ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Pritožba, ki jo je Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung vložilo 12. decembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 27. septembra 2018 v zadevi T-12/17, Mellifera e. V./Evropska komisija

(Zadeva C-784/18 P)

(2019/C 54/20)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnik: Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (zastopnik: A. Willand, Rechtsanwalt)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlog

Pritožnica predlaga

— Sodbo Splošnega sodišča z dne 27. septembra 2018, Mellifera e. V./Evropska komisija, T-12/17, naj se razveljavi v delu, v katerem je Splošno sodišče tožeče stranke v zvezi s točko 1 (točka 18, prva alinea izpodbijane sodbe) – da se odločbo tožene stranke z dne 8. novembra 2016, Ares(2016)6306335 razglasi za nično – zavrnilo, tožeči stranki pa naložilo plačilo stroškov;

— razglasitev ničnosti odločbe tožene stranke iz točke 1;

— toženi stranki naloži stroške postopka..

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica v bistvu navaja dva pritožbena razloga.

Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 10(1), v povezavi s členom 2(1)(g) Uredbe (ES) št. 1367/2006 (1), in Aarhuško konvencijo.

V nasprotju s stališčem Splošnega sodišča naj bi bilo podaljšanje veljavnosti registracije aktivne snovi glifosat upravni akt, zoper katerega je v postopku v skladu s členom 10(1) Uredbe (ES) št. 1367/2006 mogoče vložiti zahtevo za revizijo. Zlasti v skladu z besedilom in namenom se element dejanskega stanu posamičnosti iz člena 2(1)(g) Uredbe (ES) št. 1367/2006 nanaša na stvarno področje uporabe, ne pa na število oziroma določnost oseb, na katere se ureditev nanaša.

Drugi pritožbeni razlog: kršitev načela, da se sekundarno pravo EU razlaga v luči mednarodnopravnih sporazumov.

Splošno sodišče naj bi kršilo načelo, da je razlaga kar najbolj v skladu z mednarodnimi predpisi, s tem da člen 10 v povezavi s členom 2(1)(g) Uredbe 1367/2006 ni razlagalo v skladu z Aarhuško konvencijo, čeprav to ni v skladu z besedilom in namenom ustreznih predpisov Unije v Uredbi (ES) št. 1367/2006.

(1) Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).
1.

Ali je treba člen 15(1) Direktive 2002/58/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 v povezavi s členi 7, 8, 11 in 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da v kazenskem postopku dostop nacionalnih organov, ki omogoča, da se v zvezi s telefonsko komunikacijo ali komunikacijo po mobilnem telefonu obdolženca ugotovijo izhodiščni in ciljni kraj, datum, ura in trajanje, vrsta komunikacijske storitve, uporabljeni terminal in lokacija uporabe mobilnega terminala, pomeni tako resen poseg v temeljne pravice, določene v navedenih členih Listine, da je treba ta dostop na področju preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja in pregona kaznivih dejanj omejiti na boj proti hudemu kriminalu, ne glede na to, na kako dolgo obdobje se nanašajo hranjeni podatki, do katerih imajo dostop nacionalni organi?
3.

Če sta odgovora na prvo in drugo vprašanje pritrdilna, ali člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 267 PDEU glede na sodno prakso Sodišča Evropske unije s področja odgovornosti italijanske države zaradi resne kršitve prava Skupnosti s strani sodišča, ki odloča na zadnji stopnji, v sodbah Köbler (EU:C:2003:513), Traghetti del Mediterraneo (EU:C:2006:391) in Komisija proti Italiji (EU:C:2011:775), nasprotuje členu 2(3) in (3)(b) legge 13 aprile 1988, n. 117 (zakon št. 117 z dne 13. aprila 1988) o civilni odgovornosti sodnikov, ki določa odgovornost sodnikov „v primeru hude kršitve zakonov in prava Evropske unije“, ki je bila storjena namerno ali zaradi malomarnosti, in ki postavlja nacionalno sodišče pred izbiro – ki v vsakem primeru ustvarja civilno in disciplinsko odgovornost države v zadevah, v katerih je udeležena javna uprava, zlasti ko je sodnik v zadevi mirovni sodnik, ki je zaposlen za določen čas in nima zagotovljenega učinkovitega sodnega, ekonomskega in socialnega varstva -, kakršna je ta v obravnavani zadevi, in sicer, ali kršiti nacionalno zakonodajo tako, da se je ne uporabi in se uporabi pravo Evropske unije, kot ga je razložilo Sodišče, ali kršiti pravo Evropske unije in uporabiti nacionalne predpise, ki preprečujejo priznanje učinkovitega varstva in so v nasprotju s členoma 1(3) in 7 Direktive 2003/88, z določbama 2 in 4 okvirnega sporazuma o delu za določen čas, sprejetega k Direktivi 1999/70/ES, in s členom 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 7. novembra 2018 – SY/Associated Newspapers Ltd

(Zadeva C-687/18)

(2019/C 25/34)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: SY

Tožena stranka: Associated Newspapers Ltd

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali so določbe nacionalnega zakona, kot je člen 32(4) in (5) Data Protection Act 1998 (zakon o varstvu podatkov iz leta 1998, v nadaljevanju: DPA), ki določajo, da če upravljavec podatkov zatrjuje, da se osebni podatki, na katere se nanaša postopek zoper upravljavca podatkov, obdelujejo (i) samo za novinarske, umetniške ali literarne namene in (ii) z namenom objave novinarskih, literarnih ali umetniških prispevkov, ki jih upravljavec podatkov še ni objavil, se tak postopek prekine, če se nanaša na neobjavljene osebne podatke, dokler (a) Information Commissioner (informacijski pooblaščenec) ne ugotovi, da pogoj (i) ali (ii) ni izpolnjen, (b) upravljavec podatkov trditve ne prekliče ali (c) se osebni podatki ne objavijo, v skladu s členi 9, 22 in 23 Direktive 95/46/ES (1) in členi 7, 8 in 47 Listine o temeljnih pravicah?

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355).
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Haskovo (Bolgarija) 18. oktobra 2018 – SZ/Mitnitsa Burgas

(Zadeva C-652/18)

(2019/C 4/21)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Administrativen sad Haskovo

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica v postopku s kasacijsko pritožbo: SZ

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Mitnitsa Burgas

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 9(1) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1889/2005 (1) z dne 26. oktobra 2005 o kontroli gotovine ob vstopu v Skupnost ali izstopu iz nje in člen 49(3) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni določbi, kot je člen 20(1) Valuten Zakon (zakon o valutah), ki v primeru kršitve obveznosti prijave na podlagi člena 3 te uredbe, poleg izreka globe na podlagi člena 18(1) Valuten Zakon v višini od 1 000 BGN do 3 000 BGN, hkrati določa zaseg celotne neprijavljene gotovine, ne glede na njen izvor in namen uporabe?

(1) UL L 309, str. 9.
—

da Kraljevina Španija s tem, da ni sprejela načrtov ravnanja z odpadki v skladu z zahtevami iz Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv, (1) oziroma s tem, da navedenih načrtov ni revidirala v skladu z Direktivo 2008/98/ES, kar zadeva avtonomne skupnosti Aragon, Balearski otoki, Kanarski otoki in Madrid ter avtonomno mesto Ceuta, ni izpolnila obveznosti iz člena 28(1) in člena 30(1) Direktive 20008/98/ES in
1.

i) Ali je treba vrednoto „pravne države“, ki je varovana s členom 2 PEU, razlagati tako, da je nacionalni zakonodajalec pri sprejemanju predpisov v državi članici zavezan k ravnanju po pravnih načelih in merilih, razvitih in navedenih v sodni praksi Sodišča Evropske unije in v sporočilu Evropske komisije Evropskemu parlamentu in Svetu „Novi okvir EU za krepitev načela pravne države“ z dne 11. marca 2014, ki označujejo „pravno državo“? ii) Ali je treba vrednoto „pravne države“, določeno v členu 2 PEU, in načela, na katerih temelji, – zakonitost, pravno varnost, neodvisen in učinkovit sodni nadzor, tudi glede spoštovanja temeljnih pravic in enakosti pred zakonom – razlagati tako, da nasprotujejo sprejetju nacionalne določbe, kakršen je odstavek 5 prehodnih in končnih določb Zakon za izmenenie i dopalnenie na Zakona za bankovata nesastoyatelnost (zakon o spremembi in dopolnitvi zakona o insolventnosti bank, v nadaljevanju: ZIDZBN), ki izredno na novo ureja družbene odnose, ki so povezani z vpisom pravic iz naslova jamstva v korist konkretnega subjekta zasebnega prava v javne registre? V konkretnem primeru nacionalna določba v registre vpisane izbrise pravic iz naslova jamstva, ki so bile ustanovljene v korist insolventne KTB AD, z retroaktivnim učinkom razglaša za nične in ustvarja pravno negotovost, ker določa, da lahko insolventna KTB AD pravice iz naslova jamstva, ki so se štele za izbrisane, po zakonu uveljavlja nasproti tretjim osebam, čeprav so bile obveznosti, za katere so bile pravice iz naslova jamstva ustanovljene, izpolnjene. iii) Sodišče potrebuje razlago vprašanja, ali se sme na člen 2 PEU neposredno opreti in ga uporabiti, če ugotovi, da je način, kako nacionalna določba iz odstavka 5 prehodnih in končnih določb ZIDZBN pravne posledice vpisov pravic iz naslova jamstva v javne registre v korist insolventne KTB AD retroaktivno spreminja, v nasprotju z vrednoto „pravne države“ in njenimi zgoraj navedenimi temeljnimi načeli? iv) Katera merila in pogoje mora nacionalno sodišče uporabiti pri preverjanju, ali vrednota „pravne države“ v smislu člena 2 PEU dopušča sprejetje nacionalne določbe, kakršna je določba iz odstavka 5 prehodnih in končnih določb ZIDZBN? v) Ali je treba člen 67(1) PDEU, po katerem Unija vzpostavi območje svobode, varnosti in pravice ob spoštovanju temeljnih pravic in različnih pravnih sistemov in izročil držav članic, razlagati tako, da nasprotuje nacionalnim določbam, ki v civilnih in gospodarskih odnosih ustvarjajo negotovost ali predvidevajo izid sporov, ki še potekajo?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 11. septembra 2018 – Caseificio Cirigliana Srl in drugi/Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali in drugi

(Zadeva C-569/18)

(2018/C 436/34)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Caseificio Cirigliana Srl, Mail Srl, Sorì Italia Srl

Tožene stranke: Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero della Salute

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba določbe členov 3, 26, 32, 40 in 41 PDEU ter členov 1, 3, 4, 5 in 7 Uredbe (EU) št. 1151/2012 (1) v zvezi z ureditvijo zaščitenih označb porekla, ki državam članicam nalagajo tako odgovornost za zagotavljanje svobodne konkurence med proizvodi znotraj Evropske unije kot tudi odgovornost za zaščito shem kakovosti v podporo kmetijskim območjem z omejenimi možnostmi, razlagati tako, da nasprotujejo temu, da nacionalno pravo (člen 4 uredbe-zakona št. 91 z dne 24. junija 2014, kakor je bila spremenjena in preoblikovana v zakon št. 116 z dne 11. avgusta 2014) določa omejitev dejavnosti proizvodnje sira Mozzarella di Bufala Campana (ZOP), ki mora potekati zgolj v obratih, namenjenih izključno proizvodnji navedenega živila, v katerih sta prepovedani hramba in skladiščenje mleka iz obratov mlečne reje, ki niso vključeni v sistem nadzora, ki se izvaja nad ZOP Mozzarella di Bufala Campana?

(1) Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1)
(ii)

napačna uporaba prava, kar zadeva ugotovitev Splošnega sodišča, da je treba za sprejetje organizacijske sheme in odločb v zvezi z njo ter za opis delovnih mest, ki so tam vsebovana, uporabiti pravico tožeče stranke do izjave;
C 436/29

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Madžarska) 24. septembra 2018 – UTEP 2006. SRL/Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

(Zadeva C-600/18)

(2018/C 436/40)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: UTEP 2006. SRL

Tožena stranka: Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba [člen] 92 PDEU razlagati tako, da nasprotuje razlagi člena 12/A a kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 2004. [évi] XXXIV. törvény (zakon XXXIV iz leta 2004 o malih in srednje velikih podjetjih ter pomočeh za njihov razvoj; v nadaljevanju: zakon KKV) in praksi organov v zvezi s tem, v skladu s katero ni mogoče uporabiti člena 12/A zakona KKV za podjetja (pravne subjekte), ki niso registrirana na Madžarskem, temveč v drugi državi članici, ki pa v ostalem ustrezajo pojmu malega in srednje velikega podjetja, kakor je opredeljen v navedenem zakonu?
Pritožba, ki jo je družba Viscas Corp. vložila 19. septembra 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 12. julija 2018 v zadevi T-422/14, Viscas/Komisija

(Zadeva C-582/18 P)

(2018/C 427/27)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Viscas Corp. (zastopnik: J.-F. Bellis, lawyer)

Drugi stranki v postopku: Evropska komisija. Furukawa Electric Co. Ltd

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sodbo Splošnega sodišča Evropske unije v zadevi T-422/14, Viscas Corp. proti Komisiji v delu, v katerem je z njo zavrnjen tožbeni razlog kršitve načela enakega obravnavanja glede izračuna zneska globe, naložene družbi Viscas, in v katerem je tej družbi naloženo plačilo stroškov;

— člen 2 Sklepa Komisije C(2014) 2139 final (1) razglasi za ničnega v delu, v katerem znesek globe, naložene družbi Viscas, določa v višini 34 992 000 EUR;

— znesek globe, naložene družbi Viscas zaradi kršitve, ugotovljene v členu 1 tega sklepa, določi v višini 19 595 520 EUR;

— Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka in postopka pred Splošnim sodiščem.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

V utemeljitev pritožbe družba Viscas navaja en pritožbeni razlog, da sodba Splošnega sodišča krši načelo enakega obravnavanja zaradi potrditve metode za določitev upoštevne vrednosti prodaje na podlagi točke 18 Smernic o določanju glob (2), ki jo je Komisija uporabila v izpodbijanem sklepu. Ta metoda daje znatno diskriminatorno prednost proizvajalcem, vpletenim tako v evropski kot v mednarodni kartel kršitve v primerjavi s tistimi, ki so bili vpleteni le v mednarodni kartel. Določitev prispevka posameznega proizvajalca h kršitvi namreč ne upošteva evropskega kartela in tako znatno podceni težo kršitve proizvajalcev, ki so bili vpleteni v oba kartela, tako da jih dejansko nagradi zato, da so bili vpleteni v dva kartela in ne v enega s tem, da jim naloži globe, ki so v povprečju 44 % nižje kot če bi bila kršitev omejena na evropski kartel.

(1) Sklep Komisije z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39610 – Električni kabli) (notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 2139 final) (UL 2014, C 319, str. 10)

(2) Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2)
4.

Splošno sodišče je pri presoji sedmega tožbenega razloga pritožnic na prvi stopnji, ki se nanaša na začetek kartela, ravnalo ultra petita in kršilo pravico podjetja od obrambe iz člena 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 6 EKČP. Splošno sodišče očitno ni razumelo dokazov, ki so mu bili predloženi, in je za njihovo preučitev uporabilo nepravilen pravni standard. Tako očitno izkrivljanje je povzročilo, da je Splošno sodišče razmišljalo v napačni smeri in prišlo do napačnega pravnega sklepa, da je Komisija lahko ugotovila, da je 18. februar 1999 začetni datum kršitve, ki je vplivala na trgovino med državami članicami, v smislu člena 101 PDEU.
a)

Ali je treba člen 4 Okvirne direktive o vodah – glede na njegovo zavezujočo naravo (člen 288 PDEU) in zagotavljanje učinkovitega pravnega varstva (člen 19 PEU) – razlagati tako, da so vsi člani javnosti, ki jo zadeva projekt in ki trdijo, da jim bodo zaradi potrditve načrta kršene pravice, tudi opravičeni, da sodno uveljavljajo kršitve prepovedi poslabšanja in obveznosti izboljšanja na podlagi predpisov o vodah?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Juzgado de lo Social de Gerona (Španija) 9. julija 2018 – WA/Instituto Nacional de la Seguridad Social

(Zadeva C-450/18)

(2018/C 399/26)

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Social de Gerona

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: WA

Tožena stranka: Instituto Nacional de la Seguridad Social

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali nacionalni zakon (natančneje člen 60(1) splošnega zakona o socialni varnosti), ki ženskam, ki so matere bioloških ali posvojenih otrok in so prejemnice katere koli – starostne, vdovske ali invalidske – pokojnine iz sistema socialne varnosti, ki temelji na prispevkih, priznava pravico do dodatka k pokojnini zaradi njihovega demografskega prispevka k sistemu socialne varnosti, tega pa ne priznava moškim v enakem položaju, krši načelo enakega obravnavanja, ki prepoveduje kakršno koli diskriminacijo na podlagi spola, kot je določeno v členu 157 Pogodbe o delovanju Evropske unije in v Direktivi Sveta z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (1) (76/207/EGS), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/73 in prenovljena z Direktivo 2006/54/ES (2) z dne 5. julija 2006?

(1) Direktiva 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 255).

(2) Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (preoblikovano) (UL 2006, L 204, str. 23).
Pritožba, ki jo je Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark vložila 6. avgusta 2018 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 7. junija 2018 v zadevi T-72/17, Gabriele Schmid/EUIPO

(Zadeva C-514/18 P)

(2018/C 408/50)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (zastopnika: I. Hödl, Rechtsanwältin, S. Schoeller, Rechtsanwalt)

Drugi stranki v postopku: Gabriele Schmid, Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj:

a) razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 7. junija 2018 v zadevi T-72/17 v delu, v katerem je Splošno sodišče ugodilo tožbi kar zadeva glavni tožbeni razlog, in razveljavilo odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. decembra 2016 (zadeva R 1768/2015-4), in v zadevi samo odločilo; in eventu

b) razveljavi izpodbijano sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 7. junija 2018 v zadevi T-72/17 v delu, v katerem je Splošno sodišče ugodilo tožbi kar zadeva glavni tožbeni razlog, in razveljavilo odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. decembra 2016 (zadeva R 1768/2015-4), in zadevo vrne Splošnemu sodišču v ponovno odločanje;

c) tožeči stranki v postopku na prvi stopnji, G. Schmid, naloži plačilo stroškov postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnica je vložila to pritožbo zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 7. junija 2018 v zadevi T-72/17, EU:T:2018:335, v zvezi s tožbo zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 7. decembra 2016 (zadeva R 1768/2015-4) v zvezi s postopkom za razveljavitev med G. Schmid in Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark, ker je bil s sodbo kršen člen 15(1) Uredbe št. 207/2009 (1) (sedaj člen 18(1) Uredbe 2017/1001).

Pritožba temelji na dveh pritožbenih razlogih: kršitev člena 15(1) Uredbe št. 207/2009 (sedaj člen 18(1) Uredbe 2017/1001) in člena 15(2) Uredbe št. 207/2009 (sedaj člen 18(1) Uredbe 2017/1001).

Pritožnica se s svojim prvim pritožbenim razlogom, ki je razdeljen na štiri dele, konkretno sklicuje na pravno napačno obrazložitev rabe zaščitene geografske označbe, ki je bila registrirana kot samostojna znamka v skladu z njeno glavno funkcijo, na pravno napačno zahtevo za navedbo identitete proizvajalca, napačno sodno prakso glede funkcije samostojnih znamkah kot oznak kakovosti, ki vsebujejo zaščiteno geografsko označbo, in na uporabo znamke s strani članov imetnika licence.

Pritožnica se s svojim drugim pritožbenim razlogom sklicuje na pravno napačno uporabo člena 15(2) Uredbe št. 207/2009 (sedaj člen 18(2) Uredbe 2017/1001), zlasti glede presoje Splošnega sodišča v zvezi z vprašanjem zakonite uporabe znamke Unije s strani tretjih, in sicer društev, ki so njeni člani, in pripisu odgovornost za to uporabo imetniku znamke.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (Kodificirano besedilo) (UL 2009, L 78, str. 1).
—

odbitek za tvegani kapital zmanjša za znesek odbitka od tveganega kapitala, ki se izračuna kot pozitivna razlika med neto knjigovodsko vrednostjo sredstev stalne poslovne enote in vsemi obveznostmi, ki ne spadajo v lastni kapital družbe in ki jih je mogoče pripisati stalni poslovni enoti, in
1.

Ali je določbe člena 3(a) in (d) ter člena 5 Uredbe št. 4/2009 (1), če je bila pri sodišču države članice vložena tožba s tremi zahtevki, ki se nanašajo na razveljavitev zakonske zveze staršev mladoletnega otroka, starševsko odgovornost do mladoletnega otroka in preživninske obveznosti staršev do mladoletnega otroka, mogoče razlagati tako, da je sodišče, ki odloča o razvezi zakonske zveze in ki je hkrati tudi sodišče v kraju običajnega prebivališča tožene stranke ter sodišče, pred katerim se je tožena stranka spustila v postopek, pristojno za odločanje o plačilu preživnine za mladoletnega otroka, čeprav se je izreklo za nepristojno za odločanje o starševski odgovornosti do mladoletnega otroka, oziroma ali lahko o zahtevku v zvezi s plačilom preživnine odloča samo sodišče, pristojno za odločanje o zahtevku v zvezi s starševsko odgovornostjo do mladoletnega otroka?
1.

Ali lahko upniki deljene družbe, katerih zahtevki so starejši od datuma delitve in ki niso vložili ugovora iz člena 2503 civilnega zakonika (to je instrumenta varstva, uvedenega na podlagi člena 12 Direktive [82/891/EGS] (1)), vložijo izpodbojno tožbo iz člena 2901 civilnega zakonika po delitvi, da bi se ta razglasila za brez učinka zanje in da bi imeli pri izvrševanju odločb prednost pred upniki družbe ali družb prejemnic ter bi bili zato v prednostnem položaju;
a)

storitve reševalnega prevoza, za katere je v vozilu določena obvezna prisotnost voznika reševalca in še vsaj enega reševalca z ustrezno usposobljenostjo in kvalifikacijami, pridobljenimi z opravljenim tečajem in izpitom s področij prve pomoči, in
3.

pravice do prenosa na naslednja davčna leta, če je v posameznem davčnem letu znesek višji od obdavčljivega dobička, odbitka presežka dokončno obdavčenega dohodka, odbitka za tvegani kapital in stanja predhodnih prenosljivih izgub, in