ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
OBVESTILA O NEOBJAVLJENIH ODLO ČBAH 
Predmet 
Neizpolnitev obveznosti dr žave –Nesprejetje ukrepov, potrebnih za uskladitev 
z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/68/ES z dne 16. novembra 2005
o pozavarovanju in o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 92/49/EGS ter direktiv
98/78/ES in 2002/83/ES (UL L 323, str. 1), v predpisanem roku. 
Izrek 
1. Republika Poljska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih
predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta
2005/68/ES z dne 16. novembra 2005 o pozavarovanju in o spremembi direktiv
Sveta 73/239/EGS, 92/49/EGS ter direktiv 98/78/ES in 2002/83/ES, vsekakor
pa s tem, da vsebine nacionalnih dolo čb, sprejetih na podro čju, ki ga ureja ta 
direktiva, ni sporo čila Komisiji Evropskih skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz 
člena 64 te direktive. 
2. Republiki Poljski se nalo ži pla čilo stro škov. 
Sodba Sodi šča (osmi senat) z dne 29. oktobra 2009 –
Komisija proti Luksemburg u
(Zadeva C-22/09 )
„Neizpolnitev obveznosti dr žave –Energetska politika –Varčevanje z energijo –
Direktiva 2002/91/ES –Energetska u činkovitost stavb –Neopravljen preno s
v predpisanem roku “
Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti –Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodi šče –
Upoštevni polo žaj –Stanje po izteku roka, dolo čenega v obrazlo ženem mnenju 
(člen 226 ES) (Glej to čko 10.) 
I - 177* 
OBVESTILA O NEOBJAVLJENIH ODLO ČBAH 
Predmet 
Neizpolnitev obveznosti dr žave –Nesprejetje ali nesporo čitev ukrepov, potrebnih za
uskladitev z Direktivo 2002/91/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra
2002 o energetski u činkovitosti stavb (UL 2003, L 1, str. 65), v predpisanem roku 
Izrek 
1. Veliko vojvodstvo Luksemburg s tem, da ni sprejelo zakonov in drugih 
predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2002/91/ES Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o energetski u činkovitosti 
stavb, ni izpolnilo svojih obveznosti na podlagi člena 15(1) te direktive. 
2. Velikemu vojvodstvu Luksemburg se nalo ži pla čilo stro škov. 
Sklep Sodi šča ( četrti senat) z dne 29. oktobra 2009 –
Portela proti Komisij i
(Zadeva C-85/09 P )
„Prito žba –Nepogodbena odgovornost –Odškodninski zahtevek na podlagi škode, 
nastale zaradi razli čnih opustitev Komisije pri uporabi Direktive 93/42/EGS –Neobstoj 
vzročne zveze med zatrjevanimi opustitvami in škodo, nastalo prito žnici pri prodaji 
pokvarjenih digitalnih termometrov –Očitno neutemeljena prito žba“
1. Prito žba –Razlogi –Nezadostna ali nasprotujo ča si obrazlo žitev –Obseg 
obveznosti obrazlo žitve –Implicitna obrazlo žitev Sodi šča prve stopnje –
Dopustnost –Pogoji (Glej to čki 31 in 32.) 
I - 178*
12

V Prilogi I k Sporazumu je tudi naslov IV, ki med drugim vsebuje te določbe o osebah, ki opravljajo storitve: „Člen 17 Osebe, ki opravljajo storitve V zvezi z opravljanjem storitev so po členu 5 tega sporazuma prepovedane: a) kakršne koli omejitve čezmejnega opravljanja storitev na ozemlju pogodbenice, ki ne presega 90 dejanskih delovnih dni v koledarskem letu; b) kakršne koli omejitve pravice do vstopa in prebivanja v primerih, ki jih zajema člen 5(2) tega sporazuma v zvezi z: i) osebami, ki opravljajo storitve in so državljani držav članic Evropske unije ali Švice in imajo stalno prebivališče na ozemlju pogodbenice, ki ni država osebe, ki je prejemnica storitev; ii) delavci, ne glede na njihovo državljanstvo, oseb, ki opravljajo storitve, ki so vključeni v redni trg delovne sile pogodbenice in napoteni za opravljanje storitve na ozemlju druge pogodbenice ne glede na člen 1. Člen 18 Določbe člena 17 te priloge se uporabljajo za podjetja, ustanovljena v skladu s pravom države članice Evropske Skupnosti ali Švice, ki imajo svoj statutarni sedež, glavno upravo ali glavni kraj poslovanja na ozemlju pogodbenice. Člen 19 Oseba, ki opravlja storitve in ima pravico do opravljanja storitev ali dovoljenje za to, lahko za namen tega opravljanja začasno opravlja svojo dejavnost v državi, v kateri so storitve opravljene pod enakimi pogoji, kot v tej državi veljajo za njene državljane, v skladu z določbami iz te priloge ter Prilog II in III.“
1.

Člen 73 Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne , je treba razlagati tako, da razvezana oseba – ki je od pristojne institucije države članice, v kateri je prebivala in v kateri njen nekdanji zakonec še naprej živi in je zaposlen, prejemala družinske dajatve – za svojega otroka, če se šteje, da je ta „družinski član“ nekdanjega zakonca v smislu člena 1(f)(i) navedene uredbe, obdrži pravico do teh dajatev, tudi če zapusti to državo in z otrokom stalno prebiva v drugi državi članici, kjer ni zaposlena, in tudi če bi navedeni nekdanji zakonec, otrokov oče, lahko prejemal navedene dajatve v državi članici, v kateri stalno prebiva.
7

Z odstopanjem od določb navedenega člena 7(4) je na podlagi člena 7(5), prvi stavek, EStG mogoče uporabiti degresivno amortizacijo v zvezi s stavbami, ki so na nacionalnem ozemlju in jih je zgradil zavezanec ali jih pridobil najpozneje do konca leta njihove zgraditve. Na podlagi točke 3(a) tega stavka se lahko za stavbe v smislu člena 7(4), prvi stavek, točka 2, EStG, ki jih je zavezanec zgradil na podlagi zahteve za gradbeno dovoljenje, vložene po 28. februarju 1989 in pred , ali pridobil na podlagi zavezujoče pogodbe, pravilno sklenjene po in pred , če so namenjene bivanju, odbije te deleže stroškov pridobitve ali gradnje stavb: — za leto zgraditve in tri naslednja leta po 7%, — za naslednjih šest let po 5%, — za naslednjih šest let po 2%, — za naslednjih štiriindvajset let po 1,25%.
1.

Člena 10 in 12 Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta zakonodaji države članice, ki v zvezi s prepovedjo odpovedi pogodbe o zaposlitvi nosečim delavkam in delavkam, ki so pred kratkim rodile ali dojijo, iz navedenega člena 10 določa posebno pravno sredstvo, za katero veljajo posebna postopkovna pravila, če ta niso manj ugodna od tistih, ki veljajo za podobna nacionalna pravna sredstva (načelo enakovrednosti), in niso določena tako, da praktično onemogočajo uveljavljanje pravic, ki jih daje pravni red Skupnosti (načelo učinkovitosti). Zdi se, da petnajstdnevni prekluzivni rok, kakršen je določen v členu L. 337-1(1), četrti pododstavek, luksemburškega delovnopravnega zakonika, ne izpolnjuje tega pogoja, vendar pa je predložitveno sodišče pristojno, da to preveri.
62

Kot je razvidno iz besedila in namena člena 4 Konvencije, mora sodišče pri določanju prava, ki se uporabi, vedno upoštevati navedene domneve, ki so v skladu s splošno zahtevo po predvidljivosti prava in torej pravni varnosti v pogodbenih razmerjih.
6

Davčna uprava je leta 1992 začela preiskavo v zvezi s to pogodbo o uporabi in ugotovila, da je bil edini namen strank te pogodbe prek formalno zakonitega akta obiti zakonodajo, da bi prejeli davčno prednost. Družba Olimpiclub naj bi tako na nepridobitno združenje prenesla vsa upravna bremena in bremena vodenja zadevnega športnega kompleksa, medtem ko je pridobila dohodek, ki ga je ustvarilo to združenje s članarinami, ki so jih plačali njegovi člani, in ki zato ni bil predmet DDV. Ker je davčna uprava tako ugotovila, da se na pogodbo o uporabi ni mogoče sklicevati, je družbi Olimpiclub pripisala ves bruto prihodek združenja Associazione v letih, ki so predmet davčnega nadzora, in je zato s štirimi obvestili o popravku popravila obračune DDV, ki jih je predložila družba Olimpiclub za davčna leta od 1988 do 1991.
24

V zvezi s tem je Sodišče pojasnilo, da pravilo o posebni pristojnosti, določeno v členu 5, točka 3, Bruseljske konvencije temelji na obstoju posebno tesne zveze med sporom in sodiščem kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka, ki opravičuje podelitev pristojnosti temu zaradi učinkovitosti sodstva in načela procesne ekonomije (glej v tem smislu zlasti zgoraj navedeno sodbo Mines de potasse d’Alsace, točka 11, ter sodbe z dne 11. januarja 1990 v zadevi Dumez France in Tracoba, C-220/88, Recueil, str. I-49, točka 17; z dne v zadevi Shevill in drugi, C-68/93, Recueil, str. I-415, točka 19, in z dne v zadevi Marinari, C-364/93, Recueil, str. I-2719, točka 10). Sodišče kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka, je namreč običajno najprimernejše za odločanje, predvsem zaradi bližine predmeta spora in lažje izvedbe dokazov (glej zgoraj navedeno sodbo Henkel, točka 46).
1)

Kraljevina Švedska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, ni izpolnila obveznosti iz člena 45(1), prvi pododstavek, navedene direktive.
1)

Kraljevina Belgija s tem, da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2005/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2005 o pozavarovanju in o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS in 92/49/EGS ter direktiv 98/78/ES in 2002/83/ES, ni izpolnila svojih obveznosti iz te direktive.
Člen 13 Uredbe št. 384/96 v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari, je določal:

„1. [Protidampinške] dajatve, uvedene v skladu s to uredbo, se lahko razširijo tudi na uvoz podobnih izdelkov iz tretjih držav ali njihovih delov, če prihaja do izogibanja veljavnim ukrepom. Izogibanje je opredeljeno kot sprememba v vzorcu trgovanja med tretjimi državami in Skupnostjo, ki izhaja iz prakse, procesov ali dela, za katere ni dovolj potrebnih razlogov ali ekonomske razlage, razen same uvedbe dajatev, in kjer obst[a]jajo dokazi, da so popravljalni učinki dajatev oslabljeni v smislu cen in/ali količin podobnih izdelkov in obstajajo dokazi o d[a]mpingu v zvezi z normalnimi vrednostmi, ki so bile predhodno ugotovljene za podobne ali sorodne izdelke.

2. Za določeno aktivnost sestavljanja v Skupnosti ali tretji državi se šteje, da se izogiba veljavnim ukrepom, če:

(a) se je aktivnost pričela ali znatno okrepila po tem, ali pa neposredno pred tem, ko se je začela [protidampinška] preiskava, zadevni deli pa prihajajo iz države, ki je predmet teh ukrepov; in

(b) vrednost delov predstavlja 60% ali več celotne vrednosti delov sestavljenega izdelka, vendar pa se v nobenem primeru ne šteje, da gre za izogibanje, če je dodana vrednost, za katero se poveča vrednost delov, vnesenih tekom aktivnosti sestavljanja ali končne izdelave, večja od 25% proizvodnih stroškov, in

(c) so popravljalni učinki dajatev oslabljeni v smislu cen in/ali količin sestavljenega podobnega izdelka in obstajajo dokazi o d[a]mpingu v zvezi z normalnimi vrednostmi, ki so bile prehodno ugotovljene za podobne ali sorodne izdelke.

3. Preiskave se pričnejo v skladu s tem členom, če vsebuje zahteva dovolj dokazov glede dejavnikov, določenih v odstavku 1. Preiskave se začnejo po posvetovanju s Svetovalnim odborom na osnovi uredbe Komisije, ki tudi da navodilo carinskim organom, da [pogojijo] uvoz [z] registracij[o] v skladu s členom 14(5) ali da zahtevajo jamstva. Preiskave vodi Komisija, ki ji lahko pomagajo carinski organi, in se zaključi v devetih mesecih. Če končno ugotovljena dejstva upravičujejo [razširitev] ukrepov, [o tej razširitvi z navadno večino odloča Svet] na predlog Komisije, z začetkom veljavnosti na dan, ko je bila odrejena registracija v skladu s členom 14(5), ali, ko so bil[a] zahtevana jamstva. Ustrezne postopkovne določbe te uredbe v zvezi z začetkom in vodenjem preiskav se uporabljajo v skladu s tem členom.

[…]“
5

Člen 6 Direktive 85/337 določa: „1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da imajo organi, ki se bodo verjetno ukvarjali s projektom zaradi svojih posebnih okoljskih odgovornosti, možnost izraziti svoje mnenje o informacijah, ki jih je priskrbel nosilec projekta, in o prošnji za soglasje za izvedbo. V ta namen države članice določijo organe, s katerimi se mora nosilec projekta posvetovati, bodisi na splošno ali pa za vsak primer posebej. Informacije, zbrane skladno s členom 5, se posredujejo tem organom. Podrobnejše ureditve posvetovanja določijo države članice. 2. Javnost se obvesti prek javnih objav ali drugih primernih načinov, na primer razpoložljivih elektronskih medijev, o naslednjih zadevah varstva okolja že na začetni stopnji postopka sprejemanja okoljskih odločitev iz člena 2(2) in najpozneje takrat, ko jih je mogoče razumno posredovati: a) zahteva za soglasje k posegu; b) dejstvo, da je za projekt treba izvesti postopek presoje vplivov na okolje […]; […] d) vrsta možnih odločitev ali osnutek odločitve, če obstaja; […] f) navedba rokov in krajev, kje in na kakšen način so ustrezni podatki dostopni; g) podatki o določbah za sodelovanje javnosti v skladu z odstavkom 5 tega člena. 3. Države članice zagotovijo, da se v okviru razumnih rokov omogoči zadevni javnosti dostop do naslednjega: a) katerih koli podatkov, zbranih v skladu s členom 5; b) v skladu z nacionalno zakonodajo, do glavnih poročil in obvestil, danih pristojnemu organu ali organom v času, ko je zadevna javnost obveščena v skladu z odstavkom 2 tega člena; c) v skladu z določbami Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do podatkov o okolju […], drugih podatkov, kakor so navedeni v odstavku 2 tega člena, ki se nanašajo na odločitev v skladu s členom 8, in ki postanejo dostopni šele potem, ko je prizadeta javnost že obveščena v skladu z odstavkom 2 tega člena. 4. Prizadeta javnost dobi zgodnje in učinkovite možnosti sodelovanja v postopkih okoljskega odločanja v skladu s členom 2(2) in je tako upravičena izraziti predloge in mnenja, ko so pristojnemu organu ali organom pred odločitvijo o zahtevanem soglasju k posegu odprte vse možnosti. 5. Države članice podrobno določijo ukrepe za obveščanje javnosti (na primer z letaki v določenem dosegu ali objavo v krajevnih časopisih) in za posvetovanje z zadevno javnostjo (na primer s pismenimi prispevki ali z javno anketo). 6. Zagotovljeni so razumni časovni okviri za različne stopnje, tako da je dovolj časa za obveščanje javnosti in omogočanje prizadeti javnosti, da se pripravi in učinkovito sodeluje v postopku okoljskega odločanja ob upoštevanju določb tega člena.“
1)

Republika Finska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
1)

Helenska republika s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2006/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o minimalnih pogojih za izvajanje uredb Sveta (EGS) št. 3820/85 in (EGS) št. 3821/85 o socialni zakonodaji v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu in razveljavitvi Direktive Sveta 88/599/EGS, ni izpolnila obveznosti iz Direktive 2006/22.
Keywords

Summary



Keywords

1. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Predmet spora – Določitev med predhodnim postopkom – Prilagoditev zaradi spremembe prava Unije – Dopustnost – Pogoji

(člen 226 ES)

2. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Preizkus utemeljenosti, ki ga opravi Sodišče – Upoštevni položaj – Stanje po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju – Položaj negotovosti, ki je nastal zaradi posebnih okoliščin, ki so spremljale zakonodajni postopek – Neobstoj neizpolnitve obveznosti

(členi 43 ES, 45, prvi odstavek, ES in 226 ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36)

Summary

1. Čeprav predlogov, ki jih vsebuje tožba zaradi neizpolnitve obveznosti, načeloma ni mogoče razširiti onkraj neizpolnitve obveznosti, zatrjevane v izreku obrazloženega mnenja in uradnem opominu, kljub temu velja, da je dopustno, da Komisija predlaga ugotovitev neizpolnitve obveznosti, ki izhajajo iz prvotne različice pozneje spremenjenega ali razveljavljenega akta Unije in so bile ohranjene v določbah novega akta Unije. Nasprotno pa predmeta spora ni mogoče razširiti na obveznosti, ki izhajajo iz novih določb, ki nimajo ustreznika v prvotni različici zadevnega akta, saj bi to pomenilo bistveno kršitev pravilnosti postopka za ugotovitev neizpolnitve obveznosti.

(Glej točko 42.)

2. Če med zakonodajnim postopkom posebne okoliščine, kot sta neobstoj jasnega stališča zakonodajalca ali neobstoj pojasnil glede določitve področja uporabe določbe prava Unije, povzročijo položaj negotovosti, ni mogoče ugotoviti, da je ob izteku roka, ki je bil določen v obrazloženem mnenju, obstajala dovolj jasna obveznost, da države članice prenesejo direktivo.

(Glej točke od 54 do 56.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Okolje

–

Ohranjanje prostoživečih ptic

–

Direktiva 79/409 (Direktiva Sveta 79/409, člen 4(4)) (Glej točke 40, 43 in 44.)

Subject of the case

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 13 in 18 Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 98) – Nepopoln prenos – Izjeme – Zahteve

Izrek

Izrek

1. Ker zakonodaja glede prenosa Direktive Sveta 79/409/EGS z dne 2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic v italijansko ureditev ni povsem v skladu s samo direktivo in ker sistem prenosa člena 9 direktive ne zagotavlja, da se z izjemami, ki so jih sprejeli italijanski pristojni organi, spoštujejo pogoji in zahteve, določeni v tem členu, Italijanska republika ni izpolnila obveznosti iz členov od 2 do 7, od 9 do 11, 13 in 18 te direktive.

2. Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov postopka, vključno s stroški za izdajo začasne odredbe.
Keywords

Summary



Keywords

Lastni viri Evropskih skupnosti – Ugotavljanje in dajanje na razpolago s strani držav članic

(uredbe Sveta št. 1552/89, členi 2, 6 in od 9 do 11, št. 2913/92, člen 220(1), in št. 1150/2000, členi 2, 6 in od 9 do 11)

Summary

Na podlagi člena 2(1) uredb št. 1552/89 in 1150/2000 o izvajanju Sklepov 88/376 in 94/728 o sistemu lastnih sredstev Skupnosti morajo države članice določiti pravico do lastnih sredstev takoj, ko so izpolnjeni pogoji za knjiženje pravice na račune in za obvestilo dolžnika, določeni v carinskih predpisih.

Iz člena 220(1) Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti je razvidno, da so pogoji za naknadno vknjižbo zneska izterjevanih carin ali preostalega izterjevanega zneska carin izpolnjeni, ko carinski organi to ugotovijo in ko lahko izračunajo zakonsko dolgovani znesek ter določijo dolžnika.

Kadar carinski organi v teh okoliščinah dolžniku sporočijo upravni akt s kakršnim koli poimenovanjem, v katerem je ugotovljeno delno ali popolno neplačilo carinskih dolgov in je naveden znesek carin, o katerem menijo, da je zakonsko dolgovan, lahko ob tej priložnosti izračunajo znesek dajatev, ki izhaja iz carinskega dolga, in določijo dolžnika.

Zato se mora naknadna vknjižba zneska izterjevanih dajatev ali preostalega izterjevanega zneska dajatev načeloma v skladu s členom 220(1) carinskega zakonika zgoditi v dveh dneh od obvestila dolžnika o zapisniku, ki izpolnjuje pogoje, navedene v prejšnji točki.

Glede zamudnih obresti obstaja neločljiva povezava med obveznostjo določitve lastnih sredstev Skupnosti, obveznostjo vknjižbe na račun Komisije v predpisanem roku in obveznostjo plačila zamudnih obresti, zadnje pa je mogoče zahtevati ne glede na razlog za zamudo, s katero so bila ta sredstva nakazana na račun Komisije.

Zato država članica, ki ne upošteva rokov za knjiženje lastnih sredstev Skupnosti v primeru naknadne izterjave in navedena sredstva prepozno nakaže, ne izpolni obveznosti iz členov 2, 6 in od 9 do 11 Uredbe št. 1552/89 in iz teh členov Uredbe št. 1150/2000 ter iz člena 220 Uredbe št. 2913/92.

(Glej točke 37, 38, 41, 42, 49 in 51 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Prehodna ureditev za obdavčevanje trgovine med državami članicami

(Direktiva Sveta 77/388, člena 17(2) in (3) ter 28b(A)(2))

Summary

Člena 17(2) in (3) ter 28b(A)(2) Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih v besedilu, ki izhaja iz Direktive 92/111, je treba razlagati tako, da davčni zavezanec v primeru iz prvega pododstavka člena 28b(A)(2) ni upravičen do takojšnjega odbitka vstopnega davka na dodano vrednost za pridobitve znotraj Skupnosti.

Ker namreč blago, ki je bilo obdavčeno iz naslova pridobitev znotraj Skupnosti in ki v skladu s prvim pododstavkom člena 28b(A)(2) Šeste direktive velja kot pridobljeno v državi članici identifikacije, dejansko ni bilo uvoženo v to državo članico, teh transakcij ni mogoče šteti za okoliščine, na podlagi katerih lahko nastane „pravica do odbitka“ v smislu člena 17 Šeste direktive, ki določa, da je odbitek davka na dodano vrednost na vmesno blago in storitve, ki jih je davčni zavezanec pridobil zlasti v okviru pridobitev znotraj Skupnosti, mogoč pod pogojem, da se tako pridobljeno blago in storitve porabijo za obdavčljive transakcije davčnega zavezanca. Take pridobitve znotraj Skupnosti zato ne morejo imeti koristi od splošne ureditve odbitka, določene v tem členu.

Glede tega v takem primeru namen splošne ureditve davčnega odbitka, določene v členu 17 Šeste direktive, ni nadomestiti posebno pravilo iz drugega pododstavka člena 28b(A)(2) te direktive, ki temelji na mehanizmu zniževanja davčne osnove, s katerim je mogoče korigirati dvojno obdavčenje.

(Glej točke od 40 do 43 in 45 ter izrek.)