SKLEP PREDSEDNIKA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

z dne 12. junija 2014

Zadeva F-28/14 R

Stéphane De Loecker

proti

Evropski službi za zunanje delovanje (ESZD)

„Javni uslužbenci – Začasni uslužbenec – Odpoved pogodbe – Postopek za izdajo začasne odredbe – Predlog za odlog izvršitve – Dopustnost tožbe v glavni stvari“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi členov 278 PDEU in 157 PESAE ter člena 279 PDEU, ki se za Pogodbo ESAE uporablja na podlagi njenega člena 106a, s katero je S. De Loecker predlagal, naj se pred izdajo meritorne odločbe odloži izvršitev: – odločbe visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko z dne 20. decembra 2013 (v nadaljevanju: visoka predstavnica), da prekine njegovo pogodbo začasnega uslužbenca v smislu člena 2(e) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (v nadaljevanju: PZDU) z učinkom od 31. marca 2014; – zavrnitve visoke predstavnice, da mu da možnost izjave, potem ko je zoper operativnega direktorja Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD) vložil pritožbo zaradi nasilja; – zavrnitve predloga, da se za preučitev njegove pritožbe v zvezi z nasiljem imenuje zunanji preiskovalec na zelo visoki ravni; – odločitve, da se navedena pritožba registrira „kot prošnja in se predloži v obravnavo [generalnemu direktoratu za človeške vire in varnost] Evropske komisije“.

Odločitev: Predlog za izdajo začasne odredbe, ki ga je vložil S. De Loecker, se zavrne. Odločitev o stroških se pridrži.

Povzetek

1. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Pogoji dopustnosti – Interes tožeče stranke za dosego zaprošenega odloga – Predlog za odlog izvršitve odločitve visoke predstavnice, da ne bo sprejela uradnika, da bi mu pojasnila odločitev – Odlog, ki ne bi spremenil položaja tožeče stranke – Nedopustnost – Predlog za odlog izvršitve odločitve o tem, da se zavrne imenovanje preiskovalca za preučitev pritožbe v zvezi z nasiljem – Dopustnost

(Člen 278 PDEU; Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 102(2))

2. Tožba uradnikov – Akt, ki posega v položaj – Pojem – Varstveni ukrep –Izključitev

(Kadrovski predpisi, člena 90 in 91)

3. Tožba uradnikov – Akt, ki posega v položaj – Pojem – Odločitev visoke predstavnice, da pritožbo zaradi nasilja predloži v obravnavo službam Komisije – Izključitev

(Kadrovski predpisi, člena 90 in 91)

4. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji odobritve – Nujnost – Resna in nepopravljiva škoda – Dokazno breme – Nepremoženjska škoda, ki je ni mogoče bolje povrniti z izdajo začasne odredbe kot z odločbo v glavni stvari – Nenujnost

(Člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 102(2))

5. Začasna odredba – Odlog izvršitve – Pogoji odobritve – Resna in nepopravljiva škoda – Vzročna zveza med zatrjevano škodo in izpodbijanim aktom

(Člen 278 PDEU)

1. Predlog za odlog izvršitve zavrnilne upravne odločbe načeloma ni mogoč, saj se zaradi odobritve takega odloga ne more spremeniti položaj tožeče stranke. Prav to pa velja za odlog izvršitve zavrnitve visoke predstavnice, da se sestane z uradnikom zaradi pojasnil v zvezi z odločitvijo, saj odlog za tožečo stranko ne bi imel nobene praktične uporabne vrednosti, ker ne bi mogel nadomestiti odobritvene odločitve, s katero bi bilo prošnji za sestanek ugodeno. Odlog izvršitve torej ne bi spremenil položaja tožeče stranke.

Po drugi strani je to, da je visoka predstavnica zavrnila možnost, da za preučitev pritožbe zadevne osebe zaradi psihičnega nasilja imenuje zunanjega preiskovalca na visoki ravni, neločljivo povezano z odločitvijo, da se ta pritožba predloži v obravnavo službam institucije. Torej te zavrnitve ni mogoče obravnavati kot zavrnilne odločbe.

(Glej točki 27 in 28.)

Napotitev na:

Splošno sodišče Evropske unije: sklepa Ellinikos Niognomon/Komisija, T-312/08 R, EU:T:2008:407, točka 26 in Henkel in Henkel France/Komisija, T-607/11 R, EU:T:2012:22, točka 21;

Sodišče za uslužbence: sklep Bermejo Garde/EESO, F-41/10 R, EU:F:2010:89, točka 38.

2. Preprost varstveni ukrep, katerega namen je ohraniti veljavnost odločbe uprave, zoper katero je bila že vložena tožba, ni akt, ki posega v položaj.

(Glej točko 31.)

3. Pripravljalni akti za odločbo ne posegajo v položaj in uradnik lahko šele v tožbi zoper odločbo, sprejeto po koncu postopka, uveljavlja nepravilnost predhodnih aktov, ki so tesno povezani z njo. Čeprav lahko nekateri izključno pripravljalni ukrepi posegajo v položaj uradnika, ker lahko vplivajo na vsebino poznejšega izpodbojnega akta, zoper navedene pripravljalne ukrepe vseeno ni mogoče vložiti neodvisne tožbe, ampak jih je treba izpodbijati v tožbi, vloženi zoper ta akt.

Torej so pripravljalni ukrepi, kakršna sta odločitev visoke predstavnice v vlogi organa, pristojnega za sklepanje pogodb o zaposlitvi pri Evropski službi za zunanje delovanje, da pritožbo zaradi nasilja predloži v obravnavo službam Komisije, in njena zavrnitev možnosti, da se za preučitev te pritožbe imenuje zunanji preiskovalec na visoki ravni, usmeritev, podana za preučitev te pritožbe, zato teh ukrepov ni mogoče izpodbijati z neodvisno tožbo, ločeno od tožbe zoper končno odločbo uprave. Natančneje, niti obstoja – tudi če bi bil dokazan – kršitev pravic do obrambe in načela nepristranskosti niti dejstva, da bi morala institucija začeti preiskavo na podlagi prošnje za pomoč, samih po sebi ni mogoče obravnavati kot dokaza, da so bili sprejeti akti, ki posegajo v položaj in ki jih je torej mogoče izpodbijati s tožbo pred sodiščem.

(Glej točke 34, 35 in 37.)

Napotitev na:

Sodišče: sklepa Santarelli/Komisija, 78/87 in 220/87, EU:C:1988:255, točka 13 ter Gómez-Reino/Komisija, C-471/02 P(R), EU:C:2003:210, točka 65;

Sodišče prve stopnje: sodba Latino/Komisija, T-145/01, EU:T:2003:42, točka 101;

Sodišče za uslužbence: sklep Nijs/Računsko sodišče, F-64/08, EU:F:2008:179, točka 17; sodbi Marcuccio/Komisija, F-65/09, EU:F:2010:149, točka 42 in navedena sodna praksa in Marcuccio/Komisija, F-1/10, EU:F:2010:166, točka 47 in navedena sodna praksa.

4. Namen postopka za izdajo začasne odredbe ni zagotoviti povračila škode, temveč zagotoviti polni učinek sodbe v glavni stvari. Za dosego tega cilja morajo biti predlagani ukrepi nujni, tako da jih je zaradi preprečitve velike in nepopravljive škode za interese tožeče stranke treba sprejeti ter morajo učinkovati že pred sprejetjem odločbe v postopku v glavni stvari. Poleg tega mora stranka, ki predlaga izdajo začasnih ukrepov, dokazati, da ne more čakati na izid postopka v glavni stvari, ne da bi utrpela tako škodo.

V zvezi s tem ni mogoče govoriti o nujnosti, če odobritev odloga izvršitve ne more v večji meri odpraviti zatrjevane nepremoženjske škode kot morebitna razglasitev ničnosti sporne odločbe ob koncu postopka v glavni stvari.

(Glej točki 38 in 55.)

Napotitev na:

Sodišče za uslužbence: sklep De Loecker/ESZD, F-78/13 R, EU:F:2013:134, točki 20 in 25 in navedena sodna praksa.

5. Odobritev odloga izvršitve akta je utemeljena, le če obstaja vzročna zveza med zadevnim aktom ter zatrjevano resno in nepopravljivo škodo oziroma, še natančneje, če je ta akt odločilni vzrok za zadevno škodo.

(Glej točko 56.)

Napotitev na:

Sodišče: sklep Marcuccio/Komisija, C-399/02 P(R), EU:C:2003:90, točka 26;

Splošno sodišče Evropske unije: sklep Al-Chihabi/Svet, T-593/11 R, EU:T:2011:770, točka 16 in navedena sodna praksa.