25

Glede na to je Audiencia Provincial de Madrid prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. a) Ali je treba člen 81(1) ES razlagati tako, da ta velja za pogodbo o izključni dobavi pod blagovno znamko dobavitelja, sklenjeno leta 1996 med distributerjem naftnih proizvodov in podjetjem, imetnikom bencinske postaje, s katero se ta zaveže, da bo za določen čas prodajal izključno dobaviteljevo gorivo za motorna vozila in drugo gorivo in da ne bo prodajal proizvodov drugih dobaviteljev, glede na to, da navedena obveznost vsebuje dogovor o prepovedi konkurence, čeprav je navedeno pogodbo v gospodarskem smislu mogoče šteti za agencijsko pogodbo? b) Če bi se zanjo dejansko uporabljala ta določba, ali bi lahko za pogodbo veljala izjema od prepovedi, če izpolnjuje zahteve iz Uredbe št. 1984/1983, zlasti glede trajanja? c) Če je tako, ali člena 10 in 12 navedene uredbe, ki dopuščata klavzulo o prepovedi konkurence, dogovorjeno za več kot pet let, če gre za nasprotno dajatev v obliki gospodarskih in finančnih prednosti, zahtevata, da morajo biti navedene gospodarske in finančne prednosti bistvene, ali zadostuje, da niso nepomembne? Ali je mogoče ti določbi razlagati tako, da so bile te gospodarske in finančne prednosti podeljene s pogodbami o izključni dobavi pod blagovno znamko, v skladu s katerimi dobavitelj naftnih proizvodov nosi stroške namestitve in vzdrževanja podobe svoje blagovne znamke na bencinski postaji oziroma prenese rezervoarje in črpalke za gorivo, ki jih imetnik bencinske postaje brez pisnega dovoljenja izključnega dobavitelja ne sme uporabljati za prodajo proizvodov, ki mu jih ni dobavil navedeni dobavitelj, in ki jih mora vrniti, ko jih preneha uporabljati v skladu z dovoljeno uporabo, in katerih vrednost je zavarovana z bančno garancijo na prvi poziv, ki jo je moral imetnik bencinske postaje skleniti v korist dobavitelja? d) Če navedena izjema ne velja, ali ničnost, ki jo določa člen 81(2) Pogodbe ES, vpliva na celotno pogodbo? 2. a) Ali je treba člen 81(1) ES razlagati tako, da gre pri pogodbi o izključni dobavi pod blagovno znamko, kot je ta v obravnavani zadevi, če določa, da mora podjetje, ki je lastnik bencinske postaje, prodajati izključno dobaviteljevo gorivo za motorna vozila in drugo gorivo po maloprodajnih cenah, ki mu jih ta določi, načeloma za prepovedano omejevanje konkurence zaradi pogodbenega določanja prodajnih cen ob upoštevanju njenega gospodarskega pomena in še posebej zaradi tega, ker imetnik bencinske postaje prevzema tveganje in prispeva k stroškom, povezanimi z dobavo blaga, ki je predmet pogodbe, in s spodbujanjem njegove prodaje, ob upoštevanju teh dejavnikov: i) Imetnik bencinske postaje se zaveže, da bo prodajal izključno dobaviteljeva maziva, druge sorodne proizvode za motorna vozila ter gorivo za motorna vozila in drugo gorivo po maloprodajnih cenah in pod tehničnimi pogoji prodaje in uporabe, ki jih določi dobavitelj, in sicer za obdobje desetih let, z možnostjo podaljšanja za nadaljnja zaporedna obdobja petih let, vsako na podlagi izrecnega pisnega dogovora in z najmanj šestmesečnim predhodnim obvestilom. ii) Imetnik bencinske postaje prevzame tveganje, povezano z gorivom za motorna vozila in drugim gorivom od trenutka, ko jih prejme od dobavitelja v rezervoarje za skladiščenje, vključno s tveganjem, povezanim s prostornino. Potem ko ta imetnik sprejme proizvode, prevzame obveznost, da jih bo hranil v zahtevanih razmerah, da se izključita vsaka izguba oziroma njihovo poslabšanje, in, odvisno od primera, nasproti dobavitelju in tretjim osebam odgovarja za vsako izgubo, onesnaženje ali pomešanje, ki bi lahko vplivali na kakovost navedenih proizvodov, ter za vsako škodo, ki bi jo lahko ti proizvodi povzročili. iii) Imetnik bencinske postaje mora dobavitelju plačati znesek za gorivo za motorna vozila in drugo gorivo v devetih dneh od vključno dneva dostave na bencinsko postajo, pred prvo dostavo pa mora skleniti bančno garancijo v višini celotnega zneska dobave, ki ustreza petnajstdnevni dobavi, in jo predložiti na dan prve dobave. V primeru neplačila razen dejstva, da dobavitelj unovči bančno garancijo, ki jo je sklenil imetnik bencinske postaje, bi bil lahko zadnji dolžan plačati proizvode še pred njihovo dostavo na bencinsko postajo. Imetnik bencinske postaje distributerju plačilo izvrši tako, da od maloprodajne cene, ki jo določi distributer, vključno z DDV, odšteje znesek ‚provizije‘, do katere je upravičen, skupaj s pripadajočim zneskom DDV. Dobavljeno gorivo se običajno proda veliko prej kot v devetih dneh po dobavi, to je v roku, v katerem ga mora tožeča stranka plačati toženi stranki. Distributer je mesečno dolžnik ali upnik imetnika bencinske postaje, odvisno od razlik v cenah, določenih za dobavljeno gorivo, navzgor ali navzdol. Stroške prevoza proizvodov nosi dobavitelj. iv) Imetnik bencinske postaje jamči in odgovarja za stranke, ki so z njegovim posredovanjem začele uporabljati kreditno kartico, ki jo je ustvarila in z njo upravlja skupina družb, v kateri je tudi dobavitelj; imetnik bencinske postaje prihodek od nakupov, opravljenih z navedeno kreditno kartico, obračuna naslednji mesec po opravljeni prodaji, imetnik bencinske postaje sodeluje pri majhnem deležu stroškov za uporabo distributerjeve kartice zvestobe za naftne proizvode in prevzema tveganje neplačila tistih strank, ki jim neposredno odobri posojilo. v) Podjetje, dobavitelj naftnih proizvodov, nosi stroške namestitve in vzdrževanja svoje blagovne znamke na bencinski postaji in na imetnika postaje prenese rezervoarje in črpalke za gorivo, ki jih ta brez pisnega dovoljenja dobavitelja ne sme uporabljati za prodajo proizvodov, ki mu jih dobavitelj ni dobavil, ter ki so ocenjeni ravno na vrednost, za katero je imetnik bencinske postaje sklenil garancijo na prvi poziv v korist dobavitelja. b) Če je tako, ali je treba Uredbo [št. 1984/83], zlasti člene od 10 do 13, razlagati tako, da taka pogodba spada na področje uporabe teh členov na način, da prepoved, vsebovana v členu 81(1) ES, ne velja, če pogodba izpolnjuje pogoje za izjemo, vsebovane v navedenih členih uredbe? c) Ali je treba v takem primeru člen 11 te uredbe razlagati tako, da je v zadevni pogodbi določena več kot ena omejitev konkurence, če ob klavzuli o izključni dobavi, ki izloča konkurenco, druga pogodbena klavzula določa, da prodajno ceno določi dobavitelj? Ali dovoljenje [dobavitelja], dano [imetniku] bencinske postaje novembra 2001, da lahko [ta imetnik] zniža maloprodajne cene, kar ne vpliva na dohodke [zadevnega dobavitelja], pomeni, da je mogoče pogodbo šteti za veljavno?“