ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Člen 21 PDEU in člen 16(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC je treba razlagati tako, da niti otrok, ki je državljan Unije in ki je pridobil pravico do stalnega prebivanja, niti tisti od staršev, ki je njegov dejanski skrbnik, nista dolžna imeti celovitega zavarovalnega kritja za primer bolezni v smislu člena 7(1)(b) te direktive, da bi ohranila svojo pravico do prebivanja v državi gostiteljici.
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 24. februarja 2022 – Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA/Enotni odbor za reševanje, Evropska centralna banka

(Zadeva C-364/20 P) (1)

(Pritožba - Ekonomska in monetarna unija - Bančna unija - Sanacija ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij - Enotni mehanizem za reševanje kreditnih institucij in nekaterih investicijskih podjetij (EMR) - Uredba (EU) št. 806/2014 - Člen 18 - Postopki reševanja - Izjava Evropske centralne banke (ECB) o položaju propada ali verjetnega propada - Sklep Enotnega odbora za reševanje (EOR), da ne bo sprejel sheme za reševanje - Neobstoj javnega interesa - Prenehanje v skladu z nacionalnim pravom - Delničarji - Neobstoj neposrednega nanašanja - Nedopustnost)

(2022/C 165/11)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožniki: Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA (zastopnik: O. Behrends, Rechtsanwalt)

Druge stranke v postopku: Enotni odbor za reševanje (zastopniki: sprva H. Ehlers, A. Valavanidou in E. Muratori, nato H. Ehlers in M. E. Muratori, agenti, skupaj z B. Heenan, solicitor, J. Rivas Andrés in A. Manzaneque Valverde, abogados), Evropska centralna banka (ECB) (zastopnika: E. Koupepidou in G. Marafioti, agenta)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA in Cassandra Holding Company SIA nosijo svoje stroške in stroške Enotnega odbora za reševanje.

3. Evropska centralna banka nosi svoje stroške.

(1) UL C 320, 28.9.2020.
Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 24. februarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Bucureşti – Romunija – Alstom Transport SA / Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

(Zadeva C-532/20) (1)

(Predhodno odločanje - Direktiva 92/13/EGS - Postopki za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju - Člen 1(1) in (3) - Dostop do revizijskih postopkov - Člen 2c - Roki za vložitev zahtevka za revizijo - Izračun - Zahtevek za revizijo zoper odločitev o dovolitvi udeležbe ponudnika)

(2022/C 165/17)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel Bucureşti

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Alstom Transport SA

Tožene stranke: Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

Izrek

Člen 1(1), četrti pododstavek, in (3) ter člen 2c Direktive Sveta 92/13/EGS z dne 25. februarja 1992 o uskladitvi zakonov in drugih predpisov o uporabi pravil Skupnosti za oddajo javnih naročil podjetij na vodnem, energetskem, transportnem in telekomunikacijskem področju, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014, je treba razlagati tako, da se lahko rok, v katerem lahko izbrani ponudnik vloži zahtevek za revizijo zoper odločitev naročnika, s katero je bila ponudba neizbranega ponudnika razglašena za dopustno, izračuna tako, da se kot izhodišče upošteva datum, ko je izbrani ponudnik prejel to naročnikovo odločitev, tudi če na ta dan neizbrani ponudnik ni oziroma še ni vložil zahtevka za revizijo zoper to odločitev. Če pa ob vročitvi ali objavi navedene odločitve izbranemu ponudniku ni bil v skladu z navedenim členom 2c posredovan povzetek ustreznih razlogov za to odločitev, kot so informacije o načinu ocenjevanja navedene ponudbe, je ta rok treba izračunati tako, da se kot izhodišče upošteva trenutek posredovanja takega povzetka temu izbranemu ponudniku.

(1) UL C 53, 15.2.2021.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. januarja 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesgerichtshof – Nemčija) – Thelen Technopark Berlin GmbH/MN

(Zadeva C-261/20) (1)

(Predhodno odločanje - Svoboda opravljanja storitev - Člen 49 PDEU - Direktiva 2006/123/ES - Člen 15 - Honorarji za arhitekte in inženirje - Določene najnižje tarife - Neposredni učinek - Sodba o neizpolnitvi obveznosti, izdana med postopkom pred nacionalnim sodiščem)

(2022/C 119/15)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Thelen Technopark Berlin GmbH

Tožena stranka: MN

Izrek

Pravo Unije je treba razlagati tako, da nacionalno sodišče, ki odloča o sporu, ki poteka izključno med posamezniki, zgolj na podlagi navedenega prava ni dolžno opustiti uporabe nacionalne ureditve, ki v nasprotju s členom 15(1), (2)(g) in (3) Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu določa najnižje dovoljene tarife honorarjev za storitve arhitektov in inženirjev in ki določa neveljavnost dogovorov, ki od te ureditve odstopajo, kar pa ne posega v, prvič, možnost tega sodišča, da v okviru takega spora navedene ureditve ne uporabi na podlagi nacionalnega prava, in drugič, pravico stranke, ki je oškodovana zaradi neskladnosti nacionalnega prava s pravom Unije, da zahteva povračilo škode, ki ji je zaradi tega nastala.

(1) UL C 313, 21.9.2020.
1.

Člen 2(l) in člen 5(1)(c) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da se let šteje za „odpovedan“, če dejanski letalski prevoznik ta let prestavi nazaj za več kot eno uro.
4.

Člena 45 in 48 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da država članica na splošno odpravi družinske dajatve, ki jih je do tedaj zagotavljala delavcem na področju razvojne pomoči, ki v kraj opravljanja dela v tretji državi pripeljejo s sabo svoje družinske člane, če se, prvič, ta odprava uporablja brez razlikovanja tako za upravičence, ki so državljani te države članice, kot za državljane drugih držav članic, in drugič, če navedena odprava ne povzroča različnega obravnavanja zadevnih delavcev na področju razvojne pomoči ne le glede na to, ali so pravico do prostega gibanja uresničevali pred ali po tej odpravi, ampak glede na to, ali njihovi otroci prebivajo z njimi v državi članici ali tretji državi.
C 73/2

Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 9. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Nejvyšší správní soud – Češka republika) – Kemwater ProChemie s. r. o./Odvolací finanční ředitelství

(Zadeva C-154/20) (1)

(Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 168 - Pravica do odbitka vstopnega davka - Vsebinski pogoji za pravico do odbitka - Dobaviteljev status davčnega zavezanca - Dokazno breme - Zavrnitev pravice do odbitka, kadar resnični dobavitelj ni bil ugotovljen - Pogoji)

(2022/C 73/02)

Jezik postopka: češčina

Predložitveno sodišče

Nejvyšší správní soud

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Kemwater ProChemie s. r. o.

Tožena stranka in vlagateljica kasacijske pritožbe: Odvolací finanční ředitelství

Izrek

Direktivo Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da je treba uveljavljanje pravice do odbitka vstopnega davka na dodano vrednost (DDV) zavrniti, ne da bi morala davčna uprava dokazati, da je davčni zavezanec storil utajo DDV oziroma da je vedel ali bi moral vedeti, da je bila transakcija, na katero se sklicuje za utemeljitev pravice do odbitka, povezana s takšno utajo, če resnični dobavitelj zadevnega blaga ali storitev ni bil ugotovljen, ta zavezanec pa ne predloži dokaza, da je imel ta dobavitelj status davčnega zavezanca, pod pogojem, da – ob upoštevanju dejanskih okoliščin in dokazov, ki jih je predložil navedeni davčni zavezanec – ni potrebnih podatkov za preveritev, da je resnični dobavitelj imel ta status.

(1) UL C 209, 22.6.2020.
C 513/13

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 21. oktobra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Kúria – Madžarska) – CHEP Equipment Pooling NV/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Zadeva C-396/20) (1)

(Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Način vračila DDV davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila - Direktiva 2008/9/ES - Člen 20(1) - Zahteva za dodatne informacije države članice vračila - Podatki, na katere se lahko nanaša zahteva za dodatne informacije - Neskladje med zneskom, navedenim v zahtevku za vračilo, in zneskom, navedenim na predloženih računih - Načelo dobrega upravljanja - Načelo nevtralnosti DDV - Prekluzivni rok - Posledice za popravek napake davčnega zavezanca)

(2021/C 513/19)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Kúria

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: CHEP Equipment Pooling NV

Tožena stranka: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Izrek

Člen 20(1) Direktive Sveta 2008/9/ES z dne 12. februarja 2008 o podrobnih pravilih za vračilo davka na dodano vrednost, opredeljenih v Direktivi 2006/112/ES, davčnim zavezancem, ki nimajo sedeža v državi članici vračila, ampak v drugi državi članici v povezavi z načeloma davčne nevtralnosti in dobrega upravljanja je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da davčna uprava države članice vračila v primeru, v katerem je z gotovostjo ugotovila, po potrebi s pomočjo dodatnih informacij, ki jih je predložil davčni zavezanec, da je dejansko plačani znesek vstopnega davka na dodano vrednost, kot je naveden na računu, priloženem zahtevku za vračilo, višji od zneska, navedenega v tem zahtevku, opravi vračilo davka na dodano vrednost le do višine tega zadnjenavedenega zneska, ne da bi pred tem davčnega zavezanca z vso potrebno skrbnostjo in na način, ki se ji zdi najbolj primeren, pozvala, da popravi svoj zahtevek za vračilo s popravkom, za katerega se šteje, da je bil vložen na datum vložitve prvotnega zahtevka.

(1) UL C 423, 7.12.2020.
C 471/10

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Köln – Nemčija) – Phantasialand/Finanzamt Brühl

(Zadeva C-406/20) (1)

(Predhodno odločanje - Obdavčenje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člen 98 - Možnost držav članic, da uporabijo nižjo stopnjo DDV za nekatere dobave blaga in opravljanje storitev - Priloga III, točka 7 - Vstopnina za zabavišča in sejme - Načelo davčne nevtralnosti - Storitve, ki jih opravljajo stacionarna in potujoča zabavišča - Primerljivost - Okvir - Stališče povprečnega potrošnika - Sodno izvedensko mnenje)

(2021/C 471/12)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Köln

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Phantasialand

Tožena stranka: Finanzamt Brühl

Izrek

Člen 98 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v povezavi s Prilogo III, točka 7, k tej direktivi je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero se za storitve, ki se opravljajo na potujočih zabaviščih, na eni strani ter za storitve, ki se opravljajo na stacionarnih zabaviščih in imajo obliko zabaviščnih parkov, na drugi strani uporabljajo različne stopnje davka na dodano vrednost, in sicer ena nižja, druga splošna, če se spoštuje načelo davčne nevtralnosti. Pravo Unije ne nasprotuje temu, da predložitveno sodišče, kadar ima posebne težave pri preverjanju spoštovanja načela davčne nevtralnosti, pod pogoji, določenimi v nacionalnem pravu, zaprosi za izvedensko mnenje, namenjeno pojasnitvi njegove presoje.

(1) UL C 423, 7.12.2020.
1.

Člen 1(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je predlog za izdajo začasne odredbe, ki je vložen in se v skladu s pravili splošnega prava obravnava pred sodiščem države članice ter se nanaša na kazni iz naslova izpolnitve pogodbe za izvedbo gradbenih del za gradnjo javne hitre ceste, sklenjene po koncu postopka za oddajo javnega naročila, v katerem je naročnik javni organ, zajet s pojmom „civilne in gospodarske zadeve“ v smislu te določbe.
C 462/18

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – XY/Hauptzollamt B

(Zadeva C-100/20) (1)

(Predhodno odločanje - Obdavčenje - Obdavčitev energentov in električne energije - Direktiva 2003/96/ES - Člen 17(1)(a) - Znižanja davkov na porabo energentov in električne energije v korist podjetij, ki opravljajo energetsko intenzivne dejavnosti - Fakultativno znižanje - Pravila v zvezi z vračilom davkov, pobranih ob kršitvi določb nacionalnega prava, ki so bile sprejete na podlagi možnosti, ki jo imajo države članice na podlagi te direktive - Plačilo obresti - Načelo enakega obravnavanja)

(2021/C 462/17)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesfinanzhof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: XY

Tožena stranka: Hauptzollamt B

Izrek

Pravo Unije je treba razlagati tako, da zahteva, da se v primeru vračila zneska neupravičeno pobranega davka na električno energijo zaradi napačne uporabe nacionalne določbe, sprejete na podlagi možnosti, ki jo imajo države članice na podlagi Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije, ta znesek poveča za obresti.

(1) UL C 209, 22.6.2020.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 10. junija 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landesgericht Linz – Avstrija) – Land Oberösterreich/KV

(Zadeva C-94/20) (1)

(Predhodno odločanje - Direktiva 2003/109/ES - Status državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas - Člen 11 - Pravica do enakega obravnavanja v zvezi s socialno varnostjo, socialno pomočjo in socialnim varstvom - Odstopanje od načela enakega obravnavanja na področju socialne pomoči in socialnega varstva - Pojem, osnovni prejemki' - Direktiva 2000/43/ES - Načelo enakega obravnavanja oseb ne glede na raso in narodnost - Člen 2 - Pojem diskriminacije - Člen 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Ureditev države članice, ki za dodelitev stanovanjske pomoči državljanom tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, določa pogoj, da ti na način, predpisan s to ureditvijo, dokažejo osnovno znanje jezika te države članice)

(2021/C 297/11)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landesgericht Linz

Stranki v postopku v glavni stvari

Partie requérante: Land Oberösterreich

Partie défenderesse: KV

Izrek

1. Člen 11(1) (d) Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, je treba razlagati tako, da ta člen – tudi če se je izkoristila možnost uporabe odstopanja iz člena 11(4) te direktive – nasprotuje ureditvi države članice, v skladu s katero je glede državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, za dodelitev stanovanjske pomoči določen pogoj, da ti na način, ki je predpisan s to ureditvijo, dokažejo osnovno znanje jezika te države članice, če ta stanovanjska pomoč pomeni „osnovni prejemek“ v smislu zadnjenavedene določbe, kar mora presoditi predložitveno sodišče.

2. Ureditev države članice, ki se brez razlikovanja uporablja za vse državljane tretjih držav in v skladu s katero je glede državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, za dodelitev stanovanjske pomoči določen pogoj, da ti na način, ki je predpisan s to ureditvijo, dokažejo osnovno znanje jezika te države članice, ne spada na področje uporabe Direktive Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost.

3. Če je bila izkoriščena možnost uporabe odstopanja iz člena 11(4) Direktive 2003/109, se člen 21 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ne uporablja, kadar gre za ureditev države članice, v skladu s katero je glede državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, za dodelitev stanovanjske pomoči določen pogoj, da ti na način, ki je predpisan s to ureditvijo, dokažejo osnovno znanje jezika te države članice, če ta stanovanjska pomoč ni „osnovni prejemek“ v smislu tega člena 11(4). Če navedena stanovanjska pomoč je tak osnovni prejemek, člen 21 Listine o temeljnih pravicah v delu, v katerem prepoveduje vsakršno diskriminacijo na podlagi etničnega porekla, ne nasprotuje taki ureditvi.

(1) UL C 201, 15.6.2020.
1.

Določbe Direktive 2001/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti in naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007, zlasti člen 4(5) in člen 30 te direktive, je treba razlagati tako, da nasprotujejo temu, da bi splošno sodišče države članice odločalo o tožbi za ugotovitev odgovornosti države, ki jo je prevoznik v železniškem prometu vložil zaradi nepravilnega prenosa te direktive, ki je vzrok za domnevno preplačilo uporabnine upravljavcu železniške infrastrukture, kadar regulatorni organ in po potrebi sodišče, pristojno za odločanje o tožbah zoper odločbe tega organa, še nista odločila o zakonitosti te uporabnine. Člen 30(2), (5) in (6) Direktive 2001/14, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/58, je treba razlagati tako, da zahteva, da ima prevoznik v železniškem prometu, ki je imetnik dovoljenja za dostop, pred regulatornim organom pravico izpodbijati znesek posamičnih uporabnin, ki jih določi upravljavec infrastrukture, da ta organ sprejme odločbo o takem izpodbijanju in da je nad to odločbo mogoč nadzor, ki ga opravi sodišče, pristojno v ta namen.
C 278/22

Sodba Sodišča (osmi senat) dne 12. maja 2021 – Claudio Necci/Evropska komisija, Evropski parlament, Svet Evropske unije

(Zadeva C-202/20 P) (1)

(Pritožba - Javni uslužbenci - Nekdanji pogodbeni uslužbenec - Socialna varnost - Skupni sistem zdravstvenega zavarovanja (SSZZ) - Člen 95 Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (PZDU) - Ohranitev vključenosti po upokojitvi - Pogoj, da je bila oseba zaposlena več kot tri leta - Zahteva za vključitev v SSZZ po prenosu pokojninskih pravic - Izenačitev priznane pokojninske dobe z leti zaposlitve - Zavrnitev zahteve - Ničnostna tožba - Akt, ki posega v položaj - Sklep Splošnega sodišča, s katerim je ugotovljena nedopustnost tožbe - Razveljavitev)

(2021/C 278/30)

Jezik postopka francoščina

Stranke

Pritožnik: Claudio Necci (zastopnik: sprva S. Orlandi in T. Martin, avocats, nato S. Orlandi, avocat)

Druge stranke v postopku: Evropska komisija (zastopnika: B. Mongin in T. S. Bohr, agenta), Evropski parlament (zastopnika: J. Van Pottelberge in I. Terwinghe, agenta), Svet Evropske unije (zastopnika: M. Bauer in M. Alver, agenta)

Izrek

1. Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 25. marca 2020, Necci/Komisija (T-129/19, neobjavljen, EU:T:2020:131), se razveljavi.

2. Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

3. Odločitev o stroških se pridrži.

(1) UL C 304, 14.9.2020.
Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 20. maja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo) – Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Zadeva C-209/20) (1)

(Predhodno odločanje - Carinska unija - Presoja veljavnosti - Izvedbena uredba (EU) št. 1357/2013 - Določitev države porekla solarnih modulov, sestavljenih v tretji državi, iz sončnih celic, izdelanih v drugi tretji državi - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 24 - Poreklo blaga, ki je bilo proizvedeno v več tretjih državah - Pojem ‚zadnja bistvena predelava ali obdelava)

(2021/C 278/31)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožena stranka: Renesola UK Ltd

Tožena stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Izrek

Pri preučitvi prvega vprašanja za predhodno odločanje ni bil ugotovljen noben element, ki bi lahko vplival na veljavnost Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1357/2013 z dne 17. decembra 2013 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2454/93 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti.

(1) UL C 262, 10.8.2020.
3.

Če zakonodaja odreditvene države članice ne vsebuje določb o pravnem sredstvu, s katerim bi bilo mogoče preveriti pogoje, pod katerimi je organ, ki sodeluje pri izvajanju sodne oblasti v tej državi članici, vendar sam ni sodišče, izdal evropski nalog za prijetje, je treba Okvirni sklep 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, v povezavi s pravico do učinkovitega sodnega varstva, ki jo zagotavlja člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, razlagati tako, da nacionalnemu sodišču, pri katerem je vloženo pravno sredstvo, s katerim se izpodbija zakonitost nadaljevanja pripora za osebo, ki je bila predana na podlagi evropskega naloga za prijetje, izdanega na podlagi nacionalnega akta, ki ga ni mogoče opredeliti kot „[nacionalni] nalog za prijetje ali katero koli drugo izvršljivo sodno odločbo z enakim učinkom“ v smislu člena 8(1)(c) tega okvirnega sklepa, in s katerim se uveljavlja razlog neveljavnosti tega evropskega naloga za prijetje z vidika prava Unije, omogoča, da se izreče za pristojno za izvedbo takega nadzora veljavnosti. Okvirni sklep 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, v povezavi s pravico do učinkovitega sodnega varstva, ki jo zagotavlja člen 47 Listine o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da ne zahtevata, da mora nacionalno sodišče, če ugotovi, da je bil zadevni evropski nalog za prijetje izdan v nasprotju s členom 8(1)(c) tega okvirnega sklepa, ker ne temelji na „[nacionalnem] nalogu za prijetje ali katerikoli drugi izvršljivi sodni odločbi z enakim učinkom“ v smislu te določbe, pridržano osebo, ki jo je izvršitvena država članica predala odreditveni državi članici, izpustiti na prostost. Zato mora predložitveno sodišče v skladu z nacionalnim pravom ugotoviti, kakšne so lahko posledice neobstoja takega nacionalnega akta, kot pravne podlage za zadevni evropski nalog za prijetje, na odločitev, ali bo obdolženec ostal v priporu ali ne.