Keywords

Summary



Keywords

1. Ničnostna tožba – Akt, zoper katerega je mogoče vložiti tožbo – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne posledice – Pripravljalni akti – Izključitev

(člen 230 ES)

2. Pomoči, ki jih dodelijo države – Projekt pomoči – Komisijina preiskava – Uvodna faza in kontradiktorna faza – Združljivost pomoči s skupnim trgom – Težave pri presoji – Dolžnost Komisije, da začne kontradiktorni postopek – Možnost začetka dialoga z državo članico v uvodni fazi, da se omilijo težave – Poziv, naj se v priglašeni projekt pomoči vnesejo spremembe – Pripravljalni akt

(člen 88(2) in (3) ES; Uredba Sveta št. 659/1999, člena 4 in 6)

3. Ničnostna tožba – Rok – Izhodišče – Datum objave – Datum seznanitve z aktom – Podrednost – Akt, ki se v skladu z ustaljeno prakso institucij, objavi v Uradnem listu – Objava – Pojem

(člen 230 ES, peti odstavek, ES)

4. Postopek – Rok za vložitev tožbe – Prekluzija – Nepredvidljive okoliščine ali višja sila – Opravičljiva zmota

(Statut Sodišča, člen 45, drugi pododstavek)

Summary

1. Akti ali odločbe, ki so lahko predmet ničnostne tožbe, so edini ukrepi, ki ustvarjajo obvezne pravne posledice, ki vplivajo na interese tožeče stranke, in sicer tako, da občutno spremenijo njen pravni položaj. Ko gre za akte ali odločbe, ki nastajajo v več stopnjah, predvsem v notranjih postopkih, so akti, ki jih je mogoče izpodbijati, le ukrepi, ki dokončno določajo položaj institucije po koncu tega postopka, ne pa tudi vmesni ukrepi, katerih namen je pripraviti končno odločbo.

(Glej točko 25.)

2. Namen predhodne preučitve, ki jo določa člen 88(3) ES in ureja člen 4 Uredbe št. 659/1999, je Komisiji dati dovolj časa za premislek in preiskavo, na podlagi katerih lahko oblikuje prvo mnenje o priglašenih projektih pomoči, da presodi, ne da bi bila potrebna temeljita preučitev, ali so združljivi s Pogodbo, ali, nasprotno, da ugotovi, da njihova vsebina glede tega vzbuja dvome.

Formalni postopek preiskave iz člena 88(2) ES in člena 6 Uredbe št. 659/1999, ki Komisiji omogoča, da se popolnoma seznani z vsemi podatki v zadevi pred sprejetjem odločbe, je nujen, kadar ima Komisija hude težave pri presoji, ali je pomoč združljiva s skupnim trgom.

Čeprav je njena pristojnost v zvezi z odločitvijo o začetku formalnega postopka preiskave omejena, ima Komisija vseeno določeno diskrecijsko pravico pri raziskavi in preučitvi okoliščin primera, da ugotovi, ali te pomenijo hude težave. V skladu s ciljem člena 88(3) ES in dolžnostjo dobrega upravljanja lahko Komisija začne dialog z državo, ki je začela priglasitev, ali s tretjimi osebami, da bi med predhodnim postopkom premagala težave, s katerimi se lahko sreča.

Preučitev določb Uredbe št. 659/1999 pokaže, da čeprav je Komisija v okviru formalnega postopka preiskave pristojna, da državo članico prisili, da v določenem smislu spremeni svoj projekt pomoči, saj bi bila sicer ugotovljena nezdružljivost projekta s skupnim trgom, za to ni pristojna na stopnji predhodne preučitve in razen začetka formalnega postopka nima druge možnosti, kot da sprejme odločbo o nenasprotovanju.

Iz tega izhaja, da dopis, ki ga je Komisija poslala nacionalnim organom v predhodnem postopku, v katerem je navedla, da zadevni predlog v okviru preučitve združljivosti projekta pomeni težavo, ter italijanske organe le „pozvala“, naj opustijo svoj predlog, pri čemer so imeli prosto izbiro, sodi v okvir zgoraj navedenega dialoga in ni akt, ki ustvarja obvezne pravne posledice, ampak le pripravljalni akt Komisijine končne odločbe.

(Glej točke od 27 do 29 in od 30 do 36.)

3. Iz besedila člena 230, peti odstavek, ES izhaja, da je merilo datuma, ko se tožeča stranka seznani z aktom, kot izhodišče roka za vložitev tožbe manj pomembno od merila objave ali vročitve akta.

Če se akta ne objavi ali vroči, je dolžnost osebe, ki je seznanjena z obstojem akta, ki jo zadeva, da v razumnem roku zaprosi za celotno besedilo, pod tem pogojem pa lahko rok za vložitev tožbe začne teči šele, ko je zadevna tretja oseba tako natančno seznanjena z vsebino in razlogi zadevnega akta, da lahko uveljavi svojo pravico do tožbe. Vendar se v zvezi z akti, ki so v skladu s stalno prakso zadevne institucije predmet objave v Uradnem listu, tudi če ta objava ni pogoj za njihovo uporabo, merilo datuma, ko se tožeča stranka seznani z aktom, ne uporablja in rok za vložitev tožbe začne teči z datumom objave. V teh okoliščinah lahko namreč zadevna tretja oseba upravičeno pričakuje, da bo zadevni akt objavljen.

Dejstvo, da Komisija tretjim osebam omogoča dostop do celotnega besedila odločbe, ki je na njenem spletnem mestu, skupaj z objavo kratkega obvestila v Uradnem listu, ki zainteresiranim omogoča, da spoznajo zadevno odločbo, in jih opozarja na možnost dostopa po spletu, se mora šteti za objavo v smislu člena 230, peti odstavek, ES.

(Glej točke 48, 49 in 53.)

4. Od uporabe predpisov Skupnosti v zvezi s procesnimi roki se lahko odstopi le v res izjemnih okoliščinah, kot so nepredvidljive okoliščine ali primeri višje sile, v skladu s členom 45, drugi pododstavek, Statuta Sodišča, ali opravičljiva napaka, ker je stroga uporaba teh predpisov odgovor na zahtevo po pravni varnosti in na nujnost izogniti se vsakršni diskriminaciji ali samovoljnemu obravnavanju organa, ki odloča.

(Glej točko 60.)