Keywords

Summary



Keywords

1. Vprašanja za predhodno odločanje – Dopustnost – Potreba, da se Sodišču predloži dovolj pojasnil o dejanskem in zakonodajnem stanju – Obseg obveznosti na področju konkurence

(člen 234 ES)

2. Svoboda opravljanja storitev – Omejitve

(člen 49 ES)

Summary

1. Za to, da bi Sodišče lahko koristno odgovorilo na vprašanja za predhodno odločanje, ki so mu predložena, mora nacionalno sodišče opredeliti dejanski okvir, v katerega se uvrščajo ta vprašanja, ali pa vsaj razložiti dejanske predpostavke, na katerih temeljijo navedena vprašanja.

Ta zahteva po natančnosti glede dejanskega konteksta je zlasti močna na področju konkurence, za katero so značilni kompleksni dejanski in pravni položaji.

V zvezi z dejanskim okvirom vprašanj za predhodno odločanje, ki se nanašajo na razlago členov 82 ES in 86 ES, mora Sodišče imeti na voljo dejanske in pravne elemente, ki bi mu omogočili ugotoviti, ali so izpolnjeni pogoji glede obstoja prevladujočega položaja ali zlorabe v smislu člena 82 ES, zlasti glede upoštevnega trga in tega, kako naj bi imeli zadevni izdajatelji individualen ali skupen prevladujoč položaj.

(Glej točke od 19 do 21.)

2. Člen 49 ES je treba razlagati tako, da ne nasprotuje zakonodaji države članice, ki se obravnava v zadevi v glavni stvari in ki kabelskim operaterjem, ki delujejo na zadevnem ozemlju te države, na podlagi obveznosti, imenovane „obvezni prenos“, nalaga oddajanje televizijskih programov, ki jih oddajajo zasebni izdajatelji televizijskih programov, ki spadajo pod javna pooblastila te države, ki jih je imenovala, če ta zakonodaja:

– sledi cilju v splošnem interesu, kot je ohranitev pluralizma televizijske programske ponudbe na tem območju v skladu s kulturno politiko te države članice, in

– ni nesorazmerna glede na ta cilj, kar pomeni, da mora za podrobna pravila uporabe veljati transparentni postopek, ki temelji na vnaprej znanih objektivnih in nediskriminatornih merilih.

Zlasti mora biti vsak izdajatelj televizijskih programov zmožen predhodno določiti vrsto in obseg natančnih pogojev, ki jih mora izpolnjevati, ter obveznosti javne službe, ki jih ima, če je potrebno, da se prijavi za podelitev statusa „obveznega prenosa“. V zvezi s tem sama izjava v obrazložitvenem memorandumu nacionalne zakonodaje v zvezi z načelnimi izjavami in splošnimi političnimi cilji ne šteje za zadostno.

Dalje, podelitev tega statusa mora temeljiti na objektivnih merilih, ki lahko zagotavljajo pluralizem, s tem da, če je to potrebno, omogočijo dostop s pomočjo obveznosti javnih služb zlasti do nacionalnih in krajevnih informacij na zadevnem območju. Tako se ta status avtomatsko ne podeli vsem televizijskim postajam, ki jih oddaja isti zasebni izdajatelj televizijskih programov, temveč je treba strogo omejiti tiste, katerih celotna vsebina programov lahko uresniči tak cilj. Poleg tega število kanalov, pridržano zasebnim izdajateljem televizijskih programov, ki spadajo pod status „obveznega prenosa“, ne sme očitno presegati tega, kar je nujno potrebno za uresničitev tega cilja.

Nazadnje, podelitev statusa „obveznega prenosa“ ne sme biti ne pravno ne dejansko podrejena zahtevi po sedežu na nacionalnem ozemlju. Poleg tega, ker pogoje, zahtevane za podelitev takega statusa – čeprav veljajo brez razlikovanja –, lažje izpolnjujejo izdajatelji televizijskih programov s sedežem na nacionalnem ozemlju, zlasti zaradi vsebine programov, ki jih oddajajo, pa morajo biti ti nujni za dosego zakonitega cilja v splošnem interesu, ki se mu sledi.

Naloga predložitvenega sodišča je, da ugotovi, ali so ti pogoji izpolnjeni.

(Glej točke od 46 do 52 in izrek.)