ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tožba, vložena 8. septembra 2021 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Papouis Dairies (Papouis Halloumi)

(Zadeva T-565/21)

(2021/C 452/56)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Ciper) (zastopnik: C. Milbradt, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Papouis Dairies LTD (Nicosia)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: prijava barvne figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element Papouis Halloumi Papouis Dairies LTD PAP since 1967 – Prijava št. 11176 344

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. aprila 2021 v zadevi R 575/2019-2

Tožbena predloga

Tožena stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO in drugi stranki v postopku pred EUIPO naloži plačilo njunih stroškov in stroškov tožeče stranke.

Navajani tožbeni razlog
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 20 v povezavi s členom 35 Listine zaradi neskladja Uredbe s smernicami SZO in ECDC v zvezi s testiranjem. Zloraba pooblastil. V zvezi s tem se zatrjuje, da pri testih Rt-PCR v nekaterih državah v laboratorijih prihaja do pomnoževanja z večjim številom ciklov, kot svetujeta ECDC in SZO. Testi se uporabljajo brez predhodnega in/ali naknadnega kliničnega preverjanja, zaradi česar napačno pomnoževanje potvori rezultat. V primeru pozitivnega rezultata ni ponovne preučitve, kot je določeno v smernicah SZO, zato je tudi iz tega razloga test in vitro popolnoma nezanesljiv. Izpodbijana uredba določa obvezno testiranje asimptomatskih oseb, da bi lahko pridobile potrdilo EU, medtem ko je v skladu s smernicami SZO testiranje asimptomatskih oseb z Rt-PCR in/ali hitrimi testi nepotrebno, ker ni dokazano, da širijo okužbo. Edina dejansko izvedljiva rešitev, s katero se s kar najbolj resnim znanstvenim pristopom omogoča uresničevanje cilja čim bolj varnega potovanja, ki se navaja kot cilj izpodbijane uredbe, je, da tako cepljene kot necepljene osebe opravijo testiranje na slino v neposredni bližini kraja, kjer je to potrebno, in da se v primeru pozitivnega rezultata opravi test Rt-PCR, pri katerem se izvede pomnoževanje s številom ciklov, ki je združljivo s smernicami ZSO in ECDC.
—

v skladu s členom 263 PDEU iz odločanja izloči predsednico Odbora za peticije Evropskega parlamenta, Dolors Montserrat Montserrat, in vse zaposlene v španski javni upravi z aktivnim ali neaktivnim statusom in vse zaposlene, ki so ali so v preteklosti bili povezani s to upravo ali s špansko zakonodajno ali izvršno oblastjo, ker njihova udeležba v tem postopku pomeni jasno nasprotje interesov, kar v bistvu pomeni bistveno kršitev postopka, ki utemeljuje predlagano razglasitev ničnosti;
—

razglasi, da je, ker je Svet Evropske unije sprejel omejevalne ukrepe zoper O. V. Klymenka, ki so bili razglašeni za nične ali ne, in se nanašajo na: — sklep (SZVP) 2021/394 in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2021/391 z dne 4. marca 2021; — sklep (SZVP) 2020/373 in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2020/370 z dne 5. marca 2020; — sklep (SZVP) 2019/354 in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2019/352 z dne 4. marca 2019; — sklep (SZVP) 2018/33 in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2018/326 z dne 5. marca 2018; — sklep (SZVP) 2017/381 in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2017/374 z dne 3. marca 2017; — sklep (SZVP) 2016/318 in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2016/311 z dne 4. marca 2016; — sklep (SZVP) 2015/364 in Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2015/357 z dne 5. marca 2015;
—

ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena in za ničen razglasi Sklep Komisije z dne 20. maja 2021 C(2021) 3489 final v zvezi s postopkom izvajanja člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člena 53 Sporazuma o EGP (AT.40324 – Evropske državne obveznice); ali, podredno, zmanjša znesek globe na 51,3 milijone EUR v skladu z metodologijo družbe UBS glede neto vrednosti prodaje ali jo zmanjša na 60,6 milijone EUR v skladu z metodologijo družbe UBS glede prilagojene neto vrednosti prodaje ali globo zmanjša vsaj za 65 % zaradi napak in netočnosti, ki so bile ugotovljene v zvezi z metodologijo Komisije; in
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji in kršitev člena 8a, točka (c), Pogojev za zaposlovanje in členov 1a.1.1(b), 1a.2.1.1 in 1a.2.6.1 Kadrovskih predpisov; Kršitev obvestila o prostem delovnem mestu; Kršitev interesa službe.
Tožba, vložena 30. julija 2021 – Španija/Komisija

(Zadeva T-450/21)

(2021/C 401/16)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnika: S. Jiménez García in J. Rodríguez de la Rúa Puig, agenta)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2021/988 z dne 16. junija 2021 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (1) razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na določene odhodke, ki jih je imela Kraljevina Španija; in

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga.

1. Prvi tožbeni razlog: kršitev pregledov pravilnosti izračuna pomoči, vključno z uporabo upravnih kazni (ključna kontrola); razlaga Komisije glede člena 31(3) Delegirane uredbe št. 640/2014 (2) v povezavi s členom 53(4) Delegirane uredbe št. 639/2014 (3) je v nasprotju z načelom sorazmernosti. Ta tožbeni razlog je razdeljen na štiri dele (A-D): — A: Neupravičena naložitev upravnih kazni zaradi neizpolnitve zahtev glede identifikacije in registracije živali pred rokom, ki ga je država članica določila v skladu s členom 31(3) Delegirane uredbe št. 640/2014 v povezavi s členom 53(4) Delegirane uredbe št. 639/2014. — B-D: Neupravičena naložitev upravnih kazni iz člena 31(3) Delegirane uredbe št. 640/2014 za živali, glede katerih je bilo neizpolnjevanje identifikacije in registracije odkrito a priori, med izvedbo upravnih pregledov celotne dokumentacije vlog za pomoč države članice, ki – kakor Kraljevina Španija – v skladu s členom 21(4) Izvedbene uredbe št. 809/2014 (4) uporablja sistem brez zahtevkov, ki po svoji naravi izključuje kakršno koli tveganje za EKJS.

2. Drugi tožbeni razlog: pravilna izdelava statistik glede izvedbe dovolj kakovostnih pregledov na kraju samem (ključna kontrola), vključno z velikostjo naključnega vzorca in učinkovitostjo analize tveganja, na podlagi člena 34 Izvedbene uredbe št. 809/2014.

(1) UL 2021, L 218, str. 9.

(2) Delegirana uredba Komisije (EU) št. 640/2014 z dne 11. marca 2014 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta glede integriranega administrativnega in kontrolnega sistema, pogojev za zavrnitev ali ukinitev plačil in za upravne kazni, ki se uporabljajo za neposredna plačila, podporo za razvoj podeželja in navzkrižno skladnost (UL 2014, L 181, str. 48).

(3) Delegirana uredba Komisije (EU) št. 639/2014 z dne 11. marca 2014 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi pravil za neposredna plačila kmetom v podpornih shemah v okviru skupne kmetijske politike ter o spremembi Priloge X k navedeni uredbi (UL 2014, L 181, str. 1).

(4) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 809/2014 z dne 17. julija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom, ukrepi za razvoj podeželja in navzkrižno skladnostjo (UL L 227, 31.7.2014, str. 69).
4.

Četrti tožbeni razlog: pri sprejetju odločbe je prišlo do napačne uporabe prava, ker je odbor za pritožbe pri toženi stranki nepravilno razlagal in uporabil člen 3 Uredbe (3) ter s tem povezane določbe in načela prava Unije o določitvi jezikov, v katerih mora tožena stranka izdajati svoje odločbe, vključno s členom 342 PDEU, členom 3(3) PEU, členom 22 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, členom 44(1) Uredbe ASER (4), načelom pravne varnosti in pravico do obrambe.
—

v celoti ali deloma razglasi za ničen Sklep Komisije C(2021) 3489 final z dne 20. maja 2021 v zadevi COMP/AT.40324 – evropske državne obveznice (v nadaljevanju: sklep), s katerim je ugotovila, da sta tožeči stranki kršili člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP, s tem ko sta bili od 9. septembra 2011 do 28. novembra 2011 udeleženi pri enotni in trajajoči kršitvi v sektorju evropskih državnih obveznic, in/ali odpravi globo;
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev temeljnih pravic, to je pravice do osebne celovitosti in pravice do življenja, določenih v členih 3 in 2 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
4.

Četrti tožbeni razlog: neobstoj preglednosti in obrazložitve, ker informacije, ki so bile zagotovljene, ne omogočajo učinkovitega izvajanja pravice do obrambe.
2.

Drugi tožbeni razlog: Komisija naj bi z napačno uporabo pojma enotna in trajajoča kršitev kršila člen 101 PDEU. Zlasti, — Komisija ni dokazala in ni zadostno obrazložila, da sta pogosta komunikacija v okviru večstranskih trajnih klepetalnic – kar je praksa, ki je prenehala s februarjem 2013 – in sporadična dvostranska komunikacija od februarja 2013 naprej imeli celovit načrt, s katerim se je uresničeval skupni cilj; — Komisija ni dokazala in ni zadostno obrazložila, da sta tožeči stranki od februarja 2013 vedeli ali bi morali vedeti za dvostransko komunikacijo drugih trgovcev, oziroma bi jo lahko razumno predvideli; — z izpodbijanim sklepom ni dokazano in ni zadostno obrazloženo, da je očitana kršitev bila trajajoča; — z izpodbijanim sklepom ni dokazan obstoj enotne in trajajoče kršitve za celotno obdobje, ki je navedeno v členu 1(d) izpodbijanega sklepa.
—

Absolutna ocena ciljev in sposobnosti, ki jo je opravil nadrejeni tožeče stranke, ni v skladu s smernicami OU, ker temelji na relativni oceni znotraj oddelka, enote in direktorata in ne na absolutnih dosežkih in dokazih o usposobljenosti tožeče stranke. To napačno oceno sta sprejela in uporabila vodja pravnih zadev ter generalni direktorat za osebje, zato sta tudi njuni odločitvi nezakoniti.
—

podredno, razglasi za nične odločbi natečajne komisije z dne 21. aprila 2021 in 14. januarja 2021 v zvezi s tožečo stranko in toženi stranki v sodbi naloži konkretne usmeritve za ponovno postavitev tožene stranke v pravni položaj, v kakršnem je bila pred kršitvijo in ki toženi stranki omogoča, da tožečo stranko takoj oziroma po ponovni presoji njenih rezultatov uvrsti na rezervni seznam, ter „dodatek“ k razpisu natečaja EPSO/AD/374/19-1 z dne 5. novembra 2020 in vabilo tožeče stranke z dne 20. novembra 2020,
2.

Drugi tožbeni razlog: sklep generalnega sekretarja Evropskega parlamenta, na katerem je temeljilo obvestilo o dolgovanem znesku, kot pravni ukrep, ki vpliva na tožečo stranko, je bil sprejet v nasprotju z načeli nepristranskosti in poštenega postopka, enakosti orožij in pravice tožeče stranke do obrambe: — Parlament je kršil obveznost obrazložitve in pravico tožeče stranke do izjave iz člena 41(2)(a) in (c) Listine s tem, da je izpodbijani sklep oprl na ugotovitve Splošnega sodišča v zadevi, v kateri tožeča stranka ni bila udeležena in glede katere ni imela možnosti podati izjavo; — Parlament tožeči stranki, v nasprotju s členom 41(2)(a) in (b) Listine, ni predložil dokaza, na katerega je neposredno oprl izpodbijani sklep, niti ji ni podal drugih potrebnih informacij, da bi lahko uveljavljala svojo pravico do izjave (do predložitve pripomb).
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev člena 43 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), člena 5(2) in 6(11) internih pravil o uporabi splošnih izvedbenih določb, ki se uporabljajo za člen 43 Kadrovskih predpisov, ter kršitev člena 15(2) in člena 87(1) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije. Tožeča stranka zlasti trdi, da so ocenjevalci s tem, da niso upoštevali neobstoja ciljev za leto 2019, kršili zgoraj navedene določbe.
—

znamka Evropske unije št. 9 305 731 z učinkom od 20. junija 2017 naj se razveljavi za vse proizvode in storitve, in sicer za: razred 10: kirurški, medicinski, zobozdravstveni in veterinarski aparati in inštrumenti; proteze, umetne oči in zobne proteze; ortopedski pripomočki; material za šivanje. razred 41: izobraževanje in razvedrilo; usposabljanje; razvedrilo; športne in kulturne dejavnosti; vse zgoraj navedene storitve na področju medicinskih storitev; razred 42: znanstvene in tehnološke storitve, storitve industrijskih analiz in raziskovanja ter oblikovanja v zvezi s tem; industrijske analize in raziskave; oblikovanje in razvoj računalniške strojne in programske opreme; vse zgoraj navedene storitve na področju medicinskih storitev; razred 44: medicinske in veterinarske storitve, zdravstvena in lepotilna nega za ljudi in živali, poljedelske, vrtnarske in gozdarske storitve;
1.

Prvi tožbeni razlog: izpodbijani Izvedbeni sklep je v nasprotju s členom 2, točki 1 in 2, Uredbe (ES) št. 507/2006 (1). Znanstveno naj bi bilo dokazano, da panika, ki se je razširila po svetu zaradi visoke stopnje smrtnosti, ki naj bi bila domnevno povezana z okužbo s SARS-CoV-2, ni utemeljena. Poleg tega naj WHO in EU ne bi ustrezno priznali krizne situacije v smislu grožnje javnemu zdravju.
—

izpodbijano odločbo spremni tako, da pritožbi tožeče stranke ugodi in odločbo, izdano v postopku za izbris št. 26909 C z dne 17. marca 2020, spremeni tako, da ugodi zahtevi za ugotovitev ničnosti izpodbijane znamke TALIS in izpodbijano znamko v celoti razglasi za nično;
—

odločbo, s katero je Komisija zavrnila prošnjo tožeče stranke za dostop do dokumentov Komisije (spis Gestdem 2021/0550) s tem, da mu je zavrnila posredovanje kopije celotne njene korespondence, ki jo je imela od 1. aprila 2020 z družbo AstraZeneca plc ali njenimi hčerinskimi družbami, z nemškim uradom zveznega kanclerstva ali z nemškim ministrstvom za zdravstvo glede družbe AstraZeneca plc ali njenih hčerinskih družb in ki se nanaša med drugim na količine in dobavne roke za cepiva proti covidu-19, ki jih je predlagala družba AstraZeneca plc, razglasi za nično;
Tožba, vložena 25. marca 2021 – McCord/Komisija

(Zadeva T-161/21)

(2021/C 252/36)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Raymond Irvine McCord (Belfast, Združeno kraljestvo) (zastopnik: C. O’Hare, solicitor)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— v skladu s členom 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije za ničen razglasi sklep in/ali osnutek uredbe Evropske komisije z dne 29. januarja 2021 o uporabi člena 16 Protokola o Severni Irski k Sporazumu o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo (2019/C 384 I/01) (Sporazum o izstopu) in;

— v skladu s členom 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije za ničen razglasi sklep Evropske komisije, da nima objavljene politike, ali navodil, da Evropska komisija pripravi in objavi politiko o okoliščinah, v katerih bo uveljavila člen 16 Protokola o Severni Irski;

— v skladu s členom 265 Pogodbe o delovanju Evropske unije ugotovi, da Evropska unija ni ravnala tako, da bi imela objavljeno politiko, ali navodila, da Evropska komisija pripravi in objavi politiko o okoliščinah, v katerih bo uveljavila člen 16 Protokola o Severni Irski;

— Komisiji naloži plačilo stroškov tožeče stranke v zvezi s to tožbo, vključno z vsemi pripravljalnimi pravnimi stroški.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da je bil sklep in/ali osnutek uredbe Evropske komisije o uveljavitvi člena 16 Protokola o Severni Irski k Sporazumu o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo (1) nesorazmeren in nezakonit. Poleg tega trdi, da mora Komisija objaviti svojo politiko v zvezi z uporabo člena 16 Protokola o Severni Irski k Sporazumu o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo v prihodnosti.

(1) Sporazum o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo (UL 2019 CI 384, str. 1).
—

določi višino premoženjske škode na najmanj 25 milijonov EUR (1) skupaj s kompenzacijskimi obrestmi od 3. marca 2016 do izreka sodbe v tej zadevi in z zamudnimi obrestmi od izreka sodbe do celotnega plačila; in
C 182/64

Tožba, vložena 23. marca 2021 – Völkl/EUIPO – Marker Dalbello Völkl (International) (Völkl)

(Zadeva T-155/21)

(2021/C 182/87)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Völkl GmbH & Co. KG (Erding, Nemčija) (zastopniki: C. Raßmann, M. Suether, in F. Adinolfi, odvetniki)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: Marker Dalbello Völkl (International) GmbH (Baar, Švica)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe pri EUIPO

Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Evropske unije Völkl – znamka Evropske unije št. 4 467 569

Postopek pred EUIPO: postopek izbrisa

Izpodbijana odločba: odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. januarja 2021 v zadevi R 568/2020-4

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— EUIPO naloži plačilo stroškov;

— EUIPO in drugi stranki, če bo intervenirala v tem postopku, naloži plačilo stroškov tožbenega in predhodnega pritožbenega postopka.

Navajani tožbeni razlog
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 266 PDEU, ki zajema to, (a) da niso bili odpravljeni pretekli učinki sklepov, ki so bili razglašeni za nične; (b) da tožeča stranka ni prejela pravične odškodnine za neugodnosti/posledice, ki so ji bile povzročene; (c) da ni bila ustrezno obveščena o sklepu Izvršilnega odbora z dne 17. novembra 2020 ali vsaj o bistvenih delih tega sklepa; in (d) da ji ni bilo dovoljeno dopis ECB z dne 12. januarja 2021 sporočiti znotraj in zunaj ECB.
—

naloži odškodnino za nastalo premoženjsko škodo v višini 30 000 EUR in odškodnino za povzročeno nepremoženjsko škodo, ki jo je mogoče ex aequo et bono oceniti na 20 000 EUR;
1.

Prvi tožbeni razlog: Komisija naj bi pristojnost, da na podlagi člena 52 Uredbe št. 1306/2013 nekatere zneske izključi iz financiranja Unije, izvajala nezakonito, s kršitvijo členov od 76 do 78 Uredbe št. 1605/2002, člena 40(3) Uredbe št. 1698/2005, člena 12(6) in (7) Uredbe št. 907/2014 ter načel pravne varnosti, varstva legitimnih pričakovanj in dobrega upravljanja — Komisija naj bi morala po tem, ko je s sprejetjem Izvedbenega sklepa C(2012)3529 final o odobritvi popravka programa za razvoj podeželja Romunije za programsko obdobje 2007-2013 odobrila metodo za izračun odhodkov v zvezi s podukrepom 1a in njene rezultate, sprejeti odgovornost, ko je bilo glede te metode in teh rezultatov po naknadni reviziji ugotovljeno, da so v nasprotju s členom 40(3) Uredbe št. 1698/2005. — Komisija naj bi obenem po izvedbi revizije napačno ugotovila, da naj bi metoda za izračun, ki je bila uporabljena za odhodke v zvezi s podukrepom 1a, pripeljala do čezmernega nadomestila za upravičence, s čimer naj bi bil kršen člen 40(3) Uredbe št. 1698/2005. — Komisija naj bi pri opredelitvi razloga za uporabo popravkov in narave navedenih popravkov napačno uporabila tako člen 12(6) in (7) Uredbe št. 907/2014 kot lastne Smernice za izračun finančnih popravkov. — Z izpodbijanim sklepom naj bi bilo kršeno načelo varstva legitimnih pričakovanj, saj naj bi Komisija s sprejetjem Izvedbenega sklepa C(2012)3529 final pri romunskih organih in pri upravičencih ustvarila legitimno pričakovanje glede pravilnosti metode za izračun odhodkov v zvezi s podukrepom 1in njenih rezultatov. — Komisija naj bi s svojim ravnanjem, ki se je odrazilo v različnih stališčih in poznem odgovoru, danem romunskim organom glede položaja, ki ga je povzročila ona sama, kršila načeli pravne varnosti in dobrega upravljanja.
2.

Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila na eni strani člene 61, 160(1) in 167(1) finančne uredbe v povezavi s splošnimi načeli prava Unije, in sicer načeli preglednosti, enakosti in prepovedi diskriminacije, in na drugi strani člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker sta tožena stranka in izbrani ponudnik (družba UVD Robots APS) v položaju nasprotja interesov, ki pomeni hudo nepravilnost, zaradi katere je sklenjena okvirna pogodba nična.
—

Trdi se, da Komisija ni preverila odločitve o likvidaciji jamstva, ki so ga sprejeli turški organi. Komisija je namreč turške organe pozvala, naj odločitev preverijo sami. To ravnanje pomeni kršitev člena 78 Finančne uredbe v povezavi s členi 80, 81 in 82 Delegirane uredbe (2). V skladu s temi določbami mora odredbodajalec Unije osebno preverjati dokumente.
Prvi tožbeni razlog: kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj. Tožeče stranke navajajo, da jim je Komisija pred sprejetjem spornega sklepa dala natančna zagotovila, da bo, prvič, nova koncesijska pogodba, ki bo pokrivala sklope A, B in C, sklenjena januarja 2021 v okviru postopka oddaje javnega naročila št. OIB/2019/CPN/0039, drugič, koncesijska pogodba o storitvah iz sklopov A in C, ki so jih dejansko opravljale tožeče stranke, naj bi bila v primeru zamude v postopku oddaje javnega naročila št. OIB/2019/CPN/0039 podaljšana dokler ne bo Komisija izbrala novega ponudnika, ki bo zadolžen za opravljanje navedenih storitev, in tretjič, delavci, ki bodo opravljali storitve iz sklopov A in C, bodo prenešeni na drugega ponudnika storitev na podlagi kolektivne pogodbe št. 32a.

Takšna natančna zagotovila, ki so bila zgolj nekaj dni preden je bil družbi Ciano poslan izpodbijani sklep, so pri tožečih strankah vzbudila utemeljena pričakovanja, da bodo delavci, ki bodo opravljali storitve iz sklopov A in C, v vsakem primeru prenešeni na novega ponudnika storitev.

Komisija pa s sprejetjem izpodbijanega sklepa, s katerim je bil enostavno razveljavljen postopek oddaje javnega naročila št. OIB/2019/CPN/0039 brez podaljšanja koncesijske pogodbe v zvezi z lotoma A in C, preprečila prenos teh delavcev, saj v bližnji prihodnosti ne bo izbran nov ponudnik storitev, in je torej ta sklep korenito v nasprotju z zagotovili, ki naj bi jih jim Komisija dala.

Tožeče stranke zato menijo, da je Komisija s sprejetjem izpodbijanega sklepa v teh okoliščinah kršila načelo varstva legitimnih pričakovanj.
—

Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2020/1734 z dne 18. novembra 2020 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (1) razglasi za ničen v tistem delu glede Madžarske, v katerem so zaradi izvedbe nezadostnega števila pregledov na kraju samem iz financiranja Unije izključena enotna plačila na površino za proračunsko leto 2018, in
1.

Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji in kršitev člena 21a Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), prvič, ker tožeča stranka ni „dobila navodil“ v smislu člena 21a Kadrovskih predpisov, torej ji ni bilo mogoče očitati kršitve teh navodil, drugič, ker ni mogla vedeti, da so bile storjene nepravilnosti, o katerih bi morala v skladu s členom 21a Kadrovskih predpisov obvestiti svojega nadrejenega, in tretjič, ker si ob upoštevanju okoliščin vsekakor ni zaslužila disciplinske kazni.
2.

Drugi tožbeni razlog: Komisija je napačno uporabila pravo, storila napake pri presoji in obrazložitvi, ker ni zagotovila, da so bile prilagoditve prijavljenih stroškov poštene in sorazmerne glede na vse okoliščine.
4.

Četrti tožbeni razlog: Agencija je s tem, da je zahtevala študijo dolgoročne toksičnosti na ribah (OECD TG 234) v skladu z oddelkom 9.1.6.1. Priloge IX k Uredbi REACH, storila očitno napako pri presoji in napačno razlagala stolpec 2 oddelka 9.1 Priloge IX, kršila pravico tožeče stranke do izjave in kršila člen 25 Uredbe REACH.