SL Uradni list Evropske unije C 80/28

Tožba, vložena 21. decembra 2009 – Rusal Armenal proti Svetu

(Zadeva T-512/09)

2010/C 80/49

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Rusal Armenal ZAO (zastopnik: B. Evtimov, odvetnik)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predloga tožeče stranke

— Uredbo Sveta (ES) št. 925/2009 z dne 24. septembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih aluminijastih folij s poreklom iz Armenije, Brazilije in Ljudske republike Kitajske naj se razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

— Svetu naj se naloži plačilo stroškov postopka in stroškov, ki so nastali zaradi tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s tožbo zahteva, da se Uredbo Sveta (ES) št. 925/2009 z dne 24. septembra 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih aluminijastih folij s poreklom iz Armenije, Brazilije in Ljudske republike Kitajske (UL 2009, L 262, str. 1, v nadaljevanju: sporna uredba) razglasi za nično v delu, ki se nanaša na tožečo stranko.

Tožeča stranka v podporo tožbi navaja pet tožbenih razlogov, od katerih eden dodatno temelji na ugovoru nezakonitosti.

V prvem tožbenem razlogu za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja, da sta Komisija in Svet kršila člen 2 od (1) do (6) osnovne uredbe (1) in člena 2.1 ter 2.2 Sporazuma o izvajanju člena VI GATT 1994 (v nadaljevanju: Protidampinški sporazum ali PDS) s tem, da sta normalno vrednost za tožečo stranko določila na podlagi podatkov iz podobne tretje države, kar je povzročilo v osnovi napačne ugotovitve o dampingu in kumulaciji, škodi in vzročnosti v zvezi z uvozom iz Armenije. Tožeča stranka navaja, da bi morala Svet in Komisija normalno vrednost za tožečo stranko določiti na podlagi njenih lastnih podatkov za Armenijo, in ne na podlagi člena 2(7)(a) osnovne uredbe.

Nadalje tožeča stranka navaja, da bi moralo Sodišče za presojo vsebine prvega razloga za razglasitev ničnosti v skladu s členom 277 PDEU (prej člen 241 ES) dodatno ugotoviti, da se člen 2(7) osnovne uredbe ne uporabi za tožečo stranko v delu, ki je bil pravna podlaga za metodo podobne države, s katero je bila v sporni uredbi določena normalna vrednost za tožečo stranko. Tožeča stranka se dodatno sklicuje na ta ugovor nezakonitosti, saj meni, da je upravičena do sodne presoje glede tega, kako se je člen 2(7) uporabil zanjo in ker zatrjuje, da so nanjo vplivale ugotovitve o normalni vrednosti v sporni uredbi, ki temeljijo na členu 2(7) osnovne uredbe. Slednja se po mnenju tožeče stranke ne uporablja, saj naj bi njena uporaba za tožečo stranko kršila določbi 2.1 in 2.2 Protidampinškega sporazuma, ki ju je EU kot večstransko obveznost želela vnesti v pravni red EU, ki sta sestavni del pogodb, na katerih temelji EU, in sta na podlagi ustaljene sodne prakse Sodišča zavezujoča za Svet in Komisijo.

V drugem razlogu za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja, da sta instituciji – tudi če nista kršili člena 2 od (1) do (6) osnovne uredbe in Protidampinškega sporazuma – vseeno kršili člen 2(7)(c) osnovne uredbe, tožeči stranki nepravilno zavrnili tržnogospodarsko obravnavo (TGO) in storili več očitnih napak pri presoji dejstev v zvezi z uporabo člena 2(7)(c).

V tretjem razlogu za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja, da sta instituciji kršili člen 3(4) osnovne uredbe in napravili očitno napako pri presoji, s tem ko Armenije nista izvzeli iz kumulativne presoje domnevno dampinškega uvoza in s tem v zvezi med preiskavo nista upoštevali temeljne preobrazbe armenskih proizvodnih dejavnosti v obdobju od leta 2004 do leta 2006 in težav s kakovostjo zadevnega armenskega proizvoda med ponovnim zagonom in prilagoditvijo proizvodnje v letu 2007.

V četrtem razlogu za razglasitev ničnosti tožeča stranka navaja, da je Komisija v postopku presoje in v obrazložitvi zavrnitve ponujene zaveze tožeče stranke glede cene in s sočasnim sprejemom ponudbe zaveze brazilskega izvoznega proizvajalca v podobnih okoliščinah kršila temeljno pravno načelo enakega obravnavanja/prepovedi diskriminacije in storila očitno napako pri presoji.

V petem razlogu za razglasitev ničnosti je navedeno, da je Komisija kršila načelo dobrega upravljanja, ki je temeljno pravno načelo prava EU, ter tako kršila temeljno procesno zahtevo, s tem ko je javno in neposredno omenjala tožečo stranko in zadevno protidumpinško preiskavo v teku in s tem da je domnevno vplivala na instituciji, ki sta odgovorni za protidumpinško preiskavo, da bi na izvoz tožeče stranke uvedli protidumpinško dajatev.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1).