Pritožba, ki jo je Anglo Austrian AAB AG v postopku reševanja vložil 22. junija 2022 zoper sodbo Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 1. septembra 2022 v zadevi T-797/19, Anglo Austrian AAB AG v postopku reševanja/Evropska centralna banka

(Zadeva C-579/22 P)

(2022/C 398/22)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnik: Anglo Austrian AAB AG v postopku reševanja (zastopnik: O. Behrends, Rechtsanwalt)

Druga stranka v postopku: Evropska centralna banka, Belegging-Maatschappij „Far-East“ BV

Predlogi

Pritožnik Sodišču predlaga, naj

1. sodbo Splošnega sodišča Evropske unije z dne 22. junija 2022 v zadevi T-797/19, Anglo Austrian AAB in Belegging-Maatschappij „Far-East“/ECB, razveljavi,

2. sklep z dne 14. novembra 2019, s katerim je ECB pritožniku odvzela dovoljenje kot kreditna institucija, razglasi za ničen,

3. podredno, vrne zadevo v odločanje Splošnemu sodišču Evropske unije, če Sodišče meni, da o zadevi ne more vsebinsko odločiti,

4. stroške pritožnika naloži ECB.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja sedem pritožbenih razlogov.

Prvič, Splošno sodišče naj bi prekoračilo meje svoje pristojnosti in kršilo pravo Unije, v tem primeru člen 263 PDEU, s tem da je izrecno obravnavalo sporna vprašanja glede razlage in uporabe avstrijskega nacionalnega prava.

Drugič, pritožnik meni, da bi Splošno sodišče moralo zanikati pristojnost ECB,

a) ker ECB ni pristojna za sprejemanje odločb na podlagi zakonodaje o preprečevanju pranja denarja,

b) ker ECB nima pooblastila za izvajanje nacionalne zakonodaje,

c) ker je ECB pooblaščena le za sprejemanje sankcij za izvrševanje prava Unije, ki se uporablja neposredno in

d) ker je nadzor ECB omejen na kombinacijo depozitnega in kreditnega poslovanja.

Tretjič, Splošno sodišče naj bi s tem, ko je menilo, da so bili pogoji iz člena 31(3), točka 2 FM-GWG (1) in člena 67(1)(o) CRD IV (2) izpolnjeni, ne bi upoštevalo pogojev, določenih s tema določbama, ter s tem upravnih in sodnih nacionalnih določb, ki jih navaja.

Četrtič, zavrnitev tožbenih razlogov, ki temeljijo na ugotovitvi, da je podan razlog za odvzem dovoljenja na podlagi člena 67(1)(d) CRD IV in ki se v skladu z izpodbijano sodbo nanaša na ugotovitve glede odvzema dovoljenja, ki so bile vključene le zaradi celovitosti, naj bi bila napačna in ustreza napaki, navedeni v tretjem pritožbenem razlogu.

Petič, Splošno sodišče naj ne bi konkretno preučilo drugega tožbenega razloga glede kršitve načela sorazmernosti.

Šestič, zavrnitev četrtega tožbenega razloga glede kršitve pravice do obrambe pritožnika naj bi temeljila na pravno napačni predpostavki, da je treba upoštevati le domnevne pretekle kršitve in ne položaja na dan odvzema dovoljenja.

Sedmič, v izpodbijani sodbi naj bi prišlo do kršitve postopka, ki škodi interesom pritožnika. Splošno sodišče naj pritožniku zlasti ne bi navedlo, da je temeljito spremenilo svoje pravno stališče in mu s tem ni dalo možnosti predstaviti njegovega mnenja glede upoštevnih dejanskih in pravnih elementov po tej spremembi stališča Splošnega sodišča.

(1) Österreichisches Bundesgesetz zur Verhinderung der Geldwäsche und Terrorismusfinanzierung im Finanzmarkt (avstrijski zakon o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma na finančnih trgih, v nadaljevanju: FM-GWG).

(2) Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL. 2013, L 176, str. 338).