Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (deseti senat) 
z dne 22. novembra 2018 * 
„Predhodno odločanje –Uredba (ES) št. 861/2007 –Evropski postopek v sporih majhne vrednosti – 
Člen 2(1) in člen 3(1) –Področje uporabe –Pojem ‚stranke‘–Čezmejne zadeve“ 
V zadevi C-627/17, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Okresný súd Dunajská Streda (okrožno sodišče v Dunajski Stredi, Slovaška republika) z odločbo z dne 
18. septembra 2017 , ki je na Sodišče prispela 8. novembra 2017 , v postopku 
ZSE Energia, a.s., 
proti 
RG, 
ob udeležbi 
ZSE Energia CZ, s.r.o., 
SODIŠČE (deseti senat), 
v sestavi F. Biltgen, predsednik osmega senata v funkciji predsednika desetega senata, E. Levits  
(poročevalec), sodnik, in M. Berger, sodnica,  
generalni pravobranilec: H. Saugmandsgaard Øe,  
sodni tajnik: A. Calot Escobar,  
na podlagi pisnega postopka,  
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:  
– za slovaško vlado B. Ricziová, agentka, 
– za portugalsko vlado M. J. Castello-Branco, L. Inez Fernandes in M. Figueiredo, agenti, 
– za Evropsko komisijo M. Heller in A. Tokár, agenta, 
na podlagi odločitve, sprejete po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez 
sklepnih predlogov, 
* Jezik postopka: slovaščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2018 :941 1 
SODBA Z DNE 22. 11. 2018 – ZADEVA C-627/17  
ZSE ENERGIA  
izreka naslednjo 
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 2(1) in člena 3(1) Uredbe (ES) 
št. 861/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o uvedbi evropskega postopka 
v sporih majhne vrednosti (UL 2007 , L 199, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) 
št. 517/2013 z dne 13. maja 2013 (UL 2013 , L 158, str. 1) (v nadaljevanju: Uredba št. 861/2007 ). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo ZSE Energia, a.s., in RG glede izterjave glavnice 
v višini 423,74 EUR. 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
Uredba št. 861/2007 
3 V uvodni izjavi 7 Uredbe št. 861/2007 je navedeno: 
„[…] Ovire za hitro in ne predrago sojenje so večje v čezmejnih zadevah. Zato je nujno uvesti evropski 
postopek v sporih majhne vrednosti. Cilj takšnega evropskega postopka bi morala biti poenostavitev 
dostopa do pravnega varstva. […]“ 
4 V uvodni izjavi 8 te uredbe je navedeno: 
„Z evropskim postopkom v sporih majhne vrednosti bi se morali poenostaviti in pospešiti sodni 
postopki v čezmejnih sporih majhne vrednosti ter znižati njihovi stroški in tako zagotoviti alternativo 
možnostim, ki obstajajo v skladu z zakoni držav članic, ki bodo ostale nespremenjene. […]“ 
5 V uvodni izjavi 11 navedene uredbe je navedeno: 
„Da bi olajšali začetek evropskega postopka v sporih majhne vrednosti, bi morala tožeča stranka 
predložiti vlogo tako, da izpolni standard ni obrazec zahtevka in ga vloži na sodišču. […]“ 
6 Člen 1(1) iste uredbe določa: 
„Ta uredba uvaja evropski postopek v sporih majhne vrednosti, katerega namen je poenostavitev in 
pospešitev reševanja čezmejnih sporov majhne vrednosti in znižanje stroškov. Evropski postopek 
v sporih majhne vrednosti je na voljo strankam v sporu kot alternativa postopkom, ki obstajajo na 
podlagi zakono v držav članic.“ 
7 Člen 2(1) Uredbe št. 861/2007 določa: 
„Ta uredba se uporablja v čezmejnih civilnih in gospodarskih zadevah, ne glede na vrsto sodišča, kjer 
vrednost zahtevka brez vseh obresti, stroškov in izdatkov ne presega 2000 EUR v času, ko pristojno 
sodišče prejme obrazec zahtevka. Ne uporablja se zlasti za davčne, carinske ali upravne zadeve ali 
odgovornost države za dejanja in opustitve dejanj pri izvajanju javne oblasti (‚acta iure impe rii‘).“ 
ECLI:EU:C:2018 :941 2 
SODBA Z DNE 22. 11. 2018 – ZADEVA C-627/17  
ZSE ENERGIA  
8 Člen 3 te uredbe določa: 
„1. V tej uredbi je čezmejna zadeva tista, v kateri ima vsaj ena od strank stalno ali običajno prebivališče 
vdržavi članici, ki ni država članica, v kateri je sodišče, kjer poteka postopek. 
[…] 
3. Ustrezen trenutek za določitev, ali gre za čezmejno zadevo, je datum, ko pristojno sodišče prejme 
obrazec zahtevka.“ 
9 Člen 4(3) navedene uredbe določa: 
„Kadar je zahtevek izven področja uporabe te uredbe, sodišče o tem obvesti tožečo stranko. Sodišče 
obravnava zahtevek v skladu z ustreznim procesnim pravom, ki se uporablja v državi članici, v kateri 
teče postopek, razen čegatožeča stranka ne umakne.“ 
10 Člen 19 te uredbe določa: 
„Ob upoštevanju določb te uredbe evropski postopek v sporih majhne vrednosti ureja procesno pravo 
države članice, v kateri teče postopek.“ 
Slovaško pravo 
11 V skladu s členom 60 zakona št. 160/2015 o zakoniku o pravdnem postopku v različici, ki se uporablja 
v sporu o glavni stvari, pojem „stranke v postopku“ pomeni tožečointoženo stranko. 
12 Intervenient je v členu 81 tega zakonika opredeljen kot tisti, ki sodeluje v postopku v podporo tožeči ali 
toženi stranki ter ima pravni interes glede izida postopka. 
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje 
13 Družba ZSE Energia, ki ima sedež v Bratislavi (Slovaška republika), je pri predložitvenem sodišču 
v skladu z evropskim postopkom v sporih majhne vrednosti vložila zahtevek za izterjavo zneska 
v višini 423,74 EUR brez zamudnih obresti. 
14 Družba ZSE Energia je svoj zahtevek naslovila na predložitveno sodišče na obrazcu A, ki je 
v Prilogi I k Uredbi št. 861/2007 in na katerem je bila navedena kot tožeča stranka 1. 
15 Poleg tega je bila na tem obrazcu kot tožeča stranka 2 navedena družba ZSE Energia CZ, s.r.o., ki ima 
sedež v Češki republiki. V zadevnem zahtevku je bilo navedeno, da je družba ZSE Energia CZ z družbo 
ZSE Energia sklenila komisijsko pogodbo, v skladu s katero je družba ZSE Energia CZ za plačilo 
izvajala upravljanje in izterjavo nekaterih terjatev družbe ZSE Energia, med katerimi je bila terjatev do 
osebe RG, stanujoče v Vojki nad Dunajom (Slovaška republika). 
16 Tožeča stranka 2 je z ločeno vlogo, priloženo navedenemu zahtevku, predložitvenemu sodišču 
sporočila, da bo sodelovala v postopku kot intervenient v skladu s členom 81 zakonika o pravdnem 
postopku, ker ima pravni interes glede izida spora. 
17 Predložitveno sodišče je z obrazcem B, ki je v Prilogi II k Uredbi št. 861/2007 , tožeči stranki 1 in 2 
pozvalo, naj popravita obrazec A. Opozorilo je, da zadevni zahtevek sicer zajema podatke dveh tožečih 
strank, vendar je na obrazcu navedeno, da je treba terjatev plačati samo tožeči stranki 1. Ker je menilo, 
ECLI:EU:C:2018 :941 3 
SODBA Z DNE 22. 11. 2018 – ZADEVA C-627/17  
ZSE ENERGIA  
da tožeča stranka 2 v resnici ni tožeča stranka, je zahtevalo, da je na zahtevku navedena samo tožeča 
stranka 1 ali da se zahtevek dopolni s podatki o terjatvi, ki jo mora tožena stranka plačati tožeči 
stranki 2. 
18 Družba ZSE Energia je v odgovor na ta poziv predložitvenemu sodišču poslala ustrezno popravljen 
obrazec A, na katerem je bila samo ta družba navedena kot „tožeča stranka“, medtem ko je bila 
družba ZSE Energia CZ tam navedena zgolj kot „intervenient“. 
19 Predložitveno sodišče se je torej spraševalo, ali je zadeva, o kateri odloča, čezmejna zadeva, ki spada na 
področje uporabe Uredbe št. 861/2007 . 
20 V teh okoliščinah je Okresný súd Dunajská Streda (okrožno sodišče v Dunajski Stredi, Slovaška 
republika) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji: 
„1. Ali je treba pojem ‚ena od strank‘ iz člena 3(1) Uredbe št. 861/2007 razlagati tako, da zajema tudi 
‚intervenienta‘, to je subjekt, ki sodeluje v postopku, vendar ni niti tožeča niti tožena stranka, 
temve č se spusti v postopek v podporo tožeči ali toženi stranki? 
2. Če ‚intervenienta‘ ne bi bilo mogoče obravnavati kot ‚stranko‘ v smislu člena 3(1) Uredbe 
št. 861/2007 : 
ali postopek, začet z vložitvijo obrazca A […], ki poteka med tožečointoženo stranko, spada na 
področje uporabe Uredbe št. 861/2007 v skladu s členom 2(1) v povezavi s členom 3(1) navedene 
uredbe, če imata ti stranki stalno prebivališče oziroma sedež vdržavi članici, v kateri je sodišče, 
kjer poteka postopek, in ima le ‚intervenient‘ stalno prebivališče oziroma sedež v drugi državi 
članici?“ 
Vprašanji za predhodno odločanje 
Prvo vprašanje 
21 Predložitveno sodišče želi s prvim vprašanjem v bistvu izvedeti, ali je treba člen 3(1) Uredbe 
št. 861/2007 razlagati tako, da se pojem „stranke“ nanaša samo na tožečointoženo stranko 
v postopku v glavni stvari ali tudi na „intervenienta“, ki sodeluje v postopku v podporo eni ali drugi 
od strank v postopku v glavni stvari. 
22 Glede tega je treba uvodoma navesti, da člen 3(1) Uredbe št. 861/2007 ne opredeljuje pojma „stranke“ 
in v zvezi s tem ne napotuje na pravo držav članic. V skladu z ustaljeno sodno prakso tako iz zahtev po 
enotni uporabi prava Unije kakor iz načela enakosti izhaja, da je treba izraze določbe prava Unije, ki se 
za opredelitev smisla in obsega ne sklicuje posebej na pravo držav članic, navadno razlagati avtonomno 
in enotno v celotni Evropski uniji (glej zlasti sodbo z dne 7. avgusta 2018 , Bichat in drugi, C-61/17, 
C-62/17 in C-72/17, EU:C:2018 :653, točka 29 in navedena sodna praksa). 
23 V teh okoliščinah se mora pojem „stranke“ iz člena 3(1) navedene uredbe v pravnem redu Unije 
razlagati avtonomno in enotno. 
24 Glede tega je treba ugotoviti, prvič, da besedilo člena 3(1) Uredbe št. 861/2007 samo po sebi ne 
dopušča, da bi lahko z gotovostjo potrdili, da pojem „stranke“ ne zajema tudi pojma „intervenient“. 
25 Drugič, v zvezi z dvomi, ki jih ima predložitveno sodišče glede razlage pojma „stranke“ zaradi 
morebitne neskladnosti v slovaški različici Uredbe št. 861/2007 , je treba spomniti, da je treba določbe 
prava Unije razlagati in uporabljati enotno ob upoštevanju različic v vseh jezikih Unije. Če se med 
ECLI:EU:C:2018 :941 4 
SODBA Z DNE 22. 11. 2018 – ZADEVA C-627/17  
ZSE ENERGIA  
jezikovnimi različicami besedila zakono daje Unije pojavijo razhajanja, je treba zadevno določbo 
razlagati glede na splošno sistematiko in namen ureditve, katere del je (sodba z dne 1. marca 2016 , 
Alo in Osso, C-443/14 in C-444/14, EU:C:2016 :127, točka 27). 
26 Glede splošne sistematike Uredbe št. 861/2007 je treba navesti – kot je storilo predložitveno sodišče – 
da ta uredba določa samo pravice in obveznosti tožečeintožene stranke v postopku v glavni stvari. 
Tako morata obrazca A in C iz prilog I in III k tej uredbi izpolniti tožeča stranka (obrazec A) in 
tožena stranka (obrazec C). Nasprotno, razen rubrik iz obrazcev, ki so v Uredbi št. 861/2007 pridržane 
pristojnemu sodišču, nobena druga rubrika ni predvidena za morebitne druge osebe, vpletene v spor 
o glavni stvari. 
27 Zato je mogoče iz splošne sistematike Uredbe št. 861/2007 sklepati, da sodelovanje intervenientov 
v zadevah, na katere se nanaša ta uredba, ni predvideno. 
28 Ta presoja je potrjena celo s ciljem Uredbe št. 861/2007 . V uvodnih izjavah 7 in 8 ter členu 1 te uredbe 
je namreč poudarjeno, da je alternativni cilj evropskega postopka trojen. Njen namen je omogočiti 
hitrejše in cenejšereševanje čezmejnih sporov majhne vrednosti. Vendar tega cilja ne bi bilo mogoče 
doseči, če bi uvedeni postopek dopuščal sodelovanje tretje osebe, kot je intervenient. 
29 V teh okoliščinah je treba tudi spomniti – kot sta v svojih stališčih storili slovaška vlada in Komisija – 
da je zakono dajalec Unije ob sprejetju Uredbe (EU) 2015 /2421 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 
16. decembra 2015 o spremem bi Uredbe št. 861/2007 (UL 2015 , L 341, str. 1) izrazil željo, da kljub 
predlogu Komisije v tem smislu (COM(2013 ) 794 final) ne razširi opredelitve pojma čezmejnih zadev. 
Ta volja zakono dajalca Unije ne bi bila upoštevana, če bi stalno prebivališče oziroma sedež 
intervenienta v državi članici, ki ni država članica tožečeintožene stranke, zadoščala za razširitev 
področja uporabe Uredbe št. 861/2007 na zadevo, kakršna je ta v postopku v glavni stvari. 
30 Glede na vse zgoraj navedene preudarke je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 3(1) 
Uredbe št. 861/2007 razlagati tako, da se pojem „stranke“ nanaša samo na tožečointoženo stranko 
v postopku v glavni stvari. 
Drugo vprašanje 
31 Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 2(1) in člen 3(1) Uredbe 
št. 861/2007 razlagati tako, da zadeva spada na področje uporabe te uredbe, če imata tožeča intožena 
stranka stalno prebivališče oziroma sedež v isti državi članici, kot je država članica sodišča, ki odloča 
o njej. 
32 Glede tega zadošča navesti, da člen 2(1) Uredbe št. 861/2007 področje uporabe te uredbe izrecno 
omejuje na čezmejne zadeve. Člen 3(1) navedene uredbe, kot ga razlaga Sodišče vtočki 30 te sodbe, 
opredeljuje čezmejno zadevo kot tisto, v kateri ima tožeča in/ali tožena stranka stalno ali običajno 
prebivališče v državi članici, ki ni država članica, v kateri je sodišče, kjer poteka postopek. 
33 Zato zadeva, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v kateri imata tožeča intožena stranka sedež 
oziroma stalno prebivališče v isti državi članici, kot je država članica sodišča, kjer poteka postopek, ne 
spada na področje uporabe Uredbe št. 861/2007 . 
34 Zaradi celovitosti je treba spomniti, da je v skladu z uvodno izjavo 8 Uredbe št. 861/2007 
zadnjenavedena instrument, ki se – če so pogoji, postavljeni za njeno uporabo, izpolnjeni – doda 
kmožnostim, ki jih ponujajo zakono daje držav članic. 
ECLI:EU:C:2018 :941 5 
SODBA Z DNE 22. 11. 2018 – ZADEVA C-627/17  
ZSE ENERGIA  
35 Tako se procesno pravo, ki se uporablja v državi članici, v kateri poteka postopek, še naprej uporablja, 
če zahtevek ne spada na področje uporabe Uredbe št. 861/2007 . V takem položaju mora v skladu 
s členom 4(3) te uredbe predložitveno sodišče o tem obvestiti tožečo stranko in – če ta zahtevka ne 
umakne – postopek nadaljevati v skladu z nacionalnim procesnim pravom, ki se uporablja. 
36 Ob upoštevanju vseh zgoraj navedenih preudarkov je treba na drugo vprašanje odgovoriti, da je treba 
člen 2(1) in člen 3(1) Uredbe št. 861/2007 razlagati tako, da zadeva, kakršna je ta v postopku v glavni 
stvari, v kateri imata tožeča intožena stranka sedež oziroma stalno prebivališče v isti državi članici, 
kot je država članica sodišča, kjer poteka postopek, ne spada na področje uporabe te uredbe. 
Stroški 
37 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (deseti senat) razsodilo: 
1. Člen 3(1) Uredbe (ES) št. 8 6 1 / 2 0 0 7  E v ropskega parlamenta in Sveta z dne 1 1. julija 2 0 0 7 
o uvedbi ev ropskega postopka v sporih majhne v rednosti, kakor je bila spremenjena 
z Uredbo (EU) št. 5 1 7 / 2 0 1 3  Sveta z dne 1 3. maja 2 0 1 3 , je treba razlagati tako, da se pojem 
„stranke“ nanaša samo na tožečointoženo stranko v postopku v glavni stvari. 
2. Člen 2(1) in člen 3(1) Uredbe št. 8 6 1 / 2 0 0 7 , kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 5 1 7 / 2 0 1 3 , 
je treba razlagati tako, da zadeva, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, v kateri imata 
tožeča intožena stranka sedež oziroma stalno prebivališče v isti državi članici, kot je država 
članica sodišča, kjer poteka postopek, ne spada na področje uporabe te uredbe. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2018 :941 6