Tožba, vložena 21. avgusta 2012 – Helenska republika proti Komisiji

(Zadeva T-376/12)

(2012/C 331/51)

Jezik postopka: grščina

Stranki

Tožeča stranka: Helenska republika (zastopniki: I. Chalkias, E. Leftheriotou in S. Papaioannou)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— tožbi ugodi;

— razglasi za ničen izvedbeni sklep Komisije C(2012) 3838 final z dne 22. junija 2012 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, notificiran pod dokumentarno številko C(2012) 3838 in objavljen v UL L 165, str. 83, v delu, ki se nanaša na finančne popravke odhodkov Helenske republike v sektorjih rozin in nezakonitih nasadov vinskih trt; in

— Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

S tožbo Helenska republika predlaga razglasitev ničnosti izvedbenega sklepa Komisije C(2012) 3838 final z dne 22. junija 2012 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije, notificiranega pod dokumentarno številko C(2012) 3838 in objavljenega v UL L 165, str. 83, v delu, ki se nanaša na finančne popravke odhodkov Helenske republike v sektorju rozin v poslovnem letu 2006-2007 in v sektorju vina/nasaditev vinskih trt brez pravice za ponovno nasaditev.

Glede popravkov v sektorju rozin tožeča stranka najprej navaja, da popravki, ki so določeni v višini 100 % za rozine sultanine in 25 % za rozine korinte, v zvezi z zmanjšanjem minimalnega donosa, v zvezi s specializacijo parcel vinske trte, v zvezi s proizvodnjo in v zvezi z dejanskimi dobavami, temeljijo na napačni presoji dejstev in na napačni razlagi in uporabi člena 3(2), četrta alinea, Uredbe št. 1621/1999 (1).

Drugič, tožeča stranka trdi, da je izpodbijani sklep nezakonit in ga je treba razglasiti za ničnega, ker dejstvo, da je Komisija naložila pavšalni popravek v višini 100 % za rozine sultanine in 25 % za rozine korinte v zvezi s pomanjkljivostmi na področju minimalnega znižanja, neupoštevanja zahteve po specializaciji parcel vinske trte in dejanske proizvodnje ter dobave, temelji na napačni razlagi in uporabi Priloge 2 k dokumentu VI/5330/97, Priloge 17 k dokumentu AGRI/17933/2000 in k dokumentu AGRI/60637/2006, ni zadostno obrazložen, ni sorazmeren glede na ugotovljene pomanjkljivosti in presega diskrecijsko pravico Komisije.

Glede nasaditve brez pravice za ponovno nasaditev tožeča stranka navaja, da sklep Komisije o naložitvi finančnega popravka ni zakonit, in ga je treba razglasiti za ničnega, ker (a) izključuje odhodke, ki so nastali več kot štiriindvajset mesecev pred pisnim obvestilom Komisije o ugotovitvah preverjanj, s čimer je kršen člen 7(4) Uredbe št. 1258/1999 (2), ki je postal člen 31 Uredbe št. 1290/2005 (3), in (b) krši načelo pravne varnosti in slabi pravice do obrambe in do utemeljitve tožeče stranke v zvezi s pritožbo glede dejstev in aktov iz prejšnjih desetletij.

Tretjič, tožeča stranka trdi, da presoja Komisije, s katero je bilo ugotovljeno, da površine, ki so bile odobrene na podlagi člena 2(3)(a) Uredbe št. 1493/1999 (4), niso bile odobrene v skladu s to določbo, ker nedokončan register vinogradov v času presoje prošenj za odobritve ni omogočal potrebnih jamstev glede preverjanja odstopanj, temelji na napačnem dejanskem stanju.

Četrtič, tožeča stranka trdi, da izpodbijani sklep ni zakonit in ga je treba razglasiti za ničnega, ker naložen popravek in metoda, ki se je uporabila za izračun tega popravka z analogno uporabo člena 86 Uredbe št. 479/2008 (5) nista v skladu s členom 31 Uredbe št. 1290/2005 in s smernicami iz dokumenta VI/5330/87, in ima njegova uporaba nesorazmerne učinke glede na ugotovljene praznine.

Petič, tožeča stranka trdi, da dejstvo, da je Komisija v skladu s členom 2(3)(a) Uredbe št. 1493/1999 odobrila celotno površino v velikosti 7 112,04 hektarja in je povprečna vrednost pravic za nasaditev 1 500 EUR/hektar, temelji na napačno ugotovljenem dejanskem stanju, ni zadostno obrazloženo in je v nasprotju z načelom sorazmernosti.

(1) Uredba Komisije (ES) št. 1621/1999 z dne 22. julija 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2201/96 glede pomoči pri pridelavi grozdja za proizvodnjo nekaterih sort rozin (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 26, str. 163).

(2) Uredba Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 25, str. 414).

(3) Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 209, str. 1).

(4) Uredba Sveta (ES) št. 1493/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za vino (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 26, str. 25).

(5) Uredba Sveta (ES) št. 479/2008 z dne 29. aprila 2008 o skupni ureditvi trga za vino, spremembi uredb (ES) št. 1493/1999, (ES) št. 1782/2003, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 3/2008 ter razveljavitvi uredb (EGS) št. 2392/86 in (ES) št. 1493/1999 (UL L 148, str. 1).