36

V teh okoliščinah je Hoge Raad der Nederlanden (vrhovno sodišče Nizozemske) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji: „1. Ali je treba člen 5(1) Direktive 2001/23 razlagati tako, da je zahteva, da je ‚stečajn[i] ali temu podob[en] postop[ek] zaradi plačilne nesposobnosti[…] začet z namenom likvidacije premoženja odsvojitelja‘, izpolnjena, (a) če je stečaj odsvojitelja neizogiben in je odsvojitelj torej dejansko [plačilno nesposoben]; (b) če je na podlagi nizozemskega prava cilj stečajnega postopka doseči kar največji možni iztržek za vse upnike prek likvidacije dolžnikovega premoženja in (c) če se v tako imenovanem postopku ‚pre-pack‘ pred razglasitvijo stečaja pripravi prenos (dela) podjetja, izpelje pa se šele po razglasitvi stečaja, pri čemer (d) morajo ‚predvidenega stečajnega upravitelja‘, ki ga imenuje rechtbank (sodišče), pred razglasitvijo stečaja voditi interesi vseh upnikov in interesi družbe, kot je interes ohranitve delovnih mest, to pa mora nadzorovati ‚predvideni stečajni sodnik‘, ki ga prav tako imenuje rechtbank (sodišče), (e) in je cilj postopka pre-pack, da se v stečajnem postopku, ki sledi, omogoči način likvidacije, pri kateri se premoženje (ali njegov del) odsvojitelju pripadajočega delujočega podjetja (going concern) proda, tako da se doseže kar največji možni iztržek za vse upnike in se ohrani kar največ delovnih mest, ter (f) ureditev postopka zagotavlja, da je ta cilj dejansko vodilni cilj? 2. Ali je treba člen 5(1) [te direktive] razlagati tako, da je zahteva, da je ‚stečajn[i] ali temu podob[en] postop[ek] zaradi plačilne nesposobnosti […] pod nadzorom pristojnega organa oblasti‘, izpolnjena, če je prenos (dela) podjetja pripravljen v postopku pre-pack pred razglasitvijo stečaja, izpeljan pa po razglasitvi stečaja, (a) če ga pred razglasitvijo stečaja nadzorujeta ‚predvideni stečajni upravitelj‘ in ‚predvideni stečajni sodnik‘, ki ju imenuje rechtbank (sodišče), ki pa nimata zakonskih pooblastil, (b) če morajo ‚predvidenega stečajnega upravitelja‘ na podlagi nizozemskega prava pred razglasitvijo stečaja voditi interesi vseh upnikov in drugi interesi družbe ter interes ohranitve delovnih mest, to pa mora nadzorovati ‚predvideni stečajni sodnik‘, (c) če se naloge ‚predvidenega stečajnega upravitelja‘ in ‚predvidenega stečajnega sodnika‘ ne razlikujejo od nalog stečajnega upravitelja in stečajnega sodnika v stečajnem postopku, (d) če je sporazum, na podlagi katerega se podjetje prenese in ki je pripravljen v postopku pre-pack, sklenjen in izveden šele po tem, ko je razglašen stečaj, (e) če lahko rechtbank (sodišče) pri razglasitvi stečaja za stečajnega upravitelja ali stečajnega sodnika imenuje drugega kot ‚predvidenega stečajnega upravitelja‘ ali ‚predvidenega stečajnega sodnika‘ ter (f) če za stečajnega upravitelja in stečajnega sodnika veljajo iste zahteve glede objektivnosti in neodvisnosti kot za stečajnega upravitelja in stečajnega sodnika v stečajnem postopku, pred katerim ni bil izveden postopek pre-pack, in sta ne glede na obseg svoje vpletenosti pred razglasitvijo stečaja na podlagi svoje zakonske naloge dolžna presoditi, ali je pred razglasitvijo stečaja pripravljeni prenos (dela) podjetja v interesu vseh upnikov, ter če na to vprašanje odgovorita nikalno, dolžna odločiti, da ta prenos ne bo izveden, pri čemer sta še vedno pristojna, da iz drugih razlogov – na primer zato, ker drugi interesi družbe, kot je na primer interes delovnih mest, temu nasprotujejo – odločita, da pred razglasitvijo stečaja pripravljeni prenos (dela) podjetja ne bo izveden?“