7

Sodišče je v izvršljivi sodbi ugotovilo: „52. Zato je treba Italijanski republiki naložiti periodično plačilo zneska, ki se izračuna tako, da se osnovni znesek pomnoži z odstotkom nezakonitih pomoči, ki še niso bile vrnjene, ali glede katerih ni bilo dokazano, da so bile vrnjene, glede na celoten še nevrnjen znesek na dan razglasitve te sodbe […] 53. Pri izračunu denarne kazni v tem sporu je mogoče vračilo teh pomoči upoštevati le, če je bila Komisija o tem obveščena in je lahko ocenila primernost takega dokaza, ki ji je bil v ta namen predložen […] 54. Zato je treba periodično denarno kazen določiti na podlagi polletja, tako da Komisija lahko oceni, kako napreduje vračanje ob upoštevanju stanja, ki prevladuje na koncu zadevnega obdobja, in se ob tem toženi državi članici dopusti čas, ki je potreben, da zbere in predloži Komisiji dokaze glede zagotovitve vračila nezakonito plačanih pomoči za zadevno obdobje. 55. Zato se bo denarna kazen določila na polletni podlagi, znesek te kazni pa bo izračunan tako, da se osnovni znesek pomnoži z odstotkom nezakonitih pomoči, ki ob koncu zadevnega obdobja še niso bile vrnjene ali glede katerih ni bilo dokazano, da so bile vrnjene, glede na celoten še nevrnjen znesek na dan razglasitve te sodbe. […] 67. V skladu z zgoraj navedenimi ugotovitvami Sodišče meni, da je v tem primeru primerno naložiti denarno kazen v višini osnovnega zneska 30 milijonov EUR za polletje. 68. Zato je treba Italijanski republiki naložiti, naj Komisiji na račun „Lastni viri Evropske unije“ plača denarno kazen v višini, ki ustreza osnovnemu znesku 30 milijonov EUR, pomnoženemu z odstotkom nezakonitih in nezdružljivih pomoči, ki ob koncu zadevnega obdobja še niso bile vrnjene ali glede katerih ni bilo dokazano, da so bile vrnjene, in ki se izračuna glede na celoten še nevrnjen znesek na dan razglasitve te sodbe, in sicer od te sodbe do izvršitve sodbe [o neizpolnitvi obveznosti (EU:C:2004:207)] na polletno zamudo pri izvajanju potrebnih ukrepov za izvršitev zgoraj navedene sodbe [o neizpolnitvi obveznosti (EU:C:2004:207)]. […] 69. Opozoriti je treba, da mora zadevna država članica, kakor to izhaja iz točke 51 te sodbe, Komisiji predložiti neposreden in zanesljiv dokaz glede izvrševanja Odločbe [o vračilu] in glede dejanske zagotovitve vračila zadevnih nezakonitih pomoči. […] 72. Če morajo zadevne pomoči vrniti podjetja, ki so v stečaju ali v stečajnem postopku, v katerem se unovčijo sredstva in poplačajo obveznosti, je treba opozoriti, da iz ustaljene sodne prakse izhaja, da dejstvo, da so podjetja v težavah ali v stečaju, ne vpliva na obveznost vračila […] 73. Iz sodne prakse izhaja tudi, da je vzpostavitev prejšnjega stanja in odpravo izkrivljanja konkurence, ki je nastala zaradi nezakonitega izplačila pomoči, načeloma mogoče doseči z vpisom obveznosti v zvezi z vrnitvijo nezakonite pomoči v bilanco stanja tega podjetja […] 74. Za izračun denarne kazni v tem sporu mora torej Italijanska republika Komisiji predložiti dokaz o vpisu zadevnih terjatev v okviru stečajnega postopka. Če tega ne more doseči, mora ta država članica predložiti vse dokaze, s katerimi je mogoče dokazati, da je ravnala z vso potrebno skrbnostjo. Če bi bil predlog za vpis zavrnjen, bi morala zlasti predložiti dokaz, da je v skladu z nacionalnim pravom začela vse postopke za izpodbijanje te zavrnitve. 75. Posledično in v nasprotju s trditvami Komisije Italijanski republiki ne bi bilo mogoče naložiti obveznosti predložitve dokaza za namene izračuna denarne kazni v tem sporu in glede podjetij v stečaju ali v stečajnem postopku, ne le glede vpisa obveznosti v pasivo teh podjetij, ampak tudi glede prodaje njihovih sredstev pod tržnimi pogoji. Kot pravilno zatrjuje ta država članica, se za to, da bi bilo ugodeno predlogu Komisije glede plačila denarnih kazni, ki so dolgovane zaradi izvršitve te sodbe, ne upoštevajo zneski, ki jih podjetja v stečaju še niso vrnila, ampak tisti zneski, glede vračila katerih je zadevna država članica ravnala z vso potrebno skrbnostjo. V nasprotnem primeru ta denarna kazen ne bi bila več prilagojena niti sorazmerna z ugotovljeno neizpolnitvijo […], ker bi Italijanski republiki naložila denarno breme, ki izhaja iz same narave stečajnega postopka in iz neelastičnega trajanja tega postopka, na katerega pa ta država članica nima neposrednega vpliva.“