ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
112

Sodišče prve stopnje je tako v zgoraj navedeni sodbi Coldiretti in drugi proti Svetu in Komisiji, na katero se sklicuje tožeča stranka, priznalo, da je treba tožbo šteti za dopustno, čeprav škoda, ki jo je utrpel vsak rejec, ni bila dokončno kvantificirana, potem ko je ugotovilo, da so na straneh 18 in 19 tožbe navedene različne kategorije škode, ki so jo utrpeli rejci goveda, in sicer, prvič, damnum emergens, povezan s prodajo živih živali pod ceno po prodajni ceni, ki naj bi bila po mnenju tožečih strank za 40 % nižja od tega, kar so rejci pričakovali, drugič, damnum emergens, povezan s stroški skrbi za živali, ki po koncu cikla pitanja niso bile prodane, tretjič, lucrum cessans, povezan z izostalo prodajo živali v tekočem letu, in četrtič, lucrum cessans, povezan s stalnim padanjem potrošnje govejega mesa v prihodnjih letih. Poleg tega je Sodišče prve stopnje navedlo, da priloge k tožbi vsebujejo podrobne ocene izgub, ki jih je domnevno utrpel italijanski sektor govejega mesa, ter da so v njih navedeni merila in parametri, uporabljeni pri teh ocenah. Nazadnje je Sodišče prve stopnje navedlo, da so tožeče stranke kljub zagotovitvi teh ocen poudarile velike težave, ki so jih imele pri oceni in pravilni kvantifikaciji škode, ki jo je utrpel vsak od rejcev, ter navedle, da so prav zato zahtevale, naj to zapleteno ugotovitev opravi skupina strokovnjakov. Sodišče prve stopnje je na podlagi tega ugotovilo, da je treba v teh okoliščinah priznati, da je tožba, ki je bila dopolnjena z informacijami v prilogah, dovolj natančna glede narave in značaja zatrjevane škode ter da so se tožene stranke in tudi Sodišče prve stopnje lahko seznanili s približnim obsegom zatrjevane škode.
Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 10. januarja 2006 – ArchiMEDES proti Komisiji

(Zadeva T-396/05 R)

„Postopek za izdajo začasne odredbe – Predlog za izdajo začasne odredbe – Arbitražna klavzula – Dopustnost – Nujnost – Odsotnost“

1. Izdaja začasne odredbe – Odložitev izvršitve – Začasne odredbe – Pogoji za izdajo – Nujnost – Fumus boni juris – Kumulativni pogoji (člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2)) (Glej točko 35.)

2. Izdaja začasne odredbe – Pogoji za dopustnost – Dopustnost tožbe v postopku v glavni stvari – Neupoštevnost – Okviri (Člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(1)) (Glej točko 44.)

3. Izdaja začasne odredbe – Odložitev izvršitve – Začasne odredbe – Pogoji za izdajo – Nujnost – Velika in nenadomestljiva škoda – Dokazno breme – Tehtanje vseh podanih interesov (člena 242 ES in 243 ES) (Glej točke od 50 do 52.)

Predmet

Predlog za odložitev izvršitve, prvič, odločbe Komisije, ki je zajeta v dopisu z dne 5. oktobra 2005, o zavrnitvi predloga tožeče stranke, da bi pobotala terjatev, drugič, odločbe Komisije, ki je zajeta v dopisu z dne 30. avgusta 2005, in tretjič, zadolžnice št. 3240705638 z dne 23. avgusta 2005.

Izrek

1) Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

2) Odločitev o stroških se pridrži.
Tožba na podlagi členov 230 ES in 238 ES v zvezi s plačilom, ki ga zahteva tožeča stranka v okviru izvršitve dveh pogodb, IPS-1999-00016 in IPS‑1999‑00022, sklenjenih v okviru programa za raziskave in tehnološki razvoj „Pospeševanje inovacij in spodbujanje vključevanja MSP“.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Ničnostna tožba – Izpodbojni akti (člena 226 ES in 230, četrti odstavek, ES) (Glej točke 27, 29, 30 in 32.)

2. Ničnostna tožba – Izpodbojni akt – Pojem – Akti z zavezujočimi pravnimi učinki (člena 226 ES in 230 ES) (Glej točko 35.)

3. Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Pravica do vložitve tožbe, ki jo imajo Komisija in države članice (člena 226 ES in 227 ES) (Glej točko 39.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 20. aprila 2005, da zoper Helensko republiko ne bo začela postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, in predlog, naj se odloči po vsebini.

Izrek

Izrek

1) Tožba se zavrže kot nedopustna.

2) Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.
Sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 9. januarja 2007 – Lootus Teine Osaühing proti Svetu

(Zadeva T-127/05)

„Ničnostna tožba — Uredba (ES) št. 2269/2004 in Uredba (ES) št. 2270/2004 — Ribolov — Možnosti ribolova globokomorskega staleža rib za države članice, ki so pristopile v Unijo leta 2004 — Osebe, ki jih Odločba neposredno in posamično zadeva — Nedopustnost“

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo (člen 230, četrti odstavek, ES; uredbi Sveta št. 2269/2004 in št. 2270/2004) (Glej točke od 39 do 47.)

Predmet

Predlog za delno razglasitev ničnosti, na eni strani, priloge k Uredbi Sveta (ES) št. 2269/2004 z dne 20. decembra 2004 o spremembah Uredbe (ES) št. 2340/2002 in Uredbe (ES) št. 2347/2002 o možnostih ribolova globokomorskega staleža rib za nove države članice, ki so pristopile v Unijo leta 2004 (UL L 396, str. 1), in na drugi strani, dela 2 priloge k Uredbi Sveta (ES) št. 2270/2004 z dne 22. decembra 2004 o določitvi ribolovnih možnosti za ribiška plovila Skupnosti za določene staleže globokomorskih rib za leti 2005 in 2006 (UL L 396, str. 4), v delu, v katerem se te določbe nanašajo na možnosti ribolova, dodeljene Estoniji.

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.

2. Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet.

3. Komisija nosi svoje stroške.

Sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 9. januarja 2007 – Lootus Teine Osaühing proti Svetu

(Zadeva T-127/05)

„Ničnostna tožba — Uredba (ES) št. 2269/2004 in Uredba (ES) št. 2270/2004 — Ribolov — Možnosti ribolova globokomorskega staleža rib za države članice, ki so pristopile v Unijo leta 2004 — Osebe, ki jih Odločba neposredno in posamično zadeva — Nedopustnost“

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo (člen 230, četrti odstavek, ES; uredbi Sveta št. 2269/2004 in št. 2270/2004) (Glej točke od 39 do 47.)

Predmet

Predlog za delno razglasitev ničnosti, na eni strani, priloge k Uredbi Sveta (ES) št. 2269/2004 z dne 20. decembra 2004 o spremembah Uredbe (ES) št. 2340/2002 in Uredbe (ES) št. 2347/2002 o možnostih ribolova globokomorskega staleža rib za nove države članice, ki so pristopile v Unijo leta 2004 (UL L 396, str. 1), in na drugi strani, dela 2 priloge k Uredbi Sveta (ES) št. 2270/2004 z dne 22. decembra 2004 o določitvi ribolovnih možnosti za ribiška plovila Skupnosti za določene staleže globokomorskih rib za leti 2005 in 2006 (UL L 396, str. 4), v delu, v katerem se te določbe nanašajo na možnosti ribolova, dodeljene Estoniji.

Izrek

1. Tožba se zavrže kot nedopustna.

2. Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil Svet.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Ničnostna tožba – Tožba, ki dejansko zadeva pogodbeni spor (člena 230 ES in 249 ES) (Glej točko 33.)

2. Postopek – Tožba – Obličnostne zahteve (Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 44(1)( c)) (Glej točki 58 in 61.)

Subject of the case

Predmet

Tožba na podlagi členov 230 ES in 238 ES v zvezi s plačilom, ki ga zahteva tožeča stranka v okviru izvršitve dveh pogodb, IPS-1999-00016 in IPS‑1999‑00022, sklenjenih v okviru programa za raziskave in tehnološki razvoj „Pospeševanje inovacij in spodbujanje vključevanja MSP“.

Izrek

Izrek

1) Tožba se zavrže kot nedopustna.

2) Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.
SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE (četrti senat)

z dne 26. aprila 2007

Zadeva T-415/04

Tebaldi in drugi

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2003 – Zavrnitev napredovanja – Dodelitev točk za napredovanje – Očitna nedopustnost“

Predmet: Tožba zaradi predloga za razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so v napredovalnem obdobju 2003 napredovali v višji naziv, ker ne vsebuje imen tožečih strank, in pripravljalnih aktov za to odločitev ter, podredno, odločbe o dodelitvi točk za napredovanje v ocenjevalnem obdobju 2003.

Odločitev: Tožba se zavrže kot očitno nedopustna. Vsaka stranka nosi svoje stroške.

Povzetek

Uradniki – Tožba – Pravni interes

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)

Tožba, ki jo uradnik vloži za razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v višji naziv v napredovalnem obdobju, ker na tem seznamu ni imena tožeče stranke, in podredno za razglasitev ničnosti odločbe o dodelitvi točk za napredovanje v delu, ki se nanaša nanj, je očitno nedopustna, če tožeča stranka v pisanjih ni navedla nobenega konkretnega podatka v zvezi s svojim osebnim položajem v zadevnem napredovalnem obdobju, kot so predvsem njen naziv, delovna doba v nazivu, skupno število točk za napredovanje, ki jih je prejela v različnih kategorijah, in prag za napredovanje, ki se uporablja za zadevni naziv, in torej ni navedla, zakaj ima osebni interes za vložitev tožbe.

Poleg tega, kadar se tožeča stranka v pisanjih izraža na splošno in abstraktno ter izpodbija predvsem dodelitev nekaterih kategorij točk za napredovanje, ne da bi navedla, koliko ta dodelitev vpliva na njene interese, ne da bi omenila svoj posebni primer ter dokazala povezavo med očitki, ki jih navaja, in svojim položajem, ti očitki ne zadevajo njenega osebnega pravnega položaja, ampak splošni položaj zaposlenih v isti instituciji, in ne morejo utemeljiti dopustnosti tožbe, ker uradnik ni upravičen delovati v interesu prava ali institucij in lahko v utemeljitev ničnostne tožbe uveljavlja le očitke, ki se nanašajo nanj osebno.

(Glej točke od 28 do 32 in 36.)

Napotitev na: Sodišče, 30. junij 1983, Schloh proti Svetu, 85/82, Recueil, str. 2105, točka 14; Sodišče prve stopnje, 25. september 1991, Sebastiani proti Parlamentu, T‑163/89, Recueil, str. II‑715, točka 25.
2)

Komisija nosi svoje stroške, povezane s tožbo proti Deira, Eutec, Mindshare, Società politecnica italiana ricerche e progetti, RPA, Carmen, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport, Europe Information Service, Managium in Aris Hellas, ter stroške, ki so jih utrpele Deira, Eutec, Mindshare, Società politecnica italiana ricerche e progetti, RPA, Carmen, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport, Europe Information Service in Managium.
Predlog Komisije, naj se tožene stranke obsodi na vračilo presežnega denarnega prispevka, ki ga je izplačala Evropska skupnost iz naslova dveh pogodb, sklenjenih v okviru izvajanja programa Skupnosti „Telematics systems in the area of transport“.
Sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 8. januarja 2008 – Komisija proti Lior in drugim

(Zadeva T-245/04)

„Arbitražna klavzula — Pristojnost Sodišča prve stopnje — Tožba proti Evropskemu gospodarskemu interesnemu združenju ter njegovim članom in bivšim članom — Delna nepristojnost“

Postopek — Sprožitev postopka na Sodišču prve stopnje na podlagi arbitražne klavzule (člena 238 ES in 240 ES) (Glej točke od 111 do 113 in od 138 do 140.)

Predmet

Tožba v skladu s členom 238 ES, s katero se predlaga solidarno obsodbo toženih strank, za vrnitev predujma, ki ga je Skupnost nakazala zaradi izvrševanja šestih pogodb v okviru programa Thermie in pogodbe, sklenjene v okviru programa Alterner II.

Izrek

1. Tožba se v delu, ki se nanaša na Deira SA, Eutec Srl, Mindshare BVBA, Società politecnica italiana ricerche e progetti Srl, RPA Spa, Carmen eV, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport SA, Europe Information Service SA, Managium SPRL in Aris Hellas EPE zavrže kot nedopustna.

2. Komisija nosi svoje stroške, povezane s tožbo proti Deira, Eutec, Mindshare, Società politecnica italiana ricerche e progetti, RPA, Carmen, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport, Europe Information Service, Managium in Aris Hellas, ter stroške, ki so jih utrpele Deira, Eutec, Mindshare, Società politecnica italiana ricerche e progetti, RPA, Carmen, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport, Europe Information Service in Managium.

3. Aris Hellas nosi svoje stroške.

Sklep Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 8. januarja 2008 – Komisija proti Lior in drugim

(Zadeva T-245/04)

„Arbitražna klavzula — Pristojnost Sodišča prve stopnje — Tožba proti Evropskemu gospodarskemu interesnemu združenju ter njegovim članom in bivšim članom — Delna nepristojnost“

Postopek — Sprožitev postopka na Sodišču prve stopnje na podlagi arbitražne klavzule (člena 238 ES in 240 ES) (Glej točke od 111 do 113 in od 138 do 140.)

Predmet

Tožba v skladu s členom 238 ES, s katero se predlaga solidarno obsodbo toženih strank, za vrnitev predujma, ki ga je Skupnost nakazala zaradi izvrševanja šestih pogodb v okviru programa Thermie in pogodbe, sklenjene v okviru programa Alterner II.

Izrek

1. Tožba se v delu, ki se nanaša na Deira SA, Eutec Srl, Mindshare BVBA, Società politecnica italiana ricerche e progetti Srl, RPA Spa, Carmen eV, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport SA, Europe Information Service SA, Managium SPRL in Aris Hellas EPE zavrže kot nedopustna.

2. Komisija nosi svoje stroške, povezane s tožbo proti Deira, Eutec, Mindshare, Società politecnica italiana ricerche e progetti, RPA, Carmen, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport, Europe Information Service, Managium in Aris Hellas, ter stroške, ki so jih utrpele Deira, Eutec, Mindshare, Società politecnica italiana ricerche e progetti, RPA, Carmen, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport, Europe Information Service in Managium.
Staff case summary



Staff case summary

Povzetek

Uradniki – Tožba – Pravni interes

(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)

Tožba, ki jo uradnik vloži za razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so napredovali v višji naziv v napredovalnem obdobju, ker na tem seznamu ni imena tožeče stranke, in podredno za razglasitev ničnosti odločbe o dodelitvi točk za napredovanje v delu, ki se nanaša nanj, je očitno nedopustna, če tožeča stranka v pisanjih ni navedla nobenega konkretnega podatka v zvezi s svojim osebnim položajem v zadevnem napredovalnem obdobju, kot so predvsem njen naziv, delovna doba v nazivu, skupno število točk za napredovanje, ki jih je prejela v različnih kategorijah, in prag za napredovanje, ki se uporablja za zadevni naziv, in torej ni navedla, zakaj ima osebni interes za vložitev tožbe.

Poleg tega, kadar se tožeča stranka v pisanjih izraža na splošno in abstraktno ter izpodbija predvsem dodelitev nekaterih kategorij točk za napredovanje, ne da bi navedla, koliko ta dodelitev vpliva na njene interese, ne da bi omenila svoj posebni primer ter dokazala povezavo med očitki, ki jih navaja, in svojim položajem, ti očitki ne zadevajo njenega osebnega pravnega položaja, ampak splošni položaj zaposlenih v isti instituciji, in ne morejo utemeljiti dopustnosti tožbe, ker uradnik ni upravičen delovati v interesu prava ali institucij in lahko v utemeljitev ničnostne tožbe uveljavlja le očitke, ki se nanašajo nanj osebno.

(Glej točke od 28 do 32 in 36.)

Napotitev na: Sodišče, 30. junij 1983, Schloh proti Svetu, 85/82, Recueil, str. 2105, točka 14; Sodišče prve stopnje, 25. september 1991, Sebastiani proti Parlamentu, T‑163/89, Recueil, str. II‑715, točka 25.
Keywords

Summary



Keywords

1. Začasna odredba – Odložitev izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za dodelitev – Huda in nepopravljiva škoda – Premoženjska škoda – Položaj, ki bi lahko ogrozil obstoj družbe tožeče stranke ali nepopravljivo spremenil njen tržni položaj

(Člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2))

2. Začasna odredba – Odložitev izvršitve – Začasni ukrepi – Pogoji za dodelitev – Huda in nepopravljiva škoda – Nepremoženjska škoda – Škodovanje ugledu podjetja, ki ga povzroči neoddaja javnega naročila – Izključitev

(Člena 242 ES in 243 ES; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 104(2))

Summary

1. V okviru postopka za izdajo začasne odredbe premoženjske škode načeloma ni mogoče šteti kot nepopravljivo ali težko popravljivo, ker je lahko predmet naknadnega finančnega nadomestila in tako pomeni gospodarsko izgubo, ki se lahko nadomesti v okviru pravnih sredstev, predvidenih v Pogodbi, zlasti v členu 288 ES. Drugače bi bilo, če bi se tožeča stranka, če začasne odredbe ne bi bilo, znašla v položaju, ki bi lahko ogrozil njen obstoj ali bi nepopravljivo spremenil njen tržni položaj.

(Glej točke 43, 45 in 46.)

2. Odločba o neoddaji javnega naročila nima nujno za posledico nastanka nepopravljive škode, ki bi bila povzročena ugledu in verodostojnosti ponudnikov, katerih ponudba ni bila sprejeta. Udeležba v postopku javnega razpisa, ki je visoko konkurenčen, namreč nujno pomeni tveganje za vse udeležence in izločitev ponudnika na podlagi pravil razpisa sama po sebi ne povzroči škode. Prav tako je dejstvo, da podjetje ob novem razpisu nima pravice podaljšati pogodbe za določeno trajanje, posledica periodičnosti razpisov za javna naročila in za to podjetje ne pomeni nobenega škodovanja njegovi verodostojnosti in njegovemu ugledu.

(Glej točki 53 in 54.)
Zadeva T-445/04

Energy Technologies ET SA

proti

Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

„Znamka Skupnosti — Zastopanje po odvetniku — Očitna nedopustnost“

Sklep Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 28. februarja 2005 II-679

Povzetek sklepa

Postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Postopkovne zahteve – Podpis odvetnika – Tožeča stranka, ki jo zastopa oseba s pravno izobrazbo, ki ni odvetnik – Nedopustnost

(Statut Sodišča, člen 19, četrti odstavek)

Iz člena 19, četrti odstavek, Statuta Sodišča, ki se za postopek pred Sodiščem prve stopnje uporablja na podlagi člena 53 tega statuta, jasno izhaja, da morata biti za to, da lahko nekdo pred sodišči Skupnosti zastopa stranke, ki niso države članice ali institucije Skupnosti, kumulativno izpolnjena dva pogoja, in sicer, da je ta oseba odvetnik in da je vpisana v imenik odvetnikov v eni od držav članic ali drugi državi, ki je podpisnica Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru. To sta bistveni postopkovni zahtevi, njuna kršitev pa povzroči nedopustnost tožbe.

Zato ni dopustna tožba, ki jo je vložila neprivilegirana stranka in jo je podpisala oseba s pravno izobrazbo, ki, čeprav lahko zastopa stranke v okviru pravnih sredstev pred sodišči države članice, ne izpolnjuje vseh pogojev za odvetnika, ki jih določa upoštevna nacionalna zakonodaja in zato ni odvetnik v smislu člena 19 Statuta.

(Glej točke 7, 9 in 10.)
2

Na podlagi teh odločb so bile 12. in 13. februarja 2003 opravljene preiskave v prostorih tožečih strank v Ecclesu, Manchester (Združeno kraljestvo). Med to preiskavo so zastopniki Komisije naredili kopije številnih listin. Med preiskavo so zastopniki tožečih strank obvestili zastopnike Komisije, da bi bile nekatere listine lahko varovane s poklicno tajnostjo, ki varuje komuniciranje z odvetniki. Med pregledom zadevnih listin se je pojavilo nesoglasje v zvezi s petimi listinami, ki so bile obravnavane na dva različna načina. Zastopniki Komisije namreč niso takoj sprejeli dokončne odločitve o tem, ali sta dve od listin varovani. Zato so naredili kopije in jih dali v zapečateno kuverto, ki so jo odnesli ob koncu preiskave. Za druge tri zadevne listine je zastopnik Komisije, odgovoren za preiskavo, menil, da niso bile varovane s poklicno tajnostjo, zato je naredil kopije in jih vložil v preostali spis, ne da bi jih ločil v zapečateni kuverti.
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Ničnostna tožba

–

Fizične ali pravne osebe

–

Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo (člen 230, pododstavek 4, ES; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/33, člen 5(1)) (Glej točke 42 in 43 ter od 68 do 72.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Direktive 2003/33/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o oglaševanju in sponzorstvu tobačnih izdelkov (UL L 152, str. 16), zlasti njenega člena 5(1).

Izrek

Izrek

1) Tožba se zavrže kot nedopustna.

2) Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki sta jih priglasila Parlament in Svet.

3) Kraljevina Španija, Republika Finska in Komisija ter Hokenheim-Ring GmbH in Exploitatie Circuit Park Zandvoort BV nosijo svoje stroške.
Keywords

Summary



Keywords

1. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo – Uredba o registraciji geografskih označb in geografskega porekla – Tožba podjetij, ki izdelujejo sir feta v drugi državi članici, kot je država članica porekla tega sira – Nedopustnost

(Člen 230, četrti odstavek, ES; Uredba Sveta št. 2081/92; Uredba Komisije št. 1829/2002)

2. Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo – Razlaga pogoja contra legem glede potrebe po posamičnem zadevanju – Nedopustnost

(Člen 230, četrti odstavek, ES)

Summary

1. Uredba št. 1829/2002 o spremembi Priloge k Uredbi št. 1107/96 o registraciji geografskih označb in geografskega porekla po postopku iz člena 17 Uredbe št. 2081/92, če se nanaša na registracijo imena „feta“ kot zaščitene označbe porekla, pomeni ukrep splošne veljave v smislu člena 249, drugi odstavek, ES, ker s tem, da priznava vsem podjetjem, katerih proizvodi ustrezajo predpisanim geografskim in kakovostnim zahtevam, pravico, da jih tržijo pod zgornjim imenom, in s tem, da to pravico odreka vsem tistim, katerih proizvodi ne izpolnjujejo teh pogojev, ki so enaki za vsa podjetja, velja za objektivno določene situacije in ima pravne učinke za abstraktno določene skupine oseb.

Zato ta uredba lahko fizično ali pravno osebo posamično zadeva samo, če zadevni akt nanjo vpliva zaradi določenih, zanjo značilnih lastnosti ali zaradi dejanskega položaja, ki je zanjo značilen v razmerju do vsake druge osebe in jo zato individualizira podobno kot naslovnika odločbe. To pa za določena podjetja, ki izdelujejo sir feta zunaj Grčije, države članice porekla tega sira, ne velja.

Dejstvo, da ta podjetja spadajo med glavne proizvajalce fete v Evropski skupnosti, katerih število je omejeno in izdelajo več kot 90 % fete v državi članici, v kateri imajo sedež, ter svoje izdelke tržijo pod zaščitenim imenom, samo po sebi ne zadostuje, da se opredelili glede na vse druge gospodarske subjekte, ki jih zadeva Uredba št. 1829/2002, ker splošne veljave in zato normativnosti akta ne omaja možnost, da se bolj ali manj natančno določi število ali celo identiteta pravnih subjektov, za katere se uporablja v danem trenutku.

Poleg tega dejstvo, da je bil za registracijo zaščitenega imena uporabljen poenostavljen postopek, ne bi moglo pomeniti kršitve postopkovnih pravic teh podjetij, ker Uredba št. 2081/92 posameznikom na ravni Skupnosti ne priznava posebnih postopkovnih jamstev.

(Glej točke od 54 do 56, 58, 59 in 67.)

2. Če je res, da je treba pogoj posamičnega interesa, ki ga zahteva člen 230, četrti odstavek, ES razlagati v smislu načela učinkovitega sodnega varstva ob upoštevanju različnih okoliščin, ki lahko individualizirajo tožečo stranko, taka razlaga ne more privesti do neupoštevanja zadevnega pogoja, ki ga izrecno predvideva Pogodba ES, ne da bi prekoračila pooblastila, ki jih podeljuje sodiščem Skupnosti. Iz tega izhaja, da fizična ali pravna oseba, ki ne izpolni tega pogoja, v nobenem primeru ne more vložiti ničnostne tožbe zoper uredbo.

(Glej točko 72.)
31

Kar zadeva težavnost primera in obseg dela, ki bi ga zaradi postopka lahko imeli zastopniki in svetovalci tožečih strank, je treba poudariti, da so bila – vsaj med prvim delom postopka pred Sodiščem prve stopnje in do izdaje vmesne sodbe – sporna vprašanja, ki so se nanašala zlasti na določitev, ali gre za spor v zvezi z nepogodbeno odgovornostjo ali s področja razmerij med Skupnostjo in njenimi zastopniki, na dopustnost odškodninskih zahtevkov glede na rok ali na razlago statuta JET, sicer zahtevna, vendar skupna vsem tožečim strankam.