Keywords

Summary



Keywords

1. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločba Komisije o državnih pomočeh

(Členi 87(1) ES, 88(2) ES in 253 ES)

2. Državne pomoči – Upravni postopek – Pravica upravičenca do pomoči do izjave – Omejitve

(Člen 88(2) ES)

3. Državne pomoči – Izraz – Merilo presoje – Merilo zasebnega investitorja – Pooblastilo Komisije za odločanje po prostem preudarku – Sodni nadzor – Omejitve

(Člen 87(1) ES)

4. Državne pomoči – Izraz – Odpust dolgov, ki jih javne osebe odobrijo podjetju v težavah – Merilo presoje – Merilo zasebnega upnika

(Člen 87(1) ES)

5. Državne pomoči – Povrnitev nezakonite pomoči – Vzpostavitev prejšnjega stanja – Kršitev načela sorazmernosti – Neobstoj – Likvidacija upravičenega podjetja – Obveznost države članice, da zagotovi dejansko povračilo

(Člen 88(2) ES)

6. Državne pomoči – Prepoved – Odstopanja – Pomoči, ki jih je mogoče šteti za združljive s skupnim trgom – Pooblastilo Komisije za odločanje po prostem preudarku – Sodni nadzor – Omejitve

(Člen 87(3) ES)

7. Državne pomoči – Upravni postopek – Obveznost zaslišanja upravičenca do državnih sredstev o pravni presoji Komisije – Neobstoj

(Člen 88 ES)

8. Pravo Skupnosti – Načela – Pravice obrambe – Veljava za upravne postopke, ki jih uvede Komisija – Preučitev osnutkov pomoči – Obseg

(Člen 88(2) ES)

9. Državne pomoči – Odločba Komisije o ugotovitvi nezdružljivosti nepriglašene pomoči s skupnim trgom – Obveznost obrazložitve – Obseg

(Člena 88(3) ES in 253 ES)

Summary

1. Obrazložitev, kot zahteva člen 253 ES, mora biti prilagojena naravi spornega akta ter mora jasno in nedvoumno podati sklepanje institucije, ki je akt izdala, tako da se lahko zainteresirane stranke seznanijo z razlogi sprejetega ukrepa in da lahko pristojno sodišče opravi svoj nadzor. Zahtevo po obrazložitvi je treba presojati glede na okoliščine primera. Ne zahteva pa se, da se v obrazložitvi navedejo vse ustrezne dejanske ali pravne okoliščine, ker je treba vprašanje, ali obrazložitev akta ustreza zahtevam člena 253 ES, presojati ne le glede na besedilo akta, ampak tudi glede na kontekst in na celoto pravnih pravil, ki urejajo zadevno področje.

Še posebej se Komisiji ni treba izjaviti o vseh trditvah zainteresiranih strank v smislu člena 88(2) ES, ampak zadošča, da navede dejstva in pravne ugotovitve, ki so bistveni v kontekstu odločbe o državnih pomočeh.

(Glej točki 59 in 60.)

2. Postopek nadzora državnih pomoči je uveden proti državi članici, ki je odgovorna za dodelitev pomoči. Zainteresirane stranke v smislu člena 88(2) ES, med katerimi je upravičenec do pomoči, same ne morejo sodelovati v kontradiktorni razpravi s Komisijo, kakor je na voljo tej državi članic in tako v bistvu pomenijo vir informacij za Komisijo.

V zvezi s tem nobena določba postopka nadzora državnih pomoči med zainteresiranimi strankami upravičencu do pomoči ne pridržuje posebne vloge, saj se postopek ne uvede proti njemu, kar bi pomenilo, da bi se ta lahko skliceval na pravice, ki so tako obširne kot same pravice obrambe.

(Glej točke 61 in od 191 do 193.)

3. Presoja Komisije, ali državni ukrep izpolnjuje merilo zasebnega tržnega subjekta, zajema kompleksno ekonomsko presojo. Komisija ima pri sprejetju akta na podlagi take presoje široko diskrecijsko pravico, in čeprav sodni nadzor načeloma obsega izčrpno preverjanje, ali ukrep spada na področje uporabe člena 87(1) ES, se omejuje na preizkus, ali so bila spoštovana pravila postopka in obrazložitve, ali ni zmotno uporabljeno pravo, ali so bila dejstva, na katera se opira izpodbijana odločba, pravilno ugotovljena in ali ni bilo kršeno pooblastilo za odločanje po prostem preudarku pri presoji teh dejstev, ter ali so bila zlorabljena pooblastila. Sodišču prve stopnje svoje gospodarske presoje ni treba nadomestiti s presojo izdajatelja akta.

(Glej točko 97.)

4. Za ugotovitev, ali znižanje dela dolgov podjetja v težavah do osebe javnega prava pomeni državno pomoč, je treba to osebo primerjati z zasebnim tržnim upnikom, ki si prizadeva izterjati plačilo vsot, ki mu jih dolguje dolžnik v finančnih težavah.

(Glej točki 98 in 99.)

5. Kadar Komisija zahteva povrnitev nezakonite pomoči, ima za cilj, da njenemu upravičencu odvzame korist, ki jo je pridobil na trgu glede na svoje konkurente, in da vzpostavi stanje, kakršno je bilo pred izplačilom te pomoči. Ta cilj ne sme biti odvisen od oblike odobrene pomoči.

Poleg tega je odprava nezakonite pomoči z izterjavo logična posledica ugotovitve njene nezakonitosti. Izterjave nezakonito dodeljene državne pomoči, da se vzpostavi prejšnje stanje, ni mogoče obravnavati kot ukrep, ki ni sorazmeren glede na cilje določb Pogodbe, ki urejajo državne pomoči.

Če je upravičeno podjetje prišlo v likvidacijo, mora država članica, ki je dodelila pomoč, v skladu z ustreznimi predpisi nacionalnega prava zagotoviti, da bi se zadevna pomoč resnično povrnila, ne da bi ta likvidacija ovirala izvršitve izpodbijane odločbe Komisije o izterjavi pomoči.

(Glej točke 132, 133 in 139.)

6. Komisija ima na področju člena 87(3) ES široko diskrecijsko pravico. Nadzor sodišča Skupnosti se mora omejiti na presojo, ali so bila spoštovana pravila postopka in obveznosti obrazložitve, ali so bila dejstva, na katera se opira izpodbijana odločba, pravilno ugotovljena, ali je bilo kršeno pooblastilo za odločanje po prostem preudarku pri presoji teh dejstev in ali so bila zlorabljena pooblastila. Sodišču Skupnosti presoje Komisije ni treba nadomestiti s svojo gospodarsko presojo.

Vendar pa je Komisija na eni strani zavezana z okvirnimi pogoji oziroma obvestili, ki jih sprejme na področju nadzora nad državnimi pomočmi, če se ti ne oddaljujejo od določb Pogodbe in jih države članice sprejmejo. Na drugi strani je treba opozoriti, da mora v skladu s členom 253 ES svoje odločbe obrazložiti, vključno s tistimi, s katerimi je zavrnila razglasitev združljivosti pomoči s skupnim trgom na podlagi člena 87(3)(c) ES.

(Glej točki 148 in 149.)

7. Komisija niti po določbah o državnih pomočeh niti po sodni praksi ni dolžna zaslišati upravičenca do državnih sredstev o pravni presoji spornega ukrepa ali obvestiti zadevno državo članico – in a fortiori upravičenca do pomoči – o svojem stališču pred sprejetjem odločbe, ker so bile zainteresirane stranke in država članica pozvane k predložitvi svojih pripomb.

(Glej točko 198.)

8. Načelo spoštovanja pravic obrambe v skladu z ustaljeno sodno prakso zahteva, da se zadevni državi članici omogoči, da v skladu s členom 88(2) ES učinkovito izrazi stališča o pripombah zainteresiranih strank, na katere namerava Komisija opreti svojo odločbo, in če država članica ne more podati stališč o teh pripombah, jih Komisija ne more uporabiti v odločbi proti tej državi. Da pa bi taka kršitev pravic obrambe povzročila ničnost, je treba ugotoviti, da bi bil izid postopka morda drugačen, če ne bi bilo take nepravilnosti.

(Glej točko 201.)

9. Če mora Komisija v obrazložitvi svoje odločbe navesti vsaj okoliščine, v katerih je bila pomoč dodeljena, kadar te omogočajo, da se izkaže, ali bi pomoč lahko vplivala na trgovino med državami članicami, vendar pa ni dožna izkazati dejanskega učinka že dodeljenih pomoči. Če bi bilo tako, bi ta zahteva dejansko vodila k favoriziranju držav članic, ki izplačujejo nezakonite pomoči, v škodo tistih, ki pomoči priglasijo že v fazi načrtovanja.

(Glej točko 215.)