ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) 22. decembra 2020 – Avis Autovermietung Gesellschaft mbH/Verein für Konsumenteninformation

(Zadeva C-701/20)

(2021/C 98/08)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožena stranka in vlagateljica revizije: Avis Autovermietung Gesellschaft mbH

Tožeča stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: Verein für Konsumenteninformation

Vprašanje za predhodno odločanje:

Ali določbe iz poglavja VIII, zlasti iz člena 80(1) in (2) in člena 84(1) Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (UL 2016, L 119, str. 1; v nadaljevanju: Splošna uredba o varstvu podatkov) (1), nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki – poleg pooblastil za poseganje, ki jih priznava nadzornim organom, pristojnim za spremljanje in izvajanje Uredbe, in možnosti pravnega varstva, ki jih priznava posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki – konkurentom, na eni strani, ter združenjem, telesom in zbornicam, ki so do tega upravičeni na podlagi nacionalnega prava, na drugi strani, priznava pravico, da zaradi kršitev Splošne uredbe o varstvu podatkov neodvisno od kršitve konkretnih pravic posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, in ne da bi jih za to pooblastil posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, na podlagi prepovedi izvajanja nepoštenih poslovnih praks, kršitve zakona o varstvu potrošnikov ali prepovedi uporabe neveljavnih splošnih pogojev poslovanja proti kršitelju vložijo tožbo pred civilnimi sodišči?

(1) UL 2016, L 119, str. 1.
1.

Ali načelo zakonitosti kaznivih dejanj in kazni nasprotuje nacionalni ureditvi, ki za eno in isto dejanje, in sicer vožnjo motornega vozila med prestajanjem prisilnega upravnega ukrepa začasnega odvzema vozniškega dovoljenja, hkrati določa upravnopravno in kazensko odgovornost, ne da bi obstajala merila, na podlagi katerih bi bilo mogoče objektivno razmejiti ti vrsti odgovornosti?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landgericht Düsseldorf (Nemčija) 17. novembra 2020 – EZ/Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal

(Zadeva C-606/20)

(2021/C 62/15)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in pritožnik: EZ

Tožena stranka in nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 20, prvi stavek, Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz, ki je bila sklenjena 28. maja 1999 v Montrealu in jo je Evropska skupnost podpisala 9. decembra 1999, v njenem imenu pa je bila odobrena s Sklepom Sveta 2001/539/ES z dne 5. aprila 2001 (1) in je začela veljati 28. junija 2004, razlagati tako, da je prevoznik v celoti ali delno razbremenjen odgovornosti zaradi izgube prtljage v skladu s členom 17(2) Montrealske konvencije, če potnik nove elektronske izdelke oziroma elektronske izdelke, ki so kot novi, na primer kompaktni fotoaparat, tablični računalnik (IPad) in brezžične slušalke, namesto v ročni prevaža v oddani prtljagi, ne da bi o tem obvestil prevoznika, čeprav bi imel možnost in bi se od njega lahko razumno pričakovalo, da bi te elektronske izdelke s seboj vzel v ročni prtljagi?

(1) 2001/539/ES: Sklep Sveta z dne 5. aprila 2001 o sklenitvi Konvencije o poenotenju nekaterih pravil za mednarodni letalski prevoz (Montrealska konvencija) s strani Evropske skupnosti (UL 2001, L 194, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 07 zvezek 005 str. 491 – 491).
1.

Ali je treba temeljne svoboščine, zagotovljene s Pogodbo o Evropski uniji, in Direktivo 2005/36/ES (1) razlagati tako, da mora pristojni organ države članice gostiteljice pravico prosilca do opravljanja reguliranega poklica presojati glede na člena 45 in 49 PDEU in sodno prakso v zvezi s tem (zlasti sodbi z dne 7. maja 1991, C-340/89 (2), Vlassopoulou, in z dne 6. oktobra 2015, C-298/14 (3), Brouillard), čeprav bi lahko bili v členu 13(2) Direktive 2005/36/ES poenoteni pogoji za opravljanje reguliranega poklica, pod katerimi mora država članica gostiteljica dovoliti opravljanje poklica prosilcu, ki ima dokazilo o formalnih kvalifikacijah iz države, v kateri poklic ni reguliran, ki pa ne izpolnjuje zahteve v zvezi z opravljanjem poklica, določene v tej določbi Direktive?
1.

Ali je treba člen 132(1)(i) in člena 133 in 134 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) razlagati tako, da se vzgojno-izobraževalne storitve, kot so storitve, ki so zajete z nacionalnim programom „Școala după școală“ („Šola po šoli“), lahko vključijo v pojem „storitve, ki so tesno povezane s šolskim izobraževanjem“, če jih v okoliščinah, kot so opisane v postopku v glavni stvari, izvaja zasebna ustanova v komercialne namene in brez sklenjenega partnerstva z izobraževalnim zavodom?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) 17. novembra 2020 – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

(Zadeva C-610/20)

(2021/C 53/28)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo

Toženi stranki: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravo Evropske unije nasprotuje uporabi nacionalne določbe, kakršen je člen 26(2) in (3) uredbe-zakona št. 91/2014, kakor je bila potrjena v zakon z zakonom št. 116/2014, ki določa znatno zmanjšanje oziroma časovno zakasnitev izplačila spodbud, ki so že bile določene z zakonom in opredeljene v zadevnih pogodbah, sklenjenih med proizvajalci električne energije s fotonapetostno pretvorbo in javno družbo Gestore dei servizi energetici s.p.a. (upravljavec energetskih storitev);

zlasti pa, ali je navedena nacionalna določba združljiva s splošnimi načeli prava Evropske unije glede varstva legitimnih pričakovanj, pravne varnosti, lojalnega sodelovanja in polnega učinka; s členoma 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah; z Direktivo 2009/28/ES (1) in s pravili glede programov podpore, ki jih ta določa; ter s členom 216(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti v zvezi z Pogodbo o energetski listini?

(1) Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL 2009, L 140, str. 16).
2.

Ali je treba člena 2 in člen 4(2) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU in načelom pravice do sodnega varstva razlagati tako, da: a) nacionalno sodišče ne sme uporabiti prepovedi „izpodbijanja legitimnosti sodišč“ in „ugotovitve ali presoje zakonitosti imenovanja sodnika ali pristojnosti, ki iz tega izhaja, da opravlja sodno funkcijo“, kot je določena v členu 29(2) in (3) zakona z dne 8. decembra 2017 o vrhovnem sodišču (prečiščeno besedilo: Dz. U., 2019, pozicija 825, s spremembami), ker to, da Unija spoštuje ustavno identiteto držav članic, ne pomeni, da lahko nacionalni zakonodajalec sprejema rešitve, ki posegajo v temeljne vrednote in načela Unije? b) ustavna identiteta države članice ne sme imeti za posledico odvzema pravice do z zakonom ustanovljenega neodvisnega sodišča, če so bile pri postopku imenovanja pred vročitvijo akta o imenovanju pomanjkljivosti, ki so opisane v vprašanjih za predhodno odločanje v zadevah C-487/19 in C-508/19, njegov predhodni sodni preizkus pa je bil namenoma izključen na način, ki je očitno v nasprotju z nacionalno ustavo?
4.

Če je odgovor na prvo in tretje vprašanje pritrdilen: Ali je mogoče tudi tiste izgube stalne poslovne enote, ki jih je bilo mogoče v skladu z zakonodajo države, na ozemlju katere je stalna poslovna enota, prenesti vsaj enkrat v naslednje davčno obdobje, šteti za „dokončne“ izgube, kot so opisane v prvem vprašanju, in ki jih mora upoštevati država rezidentstva matične družbe?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 11. novembra 2020 – Reprensus GmbH/S-V Pavlovi Trejd EOOD

(Zadeva C-591/20)

(2021/C 35/44)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in revidentka: Reprensus GmbH

Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: S-V Pavlovi Trejd EOOD

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 7, točki 1(a) in 2, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 20.12.2012) (1) razlagati tako, da je podana sodna pristojnost za odškodninsko tožbo v zvezi z deliktom, če je tožeča stranka sklenila kupoprodajno pogodbo in plačala kupnino zaradi namerne prevare?

(1) UL L 351, 20.12.2012.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugalska) 16. julija 2020 — VO in drugi/SATA International — Azores Airlines, SA

(Zadeva C-316/20)

(2021/C 35/31)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: VO, ZO, ML, NB, KE, JE, PI, VY

Tožena stranka: SATA International — Azores Airlines, SA

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pojem potovanj po ugodnejši ceni, ki ni neposredno ali posredno na voljo javnosti, vključuje potnike, ki so plačali del vozovnice, preostali znesek pa je krila letalska družba v okviru sponzorstva športnega tekmovanja?

Sodišče (deveti senat) je s sklepom z dne 26. novembra 2020 odločilo:

Člen 3(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 je treba razlagati tako, da se navedena uredba ne uporablja za potnika, ki potuje z vozovnico po ugodnejši ceni, ki jo je letalski prevoznik izdal v okviru sponzorstva nekega dogodka in do katere so upravičene le nekatere osebe, pri čemer je za izdajo te vozovnice potrebno predhodno in posamično dovoljenje tega letalskega prevoznika.

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10.
—

Predlagatelji Sodišču Evropske unije v smislu in za namene člena 1 Protokola 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije (Uradni list Evropske unije z dne 7. 6. 2016, C 202/266, str. 268) predlagajo, naj se do popolnega plačila njihovih terjatev dovoli rubež na sredstvih, ki jih je Evropska komisija zagotovila in/ali jih zagotavlja Republiki Srbiji.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria (Madžarska) 21. oktobra 2020 — Upfield Hungary Kft./Somogy Megyei Kormányhivatal

(Zadeva C-533/20)

(2021/C 28/33)

Jezik postopka: madžarščina

Predložitveno sodišče

Kúria

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in nasprotna stranka v postopku z revizijo: Upfield Hungary Kft.

Tožena stranka in pritožnik v postopku z revizijo: Somogy Megyei Kormányhivatal

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba določbe Uredbe (EU) št. 1169/2011 o zagotavljanju informacij o živilih potrošnikom, spremembah uredb (ES) št. 1924/2006 in (ES) št. 1925/2006 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Komisije 87/250/EGS, Direktive Sveta 90/496/EGS, Direktive Komisije 1999/10/ES, Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Komisije 2002/67/ES in 2008/5/ES in Uredbe Komisije (ES) št. 608/2004 (1), konkretno njen člen 18(2) razlagati v smislu, da je treba v primeru dodajanja vitaminov živilom pri označevanju sestavin živila poleg imena vitaminov navesti tudi njihovo označbo v skladu s kemijskimi oblikami vitaminov, ki jih je dovoljeno dodajati živilom?

(1) UL 2011, L 304, str. 18.
—

Razglasitev ničnosti člena 1(3), (4), (6) in (7) in člena 9(1) Direktive (EU) 2020/1057 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2020 o določitvi posebnih pravil v zvezi z Direktivo 96/71/ES in Direktivo 2014/67/EU za napotitev voznikov v sektorju cestnega prometa ter spremembi Direktive 2006/22/ES glede zahtev za izvrševanje in Uredbe (EU) št. 1024/2012 (1);
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti, ki je določeno v členu 5(4) PEU Romunija meni, da ukrep iz člena 1, točka 3, ki se nanaša na obveznost vrnitve vozila na operativni center države članice sedeža vsakih osem tednov, ni potreben za okrepitev resnične in dejanske prisotnosti družbe v tej državi članici, in je očitno neustrezen za dosego želenega cilja. Pomeni neupravičeno gospodarsko breme, ki je za gospodarske subjekte pretirano in ki bo povzročilo nepotrebne operativne stroške, povečalo število praznih voženj in emisij CO2. Romunija poleg tega meni, da je ukrep iz člena 2, točka 4(a), (b) in (c), ki dodatno omejuje kabotažo, očitno neustrezen za dosego želenih ciljev in ni potreben za odpravo ugotovljenih težav, ki se nanašajo na nespoštovanje pravil v zvezi s kabotažo. Pomeni poslabšanje glede na obstoječo raven liberalizacije trga in lahko ustvari neravnovesje pri organizaciji logističnih verig prevoznikov, podaljšanje obdobij nedejavnosti in povečanje števila praznih voženj. Novo uvedene določbe otežujejo izvajanje zakonodaje o kabotaži in nadzorne mehanizme, s tem da gospodarskim subjektom nalagajo nepotrebna upravna bremena. Oba ukrepa sta nesorazmerna glede na negativni učinek na prevozna podjetja v državah članicah Unije, zlasti na tista, ki ležijo na geografskem obrobju Unije.
1.

Ali odločba „o soglasju za vznemirjanje živali in poslabšanje območij habitatov teh vrst zaradi obratovanja kamnoloma“ ter odločba, s katero se dodeli ali zavrne soglasje za to obratovanje (enotno dovoljenje), pomenita eno in isto soglasje za izvedbo (v smislu člena 1(2)(c) Direktive 2011/92 z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (1)) za isti projekt (v smislu člena 1(2)(a) iste direktive), če, prvič, to obratovanje ni mogoče brez prve od njiju, in drugič, ima organ, pristojen za izdajo enotnih dovoljenj, možnost, da v primerjavi z normami, ki jih je določil izdajatelj prve odločbe, opravi strožjo presojo vplivov tega obratovanja na okolje?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d’État (Belgija) 29. septembra 2020 – XXXX/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Zadeva C-483/20)

(2021/C 9/13)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d’État

Stranki v postopku v glavni stvari

Vlagatelj kasacijske pritožbe: XXXX

Nasprotna stranka v postopku s kasacijsko pritožbo: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali pravo Evropske unije, predvsem člena 18 in 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, členi 2, 20, 23 in 31 Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (1) ter člen 25(6) Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (2), nasprotuje temu, da država članica pri izvajanju pooblastila iz člena 33(2)(a) Direktive 2013/32/EU zavrne prošnjo za mednarodno zaščito kot nedopustno, ker je zaščita priznana že v drugi državi članici, če je prosilec oče mladoletnega otroka brez spremstva, ki je pridobil zaščito v prvi državi članici, če je edini starš iz primarne družine, ki je ob njem, če živi z njim in če mu je navedena država članica dodelila starševsko skrb v zvezi z otrokom? Ali načeli enotnosti družine in spoštovanja otrokove koristi, nasprotno, ne zahtevata, da temu staršu dodeli zaščito država, v kateri je zaščito pridobil njegov otrok?

(1) UL L 337, str. 9.

(2) UL L 180, str. 60.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Administrativen sad Silistra (Bolgarija) 16. oktobra 2020 – DB, LY/Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti

(Zadeva C-520/20)

(2020/C 433/49)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Administrativen sad Silistra

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: DB, LY

Tožena stranka: Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 39 in zlasti člen 39(3) Sklepa Sveta 2007/533/PNZ z dne 12. junija 2007 o vzpostavitvi, delovanju in uporabi druge generacije schengenskega informacijskega sistema (SIS II) razlagati tako, da dopušča nacionalno ureditev in upravno prakso, v skladu s katero pristojni izvršitveni organ, če obstajajo indici za stališče, da razpis ukrepa, ki je bil vnesen v SIS, ni zajet z nameni, za uresničitev katerih je bil vnesen, in zlasti ne z nameni iz člena 38(1), lahko zavrne in mora zavrniti izvršitev?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Curtea de Apel Alba Iulia (Romunija) 2. oktobra 2020 – Philips Orăştie S.R.L./Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

(Zadeva C-487/20)

(2020/C 433/42)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel Alba Iulia

Stranki

Tožeča stranka: SC Philips Orăştie S.R.L.

Tožena stranka: Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali se lahko določbe člena 179, [prvi odstavek], in člena 183, [prvi odstavek], Direktive 112/2006/ES (1) v povezavi z načeli enakovrednosti, učinkovitosti in nevtralnosti razlagajo tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi/praksi, ki nalaga znižanje zneska vračila DDV, tako da se v izračun dolgovanega DDV vključijo zneski iz naslova dodatnih obveznosti plačila, ki so bili določeni z odločbo o odmeri davka, ki je bila razveljavljena z nepravnomočno sodbo, če so te dodatne obveznosti zajamčene z bančnim poroštvom in nacionalni predpisi davčnega postopka priznavajo odložilni učinek izvrševanja navedenega jamstva za druge davke in dajatve?

(1) Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006, L 347, str. 1).
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje nikalen: ali lahko „začetni kraj kršitve“ v smislu sodbe Sodišča Evropske unije Nintendo/BigBen (C-24/16 in C-25/16) (2) za namene določitve prava, ki se za naknadne zahtevke uporablja v skladu s členom 8(2) Uredbe (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti („Rim II“) (3) (v nadaljevanju: Uredba Rim II), leži tudi v tisti državi članici, v kateri so potrošniki, ki so ciljna skupina spletnega oglaševanja, in v kateri se v smislu člena 19 Uredbe o modelih Skupnosti dajejo na trg izdelki, ki kršijo model, če se izpodbijata le ponujanje in dajanje na trg v tej državi članici, in sicer tudi tedaj, če se spletne ponudbe, na katerih temeljita ponujanje in dajanje na trg, sprožijo v drugi državi članici?
b)

prek enoosebnih delniških družb, ki so v lasti [zadevnih vodstvenih oseb] ter so imetnice prednostnih delnic s prednostno pravico do dividende v navedeni družbi?
1.

Ali je treba člen 49 PDEU in člena 76 in 77 (v povezavi s členom 74 in prilogo XIV) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 (1) razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, v skladu s katero javni naročniki lahko z zasebnimi nepridobitnimi organizacijami – ne samo prostovoljnimi organizacijami – sklepajo dogovore o opravljanju vseh vrst socialnih storitev za osebe v zameno za povračilo stroškov, ne da bi uporabili postopke, predvidene v Direktivi o javnem naročanju, in ne glede na ocenjeno vrednost, in samo s tem, da se navedene dogovore predhodno opredeli kot nepogodbene?
1.

Ali je mogoče na podlagi točke 9 Dodatka 3 Poddela A Priloge I k Uredbi Komisije (EU) št. 1178/2011 z dne 3. novembra 2011 o tehničnih zahtevah in upravnih postopkih za letalsko osebje v civilnem letalstvu v skladu z Uredbo (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (1) pri izračunu 115 ur instrumentalnega letenja iz točke 9(e) upoštevati ure usposabljanja, opravljene na simulatorju letenja FNPT II (instrumentalno letenje na tleh), in sicer poleg 15 ur MCC iz točke 9(e), podtočka2, in poleg največ 40 ur usposabljanja za letenje, opravljenega na FNPT II iz točke 9(e), podtočka 3(ii), torej več kot 55 ur instrumentalnega letenja na tleh?
2.

Ali gre za „zavrnitev prevoza (vkrcanja)“ v smislu člena 4(3), člena 2(j) Uredbe (ES) št. 261/2004, če organizator potovanja, s katerim so potniki sklenili pogodbo o paketnem potovanju, zanje nekaj dni pred predvidenim časom odhoda spremeni rezervacijo za let, potem ko jim je organizator potovanja pred tem zavezujoče potrdil let, opredeljen s krajem odhoda in krajem prihoda, časom odhoda in časom prihoda ter številko?
Pritožba, ki jo je 11. septembra 2020 vložil Christoph Klein zoper sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 2. julija 2020 v zadevi T-562/19, Christoph Klein/Evropska komisija

(Zadeva C-430/20 P)

(2020/C 371/04)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnik: Christoph Klein (zastopnik: H.-J. Ahlt, odvetnik)

Druga stranka: Evropska komisija

Predlogi

Pritožnik Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— razveljavi sklep Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 2. julija 2020 v zadevi T-562/19;

— ugotovi, da je tožba dopustna in da je Evropska komisija kršila pogodbo s tem, da v postopku na podlagi zaščitne klavzule, ki ga je Zvezna republika Nemčija uvedla 7. januarja 1998 v zvezi z medicinskim pripomočkom „Inhaler Broncho-Air“, označenim z oznako CE, ni ukrepala in ni sprejela sklepa iz člena 8(2) Direktive 93/42/EWG (1);

— podredno sklep Splošnega sodišča razveljavi in zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču;

— Evropski komisiji naloži stroške postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Splošno sodišče je izkrivilo dejansko stanje in dokaze, napačno opredelilo dejansko stanje in kršilo pravo Unije, in sicer člen 265 PDEU in pravico do izjave, ker je štelo, da je bila tožba prepozna in samo ugotovilo, da pritožnik nima procesne legitimacije.

Splošno sodišče je napačno razlagalo pravo Unije in kršilo člen 8(2) Direktive 93/42.

Izpodbijani sklep Splošnega sodišča je pomanjkljivo obrazložen.

(1) Direktiva Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 12, str. 82).
1.

Ali je treba člen 1 Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (1), razlagati tako, da so vera in prepričanja dve strani istega varovanega merila, ali pa tako, da so, nasprotno, vera in prepričanja različni merili, ki sta na eni strani merilo vere, kar vključuje z njo povezano prepričanje, in na drugi strani merilo prepričanj ne glede na to, kakšna so?