Pritožba, ki sta jo Ryanair DAC, nekdanja Ryanair Ltd, in Airport Marketing Services Ltd vložili 1. marca 2019 zoper sodbo Splošnega sodišča (šesti razširjeni senat) z dne 13. decembra 2018 v zadevi T-53/16, Ryanair in Airport Marketing Services/Komisija

(Zadeva C-204/19 P)

(2019/C 164/37)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: Ryanair DAC, nekdanja Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd (zastopniki: E. Vahida, avocat, I.-G. Metaxas-Maranghidis, Δικηγόρος, G. Berrisch, Rechtsanwalt, B. Byrne, Solicitor)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija, Svet Evropske unije

Predlogi

Pritožnici Sodišču predlagata, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2018 v zadevi T-53/16 in

— za nične razglasi člene 1, 4, 5 in 6 Sklepa Komisije (EU) 2016/633 (1) z dne 23. julija 2014 o državni pomoči SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN) ali podredno zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču ter vsekakor

— Komisiji naloži plačilo stroškov pritožnic v tem pritožbenem postopku in v postopku v zadevi T-53/16 pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnici trdita, da je izpodbijano sodbo treba razveljaviti iz teh razlogov.

Prvič, Splošno sodišče je napačno uporabilo člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in pravico pritožnic do obrambe v postopku pred Komisijo. Splošno sodišče je: neupravičeno razlikovalo med posebnimi pravicami v členu 41(2) Listine in splošno pravico do dobrega upravljanja iz člena 41 Listine; napačno ugotovilo, da se pravice iz člena 41(2) Listine ne uporabljajo za preiskave na področju državnih pomoči; napačno ugotovilo, da obstaja nasprotje med členom 41(1) in (2) Listine in členoma 107 in 108 PDEU, ter napačno ugotovilo, da bi se pritožnici lahko šteli le za vir informacij v preiskavi.

Drugič, Splošno sodišče je kršilo člen 107(1) PDEU, ker je napačno razlagalo pojem prednosti. Splošno sodišče je: neupravičeno ugotovilo, da ne obstaja hierarhija metodologij za uporabo preskusa udeleženca v tržnem gospodarstvu (v nadaljevanju: UTG) med primerjalno analizo in drugimi metodami; napačno ugotovilo, da je Komisija upravičeno izhajala iz primerjalne analize in zavrnila primerjalni dokaz, ki sta ga predložili pritožnici, napačno ugotovilo, da se Komisiji pri uporabi merila dodatne donosnosti ni treba prepričati, da pričakovani dodatni stroški in pričakovani dodatni prihodki iz neletalskih dejavnosti odražajo to, kako bi UTG upravljal letališče, in napačno ugotovilo, da nižja donosnost in ne nedonosnost zadostuje za ugotovitev obstoja pomoči.

Tretjič, Splošno sodišče je storilo napako pri presoji odgovornosti države, ker: je ugotovilo, da je upravljavec letališča „SMAN“„državni subjekt“; ni uporabilo kazalnikov iz zadeve Stardust Marine ter tega ni zadostno obrazložilo. Splošno sodišče je tudi napačno ugotovilo, da gre odločitve zasebnega podjetja VTAN pripisati državi.

(1) Sklep Komisije (EU) 2016/633 z dne 23. julija 2014 o državni pomoči SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN), ki jo je Francija izvedla za gospodarsko zbornico Nîmes-Uzès-Le Vigan ter družbe, Veolia Transport Aéroport Nîmes, Ryanair Limited in Airport Marketing Services Limited (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 5078) (UL 2016, L 113, str. 32).