ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (Irska) 8. aprila 2022 – Z.K. in M.S./The Minister for Justice and Equality

(Zadeva C-248/22)

(2022/C 237/51)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court (Ireland)

Stranke v postopku v glavni stvari

Pritožnika: Z.K. and M.S.

Nasprotna stranka: The Minister for Justice and Equality

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali Direktiva Sveta 2004/38/ES (1) prepoveduje sočasno podelitev izvedene pravice do prebivanja odtujenemu zakoncu in de facto trajnemu partnerju državljana [Evropske] unije, ki zakonito uresničuje svojo pravico do prostega gibanja kot delavec na podlagi te direktive?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL 2004, L 158, str. 77).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale ordinario di Bologna (Italija) 24. marca 2022 – OV/Ministero dell’Interno – Unità Dublino

(Zadeva C-217/22)

(2022/C 222/31)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale ordinario di Bologna

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: OV

Tožena stranka: Ministero dell’Interno – Unità Dublino

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člena 4 in 5 Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 (1), tudi ob upoštevanju pravice do učinkovitega pravnega sredstva, kot je določena v členu 27 te uredbe, razlagati tako, da se lahko tožeča stranka, ki je pri sodišču države, ki daje zahtevo, vložila pravno sredstvo zoper odločbo o predaji, ki jo je dublinska enota zadnjenavedene države sprejela v okviru postopka za ponovni sprejem v smislu člena 18(1)(b) te uredbe, utemeljeno sklicuje na to, da je država, na katero je zahteva naslovljena, kršila obveznost obveščanja iz člena 4 te uredbe oziroma obveznost izvedbe osebnega razgovora s prosilcem iz člena 5 te uredbe, in, če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, kakšen je pomen take kršitve?

(1) Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL 2013, L 180, str. 31).
1.

Ali dejanska stanja, pri katerih so bila med preiskovanjem kaznivega dejanja v povezavi s posedovanjem prepovedanih drog zoper fizično osebo, za katero policija domneva, da ima v posesti prepovedane droge, uporabljeni prisilni ukrepi osebne preiskave in zasega, spadajo na področje uporabe Direktive 2013/48/EU (1) o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku in v postopkih na podlagi evropskega naloga za prijetje ter pravici do obvestitve tretje osebe ob odvzemu prostosti in do komunikacije s tretjimi osebami in konzularnimi organi med odvzemom prostosti ter Direktive 2012/13/EU (2) o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 25. februarja 2022 – BM, NP/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

(Zadeva C-132/22)

(2022/C 207/25)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: BM, NP

Tožena stranka: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 45(1) in (2) PDEU ter člen 3(1)(b) Uredbe št. 492/2011 (1) razlagati tako, da nasprotujeta določbi, kakršna je člen 1(655) zakona št. 205/2017, v skladu s katero se zaradi izpolnjevanja pogoja za sodelovanje v postopku uvrstitve na razvrstitvene sezname primernih kandidatov, s katerimi se nato sklenejo pogodbe o opravljanju pedagoškega dela v italijanskih ustanovah UGP za nedoločen ali določen čas, upoštevajo zgolj poklicne izkušnje, ki so jih kandidati pridobili v teh državnih ustanovah, ne pa tudi v enakovrednih izobraževalnih ustanovah v drugih evropskih državah, glede na to, da je zadevni postopek namenjen uresničevanju posebnega cilja, in sicer preprečevanju pojava prekarnih oblik zaposlovanja na nacionalni ravni, ali pa je mogoče, če bi Sodišče ugotovilo, da italijanska zakonodaja v abstraktnem smislu ni v nasprotju s pravnim okvirom Unije, šteti, da so ukrepi, določeni v tej nacionalni zakonodaji, v konkretnem primeru sorazmerni z navedenim ciljem v javnem interesu, ki se z njimi uresničuje?

(1) Uredba (EU) št. 492/2011 z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (UL 2011, L 141, str. 1).
4.

Ali so pojmi „jedro inventivne ravni“, „osrednja inventivna raven“ in/ali „predmet izuma“ osnovnega patenta pomembni za razlago člena 3(c) Uredbe št. 469/2009 in, če so nekateri ali vsi ti pojmi pomembni, kako jih je treba razumeti v okviru razlage člena 3(c) Uredbe št. 469/2009? Ali je treba pri uporabi navedenih pojmov razlikovati glede na to, ali gre za izdelek, ki je sestavljen iz ene same učinkovine (tako imenovani „monoizdelek“), ali za izdelek, ki je sestavljen iz kombinacije učinkovin (tako imenovani kombinirani izdelek), in, če je odgovor pritrdilen, v kakšnem smislu? Kako je treba zadnjenavedeno vprašanje presoditi v primeru, v katerem osnovni patent po eni strani vsebuje patentni zahtevek za monoizdelek, po drugi strani pa patentni zahtevek za kombinirani izdelek, pri čemer se zadnjenavedeni patentni zahtevek nanaša na kombinacijo učinkovin, ki je sestavljena iz učinkovine monoizdelka in dodatno iz ene ali več učinkovin na podlagi znanega tehničnega stanja?
5)

Ali je v nasprotju s celotno Direktivo Sveta 93/13/EGS in zlasti s peto uvodno izjavo te direktive (ker potrošniki na splošno ne poznajo predpisov, ki v drugih državah članicah urejajo pogodbe za prodajo blaga ali storitev; ker jih lahko to nepoznavanje odvrne od neposrednih transakcij za nabavo blaga ali storitev v drugi državi članici) takšna sodna praksa, v skladu s katero se v primeru očitanega pomanjkanja obveznega elementa v potrošniški kreditni pogodbi predpostavlja, da je bilo to dejstvo potrošniku znano že ob podpisu kreditne pogodbe, zlasti če je potrošnik na drug način potrdil, da se je seznanil s kreditno pogodbo, s tem da je podpisal katerega od drugih povezanih kreditnih dokumentov (na primer obrazec s standardnimi informacijami o potrošniškem kreditu, seznam prejetih dokumentov itd.)?
1.

Ali je treba tarifno številko 9403 KN razlagati tako, da mačji praskalniki iz različnih materialov, ki so namenjeni temu, da se v (stanovanjskih) prostorih namestijo na tla in tam stojijo, tako da lahko mačke nanje plezajo, na njih sedijo in ležijo ter jih praskajo, ne spadajo pod to tarifno številko KN, ker so drugačne narave v smislu Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1229/2013 (1) z dne 28. novembra 2013 in Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 350/2014 (2) z dne 3. aprila 2014? Če gre za drugačno naravo, ki preprečuje uvrstitev pod tarifno številko 9403 KN, v čem je torej ta drugačna narava?
2.

Ali je treba predpise Unije o državnih pomočeh, zlasti prvo alternativo pojma „začetek del“ iz točke 19(44) sporočila Komisije „Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020“, to je „začetek gradbenih del v okviru naložbe“, razlagati tako, da mora pristojni organ države članice v primeru, ko ugotovi začetek gradbenih del v zvezi z naložbo, v skladu z načelom varstva legitimnih pričakovanj dodatno upoštevati še, do katere faze je bil izpeljan naložbeni projekt, in kakšna je verjetnost, da bo dokončan?
2.

Če je odgovor pritrdilen in je torej treba v polno restitucijo vključiti tudi zakonske obresti: 2.1. Ali člena 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah nasprotujeta načeloma nacionalnega civilnega procesnega prava, in sicer načelu odločanja na predlog stranke in načelu, da je treba v sodbi odločiti v mejah zahtevkov, če se v tožbi ne zahteva polne restitucije skupaj z zakonskimi obrestmi, natečenimi v zvezi z zneski, ki so predmet restitucije? 2.2. Ali člena 6(1) in 7(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah nasprotujeta temu, da nacionalno sodišče odloči v skladu z zahtevkom, ki ne zahteva vseh zakonskih obresti na zneske, ki so predmet restitucije? 2.3. Ali načelo učinkovitosti iz člena 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah nasprotuje temu, da nacionalno sodišče ne prizna dela obresti, ki so se natekle na zneske, ki so predmet restitucije, če jih tožeča stranka ni zahtevala? 2.4. Ali načeli učinkovitosti in polne restitucije iz člena 6(1) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah dopuščata ali zahtevata, da se nacionalno sodišče odloči, da bo kvantitativno razširilo zahtevek na zneske, ki v njem niso bili navedeni, zato da doseže polno restitucijo, tako da vanjo vključi del zakonskih obresti, ki niso v navedenem zahtevku, če to stori v korist potrošnika?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (Belgija) 23. decembra 2021 – UP/Centre public d’action sociale de Liège

(Zadeva C-825/21)

(2022/C 158/04)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagateljica kasacijske pritožbe: UP

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Centre public d’action sociale de Liège

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člena 6 in 8 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (1) nasprotujeta pravilu nacionalnega prava, v skladu s katerim je posledica izdaje dovoljenja, ki daje pravico do prebivanja in se izda v okviru obravnave prošnje za izdajo dovoljenja za prebivanje iz zdravstvenih razlogov, ki se ob upoštevanju zgoraj pojasnjenih meril šteje za dopustno, ta, da se državljanu tretje države med obravnavo te prošnje, čeprav le začasno in preklicno, dovoli prebivanje, zaradi česar izdaja takega dovoljenja povzroči impliciten umik odločbe o vrnitvi, ki je bila pred tem sprejeta v okviru azilnega postopka, s katerim ni združljiva?

(1) Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL 2008, L 348, str. 98).
1.

Ali za obstoj neizogibnih, izrednih okoliščin v kraju potovanja v smislu člena 12(2), prvi stavek, Direktive (EU) 2015/2302 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih, spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2001/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 90/314/EGS (1) (v nadaljevanju: Direktiva o paketnih potovanjih) zadostuje, da je strokovni nacionalni organ, ki je bil ustanovljen za zaščito pred nalezljivimi boleznimi, ciljno območje potovanja uvrstil med območja tveganja in pogoji za uvrstitev med območja tveganja niso bili hkrati podani v domačem kraju?
2.

Ali naj se izraz „zabojnik“ iz podštevilke 8609 009000 kombinirane nomenklature skupne carinske tarife v različici iz Priloge I k Uredbi Komisije (EU) št. 1001/2013 z dne 4. oktobra 2013 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi razlaga tako, da se nanaša na izdelek, ki je sistem za transport cevi in ki ga sestavlja več aluminijastih dvižnih profilov, dva jeklena dvižna kola na dvižni profil ter dva zapaha M20 na dvižni profil, ki se uporabljata za varno pritrditev dvižnih profilov. Cevi se položijo na vrh dvižnih profilov. Doda se nov set dvižnih profilov, nato pa se cevi položijo na take dodane dvižne profile ter tako naprej, dokler ni zapakirana želena količina cevi. Za zaključek se vedno namesti set dvižnih profilov. Ko so cevi zapakirane v dvižne profile, se na dvižne kole pritrdijo jeklene verige, in sicer skozi vsakega od štirih oglov (skozi obroče na dvižnih kolih); izdelek je tako pripravljen na natovarjanje z žerjavom ali viličarjem, če gre za prevoz po kopnem.
3.

(a) Ali ima v okoliščinah iz vprašanja 1 zgoraj, če je izvršitveni pravosodni organ prepričan, da postopki, ki so privedli do poznejše obsodbe in naloga za izvršitev, niso bili izvedeni skladu s členom 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah ter zlasti, da je nenavzočnost zahtevane osebe vključevala kršitev pravic do obrambe in/ali pravice zahtevane osebe do poštenega sojenja, izvršitveni pravosodni organ pravico in/ali dolžnost, (a) da zavrne predajo zahtevane osebe, ker naj bi bila taka predaja v nasprotju s členom 6 Konvencije in/ali členom 47 in členom 48(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in/ali (b) da od odreditvenega pravosodnega organa zahteva, naj kot pogoj za predajo zagotovi jamstvo, da bo zahtevana oseba po predaji upravičena do ponovnega sojenja ali pritožbe, pri čemer bo imela pravico sodelovati v postopku, ki omogoča ponovno vsebinsko presojo zadeve skupaj z novimi dokazi in ki lahko privede do spremembe prvotne odločitve v zvezi z obsodbo, ki je privedla do naloga za izvršitev? (b) Ali je v zvezi z vprašanjem 3(a) zgoraj upoštevno merilo, ali bi bila s predajo zahtevane osebe kršena bistvena vsebina njenih temeljnih pravic na podlagi člena 6 Konvencije in/ali člena 47 in člena 48(2) Listine, in ali v tem primeru dejstvo, da so bili postopki, ki so privedli do poznejše obsodbe in naloga za izvršitev, izvedeni v njeni nenavzočnosti, in da v primeru predaje zahtevana oseba ne bo imela pravice do ponovnega sojenja ali pritožbe, izvršitvenemu pravosodnemu organu zadostuje za sklepanje, da bi bila s predajo kršena bistvena vsebina navedenih pravic?
Pritožba, ki jo je Nec Corp. vložila 16. decembra 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 29. septembra 2021 v zadevi T-341/18, Nec/Komisija

(Zadeva C-786/21 P)

(2022/C 84/39)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnica: Nec Corp. (zastopniki: R. Bachour, Solicitor, A. Pliego Selie, W. Brouwer, R. Warning, advocaten)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano sodbo razveljavi;

— odloči o zadevi ter sporni sklep razglasi za ničen in/ali zniža globo, kot je predlagano v pritožbi, ali podredno, zadevo vrne Splošnemu sodišču, da bo razsodilo v skladu s sodbo Sodišča; in

— Komisiji naloži plačilo stroškov v tem postopku in v postopku pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica s prvim pritožbenim razlogom, ki je razdeljen v tri dele, trdi, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo s tem, da ni navedlo zadostne ali primerne obrazložitve glede presoje, ali bi bila globa, naloženi pritožnici, lahko povišana zaradi ponovitve kršitve.

Prvič, Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da je bila z sporno odločbo pritožnici lahko naložena ločena globa zaradi ponovitve kršitve, čeprav je njena odgovornost opredeljena kot zgolj izvedena odgovornost.

Drugič, Splošno sodišče je storilo napako s tem, da je potrdilo povišanje globe zaradi ponovitve kršitve za obdobje pred 20. majem 2010, to je preden je bila pritožnica obveščena, da naj bi storila kršitev. To ni niti pravno pravilno niti sorazmerno, zlasti zaradi kratkega časa, ki je minil med tem, ko je Komisija sprejela Odločbo DRAMs (1), in koncem kršitve, ki jo je storila Tokin Corporation, in zaradi tega, da torej objektivno ni mogoče šteti, da je pritožnica sprejela ali kakor koli podprla kršitev, ki jo je storila Tokin Corporation.

Tretjič, Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi vsekakor napačno uporabilo pravo, ker je pri preučitvi zneska kršitve in določanju obdobja, za katero je bila kršitev naložena, napačno uporabilo načelo sorazmernosti.

Pritožnica z drugim prvim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče v izpodbijani sodbi izkrivilo sporno odločbo in sprejelo očitno nekonsistentnost sporne odločbe, kar zadeva udeležbo pritožnice pri zadevni kršitvi, s tem, da je nekonsistentnost glede opredelitve odgovornosti pritožnice nadomestilo s svojo presojo dejanskega stanja in obrazložitvijo Komisije, navedeno v sporni odločbi.

Pritožnica s tretjim pritožbenim razlogom trdi, da je Splošno sodišče v izpodbijani sodbi napačno uporabilo s tem, da je napačno uporabilo načelo sorazmernosti, in kršilo obveznost, da pri preučitvi zneska globe v okviru izvajanja neomejene sodne pristojnosti navede zadostno ali primerno obrazložitev.

(1) Sklep Komisije z dne 19. maja 2010 v zvezi s postopkom v skladu s členom 101 PDEU (1) in členom 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/38.511 – DRAMs).
C 73/14

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte costituzionale (Italija) 22. novembra 2021 – E.D.L.

(Zadeva C-699/21)

(2022/C 73/18)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte costituzionale

Stranka v postopku v glavni stvari

E.D.L.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 1(3) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ o evropskem nalogu za prijetje (1) v povezavi s členi 3, 4 in 35 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da mora izvršitveni pravosodni organ, če meni, da bi predaja osebe, ki trpi za hudo, kronično in potencialno neozdravljivo boleznijo, lahko povzročila nevarnost resne škode njenemu zdravju, od odreditvenega pravosodnega organa zahtevati informacije, na podlagi katerih je mogoče izključiti obstoj tega tveganja, in zavrniti predajo osebe, če v razumnem roku ne pridobi ustreznih zagotovil?

(1) Okvirni sklep sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL 2002, L 190, str. 1).
—

Ugotovi naj se, da je Republika Bolgarija s tem, da bolgarskega sodnega registra ni povezala s sistemom povezovanja poslovnih registrov (BRIS), kršila Direktivo (EU) 2017/1132 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o določenih vidikih prava družb (1), zlasti člen 166 in Prilogo III, dela A in B, opomba 2, te direktive;
3.

Če je odgovor na vprašanje (1) nikalen, odgovor na vprašanje (2) pa pritrdilen: Ali člen 14(3) Direktive 2008/48 nasprotuje nacionalni ureditvi države članice, v skladu s katero ima potrošnik, ki je veljavno uveljavljal svojo pravico do odstopa, ki temelji na členu 14(1) Direktive 2008/48, v razmerju do kreditodajalca pravico do vrnitve plodov in koristi, ki jih je ta pridobil s plačili potrošnika, opravljenimi do odstopa od pogodbe?
1.

Ali je treba člen 33(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (1), imenovane Uredba Bruselj I, razlagati tako, da samostojna opredelitev pravnomočnosti zadeva vse njene pogoje in učinke, ali pa se lahko en del pridrži za pravo sodišča, pri katerem je bila vložena tožba in/ali za pravo sodišča, ki je izdalo odločbo?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social no 1 de Madrid (Španija) 20. septembra 2021 – TA/BA, DA, DV in CG

(Zadeva C-585/21)

(2022/C 51/25)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Social no 1 de Madrid

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: TA

Tožene stranke: BA, DA, DV in CG

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali se člen 1(1)(a) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (1) in s tem vsebina Direktive uporablja v primeru, da vodja notarske pisarne – ki je javni uslužbenec in hkrati zasebni podjetnik z zaposlenimi delavci, pri čemer odnos z njim kot delodajalcem urejata splošna delovna zakonodaja in sektorska kolektivna pogodba – nadomesti prejšnjega vodjo te notarske pisarne, ki je nehal opravljati dejavnost, in prevzame njegov arhiv, nadaljuje z opravljanjem dejavnosti v istem delovnem centru z isto materialno strukturo ter prevzame zaposlene, ki so delali za prejšnjega notarja, ki je vodil to pisarno?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98.
2.

Ali načelo, ki izhaja iz člena 4(3) Pogodbe o Evropski uniji in sodne prakse Sodišča Evropske unije, da je treba nacionalno pravo razlagati v skladu s pravom Unije, zahteva široko razlago določbe nacionalnega prava, kot je člen 401, točka 2, zakonika o civilnem postopku, tako da se med razloge za obnovo postopka iz tega člena vključi pravnomočna zamudna sodba, v kateri je sodišče – v nasprotju z obveznostmi, ki izhajajo iz sodbe Sodišča Evropske unije v zadevi Profi Credit, C-176/17 – opustilo preučitev pogodbe med potrošnikom in posojilodajalcem z vidika nepoštenih pogodbenih pogojev in se omejilo le na preučitev formalne veljavnosti menice?
—

Direktivo 2001/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. decembra 2001 o splošni varnosti proizvodov (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 765/2008 (2) in Uredbo (ES) št. 596/2009 (3), zlasti njen člen 12 in Prilogo II,
Pritožba, ki jo je Joëlle Mélin vložila 30. avgusta 2021 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 30. junija 2021 v zadevi T-51/20, Mélin/Parlament

(Zadeva C-541/21 P)

(2022/C 24/19)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Joëlle Mélin (zastopnik: F. Wagner, avocat)

Druga stranka v postopku: Evropski parlament

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 30. junija 2021 v zadevi T-51/20, Mélin/Parlament;

— ugovor nezakonitosti razglasi za dopusten, člena 33(1) in (2) ter 68(1) in (2) Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev pa razglasi za nezakonita;

— ugotovi neobstoj pravne podlage Sklepa generalnega sekretarja z dne 17. decembra 2019 ter ga razglasi za ničnega;

primarno:

— ugotovi, da je Joëlle Mélin predložila dokaz o delu njene pomočnice v skladu s členom 33(1) in (2) Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev in sodno prakso Sodišča Evropske unije;

posledično,

— za ničen razglasi sklep generalnega sekretarja Evropskega parlamenta z dne 17. decembra 2019, ki je bil vročen z dopisom št.oD202484 dne 18. decembra 2019, in ki je bil sprejet na podlagi člena 68 Sklepa 2009/C 159/01 predsedstva Evropskega parlamenta z dne 19. maja in 9. julija 2008„o izvedbenih ukrepih v zvezi s Statutom poslancev Evropskega parlamenta“, kakor je bil spremenjen, s katerim je bila ugotovljena terjatev v zvezi s tožečo stranko v višini 130 339,35 € iz naslova neupravičeno plačanih zneskov v okviru parlamentarne pomoči in obrazložena njena izterjava;

— za ničen razglasi opomin št. 2019-2081 s katerim je bila pritožnica obveščena, da je bila v zvezi z njo ugotovljena terjatev v skladu s sklepom Generalnega sekretarja z dne 17. decembra 2019, ter da je bila naložena povrnitev neupravičeno plačanih zneskov iz naslova parlamentarne pomoči v skladu s členom 68 Izvedbenih ukrepov za Statut poslancev in členov od 98 do 101 finančne uredbe;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo vseh stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica navaja pritožbeni razlog naslovljen „KRŠITEV PRAVA UNIJE S STRANI SPLOŠNEGA SODIŠČA – NAPAČNA UPORABA PRAVA IN NAPAČNA PRAVNA OPREDELITEV DEJSTEV – OČITNA NAPAKA PRI PRESOJI – IZKRIVLJENJE SODBE“, ki ga je razdelila na dva dela, prvi se nanaša na ugovor nezakonitosti, ki ga je uveljavljala na prvi stopnji in na preučitev prvega tožbenega razloga s strani Splošnega sodišča, drugi pa se nanaša na vsebino in preučitev tretjega tožbenega razloga s strani Splošnega sodišča.

V okviru prvega poglavja pritožnica navaja ugovor nezakonitosti in trdi, da s členoma 33(1) in (2) ter 68(1) in (2) ni spoštovano načelo pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj. Trditve, ki jih je tožeča stranka navedla v okviru drugega poglavja se nanašajo na presojo, s strani Splošnega sodišča, napak, ki se nanašajo na dejstva in ki se očitajo generalnemu sekretarju.