ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7.

Javna naročila Evropske unije — Postopek javnega razpisa — Oddaja javnih naročil — Merila za oddajo — Obveznost spoštovanja načel enakega obravnavanja ponudnikov in preglednosti — Obseg — Zahteva po jasnosti in natančnosti — Diskrecijska pravica naročnika glede izbire meril za oddajo — Sodni nadzor — Meje (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 966/2012, člena 102 in 110(2); Uredba Komisije št. 1268/2012, člen 149) (Glej točke od 87 do 89 in 96.)
2.

Znamka Evropske unije — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Razlogi za razveljavitev — Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Delna uporaba — Vpliv — Pojem „del blaga in storitev“ iz prijave (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1)(a) in 51(2)) (Glej točke od 27 do 29, 31 in 32.)
3.

Skupna trgovinska politika — Zaščita pred dampingom — Stopnja dampinga — Določitev normalne vrednosti — Uporaba konstruirane vrednosti — Izračun proizvodnih stroškov na podlagi računovodskih evidenc — Odstopanje — Stroški v zvezi s proizvodnjo in prodajo proizvoda v preiskavi, ki v teh evidencah niso bili ustrezno upoštevani — Dokazno breme institucij — Sodni nadzor — Obseg (uredbi Sveta št. 1972/2002, uvodna izjava 4, in št. 1225/2009, člen 2(3), drugi pododstavek, in (5), prvi, drugi in tretji pododstavek) (Glej točke od 65 do 69 in od 73 do 97.)
Člen 28(1) Sklepa 2013/255 o omejevalnih ukrepih proti Siriji in člen 14(1) Uredbe št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji in razveljavitvi Uredbe št. 442/2011 se v bistvu nanašata na osebe in subjekte, ki imajo od režima koristi ali ga podpirajo, osebe in subjekte, ki so z njimi povezane, in vsa sredstva in gospodarski viri, ki jim pripadajo, so v njihovi lasti, katerih imetniki so ali ki so pod njihovim nadzorom. Vendar ne Sklep 2013/255 ne Uredba št. 36/2012 ne vsebujeta opredelitve pojmov korist od sirskega režima in podpora temu režimu. Prav tako ne vsebujeta podrobnejših določb o načinu dokazovanja teh elementov. Zato ne Sklep 2013/255 ne Uredba št. 36/2012 ne vzpostavljata domneve, da poslovodstvo najpomembnejših podjetij v Siriji podpira sirski režim. Zato le na podlagi statusa pomembnega poslovneža ni mogoče sklepati, da zadevna oseba podpira sirski režim ali da ima od njega koristi.

Glede tega, dokumenti, ki jih je predložil Svet in v katerih so zgolj opisane družbe skupine, ki niso predmet omejevalnih ukrepov, in njihova področja dejavnosti, ne da bi bili opredeljeni drugi elementi, s katerimi bi se lahko dokazala podpora osebe, ki vodi to skupino, vladajočemu režimu ali korist, ki jo ima od tega režima, vsebujejo le splošne informacije in ne zagotavljajo nobenih pojasnil glede povezave med temi dejstvi in dejstvom o koristi od tega režima oziroma o podpori tega režima. Na podlagi takih informacij ni mogoče dokazati tako podpora ali tako korist.

(Glej točke 44, 49 in 50.)
1.

Tožba zaradi nedelovanja — Roki — Petletni zastaralni rok — Zahteva, ki je bila predhodno v tem roku poslana instituciji in za katero je bila v dveh mesecih od izdaje stališča te institucije vložena odškodninska tožba — Dopustnost (člena 263 PDEU in 265 PDEU; Statut Sodišča, člena 46 in 53, prvi odstavek) (Glej točke od 35 do 37.)
7.

Znamka Evropske unije — Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Preučitev znaka s strani pristojnega organa — Upoštevanje vseh upoštevnih dejstev in okoliščin, vključno s tem, kako potrošniki dejansko zaznavajo znak, in razen zaznavanja, ki izhaja iz uporabe znaka (Uredba Sveta št. 207/2009, Člen 7(1)(b) in (3)) (Glej točko 52.)
5.

Skupna zunanja in varnostna politika–Omejevalni ukrepi proti Iranu–Zamrznitev sredstev oseb, subjektov ali organov ki sodelujejo pri širjenju jedrskega orožja ali to širjenje podpirajo–Omejitev lastninske pravice in pravice do svobodnega opravljanja gospodarske dejavnosti–Kršitev načela sorazmernosti–Neobstoj (Sklep Sveta 2010/413/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2013/661/SZVP; Uredbi Sveta št. 267/2012 in št. 1154/2013) (Glej točke 115, 116 in od 122 do 126.)
2.

Proračun Evropske unije — Finančna pomoč Unije — Obveznost upravičenca, da upošteva pogoje za dodelitev pomoči — Priprava revizijskega poročila Komisije — Revizijsko poročilo, ki ni pripravljalni dokument za akt, ki posega v položaj — Neuporaba načela kontradiktornosti in pravice do izjave (člena 288 PDEU in 299 PDEU) (Glej točke od 54 do 56.)
Namen načela pravne varnosti je zagotoviti predvidljivost položajev in pravnih razmerij, ki spadajo na področje uporabe prava Unije. Zato je pomembno, da institucije Unije spoštujejo nedotakljivost aktov, ki so jih sprejele in ki vplivajo na pravni in dejanski položaj pravnih subjektov, tako da lahko te akte spremenijo le ob upoštevanju pravil o pristojnosti in postopkovnih pravil. Načelo pravne varnosti torej samo po sebi ne more preprečiti spremembe pravnega pravila.

(Glej točko 35.)

Napotitev na:

Sodišče: sodbi z dne 10. aprila 2003, Schulin,C‑305/00, Recueil, EU:C:2003:218, točka 58, in z dne 15. septembra 2005, Irska/Komisija,C‑199/03, EU:C:2005:548, točka 69;

Splošno sodišče: sodba z dne 21. oktobra 1997, Deutsche Bahn/Komisija,T‑229/94, Recueil, EU:T:1997:155, točka 113 in navedena sodna praksa.
Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 19. februarja 2016 –

Ludwig‑Bölkow‑Systemtechnik/Komisija

(Zadeva T‑53/14)

„Arbitražna klavzula — Šesti okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnost — Vračilo dela izplačanih zneskov in pavšalne odškodnine — Delna ustavitev postopka — Stroški, ki so upravičeni do financiranja Unije — Pogodbena kazen — Očitna čezmernost“

Sodni postopek — Vložitev tožbe pri Splošnem sodišču na podlagi arbitražne klavzule — Pogodbe, sklenjene v okviru specifičnega programa na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti — Zavrnitev Komisije, da bi za upravičene stroške štela nekatere zneske, izplačane upravičencu iz naslova izpolnjevanja pogodb — Zahteva za vračilo predujma — Izpodbijanje metode izračuna upravičenih stroškov s strani upravičenca — Pravo, ki se uporabi — Pravo Unije — Pojem upravičenih stroškov (člena 272 PDEU in 288 PDEU; Uredba št. 2321/2002 Evropskega parlamenta in Sveta; Uredba Sveta št. 1605/2002, člen 109(2)) (Glej točke od 41 do 47.)

Predmet

Predlog za ugotovitev, da, prvič, Komisija od tožeče stranke ne more zahtevati vračila predujmov, izplačanih iz naslova treh pogodb, in drugič, da tožeči stranki ni treba plačati pavšalne odškodnine Komisiji.

Izrek

1. Postopek se v zvezi z drugim in tretjim sklopom tožbenih predlogov ustavi.

2. Zneski, ki jih družba Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH dolguje iz naslova pavšalne odškodnine, se zmanjšajo na znesek 10 % predujmov, ki jih je treba vrniti iz naslova pogodb v zvezi s projekti HyWays, HyApproval in HarmonHy.

3. Tožba se v preostalem zavrne.
10.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Prekrivanje področij uporabe razlogov iz točk (b) in (c) člena 7(1) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točki 52 in 53.)
Če torej ukrep sam po sebi povzroči zavezujoče pravne učinke, ki neposredno in takoj vplivajo na položaj zadevnih oseb, gre za akt, ki posega v položaj, zoper katerega je mogoče vložiti pritožbo in nato tožbo pred sodiščem Unije v skladu s členom 90(2) oziroma členom 91(1) Kadrovskih predpisov. Dejstvo, da se ta ukrep po potrebi upošteva pri poznejšem sprejetju drugega ukrepa in je zato mogoče šteti, da spada v okvir notranjega postopka, ki privede do sprejetja tega drugega ukrepa, ni zadostno, da se prvemu ukrepu odvzame lastnost akta, ki posega v položaj.

Institucije in organi Unije imajo široko diskrecijsko pravico pri organizaciji svojih služb glede na naloge, ki so jim zaupane, in, ob upoštevanju teh nalog, pri razporejanju svojega osebja, pod pogojem, da je razporeditev v interesu službe in da se pri tem spoštuje enakovrednost delovnih mest.

Čeprav naloge uradnika ne smejo biti manj pomembne od nalog, ki ustrezajo njegovemu nazivu in delovnemu mestu, pa prav tako ne smejo očitno presegati tega, kar se lahko razumno pričakuje od uradnika z zadevnim nazivom, ki zaseda zadevno delovno mesto, in to še toliko bolj, ker bi bila taka zahteva tudi očitno v nasprotju z interesom službe.

(Glej točke 31, 37 in 38.)

Sodišče: sodba z dne 23. marca 1988, Hecq/Komisija,19/87, Recueil, EU:C:1988:165, točka 6 in navedena sodna praksa.
1.

Kmetijstvo — Financiranje s strani EKUJS, EKJS in EKSRP — Potrditev obračuna — Zavrnitev kritja odhodkov, ki izhajajo iz nepravilnosti pri uporabi zakonodaje Unije — Izpodbijanje s strani zadevne države članice — Dokazno breme — Razdelitev med Komisijo in državo članico (Uredba Sveta št. 1290/2005, člen 31) (Glej točke od 50 do 53, 66, 67 in 77.)
SODBA SPLOŠNEGA SODIŠČA

(pritožbeni senat)

z dne 22. oktobra 2015

Svet Evropske unije

proti

Eriku Simpsonu

„Pritožba — Javni uslužbenci — Uradniki — Povišanje v razredu — Razvrstitev v razred — Sklep, da se ne ugodi zahtevi zadevne osebe za uvrstitev v razred AD 9, po uspehu na splošnem natečaju za razred AD 9 — Izkrivljanje dokazov“

Predmet:

Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 12. decembra 2013, Simpson/Svet (F‑142/11, ZOdl. JU, EU:F:2013:201), s katero se predlaga delna razveljavitev navedene sodbe.

Odločitev:

Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (prvi senat) z dne 12. decembra 2013, Simpson/Svet (F‑142/11, ZOdl. JU, EU:F:2013:201), se razveljavi v delu, v katerem je Sodišče za uslužbence za ničnega razglasilo sklep, s katerim je Svet Evropske unije zavrnil zahtevo E. Simpsona po napredovanju v razred AD 9, ker je bil uspešen na natečaju EPSO/AD/113/07, in v delu, v katerem so bili Svetu naloženi vsi stroški (točki 1 in 3 izreka te sodbe). Zadeva se vrne v odločanje Sodišču za uslužbence. Odločitev o stroških se pridrži.

Povzetek

Pritožba — Pritožbeni razlogi — Napačna presoja dejstev in dokazov — Nedopustnost — Nadzor Sodišča nad presojo dejstev in dokazov — Izključitev, razen ob izkrivljanju — Pristojnost Sodišča, da presodi dejstva, ki jih je upoštevalo Sodišče za uslužbence v okviru preizkusa spoštovanja obveznosti obrazložitve

(Člen 257 PDEU; Statut Sodišča, Priloga I, člen 11(1))

Sodišče za uslužbence je edino pristojno za, prvič, ugotavljanje dejstev, razen če bi vsebinska nepravilnost njegovih ugotovitev izhajala iz listin v spisu, ki so mu bile predložene, in, drugič, presojo teh dejstev. Presoja dejanskega stanja torej, razen pri izkrivljanju dokazov, predloženih Sodišču za uslužbence, ni pravno vprašanje, ki bi bilo kot tako predmet nadzora Splošnega sodišča.

Nadalje je pri nadzoru zakonitosti, ki ga v okviru pritožbe opravlja Splošno sodišče, treba nujno upoštevati dejstva, na katera se je oprlo Sodišče za uslužbence pri svojem sklepanju, da je obrazložitev zadostna ali nezadostna.

Poleg tega mora biti v zvezi z izkrivljanjem dokazov tako izkrivljanje očitno razvidno iz listin v spisu, ne da bi bilo treba opraviti novo presojo dejstev in dokazov oziroma uporabiti nove dokaze.

(Glej točke 27, 29 in 31.)

Napotitev na:

Sodišče: sodbe z dne 20. novembra 1997, Komisija/V,C‑188/96 P, Recueil, EU:C:1997:554, točka 24 in navedena sodna praksa; z dne 28. maja 1998, New Holland Ford/Komisija,C‑8/95 P, Recueil, EU:C:1998:257, točka 72; z dne 6. aprila 2006, General Motors/Komisija,C‑551/03 P, ZOdl., EU:C:2006:229, točka 54, in z dne 10. julija 2008, Bertelsmann in Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, ZOdl., EU:C:2008:392, točka 30;

Splošno sodišče Evropske unije: sodbi z dne 24. oktobra 2011, P/Parlament,T‑213/10 P, ZOdl. JU, EU:T:2011:617, točki 47 in 48 ter navedena sodna praksa, in z dne 8. oktobra 2013, Svet/AY,T‑167/12 P, ZOdl. JU, EU:T:2013:524, točka 25.
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali označb, s katerimi se lahko označijo lastnosti proizvoda ali storitve — Znamke brez razlikovalnega učinka — Figurativna znamka BIG BINGO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točke 21, 23, 24 in od 26 do 30.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Presoja verjetnosti zmede — Raven pozornosti javnosti (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 17 in od 23 do 25.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve — Figurativna znamka DUALTOOLS (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 20 do 24, 27, 30 in 34.)
4.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedna znamka MoMo Monsters — Besedni znamki MONSTER in MONSTER ENERGY in figurativna znamka MONSTER ENERGY (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 31, 34 in 35.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki ATHEIST in athé (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 17, 19 in 31.)
3.

Nepogodbena odgovornost — Pogoji — Nezakonitost — Dovolj resna kršitev prava Unije — Zahteva po očitnem in resnem nespoštovanju meja odločanja po prostem preudarku s strani institucij — Nenadaljevanje preiskave med protidampinškim postopkom — Popolno nespoštovanje obveznosti, ki izvirajo iz obveznosti skrbnosti — Neobstoj — Neuveljavljanje odgovornosti Unije (člen 340, drugi odstavek, PDEU; Uredba Sveta št. 384/96, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1225/2009, člen 2(7)(a)) (Glej točke 37, 39, od 42 do 44, 46, 48, od 50 do 53 in od 55 do 58.)
4.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka icexpresso + energy coffee in besedne znamke X‑PRESSO MONSTER, HAMMER M X‑PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY in MIDNIGHT M X‑PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 50, 58, 68, 70, 77 in 78.)
1.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Presoja razlikovalnega učinka — Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 40 do 45, 51 in 52.)
V okviru člena 8(4) Uredbe št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti se mora zadevni znak uporabljati kot razlikovalni element v smislu, da mora označevati gospodarsko dejavnost, ki jo njegov imetnik opravlja.

Vendar to ne pomeni, da bi morala biti funkcija uporabe znaka v okviru člena 8(4) Uredbe št. 207/2009 namenjena izključno označbi trgovskega izvora zadevnih proizvodov ali storitev.

Ta določba namreč zajema neregistrirane znamke in vsak „drug znak“, ki se uporablja v gospodarskem prometu. V tem okviru, in če ne obstaja nasprotni znak, funkcija uporabe zadevnega znaka glede na naravo tega znaka ni le to, da upoštevna javnost določi trgovski izvor zadevnega znaka, ampak med drugim tudi to, da se določi geografski izvor proizvodov in njihovih bistvenih lastnosti ali se določijo značilnosti, na katerih temelji njihov ugled. Zadevni znak je mogoče zaradi njegove narave torej opredeliti kot razlikovalni element, ker služi opredelitvi proizvodov in storitev podjetja glede na proizvode in storitve drugega podjetja, vendar zlasti tudi ker je namenjen opredelitvi nekaterih proizvodov ali storitev glede na druge podobne proizvode in storitve. Drugačna razlaga bi pravico iz člena 8(4) Uredbe št. 207/2009 izključila za znake, ki jih uporablja več gospodarskih subjektov ali ki se uporabljajo skupaj z znamkami, čeprav ta določba take izjeme ne določa.

(Glej točke od 27 do 29.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Znamka, ki predstavlja odtenek rdeče barve na podplatu čevlja, in figurativna znamka my SHOES (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 33, 34 in od 75 do 77.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Ničnostna tožba – Sodba o razglasitvi ničnosti – Učinki – Razglasitev delne ničnosti uredbe in sklepa, na podlagi katerih je bil določen subjekt vpisan na seznam oseb in subjektov, za katere veljajo omejevalni ukrepi proti Iranu – Retroaktivni učinek – Razglasitev ničnosti, ki povzroči ničnost sklepa in uredbe, na podlagi katerih je bila oseba ali subjekt vpisan na isti seznam na podlagi prej navedenih aktov, ki so bili razglašeni za nične (Člen 264 PDEU; Sklep Sveta 2013/661/SZVP; Uredba Sveta št. 1154/2013) (Glej točke od 40 do 56.)

2. Ničnostna tožba – Sodba o razglasitvi ničnosti – Učinki – Omejitev s strani Sodišča – Omejevalni ukrepi proti Iranu – Razglasitev delne ničnosti v dveh različnih trenutkih dveh različnih aktov, ki vsebujeta enake omejevalne ukrepe – Ohranitev učinkov prvega od teh aktov do trenutka, ko začne učinkovati razglasitev ničnosti drugega akta – Neobstoj – Ravnanja Sveta, ki ne izkazuje tveganja resne in nepopravljive škode za učinkovitost omejevalnih ukrepov (Člen 264 PDEU; Statut Sodišča, člen 60; Sklep Sveta 2013/661/SZVP; Uredba Sveta št. 1154/2013) (Glej točke od 58 do 67.)

Subject of the case

Predmet

Razglasitev delne ničnosti Sklepa Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 18) in Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 306, str. 3) v delu, ki se nanaša na tožeči stranki.

Izrek

Izrek

1. Sklep Sveta 2013/661/SZVP z dne 15. novembra 2013 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasi za ničen v delu, v katerem sta imeni HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH in Naser Bateni vpisani na seznam v Prilogi II Sklepa Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP.

2. Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1154/2013 z dne 15. novembra 2013 o izvajanju Uredbe (EU) št. 267/2012 o omejevalnih ukrepih proti Iranu se razglasi za nično v delu, v katerem sta imeni HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH in N. Bateni vpisani na seznam v Prilogi IX Uredbe (EU) št. 267/2012 z dne 23. marca o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 961/2010.

3. Svet Evropske unije poleg svojih stroškov nosi tudi stroške, ki sta jih priglasila HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping in N. Bateni.
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke z ugledom — Varstvo prejšnje ugledne znamke, razširjeno na proizvode ali storitve, ki niso podobni — Pogoji — Zveza med znamkami — Besedna znamka SWATCHBALL — Besedne in figurativne znamke SWATCH in swatch (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(5)) (Glej točke od 23 do 25, 32, 33, 36.)
2.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Znamke, ki so sestavljene iz reklamnih sloganov — Razlikovalni učinek — Uporaba meril specifične presoje — Nedopustnost (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točki 17 in 18.)
4.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Neobstoj opisnosti znaka — Okoliščina, ki ne pomeni nujno razlikovalnega učinka znaka (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točko 26.)
186

Drugič, družbi Lico in PYMAR trdita, da je bila Komisija od začetka izvajanja ŠSPN seznanjena z obstojem ŠSPN, kot je razvidno iz zahtev za informacije, ki so bile španskim organom poslane od leta 2001. Poleg tega naj bi bila odobritev ukrepov, ki sestavljajo ŠSPN, objavljena v Boletín Oficial del Estado (španski uradni list) in naj bi o tem mediji obširno poročali. Kljub temu naj bi Komisija skoraj deset let ostala nedejavna, ne da bi začela formalni postopek preiskave, kar naj bi bilo predolgo obdobje. Poleg tega družbi Lico in PYMAR trdita, da je protislovno odstopiti od vračila pomoči, dodeljenih med letoma 2002 in 2006, zaradi kršitve načela pravne varnosti, obenem pa trditi, da tega obdobja ni mogoče upoštevati pri preučitvi, ali je Komisija predolgo ostala nedejavna. Vsekakor tudi ob predpostavki, da je treba preučiti, ali je Komisija ravnala v razumnem roku šele od leta 2006, družbi Lico in PYMAR menita, da mora biti odgovor po analogiji s sodbo z dne 24. novembra 1987, RSV/Komisija (223/85, EU:C:1987:502), v kateri je Komisija potrebovala 26 mesecev za sprejetje odločbe, nikalen. Poleg tega družbi Lico in PYMAR navajata, da tudi če je ŠSPN tako podoben shemi, na katero se nanaša odločba o francoskih davčnih GIZ, kot to trdi Komisija, quod non, je pet let, ki je preteklo pred sprejetjem sklepa o začetku formalnega postopka preiskave, v obravnavani zadevi vseeno očitno predolgo. Glede na navedeno družbi Lico in PYMAR menita, da je pravna negotovost obstajala do objave sklepa o začetku formalnega postopka preiskave leta 2011.
97

Člen 167 PDEU določa: „1. Unija prispeva k razcvetu kultur držav članic, pri čemer upošteva njihovo nacionalno in regionalno raznolikost ter hkrati postavlja v ospredje skupno kulturno dediščino. 2. Dejavnost Unije je namenjena spodbujanju sodelovanja med državami članicami in, če je to potrebno, podpiranju in dopolnjevanju njihove dejavnosti na naslednjih področjih: — izboljševanje poznavanja in razširjanja kulture in zgodovine evropskih narodov; — ohranjanje in varstvo kulturne dediščine evropskega pomena; — nekomercialna kulturna izmenjava; — umetniško in književno ustvarjanje, tudi na avdio-vizualnem področju. 3. Unija in države članice podpirajo sodelovanje s tretjimi državami in pristojnimi mednarodnimi organizacijami na kulturnem področju, zlasti s Svetom Evrope. 4. Unija pri svoji dejavnosti na podlagi drugih določb Pogodb upošteva kulturne vidike, zlasti zaradi spoštovanja in spodbujanja raznolikosti svojih kultur. 5. Kot prispevek k uresničevanju ciljev iz tega člena: — Evropski parlament in Svet sprejmeta spodbujevalne ukrepe po rednem zakonodajnem postopku in po posvetovanju z Odborom regij, pri čemer je izključena kakršna koli harmonizacija zakonov in predpisov držav članic; — Svet sprejme priporočila na predlog Komisije.“