ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Vprašanja za predhodno odločanje — Pristojnost Sodišča — Meje — Zahteva za razlago Listine Evropske unije o temeljnih pravicah — Predmet spora na nacionalni ravni, ki ni v nobenem delu povezan s pravom Unije — Nepristojnost Sodišča (člen 6(1) PEU; člen 267 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, členi 20, 21 in 51(1) in (2)) (Glej točki 25 in 26.)
(Glej točke od 27 do 29.)

Člen 3(1) in (3) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah in točko 1(q) priloge k tej direktivi je treba razlagati tako, da mora zadevno nacionalno sodišče ugotoviti, ali je treba pogoj iz pogodbe o hipotekarnem posojilu, sklenjene med banko in potrošnikom, s katerim je določena izključna pristojnost stalnega arbitražnega organa, zoper odločbe katerega ni pravnega sredstva po nacionalnem pravu za reševanje sporov, ki nastanejo v okviru te pogodbe, šteti za nedovoljen v smislu teh določb. V okviru te presoje mora zadevno nacionalno sodišče med drugim:

— preveriti, ali je cilj ali posledica zadevnega pogoja potrošniku preprečiti ali ovirati vlaganje tožb in pritožb in
Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 27. marca 2014 – Polyelectrolyte Producers Group in drugi/Komisija

(Zadeva C‑199/13 P)

„Pritožba — Člen 181 Poslovnika — Uredba (ES) št. 1907/2006 (Uredba REACH) — Omejitve za dajanje na trg in uporabo akrilamida — Uredba (EU) št. 366/2011 o spremembi Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006“

1. Približevanje zakonodaj — Registracija, evalvacija in avtorizacija kemikalij — Uredba št. 366/2011 o spremembi Uredbe REACH — Uvedba omejitev glede akrilamida — Diskrecijska pravica institucij Unije — Obseg — Sodni nadzor — Meje (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1907/2006, Priloga XVII; Uredba Komisije št. 366/2011,člen 1) (Glej točko 26.)

2. Pritožba — Razlogi — Napačna presoja dejstev in dokazov — Nedopustnost — Nadzor Sodišča nad presojo dejstev in dokazov — Izključitev, razen ob izkrivljanju (člen 256(1) PDEU; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek) (Glej točke 34, 35, 52.)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 1. februarja 2013 v zadevi Polyelectrolyte Producers Group in drugi/Komisija (T‑368/11), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 366/2011 z dne 14. aprila 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (UL L 101, str. 12) v delu, v katerem določa omejitve dajanja akrilamida, ki se uporablja pri fugiranju, na trg.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS in Travetanche Injection SPRL se naloži plačilo stroškov.
Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 30. maja 2013 – Fierro in Marmorale

(Zadeva C-106/13)

„Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Izvajanje prava Unije — Neobstoj — Očitna nepristojnost Sodišča“

Vprašanja za predhodno odločanje — Pristojnost Sodišča — Meje — Predlog za razlago Listine Unije o temeljnih pravicah — Predmet nacionalnega spora ni povezan s pravom Unije — Nacionalna zakonodaja, ki občine pooblašča za urejanje sprememb gradbene ali urbanistične ureditve na njihovem ozemlju — Občinska urbanistična ureditev, ki prepoveduje delitev nepremičnin na njenem ozemlju in ki določa ničnost pogodb o prodaji delov nepremičnin — Očitna nepristojnost Sodišča (člen 6(1) PEU; člen 267 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 51(1) in (2); Poslovnik Sodišča, člen 53(2)) (Glej točke od 12 do 15 in izrek.)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Tivoli – Razlaga člena 1 Protokola 1 k Evropski konvenciji o človekovih pravicah v povezavi s členom 6 PEU ter členoma 17 in 52(3) Listine o temeljnih pravicah – Lastninska pravica – Nacionalna ureditev, ki lokalnim upravnim organom dopušča, da lastniku prepovejo prodajo dela njegove nepremičnine brez predhodnega dovoljenja.

Izrek

Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanje, ki ga je postavilo Tribunale di Tivoli (Italija).

Sklep Sodišča (deseti senat) z dne 30. maja 2013 – Fierro in Marmorale

(Zadeva C-106/13)

„Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Listina Evropske unije o temeljnih pravicah — Izvajanje prava Unije — Neobstoj — Očitna nepristojnost Sodišča“

Vprašanja za predhodno odločanje — Pristojnost Sodišča — Meje — Predlog za razlago Listine Unije o temeljnih pravicah — Predmet nacionalnega spora ni povezan s pravom Unije — Nacionalna zakonodaja, ki občine pooblašča za urejanje sprememb gradbene ali urbanistične ureditve na njihovem ozemlju — Občinska urbanistična ureditev, ki prepoveduje delitev nepremičnin na njenem ozemlju in ki določa ničnost pogodb o prodaji delov nepremičnin — Očitna nepristojnost Sodišča (člen 6(1) PEU; člen 267 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 51(1) in (2); Poslovnik Sodišča, člen 53(2)) (Glej točke od 12 do 15 in izrek.)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunale di Tivoli – Razlaga člena 1 Protokola 1 k Evropski konvenciji o človekovih pravicah v povezavi s členom 6 PEU ter členoma 17 in 52(3) Listine o temeljnih pravicah – Lastninska pravica – Nacionalna ureditev, ki lokalnim upravnim organom dopušča, da lastniku prepovejo prodajo dela njegove nepremičnine brez predhodnega dovoljenja.

Izrek

Sodišče Evropske unije očitno ni pristojno za odgovor na vprašanje, ki ga je postavilo Tribunale di Tivoli (Italija).
Zadeva C‑49/13

MF 7 a.s.

proti

MAFRA a.s.

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Úřad průmyslového vlastnictví)

„Člen 267 PDEU — Pojem ‚sodišče‘ — Postopek za izdajo odločbe sodne narave — Neodvisnost — Očitna nepristojnost Sodišča“

Povzetek – Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 14. novembra 2013

Vprašanja za predhodno odločanje – Predložitev Sodišču – Nacionalna sodna praksa v smislu člena 267 PDEU – Pojem – Úřad průmyslového vlastnictví (Urad za intelektualno lastnino) – Izključitev

(člen 267 PDEU)

Sodišče pri presoji, ali je predložitveni organ „sodišče“ v smislu člena 267 PDEU, ki je izključno vprašanje prava Unije, upošteva celoto elementov, kot so zakoniti izvor organa, njegova stalnost, obvezna narava njegove sodne oblasti, kontradiktornost postopka, njegova uporaba pravnih pravil in njegova neodvisnost

Natančneje, nacionalnega organa ni mogoče šteti za „sodišče“ v smislu člena 267 PDEU v okoliščinah, v katerih odloča v okviru izvajanja nesodnih funkcij, kot so upravne funkcije.

Ta jamstva neodvisnosti in nepristranskosti, ki so nujna za to, da se organ lahko šteje za „sodišče“ v smislu člena 267 PDEU, zahtevajo obstoj pravil, zlasti v zvezi s sestavo instance ter imenovanjem, trajanjem funkcije in razlogi za izločitev in razrešitev njenih članov, na podlagi katerih je mogoče odpraviti vsak legitimen dvom pri posameznikih o zavarovanosti navedene instance pred zunanjimi vplivi in o njeni nevtralnosti glede nasprotujočih si interesov.

(Glej točke 15, 16 in 23.)

Zadeva C‑49/13

MF 7 a.s.

proti

MAFRA a.s.

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Úřad průmyslového vlastnictví)

„Člen 267 PDEU — Pojem ‚sodišče‘ — Postopek za izdajo odločbe sodne narave — Neodvisnost — Očitna nepristojnost Sodišča“

Povzetek – Sklep Sodišča (tretji senat) z dne 14. novembra 2013

Vprašanja za predhodno odločanje — Predložitev Sodišču — Nacionalna sodna praksa v smislu člena 267 PDEU — Pojem — Úřad průmyslového vlastnictví (Urad za intelektualno lastnino) — Izključitev

(člen 267 PDEU)

Sodišče pri presoji, ali je predložitveni organ „sodišče“ v smislu člena 267 PDEU, ki je izključno vprašanje prava Unije, upošteva celoto elementov, kot so zakoniti izvor organa, njegova stalnost, obvezna narava njegove sodne oblasti, kontradiktornost postopka, njegova uporaba pravnih pravil in njegova neodvisnost

Natančneje, nacionalnega organa ni mogoče šteti za „sodišče“ v smislu člena 267 PDEU v okoliščinah, v katerih odloča v okviru izvajanja nesodnih funkcij, kot so upravne funkcije.

Ta jamstva neodvisnosti in nepristranskosti, ki so nujna za to, da se organ lahko šteje za „sodišče“ v smislu člena 267 PDEU, zahtevajo obstoj pravil, zlasti v zvezi s sestavo instance ter imenovanjem, trajanjem funkcije in razlogi za izločitev in razrešitev njenih članov, na podlagi katerih je mogoče odpraviti vsak legitimen dvom pri posameznikih o zavarovanosti navedene instance pred zunanjimi vplivi in o njeni nevtralnosti glede nasprotujočih si interesov.

(Glej točke 15, 16 in 23.)
V okviru Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) je treba člen 13(1) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila razlagati tako, da je mogoče upravno dovoljenje, ki ga je za zdravilo izdal švicarski inštitut za zdravila (Swissmedic) in ki je samodejno priznano v Lihtenštajnu, šteti za prvo dovoljenje za dajanje v promet za to zdravilo v Evropskem gospodarskem prostoru v smislu te določbe, če je to dovoljenje starejše od dovoljenj za dajanje v promet, ki so ga za to zdravilo izdali bodisi Evropska agencija za zdravila (EMA) bodisi organi držav članic Evropske unije v skladu z zahtevami iz Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini ali organi Republike Islandije ali Kraljevine Norveške. Pri tem okoliščina, da je Evropska agencija za zdravila na podlagi podobnih kliničnih podatkov nasprotno od švicarskega organa po preučitvi teh kliničnih podatkov zavrnila izdajo dovoljenja za dajanje v promet za isto zdravilo, in dejstvo, da je švicarski inštitut za zdravila umaknil švicarsko dovoljenje ter ga ponovno odobril šele, ko mu je imetnik dovoljenja predložil dodatne informacije, nista upoštevna.
2.

Mednarodni sporazumi — Instrument predpristopne pomoči — Oddaja javnih naročil v okviru decentraliziranega upravljanja programa Unije — Vlogi države upravičenke zadevne pomoči in Komisije — Nacionalni organi, odgovorni za izvedbo postopka za oddajo javnega naročila — Odločitve nacionalnega naročnika, da ne bo oddal naročila ponudniku, ni mogoče pripisati Komisiji — Nepristojnost sodišča Unije [člen 263 PDEU; Uredba Sveta št. 1085/2006; Uredba Komisije št. 718/2007, člena 10 in 21(1)(f)] (Glej točke od 32 do 35 in 43.)
1.

Sodni postopek — Vloga, s katero se postopek začne — Zahteve obličnosti — Označitev predmeta spora — Kratek povzetek navajanih razlogov — Neobstoj — Pritožba, ki je delno očitno nedopustna in delno očitno neutemeljena (Poslovnik Sodišča, člen 120(c); Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c)) (Glej točke 24, 27, od 32 do 34, 37 in 38.)
3.

Vprašanja za predhodno odločanje — Dopustnost — Zahteva, ki ne vsebuje nobenega natančnega podatka glede dejanskega in pravnega konteksta in ne izpostavlja razlogov, ki bi upravičili predložitev Sodišču — Očitna nedopustnost (člen 267 PDEU; Statut Sodišča, člen 23; Poslovnik Sodišča, člen 94) (Glej točke od 20 do 22, 24, 25 in od 27 do 34.)
Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 14. marca 2013 – EBS Le Relais Nord-Pas-de-Calais

(Zadeva C-240/12)

„Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Nedopustnost“

Vprašanja za predhodno odločanje — Dopustnost — Vprašanja, postavljena brez zadostne opredelitve dejanskega stanja — Očitna nedopustnost (člen 267 PDEU) (Glej točke od 10 do 13 in 23.)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank te Rotterdam (Nizozemska) – Razlaga členov 15 in 26(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. februarja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v Skupnost in iz nje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 176) in člena 2, točka 32, Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, str. 1) – Pojem „tranzit“ – Pošiljka odpadkov po morju iz države članice v državo, za katero Sklep OECD ne velja – Vmesni pristanek v pristanišču neke druge države članice.

Izrek

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank te Rotterdam (Nizozemska) z odločbo z dne 4. maja 2012, je očitno nedopusten.

Sklep Sodišča (prvi senat) z dne 14. marca 2013 – EBS Le Relais Nord-Pas-de-Calais

(Zadeva C-240/12)

„Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Nedopustnost“

Vprašanja za predhodno odločanje — Dopustnost — Vprašanja, postavljena brez zadostne opredelitve dejanskega stanja — Očitna nedopustnost (člen 267 PDEU) (Glej točke od 10 do 13 in 23.)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank te Rotterdam (Nizozemska) – Razlaga členov 15 in 26(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. februarja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v Skupnost in iz nje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 176) in člena 2, točka 32, Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (UL L 190, str. 1) – Pojem „tranzit“ – Pošiljka odpadkov po morju iz države članice v državo, za katero Sklep OECD ne velja – Vmesni pristanek v pristanišču neke druge države članice.

Izrek

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank te Rotterdam (Nizozemska) z odločbo z dne 4. maja 2012, je očitno nedopusten.
Sklep Sodišča (peti senat) z dne 4. julija 2012 – Ettaghi

(Zadeva C-73/12)

„Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Neobstoj opisa spora o glavni stvari — Očitna nedopustnost“

Vprašanja za predhodno odločanje — Dopustnost — Vprašanja, postavljena brez zadostne opredelitve dejanskega in pravnega okvira — Očitna nedopustnost (člen 267 PDEU; Statut Sodišča, člen 23; Poslovnik Sodišča, člena 92(1) in 103(1) (Glej točke od 5 do 7.)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Giudice di Pace di Revere – Razlaga členov 2, 4, 6, 7, 8, 15 in 16 Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, str. 98) in člena 4(3) PEU – Nacionalna ureditev, ki tujcu, ki je nezakonito vstopil na nacionalno ozemlje ali je tam nezakonito prebival, nalaga plačilo denarne kazni – Dopustnost kaznivega dejanja nezakonitega bivanja – Možnost nadomestitve denarne kazni s kaznijo izgona za obdobje najmanj petih let ali kaznijo omejitve svobode (permanenza domiciliare) – Obveznost držav članic v času, ko teče rok za prenos direktive.

Izrek

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Giudice di pace di Revere (Italija) z odločbo z dne 26. januarja 2012, je očitno nedopusten.
Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 24. januarja 2013 – Enviro Tech Europe proti Komisiji

(Zadeva C-118/12 P)

„Pritožba — Direktivi 67/548/EGS in 2004/73/ES — Razvrščanje, embaliranje in etiketiranje nevarnih snovi — Razvrstitev n-propil bromida“

1. Pritožba — Očitno nedopustni ali očitno neutemeljeni pritožbeni razlogi — Zavrnitev v vsakem trenutku z utemeljenim sklepom, brez ustnega postopka (Poslovnik Sodišča, člen 181) (Glej točko 22.)

2. Pritožba — Razlogi — Izpodbijanje razlage Splošnega sodišča s sodbo Sodišča — Očitno neutemeljen razlog (Poslovnik Sodišča, člen 181) (Glej točke od 34 do 39.)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi Enviro Tech Europe Ltd and Enviro Tech International, Inc. Proti Evropski komisiji (T-291/04), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Direktive Komisije 2004/73/ES z dne 29. aprila 2004 o devetindvajsetem prilagajanju Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi tehničnemu napredku (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 448), v delu katerem je bil n-propil bromid razvrščen na seznam „zelo lahko vnetljivih“ snovi, in zahtevek za povrnitev škode, ki naj bi jo domnevno utrpeli tožeči stranki – Pravni interes – Neobstoj posamičnega nanašanja

Izrek

1. Pritožba se zavrže.

2. Enviro Tech Europe Ltd se naloži plačilo stroškov.

Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 24. januarja 2013 – Enviro Tech Europe proti Komisiji

(Zadeva C-118/12 P)

„Pritožba — Direktivi 67/548/EGS in 2004/73/ES — Razvrščanje, embaliranje in etiketiranje nevarnih snovi — Razvrstitev n-propil bromida“

1. Pritožba — Očitno nedopustni ali očitno neutemeljeni pritožbeni razlogi — Zavrnitev v vsakem trenutku z utemeljenim sklepom, brez ustnega postopka (Poslovnik Sodišča, člen 181) (Glej točko 22.)

2. Pritožba — Razlogi — Izpodbijanje razlage Splošnega sodišča s sodbo Sodišča — Očitno neutemeljen razlog (Poslovnik Sodišča, člen 181) (Glej točke od 34 do 39.)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 16. decembra 2011 v zadevi Enviro Tech Europe Ltd and Enviro Tech International, Inc. Proti Evropski komisiji (T-291/04), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za razglasitev delne ničnosti Direktive Komisije 2004/73/ES z dne 29. aprila 2004 o devetindvajsetem prilagajanju Direktive Sveta 67/548/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi tehničnemu napredku (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 448), v delu katerem je bil n-propil bromid razvrščen na seznam „zelo lahko vnetljivih“ snovi, in zahtevek za povrnitev škode, ki naj bi jo domnevno utrpeli tožeči stranki – Pravni interes – Neobstoj posamičnega nanašanja

Izrek

1. Pritožba se zavrže.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Rechtbank van koophandel te Antwerpen – Razlaga členov 34, 35, 49 in 56 PDEU in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (direktive o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, str. 22) – Pojem nepoštene poslovne prakse podjetij do potrošnikov – Odprtje trgovine sedem dni v tednu in publiciteta, ki jo je deležna ta praksa.
Sklep Sodišča (peti senat) z dne 12. julija 2012 –

Power-One Italy proti Komisiji

(Zadeva C-372/11 P)

„Pritožba – Nepogodbena odgovornost – Projekt, sofinanciran s finančnim instrumentom LIFE – Razvoj novega sistema oskrbe z energijo za uporabo v mobilni telefoniji (projekt Pneuma) – Odločitev Komisije, da bo ustavila projekt in izterjala izplačano predplačilo – Povrnitev domnevno nastale škode“

1. Pritožba – Pritožbeni razlogi – Sklep Splošnega sodišča, s katerim je bila ničnostna tožba zavržena kot očitno nedopustna – Pritožbeni razlogi, ki se nanašajo na vsebinska vprašanja – Očitno neutemeljeni pritožbeni razlogi (člen 256 PDEU) (Glej točke od 29 do 38 in od 47 do 49.)

2. Pritožba – Pritožbeni razlogi – Pomanjkljiva obrazložitev – Sklep Splošnega sodišča, s katerim je bila ničnostna tožba zavržena kot očitno nedopustna – Ustrezno obrazložen sklep – Neutemeljen pritožbeni razlog (člen 256 PDEU) (Glej točke od 40 do 42.)

3. Pritožba – Pritožbeni razlogi – Napačna presoja dejstev – Nedopustnost – Nadzor Sodišča nad presojo dokazov – Izključitev, razen ob izkrivljanju – Pritožbeni razlog, ki se nanaša na izkrivljanje dokazov – Nujnost podrobne navedbe izkrivljenih dokazov in napak pri presoji, ki so povzročile to izkrivljenje (člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek) (Glej točke od 56 do 58.)

Predmet

Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 24. maja 2011 v zadevi Power-One Italy proti Komisiji (T-489/08), s katerim je Splošno sodišče zavrnilo tožbo za povrnitev škode, ki naj bi nastala pritožnici zaradi odločitve Komisije, da ustavi projekt Pneuma (LIFE04 ENV/IT/000595), ki se nanaša na sofinanciranje razvoja novega sistema oskrbe z energijo za uporabo v mobilni telefoniji – Legitimna pričakovanja – Obveznost obrazložitve.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.
Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2011 v zadevi Mugraby proti Svetu in Komisiji (T-292/09), s katerim je bila zavrnjena tožba zaradi nedelovanja, s katero je bilo predlagano, naj se ugotovi, da sta Svet in Komisija nezakonito opustila sprejetje stališča o predlogu pritožnika v zvezi s sprejetjem ukrepov zoper Libanon zaradi njegovega domnevnega kršenja pritožnikovih temeljnih pravic in Pridružitvenega sporazuma med Skupnostjo in Republiko Libanon, in odškodninska tožba za povrnitev škode, ki naj bi nastala pritožniku zaradi nedelovanja teh institucij Skupnosti
Sklep predsednika Sodišča z dne 8. junija 2012 –

Schenker proti Koninklijke Luchtvaart Maatschappij in Komisiji

(Zadeva C-596/11 P(I))

„Pritožba – Intervencija – Interes za rešitev spora“

Sodni postopek – Intervencija – Pogoji dopustnosti – Interes za rešitev spora – Pojem – Zahteva po neposrednem in dejanskem interesu – Spor glede zakonitosti sklepa Komisije o ugotovitvi omejevalnega sporazuma in naložitvi globe – Neobstoj neposrednega interesa strank podjetij, ki so sodelovala pri omejevalnem sporazumu – Stranka, ki lahko zahteva povračilo škode, povzročene z omejevalnim sporazumom – Stranka, ki je vložila prošnjo za dostop do dokumentov upravnega postopka v zvezi z omejevalnim sporazumom – Neupoštevnost (člen 101 PDEU; Statut Sodišča, člen 40, drugi odstavek; Uredba št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta) (Glej točke 10, od 12 do 16 in od 23 do 25.)

Predmet

Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 25. oktobra 2011 v zadevi Koninklijke Luchtvaart Maatschappij proti Komisiji (T-28/11), s katerim je Splošno sodišče zavrnilo predlog za intervencijo družbe Schenker AG – Interes za rešitev spora – Spor glede predloga za razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2010) 7694 final z dne 9. novembra 2010 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP in člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o letalskem prometu (zadeva COMP/39258 – Tovorni letalski promet).

Izrek

1. Pritožba se zavrne.
Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 14. maja 2012 –

Sepracor Pharmaceuticals proti Komisiji

(Zadeva C‑477/11 P)

„Pritožba – Uredba (ES) št. 726/2004 – Zdravila za uporabo v humani medicini – Zdravilna učinkovina ‚eszopiclone‘ – Dovoljenje za promet – Postopek – Stališče Komisije – Lastnost ‚nove zdravilne učinkovine‘ – Pojem ‚izpodbojni akt‘“

Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Dopis Komisije, v katerem sporoča stališče o tem, kako je treba ukrepati v zvezi z mnenjem Odbora za zdravila za uporabo v humani medicini Evropske agencije za zdravila – Izključitev (člen 263 PDEU; Uredba št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 10(2)) (Glej točke od 51 do 58, 60 in 61.)

Predmet

Pritožba zoper sklep Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 4. julija 2011 v zadevi Sepracor Pharmaceuticals proti Komisiji (T‑275/09 P), s katerim je bila kot nedopustna zavržena tožba za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 6. maja 2009, s katero je bilo v okviru postopka za izdajo dovoljenja za promet z zdravilom „Lunivia“, ki ga proizvaja pritožnica, odločeno, da zdravilna učinkovina „eszopiclone“, ki ga vsebuje, ni nova zdravilna učinkovina v smislu člena 3(2)(a) Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 34, str. 229) – Pojem izpodbojnega akta

Izrek

1. Pritožba se zavrne.
Sklep predsednika Sodišča z dne 29. marca 2012 –

Gollnisch proti Parlamentu

(Zadeva C‑569/11 P(R))

„Pritožba – Začasna odredba – Privilegiji in imuniteta – Odvzem imunitete članu Evropskega parlamenta – Predlog za odlog izvršitve – Nujnost“





1. Pritožba – Pritožbeni razlogi – Zgolj ponovitev razlogov in trditev, predstavljenih pred Splošnim sodiščem – Nedopustnost (člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek; Poslovnik Sodišča, člen 112(1)(c)) (Glej točki 18 in 19.)

2. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za izdajo – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Dokazno breme – Nastanek škode, odvisen od prihodnjih in negotovih dogodkov – Neobstoj nujnosti (člena 278 PDEU in 279 PDEU) (Glej točko 27.)

Predmet

Pritožba zoper sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 30. septembra 2011 v zadevi Gollnisch proti Parlamentu (T‑346/11 R).

Izrek

1. Pritožba se zavrne.