ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Nepogodbena odgovornost – Škoda – Ocenjevanje – Merila – Povrnitev raznih stroškov, ki jih je imelo podjetje zaradi razglasitve ničnosti odločbe, v kateri je bilo ugotovljeno, da koncentracija ni združljiva s skupnim trgom, in odločbe, v kateri je bilo določeno, da je treba združene subjekte razdružiti (člen 288, drugi odstavek, ES) (Glej točke od 41 do 50.)

2. Postopek – Stroški – Pravila, ki se uporabijo (Glej točke od 51 do 53.)

Subject of the case

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (četrti razširjeni senat) z dne 11. julija 2007 v zadevi Schneider Electric proti Komisiji (T‑351/03), s katero je Splošno sodišče Komisiji naložilo, naj povrne stroške, ki so nastali družbi Schneider Electric zaradi udeležbe pri ponovljenem postopku nadzora koncentracije, ki je bil opravljen po razglasitvi sodb Splošnega sodišča z dne 22. oktobra 2002 v zadevi Schneider Electric proti Komisiji (T‑310/01 in T‑77/02), ter dve tretjini škode, ki je nastala družbi Schneider Electric, v znesku znižanja prodajne cene družbe Legrand SA, ki jo je morala družba Schneider Electric odobriti kupcu kot nasprotno dajatev za odlog zapadlosti dejanske izvedbe prodaje družbe Legrand do 10. decembra 2002 – Pogoji za nepogodbeno odgovornost Skupnosti – Pojmi napake, škode in neposredne vzročne zveze med storjeno napako in nastalo škodo – ,,Dovolj resna“ kršitev pravila Skupnosti, ki se nanaša na postopek nadzora združljivosti koncentracije s skupnim trgom.

Izrek

Izrek

1. Znesek povračljive škode iz točke 3 izreka sodbe Sodišča Evropskih skupnosti z dne 16. julija 2009 v zadevi Komisija proti Schneider Electric (C‑440/07 P, ZOdl., str. I-6413) se določi na 50.000 EUR.

2. Predlog družbe Schneider Electric SA glede povračila stroškov se zavrne.
Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 13. decembra 2006 v zadevi É. R. in drugi proti Svetu in Komisiji (T-138/03), s katero je Sodišče prve stopnje delno zavrglo kot nedopustno in v preostalem zavrnilo kot neutemeljeno tožbo na podlagi členov 235 ES in 288, drugi odstavek, ES za povrnitev škode, ki so jo pritožniki utrpeli zaradi okuženja in posledične smrti članov njihovih družin zaradi nove različice Creutzfeldt-Jakobove bolezni, ki je povezana s pojavom in širjenjem goveje spongiformne encefalopatije v Evropi, za kar naj bi bila pristojna Svet in Komisija – Pogoji za nepogodbeno odgovornost Skupnosti.
Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 25. novembra 2008 – TEA proti Komisiji

(Zadeva C-500/07 P)

„Pritožba — Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Izhodišče — Tožba za pridobitev izjave Sodišča prve stopnje o individualnem področju uporabe odločbe Komisije — Očitna nepristojnost“

1. Ničnostna tožba — Roki — Izhodišče — Objava ali vročitev (člen 230, peti odstavek, ES) (Glej točke od 21 do 23.)

2. Postopek — Tožba fizične ali pravne osebe za pridobitev izjave o individualnem področju uporabe odločbe Komisije — Nepristojnost sodišča Skupnosti (člen 230 ES in naslednji) (Glej točki 32 in 33.)

Predmet

Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 17. septembra 2007 v zadevi Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) proti Komisiji (T-175/07), s katerim je Sodišče prve stopnje zavrnilo predlog, naj se primarno ugotovi, da Odločba Komisije 2003/193/ES z dne 5. junija 2002, ki se nanaša na državno pomoč v zvezi z davčnimi olajšavami in posojili pod ugodnimi pogoji, ki jih je Italija dodelila v korist javnih storitvenih podjetij s pretežno javnim kapitalom (UL 2003, L 77, str. 21) pritožnice ne zadeva, in podredno, da pritožnica ni dobila nezakonite pomoči, ter naj se zato ta odločba razglasi za nično v delu, v katerem je to potrebno.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) je dolžna plačati stroške.

Sklep Sodišča (osmi senat) z dne 25. novembra 2008 – TEA proti Komisiji

(Zadeva C-500/07 P)

„Pritožba — Ničnostna tožba — Rok za vložitev tožbe — Izhodišče — Tožba za pridobitev izjave Sodišča prve stopnje o individualnem področju uporabe odločbe Komisije — Očitna nepristojnost“

1. Ničnostna tožba — Roki — Izhodišče — Objava ali vročitev (člen 230, peti odstavek, ES) (Glej točke od 21 do 23.)

2. Postopek — Tožba fizične ali pravne osebe za pridobitev izjave o individualnem področju uporabe odločbe Komisije — Nepristojnost sodišča Skupnosti (člen 230 ES in naslednji) (Glej točki 32 in 33.)

Predmet

Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 17. septembra 2007 v zadevi Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) proti Komisiji (T-175/07), s katerim je Sodišče prve stopnje zavrnilo predlog, naj se primarno ugotovi, da Odločba Komisije 2003/193/ES z dne 5. junija 2002, ki se nanaša na državno pomoč v zvezi z davčnimi olajšavami in posojili pod ugodnimi pogoji, ki jih je Italija dodelila v korist javnih storitvenih podjetij s pretežno javnim kapitalom (UL 2003, L 77, str. 21) pritožnice ne zadeva, in podredno, da pritožnica ni dobila nezakonite pomoči, ter naj se zato ta odločba razglasi za nično v delu, v katerem je to potrebno.

Izrek

1. Pritožba se zavrne.
Pritožba zoper sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 14. decembra 2005 v zadevi Arizona Chemical in drugi proti Komisiji (T-369/03), s katerim je Sodišče prve stopnje ugotovilo nedopustnost sodbe za razglasitev ničnosti odločbe Komisije D(2003)430245 z dne 20. avgusta 2003 o zavrnitvi predloga tožeče stranke za črtanje snovi kolofan s seznama nevarnih snovi iz Priloge I k Direktivi Sveta z dne 27. junija 1967 o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (67/548/EGS) (UL L 196, str. 1).
Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 5. julija 2007 – Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret proti Svetu in Komisiji

(Zadeva C-255/06 P)

„Pritožba – Mednarodni sporazumi – Sporazum EGS-Turčija – Carinska unija med EU in Turčijo – Kompenzacijske finančne pomoči“

1. Mednarodni sporazumi – Sporazumi Skupnosti – Neposredni učinek – Pogoji – Členi 2(1), 3(1) in 6 Pridružitvenega sporazuma med EGS in Turčijo ter preambula Dodatnega protokola (Pridružitveni sporazum med EGS in Turčijo, členi 2(1), 3(1) in 6; Dodatni protokol k Pridružitvenemu sporazumu med EGS in Turčijo) (Glej točke od 36 do 40.)

2. Pritožba – Pritožbeni razlogi – Opustitev navedbe, katera odločba prava je bila nepravilno uporabljena – Nedopustnost (člen 225 ES; Poslovnik Sodišča, člen 112(1)(c)) (Glej točke 46, 52, 56, 57 in 64.)

3. Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Nezakonitost (člena 226 ES in 288(2) ES) (Glej točko 48.)

4. Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Vzročna zveza (člen 288(2) ES) (Glej točko 61.)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 30. marca 2006 v zadevi Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AS proti Svetu in Komisiji (T‑367/03), s katero je Sodišče prve stopnje kot neutemeljeno zavrnilo odškodninsko tožbo za povračilo škode, ki je tožeči stranki domnevno nastala, ker institucije, tožene stranke, niso spoštovale obveznosti iz določb o carinski uniji med Evropsko unijo in Turčijo, zlasti ne določbe o plačilu finančnih pomoči za kompenzacijo negativnih učinkov carinske unije na turško gospodarstvo.

Izrek

1) Pritožba se zavrne.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Vprašanja za predhodno odločanje – Odgovor, ki je lahko jasno izpeljan iz sodne prakse – Uporaba člena 104(3) Poslovnika (Poslovnik Sodišča, člen 104(3)) (Glej točko 20.)

2. Varstvo javnega zdravja – Krmne mešanice – Direktiva 2002/2 (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 178/2002, člena 8 in 16; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/2, člen 1, točka 4) (Glej točko 45 in točko 1 izreka.)

3. Varstvo javnega zdravja – Krmne mešanice – Direktiva 2002/2 (člena 233 ES in 234 ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/2, člen 1, točka 1 (b)) (Glej točko 63 in točko 2 izreka.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Consiglio di Stato – Učinki sodbe Sodišča v združenih zadevah C-453/03, C-11/04, C-12/04 in C-194/04 (ABNA Ltd in drugi), s katero je bila ugotovljena delna neveljavnost Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/2/ES z dne 28. januarja 2002 o spremembi Direktive 79/373/EGS o trženju krmnih mešanic in o razveljavitvi Direktive Komisije 91/357/EGS (UL L 63, str. 23) – Obveznost institucij sprejeti nov akt.

Izrek

Izrek

1) Člen 1, točka 4, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/2/ES z dne 28. januarja 2002 o spremembi Direktive Sveta 79/373/EGS o trženju krmnih mešanic in o razveljavitvi Direktive Komisije 91/357/EGS, ki določa obveznost, da se na oznaki krmnih mešanic navede utežni delež posameznih krmil v krmi z odstopanjem v višini ± 15 % navedene vrednosti v zvezi s tem deležem, je treba razlagati tako, da ni v nasprotju s členoma 8 in 16 Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane, katerih cilj je zlasti to, da se prepreči, da bi označevanje in predstavitev krme zavajala potrošnika.

2) Ker člen 1, točka 1(b) Direktive 2002/2 določa ločeno obveznost brez povezave z obveznostmi, ki so določene v drugih določbah te direktive, neveljavnost navedene določbe, ki jo je razglasilo Sodišče v sodbi z dne 6. decembra 2005 v zadevi ABNA in drugi (C-453/03, C-11/04, C-12/04 in C-194/04), ni ustvarila položaja pravne praznine ali nepovezanosti, zaradi česar bi institucije Skupnosti morale sprejeti vsebinske spremembe Direktive 2002/2.

V vsakem primeru neveljavnost določbe Skupnosti izhaja neposredno iz sodbe Sodišča, s katero je bila ta ugotovljena, v pristojnosti organov ter sodišč držav članic pa je, da iz tega izpeljejo posledice v svojem nacionalnem pravnem redu.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode in storitve (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točki 28 in 37.)

2. Pritožba – Razlogi – Napačna presoja dejstev – Nedopustnost – Nadzor Sodišča nad presojo dokazov – Izključitev, razen ob izkrivljanju (člen 225(1) ES; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek) (Glej točko 31.)

Subject of the case

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 7. februarja 2006 v zadevi Alecansan proti UUNT (T-202/03), s katero je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo imetnika nacionalne figurativne znamke „COMP USA“ za proizvode iz razreda 39 za razveljavitev odločbe R 711/2002-1 prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. marca 2003, s katero je bila zavrnjena pritožba zoper odločbo oddelka za ugovore, s katero je bil zavrnjen ugovor proti zahtevi za registracijo figurativne znamke Skupnosti „COMP USA“ za proizvode iz razredov 9 in 37 – Podobnost med znamkami – Kršitev člena 8(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).

Izrek

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Alecansan SL se naloži plačilo stroškov.
1.

Nacionalna ureditev, ki brez koncesije ali dovoljenja policije, ki ju izda zadevna država članica, prepoveduje opravljanje dejavnosti pobiranja, sprejemanja, vpisa in prenosa stavnih predlogov, še posebej za športne dogodke, pomeni omejitev svobode do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev, ki sta določeni v členih 43 ES in 49 ES.
2)

Direktivo 94/62 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kot je uredba zveznega ministrstva za okolje, mladino in družino, katere cilj je preprečevanje in predelava odpadne embalaže in nekaterih ostankov materialov ter vzpostavitev sistema zbiranja in predelave in ki določa, da mora proizvajalec embalaže, posebno plastičnih nosilnih vrečk, to po uporabi bodisi vzeti nazaj bodisi se priključiti sistemu zbiranja in predelave odpadne embalaže, razen če poznejši udeleženec v distribucijski verigi prevzame to obveznost in temu proizvajalcu embalažnih materialov o tem pošlje pravno učinkovito izjavo.
Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 2. maja 2006 – Schmitz

(Zadeva C-291/04)

„Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika – Prosto gibanje oseb in storitev – Delavci – Motorno vozilo – Delodajalčevo dajanje na razpolago delavcu – V tujini registrirano vozilo – Delodajalec s sedežem v drugi državi članici“

Prosto gibanje oseb – Pravica do ustanavljanja – Omejitve (člen 43 ES) (Glej točke od 15 do 20 in izrek.)

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal de police de Neufchâteau – Razlaga členov 10, 39, 43 in 49 ES – Nacionalni ukrepi, s katerimi se naloži, da se avtomobil, zato da ga uporablja rezident, registrira v zadevni državi članici, čeprav mu ga je dal na razpolago njegov delodajalec s sedežem v drugi državi članici – Delavec, ki ima sklenjeno pogodbo o zaposlitvi s svojim delodajalcem in ki poleg tega opravlja funkcijo delničarja, člana uprave, prokurista ali drugo podobno funkcijo.

Izrek

Člen 43 ES nasprotuje temu, da nacionalna ureditev prve države članice, kot je ta v zadevi v glavni stvari, naloži samozaposlenemu delavcu, ki dejansko biva v tej državi članici, da mora tu registrirati vozilo družbe delodajalca s sedežem v drugi državi članici, če službeno vozilo ni namenjeno stalni uporabi predvsem v prvi državi članici niti se tako ne uporablja.
Keywords

Summary



Keywords

Socialna politika – Zaščita varnosti in zdravja delavcev – Direktiva 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu – Direktiva 93/104 o določenih vidikih organizacije delovnega časa – Področje uporabe – Intervencijske sile gasilske javne službe – Vključitev – Uporaba pravila, ki določa maksimalen tedenski delovni čas – Odstopanje v primeru izrednih okoliščin

(direktivi Sveta 89/391, člen 2, in 93/104, člena 1(3) in 6, točka 2)

Summary

Člena 2 Direktive 89/391 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu in 1(3) Direktive 93/104 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da:

– dejavnosti, ki jih izvajajo intervencijske sile gasilske javne službe, običajno sodijo na področje uporabe teh direktiv, tako da člen 6, točka 2, Direktive 93/104 nasprotuje temu, da se preseže meja 48 ur, ki je določena kot maksimalni tedenski delovni čas, vključno z dežurstvom;

– je tak presežek vendarle mogoč v resnih okoliščinah izjemnega obsega, tako da mora cilj zagotovitve dobrega delovanja služb, ki so nujno potrebne zaradi javnih interesov, kot so zaščita varnosti, zdravja in javnega reda, prevladati nad ciljem zagotovitve varnosti in zdravja delavcev, ki so dodeljeni enotam za intervencijo in pomoč; vendar je treba tudi v takih izjemnih razmerah kolikor je mogoče ohraniti cilje Direktive 89/391.

(Glej točke 53, od 55 do 57, 61 in izrek.)
Zadeva C-492/04

Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH

proti

Finanzamt Emmendingen

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Baden-Württemberg

„Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika — Prosti pretok kapitala — Svoboda ustanavljanja — Obdavčitev — Davek od dohodka pravnih oseb — Posojilna pogodba med družbami — Družba rezidentka posojilojemalka — Delniška družba posojilodajalka s sedežem v tretji državi — Pojem ‚znatni delež‘ — Plačilo obresti na posojilo — Opredelitev — Prikrito izplačilo dobička“

Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 I-3777

Povzetek sklepa

Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Določbe Pogodbe – Področje uporabe

(člena 43 ES in 56 ES)

Nacionalni ukrep, na podlagi katerega se obresti na posojilo, ki jih kapitalska družba rezidentka plača delničarju nerezidentu, ki ima znatni delež v kapitalu te družbe, pod nekaterimi pogoji štejejo za prikrito izplačan dobiček, za katerega davek plača družba posojilojemalka, vpliva pretežno na izvajanje svobode ustanavljanja v smislu člena 43 ES in naslednjih.

Če bi imel nacionalni ukrep omejevalne učinke na prosti pretok kapitala, bi bili taki učinki nujna posledica ovire za svobodo ustanavljanja in ne bi upravičevali preučitve navedenega ukrepa z vidika členov od 56 ES do 58 ES.

Na člen 43 ES in naslednje se ni mogoče sklicevati, kadar ima družba iz tretje države delež, ki ji podeljuje odločilen vpliv na odločitve in dejavnosti družbe v državi članici. Kar zadeva poglavje Pogodbe o svobodi ustanavljanja, to ne vsebuje nobene določbe, ki širi področje uporabe določb tega poglavja na položaje, ki zadevajo državljana tretje države s sedežem zunaj Evropske unije, pri čemer je cilj tega poglavja zagotavljati svobodo ustanavljanja v korist državljanov držav članic.

(Glej točke 25, 27 in 28 ter izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Razlaga – Uporaba mnenja o tarifni uvrstitvi Svetovne carinske organizacije – Meje

2. Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Nikotinski obliži – Proizvod za terapevtsko in profilaktično uporabo – Uvrstitev v tarifno številko 3004 kombinirane nomenklature, ki zadeva zdravila

3. Skupna carinska tarifa – Uvrstitev blaga – Nepravilna zavezujoča tarifna informacija – Obveznost nacionalnih sodišč, da poskrbijo za razveljavitev te informacije in izdajo informacije v skladu s pravom Skupnosti – Obseg

(člen 10 ES; Uredba Sveta št. 2913/92, člen 12(5))

Summary

1. Mnenje Svetovne carinske organizacije o tarifni uvrstitvi proizvoda v njen harmonizirani sistem poimenovanj in šifrskih oznak blaga, pri čemer zakonodajalec Skupnosti uvrsti dani proizvod v kombinirano nomenklaturo, ni pravno zavezujoče in je zgolj napotilo, ki prispeva k razlagi področja uporabe različnih carinskih tarifnih številk kombinirane nomenklature. Če je tako mnenje o tarifni uvrstitvi v nasprotju z besedilom tarifne številke kombinirane nomenklature, je treba torej od njega odstopiti.

(Glej točko 28.)

2. Kombinirano nomenklaturo je treba razlagati tako, da nikotinski obliži, ki imajo jasno opredeljen terapevtski ali profilaktični namen, katerih učinek je usmerjen na natančno določene funkcije človeškega telesa, in ki so posamično pakirani v aluminijastih folijah in za prodajo, skupaj z navodilom, pakirani v tedenskih škatlicah, kot „zdravila“ spadajo v tarifno številko 3004.

(Glej točke 36, 39, 48 in 1 točko izreka.)

3. Nacionalno sodišče mora, če je pristojni organ izdal nepravilno zavezujočo tarifno informacijo, na podlagi člena 10 ES v okviru svojih pristojnosti sprejeti vse ustrezne ukrepe za to, da se omenjena informacija razveljavi in da se izda nova zavezujoča tarifna informacija, ki je v skladu s pravom Skupnosti.

V teh okoliščinah spadajo postopek in posledice odločitev, ki jih glede pravnega sredstva sprejme nacionalno sodišče, v mejah načel enakovrednosti in učinkovitosti, na področje uporabe nacionalnega prava.

V tem pogledu člen 12(5) Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti ne nasprotuje temu, da nacionalno sodišče razveljavi odločbo carinskega organa, ki, čeprav je v skladu z mnenjem Svetovne carinske organizacije o tarifni uvrstitvi, ne upošteva kombinirane nomenklature zakonodajalca Skupnosti, in razglasi, da je treba proizvod uvrstiti drugače, kot to določa navedeno mnenje o tarifni uvrstitvi.

(Glej točko 57 in točko 2 izreka.)
Sklep Sodišča (drugi senat) z dne 20. maja 2010 – Petrides proti Komisiji

(Zadeva C‑64/98 P-REV)

„Predlog za obnovo postopka – Jezikovna ureditev Sodišča – Očitna nedopustnost“

1. Postopek – Obnova postopka – Pogoji za dopustnost predloga – Novo dejstvo – Pojem (Statut Sodišča, člen 44) (Glej točko 12.)

2. Postopek – Jezikovna ureditev – Izbira jezika postopka – Obveznost spoštovanja te izbire v primeru pritožbe in predloga za obnovo postopka (Poslovnik Sodišča, člena 29(3) in 100(3)) (Glej točke od 13 do 15.)

Predmet

Predlog za obnovo postopka v zvezi s sodbo Sodišča (tretji senat) z dne 9. septembra 1999 v zadevi C‑64/98 P, s katero je Sodišče zavrnilo pritožbo, vloženo zoper sodbo Sodišča prve stopnje (zdaj Splošno sodišče) (četrti senat) z dne 17. septembra 1997 v zadevi T‑152/95 – Jezikovna ureditev Sodišča

Izrek

1. Predlog za obnovo postopka se zavrže.
14

Člen 84 Real Decreto 1345/2007 por el que se regula el procedimiento de autorización, registro y condiciones de dispensación de los medicamentos de uso humano fabricados industrialmente (kraljeva uredba 1345/2007 o postopku za pridobitev dovoljenja, registracije in izdaje industrijsko izdelanih zdravil za uporabo v humani medicini) z dne 11. oktobra 2007 (BOE št. 267 z dne 7. novembra 2007, str. 45652), kakor je bila spremenjena z Real Decreto 717/2019 (kraljeva uredba 717/2019) z dne 5. decembra 2019 (BOE št. 293 z dne 6. decembra 2019, str. 133741) (v nadaljevanju: kraljeva uredba 1345/2007), določa: „1. Kot orodje za tehnološko integracijo in izmenjavo informacij z nacionalnim arhivom se uvede vmesnik Nodo SNSFarma, ki je del tega arhiva; ta vmesnik se uporablja za vsa zdravila z edinstveno oznako, ki se izdajajo na stroške Sistema Nacional de Salud [(nacionalni zdravstveni sistem)]. 2. Vmesnik Nodo SNSFarma se vključi v nacionalni arhiv s sporazumom […] med ministrstvom za zdravje, potrošniške zadeve in družbeno blaginjo ter subjektom, ki upravlja španski sistem za preverjanje zdravil, v katerem so navedene obveznosti pogodbenic, tehnične zahteve in nujnost, da se izpolnijo specifikacije za interoperabilnost in vse druge specifikacije, potrebne za upoštevanje [Delegirane uredbe 2016/161]. 3. Vmesnik Nodo SNSFarma je v skladu z določbami členov 7 in 11 kraljeve uredbe 1718/2010 z dne 17. decembra 2010 o zdravniških receptih in napotnicah nameščen na strežnikih javnih zdravstvenih uprav, da bi se zagotovila varnost dostopa do informacij in njihovega posredovanja ter zaupnost podatkov.“
4

Člen 12 te konvencije, naslovljen „Snovi, ki se pogosto uporabljajo pri nezakoniti proizvodnji prepovedanih drog ali psihotropnih snovi“, določa: „1. Pogodbenice sprejmejo ukrepe, za katere menijo, da so primerni za preprečevanje preusmerjanja snovi iz preglednice I in preglednice II v nezakonito proizvodnjo prepovedanih drog in psihotropnih snovi, ter v ta namen med seboj sodelujejo. […] 8 (a) Brez poseganja v splošnost določb odstavka 1 tega člena ter določb Konvencije iz leta 1961, Konvencije iz leta 1961, kakor je bila spremenjena, in Konvencije iz leta 1971 pogodbenice sprejmejo ukrepe, za katere menijo, da so primerni za nadzor proizvodnje in distribucije snovi iz preglednice I in preglednice II na njihovem ozemlju; (b) V ta namen lahko pogodbenice: (i) izvajajo nadzor nad vsemi osebami in podjetji, ki se ukvarjajo s proizvodnjo in distribucijo navedenih snovi; […] (iii) zahtevajo, da imetniki licence pridobijo dovoljenje za ukvarjanje z zgoraj navedenimi posli; […] 9. V zvezi s snovmi iz preglednic I in II vsaka pogodbenica sprejme naslednje ukrepe: (a) Vzpostavi in vzdržuje sistem nadzora mednarodne trgovine s snovmi iz preglednice I in preglednice II, da bi olajšala odkrivanje sumljivih transakcij. Te sisteme nadzora je treba izvajati v tesnem sodelovanju s proizvajalci, uvozniki, izvozniki ter prodajalci na debelo in na drobno, ki pristojne organe obvestijo o naročilih in sumljivih transakcijah; (b) Določi zaseg vsake snovi iz preglednice I in preglednice II, če obstajajo zadostni dokazi, da je namenjena za nezakonito proizvodnjo prepovedane droge ali psihotropne snovi; (c) Pristojne organe in službe zadevnih pogodbenic čim prej obvesti, če obstajajo razlogi za sum, da se snov iz preglednice I ali preglednice II uvaža, izvaža ali prevaža v tranzitu z namenom nezakonite proizvodnje prepovedanih drog ali psihotropnih snovi, zlasti tako, da jim posreduje informacije o uporabljenih plačilnih metodah in vseh drugih bistvenih elementih, na katerih temelji njeno prepričanje; (d) Zahteva, da so pošiljke, ki so predmet uvoza in izvoza, pravilno označene in opremljene s potrebnimi dokumenti. Trgovinski dokumenti, kot so računi, manifesti, carinski dokumenti, prevozni dokumenti in druge odpremne listine, morajo vsebovati imena snovi, ki se uvažajo ali izvažajo, kot so navedena v preglednici I ali preglednici II, uvoženo in izvoženo količino ter ime in naslov izvoznika, uvoznika in naslovnika, kadar je ta znan; […] […]“