ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

kršitev člena 83 Uredbe št. 207/2009 v zvezi z načelom enakega obravnavanja in členi 6 in 14 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
SL Uradni list Evropske unije C 24/27

Tožba, vložena 8. novembra 2013 – H.P. Gauff Ingenieure proti UUNT – Gauff (Gauff JBG Ingenieure)

(Zadeva T-585/13)

2014/C 24/48

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG (Nürnberg, Nemčija) (zastopnik: G. Schneider-Rothhaar, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Nemčija)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 5. septembra 2013 (zadeva R 596/2013-1) razveljavi;

— zadevo vrne v odločanje UUNT s priporočilom, naj odredi vrnitev v prejšnje stanje;

— UUNT naloži plačilo stroškov postopka, vključno s tistimi, ki so nastali v postopku pred odborom za pritožbe.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka „Gauff JBG Ingenieure“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 11, 19, 36, 37, 39, 40, 41 in 42 – prijava znamke Skupnosti št. 9 992 967

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Gauff GmbH & Co. Engineering KG

Navajana znamka ali znak: nemška besedna znamka in besedna znamka Skupnosti „Gauff“ ter nemška figurativna znamka in figurativna znamka Skupnosti „GAUFF“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 16, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 42 in 44

Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev predloga za vrnitev v prejšnje stanje in zavrženje pritožbe kot nedopustne

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 81 Uredbe Sveta št. 207/2009.
—

člen 1 in Prilogo k Izvedbenemu sklepu Komisije z dne 13. avgusta 2013 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (2013/433/EU) razglasi za nična v delu, v katerem se iz financiranja Evropske unije izključuje izplačila v skupni višini 6 192 951,34 EUR, ki so jih opravile pristojne plačilne agencije Zvezne republike Nemčije v okviru izvajanja sheme pomoči za sektor krompirjevega škroba v letih od 2003 do 2005;
1.

Očitna napaka pri presoji dejstev, na katerih temelji odločitev Sveta Tožeča stranka s tem tožbenim razlogom med drugim trdi, da sta bila izpodbijana akta očitno sprejeta na podlagi napačnih domnev in da sta v nasprotju s sodbama Sodišča z dne 26. oktobra 2012 v zadevi Oil Turbo Compressor proti Svetu (T-63/12, še neobjavljena v ZOdl.) in z dne 17. aprila 2013 v zadevi TCMFG proti Svetu (T-404/11, še neobjavljena v ZOdl.). Tožeča stranka trdi, da ni dejstev, ki bi lahko zadostno utemeljevala in upravičevala odločitev tožene stranke ter poseg v temeljne pravice tožeče stranke, ki iz nje izhaja.
—

izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je odobrena mednarodna registracija št. 1016724 s poimenovanjem Evropske unije za znamko „Kenzo Estate“ za: „Oljčno olje (za hrano); olje iz semen grozdnih jagod (za hrano); jedilno olje in mast; rozine; predelana zelenjava in sadje; zamrznjena zelenjava; zamrznjeno sadje; surove stročnice; predelani mesni izdelki; predelani morski sadeži“ iz razreda 29; „Sladkorni izdelki, kruh in štručke; vinski kis; oljčni preliv; dišavnice (razen začimb); začimbe; sendviči; pice; hot dogi (sendviči); mesne pite; ravioli“ iz razreda 30; in „Grozdje (sveže); olive (sveže); sadje (sveže); zelenjava (sveža); semena in čebulice“ iz razreda 31;
—

v skladu s členom 1(3) Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije dovoli, da grški državni organi vstopijo v prostore in zgradbe CEDEFOP z namenom da poiščejo in omogočijo dostop do zadevnih dokumentov in da preiščejo morebitna kazniva dejanja oseb v zvezi s temi dokumenti, in
1.

S prvim tožbenim razlogom navaja, da je bila s tem, da tožeči stranki ni bil omogočen dostop do informacij glede normalne vrednosti, kršena pravica do obrambe in členi 6(7), 20(2) in 20(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 2009 L 343, str. 51).
4.

S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje, da vključitev tožečih strank na seznam vsekakor pomeni kršitev temeljnih pravic in svoboščin, ki so navedene v Listini o temeljnih pravicah ali so sicer del prava Unije, vključno s pravico do trgovanja in poslovanja in do mirnega uživanja lastninske pravice, in/ali kršitev načela sorazmernosti. Vključitev na seznam naj bi pomenila tudi kršitev previdnostnega načela in načela okoljskega varstva ter varstva človekovega zdravja in varnosti, ker bo verjetno zelo škodljiva za zdravje in varnost povprečnih iranskih delavcev in za okolje.
SL Uradni list Evropske unije C 304/22

Tožba, vložena 21. avgusta 2013 – Bora Creations proti UUNT – Beauté Prestige International (essence)

(Zadeva T-448/13)

2013/C 304/38

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Bora Creations, SL (Ceuta, Španija) (zastopniki: R. Lange, G. Hild in C. Pape, odvetniki)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Beauté Prestige International SA (Pariz, Francija)

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi odločbo petega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 6. junija 2013 v zadevi R 1085/2012-5;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „essence“ za proizvode iz razredov 3, 4, 8, 14, 16, 21, 25 in 26 – prijava znamke Skupnosti št. 6 816 144

Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: absolutni razlog za ničnost v skladu s členom 52(1) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (1), to je, da je bil pri registraciji znamke Skupnosti kršen člen 7(1)(b) in (c) te uredbe

Odločba oddelka za izbris: zavrnitev predloga za ugotovitev ničnosti

Odločba odbora za pritožbe: dopustitev pritožbe in ugotovitev delne ničnosti znamke Skupnosti

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 207/2009.

(1) UL L 78, str. 1.
—

razglasi za nične uredbe komisije, s katerimi so rafinerije trsnega sladkorja v konkurenčno manj ugodnem položaju, zlasti (i) Uredbi 505/2013 (1) in 629/2013 (2) o posebnih ukrepih glede dajanja izvenkvotnega sladkorja in izoglukoze na trg Unije z znižanimi presežnimi dajatvami v tržnem letu 2012/2013; (ii) Uredbi 574/2013 (3) in 677/2013 (4) o določitvi dodelitvenega koeficienta za razpoložljive količine izvenkvotnega sladkorja za prodajo na trgu Unije po znižani presežni dajatvi; ter (iii) Uredbo 460/2013 (5) o določanju najnižje stopnje carinskih dajatev kot odgovor na tretji delni javni razpis v okviru razpisnega postopka in Uredbo 542/2013 (6) o določanju najnižje stopnje carinskih dajatev za sladkor kot odgovor na četrti delni javni razpis v okviru razpisnega postopka; ter sprejme kot dopusten in utemeljen tožbeni razlog, ki se nanaša na nezakonitost na podlagi člena 277 PDEU zoper Uredbo 36/3013 (7) o odprtju stalnega javnega razpisa za tržno leto 2012/2013 za uvoz sladkorja z oznakama KN 1701 14 10 in KN 1701 99 10 po znižani carini;
2.

Nepravilna, napačna in nerazumna obrazložitev in uporaba: — pojma vprašanja iz člena 90 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti; — člena 91 Kadrovskih predpisov ter neutemeljenega in nelogičnega odmika od sodne prakse Evropske unije v zvezi s tem; — pojma obveznosti, ki velja za institucije Evropske Unije, izvršitve sodbe sodišča Evropske unije.
—

Splošno sodišče, če bi menilo, da je nujno izvestu dodatno temeljito analizo dejstev in dokazov v zadevi, izpodbijano odločbo tožene stranke razveljavi in zadevo vrne UUNT v ponovno obravnavo in novo odločanje;
—

Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 412/2013 z dne 13. maja 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz keramične namizne in kuhinjske posode s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 131, str. 1) razglasi za nično v delu, v katerem uvaja protidampinško dajatev za tožečo stranko, in
—

Čeprav lahko v skladu s členom H Priloge II k Uredbi (ES) št. 1164/94 Evropska komisija opravi finančne popravke, ki jih šteje za nujne, kar lahko vodi do ukinitve ali zmanjšanja pomoči, odobrene za projekt, mora ta institucija spoštovati načelo sorazmernosti in upoštevati okoliščine konkretnega primera, kot so vrsta nepravilnosti in obseg mogočih finančnih učinkov morebitnih pomanjkljivosti sistema vodenja ali nadzora. Tako ni razumljivo, kako je mogoče razmišljati o ukinitvi vse dodeljene pomoči, saj se 100-odstotni popravki uporabljajo le, kadar so napake v sistemu vodenja in nadzora tako pomembne ali je ugotovljena nepravilnost tako resna, da pomenijo neupoštevanje pravil Skupnosti v celoti, zaradi česar so vsa plačila nepravilna.
3.

Tretji tožbeni razlog je kršitev pravice do obrambe. — V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da tekom upravnega postopka nikoli ni mogla podati svojega stališča glede obstoja in upoštevnosti očitkov in glede vseh dokumentov, ki jih je Komisija upoštevala za utemeljitev svojega očitka o obstoju kršitve prava Unije.
—

razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 18. marca 2013 v zadevi R 1285/2012-1, s katero je bila zavrnjena prijava št. 9056045 (figurativne) znamke Skupnosti „Cuétara MARÍA ORO“, s katero so označeni „konzervirano in sušeno sadje; konzervirana, sušena i kuhana zelenjava“ (razred 29) in „moka in izdelki iz žitaric, kruh, pecivo in slaščice, piškoti“ (razred 30) in ki jo mora zato UUNT registrirati;
SL Uradni list Evropske unije C 207/36

Tožba, vložena 8. aprila 2013 – Square proti UUNT – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne (SQUARE)

(Zadeva T-213/13)

2013/C 207/60

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Square, Inc. (San Francisco, Združene države) (zastopnik: M. Graf, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne (Serres-Castet, Francija)

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

— naj odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 31. januarja 2013 v zadevi R 775/2012-1 razveljavi;

— naj toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija in ki se nanaša na besedno znamko SQUARE za proizvode in storitve iz razredov 9, 35 in 38 – mednarodna znamka z učinkom v Evropski uniji št. W 1 032 395

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne

Navajana znamka ali znak: nacionalna besedna znamka SQUARE-énergie za proizvode in storitve iz razredov 31, 35, 36, 38, 41, 42 in 44

Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009
—

razveljavi odločbo prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 11. februarja 2013 v zadevi R 2455/2011-1, s katero se je zavrnila prijava št. 8 481 863 (figurativne) znamke Skupnosti „Cuétara Maria ORO“ družbe NUTREXPA, s katero so označeni „konzervirano, zamrznjeno, sušeno ter kuhano sadje in zelenjava; želeji, marmelade, kompoti; mlečni izdelki“ (razred 29) in „kava, čaj, kakao, tapioka, sago, kavni nadomestki; moka in izdelki iz žitaric, kruh, pecivo in slaščice, sladoled; med, melasni sirup; kvas, pecilni prašek; omake (začimbe); začimbe; piškoti“ (razred 30) in ki jo mora zato UUNT registrirati;
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela prepovedi diskriminacije, ker po eni strani uredbi (EU) št. 131/2013 in št. 281/2013 določata fiksno in splošno veljavno presežno dajatev 224 EUR in 172 EUR na tono – kar je manj kot polovica običajnih 500 EUR na tono – ki se uporablja za specifično količino (skupno 300 000 ton) sladkorja, ki se enako razdeli le med pridelovalce sladkorne pese, ki za to zaprosijo. Po drugi strani Uredba (EU) št. 36/2013 določa neznano in nepredvidljivo carinsko dajatev, ki se uporablja le za ponudnike, ki uspejo na javnem razpisu (to so lahko predelovalci sladkornega trsa, sladkorne pese ali katera koli tretja stranka), v nedoločenem skupnem znesku.
SL Uradni list Evropske unije C 171/34

Tožba, vložena 10. aprila 2013 – 1872 Holdings proti UUNT – Havana Club International (THE SPIRIT OF CUBA)

(Zadeva T-207/13)

2013/C 171/64

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: 1872 Holdings vof (Amsterdam, Nizozemska) (zastopnik: M. Antoine-Lalance, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Havana Club International, SA (Havana, Kuba)

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi odločbo prvega odbora Urada za usklajevanje na notranjem trgu z dne 31. januarja 2013 v zadevi R 684/2012-1;

— UUNT naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: besedna znamka „THE SPIRIT OF CUBA“ za proizvode in storitve iz razredov 33, 35 in 42 – registracija znamke Skupnosti št. 2 109 106

Imetnik znamke Skupnosti: tožeča stranka

Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: druga stranka pred odborom za pritožbe

Obrazložitev zahteve za ugotovitev ničnosti: zahteva za ugotovitev ničnosti temelji na členih 52(1)(a) in 7(1)(b), (c) in (g) Uredbe Sveta št. 207/2009

Odločba oddelka za izbris: razglasitev ničnosti izpodbijane znamke Skupnosti

Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 7(1)(c) Uredbe Sveta št. 207/2009.
—

se odločba Računskega sodišča z dne 13. decembra 2012, da zadeve ne predloži Sodišču, da bi ugotovilo, ali ga. S, ko je bila še članica Računskega sodišča, ni več izpolnjevala zahtevanih pogojev ali obveznosti, ki so izhajale iz njenega položaja, in da bi v primeru, da se je njen mandat že iztekel, ugotovilo, da se ji odvzame pravico do pokojnine, razglasi za nično;
—

V zvezi s tem tožeča stranka navaja, da je v izpodbijanem sklepu nepravilno uporabljena sodna praksa glede omejitev konkurence zaradi cilja, in da ta krši načela domneve nedolžnosti, dokaznega bremena ter in dubio pro reo v zvezi s vsebino člena 9 pogodbe o nakupu. V zvezi s tem zatrjuje, da je bilo to določilo vezano na posel in ga ni mogoče razumeti niti uporabiti ločeno od njega in zahtevnih pogajanj, za katere je bilo značilno stalno vmešavanje portugalske vlade.
3.

Tretji tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela enakega obravnavanja, očitno napako pri presoji, kršitev obveznosti obrazložitve, kršitev člena 27 Uredbe (ES) št. 1/2003 in člena 15 Uredbe (ES) št. 773/2004 (2), in kršitev pravice do obrambe, vključno z načelom dobrega upravljanja in pravico do zaslišanja, ker Komisija, ki je pri ugotavljanju odgovornosti za zatrjevane kršitve uporabila različna merila za podjetja, ki so predmet istih postopkov, in ker je Komisija uporabila različna merila, ko je določila globo podjetjem, ki so predmet istih postopkov.
1.

Prvi pritožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe, izkrivljanje podatkov v spisu, kršitev načela sorazmernosti, kršitev člena 20 Uredbe (ES) št. 45/2001 (1) in kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva. Pritožnica v zvezi s tem trdi, da je Sodišče za uslužbence EU napačno uporabilo pravo in kršilo njeno pravico do obrambe, ker je menilo, da se ne more sklicevati na obveznost ECB do spoštovanja pravice do obrambe. Sklep o zavrnitvi njene prošnje za pomoč je namreč močno vplival na interese pritožnice, poleg tega pa je bil zoper pritožnico „začet“ postopek v smislu, opredeljenem v sodni praksi (Komisija proti Lisrestal). Ker pritožnici ni bil dovoljen vpogled v spis, pred evropskim sodiščem ni mogla v zadostni meri braniti svojih pravic v zvezi s spisom, zaradi česar je bila kršena tudi njena pravica do učinkovitega pravnega sredstva.
1.

kršitev člena 4(2), druga alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (2) Tožeča stranka na tem mestu v bistvu navaja, da je Komisija celovit dostop do zahtevanih dokumentov (dopisi med Republiko Avstrijo in Komisijo v zvezi s pritožbo št. 2008/4340 zaradi domnevne neskladnosti avstrijskega zakona o tobaku z Direktivo 2001/37) zavrnila v veliki meri na podlagi argumentov avstrijskih organov, ne da bi te argumente vsebinsko preučila. Po mnenju tožeče stranke pa negativnih učinkov na postopek ugotavljanja odgovornosti države, v katerem je bila udeležena pred avstrijskim ustavnim sodiščem, ne bi imel dostop do dokumentov, ampak jih je imela zavrnitev dostopa. Temu dodaja, da bi bilo, nasprotno, v skladu z namenom izjeme iz člena 4(2), druga alinea, Uredbe št. 1049/2001, da bi se dostop do zadevnih dokumentov dovolil.
—

V zvezi s tem tožeče stranke zatrjujejo, da člen 2(1) Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike določa previdnostni pristop kot vodilni pristop pri sprejemanju ukrepov za varovanje in izkoriščanje ribolovnih virov ter da je identično načelo vodilo člena 6 „Sporazum(a) o izvajanju določb Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu z dne 10. decembra 1982 glede ohranjanja in upravljanja čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib“ (New York, 1995; UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 4, zvezek 4, str. 3), h kateremu so EU in njene tedanje države članice pristopile 19. decembra 2003 in ki je začel veljati 18. januarja 2004. Tožeče stranke trdijo, da izpodbijana uredba v delu, v katerem ne razlikuje med severnim in južnim delom staleža, glede upravljanja staleža sinjega mola severovzhodnega Atlantika nalaga tako drastično in nediferencirano zmanjšanje ulova v južnem delu, da ustvarja „tveganje“, ki bi zahtevalo uporabo previdnostnega pristopa.
2.

Evropska komisija je s tem, da ni pravočasno posredovala informacij o možnosti odpusta dolga in izbrisu upoštevne družbe iz seznama dolžnikov, kršila določbo o medsebojnem posvetovanju iz točke 7.7.4 dela F večletnega sporazuma o financiranju, ki sta ga leta 2001 sklenili Republika Litva in Evropska komisija in ki se nanaša na posebni program podpore za kmetijstvo in razvoj podeželja (SAPARD) (4), v povezavi z načelom lojalnega sodelovanja, določenim v členu 4(3) PEU.
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice do obrambe, pravice do poštenega sojenja in pravice do učinkovitega sodnega varstva zaradi neobstoja kontradiktornosti med postopkom sprejetja izpodbijanih aktov in zaradi implicitne zavrnitve Sveta, da predloži dokaze, s katerimi bi upravičil naravo in obseg sankcije.
4.

Četrti tožbeni razlog: v izpodbijanem sklepu je napačno ugotovljeno, da je družba Toshiba Corporation solidarno odgovorna za sodelovanje družbe Matsushita Toshiba Picture Display Co., Ltd. (v nadaljevanju: MTPD pri kršitvi, storjeni v obdobju od 1. aprila 2003 do 12. junija 2006.
3.

Tretji pritožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice „dostopa do sodišča“, ki je bila storjena s tem, da navedeno sodišče ni sprejelo pravice do vložitve odgovora na vlogo tožene stranke – in to takrat, ko je tožeča stranka/pritožnica izrecno zaprosila za drugo izmenjavo vlog. Neodobritev te pravice (do vložitve odgovora) je pritožnici odvzela možnost popraviti nepravilnost, ki jo je ugotovilo Sodišče za uslužbence – in to takrat, ko pritožnica ni več mogla vložiti nove tožbe, ki bi ustrezala pravnim zahtevam, saj je rok za vložitev tožbe že potekel (člen 78 Poslovnika Sodišča za uslužbence).
SL Uradni list Evropske unije C 108/29

Tožba, vložena 6. februarja 2013 – Melt Water proti UUNT (NUEVA)

(Zadeva T-61/13)

2013/C 108/74

Jezik postopka: litovščina

Stranki

Tožeča stranka: Research and Production Company ‘Melt Water’ UAB (Klaipėda, Litva) (zastopnik: V. Viešiūnaitė, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi odločbo četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 3. decembra 2012 v zadevi R 1794/2012-4 in pritožbo v zvezi z znamko NUEVA (prijava št. 010573541) šteje za vloženo;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: figurativna znamka NUEVA za proizvode iz razreda 32 – prijava znamke Skupnosti št. 010573541

Odločba preizkuševalca: zavrnitev prijave

Odločba odbora za pritožbe: pritožba se šteje za nevloženo

Navajani tožbeni razlogi: tožena stranka naj bi v izpodbijani odločbi z dne 3. decembra 2012 napačno odločila, da je treba pritožbo, ki jo je vložila tožeča stranka, šteti za nevloženo v skladu s členom 60 Uredbe št. 207/2009 (1) in pravilom 49(3) Uredbe št. 2868/95, (2) ker naj pristojbina za pritožbo ne bi bila plačana v določenem roku. Tožeča stranka ugovarja stališču tožene stranke, ki meni, da bi morala biti ta pristojbina plačana v roku dveh mesecev, določenim za vložitev pritožbe. Tožeča stranka navaja, da je tako iz odločbe preizkuševalca, da zavrne prijavo znamke, kot tudi iz uradnega prevoda člena 60 Uredbe št. 207/2009 v litovščino očitno, da mora biti pristojbina za pritožbo vezana na vložitev pisne izjave, v kateri so navedeni razlogi za pritožbo, in ne na vložitev pritožbe. Tožeča stranka je torej plačilo pristojbine za pritožbo upravičeno povezovala z rokom za vložitev pisne izjave, v kateri so navedeni razlogi za pritožbo, in je v tem roku tudi plačala pristojbino.

Po mnenju tožeče stranke je treba litovski prevod Uredbe št. 207/2009 šteti za verodostojen in na njem mora temeljiti tudi odločitev o tem, ali je bila pristojbina, ki jo je tožeča stranka plačala toženi, prejeta v roku. Tožeča stranka tudi navaja, da je treba v primeru dvoumnosti verodostojnega besedila v jeziku določene države članice – v tem primeru besedilo v litovščini – in neskladnosti tega besedila z ostalimi jezikovnimi različicami, za to, da se zagotovi pravna varnost in natančnost, ta akt razlagati tako, da čim bolj ustreza interesom osebe, na katero se nanaša, zlasti če bi nasprotna razlaga utegnila povzročiti negativne posledice za to osebo.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).

(2) Uredba Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189).