ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 118/20

Pritožba, ki jo je Trefilerías Quijano, S.A. vložila 6. februarja 2015 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 25. novembra 2014 v združenih zadevah T-427/10 ter T-576/10 in zadevi T-439/12, Trefilerías Quijano/Komisija

(Zadeva C-54/15 P)

(2015/C 118/26)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Pritožnica: Trefilerías Quijano, S.A. (zastopnika: F. González Díaz in A. Tresandi Blanco, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlog

— Sklep Splošnega sodišča z dne 25. novembra 2014 v združenih zadevah T-427/10 ter T-576/10 in zadevi T-439/12, Trefilerías Quijano proti Komisiji, naj se na podlagi člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije razveljavi.

— Evropski komisiji naj se naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v podporo pritožbi navaja en sam razlog.

Pritožnica zatrjuje, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri oceni interesa družbe Trefilerías Quijano SA za vložitev tožbe tako v okviru ničnostne tožbe v zadevi T-576/10 zoper Sklep Komisije z dne 30. septembra 2010 o spremembi Sklepa C(2010) 4387 (final) v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53(1) Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje), kot tudi v okviru prilagoditve tožbenih razlogov in zahtevkov, navedenih v zadevi T-427/10 v zvezi s Sklepom Komisije z dne 30. septembra 2010 o spremembi Sklepa C(2010) 4387 (final) v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53(1) Sporazuma EGP (zadeva COMP/38.344 – Jeklo za prednapenjanje).
SL Uradni list Evropske unije C 127/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 12. januarja 2015 vložilo Landgericht Essen (Nemčija) – kazenski postopek zoper Kanapathippilai Kanageswaran

(Zadeva C-7/15)

(2015/C 127/13)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Essen

Stranka v postopku v glavni stvari

Kanapathippilai Kanageswaran

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je uvrstitev Liberation Tigers of Tamil Eelam na seznam iz člena 2(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (1) v obdobju od 9. septembra 2007 do vključno 24. maja 2009, zlasti zaradi sklepov Sveta z dne 29. maja 2006 (2), z dne 28. junija 2007 (3), z dne 20. decembra 2007 (4), kakor je bil spremenjen s popravnim sklepom z istega dne, z dne 15. julija 2008 (5), z dne 26. januarja 2009 (6), neveljavna?

(1) UL L 344, str. 70.

(2) UL L 144, str. 21.

(3) UL L 169, str. 58.

(4) UL L 340, str. 100.

(5) UL L 188, str. 21.

(6) UL L 23, str. 25.
2.

Ali je treba ob upoštevanju določb zakona št. 9/2012 in predmeta dajatve, določene s tem zakonom, člen 110 PDEU razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica Unije uvede dajatev za onesnaževanje z emisijami, ki se uporablja za vsa tuja motorna vozila pri njihovi registraciji v navedeni državi in ki jo je v zvezi z domačimi motornimi vozili treba plačati le pri prenosu lastninske pravice na takih motornih vozilih, zaradi česar tujega motornega vozila brez plačila dajatve ni mogoče uporabljati, medtem ko je domače motorno vozilo mogoče časovno neomejeno uporabljati brez plačila takse do prenosa lastninske pravice na njem, če do takega prenosa pride?
—

se na področju obresti glede terjatev, ki so v obliki vrednostnih papirjev belgijskega izvora, uporabi davčni odtegljaj, kadar so vrednostni papirji vloženi v ali vpisani na račun finančne institucije s sedežem v drugi državi članici ali državi EGP, medtem ko so te obresti oproščene davčnega odtegljaja, kadar so vrednostni papirji vloženi v ali vpisani na račun finančne institucije s sedežem v Belgiji, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi členov 56 in 63 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter členov 36 in 40 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru;
„1)

Helenska republika, — s tem, da v razumnem roku ni izdelala in sprejela načrta za ravnanje z nevarnimi odpadki v skladu z veljavno zakonodajo Skupnosti in da ni vzpostavila celovitega in primernega omrežja obratov za odstranjevanje nevarnih odpadkov, ki omogoča, da se taki odpadki odstranijo na najprimernejši način za zagotovitev visoke stopnje varstva okolja in javnega zdravja, in — da glede ravnanja z nevarnimi odpadki ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za zagotovitev spoštovanja členov 4 in 8 Direktive 2006/12/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006 o odpadkih ter členov 3(1), od 6 do 9, 13 in 14 Direktive 1999/31/ES (2) z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih, ni izpolnila obveznosti iz, prvič, členov 1(2) in 6 Direktive Sveta z dne 12. decembra 1991 o nevarnih odpadkih (91/689/EGS (3)) v povezavi s členoma 5(1) in (2) ter 7(1) Direktive 2006/12/ES, drugič, člena 1(2) Direktive 91/689 v povezavi z določbami členov 4 in 8 Direktive 2006/12 ter, tretjič, členov 3(1), od 6 do 9, 13 in 14 Direktive 1999/31.
SL Uradni list Evropske unije C 65/18

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (Portugalska) 13. novembra 2014 – P/M

(Zadeva C-507/14)

(2015/C 065/27)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Supremo Tribunal de Justiça

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagatelj revizije: P

Nasprotna stranka v revizijskem postopku: M

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je ob upoštevanju določb člena 16(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 (1) z dne 27. novembra 2003 in za namene uporabe določb člena 19(2) te uredbe – kadar je bil v prvi državi članici začet postopek v zvezi s starševsko odgovornostjo in hkrati v drugi državi članici teče drug postopek z enakim zahtevkom in pravno podlago, ki se je začel prej in je bil na zahtevo tožeče stranke prekinjen, toženi stranki pa ta tožba ni bila vročena in ta za postopek v drugi državi članici sploh ni vedela oziroma se vanj ni spustila, pri čemer je prekinitev še trajala, kadar je tožena stranka začela postopek v prvi državi članici – mogoče šteti, da se je postopek, ki je bil prekinjen, začel prvi?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 243).
SL Uradni list Evropske unije C 56/9

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 28. novembra 2014 vložilo Østre Landsret (Danska) – Envirotec Denmark ApS/Skatteministeriet

(Zadeva C-550/14)

(2015/C 056/11)

Jezik postopka: danščina

Predložitveno sodišče

Østre Landsret

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Envirotec Denmark ApS

Tožena stranka: Skatteministeriet

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali so palice iz naključne, grobe zlitine različnih odpadnih kovinskih predmetov, ki vsebujejo zlato, zajete z izrazom „zlat material ali polizdelki“ v smislu člena 198(2) Direktive o DDV (1)?

Ni sporno, da so palice iz naključne, grobe zlitine različnih odpadnih kovinskih predmetov, ki vsebujejo zlato, in ki poleg zlata lahko vsebujejo tudi organske materiale, kot so zobje, guma, PVC in kovine/materiali, kot so baker, kositer, nikelj, amalgam, ostanki baterij, ki vsebujejo živo srebro in svinec, razne strupene snovi itd. Tako torej očitno ne gre za izdelek, ki vsebuje zlato, ki se ga predeluje neposredno v končni izdelek. Po drugi strani pa je palica predelani proizvod (zlitina), ki je – kot vmesna faza – izdelana z namenom ekstrakcije zlata. Palice imajo visoko vsebnost zlata, v povprečju med 500 in 600 tisočink, kar je bistveno več kot 325 tisočink zlata. Po ekstrakciji je zlato namenjeno za izdelavo izdelkov (in sicer zlatih ali takih, ki vsebujejo zlato).

Pri odgovarjanju na vprašanje se za ugotovljeno lahko šteje tudi to, da palice ne morejo neposredno biti del drugih izdelkov, saj jih je treba najprej obdelati, tako da se kovine ločijo od nekovin, nevarne snovi itd., pa se odtalijo/izločijo.

(1) Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, str. 1).
—

Razveljavi naj se sodba Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 v zadevi T-615/11 Royal Scandinavian Casino Århus, ki se nanaša na ukrep C 35/10 (ex N 302/10), ki ga namerava Danska izvesti v obliki davka na spletne igre na srečo v danskem zakonu o davku od iger na srečo, in v skladu s katero pritožnica nima procesnega upravičenja za vložitev tožbe;
1.

Kaj pomeni v smislu člena 19(1) in (3) (1) [Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000] izraz „ugotovljena“ v okoliščinah, v katerih: a. je tožeča stranka v postopku pred sodiščem, ki je prvo začelo postopek (v nadaljevanju: prvi postopek), po prvem naroku praktično popolnoma nedejavna, razen da izbere prvo sodišče, ter zlasti ne vloži predloga (assignation) v okviru roka za vložitev tožbe (requête), zaradi česar se prvi postopek v skladu z lokalnim (francoskim) pravom, ki velja za prvi postopek, konča s potekom časa, namreč 30 mesecev po prvem pripravljalnem naroku; b. je prvi postopek, kot je navedeno zgoraj, ustavljen zelo hitro (tri dni) po tem, ko se začne postopek pred drugim sodiščem v Angliji (v nadaljevanju: drugi postopek), zaradi česar v Franciji ni izdana sodba in ni nevarnosti za nezdružljivi sodbi v prvem in drugem postopku; ter c. bi zaradi časovnega pasu Združenega kraljestva tožeča stranka iz prvega postopka po ustavitvi prvega postopka lahko kadarkoli sprožila postopek za razvezo zakonske zveze v Franciji, preden bi lahko tožeča stranka sprožila postopek za razvezo zakonske zveze v Angliji?
6.

Ali je mogoče člen 45(2)(g) Direktive 2004/18/ES, na podlagi katerega je lahko iz postopka oddaje naročila izključen gospodarski subjekt, ki je kriv resnih zavajajočih razlag pri dajanju informacij, ali teh informacij ni zagotovil, razlagati tako, da se iz postopka izključi gospodarski subjekt, ki je dal napačne informacije, ki so ali bi lahko vplivale na izid postopka, ob predpostavki, da krivda za ustrezno zavajanje izhaja samo iz tega, da se naročniku dajo napačne informacije, ki vplivajo na odločitev naročnika o izključitvi gospodarskega subjekta (in zavrnitev njegove ponudbe), ne glede na to, ali je gospodarski subjekt ravnal naklepno in ciljno usmerjeno ali pa nenaklepno, iz lahkomiselnosti, malomarnosti ali zaradi neupoštevanja zahtevane skrbnosti? Ali je mogoče samo pri gospodarskem subjektu, ki je dal napačne podatke (ki se ne ujemajo z dejstvi), domnevati, da „je kriv resnih zavajajočih razlag pri dajanju informacij, […] ali teh informacij ni zagotovil“, ali pa je to mogoče domnevati tudi pri gospodarskem subjektu, ki je sicer navedel pravilne podatke, vendar je to storil tako, da je naročnika pripravil do prepričanja, da gospodarski subjekt izpolnjuje pogoje, ki jih je naročnik postavil, čeprav jih v resnici ne izpolnjuje?
SL Uradni list Evropske unije C 26/21

Pritožba, ki jo je DK Recycling und Roheisen GmbH vložila 27. novembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 26. septembra 2014 v zadevi T-630/13, DK Recycling und Roheisen GmbH/Evropska komisija

(Zadeva C-540/14 P)

(2015/C 026/26)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: DK Recycling und Roheisen GmbH (zastopnika: S. Altenschmidt in P.-A. Schütter, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

1. razveljavi sodbo Splošnega sodišča z dne 26. septembra 2014 v zadevi T-630/13 v delu, v katerem je v točki 2 izreka tožba v preostalem zavrnjena;

2. v celoti ugodi tožbenim predlogom, predstavljenim v tožbi na prvi stopnji, in naj člen 1(1) Sklepa Komisije z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (C/2013) 5666, 2013/448/EU (1) razglasi za ničen v delu, v katerem so bili z njim zavrnjeni vnos naprav z indentifikatorjema DE000000000001320 in DE-new-14220-0045, navedenih v Prilogi I(A), na sezname naprav, zajetih v Direktivi 2003/87/ES, ki jih je Nemčija v skladu s členom 11(1) Direktive 2003/87/ES predložila Komisiji, ter ustrezne predhodne letne količine brezplačno dodeljenih pravic do emisije tem napravam;

3. podredno, razveljavi sodbo, navedeno v točki 1, in zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču;

4. Komisiji naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica se sklicuje na kršitev zakonodaje Unije v smislu člena 58, prvi odstavek, drugi stavek, tretja možnost, Statuta Sodišča. Splošno sodišče naj bi v nasprotju s temeljnimi pravicami in načelom sorazmernosti ugotovilo, da je to, da je Komisija zavrnila brezplačno dodelitev pravic do emisije na podlagi klavzule za primer pretiranih težav države članice, v skladu s pravom Unije. Izpodbijana sodba naj bi posegala v pravice, ki jih ima pritožnica na podlagi členov 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

Pritožnica v zvezi z navedenim pritožbenim razlogom navaja, da Komisija pri ureditvi brezplačnega dodeljevanja pravic do emisije v Sklepu 2011/278/EU ni poskrbela za zadostno posamično varstvo temeljnih pravic. Na podlagi Sklepa 2011/278/EU se brezplačno dodeljevanje pravic do emisije opravi na podlagi standardiziranih faktorjev za izračun. Sklep pa naj ne bi vseboval nobenih določb, ki bi omogočale dodatno brezplačno dodelitev pravic do emisije v primerih, ko dodelitev na podlagi standardiziranih faktorjev za izračun povzroči izredno breme ali prekomerne težave.

Zavrnitev tožbe naj bi bila v nasprotju s temeljnimi pravicami iz Listine in načelom sorazmernosti. Sodišče naj bi upoštevalo zgolj običajno breme sistema trgovanja s pravicami do emisije in sistem dodeljevanja iz Sklepa 2011/278/EU. V nasprotju s sodno prakso Sodišča naj bi Splošno sodišče popolnoma prezrlo potrebno varstvo posamičnih temeljnih pravic pritožnice.

(1) UL L 240, str. 27.
SL Uradni list Evropske unije C 462/16

Tožba, vložena 7. oktobra 2014 – Evropska komisija/Kraljevina Španija

(Zadeva C-461/14)

(2014/C 462/25)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: G. Wilms in D. Loma-Osorio Lerena, agenta)

Tožena stranka: Kraljevina Španija

Predloga tožeče stranke

— Razglasi naj se, da Kraljevina Španija ni izpolnila obveznosti iz člena 3 Direktive 85/337/EGS (1), ki je bila spremenjena z direktivama 97/11/ES (2) in 2003/35 (3) o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, člena 4(4) Direktive 2009/147/ES (4) o ohranjanju prosto živečih ptic do 29. julija 2008, ki je datum določitve posebnega območja varstva ptic, in člena 6(2) Direktive 92/43/ES (5) o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, od navedenega datuma do določitve posebnega območja varstva ptic.

— Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Dejansko stanje je osredotočeno na načrt nove hitre železniške proge med Sevillo in Almerío, odseki „Marchena-Osuna I“, „Marchena-Osuna II“ in „Variante de Osuna“, in morebitno napačno uporabo določb Direktive o presoji vplivov na okolje, Direktive o prosto živečih pticah in Direktive o habitatih s strani španskih organov. Ta sklep je sprejet zlasti ob upoštevanju morebitnega vpliva gradenj in poznejšega delovanja andaluzijske železniške osi pri njenem prehodu čez posebno območje varstva ptic Campiñas de Sevilla, ki po mnenju Komisije ni bil ustrezno obravnavan.

(1) Direktiva Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL L 175, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 248).

(2) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 3, str. 151.

(3) Direktiva 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, posebna izdaja v slovenščini, poglavje15, zvezek 7, str. 466).

(4) Direktiva 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL L 20, str. 7).

(5) Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102).
SL Uradni list Evropske unije C 7/12

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 3. oktobra 2014 – Fadil Cocaj/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

(Zadeva C-459/14)

(2015/C 007/17)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Fadil Cocaj

Tožena stranka: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Kakšne natančno so vsebina registracije iz člena 2(2)(b) Direktive 2004/38/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 ter formalne in materialne zahteve v zvezi z njo?

2. Kako, v kakšni obliki in pred katerim organom mora biti opravljena registracija iz člena 2(2)(b) Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004? Če jo mora opraviti organ, katere formalne in materialne značilnosti mora imeti ta organ v zadevni državi članici?

3. Ali je treba navedeno določbo te direktive – ob upoštevanju določb člena 37 – razlagati tako, da se to, kar je v njej določeno v zvezi s partnerjem, nanaša le na raznospolne partnerje ali tudi na istospolne partnerje?

4. Če imajo v skladu z zakonodajo države članice registrirani partnerji status družinskih članov za namene uporabe Direktive, ali je treba Direktivo razlagati tako, da se nanaša le na raznospolne partnerje?

5. Ali je treba Direktivo razlagati tako, da je za namene njene uporabe treba šteti, da obstaja registrirano partnerstvo, če je stranka vključena v register izjav o skupnem življenju, ki ga vodi država članica?

6. Ali je treba navedeno določbo Direktive razlagati tako, da če v okviru zakonodaje države članice registrirana partnerstva v vseh vidikih niso obravnavana kot enakovredna zakonski zvezi, na podlagi teh partnerstev nikakor ni mogoče upravičiti statusa družinskega člana, in sicer niti ob upoštevanju člena 37?

7. Ali je treba navedeno določbo Direktive razlagati tako, da mora biti v enakovredni obravnavi registriranih partnerstev in zakonskih zvez zajet vsak pravni položaj in vsaka pravna posledica? Če ni nujno, da je enakovrednost popolna, v katerih vidikih se morata oba statusa vselej ujemati?

8. Ali je – oziroma bi bilo lahko – za namene uporabe navedene določbe Direktive upoštevno to, ali se v zakonodaji države članice razlikuje med pojmoma vpisa („bejegyzés“) in registracije („regisztrácio“) ali pa se uporabljata brez razlikovanja?

9. Ali je treba člen 37 Direktive razlagati tako, da je treba šteti, da gre pri ureditvi države članice, ki ne določa, da morajo biti zunajzakonske skupnosti enakovredne zakonski skupnosti, za ugodnejšo nacionalno določbo v smislu tega člena?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, str. 77).
SL Uradni list Evropske unije C 462/13

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Amtsgericht Karlsruhe (Nemčija) 23. septembra 2014 – Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

(Zadeva C-438/14)

(2014/C 462/22)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Karlsruhe

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff

Drugi stranki: Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člena 18 PDEU in 21 PDEU razlagati tako, da so organi države članice dolžni priznati spremembo imena državljana te države, če je ta hkrati državljan druge države članice in je v tej državi članici v času, ko je imel v njej običajno prebivališče, s spremembo imena, ki ni povezana s spremembo statusa v smislu družinskega prava, pridobil ime, ki si ga je sam izbral in vsebuje več plemiških nazivov, če prihodnja bistvena vez s to državo morebiti ne bi obstajala in če se smejo v prvi državi članici, kjer je bilo plemstvo celo ustavnopravno odpravljeno, oznake plemiškega rodu, ki so se uporabljale v času te odprave, kljub temu uporabljati še naprej kot sestavni del osebnega imena?
2.

Ali je treba pojem „carinski odložni postopek ali režim“ iz člena 4, točka 6, Direktive Sveta 2008/118/ES o splošnem režimu za trošarino in o razveljavitvi Direktive 92/12/EGS razlagati tako, da zajema tudi blago (trošarinsko blago), če so mu med postopkom zunanjega tranzita, med začasno hrambo ali med carinskim skladiščenjem priloženi spremni dokumenti, v katerih je navedena napačna tarifna številka (2403 10 9000 KN namesto 2401 10 35 KN [sic]), vendar pravilno poglavje (poglavje 24 – Tobak), poleg tega pa so vsi ostali podatki v teh dokumentih (številka zabojnika, količina, neto teža) pravilni in pečati nedotaknjeni? (Z drugimi besedami, treba je razjasniti, ali je neko blago lahko v carinskem odložnem postopku ali režimu, če je v njegovih spremnih dokumentih navedeno pravilno poglavje skupne carinske tarife, vendar napačna konkretna tarifna številka.)
10.

Ali je treba v položaju, ki se analizira v obravnavani zadevi, člene 2(1)(c), 24(1), 43 in 273 Direktive o DDV v povezavi s členom 4(3) PEU in členom 325 PDEU razlagati tako, da lahko davčni organ države članice – z namenom učinkovitega izvrševanja obveznosti držav članic Unije, da učinkovito in pravočasno poberejo celotni znesek DDV in da se izognejo izgubi davčnega dohodka zaradi davčnih goljufij in utaj zunaj meja držav članic, v primeru transakcije opravljanja storitve in s ciljem identifikacije osebe, ki opravlja storitev – v dokaznem delu davčnega upravnega postopka in s ciljem pojasniti dejstva sprejme podatke, informacije in dokaze ter torej evidence o komunikacijah, ki jih je preiskovalni organ davčnega organa brez vednosti davčnega zavezanca pridobil v okviru kazenskega postopka, in na njihovi podlagi izvede presojo v zvezi z davčnimi posledicami, in tako, da lahko upravno sodišče, ki obravnava tožbo, vloženo zoper upravno odločbo davčnega organa države članice, pri preverjanju zakonitosti te odločbe presoja navedene elemente v okviru dokazov?
5.

Ali je treba pri presoji, ali je zgoraj navedeno dogovorjeno nadomestilo nesorazmerno v smislu točke 1(e) Priloge k direktivi o nedovoljenih pogojih, presoditi kumulativen učinek vseh kazenskih določb, kakor so bile dogovorjene, ne glede na to, ali upnik dejansko vztraja pri njihovi izpolnitvi v celoti in ne glede na to, ali so nekatere od njih z vidika pravil nacionalnega prava nične, ali pa je treba upoštevati samo skupen znesek kazni, ki so dejansko zahtevane in jih je mogoče zahtevati?
—

sodbo Splošnega sodišča Evropske unije v zadevi T-309/12, Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Komisija (1) razveljavi in, če Sodišče meni, da razpolaga z vsemi potrebnimi podatki, samo odloči o sporu, Sklep Komisije z dne 25. aprila 2012 o državni pomoči SA.25051 (C-19/2010, ex NN 23/2010), ki jo je Nemčija dodelila družbi Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg gewährt, C(2012) 2557 final, razglasi za ničen in Komisiji naloži plačilo vseh stroškov pritožbenega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem;