ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
8

Člen 15 Uredbe št. 3821/85 je določal: „[…] 2. Vozniki morajo uporabljati tahografske vložke ali voznišk[e] kartic[e] za vsak dan vožnje od prevzema vozila dalje. Tahografski vložek ali vozniška kartica se ne odvzame pred koncem dnevnega dela, razen če je odvzem drugače dovoljen. Tahografski vložek ali vozniška kartica se ne sme uporabljati daljše obdobje od tistega, za katerega je namenjen. […] 7. (a) Če voznik vozi vozilo, ki je opremljeno s tahografom v skladu s Prilogo I, mora voznik na zahtevo inšpektorja [biti zmožen] predložiti: (i) tahografske vložke za tekoči teden in tiste, ki jih je voznik uporabljal v predhodnih 15 dneh; (ii) voznikovo [vozniško] kartico, če jo ima; in (iii) vse ročne zapise in izpise, izdelane v tekočem tednu in v predhodnih 15 dneh, kot to zahtevata ta uredba in Uredba […] št. 561/2006. Vendar pa po 1. januarju 2008 časovna obdobja iz (i) in (iii) pokrivajo tekoči dan in predhodnih 28 dni. (b) Če voznik vozi vozilo, ki je opremljeno s tahografom v skladu s Prilogo IB, mora voznik na zahtevo inšpektorja predložiti: (i) voznikovo [vozniško] kartico, katere imetnik je; (ii) vse ročne zapise in izpise, izdelane v tekočem tednu in v predhodnih 15 dneh, kot to zahtevata ta uredba in Uredba […] št. 561/2006; in (iii) tahografske vložke, ki ustrezajo istemu obdobju, kot je obdobje iz prejšnjega pododstavka, v katerem je vozil vozilo z vgrajenim tahografom v skladu s Prilogo I. Vendar pa po 1. januarju 2008 časovna obdobja iz (ii) pokrivajo tekoči dan in predhodnih 28 dni. (c) Pooblaščeni inšpektor lahko skladnost z Uredbo […] št. 561/2006 preveri z analizo tahografskih vložkov, z analizo prikazanih ali izpisanih podatkov, ki jih je tahograf zapisal, ali z analizo voznikove [vozniške] kartice ali, če te ni, z analizo katerega koli drugega spremnega dokumenta, ki utemeljuje neskladnost z eno izmed določb, kot so tiste, navedene v členu 16(2) in (3). […]“
25

Sodišče je v sodbi z dne 25. februarja 1988, Komisija/Nemčija (427/85, EU:C:1988:98), na prvem mestu v točki 13 te sodbe navedlo, da so se stranke v sporih, za katere nemška zakonodaja ne določa obvezne pomoči odvetnika, lahko same zastopale pred sodišči in da je za iste spore nemška zakonodaja omogočala tudi, da se to zastopanje zaupa osebi, ki ni niti odvetnik niti ni specializirana, ker ta ni delovala v poklicnem okviru. Na drugem mestu, Sodišče je v točkah 14 in 15 iste sodbe ugotovilo, da v teh okoliščinah noben preudarek v splošnem interesu ne more upravičiti obveznosti odvetnika, ki je vpisan v odvetniško zbornico druge države članice in ki poklicno opravlja svoje storitve, da deluje skupaj z nemškim odvetnikom v sodnih postopkih v zvezi s tožbami, za katere se ne zahteva obvezna pomoč odvetnika. Ker je bilo torej z nemško zakonodajo gostujočemu odvetniku naloženo, da v takih sporih deluje skupaj z odvetnikom, ki opravlja poklic pred sodiščem, pred katerim poteka postopek, je Sodišče razsodilo, da je ta zakonodaja v nasprotju z Direktivo 77/249 ter členoma 59 in 60 Pogodbe EGS, ki sta postala člena 56 in 57 Pogodbe DEU.
29

Najprej je treba opozoriti, da iz sodne prakse Sodišče izhaja, da morajo biti nacionalni zakonodajni okvir in drugi predpisi za to, da bi pristojni organi odstopanje iz člena 9 Direktive o pticah uporabili na način, ki je v skladu s pravom Unije, zasnovani tako, da izvajanje določb glede odstopanja iz tega člena ustreza načelu pravne varnosti. Zato morajo biti v nacionalni ureditvi, ki se uporablja na tem področju, merila za odstopanje določena jasno in natančno, organi, ki so pristojni za njihovo uporabo, pa morajo biti s to ureditvijo zavezani k njihovemu upoštevanju. Glede izjem, ki jih je treba razlagati ozko, je breme dokazovanja glede obstoja zahtevanih pogojev za vsako odstopanje na organu, ki sprejme odločitev, države članice pa morajo zagotoviti, da je vsak poseg v zaščiteno vrsto dovoljen le na podlagi odločitev, ki so natančno in ustrezno obrazložene ter v katerih so navedeni razlogi, pogoji in zahteve iz člena 9(1) in (2) te direktive (sodba z dne 21. junija 2018, Komisija/Malta, C‑557/15, EU:C:2018:477, točka 47).
42

V zvezi s tem je treba navesti, da se je sodba z dne 17. septembra 2015, Miljoen in drugi (C‑10/14, C‑14/14 in C‑17/14, EU:C:2015:608), nanašala na obveznosti države članice vira dividend glede mehanizma odbitka ali vračila davka, odtegnjenega pri viru, ki se uporablja za dividende, ki jih izplačajo družbe rezidentke rezidentom navedene države članice, medtem ko se je v zadevi, v kateri je bila izdana sodba z dne 28. februarja 2013, Beker in Beker (C‑168/11, EU:C:2013:117), zadevni odbitek nanašal na možnost, da so fizične osebe, in ne družbe, pri viru odtegnjeni davek odbile od dohodnine v državi, katere rezidentke so bile in ki je morala zagotoviti vse davčne ugodnosti, povezane z osebnimi in družinskimi okoliščinami davčnega zavezanca. V skladu s tem mehanizmom odbitka pa je bil davčni zavezanec rezident v celoti upravičen do osebnih in družinskih olajšav, kadar so bili vsi njegovi dohodki ustvarjeni v državi članici, katere rezident je bil, medtem ko to ni veljalo, če je bil del njegovih dohodkov ustvarjen v tujini. Nasprotno, v postopku v glavni stvari odbitek stroškov v primeru dividend, ki jih izplača druga država članica, ni omejen, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
14

Poudarja, da je Sodišče v sodbi z dne 8. novembra 2007, Escalier in Bonnarel (C‑260/06 in C‑261/06, EU:C:2007:659, točka 37 in naslednje), razsodilo, da je ob upoštevanju nevarnosti fitofarmacevtskih sredstev in tveganj, povezanih z njihovo uporabo, vezanost registracije dajanja v promet na osebo mogoče upravičiti z nujnostjo učinkovitega in zanesljivega nadzora nad spoštovanjem zahtev iz Direktive Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 11, str. 332). Del nemške sodne prakse in doktrine pa naj bi štel, da se ta sodna praksa uporablja tudi v okviru Uredbe št. 1107/2009, s katero je bila razveljavljena in nadomeščena Direktiva 91/414, zlasti ker člen 52(4), drugi pododstavek, te uredbe določa možnost izdaje več dovoljenj za vzporedno trgovanje za isto sredstvo.
76

Poleg tega je treba opozoriti, da se je ECB s Sklepom 2004/258 odločila priznati pravico do dostopa do svojih dokumentov pod pogoji in v skladu z omejitvami, ki so opredeljeni v tem sklepu. Namen tega sklepa je tako ohranitev te pravice do dostopa ob upoštevanju posebnosti te institucije, ki mora v skladu s členom 130 PDEU imeti možnost učinkovito uresničevati cilje, določene za njene naloge, z neodvisnim izvrševanjem posebnih pooblastil, ki jih ima za to na podlagi Pogodbe in Statuta ESCB.
60

Glede na vse zgoraj navedene preudarke je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 102 PDEU razlagati tako, da ne gre za zlorabo prevladujočega položaja v smislu tega člena, kadar organizacija za kolektivno upravljanje, ki ima dejanski monopol v državi članici, organizatorjem glasbenih prireditev za pravico do priobčitve glasbenih del javnosti določi lestvico, v kateri: – so na eni strani nadomestila, dolgovana na podlagi avtorske pravice, izračunana na podlagi tarife, ki se uporablja za bruto prihodke od prodaje vstopnic, ne da bi bilo mogoče od teh prihodkov odšteti vse stroške, ki so povezani z organizacijo festivala in ki niso povezani z glasbeni deli, predvajanimi na tem festivalu, če glede na vse upoštevne okoliščine obravnavanega primera nadomestila, ki jih organizacija za kolektivno upravljanje dejansko določi na podlagi te lestvice, niso pretirana zlasti glede na naravo in obseg uporabe del, ekonomsko vrednost, ki jo ta uporaba ustvarja, in ekonomsko vrednost storitev te organizacije za upravljanje, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče, ter – je na drugi strani uporabljen večstopenjski pavšalni sistem, da se med predvajanimi glasbenimi deli določi delež tistih del, ki izhaja iz repertoarja te organizacije za upravljanje, če ni druge metode, s katero bi bilo mogoče natančneje opredeliti in količinsko določiti uporabo teh del ter uresničiti isti legitimni cilj, to je varstvo interesov avtorjev, skladateljev in glasbenih založnikov, ne da bi se s tem nesorazmerno povečali stroški, nastali z upravljanjem pogodb in nadzorom uporabe avtorsko varovanih glasbenih del, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče glede na konkreten primer, ki ga obravnava, in ob upoštevanju vseh upoštevnih okoliščin, tudi razpoložljivosti in zanesljivosti predloženih podatkov ter obstoječih tehnoloških orodij.
Člen 21(3), prvi stavek, Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije je treba razlagati tako, da se, kadar se v obratu, v katerem se proizvajajo energenti, namenjeni za uporabo kot gorivo za ogrevanje ali pogonsko gorivo, uporabljajo energenti, ki so bili proizvedeni v tem istem obratu, in se s tem postopkom neizogibno pridobijo tudi proizvodi, ki niso energenti in ki imajo ekonomsko vrednost, za del porabe, ki pripelje do pridobitve teh proizvodov, ki niso energenti, ne uporabi izjema glede obdavčljivega dogodka, ki ima za posledico naložitev plačila trošarine na energente, predvidena v tej določbi.
49

V obravnavanem primeru je bil M. M. glede na dejstva, ki jih je opisalo predložitveno sodišče in so navedena v točkah od 12 do 15 te sodbe, 20. septembra 2016 obveščen o nameri nemških organov, da mu odvzamejo pravico do vožnje. Po tej vročitvi je M. M. izjavil, da namerava zapustiti nemško ozemlje, in je 13. oktobra 2016 prijavil stalno prebivališče na Nizozemskem, kjer je 1. novembra 2016 zaprosil za zamenjavo svojega nemškega vozniškega dovoljenja za nizozemsko vozniško dovoljenje, ki mu je bilo izdano 17. novembra 2016.
57

Zato bi moralo predložitveno sodišče ugotoviti – če bi ugotovilo, da belgijska ureditev državljanu tretje države, ki je v položaju, opisanem v točkah 46 in 47 te sodbe, ne nudi pravnega sredstva zoper odločbo o vrnitvi, ki ga urejajo natančna, jasna in predvidljiva pravila, ki po samem zakonu določajo odložitev izvršitve te odločbe – da ima pravno sredstvo, ki ga je vložil ta državljan tretje države, za odpravo in odložitev izvršitve odločbe o vrnitvi, izdane v zvezi z njim, odložilni učinek, tako da po potrebi nacionalne ureditve, ki bi izključevala, da bi to pravno sredstvo imelo tak učinek, ne bi uporabilo (glej po analogiji sodbe z dne 5. junija 2018, Kolev in drugi, C‑612/15, EU:C:2018:392, točka 66; z dne 29. julija 2019, Torubarov, C‑556/17, EU:C:2019:626, točka 77, in z dne 14. maja 2020, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél‑alföldi Regionális Igazgatóság, C‑924/19 PPU in C‑925/19 PPU, EU:C:2020:367, točka 144).
38

Nazadnje, glede obsega pravice do odbitka mora predložitveno sodišče ugotoviti, ali je bila razširitev zadevne občinske ceste omejena na to, kar je bilo nujno, da se tožeči stranki zagotovi obratovanje kamnoloma. Iz sodne prakse Sodišča namreč izhaja, da če so bila razširitvena dela omejena na to, kar je bilo za to nujno, bi bilo treba pravico do odbitka priznati za vse stroške, ki so bili nujni za ta dela. Če pa so navedena dela presegla to, kar je bilo nujno za zagotovitev obratovanja tega kamnoloma, je bila neposredna in takojšnja zveza med temi deli in gospodarsko dejavnostjo tožeče stranke iz postopka v glavni stvari deloma pretrgana, zato se pravica do odbitka lahko prizna le za vstopni DDV za del stroškov, ki so nastali zaradi razširitve zadevne občinske ceste, ki je bila objektivno nujna, da se tožeči stranki v postopku v glavni stvari omogoči, da opravlja svojo gospodarsko dejavnost (glej v tem smislu sodbo z dne 14. septembra 2017, Iberdrola Inmobiliaria Real Estate Investments, C‑132/16, EU:C:2017:683, točke od 37 do 39).
16

V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je le nacionalno sodišče, ki odloča o sporu in mora prevzeti odgovornost za sodno odločitev, pristojno, da ob upoštevanju posebnosti zadeve presodi potrebo po izdaji predhodne odločbe, da bi lahko izdalo sodbo, in tudi upoštevnost vprašanj, ki jih predloži Sodišču. Zato Sodišče načeloma mora odločati, če se predložena vprašanja nanašajo na razlago ali veljavnost pravila prava Unije. Iz tega sledi, da za vprašanja, ki jih postavijo nacionalna sodišča, velja domneva upoštevnosti. Sodišče lahko zavrne odločanje o vprašanju za predhodno odločanje, ki ga postavi nacionalno sodišče, le če je očitno, da zahtevana razlaga nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari, če je problem hipotetičen ali če Sodišče nima na voljo pravnih in dejanskih elementov, da bi lahko na postavljena vprašanja dalo koristne odgovore (sodbe z dne 16. junija 2015, Gauweiler in drugi, C‑62/14, EU:C:2015:400, točki 24 in 25; z dne 2. oktobra 2018, Ministerio Fiscal, C‑207/16, EU:C:2018:788, točka 45, in z dne 19. decembra 2019, Dobersberger, C‑16/18, EU:C:2019:1110, točki 18 in 19).
79

Drugič, v zvezi z nadzorom nad „ustreznostjo med ceno in plačilom za izmenjane storitve ali blago“ iz ustaljene sodne prakse izhaja, da je obseg te skupine pogojev, katerih morebitna nepoštenost ne more biti predmet presoje, omejen, saj se nanaša zgolj na ustreznost določene cene ali plačila za izmenjane storitve ali blago, razlog za to izključitev pa je to, da ni nobene lestvice ali pravnega merila, ki bi zagotavljala okvir ali smernice za nadzor nad to ustreznostjo (glej v tem smislu sodbi z dne 30. aprila 2014, Kásler in Káslerné Rábai, C‑26/13, EU:C:2014:282, točka 55, ter z dne 3. oktobra 2019, Kiss in CIB Bank, C‑621/17, EU:C:2019:820, točka 34).
Člen 28, od (1) do (4), tega sklepa določa:

„1. Osebam, odgovornim za nasilno zatiranje civilnega prebivalstva v Siriji, osebam in subjektom, ki imajo od režima koristi ali ga podpirajo, ter z njimi povezanim osebam in subjektom[,] uvrščeni[m] na seznam iz prilog I in II, se zamrznejo vsa sredstva in gospodarski viri, ki jim pripadajo, so v njihovi lasti, posesti ali so pod njihovim nadzorom.

2. V skladu z ocenami in ugotovitvami Sveta glede na razmere v Siriji, ki so navedene v uvodnih izjavah 5 do 11, se zamrznejo vsa sredstva in gospodarski viri, ki pripadajo, so v lasti, posesti ali pod nadzorom:

(a) v Siriji delujočih vodilnih poslovnežev;

(b) članov družin Assad ali Makhlouf;

(c) ministrov sirske vlade na položaju po maju 2011;

(d) pripadnikov sirske vojske s činom polkovnik in enakovrednim ali višjim činom na položaju po maju 2011;

(e) pripadnikov sirskih varnostnih in obveščevalnih služb na položaju po maju 2011;

(f) pripadnikov z režimom povezanih milic ali

(g) osebja subjektov, enot, agencij, organov ali institucij, ki delujejo v sektorju širjenja kemičnega orožja,

[…]

3. Osebe, subjekti ali organi, ki se uvrščajo v eno od kategorij iz odstavka 2, se ne vključijo na seznam oseb in subjektov iz Priloge I oziroma se ne ohranijo na njem, če obstaja dovolj informacij o tem, da niso ali niso več povezani z režimom ali nimajo vpliva nanj ali ne pomenijo resnične nevarnosti za izognitev.

4. O vsaki uvrstitvi na seznam se odloči posamično in od primera do primera ob upoštevanju sorazmernosti ukrepa.“
V pojasnjevalni opombi HS k tarifni številki 7407 je navedeno:

„[…]

Palice so opredeljene v opombi 1(d) k temu poglavju, profili pa v opombi 1(e).

Ti izdelki se običajno pridobijo z valjanjem, ekstrudiranjem ali vlečenjem, včasih pa tudi s klepanjem (s tiskom ali s kladivom). Lahko so hladno oblikovani (po potrebi po žarjenju), s hladnim vlečenjem, izravnavanjem ali z drugimi metodami, ki jim dajejo boljšo dodelavo. Lahko so bili tudi hladno obdelani (z vrtanjem, sukanjem, valovljenjem), če zaradi teh obdelav niso izdelki, ki se uporabljajo drugje. V to tarifno številko so vključeni tudi profili z zaprto votlino (votli profili). Ta tarifna številka zajema tudi rebraste cevi, pridobljene z ekstrudiranjem. Vendar so na primer izključene cevi, na katere so bila rebra pričvrščena z varjenjem (na splošno tar. št. 74.19).

Palice in zaobljene palice, pridobljene z litjem (vključno s tako imenovanimi jets in kontinuirano vlitimi palicami) ali s sintranjem, se uvrščajo pod tarifno številko 74.03, če po proizvodnji niso bili obdelani, razen s preprostim obrezovanjem ali odstranjevanjem. Palice, ki so bile izpostavljene bolj obsežni obdelavi, ostanejo uvrščene v to tarifno številko, če jim ta obdelava ne daje lastnosti izdelkov ali izdelkov iz drugih tarifnih številk.

Valjarniške gredice in valjarniške drogove, s stanjšanimi ali kako drugače obdelanimi konci, da bi se olajšalo njihovo vtikanje v stroj za predelavo na primer v valjano žico ali cevi, se vseeno uvrščajo pod tar. št. 74.03.“
Člen 11(1)(a) in člen 12a, točki 2(a) in 4(a), Uredbe Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996, kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 647/2005 z dne 13. aprila 2005, ter člen 19(2) Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti je treba razlagati tako, da potrdilo E 101, ki ga pristojni nosilec države članice na podlagi člena 14, točka 1(a), ali člena 14, točka 2(b), Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, ki je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo št. 118/97, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1606/98 z dne 29. junija 1998, izda delavcem, ki opravljajo delo na ozemlju druge države članice, in potrdilo A 1, ki ga ta nosilec takim delavcem izda na podlagi člena 12(1) ali člena 13(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 465/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012, sodišča zadnjenavedene države članice zavezujeta le na področju socialne varnosti.
40

Pravica davčnih zavezancev, da od DDV, ki ga morajo plačati, odbijejo vstopni DDV, ki je dolgovan ali ki je bil plačan za blago, ki so ga pridobili, in storitve, ki so bile opravljene zanje, pomeni temeljno načelo skupnega sistema DDV, vzpostavljenega z zakonodajo Unije. Kot je Sodišče večkrat poudarilo, je pravica do odbitka, ki je bila določena v členih od 17 do 20 Šeste direktive in ki je odslej določena v členu 167 in naslednjih Direktive 2006/112, sestavni del sistema DDV in načeloma ne sme biti omejena. Zlasti se ta pravica lahko izvršuje takoj za vse davke, ki se nanašajo na vstopne transakcije (glej sodbi z dne 29. julija 2010, Profaktor Kulesza, Frankowski, Jóźwiak, Orłowski, C‑188/09, EU:C:2010:454, točka 19 in navedena sodna praksa, ter z dne 27. junija 2018, Varna Holideis, C‑364/17, EU:C:2018:500, točka 23 in navedena sodna praksa).
8

Člen 19 navedene direktive, naslovljen „Izračun [EOM]“, določa: „1. [EOM], ki je na letni osnovi enaka trenutni vrednosti vseh prihodnjih ali obstoječih obveznosti (črpanj, odplačil in stroškov), o katerih sta se dajalec kredita in potrošnik dogovorila, se izračuna v skladu z matematično formulo iz dela I Priloge I. 2. Za namen izračuna [EOM] se določijo celotni stroški kredita potrošniku, razen kateri koli stroški, ki jih potrošnik plača za neizpolnjevanje katerih koli obveznosti iz kreditne pogodbe, in stroški, razen nakupne cene, ki jih mora za blago ali storitve plačati ne glede na to, ali gre za kreditno ali gotovinsko transakcijo. Stroški vodenja računa, na katerem se evidentirajo plačilne transakcije in črpanja, stroški uporabe plačilnih sredstev za plačilne transakcije in črpanja ter drugi stroški v zvezi s plačilnimi transakcijami se vključijo v skupne stroške posojila potrošniku, razen če je odprtje računa neobvezno in so stroški računa jasno in ločeno prikazani v posojilni pogodbi ali kateri koli drugi pogodbi, sklenjeni s potrošnikom. 3. Izračun [EOM] temelji na predpostavki, da je kreditna pogodba veljavna do dogovorjenega roka ter da dajalec kredita in potrošnik izpolnita svoje obveznosti pod pogoji in do datumov iz kreditne pogodbe. 4. V primeru kreditnih pogodb s klavzulami, ki dovoljujejo razlike pri posojilnih obrestnih merah, in – kjer je to ustrezno – stroških, ki so zajeti v [EOM], ni jih pa mogoče številčno izraziti pri izračunu, se [EOM] izračuna ob predpostavki, da so posojilne obrestne mere in drugi stroški nespremenljivi glede na začetno raven ter da se uporabljajo do konca veljavnosti kreditne pogodbe. 5. Pri izračunu [EOM] se lahko po potrebi uporabijo dodatne predpostavke iz Priloge I. Če predpostavke iz tega člena in dela II Priloge I ne zadostujejo za izračun [EOM] na enoten način ali niso več prilagojene ekonomskemu položaju na trgu, lahko Komisija določi dodatne predpostavke, potrebne za izračun efektivne obrestne mere, ali spremeni obstoječe. […]“
1.

Madžarska s tem, da je po izteku prehodnega obdobja do 31. decembra 2017 za cigarete uporabila skupno trošarino, nižjo od 60 % tehtane povprečne drobnoprodajne cene cigaret, sproščenih v porabo, in s tem, da je obračunala trošarino, nižjo od 115 EUR, za 1000 cigaret, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 10(2) in (3) Direktive Sveta 2011/64/EU z dne 21. junija 2011 o strukturi in stopnjah trošarine, ki velja za tobačne izdelke.
3.

FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o., Hutira FVE - FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o.,Hutira FVE – Omice a.s., Exit 90 SPV s. r. o., Onyx Energy s. r. o., Onyx Energy projekt II s. r. o., Photon SPV 1 s. r. o., Photon SPV 3 s. r. o., Photon SPV 4 s. r. o., Photon SPV 6 s. r. o., Photon SPV 8 s. r. o., Photon SPV 10 s. r. o., Photon SPV 11 s. r. o., Antaris GmbH, M. Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH in Voltaic Network GmbH in WA Investments-Europa Nova Ltd se naloži plačilo stroškov v zvezi z glavno pritožbo.