ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 12. septembra 2019 – TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV/Evropska komisija, Monsanto Europe, Monsanto Company, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Evropska agencija za varnost hrane (EFSA)

(Zadeva C-82/17 P) (1)

(Pritožba - Okolje - Gensko spremenjeni proizvodi - Sklep Komisije o odobritvi dajanja na trg proizvodov, ki vsebujejo gensko spremenjeno sojo MON 87701 x MON 89788 - Uredba (ES) št. 1367/2006 - Člen 10(1) - Zahteva za notranjo revizijo sklepa, vložena na podlagi določb o udeležbi javnosti pri odločanju v okoljskih zadevah - Zavrnitev zahteve)

(2019/C 383/04)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnice: TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV (zastopnika: K. Smith QC, J. Stevenson, Barrister)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopniki: L. Flynn, G. Gattinara in C. Valero, agents), Monsanto Europe, Monsanto Company (zastopniki: sprva M. Pittie, nato P. Honoré in A. Helfer, avocats), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska, Evropska agencija za varnost hrane (EFSA)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Združenja TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV in Sambucus eV nosijo svoje stroške in stroške Evropske komisije.

3. Družbi Monsanto Europe in Monsanto Company nosita svoje stroške.

(1) UL C 129, 24.4.2017.
1.

Člen 4(2) in člen 5 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da se z zahtevo, da mora biti pogodbeni pogoj v jasnem in razumljivem jeziku, ne nalaga, da morajo pogodbeni pogoji v potrošniški posojilni pogodbi, o katerih se stranki nista dogovorili posamično, kot so ti v postopku v glavni stvari, ki natančno določajo višino stroškov upravljanja in provizije za izplačilo, ki bremenijo potrošnika, način njihovega izračuna in dan njihove zapadlosti, vsebovati tudi natančno navedbo storitev, ki se opravljajo v zameno za zadevne zneske.
C 305/8

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. julija 2019 – Viridis Pharmaceutical Ltd./Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), Hecht-Pharma GmbH

(Zadeva C-668/17 P) (1)

(Pritožba - Znamka Evropske unije - Postopek za razveljavitev - Besedna znamka Boswelan - Resna in dejanska uporaba - Neobstoj - Uporaba znamke v okviru kliničnega preskušanja pred vložitvijo vloge za pridobitev dovoljenja za promet z zdravilom - Upravičen razlog za neuporabo - Pojem)

(2019/C 305/09)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Viridis Pharmaceutical Ltd. (zastopniki: C. Spintig, S. Pietzcker in M. Prasse, odvetniki)

Drugi stranki v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (zastopnik: S. Hanne, agent), Hecht-Pharma GmbH (zastopnika: J. Sachs in C. Sachs, odvetnika)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Viridis Pharmaceutical Ltd se naloži, da poleg svojih stroškov nosi stroške, ki sta jih priglasila Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) in družba Hecht-Pharma GmbH.

(1) UL C 83, 5.3.2018.
2.

Svoboda obveščanja in svoboda medijev, ki sta priznani v členu 11 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – zunaj okvira izjem in omejitev, določenih v členu 5(2) in (3) Direktive 2001/29 – ne moreta upravičiti odstopanja od izključnih pravic avtorja do reproduciranja in priobčitve javnosti iz člena 2(a) in člena 3(1) te direktive.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 23. maja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgericht Oldenburg – Nemčija) – ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen

(Zadeva C-634/17) (1)

(Predhodno odločanje - Okolje - Pošiljke odpadkov znotraj Evropske unije - Uredba (ES) št. 1013/2006 - Člen 1(3)(d) - Področje uporabe - Uredba (ES) št. 1069/2009 - Pošiljanje živalskih stranskih proizvodov)

(2019/C 263/05)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht Oldenburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: ReFood GmbH & Co. KG

Tožena stranka: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

Izrek

Člen 1(3)(d) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov je treba razlagati tako, da so pošiljke živalskih stranskih proizvodov, za katere se uporablja Uredba (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (Uredba o živalskih stranskih proizvodih), izvzete s področja uporabe Uredbe št. 1013/2006, razen v primerih, v katerih je z Uredbo št. 1069/2009 izrecno določena uporaba Uredbe št. 1013/2006.

(1) UL C 52, 12.2.2018.
1.

— Helenska republika s tem, da je omejila pravno obliko organizacij za usposabljanje mediatorjev na nepridobitne družbe, ki jih morata skupno ustanoviti vsaj ena odvetniška zbornica in vsaj eno poklicno združenje iz Grčije, ni izpolnila obveznosti iz člena 15(2)(b) in (c) ter (3) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu; — Helenska republika s tem, da je postopek priznavanja akademskih kvalifikacij pogojila z dodatnimi zahtevami glede vsebine zahtevanih potrdil in z dopolnilnimi ukrepi brez predhodne preučitve morebitnega obstoja znatnih razlik glede na nacionalno usposabljanje, in s tem, da je v veljavi ohranila diskriminatorne določbe, ki od prosilcev za akreditacijo za mediatorja, ki imajo dokazila o imenovanju, ki so jih pridobili v tujini ali jih je po opravljenem usposabljanju v Grčiji izdala priznana tuja organizacija za usposabljanje, zahtevajo, da dokažejo vsaj trikratno udeležbo v postopku mediacije, ni izpolnila obveznosti iz členov 13 in 14 ter člena 50(1) Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/55/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. novembra 2013, in iz Priloge VII k prvonavedeni direktivi.
2.

Člen 9(2)(e), dvanajsta alinea, Šeste direktive 77/388, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/38, in člen 56(1)(k) Direktive 2006/112 v povezavi s členom 11 Uredbe Sveta (ES) št. 1777/2005 z dne 17. oktobra 2005 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 77/388 je treba razlagati tako, da opravljanje storitev ponujanja interaktivnih erotičnih predstav, ki se snemajo in prenašajo v živo na spletu, kot je to iz postopka v glavni stvari, ne spada na področje uporabe teh določb, kadar je ta storitev na voljo upravičencem, ki so vsi v državi članici izvajalca teh storitev.
3.

Izvedbeni sklep Komisije 2014/950/EU z dne 19. decembra 2014 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na upoštevanje Izvedbenega sklepa Komisije 2013/214 z dne 2. maja 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije pri izračunu zneska popravka v višini 5 496 524,54 EUR, odbitka 270 175,45 EUR in finančnega vpliva 5 226 349,09 EUR, v zvezi z odhodki Helenske republike v sektorju razvoja podeželja EKSRP os 2 (2007–2013, ukrepi v zvezi s površino) za proračunsko leto 2010 zaradi pomanjkljivosti v zvezi s sistemom za identifikacijo kmetijskih zemljišč (LPIS) in pregledi na kraju samem (drugi steber, leto zahtevka 2008).
3.

Člen 33(2)(a) Direktive 2013/32 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica uporabi možnost iz te določbe, da prošnjo za priznanje statusa begunca zavrže kot nedopustno, ker je druga država članica prosilcu že priznala subsidiarno zaščito, kadar navedeni prosilec kot oseba, ki ji je priznana subsidiarna zaščita, v tej drugi državi članici zaradi predvidljivih življenjskih razmer ne bi bil izpostavljen resni nevarnosti nečloveškega ali ponižujočega ravnanja v smislu člena 4 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Okoliščina, da osebe, ki jim je priznana taka subsidiarna zaščita, v navedeni državi članici ne prejemajo nobene dajatve za kritje stroškov za preživetje ali pa tako dajatev prejemajo, vendar je ta znatno nižja kot v drugih državah članicah, pri čemer pa te osebe v zvezi s tem niso obravnavane drugače kot državljani te države članice, je lahko podlaga za ugotovitev, da obstaja dejanska nevarnost, da bi bil ta prosilec tam izpostavljen taki nevarnosti, le če povzroči, da bi se ta prosilec zaradi svoje posebne ranljivosti neodvisno od svoje volje in osebne izbire znašel v položaju hudega materialnega pomanjkanja. Člen 33(2)(a) Direktive 2013/32 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica uporabi to možnost, kadar azilni postopek v drugi državi članici, ki je prosilcu priznala subsidiarno zaščito, sistematično – brez dejanske preučitve – privede do zavrnitve priznanja statusa begunca prosilcem za mednarodno zaščito, ki izpolnjujejo pogoje iz poglavij II in III Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite.
Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 4. aprila 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Nemčija) – Postopek, ki ga je začela Allianz Vorsorgekasse AG

(Zadeva C-699/17) (1)

(Predhodno odločanje - Javna naročila - Sklenitev pogodb o pristopu v podjetniški sklad za socialno varstvo, ki je pristojen za upravljanje prispevkov vzajemne pomoči - Sklenitev, za katero se zahteva soglasje zaposlenih ali njihovega zastopstva - Direktiva 2014/24/EU - Člena 49 in 56 PDEU - Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije - Zahteva po preglednosti)

(2019/C 206/12)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgerichtshof

Stranke v postopku v glavni stvari

Allianz Vorsorgekasse AG

Ob udeležbi: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH, fair-finance Vorsorgekasse AG

Izrek

Člena 49 in 56 PDEU, načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije ter zahtevo po preglednosti je treba razlagati tako, da se uporabljajo za sklenitev pogodbe o pristopu med delodajalcem, ki je oseba javnega prava, in podjetniškim skladom za socialno varstvo, v zvezi z upravljanjem in investiranjem prispevkov, namenjenih financiranju odpravnin, ki se izplačajo zaposlenim tega delodajalca, kljub temu, da sklenitev take pogodbe ni odvisna izključno od volje tega delodajalca, temveč je potrebna privolitev bodisi delavcev bodisi sveta delavcev.

(1) UL C 104, 19.3.2018.
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. marca 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour de cassation-Francija) – Henri Pouvin, Marie Dijoux, poročena Pouvin/Electricité de France (EDF)

(Zadeva C-590/17) (1)

(Predhodno odločanje - Direktiva 93/13/EGS - Področje uporabe - Člen 2(b) in (c) - Pojma „potrošnik“ in „prodajalec ali ponudnik“ - Financiranje nakupa stanovanja za glavno prebivališče - Stanovanjski kredit, ki ga delodajalec odobri delavcu in njegovemu zakoncu, ki je solidarno odgovoren kreditojemalec)

(2019/C 187/23)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour de cassation

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Henri Pouvin, Marie Dijoux, poročena Pouvin

Tožena stranka: Electricité de France (EDF)

Izrek

Člen 2(b) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da je treba delavca podjetja in njegovega zakonca, ki s tem podjetjem za financiranje nakupa nepremičnine v zasebne namene skleneta kreditno pogodbo, ki je pridržana predvsem za zaposlene v navedenem podjetju, šteti za „potrošnika“ v smislu te določbe.

Člen 2(c) Direktive 93/13 je treba razlagati tako, da je treba navedeno podjetje šteti za „prodajalca ali ponudnika“ v smislu te določbe, če tako kreditno pogodbo sklene v okviru svoje poklicne dejavnosti, tudi če odobravanje kreditov ni njegova glavna dejavnost.

(1) UL C 437, 18.12.2017.
C 155/3

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. marca 2019 – Republika Poljska/Evropski parlament, Svet Evropske unije

(Zadeva C-128/17) (1)

(Ničnostna tožba - Direktiva (EU) 2016/2284 - Zmanjšanje nacionalnih emisij nekaterih onesnaževal zraka - Sprejetje pravnih aktov Unije - Potek zakonodajnega postopka - Člen 4(3) PEU - Načelo lojalnega sodelovanja - Dejansko izvrševanje diskrecijske pravice zakonodajalca Unije - Ocena učinka - Zadostna ocena učinkov izpodbijanega akta - Člen 5(4) PEU - Načelo sorazmernosti - Člen 4(2) PEU - Enakost držav članic pred Pogodbama - Člen 191(2) PDEU - Politika Unije na okoljskem področju - Upoštevanje raznolikosti regij Evropske unije - Sodni nadzor)

(2019/C 155/03)

Jezik postopka: poljščina

Stranke

Tožeča stranka: Republika Poljska (zastopnik: B. Majczyna, agent)

Toženi stranki: Evropski parlament (zastopnika: A. Tamás in A. Pospíšilová Padowska, agenta), Svet Evropske unije (zastopniki: M. Simm, A.-Z. Varfi, K. Adamczyk Delamarre in A. Sikora-Kalėda, agentke)

Intervenientki v podporo tožeče stranke: Madžarska (zastopniki: M. Z. Fehér, G. Koós in E. Tóth, agenti), Romunija (zastopniki: C. Canțăr, R. H. Radu, A. Wellman in M. Chicu, agenti)

Intervenientka v podporo toženih strank: Evropska komisija (zastopnika: K. Petersen, K. Herrmann in G. Gattinara, agenti)

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Republiki Poljski se naloži plačilo stroškov, ki sta jih priglasila Evropski parlament in Svet Evropske unije.

3. Madžarska, Romunija in Evropska komisija nosijo svoje stroške.

(1) UL C 151, 15.5.2017.
1.

Člen 17(2), (3) in (5) in člen 19(1) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost ter člene 168, 169 in od 173 do 175 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je treba glede izdatkov, ki jih ima podružnica, registrirana v neki državi članici, in ki so izključno namenjeni hkrati za opravljanje transakcij, ki so predmet davka na dodano vrednost, ter transakcij, ki so tega davka oproščene in ki jih opravi sedež te podružnice, ki je v drugi državi članici, uporabiti odbitni delež, ki izhaja iz ulomka, katerega imenovalec tvori promet, brez davka na dodano vrednost, ki ga sestavljajo samo te transakcije, in katerega števec tvorijo obdavčene transakcije, ki naj bi dale tudi pravico do odbitka, če so bile opravljene v državi članici registracije navedene podružnice, tudi če ta pravica do odbitka izhaja iz izbire, ki jo je opravila ta podružnica in ki je pomenila obdavčitev z davkom na dodano vrednost transakcij, ki so opravljene v tej državi.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 6. februarja 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemska) – NK, stečajni upravitelj družb PI Gerechtsdeurwaarderskantoor BV in PI/BNP Paribas Fortis NV

(Zadeva C-535/17) (1)

(Predhodno odločanje - Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah - Pristojnost in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredbi (ES) št. 44/2001 in (ES) št. 1346/2000 - Njuni področji uporabe - Stečaj sodnega izvršitelja - Tožba, ki jo je vložil stečajni upravitelj, zadolžen za upravljanje in potek stečaja)

(2019/C 131/10)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hoge Raad der Nederlanden

Stranki v postopku v glavni stvari

Vložnik kasacijske pritožbe: NK, stečajni upravitelj družb PI Gerechtsdeurwaarderskantoor BV in PI

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: BNP Paribas Fortis NV

Izrek

Člen 1(1) in (2)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da tožba, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, katere predmet je odškodninski zahtevek zaradi uveljavljanja deliktne ali kvazideliktne odgovornosti, ki jo je stečajni upravitelj vložil v okviru postopka zaradi insolventnosti in iztržek katere, če je tej tožbi ugodeno, se steče v stečajno maso, spada pod pojem „civilne in gospodarske zadeve“ v smislu odstavka 1 te določbe in torej na stvarno področje uporabe te uredbe.

(1) UL C 412, 4.12.2017.
2.

Člen 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da dokler zadevna država članica za to, da bi vzpostavila enako obravnavanje, ne spremeni svoje zakonodaje, ki pravico do dela prostega dne na veliki petek daje samo delavcem, ki so pripadniki nekaterih krščanskih cerkva, mora zasebni delodajalec, za katerega velja ta zakonodaja, tudi drugim delavcem dati pravico do dela prostega dne na veliki petek, če so ti delodajalca predhodno zaprosili, da jim tega dne ne bi bilo treba delati, in tem delavcem posledično priznati pravico do dodatnega nadomestila poleg plačila za delo, opravljeno tega dne, če navedeni delodajalec tej prošnji ni ugodil.
1.

Člene 21, 22 in 24 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij je treba razlagati tako, da obvezujejo državo članico, katere zakonodaja določa obveznost usposabljanja s polno časovno obveznostjo in prepoved hkratnega vpisa v dva študijska programa, da avtomatično prizna dokazila o formalnih kvalifikacijah, določena v navedeni direktivi in pridobljena v drugi državi članici na podlagi delno prekrivajočega se usposabljanja.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 19. decembra 2018 – Mykola Yanovych Azarov/Svet Evropske unije

(Zadeva C-530/17 P) (1)

((Pritožba - Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini - Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imena pritožnika - Odločba organa tretje države - Obveznost Sveta, da preveri, da je bila ta odločba sprejeta ob spoštovanju pravice do obrambe in učinkovitega sodnega varstva))

(2019/C 65/18)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnik: Mykola Yanovych Azarov (zastopnika: A. Egger in G. Lansky, Rechtsanwälte)

Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: J.-P. Hix in F. Naert, agenta)

Izrek

1. Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 7. julija 2017, Azarov/Svet (T-215/15, EU:T:2017:479), se razveljavi.

2. Sklep Sveta (SZVP) 2015/364 z dne 5. marca 2015 o spremembi Sklepa 2014/119/SZVP o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/357 z dne 5. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 208/2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini se v delu, v katerem se nanašata na Mykolo Yanovycha Azarova, razglasita za nična.

3. Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov postopka na prvi stopnji in postopka s to pritožbo.

(1) UL C 374, 6.11.2017.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 22. novembra 2018 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA/Monistre de l'Action et des Comptes publics

(Zadeva C-575/17) (1)

((Predhodno odločanje - Prosti pretok kapitala - Pri viru odtegnjeni davek od bruto zneska dividend, ki izvirajo iz domače države, izplačanih družbam nerezidentkam - Odlog obdavčitve dividend, izplačanih družbi rezidentki, če ta v davčnem obdobju zabeleži izgubo - Različno obravnavanje - Utemeljitev - Primerljivost - Uravnotežena porazdelitev davčne pristojnosti med državami članicami - Učinkovito pobiranje davkov - Sorazmernost - Diskriminacija))

(2019/C 25/11)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA

Tožena stranka: Monistre de l'Action et des Comptes publics

Izrek

Člena 63 in 65 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, na podlagi katere je od dividend, ki jih izplača družba rezidentka, odtegnjen davek pri viru, če jih prejme družba nerezidentka, medtem ko so te dividende, če jih prejme družba rezidentka, obdavčene v skladu s splošno ureditvijo davka od dohodkov pravnih oseb ob koncu obdobja, v katerem so bile prejete, samo če je zadnjenavedena družba v tem obdobju poslovala z dobičkom, mogoče pa je, da do te obdavčitve glede na okoliščine primera nikoli ne pride, če navedena družba preneha z dejavnostjo, ne da bi po prejetju teh dividend še kdaj poslovala z dobičkom.

(1) UL C 437, 18.12.2017.
3.

Člene 3, 25 in 26 Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 1027/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012, je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalnemu ukrepu, kot je ta, ki izhaja iz člena 1(4a) decreto-legge 21 ottobre 1996, n. 536, recante „Misure per il contenimento della spesa farmaceutica e la rideterminazione del tetto di spesa per l'anno 1996“, convertito dalla legge del 23 dicembre 1996, n. 648 (uredba-zakon št. 536 z dne 21. oktobra 1996 o ukrepih za nadzor izdatkov za zdravila in ponovni opredelitvi najvišje ravni izdatkov za leto 1996, ki je bila preoblikovana v zakon z zakonom št. 648 z dne 23. decembra 1996), kakor je bila spremenjena z decreto-legge del 20 marzo 2014, n. 36, convertito dalla legge del 16 maggio 2014, n. 79 (uredba-zakon št. 36 z dne 20. marca 2014, ki je bila preoblikovana v zakon z zakonom št. 79 z dne 16. maja 2014), ki Agenzia Italiana del farmaco (AIFA) (italijanska agencija za zdravila) omogoča spremljanje zdravil, kot je Avastin, stroške za nenamensko uporabo katerega krije Servizio Sanitario Nazionale (nacionalna zdravstvena služba, Italija), in po potrebi sprejetje ukrepov, potrebnih za zaščito varnosti pacientov.