ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tožba, vložena 10. julija 2020 – Jindal Saw in Jindal Saw Italia/Komisija

(Zadeva T-441/20)

(2020/C 297/59)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Jindal Saw Ltd (New Delhi, Indija), Jindal Saw Italia SpA (Trst, Italija) (zastopniki: R. Antonini, E. Monard in B. Maniatis, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— razglasi ničnost Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2020/526 z dne 15. aprila 2020 o ponovni uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz cevi iz nodularnega litega železa (imenovanega tudi sferoidno grafitno lito železo) s poreklom iz Indije za družbo Jindal Saw Limited po sodbi Splošnega sodišča v zadevi T-300/16;

— Komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata sedem tožbenih razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 16(1) Uredbe (ES) št. 597/2009 in splošnega načela prepovedi retroaktivnosti.

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev splošnega načela prepovedi retroaktivnosti in splošnega načela pravne varnosti.

3. Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU in člena 264 PDEU.

4. Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti in člena 5(1) in (4) PEU.

5. Peti tožbeni razlog: kršitev pravice do učinkovitega pravnega sredstva in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

6. Šesti tožbeni razlog: kršitev člena 103 carinskega zakonika unije in člena 296 PDEU.
—

na podlagi člena 277 PDEU razglasi, da so neizvršljive naslednje določbe Uredbe o enotnem mehanizmu za reševanje, Uredbe o izvrševanju in Delegirane uredbe: — členi 69(1), 69(2), 70(1) in 70(2)(a) in (b) Uredbe o enotnem mehanizmu za reševanje; — členi 4(2), 6 in 7 ter Priloga I k Delegirani uredbi; — člen 4 Uredbe o izvrševanju;
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve in z njim povezanega načela enakosti strank v postopku (člen 47 Listine o temeljnih pravicah). — V zvezi s tem se sklicuje na neobstoj vsebinske obrazložitve izpodbijanih sklepov, kar vpliva na njeno pravico do obrambe in na enakost strank v postopku.
3.

Tretji tožbeni razlog: Člen 3(2) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1238/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, člen 2(2) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2017/367 z dne 1. marca 2017 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani po pregledu zaradi izteka ukrepov v skladu s členom 11(2) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta in zaključku preiskave v zvezi z delnim vmesnim pregledom v skladu s členom 11(3) Uredbe (EU) 2016/1036, člen 2(2) Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1239/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani in člen 2(2) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2017/366 z dne 1. marca 2017 o uvedbi dokončnih izravnalnih dajatev na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani po pregledu zaradi izteka ukrepov v skladu s členom 18(2) Uredbe (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta in zaključku preiskave v zvezi z delnim vmesnim pregledom v skladu s členom 19(3) Uredbe (EU) 2016/1037, na podlagi katerih je Komisija razveljavila račune na podlagi zavez in carinskim organom naložila, naj poberejo carino za pretekli uvoz blaga, ki je bilo že sproščeno v prosti promet, so nezakoniti.
1.

Prvi tožbeni razlog: nezakonitost odločbe izvršnega direktorja z dne 25. junija 2019, ki je bila potrjena in dopolnjena z odločbo izvršnega direktorja z dne 29. avgusta 2019, v delu, v katerem so z njo kršene zahteve po pošteni in transparentni primerjavi uspešnosti, načelo prepovedi diskriminacije, člen 41 Listine in interes službe.
—

sklep Enotnega odbora za reševanje z dne 15. aprila 2020 o izračunu predhodnih prispevkov v Enotni sklad za reševanje za leto 2020 (SRB/ES/2020/24) („Decision of the Single Resolution Board of 15 April 2020 on the calculation of the 2020 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund [SRB/ES/2020/24]“) vključno z njegovimi prilogami razglasi za ničen vsaj v delu, v katerem se ta sklep vključno s prilogami nanaša na znesek, ki ga mora plačati tožeča stranka, in
—

ugotovi, da i) je Izvajalska agencija za raziskave kršila pogodbene obveznosti, ki jih ima na podlagi sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev FP7-SEC-2012-312484, sklenjenega v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti, ii) zahtevek, ki je naveden v opominih dolžniku št. 3242005872 v zvezi s povračilom zneska 171 342,97 EUR za neupravičeni prispevek in št. 3242005825 v zvezi s povračilom zneska 17 134,30 EUR iz naslova pavšalne odškodnine, ni utemeljen, in iii) so nastali stroški za notranje svetovalce upravičeni; ter
Tožba, vložena 26. marca 2020 – Close in Cegelec/Parlament

(Zadeva T-188/20)

(2020/C 262/37)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeči stranki: SA Close (Harzé-Aywaille, Belgija) in Cegelec (Bruselj, Belgija) (zastopnika: J. Rikkers in J. Teheux, odvetnika)

Tožena stranka: Evropski parlament

Predlogi

Tožeči stranki Splošnemu sodišču predlagata, naj:

— Evropski uniji, ki jo zastopa Evropski parlament, začasno naloži plačilo odškodnine, ocenjene na 3 906 043 EUR, z zakonskimi zamudnimi obrestmi od nastanka škode, in sicer 27. marca 2015 dalje;

— nato prekine odločanje v zadevi in počaka na sodbo Sodišča v postopku, ki pred Sodiščem poteka pod številko C-447/19, in po potrebi, če bo zadeva vrnjena Splošnemu sodišču, na njegovo sodbo;

— pridrži odločitev o stroških.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata, da bi iz morebitne ugoditve pritožbi, vloženi za razveljavitev sodbe z dne 9. aprila 2019 (zadeva C-447/19, Close in Cegelec/Parlament), kar bi pomenilo razglasitev ničnosti Sklepa Parlamenta z dne 19. marca 2015 o dodelitvi javnega naročila gradenj v zvezi s projektom razširitve in prenove stavbe Konrad Adenauer v Luxembourgu, sklop 73 (energetska centrala), referenca INLO-D-UPIL-T-14-AO4, združenju Association Momentanée ENERGIE-KAD (sestavljeno iz družb MERSCH, SCHMITZ PRODUCTION SARL in ENERGOLUX S.A) in torej o neizbiri ponudbe tožečih strank, na eni strani izhajalo, da združenje Association Momentanée ENERGIE-KAD ne bi moglo biti izbrano, in na drugi, da bi moralo biti javno naročilo dodeljeno tožečima strankama, ker sta vložili najnižjo ponudbo, dodelitev javnega naročila pa temelji izključno na merilu cene. Nastala škoda je začasno ocenjena na 10 % vrednosti njune ponudbe.
—

izpodbijano odločbo razveljavi v delu, v katerem je bila zavrnjena pritožba družbe El Corte Inglés, S.A., potrdi odločbo oddelka za izbris o delni ugoditvi predlogu za ugotovitev ničnosti št. 18 381 C in potrdi delni izbris znamke Evropske unije št. 2 957 132 LLOYD’S (figurativna) za „proizvode iz teh materialov (usnja in imitacije usnja), ki niso zajeti v drugih razredih, razen usnja, ki se uporablja za izdelavo obutve“ iz razreda 18;
—

prijavo in priložene dokumente razglasi za dopustne, tožbo zoper izpodbijano odločbo šteje za vloženo v roku in za oblikovno ustrezno ter po opravi ustreznih postopkovnih formalnosti izreče sodbo, s katero bo ugodilo zahtevkom tožeče stranke in odobrilo prijavo znamke EU št. 17 890 405.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kršitev Uredbe (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2018 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 45/2001 in Sklepa št. 1247/2002/ES (UL 2018, L 295, str. 39) in zlasti člena 17 te uredbe. Nazadnje, tožeča stranka meni, da se z izpodbijanima odločbama krši temeljna pravica do dostopa do osebnih podatkov.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (1), Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/81 (2) in PDEU, ker so bili od tožeče stranke zahtevani prispevki v sklad. — Tožena stranka naj bi tožeči stranki neupravičeno naložila obveznost prispevanja v sklad, saj Uredba (EU) št. 806/2014 in Direktiva 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3) ne določata obveznosti prispevanja za institucije, ki so v postopku reševanja. S členom 114 PDEU je prepovedano pobiranje prispevkov od institucij, kakršna je tožeča stranka. — Zakonodajalec naj obveznosti plačila prispevka ne bi smel opreti na člen 114 PDEU, saj ni povezave z notranjim trgom. Na ravni Unije harmonizirana pravila za plačilo prispevka ne olajšujejo izvrševanja temeljnih pravic niti ne odpravljajo občutnega izkrivljanja konkurence v povezavi z institucijami, ki se umaknejo s trga. — Tožena stranka naj bi s tem, da je tožeči stranki naložila dolžnost plačila prispevkov, ravnala nepravilno, ker naj ta institucija ne bi bila izpostavljena tveganju, reševanje na podlagi Uredbe (EU) št. 806/2014 pa naj bi bilo izključeno, institucija pa naj tudi ne bi imela nobenega pomena za stabilnost finančnega sistema. — Tožeča stranka naj od leta 2012 ne bi opravljala nobenih novih poslov več in naj bi bila na podlagi sklepa Komisije o pomoči v postopku reševanja. Pretežni del preostalih obveznosti naj bi imela kot skrbnik za drugega upravičenca. — Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 (4) naj bi kršila člen 114 PDEU in člen 103(7) Direktive 2014/59/EU, ki je bistvena določba za izračun prispevka (člen 290 PDEU).
1.

Prvič, tožeča stranka upravičeno meni, da poročila o vrednotenju 3 ni izdal zares neodvisni strokovnjak, kot se zahteva s členom 20 od (16) do (18) Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 225, str. 1).
2.

Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi napačno uporabila pravo in storila očitne napake pri presoji dejanskega stanja, kršila načelo dobrega upravljanja, podala neustrezno obrazložitev ter podala napačno in protislovno obrazložitev s tem, da je (1) za tožeči stranki uporabila koncept „dostopnih dejstev“ in (2) v nasprotju s členi 2(6)(a), (8), (10) in (11), 3, 6, 9(4) ter 18(1) in (3) osnovne uredbe; in členi 2, 3, 6(6) in (8) ter Prilogo II(3) k Protidampinškemu sporazumu STO pri izračunu stopnje dampinga tožečih strank ni upoštevala (a) normalne vrednosti in (b) izvozne cene tožečih strank ali alternativnih metod za določanje izvozne cene tožečih strank.
—

se izpodbijana posamična odločba, ki jo je tožeči stranki vročil oddelek za „Plače in socialne pravice poslancev“ generalnega direktorata za finance Evropskega parlamenta v zvezi s pravicami tožeče stranke iz dodatnega (prostovoljnega) pokojninskega zavarovanja razglasi za nično na podlagi člena 263 PDEU, v delu, v katerem se s to odločbo izvaja dvig upokojitvene starosti za prejemanje dodatne (prostovoljne) pokojnine, do katere je upravičena tožeča stranka, s 63 let na 65 let od 1. januarja 2019 dalje, kot je bil določen z zgoraj navedenim sklepom predsedstva z dne 10. decembra 2018;
Tožba, vložena 19. marca 2020 – IZ/Parlament

(Zadeva T-155/20)

(2020/C 201/40)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: IZ (zastopnika: T. Bontinck in A. Guillerme, odvetnika)

Tožena stranka: Evropski parlament

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

primarno:

— sklep o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki z dne 4. julija 2019 razglasi za ničen;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine 20 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov;

podredno:

— ugotovi nezakonitost sklepa o razpustitvi politične skupine ENL;

— posledično sklep o odpovedi delovnega razmerja tožeči stranki z dne 4. julija 2019 razglasi za ničen;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo odškodnine 20 000 EUR za povrnitev nastale nepremoženjske škode;

— Evropskemu parlamentu naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe primarno navaja pet razlogov, ki so enaki ali podobni tistim iz zadeve T-154/20, IY/Parlament.

Tožeča stranka podredno zatrjuje nezakonitost sklepa o razpustitvi evropske politične skupine ENL. Trdi, da je sklep o razpustitvi nezakonit, ker vsebuje očitno napako pri presoji in so bila pri njegovem sprejetju zlorabljena pooblastila, zaradi česar je tudi sklep o odpovedi delovnega razmerja, utemeljen izključno s to razpustitvijo, nezakonit in ga je treba razglasiti za ničnega.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev postopka pred pristojnim nacionalnim organom, in sicer Financial and Capital Market Commission (FCMC).
Tožba, vložena 27. marca 2020 – 3M Belgium/ECHA

(Zadeva T-160/20)

(2020/C 201/43)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: 3M Belgium (Diegem, Belgija) (zastopnika: J.-P. Montfort in T. Delille, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— za ničen razglasi sklep ECHA z dne 16. januarja 2020 (ECHA/01/2020) glede „Vključitve snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost, na seznam kandidatk zaradi morebitne vključitve v Prilogo XIV“ k Uredbi REACH (1) kar zadeva vključitev „perfluorobutanske sulfonske kisline (PFBS) in njenih soli“;

— toženi stranki naloži plačilo stroškov.

Tožbena razloga in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.

1. Prvi tožbeni razlog je, da je bil izpodbijani sklep sprejet s kršitvijo zahtev iz člena 57(f) Uredbe REACH in da je tožena stranka storila očitno napako pri presoji, ker ni dokazala, da snov povzroča verjetne resne učinke na zdravje ljudi ali okolje.

2. Drugi tožbeni razlog je, da je bil izpodbijani sklep sprejet s kršitvijo načela pravne varnosti, vključno s predvidljivostjo, ker tožeči stranki ni bilo omogočeno, da se na kakršen koli način seznani z ali ugotovi opredelitev, merila ali dejavnike, ki jih je ECHA uporabila za utemeljitev sklepa.

(1) Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1).
C 191/25

Tožba, vložena 23. marca 2020 – Marina Yachting Brand Management Company/EUIPO – Industries Sportswear Company (MARINA YACHTING)

(Zadeva T-169/20)

(2020/C 191/34)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Marina Yachting Brand Management Company Ltd (Dublin, Irska) (zastopniki: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt in P. Böhner, odvetniki)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Industries Sportswear Company SRL (Benetke, Italija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: Tožeča stranka

Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije MARINA YACHTING – znamka Evropske unije št. 11 111 317

Postopek pred EUIPO: postopek za ugotovitev ničnosti

Izpodbijana odločba: odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 10. februarja 2020 v združenih zadevah R 252/2019-2 in R 253/2019-2

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO in drugi stranki v postopku pred odborom za pritožbe, če bi intervenirala v tem postopku, naloži plačilo stroškov.

Navajana tožbena razloga

— Kršitev člena 103(1) in (2) Uredbe (EU) 2017/100 Evropskega parlamenta in Sveta;
8.

Osmi tožbeni razlog: neobstoj pravne podlage sklepa o razvojni nevrotoksičnosti. Tožena stranka je navedla pomisleke v zvezi z razvojno nevrotoksičnostjo klorpirifos-metila na osnovi navzkrižnih referenc med to snovjo in klorpirifos-etilom ter nekaterimi organofosfatnimi snovmi brez vsakršnega pojasnila, kako in zakaj so take navzkrižne reference ustrezne z znanstvenega in pravnega vidika.
—

Razlog za neodobritev srebrovega bakrovega zeolita na podlagi izpodbijanega akta je zatrjevana nezadostna učinkovitost obravnavanega izdelka, v katerem se uporablja. Vendar tožeča stranka trdi, da so edina merila, ki bi jih tožena stranka lahko upoštevala, omejena na ta, našteta v členih 4 in 19 Uredbe (EU) št. 528/2012. Ta merila ne vključujejo učinkovitosti obravnavanega izdelka, katerega ocena je sicer prepuščena sekundarni, naknadni fazi odobritve biocidnega izdelka na ravni države članice. Glede na dejstvo, da je tožena strank izvedla ravno to oceno za utemeljitev neodobritve srebrovega bakrovega zeolita, kar pomeni, da je tožena stranka prekoračila pooblastila, ki jih ima na podlagi Uredbe (EU) št. 528/2012, je tožena stranka kršila člen 290 Pogodbe ter člena 4 in 19 Uredbe.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 39 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (Listina) in člena 3(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter členov 20, 21(1) in (2) ter 41(1) in (2) Listine kot tudi neizvedba razlage v skladu s členoma 7 in 9 Poslovnika Evropskega parlamenta. — Tožeča stranka glede tega trdi, da so bile z začetkom veljavnosti Listine (in zlasti zgoraj navedenih členov Listine) poslancem Evropskega parlamenta podeljene avtonomne subjektivne pravice, ki bi morale biti izražene v pravilni razlagi členov 7 in 9 del Poslovnika Evropskega parlamenta, tako da bi obstajal enak evropski status zaščite imunitete poslancev Evropskega parlamenta, ki ne diskriminira na podlagi državljanstva, in bi bile podane vsaj določene postopkovne pravice, na podlagi katerih je Evropski parlament pri odločanju o predlogu za zaščito imunitete zavezan zagotavljati jamstva, zaščitena z navedenimi pravicami.
—

Tožeče stranke v zvezi s tem navajajo, da pristojni španski organ ni izdal nobene poverilnice, v kateri bi bilo navedeno, da sta C. Puigdemont in A. Comín podala prisego k spoštovanju ustave, kar je odložilni pogoj za njun status izvoljenih predstavnikov. Zato ravnanje Evropskega parlamenta po mnenju tožečih strank ni v skladu z Aktom o volitvah predstavnikov Evropskega parlamenta, posega v suverenost držav članic in kaže na popolno nezakonitost in neveljavnost vsakršnega sporazuma, ki ga Evropski parlament sprejme na plenarnem zasedanju ali v okviru odborov, na katerih lahko sodelujeta C. Puigdemont in A. Comín.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU, in sicer neprimerni ukrepi za izvršitev ničnostne sodbe Splošnega sodišča in kršitev načela ne bis in idem .
—

ugodi zahtevi za registracijo št. 015554918/17.06.2016„ΑΠΛΑ!“ in njen grafičen prikaz za vse proizvode in storitve iz razredov 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 14, 16, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 39 in 43;
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 34 Kadrovskih predpisov: kršitev ustreznih pogojev glede poskusne dobe, pomanjkljiv nadzor, pomanjkljivi in negotovi cilji, kršitev pravice do izjave in očitne napake pri presoji.
Tožba, vložena 13. novembra 2019 – The Sage Group in drugi/Komisija

(Zadeva T-787/19)

(2020/C 45/60)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeče stranke: The Sage Group plc (Newcastle Upon Tyne, Združeno kraljestvo), Sage Treasury Company Ltd (Newcastle Upon Tyne), Sage Irish Investments One Ltd (Newcastle Upon Tyne) in Sage Irish Investments Two Ltd (Newcastle Upon Tyne) (zastopnika: J. Lesar, Solicitor, in K. Beal QC)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— Sklep C(2019) 2526 Final z dne 2. aprila 2019 o državni pomoči SA.44896, ki jo je Združeno kraljestvo izvedlo v zvezi z nadzorovanimi tujimi družbami z izjemo pri financiranju skupin, razglasi za ničen;

— vsekakor Komisiji naloži plačilo stroškov, nastalih tožečim strankam v tem postopku.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo osem tožbenih razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji pri njeni izbiri referenčnega okvira ta analizo davčne ureditve. Komisija bi morala referenčni okvir obravnavati kot ureditev ZK obdavčitve od dohodkov pravnih oseb, ne zgolj same sheme nadzorovanih tujih družb (CFC).

2. Drugi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila parvo, ko je uporabila člen 107(1) PDEU in/ali storila očitno napako pri presoji s tem, da je sprejela nepravilen pristop k analizi ureditve CFC. Komisija je v točkah od (124) do (126) obrazložitve izpodbijanega sklepa napačno obravnavala določbe Poglavja 9 dela 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčevanju (mednarodne in druge določbe) iz leta 2010) kot obliko odstopanja od splošnega davčnega bremena iz njegovega poglavja 5.

3. Tretji tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo pri njeni uporabi člena 107(1) TFEU, s tem da je v točkah od (127) do (151) obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je bilo merilo selektivnosti izpolnjeno, saj so bila podjetja v dejansko in pravno primerljivem položaju obravnavana različno.

4. Četrti tožbeni razlog: 75-odstotna oprostitev na podlagi oddelka 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (zakon o obdavčevanju (mednarodne in druge odločbe) iz leta 2010) je upravičena z naravo in celotno strukturo davčnega sistema.

5. Peti tožbeni razlog: naložitev davčnega bremena na CFC, za katere veljajo oprostitve iz navedenega poglavja 9, bi kršila svobodo ustanavljanja tožečih strank, v nasprotju s členom 49 PDEU.

6. Šesti tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji glede 75- odstotne oprostitve in fiksne stopnje.

7. Sedmi tožbeni razlog: sklep Komisije ni v skladu s splošnim načelom prava EU, ki se nanaša na prepoved diskriminacije ali enako obravnavanje.

8. Osmi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo s tem, da je po analogiji uporabila Direktivo Sveta (EU) 2016/1164 (1), ki se ni uporabljala ratione temporis, ali se je neupravičeno sklicevala nanjo.

(1) Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (UL L 193, 2016, str. 1).
—

to zadevo pred Splošnim sodiščem združi s tožbami pred Splošnim sodiščem v zadevah R 1006/2018-3, R 1008/2018-3, R 1005/2018-3 in R 1009/2018-3, ki jih je družba Koopman International vložila hkrati s to tožbo;