ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 12. marca 2008 – European Service Network proti Komisiji

(Zadeva T-332/03)

„Javna naročila storitev — Razpisni postopek na ravni Skupnosti — Opravljanje storitev v zvezi z razvojem in zagotavljanjem podpornih storitev Službe Skupnosti za informacije o raziskavah in razvoju (CORDIS) — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Načeli enakega obravnavanja ponudnikov in transparentnosti — Upoštevanje meril za oddajo, določenih v razpisni dokumentaciji“

1. Javna naročila Evropskih skupnosti — Postopek javnega razpisa (Glej točke 122, od 125 do 127, 130, 142, 145, in od 147 do 148.)

2. Javna naročila Evropskih skupnosti — Sklenitev naročila na podlagi javnega razpisa (Glej točko 213.)

3. Postopek — Pravno sredstvo, s katerim se postopek začne — Obličnostne zahteve (Statut Sodišča, člena 21(1) in 53(1); Poslovnik Sodišča prve stopnje, člena 44(1)(c) in 48(2)) (Glej točke od 229 do 231.)

Predmet

Predlog tožeče stranke za razglasitev ničnosti odločbe o oddaji naročila, ki je predmet javnega razpisa Komisije ENTR/02/55 – CORDIS sklop št. 1, v zvezi z razvojem in zagotavljanjem podpornih storitev Službe Skupnosti za informacije o raziskavah in razvoju (CORDIS).

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. European Service Network (ESN) SA se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 12. marca 2008 – European Service Network proti Komisiji

(Zadeva T-332/03)

„Javna naročila storitev — Razpisni postopek na ravni Skupnosti — Opravljanje storitev v zvezi z razvojem in zagotavljanjem podpornih storitev Službe Skupnosti za informacije o raziskavah in razvoju (CORDIS) — Zavrnitev ponudbe ponudnika — Načeli enakega obravnavanja ponudnikov in transparentnosti — Upoštevanje meril za oddajo, določenih v razpisni dokumentaciji“

1. Javna naročila Evropskih skupnosti — Postopek javnega razpisa (Glej točke 122, od 125 do 127, 130, 142, 145, in od 147 do 148.)

2. Javna naročila Evropskih skupnosti — Sklenitev naročila na podlagi javnega razpisa (Glej točko 213.)

3. Postopek — Pravno sredstvo, s katerim se postopek začne — Obličnostne zahteve (Statut Sodišča, člena 21(1) in 53(1); Poslovnik Sodišča prve stopnje, člena 44(1)(c) in 48(2)) (Glej točke od 229 do 231.)

Predmet

Predlog tožeče stranke za razglasitev ničnosti odločbe o oddaji naročila, ki je predmet javnega razpisa Komisije ENTR/02/55 – CORDIS sklop št. 1, v zvezi z razvojem in zagotavljanjem podpornih storitev Službe Skupnosti za informacije o raziskavah in razvoju (CORDIS).

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Obrazložitev posamične odločbe, zaradi katere je prišlo do tožbe, mora jasno in nedvoumno prikazati sklepanje institucije avtorja akta tako, da zainteresiranim strankam omogoča spoznati utemeljitve za izvedeni ukrep in pristojnemu sodišču, da izvrši svoj nadzor.

Odločba Komisije o ukinitvi finančnega prispevka Evropskega sklada za regionalni razvoj ni zadosti obrazložena, če se ta odločba ne izreka o različnih dejstvih in trditvah, ki bi lahko vplivale na sprejetje odločitve, zlasti ko gre za vprašanje, ali ti dejavniki lahko oziroma ne morejo upravičiti povračila stroškov, ki jih je plačal posredniški organ pred ukinitvijo prispevka, in to čeprav je bil odgovor na te dejavnike bistven za to, da se Sodišču prve stopnje omogoči proučitev utemeljenosti izpodbijane odločbe.

(Glej točke od 47 do 48 in 60.)
Zadeva T-390/03

CM Capital Markets Holding, SA

proti

Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

„Znamka Skupnosti — Postopek z ugovorom — Prejšnja figurativna znamka, ki vsebuje izraz ‚capital markets CM‘ — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje element ‚CM‘ — Relativni razlog za zavrnitev — Verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“

Sodba Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 11. maja 2005 II-1701

Povzetek sodbe

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika starejše enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede s prejšnjo znamko – Figurativni znamki CM in CAPITAL MARKETS CM

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b))

Za upoštevno javnost, ki jo sestavljajo zelo pozorni in preudarni španski potrošniki, ne obstaja verjetnost zmede med figurativnim znakom v obliki kvadrata rdeče barve, prečrtanega z rumeno črto, v katerem sta črki „C“ in „M“ bele barve, katerega registracija kot znamka Skupnosti se zahteva za blago in storitve iz razredov od 1 do 42 Nicejskega aranžmaja, in figurativno znamko, sestavljeno iz dveh elementov, in sicer iz izraza „capital markets“, izpisanega v črni ležeči pisavi, in iz črk „C“ in „M“, eno nad drugo, ki je bila prej registrirana v Španiji za storitve „[o]glasna dejavnost, vodenje komercialnih poslov, poslovna administracija, pisarniški posli“, „[z]avarovalništvo, finančni posli, denarni posli, posli v zvezi s posredovanjem nepremičnin“, „[t]elekomunikacije“ in „[n]udenje pravne pomoči, industrijske analize in raziskave“ iz razredov 35, 36, 38 in 42, če sicer obstaja enakost med storitvami, ki jih pokrivajo zadevne znamke, vendar če ti znamki nista niti vidno niti pojmovno podobni, ker te razlike lahko nevtralizirajo glasovno podobnost med njima, in če prejšnja znamka nima večjega razlikovalnega značaja. Ta sklep še okrepi dejstvo, da je upoštevna javnost visoko specializirana na področju zadevnih storitev in je zato lahko pozornejša pri izbiri teh storitev.

(Glej točke od 64 do 67 in 69.)
118

V zvezi s tem je treba poudariti, da je Komisija s Sporočilom o določitvi pravil, ki se uporabljajo za presojo nezakonite državne pomoči (UL 2002, C 119, str. 22) zaradi transparentnosti in pravne varnosti obvestila države članice in tretje osebe o tem, da bo vedno presojala združljivost nepriglašenih državnih pomoči s skupnim trgom glede na merila, določena v katerem koli aktu, ki velja na datum odobritve pomoči. Ni mogoče sprejeti, da bi bilo treba zato, da bi se določila zakonodaja, ki velja za presojo združljivosti pomoči s skupnim trgom, obravnavati položaj kot „pridobljen“, če gre za pomoči, ki so bile odobrene s kršitvijo obveznosti priglasitve v tem smislu, da bi bilo treba te pomoči preučiti v luči meril, ki so veljala v trenutku, ko so bile izplačane v skladu z navedenim sporočilom in zgoraj v točki 94 navedeno sodbo Falck in Acciaierie di Bolzano proti Komisiji (točka 118), in kot „začasen“, če gre za pomoči, ki so pravilno priglašene, za katere bi se lahko merila preučitve legitimno spremenila do predvečera dokončne odločitve, čeprav bi se celotni postopek izvedel glede na merila, določena s prej veljavno zakonodajo.
123

Poleg tega, tudi če se prizna, da je bila oprostitev davkov za občinska podjetja uvedena pred začetkom veljavnosti Pogodbe ES in da je ostala v veljavi do leta 1995, pa se družbe iz zakona št. 142/90 bistveno razlikujejo od občinskih podjetij. Razširitev davčnih ugodnosti, ki so obstajale za občinska in posebna podjetja, na novo kategorijo prejemnikov, kot so družbe iz zakona št. 142/90, pomeni spremembo, ki jo je mogoče ločiti od prvotne ureditve. Kot je navedeno v sodbi Consiglio di Stato št. 4586 z dne 3. septembra 2001, namreč obstajajo zakonske razlike med družbami iz zakona št. 142/90 in občinskimi podjetji, zlasti zaradi dejstva, da za prve ne velja stroga ozemeljska omejitev, ki velja za druge, in da so področja delovanja prvih precej širša. Kot je že bilo poudarjeno v točki 94 zgoraj, imajo tako družbe iz zakona št. 142/90 možnost delovanja zunaj referenčnega ozemlja v Italiji in tujini ter na področjih, ki niso področja javnih služb iz njihovih statutov, razen če jim to močno zmanjšuje vire in sredstva in lahko škoduje referenčni skupnosti.
Zadeva T-300/02

Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA (AMGA)

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Državne pomoči — Sistem pomoči, ki so jih italijanski organi v obliki davčnih oprostitev in posojil po ugodnejši obrestni meri dodelili nekaterim javnim storitvenim podjetjem — Odločba, s katero so bile pomoči razglašene za nezdružljive s skupnim trgom — Ničnostna tožba — Neobstoj posamičnega zadevanja — Nedopustnost“

Sodba Sodišča prve stopnje (osmi razširjeni senat) z dne 11. junija 2009 II ‐ 1739

Povzetek sodbe

Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo – Odločba Komisije, ki prepoveduje sektorski sistem pomoči – Tožba podjetja, ki ni prejelo posamezne pomoči, dodeljene na podlagi tega sistema

(člen 230, četrti odstavek, ES)

Fizična ali pravna oseba, ki ni naslovnik odločbe, lahko trdi, da jo ta odločba posamično zadeva, le če nanjo vpliva zaradi nekaterih njenih posebnih značilnosti ali zaradi dejanskega položaja, zaradi katerega se razlikuje od vseh drugih oseb, in jo torej individualizira podobno kot naslovnika te odločbe.

Podjetje praviloma ne more vložiti tožbe za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, ki prepoveduje sektorski sistem pomoči, če ga ta odločba zadeva samo zaradi njegove pripadnosti zadevnemu sektorju in statusa morebitnega prejemnika iz navedenega sistema. Taka odločba je namreč za tožeče podjetje splošni ukrep, ki se uporablja za objektivno določene položaje in ima pravne učinke za kategorijo oseb, ki so določene splošno in abstraktno.

Vendar zadevna odločba podjetje posamično zadeva in je njegova tožba zoper to odločbo dopustna, če ga zadevna odločba v tej zadevi ne zadeva samo kot podjetje v obravnavanem sektorju, ki je potencialni prejemnik iz zadevnega sistema pomoči, ampak tudi kot dejanskega prejemnika individualne pomoči, ki je bila dodeljena iz naslova tega sistema in za katerega je Komisija odredila vračilo.

V zvezi s tožbo za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, ki prepoveduje sektorski sistem pomoči, ki ga sestavlja triletna oprostitev davka od dohodka družb, pa podjetja, ki je imelo zgolj izgube in zato ni imelo koristi od navedene oprostitve, ta odločba ne zadeva posamično. Taka tožba je nedopustna.

(Glej točke od 46 do 48 in 50.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Državne pomoči – Načrtovane pomoči – Preiskava s strani Komisije – Predhodna faza in kontradiktorna faza (člen 88(2) in (3) ES) (Glej točke od 46 do 56.)

2. Državne pomoči – Pojem – Selektivnost ukrepa (člen 87(1) ES) (Glej točke od 67 do 93, od 96 do 102 in od 108 do 114.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2001)3967 konč. z dne 11. decembra 2001 o ugotovitvi, da nemški sistem davčne oprostitve za rezerve, ki so jih oblikovale nuklearne centrale z namenom odstranitve svojih radioaktivnih odpadkov in dokončnega zaprtja svojih objektov, ne pomeni državne pomoči v smislu člena 87(1) ES.

Izrek

Izrek

1) Tožba se zavrne.

2) Tožečim strankam se poleg tega, da nosijo svoje stroške, naloži plačilo stroškov, ki so jih priglasili intervenienti.
Za povprečne potrošnike v Nemčiji, Avstriji, Beneluksu, Franciji in Italiji obstaja verjetnost zmede med besednim znakom STAR TV, katerega registracija kot znamke Skupnosti se zahteva za „storitve televizijskega oddajanja, storitve interaktivnega elektronskega televizijskega oddajanja zlasti preko televizije, elektronske pošte, interneta in druge elektronske podpore“ in za „produkcijo, distribucijo, snemanje in razvoj televizijskih programov, videov, avdio kaset, CD zgoščenk, CD ROM-ov in disket“ iz razredov 38 in 41 v smislu Nicejskega aranžmaja, in znamko, ki vključuje figurativni in besedni znak, sestavljen iz osrednje podobe zvezde s petimi kraki, nagnjene na levo, čez katero se v dveh vrsticah raztezata besedi „star TV“, napisani z rdečimi, tiskanimi črkami; znak zaključuje podoba lune, ki jo obdajajo tri majhne zvezde, katerih obris je levo na vrhu, med dvema krakoma osrednje zvezde, ki je bila prej registrirana kot mednarodna znamka z učinkom v Nemčiji, Avstriji, državah Bene-luksa, Franciji in Italiji glede storitev „televizijskega oddajanja, to je oddajanja specializiranih programov z informacijami in dokumentarnimi oddajami o kinu in filmih“ in „produkcijo televizijskih programov, zlasti programov z informacijami in dokumentarnimi oddajami o kinu in filmih“ iz istih razredov, v delu v katerem so, prvič, vsem razlikam v poimenovanju navkljub, storitve, na katere se nanaša prijava znamke, kljub opisanim razlikam delno enake in delno podobne storitvam, ki jih vključuje prejšnja znamka, ter drugič, sta na vizualni, fonetični in idejni ravni prijavljena in prejšnja znamka zelo podobni in z nekaterih vidikov tudi enaki, tako da obstaja precejšnja verjetnost, da bi se upoštevna javnost lahko zmotila glede tržnega izvora teh storitev.

Taka ugotovitev velja tudi za storitve v zvezi z distribucijo televizijskih programov iz prijave za znamko, katere ciljno javnost predstavljajo strokovnjaki, ki delujejo na avdiovizualnem področju, ker je vizualna, fonetična in idejna podobnost med nasprotujočima si znamkama takšna, da bi lahko tudi bolj pozorna javnost verjela, da izhajajo zadevne storitve iz istega podjetja ali gospodarsko povezanih podjetij.

(Glej točke 40 in od 53 do 56.)
Člen 4(4) Uredbe 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije obvezuje institucije, da se posvetujejo s tretjimi, avtorji dokumentov, glede katerih se zahteva dostop, da ugotovijo, ali je treba uporabiti izjemo iz navedenega člena 4(1) in (2), razen če je že jasno, da se dokument mora ali se ga ne sme razkriti. Zato posvetovanje s prizadetimi tretjimi na splošno pomeni predhodni pogoj za ugotovitev, ali se uporabijo izjeme glede dostopa iz člena 4(1) in (2) Uredbe, ko gre za dokumente, ki izhajajo od tretjih.

Omejitve, določene s členom 4(5) Uredbe 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije glede dostopa do dokumentov, ki izhajajo iz države članice in ki so v posesti institucije, ne vplivajo na dolžnost institucije, da zadostno obrazloži sporno odločbo o zavrnitvi zahteve za dostop do dokumentov, glede katerih je država zahtevala, naj se ne razkrijejo. Vendar ta institucija ni obvezana pojasniti, zakaj je država članica vložila zahtevo za nerazkritje, ker tudi država članica sama ni dolžna obrazložiti svoje zahteve.

(Glej točki 59 in 72.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Znamka Skupnosti – Postopek s tožbo – Tožba pred sodiščem Skupnosti – Zakonitost odločbe odbora za pritožbe, ki odloča v postopku z ugovorom – Izpodbijanje z navajanjem novih pravnih ali dejanskih elementov – Nedopustnost

(Uredba Sveta št. 40/94, člena 63 in 74(1))

2. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prej registrirane znamke, ki je enaka ali podobna in ki je bila registrirana za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede s prejšnjo znamko – Figurativna znamka NEGRA MODELO in figurativna znamka Modelo

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b))

Summary

1. Na podlagi člena 74(1) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti je v postopku glede relativnih razlogov za zavrnitev registracije preizkus omejen na zahtevani ukrep in na dejstva, dokaze in navedbe, ki so jih podale stranke. Iz tega sledi, da ker gre za relativni razlog za zavrnitev registracije, pravni in dejanski elementi, ki so podani pred Sodiščem prve stopnje, na katere pa se stranka ni predhodno sklicevala pred organi Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), ne morejo vplivati na zakonitost odločbe odbora za pritožbe urada.

Posledično, v okviru nadzora zakonitosti odločb odborov za pritožbe urada, ki je na podlagi člena 63 Uredbe št. 40/1994 poverjen Sodišču prve stopnje, ti pravni in dejanski elementi ne smejo biti preizkušeni, da bi se presodilo o zakonitosti odločbe odbora za pritožbe, in morajo biti torej razglašeni za nedopustne.

(Glej točki 22 in 23.)

2. Za povprečnega portugalskega potrošnika obstaja verjetnost zmede med figurativnim znakom, ki predstavlja steklenico piva, ki ima več barv in vsebuje besedni element „negra modelo“, za katerega je zahtevana registracija za znamko Skupnosti za „pivo“ iz razreda 32 v smislu Nicejskega aranžmaja, ter figurativno znamko Modelo, prej registrirano na Portugalskem za „sirupe, piva, osvežilne pijače in brezalkoholne pijače“ iz istega razreda, ker fonetična in pojmovna enakost med prevladujočim elementom „modelo“ prijavljene znamke in prejšnje znamke izravna vidne razlike, ki izhajajo iz grafičnih posebnosti prijavljene znamke, tako da te razlike ne morejo odpraviti obstoja verjetnosti zmede. Enakost proizvoda, označenega z nasprotujočimi si znaki, le utrdi podobnost, ki obstaja med njimi.

(Glej točke 40, 43 in 46.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Lastna sredstva Evropskih skupnosti – Povračilo ali odpust uvoznih ali izvoznih dajatev – Člen 239 carinskega zakonika Skupnosti – Klavzula pravičnosti – Cilj – Upoštevanje posebnih okoliščin, ki upravičujejo povračilo omenjenih dajatev – Prerekanje obstoja protidampinškega dolga – Nedopustnost

(Uredbi Sveta št. 2913/92, člen 239, in št. 384/96; Uredba Komisije št. 2454/93, člen 905)

2. Lastna sredstva Evropskih skupnosti – Povračilo ali odpust uvoznih ali izvoznih dajatev – Klavzula pravičnosti, določena v členu 905 Uredbe št. 2454/93 – Pogoji za povračilo – Obstoj „posebnega položaja“ – Pojem – Posledice morebitnih težav pri razlagi določb, s katerimi je naložena protidampinška dajatev – Neobstoj

(Uredbi Sveta št. 2913/92, člen 239, in št. 3319/94, člen 1(3); Uredba Komisije št. 2454/93, člen 905)

Summary

1. Zahtevki za povračilo ali odpust uvoznih dajatev iz razlogov pravičnosti, ki so Komisiji predloženi na podlagi povezanih določb člena 239 Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti in člena 905 Uredbe št. 2454/93 o določitvi predpisov za izvajanje Uredbe št. 2913/92, ne zadevajo vprašanja obstoja protidampinškega dolga, ampak je njihov namen ugotovitev obstoja ali neobstoja posebnih okoliščin, ki bi s stališča pravičnosti upravičevale povračilo uvoznih ali izvoznih dajatev. Predložitev take zahteve Komisiji pa izhaja iz predpostavke, da zadevni dolg obstaja, saj ima tožeča stranka za izpodbijanje obstoja dolga druga pravna sredstva, med drugim ob uporabi Uredbe št. 384/96 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, kot je bila spremenjena.

(Glej točko 25.)

2. Na podlagi člena 905 Uredbe št. 2454/93 o določitvi predpisov za izvajanje Uredbe št. 2913/92 je povračilo uvoznih dajatev odvisno od sočasne izpolnitve dveh kumulativnih pogojev, prvič, obstoja posebnega primera, in drugič, odsotnosti malomarnosti ali goljufivega ravnanja udeleženega. Poseben primer je podan, če se ugotovijo elementi, zaradi katerih se lahko tožeča stranka nahaja v posebnem primeru glede na druge gospodarske subjekte, ki opravljajo enako dejavnost.

Morebitne težave pri razlagi člena 1(3) Uredbe št. 3319/94 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz mešanice sečnine in amonijevega nitrata v raztopini, s poreklom iz Bolgarije in Poljske, pa ne bi mogle utemeljiti obstoja okoliščin, ki bi ustvarile poseben primer v zvezi s tožečo stranko. Prvič, pri členu 1(3) Uredbe št. 3319/94, ki zajema primere, ko ni bilo neposrednega zaračunavanja uvozniku, ki ni povezan z določenimi izvozniki ali s proizvajalci, da bi preprečil vse oblike tristranskih dogovorov, ki bi lahko povzročili tveganje, da se zaobidejo protidampinški ukrepi, ni podana nobena znatna težava pri razlagi. Drugič, te težave pri razlagi bi namreč doletele v enaki meri vse gospodarske subjekte, ki iz Poljske uvažajo mešanico sečnine in amonijevega nitrata v raztopini, ter tožeče stranke ne postavljajo v poseben položaj v primerjavi z mnogimi drugimi gospodarskimi subjekti.

(Glej točke 57, 58, 62, 66 in 67.)
65

V zvezi z upoštevanjem napredovanj pred obdobjem, za katero so tožeče stranke upravičene do odškodnine, ki torej tukaj ni sporna, je vendar treba glede na zaskrbljenost tožene stranke ugotoviti, da ni sporno, da od trenutka, ko je bilo ugotovljeno (glej zgoraj navedeno točko 50 in naslednje), skladno z obrazložitvijo vmesne sodbe, da je bilo treba za določitev uvrstitve vsake tožeče stranke na začetku obdobja, za katero so upravičene do odškodnine, upoštevati kariero zainteresirane osebe od začetka njene dejanske zaposlitve, tak način „vzpostavitve kariere“ nujno zajema napredovanja, do katerih bi lahko bila ta upravičena. Ker so se stranke med sabo sporazumele, da je bila stopnja napredovanja v JET 20-odstotna, so jo lahko razumno uporabile za to začetno „vzpostavitev kariere“, da bi določile naziv in plačilni razred vsake tožeče stranke na začetku obdobja, za katero so upravičene do odškodnine.
1.

Družbi Lior GEIE se naloži, naj Komisiji plača: — 6.156,75 EUR za pogodbe Biogaz, Biomasse in Maxibrochure bioclimatique, skupaj z obrestmi od 28. februarja 2002 po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja v eurih, ki je veljala za februar 2002, povišani za eno in pol odstotno točko do in tri in pol odstotne točke od do celotnega plačila; — 16.325,11 EUR za pogodbo Biomasse, skupaj z obrestmi od 30. junija 2002 po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja v eurih, ki je veljala za junij 2002, povišani za eno in pol odstotno točko do in tri in pol odstotne točke od do celotnega plačila; — 3.980 EUR za pogodbo Wind Energy, skupaj z obrestmi od 15. januarja 2002 po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja v eurih, ki je veljala za januar 2002, povišani za eno in pol odstotno točko do in tri in pol odstotne točke od do celotnega plačila; — 36.000 EUR za pogodbo Transport, skupaj z obrestmi od 31. avgusta 2001 po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja v eurih, ki je veljala za avgust 2001, povišani za eno in pol odstotno točko do in tri in pol odstotne točke od do celotnega plačila; — 36.000 EUR za pogodbo Photovoltaïque, skupaj z obrestmi od 31. avgusta 2001 po obrestni meri Evropske centralne banke za njene operacije glavnega refinanciranja v eurih, ki je veljala za avgust 2001, povišani za eno in pol odstotno točko do in tri in pol odstotne točke od do celotnega plačila.
SL Uradni list Evropske unije C 315/25

Zahteva za mnenje, ki jo je vložila Republika Malta na podlagi člena 218(11) PDEU

(Mnenje 1/14)

2014/C 315/37

Jezik postopka: vsi uradni jeziki

Vlagateljica zahteve

Republika Malta (zastopnika: A. Buhagiar, P. Grech, agenta)

Vprašanje, predloženo Sodišču

Ali je Osnutek Konvencije Sveta Evrope zoper manipulacijo športnih tekmovanj, v delu v katerem ureja športne stave in v členu 3(5)(a) opredeljuje „nezakonite športne stave“ kot „vse dejavnosti v zvezi s športnimi stavami, katerih vrsta ali izvajalec nista dovoljena po veljavnem pravu jurisdikcije v kateri je potrošnik“ v povezavi s členoma 9 in 11 tega osnutka, ki zadevata tako opredeljene „nezakonite športne stave“, združljiv s Pogodbama, zlasti s členi 18, 49 in 56 PDEU?
Sklep Sodišča z dne 16. avgusta 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Hamburg – Nemčija) – flightright GmbH/Brussels Airlines SA/NV

(Zadeva C-465/22) (1)

(Letalski prevozi - Plačilo odškodnine letalskim potnikom v primeru velike zamude leta - Povezovalni let - Zamuda, ki je nastala zaradi prvega leta - Neobstoj pogodbene vezi med potnikom in letalskim prevoznikom Skupnosti, ki je izvedel drugi let - Odškodninska tožba zoper letalskega prevoznika, ki je izvedel drugi let)

(2022/C 389/02)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Hamburg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: flightright GmbH

Tožena stranka: Brussels Airlines SA/NV

Izrek

Zadeva C-465/22 se izbriše iz vpisnika Sodišča.

(1) Datum vložitve: 12.7.2022.
1)

Člen 3(1) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti je treba razlagati tako, da – s pridržkom spoštovanja načel enakovrednosti in učinkovitosti – ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero mora naslovnik odločbe o izterjavi neupravičeno izplačanih zneskov, ki je bila sprejeta po izteku zastaralnega roka za pregon iz te določbe, zato da bi to odločbo izpodbijal, nepravilnost iz te odločbe uveljavljati v določenem roku pred pristojnim upravnim sodiščem, sicer nastopi prekluzija in izvršbi navedene odločbe ne more več ugovarjati s sklicevanjem na isto nepravilnost v okviru sodnega postopka prisilne izterjave, sproženega proti njemu.