ukrepov, ki določajo skupen znesek obdavčljivih dohodkov, in je zato ni mogoče obravnavati kot odstopanje od referenčne ureditve, ki bi vodilo do selektivnosti. — Še bolj podredno tožeča stranka uveljavlja, da Komisija ne more dokazati, da je Belgische Rulingcommissie (belgijski odbor za davčna stališča) narobe uporabljal tržno načelo pri uporabi člena 185(2)(b) WIB 1992. Argumentacija Komisija naj ne bi bila koherentna, pri tem naj bi se sicer upoštevali pomembni vidiki, vendar naj bi si ti nasprotovali ali ne bi bili dovolj koherentni.
SL Uradni list Evropske unije C 287/33

Tožba, vložena 24. junija 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Fratelli Polli (ANTICO CASALE)

(Zadeva T-327/16)

(2016/C 287/40)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemčija) (zastopniki: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen, odvetniki, in N. Bertram, odvetnica)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Fratelli Polli, Spa (Milano, Italija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije „ANTICO CASALE“ – znamka Evropske unije št. 10 531 432

Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora EUIPO za pritožbe z dne 13. aprila 2016 v zadevi R 1337/2015-2

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi izpodbijano odločbo;

— EUIPO naloži plačilo stroškov.

Navajani tožbeni razlogi

— Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009;

— kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009;
1.

Prvi tožbeni razlog: Kršitev člena 106(2) PDEU, saj je Komisija neutemeljeno ugotovila izpolnjevanje zahtev iz točke 19 (Oddelek 2.6) Okvira [Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve (2011)], kršitev načel Pogodbe o oddaji javnih naročil in nepravilna razlaga člena 7(2) Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 71, v nadaljevanju: Direktiva o poštnih storitvah). — Metode, ki jih države članice uporabijo za financiranje opravljanja univerzalnih storitev morajo biti v skladu z načeli prepovedi diskriminacije, preglednosti in enakega obravnavanja, ki izhajajo iz določb Pogodbe DEU o svoboščinah na notranjem trgu, (vključno z izbiro izvajalca univerzalne poštne storitve v postopku, odprtem za konkurenco) in s členom 106(2) PDEU, kar naj v obravnavi zadevi ne bi bilo podano.
—

Evropski komisiji naloži povračilo škode, ki jo je povzročila družbam Escarp. S.C.P., Agropecuaria Sebcar, S.L. in Rusfal 2000, S.L., kot posledico svojega ravnanja in opustitev v zvezi z motnjami na trgu breskev in nektarin v tržnem letu 2014, zlasti s sprejetjem Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 913/2014 in Delegirane Uredbe (EU) št. 932/2014.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev določb Sklepa 2014/792/EU (1) o sistemu zgodnjega opozarjanja in Uredbe 2015/1929 (2) o enotnem sistemu za zgodnje odkrivanje in izključitev ter kršitev pravice do izjave in načela sorazmernosti.
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, ki naj bi jo Komisija napravila v zvezi z uporabo sporočila Komisije – Začasni okvir Skupnosti za ukrepe državnih pomoči v podporo dostopu do financiranja ob trenutni finančni in gospodarski krizi (UL 2009, C 83, str. 1).
1.

Prvi tožbeni razlog: Svet Evropske unije (v nadaljevanju: Svet) ni imel pravne podlage za sprejetje izpodbijanih ukrepov. Prvič, izpodbijana ukrepa ne izpolnjujeta pogojev, da bi se Svet lahko oprl na člen 29 PEU. Med drugim: (i) cilja, ki ju je izrecno navedel Svet (krepitev načela pravne države in spoštovanja človekovih pravic v Ukrajini), sta le prazni navedbi in legitimno ne moreta biti veljavna podlaga za ta ukrepa; (ii) podlaga, na katero se Svet opira, ni zadostno povezana z ravnjo sodnega nadzora, ki se zahteva v teh okoliščinah; in (iii) naložitev omejevalnih ukrepov tožeči stranki v bistvu podpira in legitimira ravnanje nove ukrajinske oblasti, ki ogroža pravico do poštenega sojenja in načelo pravne države ter ki krši ali je pripravljena sistematično kršiti človekove pravice. Drugič, pogoji, v skladu s katerimi se je mogoče sklicevati na člen 215 PDEU, niso bili izpolnjeni, ker ni bil na podlagi oddelka 2 naslova V PEU sprejet nobene veljaven sklep. Tretjič, ni zadostne povezave za uporabo člena 215 PDEU proti tožeči stranki.
—

Potrdi izpodbijano odločbo v delu, v katerem se ugodi ugovoru v zvezi z naslednjimi proizvodi in storitvami: Razred 9: posneti radijski programi; posneti programi za oddajanje ali drug način radijskega prenosa; Razred 38: radijsko oddajanje; prenos in komunikacijske storitve, oddajanje in/ali prenos radijskih programov prek satelita, DTT, kabla, DSL in širokopasovnega oddajanja in/ali prenos avdio programov; prenos avdio programov (na kakršen koli način); storitve za dostop do novic, aktualnih dogodkov in športnih informacij; telekomunikacija informacij (vključno s spletnimi stranmi); telekomunikacija in/ali komunikacija in/ali oddajanje in/ali prenos radijskih programov;
—

podredno, če prvemu in drugemu predlogu ne bi bilo ugodeno, prekine odločanje o pritožbi v skladu s členom 69(d) Poslovnika Splošnega sodišča, ki je začel veljati 1. julija 2015 (v nadaljevanju: Poslovnik), do sprejetja dokončne odločitve v postopku v skladu s členom 21(1) uredbe št. 2100/94 v zvezi z zahtevo za ugotovitev ničnosti žlahtniteljske pravice za referenčno sorto „Royal Braeburn“ (prijava št. 1998/1082; sorta št. 11960). Od te zahteve je odvisen izid postopka, saj je od njenega izida odvisno, ali referenčna sorta preneha veljati ali pa se izkaže, da je sorta Angers-Beaucouzé ni bila ali ni primerna za preskušanje (glej točko 12) in je bilo zato dodatno preskušanje potrebno ali ne.
—

Odločba odbora za pritožbe, da postopka ne prekine, pomeni očitno napako pri presoji, zlorabo pooblastil in kršitev pravila 20(7) v povezavi s pravilom 50(1) Uredbe št. 2868/95, pravila 52(1) Uredbe št. 2868/95, členov 75, 76(1) in 99(1) Uredbe št. 207/2009 in kršitev načel enakosti pred zakonom, sorazmernosti, pravne varnosti in dobrega upravljanja;
—

za nično razglasi odločbo Evropskega parlamenta A(2015)13844 C z dne 14. januarja 2016 o zavrnitvi potrdilne prošnje tožeče stranke za dostop do nekaterih dokumentov glede podatkov – za člane Evropskega parlamenta – o potnih stroških, dnevnicah, nadomestilih splošnih stroškov in stroških parlamentarne pomoči;
—

ugodi tej pritožbi in izpodbijani sklep spremeni, tako da razveljavi točki 1 in 2 izreka ter točke 1, od 7 do 25, 51, 52, od 63 do 76, 80, 84, 87, 88, 97, 98 in od 101 do 115 tega sklepa;
—

Tožeči stranki sta v upravnem postopku pred Komisijo nanjo naslovili prošnjo za znižanje globe zaradi „posebnosti“ v smislu točke 37 Smernic. Skupina Komisije, ki je obravnavala to zadevo, na to prošnjo ni odgovorila in Komisija je v sklepu ni omenila. Tožeči stranki morata domnevati, da službe Komisije bodisi niso preučile njune prošnje bodisi svoje morebitne ocene niso delile s posvetovalnim odborom ali kolegijem komisarjev za njihovo preučitev. Zato ni mogoče izključiti, da bi, če bi to storile, na koncu naložena globa lahko bila nižja. Komisija je tako kršila načelo dobrega upravljanja in dolžnost obrazložitve.
– 2.

V zvezi z zlorabo pooblastil in obstoječo diskriminacijo: — ugotovi naj se, da so prve tri tožene stranke tožečo stranko v obdobju zaposlitve v misijah, ki so jih ustanovile, brez objektivne utemeljitve obravnavale diskriminatorno, in sicer glede njene plače, pokojninskih pravic in s tem povezanih ugodnosti ter glede varnosti poznejše zaposlitve; — ugotovi naj se, da bi ena od prvih treh toženih strank morala zaposliti tožečo stranko kot začasno uslužbenko; — prvim trem toženim strankam naj se naloži plačilo odškodnine zaradi izgube plače, pokojnine, nadomestil in ugodnosti, povzročene z zgoraj navedenimi kršitvami prava Skupnosti; — toženim strankam naj se naloži, da morajo tožeči stranki na te zneske plačati obresti, izračunane po belgijski zakonski obrestni meri; — strankam naj se določi rok za določitev navedene odškodnine ob upoštevanju razreda in stopnje, v katera bi morala biti zaposlena tožeča stranka, povprečnega zvišanja plače, razvoja njene kariere, nadomestil, ki bi jih morala prejemati iz naslova pogodbe začasne uslužbenke, in s primerjanjem pridobljenih rezultatov s plačo, ki jo je tožeča stranka dejansko prejemala.
—

Prvič, v sklepu ni dokazan obstoj gospodarske prednosti, saj opredeljuje izvršitev/izvedbo odločbe kot nezdružljivo pomoč. V obravnavani zadevi so izpolnjeni pogoji iz zadeve Asteris (sodba z dne 27. septembra 1988, Asteris in drugi, od 106/87 do 120/87). Morebitna korist (quod non) sega v čas pred pristopom Romunije k Evropski uniji in zato zanjo ne veljajo pravila Evropske unije o državnih pomočeh. Drugič, v sklepu ni dokazan obstoj selektivnosti. Bilateralni investicijski sporazum med Romunijo in Švedsko (BIS – pravna podlaga za odločbo), določa sistem splošne odgovornosti, ki velja enako za vse investitorje. Tretjič, v sklepu ni dokazano, da je sporni ukrep mogoče pripisati romunski državi. Romunija nima nobene diskrecijske pravice pri izvršitvi odločbe.
—odloči, da vsaka stranka nosi svoje stroške tega posto pka;
—FE naloži plačilo strošk ov post opka pred Sodiščem za uslužbence.
Pritožbeni razlogi in bistvene trditv e
Pritožnica v utemeljit ev pritožbe nava ja tri pritožbene razloge.
1.Prvi pritožbeni razlog se nanaša na več napačnih uporab prava, ki jih je storilo Splošno sodišče, ter izkr ivljanje razlage 
spisa in uporabo pogojev za pripustite v v zvezi z minimalnimi poklicnimi izkušnjami, ki jih je uporabila komisi ja.
2.Drugi pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava pri ugot ovitvi Splošnega sodišča, da naj bi OI storil očitno 
napak o pri presoji.
3.Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napačno uporabo prava in več kršitev obveznosti obrazložitve, ki jih je storilo 
Splošno sodišče, ko je Komisi ji naložilo, naj plača 10 000 EUR tožeči stranki v okvir u posto pka na prvi stopnji.
Tožba, vložena 18. decembra 2015 – The Art Company B & S/UUNT – Manifatture Daddato in 
Laurora (SHOP ART)
(Zadeva T-735/15)
(2016/C 068/47)
Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
Stranke
Tožeča stranka: The Art Compan y B & S, SA (Quel, Španija) (zastopnika: L. Sánch ez Calderón in J. Villamor Muguerza, 
odvetnika)
Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
Drugi stranki pred odborom za pritožbe: Manifa tture Daddato SpA (Barletta, Italija), Sabina Laurora (Trani, Italija )
Podatki o pos topku pred UUNT
Prijavitelj spor ne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe
Zade vna spor na znamk a: figurativna znamka Skupnosti, ki vsebuje besedni element „SHOP ART“ – Prijava št. 12 030 921
Postopek pred UUNT : posto pek z ugovorom
Izpodbijana odločba: Odločba prvega odbora za pritožbe pri UUNT z dne 8. oktobra 2015 v zadevi R 3050/2014-1
Tožbeni predlog
Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
—razvelja vi izpodbi jano odločbo.
Navajani tožbeni razlog
—Kršit ev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009.22.2.2016 SL Uradni list Evropske unije C 68/37