SL Uradni list Evropske unije C 200/9

Pritožba, ki jo je Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development. vložil 22. maja 2012 zoper sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 6. marca 2012 v zadevi T-453/10, Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development proti Evropski komisiji

(Zadeva C-248/12 P)

2012/C 200/17

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Pritožnik: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (zastopniki: K.J. Brown, Departmental Solicitor's office, D. Wyatt QC, V. Wakefield, Barristers)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija

Predlog

Pritožnik Sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sklep Splošnega sodišča;

— ničnostno tožbo, ki jo je vložil Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development razglasi za dopustno in vrne zadevo Splošnemu sodišču, da bo lahko vsebinsko preučilo ničnostno tožbo, ki jo je vložil DARD;

— Komisiji naloži plačilo stroškov Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development iz tega postopka in iz postopka na prvi stopnji v zvezi z ugovorom nedopustnosti, in

— pridrži odločitev o ostalih stroških.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Prvi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj ne bi določilo in uporabilo primernega pravnega merila, ki je, da sta zadevi Piraiki-Patraiki in drugi proti Komisiji ter Dreyfus proti Komisiji zgolj primera širšega pravnega načela, v skladu s katerim je treba ukrep Unije obravnavati, kot da neposredno zadeva subjekte, na katerih pravni položaj vpliva, če je takšno izvajanje tega ukrepa „nedvoumno“, če je kakršna koli druga možnost „zgolj teoretična“, ali če je „očitno“, da se bo morebitna diskrecijska pravica izvajala na določen način. To načelo naj bi bilo treba uporabiti za dejansko stanje v vsaki zadevi.

Drugi pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo in naj bi s poskusom omejitve področja uporabe zadev Piraiki-Patraiki in Dreyfus (zlasti s tem, da je prvonavedeno zadevo omejilo na primere, v katerih je ukrep Unije sprejet kot odgovor na predlog države članice, zadnjenavedeno pa na primere z „zelo posebnim dejanskim okvirom“) ravnalo v nasprotju z načelom pravne varnosti.

Tretji pritožbeni razlog: Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo, ker je zožilo merilo za ugotavljanje procesnega upravičenja na podlagi člena 263 PDEU. To naj bi bilo v nasprotju s pravilno razlago člena 263 PDEU, kakor je bil spremenjen z Lizbonsko pogodbo, zlasti glede na njegov namen in na načelo učinkovitega sodnega varstva.

Četrti pritožbeni razlog: Če bi Splošno sodišče v obravnavani zadevi uporabilo pravilna pravna načela, bi bilo ugotovljeno, da je Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development „neposredno prizadet“. Natančneje, ustavni položaj v Združenem kraljestvu naj bi bil, da je regionalni organ – v tem primeru Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development – neposredno odgovoren za kritje stroškov zavrnitve. Vzročna zveza naj bi bila neposredna in samodejna. Sporazumi o prenosu pristojnosti Združenega kraljestva naj bi bili ustaljeni (glej sodbo z dne 16. julija 2009 v zadevi Horvath, C-428/07, ZOdl., str. I-6355) in vsako trditev, da njihova uporaba ni popolnoma „nedvoumna“, naj bi bilo treba zavrniti.