Zadeva C-370/07

Komisija Evropskih skupnosti

proti

Svetu Evropske unije

„Ničnostna tožba — Določitev stališč, ki jih je treba sprejeti v imenu Skupnosti v organu, ustanovljenem s sporazumom — Obveznost obrazložitve — Navedba pravne podlage — 14. zasedanje Konference pogodbenic Konvencije o mednarodni trgovini z ogroženimi prosto živečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (CITES)“

Sklepni predlogi generalne pravobranilke J. Kokott, predstavljeni 23. aprila 2009 I ‐ 8921

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 1. oktobra 2009 I ‐ 8940

Povzetek sodbe

Obveznost obrazložitve, določena v členu 253 ES, zahteva, da so v vseh aktih, navedenih v tem členu, navedeni razlogi, iz katerih jih je institucija sprejela, tako da se Sodišču omogoči izvajanje naloge nadzora in da bi se s tem države članice in zainteresirane stranke seznanile s pogoji, v katerih so institucije Skupnosti uporabile Pogodbo. Obveznost navedbe pravne podlage je del obveznosti obrazložitve. Čeprav opustitev sklicevanja na natančno pravno podlago akta ne pomeni nujno bistvene napake, če je pravno podlago mogoče določiti na podlagi drugih elementov akta, pa je izrecno sklicevanje vseeno nujno, če bi bili sicer zainteresirane osebe in pristojno sodišče Skupnosti negotovi glede natančne pravne podlage. (Glej točke 37, 38 in 56.)

Zavezujoča narava vsakega akta, katerega namen je imeti pravni učinek, mora zaradi pravne varnosti izvirati iz določbe prava Skupnosti, ki določa pravno obliko akta in je izrecno navedena kot njegova pravna podlaga. (Glej točko 39.)

Obveznost obrazložitve, ki je utemeljena zlasti s sodnim nadzorom, katerega izvajanje je treba omogočiti Sodišču, je treba uporabiti pri vsakem aktu, ki je lahko predmet ničnostne tožbe, to se pravi vseh določbah, ki jih sprejmejo institucije, ne glede na obliko, in imajo zavezujoče pravne učinke. Sklep Sveta o stališču, ki ga je treba sprejeti v imenu Skupnosti na podlagi nekaterih predlogov, predstavljenih na 14. zasedanju Konference pogodbenic Konvencije o mednarodni trgovini z ogroženimi prosto živečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami, ima zavezujoče pravne učinke, saj določa stališče Skupnosti glede področij v okviru njenih pristojnosti in je po eni strani zavezujoč za Svet in Komisijo ter po drugi strani za države članice s tem, da jim nalaga, da zagovarjajo navedeno stališče. Zato mora biti ta sklep obrazložen in mora biti tako v njem navedena pravna podlaga, na kateri temelji, zlasti zato, da se Sodišču omogoči izvajanje sodnega nadzora. (Glej točke od 42 do 45.)

Navedba pravne podlage akta Skupnosti je nujna tudi zaradi upoštevanja načela dodeljenih pristojnosti, ki je določeno v členu 5, prvi odstavek, ES in po katerem Skupnost deluje le v mejah pristojnosti in ciljev, ki jih določa Pogodba in ki veljajo za notranje in mednarodnopravno delovanje Skupnosti. V zvezi s tem je izbira ustrezne pravne podlage ustavnopravno pomembna, ker mora Skupnost, zato ker ima le dodeljene pristojnosti, ta sklep navezati na določbo Pogodbe, ki jo pooblašča za odobritev takega akta. Poleg tega navedba pravne podlage določa razdelitev pristojnosti med Skupnostjo in državami članicami. Glede sprejetja sklepa Sveta o stališču, ki ga je treba sprejeti v imenu Skupnosti na podlagi nekaterih predlogov, predstavljenih na 14. zasedanju Konference pogodbenic Konvencije o mednarodni trgovini z ogroženimi prosto živečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami, uporaba zgolj člena 175 ES ali zgolj člena 133 ES ne bi imela enakih posledic za razdelitev pristojnosti med Skupnostjo in državami članicami kot morebitna kombinirana uporaba teh dveh določb, ker člen 133 ES daje izključno pristojnost Skupnosti, medtem ko člen 175 ES določa deljeno pristojnost med Skupnostjo in državami članicami. Nenavedba pravne podlage lahko torej povzroči zmedo glede pristojnosti Skupnosti in lahko oslabi Skupnost pri zagovarjanju svojega stališča pri mednarodnih pogajanjih. (Glej točke 46, 47 in 49.)