Zadeva T‑734/15 P

Evropska komisija

proti

FE

„Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Javni natečaj – Vpis na rezervni seznam – Odločba OI o nezaposlitvi uspešnega kandidata – Pristojnosti komisije in OI – Pogoji za pripustitev na natečaj – Minimalna dolžina poklicnih izkušenj – Način izračuna – Izguba možnosti za zaposlitev – Odškodninski zahtevek“

Povzetek – Sodba Splošnega sodišča (pritožbeni senat) z dne 15. septembra 2017

Razpis natečaja bi bil brezpredmeten – glede na to, da je njegov cilj obvestiti kandidate o pogojih, ki ji morajo izpolnjevati, da lahko kandidirajo – če bi lahko uprava izločila kandidata iz razloga, ki v navedenem razpisu ali Kadrovskih predpisih ni izrecno naveden ali pa ni bil objavljen. V razpisu natečaja je lahko zakonito navedena zgolj splošna formula, ki ustreza členu 5(1) Kadrovskih predpisov, ne da bi bila v njem podrobno določena raven potrebnih izkušenj za razpisano delovno mesto, in se zato natečajni komisiji prepusti odgovornost, da glede na primer oceni, ali predložena potrdila in spričevala ter delovne izkušnje, ki jih je predložil posamezni kandidat, ustrezajo ravni, ki jo zahtevajo Kadrovski predpisi ter posledično razpis natečaja za izvajanje nalog, ki izhajajo iz kategorije, na katero se ta razpis natečaja nanaša. V primeru, da je pogoj v razpisu natečaja določen splošno, ima natečajna komisija široko polje proste presoje glede opredelitve meril za uporabo pogojev za pripustitev k natečaju, med katerimi je pogoj v zvezi z zahtevanimi minimalnimi izkušnjami. Tako je treba v primeru, da se v razpisu natečaja zahteva samo, da se je poklicna dejavnost opravljala vsaj dve leti, ta pogoj razumeti, kot da se nanaša na čas polne zaposlitve, ki je trajala dve leti, ali na delo v enem ali več obdobjih s krajšim delovnim časom ali kot samozaposlena oseba, ki glede na delovni čas ustreza obdobju dveh let polne zaposlitve. To je edina razlaga, s katero se lahko zagotovi enotna uporaba postopka zaposlovanja za vse kandidate na natečaju, saj bi se glede na to, ali bi se dejavnost izvajala na podlagi polnega delovnega časa, krajšega delovnega časa, četrtine časa ali enkrat tedensko v obdobju treh let, zahtevano obdobje opravljanja dejavnosti lahko močno razlikovalo, kar bi lahko glede na okoliščine primera povzročilo razlikovanje med kandidati, kar zadeva zahtevane izkušnje. (Glej točke 24, 26, 29, 30 in 85.)

Čeprav organ za imenovanja ni pristojen za razglasitev ničnosti ali spremembo odločitve, ki jo je sprejela natečajna komisija, mora pri izvajanju svojih pristojnosti kljub temu sprejemati zakonite odločitve. Torej ga ne morejo zavezovati odločitve natečajne komisije, katerih nezakonitost bi lahko posledično povzročila nezakonitost njegovih odločitev. Zato mora navedeni organ, preden zadevno osebo imenuje na delovno mesto uradnika, preveriti, ali ta izpolnjuje zahtevane pogoje. Kadar natečajna komisija nepravilno pripusti kandidata k natečaju in ga nato uvrsti na rezervni seznam, mora organ za imenovanja zavrniti imenovanje tega kandidata z obrazloženo odločbo, s čimer sodišču Unije omogoči, da presodi njeno utemeljenost. Glede na široko polje proste presoje, ki jo ima natečajna komisija pri odločitvi, ali kandidati s svojimi predhodnimi poklicnimi izkušnjami lahko izpolnijo pogoje za pripustitev k natečaju, pa se mora navedeni organ v okviru nadzora, ki ga izvaja nad pravilnostjo odločitev komisije, omejiti na preverjanje tega, da komisija v okviru polja proste presoje, ki ga ima, ni storila očitne napake pri presoji. Napako je mogoče opredeliti kot očitno le, kadar jo je mogoče zlahka odkriti z vidika meril, ki jih je zakonodajalec določil za izvajanje širokega polja proste presoje uprave. Torej je treba za to, da se dokaže, da je bila pri presoji dejstev storjena očitna napaka pri presoji, s katero je mogoče utemeljiti razveljavitev odločitve, prikazati, da presoje iz sporne odločitve niso sprejemljive. Povedano drugače, očitna napaka ne more obstajati, če je mogoče sporno presojo priznati kot resnično ali veljavno. Glede tega neobstoj informacij o presojah natečajne komisije organu za imenovanja ne more preprečiti, da ugotovi, da odločitev, ki jo je ta sprejela, lahko vsebuje očitno napako pri presoji. (Glej točke od 55 do 57 in 61.)

Način izračuna,v skladu s katerim se opravljeno delo ovrednoti na podlagi števila prevedenih strani, se na področju prevajanja uporablja zelo pogosto, in sicer tako s strani institucij kot v privatnem sektorju, verjetno ker se šteje za najbolj objektiven. Tako dejstva, da je organ za imenovanja za izračun minimalnih delovnih izkušenj, ki so določene v razpisu natečaja, uporabil merilo števila prevedenih strani na dan glede na razmerje, ki ga uporabljajo prevajalske službe institucije, torej pet strani na delovni dan, ni mogoče šteti kot očitno napačno. Glede tega je treba navesti, da odločbi natečajne komisije in organa za imenovanja nimata enakega obsega. Medtem ko se s prvo od teh odločb kandidata pripusti oziroma ne pripusti k natečaju, je odločba organa za imenovanja omejena na morebitno zaposlitev uspešnega kandidata s strani dane institucije. Opozoriti je treba, da navedeni organ ni pristojen za razglasitev ničnosti ali spremembo odločbe, ki jo je sprejela natečajna komisija. Glede na to, da se je želela zadevna oseba zaposliti v instituciji in ker natečajna komisija ni predvidela splošno uporabljive medinstitucionalne metode ali podala navedb o sprejemljivem izračunu, pa je organ za imenovanja pri instituciji upravičeno uporabil način izračuna, ki se znotraj institucije na splošno uporablja na področju prevajanja. (Glej točke od 104 do 106.)