Zadeva C-89/11 P

E.ON Energie AG

proti

Evropski komisiji

„Pritožba — Ničnostna tožba zoper odločbo Komisije o določitvi globe zaradi poškodbe pečata — Dokazno breme — Izkrivljanje dokazov — Obveznost obrazložitve — Znesek globe — Neomejena pristojnost — Načelo sorazmernosti“

Povzetek – Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 22. novembra 2012

(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(1)(e) in (2))

(Uredba Sveta št. 1/2003, člena 20(2)(d) in 23(1)(e))

(Poslovnik Splošnega sodišča, člena 65 in 66)

Pritožba – Razlogi – Zgolj ponovitev razlogov in trditev, predstavljenih pred Splošnim sodiščem – Neopredelitev navedene napačne uporabe prava – Nedopustnost – Izpodbijanje razlage ali uporabe prava Unije s strani Splošnega sodišča – Dopustnost

(člena 81 ES in 82 ES)

Konkurenca – Upravni postopek – Odločba Komisije o ugotovitvi kršitve, ki vključuje sklenitev protikonkurenčnega sporazuma – Odločba, ki temelji na dokazih, ki zadostujejo za to, da se dokaže obstoj kršitve – Obveznosti podjetij glede predložitve dokazov, s katerimi izpodbijajo resničnost kršitve

Sodni postopek – Ustni postopek – Ponovno odprtje – Obveznost ponovnega odprtja ustnega postopka, da se strankam omogoči, da predložijo stališča glede pravnih vprašanj, ki so se pojavila v sklepnih predlogih generalnega pravobranilca – Neobstoj

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 61 in 62.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke 64, 65, 96, 100, 101, 106 in 115.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 72 in 73.)

Če Komisija na podlagi premise, da ugotovljenih dejstev ni mogoče pojasniti drugače kot z obstojem protikonkurenčnega ravnanja, ugotovi kršitev pravil o konkurenci, mora sodišče Unije zadevno odločbo razglasiti za nično, kadar zadevna podjetja podajo trditve, s katerimi je mogoče drugače pojasniti dejstva, ki jih je ugotovila Komisija, in tako omogočajo drugo verjetno razlago zanje od tiste, na podlagi katere je Komisija sklepala na obstoj kršitve. V takem primeru namreč ni mogoče šteti, da je Komisija podala dokaze za kršitve pravil o konkurenci. Vendar kadar je Komisija lahko dokazala, da je podjetje sodelovalo na očitno protikonkurenčnih sestankih med podjetji, je moralo zadnjenavedeno drugače pojasniti vsebino teh sestankov. S tem niti nepravično ne prevali dokaznega bremena niti krši domneve nedolžnosti. Prav tako če se Komisija opira na dokaze, ki načeloma zadostujejo za to, da se dokaže obstoj kršitve, ne zadostuje, da se zadevno podjetje sklicuje na možnost, da je nastala okoliščina, ki bi lahko vplivala na dokazno vrednost zadevnih dokazov, da bi morala zato Komisija dokazati, da ta okoliščina ni mogla vplivati na njihovo dokazno vrednost. Nasprotno, zadevno podjetje mora po eni strani pravno zadostno dokazati obstoj okoliščine, na katero se sklicuje, in po drugi strani to, da je zaradi te okoliščine omajana dokazna vrednost dokazov, na katere se opira Komisija, razen če takega dokaza ne bi moglo predložiti zaradi ravnanja Komisije. (Glej točke od 74 do 76.)

V delu, v katerem se tožeča stranka pritožuje nad domnevnim nasprotjem med pravnim pravilom, določenim v sodbi Splošnega sodišča, in izvajanjem tega pravila v tej sodbi ter tako izpodbija doslednost obrazložitve, ki jo je podalo Splošno sodišče v okviru uporabe prava Unije v zvezi z dokaznim bremenom, postavlja pravno vprašanje o uporabi tega prava s strani Splošnega sodišča. Tak pritožbeni razlog je torej dopusten. (Glej točko 84.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 112 in 113.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 115 in 135.)

V skladu s členom 261 PDEU in členom 31 Uredbe št. 1/2003 ima Splošno sodišče neomejeno pristojnost v zvezi z globami, ki jih določi Komisija. To je zato pooblaščeno, da zunaj okvira nadzora zakonitosti sankcije nadomesti presojo Komisije s svojo in tako odpravi, zniža ali zviša naloženo globo ali periodično denarno kazen. Kadar pa Sodišče v okviru pritožbe odloča o pravnih vprašanjih, iz razlogov pravičnosti ne more s svojo presojo nadomestiti presoje Splošnega sodišča, ki pri izvajanju svoje pristojnosti za odločanje v sporu polne jurisdikcije odloča o višini glob, naloženih podjetjem zaradi kršitve prava Unije. Tako bi bilo, če bi Sodišče ocenilo, da višina sankcije ni le neprimerna, ampak tudi toliko čezmerna, da je nesorazmerna, le treba zaradi neprimernosti zneska globe ugotoviti, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo. (Glej točke od 123 do 126.)

V postopku za ugotavljanje kršitev pravil Unije o konkurenci za to, da bi dokazali poškodbo pečata, ni pomembno, ali je kdo vstopil v zapečateni prostor. Cilj členov 20(2)(d) in 23(1)(e) Uredbe št. 1/2003 je namreč, da se pregledi zavarujejo pred grožnjo, ki izhaja iz preprostega dejstva, da je bil pečat poškodovan, kar je povzročilo dvom o neoporečnosti dokazov v zapečatenem prostoru. Kršitev s poškodbo pečata je po naravi posebej resna, in zatrjevano dejstvo, da vrata niso bila odprta, te presoje ne spremeni. (Glej točki 128 in 129.)