Zadeva C-25/05 P

August Storck KG

proti

Uradu za usklajevanje na notranjem trgu

(znamke in modeli) (UUNT)

„Pritožba — Znamka Skupnosti — Člen 7(1)(b) in (3) Uredbe (ES) št. 40/94 — Absolutni razlog za zavrnitev registracije — Figurativna znamka — Predstavitev embalaže bonbona zlate barve — Razlikovalni učinek“

Sklepni predlogi generalnega pravobranilca D. Ruiz-Jaraboja Colomerja, predstavljeni 23. marca 2006 I - 5724

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. junija 2006 I - 5739

Povzetek sodbe

Merila za presojo razlikovalnega učinka, v smislu člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, tridimenzionalnih znamk, ki imajo videz proizvoda samega so enaka tistim, ki se uporabljajo za druge kategorije znamk. Vendar v okviru uporabe teh meril ni nujno, da upoštevna javnost tridimenzionalno znamko, ki ima videz proizvoda samega, zaznava vedno enako kot besedno ali figurativno znamko, ki jo sestavlja znak, neodvisen od podobe proizvodov, ki jih znamka označuje. Povprečni potrošniki namreč niso navajeni sklepati o izvoru proizvoda iz oblike proizvodov ali njihove embalaže, ob odsotnosti kakršnega koli figurativnega ali besednega elementa, zato je lahko težje dokazati razlikovalni učinek take tridimenzionalne znamke kot besedne ali figurativne. V teh okoliščinah ima le znamka, ki se precej razlikuje od standarda ali navad sektorja in zato izpolnjuje pomembno nalogo označbe izvora, razlikovalni učinek v smislu te določbe. Ta sodna praksa, ki se je razvila v zvezi s tridimenzionalnimi znamkami, ki imajo videz samega proizvoda, velja tudi, kjer je prijavljena znamka figurativna znamka v obliki dvodimenzionalne predstavitve tega proizvoda, pri čemer ta znamka tudi ni sestavljena iz znaka, neodvisnega od videza proizvodov, ki jih označuje. (Glej točke od 26 do 29.)

Na podlagi členov 225 ES, 58, prvi odstavek, Statuta Sodišča in 112(1), prvi pododstavek, točka (c), Poslovnika Sodišča mora pritožba natančno določati izpodbijane navedbe sodbe, katere ničnost se zahteva, in obsegati tudi pravne trditve, posebej predložene v podporo pritožbi. Te zahteve ne izpolnjuje pritožba, v kateri se le ponovi ali obnovi besedilo tožbenih razlogov ali trditev, ki so bili že predstavljeni pred Sodiščem prve stopnje, ne da bi vsebovala posebno obrazložitev o nepravilni uporabi prava, ki naj bi bila podana pri izpodbijani sodbi. Nasprotno, kadar pritožnik izpodbija razlago ali uporabo prava Skupnosti s strani Sodišča prve stopnje, se lahko pravne točke, ki so se proučile na prvi stopnji, na novo obravnavajo v pritožbenem postopku. Če pritožnik ne bi mogel tako utemeljiti pritožbe z razlogi in trditvami, ki jih je že uporabil pred Sodiščem prve stopnje, bi se temu postopku delno odvzel smisel. (Glej točki 47 in 48.)

Preizkuševalci Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in v primeru pritožb odbori za pritožbe UUNT morajo v skladu s členom 74(1) Uredbe št. 40/94 po uradni dolžnosti preveriti dejstva, da bi ugotovili, ali znamka, za katero se zahteva registracija, vsebuje katerega od razlogov za zavrnitev prijave iz člena 7 te uredbe ali ne. Torej lahko pristojni organi UUNT izpeljejo utemeljitev odločb na podlagi dejstev, ki jih prijavitelj ni navajal. Čeprav je načeloma naloga teh organov, da v odločbah ugotovijo resničnost takih dejstev, pa ni tako, ko navajajo splošno znana dejstva. Poudariti je treba, da prijavitelj, zoper katerega UUNT navaja taka splošno znana dejstva, lahko izpodbija njihovo resničnost pred Sodiščem prve stopnje. Ugotovitev Sodišča prve stopnje, ali so dejstva, na podlagi katerih je odbor za pritožbe UUNT utemeljil odločbo, splošno znana ali ne, je presoja dejanske narave, ki razen v primeru izkrivljanja ni predmet nadzora Sodišča v pritožbenem postopku. (Glej točke od 50 do 53.)

Tržni delež znamke je torej podatek, ki je lahko pomemben pri presoji, ali je znamka pridobila razlikovalni učinek z uporabo v smislu člena 7(3) Uredbe št. 40/94. Tako je še zlasti v primeru, ko se zdi, da je ta znamka, ki ima videz proizvoda, za katerega se zahteva registracija, brez slehernega razlikovalnega učinka, ker se ne razlikuje znatno od standarda ali navad v sektorju. Pravzaprav je verjetno, da lahko v podobnem primeru taka znamka pridobi razlikovalni učinek le, če pomenijo proizvodi, označeni s to znamko, na podlagi uporabe pomemben tržni delež zadevnih proizvodov. Iz istih razlogov je lahko tudi delež oglaševalskega zneska za trg zadevnih proizvodov, ki ga pomenijo oglaševalske naložbe za uveljavljanje znamke, pomemben podatek pri presoji, ali je ta znamka pridobila razlikovalni učinek z uporabo. Poleg tega vprašanje, ali so taki podatki potrebni za presojo, ali je dana znamka pridobila razlikovalni učinek z uporabo v smislu člena 7(3) Uredbe št. 40/94 ali ne, spada v presojo dejstev s strani organov Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) in v primeru pritožbe s strani Sodišča prve stopnje. (Glej točke od 76 do 78.)