Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

1. Uradniki – Odločba, ki posega v položaj – Obveznost obrazložitve – Obseg – Zahtevek za povračilo stroškov zdravljenja – Uradnik, ki ni prejel vseh obračunov, ki jih je izdal urad za obračun

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 25, drugi odstavek)

2. Uradniki – Pravno sredstvo – Akt, ki posega v položaj – Potrdilni akt – Izključitev – Postopek – Ugovor litispendence

(Kadrovski predpisi za uradnike, členi 72(1), 90 in 91)

1. Odločba, s katero je zavrnjen zahtevek za povračilo stroškov zdravljenja, je zadostno obrazložena, če je uradnik z njo seznanjen z načinom obravnave njegovega zahtevka ter dejanskimi in pravnimi razlogi, na podlagi katerih je upravičena izterjava predplačil, ki so mu bila odobrena, s strani sistema zdravstvenega zavarovanja Evropskih skupnosti. Tudi ob predpostavki, da zadevna oseba ni prejela vseh obračunov, ko so bili pripravljeni, je bila sposobna presoditi smotrnost vložitve tožbe pri sodišču Skupnosti, ko so bili manjkajoči obračuni priloženi k odločbi o zavrnitvi pritožbe.

Poleg tega in vsekakor bi bilo treba, tudi če bi bila taka zavrnilna odločba nezadostno obrazložena, šteti, da vključuje vsaj začetek obrazložitve, ki instituciji omogoča, da dodatne informacije predloži med postopkom in izpolni svojo obveznost obrazložitve.

(Glej točke 53, 58 in 59.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: 20. september 1990, Hanning proti Parlamentu, T‑37/89, Recueil, str. II‑463, točki 41 in 44.

2. Odločba o zavrnitvi zahtevka za stoodstotno kritje stroškov zdravljenja, ki ne vsebuje nobenega novega elementa v primerjavi z enakim predhodno zavrnjenim zahtevkom, zoper katero je bila pri sodišču Skupnosti vložena tožba, ne spremeni pravnega položaja tožeče stranke in torej ne pomeni akta, ki posega v položaj, v smislu členov 90 in 91 Kadrovskih predpisov.

Tudi če bi bilo mogoče tako odločbo razlagati kot potrdilni akt prve odločbe, tako da bi se lahko prekrivala s to odločbo in bi v tem obsegu lahko posegala v položaj, bi moralo sodišče Skupnosti, ki odloča o tožbi zoper to odločbo, po uradni dolžnosti ugotoviti dejstvo, da v tožbi nastopata isti stranki, da ima isti predmet in temelji na istih tožbenih razlogih. V takih okoliščinah bi tožba naletela na ugovor litispendence in bi torej bila očitno nedopustna.

(Glej točki 67 in 68.)

Napotitev na:

Sodišče: 17. maj 1973, Perinciolo proti Svetu, 58/72 in 75/72, Recueil, str. 511, točke od 3 do 5; 19. september 1985, Hoogovens Groep proti Komisiji, 172/83 in 226/83, Recueil, str. 2831, točka 9;

Sodišče prve stopnje: 14. junij 2007, Landtag Schleswig-Holstein proti Komisiji, T‑68/07, neobjavljen v ZOdl., točka 16; 9. julij 2008, Marcuccio proti Komisiji, T‑296/05 in T‑408/05, neobjavljena v ZOdl., točke od 47 do 49, predmet pritožbenega postopka, ki teče pred Sodiščem, zadeva C‑432/08 P; 9. september 2008, Marcuccio proti Komisiji, T‑143/08, še neobjavljen v ZOdl. JU, točke od 39 do 41, predmet pritožbenega postopka, ki teče pred Sodiščem, zadeva C‑513/08 P; 9. september 2008, Marcuccio proti Komisiji, T‑144/08, še neobjavljen v ZOdl. JU, točke od 32 do 34, predmet pritožbenega postopka, ki teče pred Sodiščem, zadeva C‑528/08 P;

Sodišče za uslužbence: 25. januar 2008, Duyster proti Komisiji, F‑80/06, še neobjavljen v ZOdl. JU, točka 52; 20. maj 2009, Marcuccio proti Komisiji, F‑73/08, še neobjavljen v ZOdl. JU, točka 61, predmet pritožbenega postopka, ki teče pred Sodiščem prve stopnje, zadeva T‑311/09 P.