ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 44/8

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 16. decembra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État (Francija)) – Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerrannée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys, Arcelor SA proti Premier ministre, Ministre de l'Écologie et du Développement durable, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie

(Zadeva C-127/07) (1)

(Okolje - Celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Direktiva 2003/87/ES - Področje uporabe - Vključitev naprav v jeklarskem sektorju - Izvzetje naprav v kemijskem sektorju in sektorju neželeznih kovin - Načelo enakega obravnavanja)

(2009/C 44/13)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État (Francija)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerrannée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys, Arcelor SA

Tožene stranke: Premier ministre, Ministre de l'Écologie et du Développement durable, Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Conseil d'État (Francija) – Veljavnost Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32) glede na načelo Skupnosti enakega obravnavanja – Različno obravnavanje naprav v jeklarskem sektorju, vključenih v sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov, ki ga določa ta direktiva, in industrij aluminija in plastike z emisijami enakih toplogrednih plinov, ki sta iz tega sistema izvzeti – Objektivna utemeljitev tega različnega obravnavanja?

Izrek

Preizkus Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kot je bila spremenjena z Direktivo 2004/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. oktobra 2004, v zvezi z načelom enakega obravnavanja ni pokazal takih dejavnikov, ki bi vplivali na njeno veljavnost v delu, v katerem je določena uporaba sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov za jeklarski sektor, medtem ko sta kemijski sektor in sektor neželeznih kovin iz njenega področja uporabe izvzeta.

(1) UL C 117, 26.5.2007.
3)

Besedilo „začasn[a] pogodb[a] o zaposlitvi ali delovno razmerje“ v členu 8(2), drugi pododstavek, Direktive 91/533 je treba razlagati tako, da se nanaša na pogodbe o zaposlitvi in delovna razmerja za krajši čas. Če za ta namen v predpisih države članice ni pravila, mora to obdobje določiti nacionalno sodišče, in sicer za vsak primer posebej in glede na posebnosti določenih sektorjev ali določenih poklicev in dejavnosti. To obdobje pa je treba določiti tako, da je zagotovljeno učinkovito varstvo pravic, ki jih uživajo zaposleni iz naslova navedene direktive.
1)

Člen 17(6), drugi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da država članica po začetku veljavnosti te direktive uporabi izključitev pravice do odbitka vstopnega DDV za izdatke, povezane z obroki, ki jih menze podjetij brezplačno dobavijo poslovnim partnerjem in zaposlenim v okviru poslovnih sestankov, medtem ko ob začetku veljavnosti te direktive ta izključitev dejansko ni veljala za navedene izdatke, zaradi upravne prakse, ki je storitve, ki jih zagotavljajo te menze, obdavčila glede na višino lastne cene, izračunane na podlagi proizvodnih stroškov – to je cene surovin in stroškov plač, ki se nanašajo na pripravo in na prodajo te hrane in pijače ter tudi na upravljanje menz – v zameno za pravico do popolnega odbitka vstopnega davka na dodano vrednost.
3)

Če je država članica pri Komisiji Evropskih skupnosti vložila zahtevek za odpust uvoznih dajatev v smislu člena 239 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 82/97 Evropskega parlamenta in Sveta, in je Komisija že sprejela odločbo, ki vsebuje materialnopravne in dejanske ugotovitve glede konkretnega primera uvoznih operacij, so te ugotovitve v skladu s členom 249 ES zavezujoče za vse organe države članice, na katero se ta odločba nanaša, vključno s sodišči, ki konkreten primer obravnavajo glede na člen 220 omenjene uredbe. Če je uvoznik v roku, določenem v členu 230, peti odstavek, ES, vložil tožbo za razglasitev ničnosti odločbe Komisije Evropskih skupnosti, s katero je ta odločila o zahtevku za odpust uvoznih dajatev v smislu člena 239 omenjene uredbe, mora nacionalno sodišče presoditi, ali naj prekine postopek do izdaje pravnomočne odločbe o tej tožbi za razglasitev ničnosti ali naj zgolj predloži Sodišču Evropskih skupnosti vprašanje za predhodno odločanje o presoji veljavnosti.
SL Uradni list Evropske unije C 313/7

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 16. oktobra 2008 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV proti deutsche internet versicherung AG

(Zadeva C-298/07) (1)

(Direktiva 2000/31/ES - Člen 5(1)(c) - Elektronsko poslovanje - Ponudnik storitev prek spleta - Elektronska pošta)

(2008/C 313/11)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV

Tožena stranka: deutsche internet versicherung AG

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Bundesgerichtshof – Razlaga člena 5(1)(c) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju) (UL L 178, str. 1) – Ponudnik storitev, ki svoje storitve ponuja izključno po spletu, tako da na svoji spletni strani navaja samo svoj elektronski naslov in prejemnikom storitev daje na voljo obrazec, preko katerega pisno postavijo svoja vprašanja – Potreba, da ta ponudnik storitev navede tudi telefonsko številko.

Izrek

Člen 5(1)(c) Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (Direktiva o elektronskem poslovanju), je treba razlagati tako, da mora ponudnik storitev pred sklenitvijo pogodbe s prejemniki storitve poleg svojega elektronskega naslova navesti še druge podatke, ki omogočajo hitro vzpostavitev stika ter hitro in učinkovito komuniciranje. Ti podatki niso nujno telefonska številka. Lahko so obrazec za elektronsko vzpostavitev stika, prek katerega se prejemniki storitev po spletu obrnejo na ponudnika storitev in na katerega ta odgovori po elektronski pošti, razen v situacijah, v katerih prejemnik storitev, ki se po elektronski vzpostavitvi stika s ponudnikom storitev znajde brez dostopa do elektronskega omrežja, zahteva od ponudnika dostop do drugega, neelektronskega, načina komuniciranja.

(1) UL C 223, 22.9.2007.
1.

Republika Avstrija, s tem da ni določila roka za sprejemanje odločitev o vlogah za vpis zdravila v rumeni ali v zeleni del Kodeksa o zdravilih na recept, ki ga predvideva Allgemeines Sozialversicherungsgesetz (splošni zakon o socialnem zavarovanju), spremenjen z Sozialversicherungs-Änderungsgesetz 2003 (zakon o spremembi zakona o socialnem zavarovanju iz leta 2003), kot bi to morala storiti v skladu s členom 6, točka 1, Direktive Sveta 89/105/EGS z dne 21. decembra 1988 v zvezi s preglednostjo ukrepov, ki urejajo določanje cen zdravil za človeško uporabo in njihovo vključitev v področje nacionalnih sistemov zdravstvenega zavarovanja, ni izpolnila obveznosti, določenih s to določbo.
1)

Portugalska republika, s tem da: — za odpadne komunalne vode iz aglomeracije Costa de Estoril pred izlitjem v morje med kopalno sezono ni določila vsaj naprednejšega primarnega čiščenja in dezinfekcije v skladu s členom 2 Odločbe Komisije 2001/720/ES z dne 8. oktobra 2001, s katero se Portugalski dovoli izjema v zvezi s čiščenjem komunalne odpadne vode v aglomeraciji Costa de Estoril, — za odpadne komunalne vode iz navedene aglomeracije pred izlitjem izven kopalne sezone ni določila vsaj primarnega čiščenja v skladu s členom 3 te odločbe in — je dovolila, da izpusti odpadne komunalne vode iz te aglomeracije poslabšajo okolje, ni izpolnila obveznosti iz členov 2, 3 in 5 navedene odločbe.
1)

Kraljevina Španija, s tem da v določenem roku ni odpravila: — pogojev št. od 1 do 6, 8 in 17, ki so bili določeni z odločbo Comisión Nacional de la Energía in so bili s členom 1 Odločbe Komisije z dne 26. septembra 2006 [zadeva št. COMP/M.4197 – E.ON/Endesa – C(2006)4279 konč.] razglašeni za nezdružljive s pravom Skupnosti in — spremenjenih pogojev 1, 10, 11 in 15, ki so bili določeni z odločbo ministra za industrijo, turizem in trgovino in so bili s členom 1 Odločbe Komisije z dne 20. decembra 2006 [zadeva št. COMP/M.4197 – E.ON/Endesa – C(2006)7039 konč.] razglašeni za nezdružljive s pravom Skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz členov 2 teh določb.
1)

Kraljevina Švedska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
SL Uradni list Evropske unije C 153/5

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 19. maja 2009 — Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

(Zadeva C-531/06) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Svoboda ustanavljanja - Prost pretok kapitala - Člena 43 ES in 56 ES - Javno zdravje - Lekarne - Določbe, v skladu s katerimi lahko samo farmacevti upravljajo lekarno - Utemeljitev - Zanesljiva in kakovostna oskrba prebivalstva z zdravili - Poklicna neodvisnost farmacevtov - Podjetja za distribucijo farmacevtskih izdelkov - Javne lekarne)

2009/C 153/09

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: E. Traversa, H. Krämer, G. Giacomini in E. Boglione, odvetniki)

Tožena stranka: Italijanska republika (zastopnika: I. M. Braguglia, zastopnik, G. Fiengo, avvocato dello Stato)

Intervenientke v podporo toženi stranki: Helenska republika (zastopnik: E. Skandalou, zastopnik), Kraljevina Španija (zastopnika: J. Rodríguez Cárcamo in F. Díez Moreno, zastopnika), Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in B. Messmer, zastopnika), Republika Latvija (zastopnika: E. Balode-Buraka in L. Ostrovska, zastopnika), Republika Avstrija (zastopnika: C. Pesendorfer in M. T. Kröll, zastopnika)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države — Kršitev členov 43 in 56 ES — Sistem lastništva lekarn

Izrek

1) Tožba se zavrne.

2) Komisija Evropskih skupnosti, Italijanska republika, Helenska republika, Kraljevina Španija, Francoska republika, Republika Latvija in Republika Avstrija nosijo svoje stroške.

(1) UL C 42, 24.2.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 282/2

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. oktobra 2009 – GlaxoSmithKline Services Unlimited, prej Glaxo Wellcome plc (C-501/06 P), Komisija Evropskih skupnosti (C-513/06 P), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (C-515/06 P), Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (C-519/06 P) proti Komisiji Evopskih skupnosti, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar)

(Združene zadeve C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P in C-519/06 P) (1)

(Pritožbe - Omejevalni sporazumi - Omejitev vzporedne trgovine z zdravili - Člen 81(1) ES - Omejitev konkurence kot cilj - Nacionalne ureditve cen - Sprememba obrazložitve - Člen 81(3) ES - Prispevek k pospeševanju tehničnega napredka - Nadzor - Dokazno breme - Obrazložitev - Pravni interes)

2009/C 282/02

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: GlaxoSmithKline Services Unlimited, prej Glaxo Wellcome plc (zastopniki: I. Forrester QC, S. Martínez-Lage, A. Komninos, in A. Schulz, odvetniki), Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: T. Christoforou, F. Castillo de la Torre in E. Gippini Fournier, zastopniki), European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (zastopnika: M. Hartmann-Rüppel in W. Rehmann, odvetnika), Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (zastopnika: M. Araujo Boyd in J. Buendía Sierra, odvetnika),

Druge stranke v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: T. Christoforou, F. Castillo de la Torre in E. Gippini Fournier, zastopniki, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) (zastopnika: M. Hartmann-Rüppel in W. Rehmann, odvetnika), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV (zastopnik: W. Rehmann, odvetnik), Spain Pharma SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) (zastopnika: M. Araujo Boyd in J. Buendía Sierra, odvetnika)

Intervenientka v podporo Komisije: Republika Poljska (zastopniki: E. Ośniecka Tamecka, M. Kapko in K. Majcher, zastopniki)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (četrti razširjeni senat) z dne 27. septembra 2006 v zadevi GlaxoSmithKline Services proti Komisiji (T-168/01), s katero je to razglasilo delno ničnost Odločbe Komisije C(2001) 1202 konč. Z dne 8. maja 2001 v postopku na podlagi člena 81 ES (zadeve IV.36/957/F3, Glaxo Wellcome, IV.36/997/F3, Aseprofar in Fedifar, IV.37/121/F3, Spain Pharma, IV.37/138/F3, BAI, IV.37/380/F3, EAEPC) – Cene, ki jih je tožeča stranka določila trgovcem na debelo za prodajo zdravil izven španskega sistema cen, ki jih določijo zdravstvene službe

Izrek

1. Pritožbe družbe GlaxoSmithKline Services Unlimited, prej Glaxo Wellcome plc, Komisije Evropskih skupnosti, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) in združenja Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) se zavrnejo.

2. Vsaka stranka nosi svoje stroške postopka.

3. Republika Poljska nosi svoje stroške.

(1) UL C 42, 24.2.2007.

UL C 56, 10.3.2007.
SL Uradni list Evropske unije C 44/4

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. decembra 2008 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

(Zadeva C-338/06) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Druga direktiva 77/91/EGS - Člena 29 in 42 - Delniške družbe - Povečanje kapitala - Prednostna pravica do vpisa delnic in zamenljivih obveznic - Izključitev - Varstvo delničarjev - Enako obravnavanje)

(2009/C 44/05)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun in R. Vidal Puig, zastopnika)

Tožena stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno, zastopnik)

Intervenienti v podporo tožene stranke: Republika Poljska (zastopnik: E. Ośniecka-Tamecka, zastopnik), Republika Finska (zastopnik: M. J. Heliskoski, zastopnik), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopnika: V. Jackson, zastopnik, skupaj z J. Stratford, barrister)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 29 in 42 Druge direktive Sveta 77/91/EGS z dne 13. decembra 1976 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe glede ustanavljanja delniških družb ter ohranjanja in spreminjanja njihovega kapitala (UL L 26, str. 1) – Opustitev varstva manjšinskih delničarjev.

Izrek

1) Kraljevina Španija: — s tem da prednostne pravice do vpisa delnic ob povečanju kapitala z denarnimi vložki ne priznava le delničarjem, ampak tudi imetnikom zamenljivih obveznic, — s tem da prednostne pravice do vpisa zamenljivih obveznic ne priznava le delničarjem, ampak tudi imetnikom zamenljivih obveznic iz prejšnjih izdaj in — s tem da ni določila, da lahko skupščina delničarjev odloča o izključitvi prednostne pravice do vpisa zamenljivih obveznic, ni izpolnila obveznosti iz člena 29 Druge direktive Sveta z dne 13. decembra 1976 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena [48] Pogodbe glede ustanavljanja delniških družb ter ohranjanja in spreminjanja njihovega kapitala, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (77/91/EGS).

2) V preostalem se tožba zavrne.

3) Kraljevina Španija nosi tri četrtine stroškov. Komisija Evropskih skupnosti nosi četrtino stroškov.

4) Republika Poljska, Republika Finska in Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska nosijo svoje stroške.

(1) UL C 261, 28.10.2006.
SL Uradni list Evropske unije C 90/2

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 19. februarja 2009 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Nemčija) – Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli proti Zvezni republiki Nemčiji

(Zadeva C-228/06) (1)

(Sporazum o pridružitvi EGS-Turčija - Svobodno opravljanje storitev - Obveznost vizuma za vstop na ozemlje države članice)

2009/C 90/02

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

Ob udeležbi: Bundesagentur für Arbeit

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Razlaga člena 41(1) Dodatnega protokola z dne 23. novembra 1970, priloženega k Sporazumu o pridružitvi med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo (UL L 293, str. 4) – Veljavnost člena 1 Uredbe Sveta (ES) št. 539/2001 z dne 15. marca 2001 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja imeti vizume, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve (UL L 81, str. 1) – Nove omejitve glede svobodnega opravljanja storitev – Obveznost vizuma za turškega državljana, ki je v turški družbi za prevoz zaposlen kot voznik težkih tovornih vozil, da bi lahko vstopil na ozemlje države članice, medtem ko takšna obveznost ni obstajala ob začetku veljavnosti Dodatnega protokola

Izrek

Člen 41(1) Dodatnega protokola, ki je bil podpisan 23. novembra 1970 v Bruslju ter sprejet, odobren in potrjen v imenu Skupnosti z Uredbo Sveta (EGS) št. 2760/72 z dne 19. decembra 1972, je treba razlagati tako, da od začetka veljavnosti tega protokola nasprotuje uvedbi obveznosti vizuma, da bi se turškim državljanom, kot sta tožeči stranki v postopku v glavni stvari, dovolil vstop na ozemlje države članice zaradi opravljanja storitev na tem ozemlju za podjetje s sedežem v Turčiji, ker se takšen vizum na ta dan ni zahteval.

(1) UL C 190, 12.8.2006.
1)

Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/55/ES z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 98/30/ES ne nasprotuje temu, da ureditev države članice, kot je ta v postopku v glavni stvari, določa podaljšanje – pod pogoji, ki so določeni v tej ureditvi – prehodnega obdobja, v katerem mora priti do predčasnega poteka koncesije za distribucijo zemeljskega plina, kot je ta v postopku v glavni stvari. V teh okoliščinah je treba tudi šteti, da člen 10 ES in načelo sorazmernosti ne nasprotujeta taki ureditvi.
2)

Določitev metod in meril razdelitve zneskov vstopnega davka na dodano vrednost med gospodarske in negospodarske dejavnosti v smislu Šeste direktive je predmet diskrecijske pravice držav članic, ki morajo pri izvajanju tega pooblastila upoštevati cilj in sistematiko navedene direktive in na tej podlagi predvideti način izračunavanja, ki objektivno odraža dejanski del vstopnih stroškov, ki se pripišejo tema dejavnostima.
1)

Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska s tem, da je v veljavi obdržalo določbe v skladu s katerimi morajo ekonomsko neaktivni in upokojeni prebivalci Evropske unije in Evropskega gospodarskega prostora za pridobitev dovoljenja za prebivanje dokazati da imajo stalne vire, ni izpolnilo obveznosti iz Direktive Sveta 68/360/EGS z dne 15. oktobra 1968 o odpravi omejitev gibanja in prebivanja v Skupnosti za delavce držav članic in za njihove družine, Direktive Sveta 90/364/EGS z dne 28. junija 1990 o pravici do prebivanja, in Direktive Sveta z dne 28. junija 1990 o pravici do prebivanja za zaposlene in samozaposlene osebe, ki so prenehale opravljati poklicno dejavnost.
2)

Člena 2(1) in 5(1) Direktive Sveta z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev nasprotujeta odpustu delavke, ki se v okoliščinah, kot so v postopku v glavni stvari, nahaja v kasnejši fazi oploditve in vitro, torej v fazi punkcije foliklov in takojšnjega prenosa jajčec, oplojenih in vitro, v njeno maternico, če se dokaže, da je razlog za odpust v glavnem to, da je bil stranki opravljen tak poseg.