SL Uradni list Evropske unije C 26/15

Pritožba, ki jo je Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. vložila 17. novembra 2014 zoper sklep Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 3. septembra 2014 v zadevi T-112/11, Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V./Komisija

(Zadeva C-517/14 P)

(2015/C 026/20)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (zastopnika: M. Loschelder, V. Schoene, odvetnika)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija, Kraljevina Nizozemska, Nederlandse Zuivelorganisatie

Predlogi

Pritožnica Sodišču predlaga, naj

— izpodbijani sklep razveljavi in Uredbo Komisije (EU) št. 1121/2010 z dne 2. decembra 2010 o vpisu imena v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb (Edam Holland (ZGO)) (1) razglasi za nično;

— podredno, zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču;

— Komisiji naloži plačilo stroškov pritožnice v tožbenem in pritožbenem postopku.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče meni, da pritožnica nima pravnega interesa, saj je v izpodbijani uredbi pojasnjeno, da je „edam“ generično ime. Zadevna formulacija v uredbi o vpisu imena v register pa naj bi bila zgolj tavtološka. V nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča naj bi zato razglasitev ničnosti uredbe o vpisu imena v register članom zagotovila ugodnost, ki utemeljuje pravni interes. Iz istega razloga naj bi bila tožba dopustna. Zadevno pojasnilo naj bi namreč dovolile nizozemske tožeče stranke. Komisija naj bi tako ravnala napačno, ker vseeno ni sprejela tega pojasnila.

Drugi pritožbeni razlog: Pritožnica je navedla, da so njeni člani v preteklosti na Nizozemsko dobavljali mleko, ki se je tam smelo predelati v sir Gouda ali Edam in se je tudi verjetno predelalo v ta sir. Splošno sodišče na podlagi tega ni sklepalo o obstoju pravnega interesa. Ta argumentacija naj bi bila nepravilna z vidika dejstev. Splošno sodišče naj bi s tem izkrivilo dejstva, ker naj bi bil argument pravilen. Poleg tega Splošno sodišče meni, da pritožnica svojega ugovora in tožbe ni vložila za „proizvajalce mleka“. Tudi to naj bi bilo izkrivljanje dejstev, ker naj bi bil ugovor vložen v imenu članov pritožnice, ki predelujejo mleko (mleko, prodano na Nizozemskem, naj bi bilo predelano mleko) in tržijo mleko ali sir.

Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče meni, da zavrnitev ugovora ne utemeljuje pravnega interesa pritožnice. Pravno gledano naj ugovora ne bi vložila tožeča stranka, temveč Zvezna republika Nemčija. To naj ne bi bilo v skladu s pravom, ki se uporabi, glede na Uredbo št. 510/2006 (2) in v nasprotju z ugotovitvami Splošnega sodišča naj to tega vprašanja za osnovno uredbo še ne bi obravnavalo. Med osnovno uredbo št. 510/2006 in njeno predhodnico, Uredbo (EGS) št. 2081/92 (3), naj bi obstajale razlike, ki jih Splošno sodišče ni preučilo in zaradi katerih med veljavnostjo osnovne uredbe vložniki ugovorov, kot je pritožnica, uveljavljajo lastne pravice do ugovora.

Četrti pritožbeni razlog: Splošno sodišče je zavrnilo trditve pritožnice, da modra oznaka ZGO Unije nizozemskih proizvajalcem zagotavlja konkurenčno prednost v primerjavi s člani pritožnice. To naj ne bi držalo. Konkurenčna prednost naj bi obstajala in na njej naj bi temeljil pravni interes članov pritožnice za razglasitev ničnosti uredbe o vpisu v register.

(1) UL L 317, str. 14.

(2) Uredba Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL L 93, str. 12).

(3) Uredba Sveta (EGS) št. 2081/92 z dne 14. julija 1992 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 13, str. 4).