ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 141/6

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 14. marca 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Jutta Leth proti Republik Österreich, Land Niederösterreich

(Zadeva C-420/11) (1)

(Okolje - Direktiva 85/337/EGS - Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje - Soglasje za izvedbo takega projekta brez ustrezne presoje - Cilji te presoje - Pogoji, od katerih je odvisna pravica do odškodnine - Vključitev ali nevključitev zaščite posameznikov pred premoženjsko škodo)

2013/C 141/09

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Jutta Leth

Toženi stranki: Republik Österreich, Land Niederösterreich

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 3 Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 248), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 3, str. 151) in Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 466) – Odobritev projekta brez ustrezne presoje njegovih vplivov na okolje – Odškodninska tožba posameznika zaradi zmanjšanja vrednosti njegove nepremičnine zaradi navedenega projekta – Cilji presoje vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje – Vključitev ali nevključitev zaščite posameznikov pred premoženjsko škodo

Izrek

Člen 3 Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 in Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/35/ES z dne 26. maja 2003, je treba razlagati tako, da presoja vplivov na okolje, kakršna je določena v tem členu, ne vključuje presoje vplivov zadevnega projekta na vrednost materialne lastnine. Vendar je premoženjska škoda, če je neposredna gospodarska posledica vplivov javnega ali zasebnega projekta na okolje, vključena v cilj, ki ga uresničuje ta direktiva.

V skladu s pravom Unije in brez poseganja v manj stroga pravila nacionalnega prava na področju odgovornosti države okoliščina, da je bila v nasprotju z zahtevami iz navedene direktive presoja vplivov na okolje opuščena, sama po sebi načeloma posamezniku ne daje pravice do povrnitve navadne premoženjske škode, ki je nastala z zmanjšanjem vrednosti njegove nepremičnine zaradi vplivov tega projekta na okolje. Vendar mora nacionalno sodišče preveriti, ali so izpolnjene zahteve iz prava Unije, ki veljajo na področju pravice do odškodnine, še zlasti obstoj neposredne vzročne zveze med zatrjevano kršitvijo in nastalo škodo.

(1) UL C 319, 29.10.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 86/5

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 29. januarja 2013 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Constanța – Romunija) – Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Constanța – Izvršitev evropskih nalogov za prijetje, izdanih proti Ciprianu Vasileju Raduju

(Zadeva C-396/11) (1)

(Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami - Evropski nalog za prijetje, izdan z namenom uvedbe kazenskega postopka - Razlogi za zavrnitev izvršitve)

2013/C 86/07

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Curtea de Apel Constanța

Stranka v postopku v glavni stvari

Ciprian Vasile Radu

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Curtea de Apel Constanța – Razlaga Okvirnega sklepa Sveta z dne 13. junija 2002, 2002/584/PNZ, o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34) in člena 6 PEU ter Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti njenih členov 6, 48 in 52 – Evropski nalog za prijetje izdan zaradi pregona – Možnost države članice, ki izvrši evropski nalog za prijetje, da zavrne zahtevo za predajo zahtevane osebe zaradi nespoštovanja Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, in zaradi tega, ker odreditvena država članica v celoti ali delno ni prenesla Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ

Izrek

Okvirni sklep Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (2002/584/PNZ), kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009, je treba razlagati tako, da izvršitveni pravosodni organi ne smejo zavrniti izvršitve evropskega naloga za prijetje, ki je bil izdan z namenom uvedbe kazenskega postopka, iz razloga, da zahtevana oseba pred izdajo tega naloga za prijetje v odreditveni državi članici ni bila zaslišana.

(1) UL C 282, 24.9.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 26/5

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Schienen-Control Kommission – Avstrija) – Westbahn Management GmbH proti ÖBB Infrastruktur AG

(Zadeva C-136/11) (1)

(Prevoz - Železniški prevoz - Obveznost upravljavca železniške infrastrukture, da prevoznikom v železniškem prometu sproti zagotovi vse informacije o vlakovnem prometu, zlasti tiste o morebitnih zamudah povezovalnih vlakov)

2013/C 26/09

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Schienen-Control Kommission

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Westbahn Management GmbH

Tožena stranka: ÖBB Infrastruktur AG

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Schienen Control Kommission – Razlaga člena 8(2) in dela II Priloge II k Uredbi (ES) št. 1371/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o pravicah in obveznostih potnikov v železniškem prometu (UL L 315, str. 14) ter člena 5 in Priloge II k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 5, str. 404) – Obveznost upravljavca železniške infrastrukture, da prevoznikom v železniškem prometu sproti zagotovi vse informacije o vlakovnem prometu, zlasti tiste o morebitnih zamudah povezovalnih vlakov

Izrek

1. Člen 8(2) Uredbe (ES) št. 1371/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o pravicah in obveznostih potnikov v železniškem prometu v povezavi z delom II Priloge II k tej uredbi je treba razlagati tako, da morajo informacije o glavnih povezovalnih storitvah poleg predvidene ure odhoda zajemati tudi objave o zamudah ali odpovedih teh povezovalnih storitev, ne glede na to, kateri prevoznik v železniškem prometu jih zagotavlja.

2. Člen 8(2) Uredbe št. 1371/2007 v povezavi z delom II Priloge II k tej uredbi in člen 5 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004, v povezavi s Prilogo II k tej direktivi je treba razlagati tako, da mora upravljavec železniške infrastrukture prevoznikom v železniškem prometu brez diskriminacije sproti zagotoviti podatke o vlakih drugih prevoznikov v železniškem prometu, če gre pri teh vlakih za glavne povezovalne storitve v smislu dela II Priloge II k Uredbi št. 1371/2007.

(1) UL C 173, 11.6.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 9/14

Sodba Sodišča (peti senat) z dne 8. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeitsgericht Passau – Nemčija) – Alexander Heimann (C-229/11), Konstantin Toltschin (C-230/11) proti Kaiser GmbH

(Združeni zadevi C-229/11 in C-230/11) (1)

(Socialna politika - Direktiva 2003/88/ES - Skrajšanje delovnega časa („Kurzarbeit“) - Zmanjšanje pravice do plačanega letnega dopusta glede na skrajšanje delovnega časa - Denarno nadomestilo)

2013/C 9/21

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Arbeitsgericht Passau

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Alexander Heimann (C-229/11) in Konstantin Toltschin (C-230/11)

Tožena stranka: Kaiser GmbH

Predmet

Predloga za sprejetje predhodne odločbe - Arbeitsgericht Passau – Razlaga člena 31(2) Listine o temeljnih pravicah (UL C 83, str. 389) in člena 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 381) – Skrajšanje običajnega delovnega časa, ki se v podjetju izvaja zaradi skrajšanja delovnega časa („Kurzarbeit“) – Nacionalna zakonodaja, ki določa zmanjšanje pravice do plačanega letnega dopusta glede na zmanjšanje delovnih dni delavca s skrajšanim delovnim časom

Izrek

Člen 31(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člen 7(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni zakonodaji ali praksi, kot je socialni načrt, ki ga skleneta podjetje in njegov svet delavcev, na podlagi katerega se pravica do plačanega letnega dopusta delavca s skrajšanim delovnim časom izračuna po načelu pro rata temporis.

(1) UL C 269, 10.9.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 9/11

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 15. novembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemčija) – Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main e.G. proti Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

(Zadeva C-56/11) (1)

(Žlahtniteljske pravice v Skupnosti - Uredba (ES) št. 2100/94 - Predelava - Obveznost predelovalca, da posreduje informacije imetniku žlahtniteljske pravice v Skupnosti - Zahteve glede trenutka vložitve in vsebine zahteve za informacije)

2013/C 9/15

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberlandesgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Raiffeisen-Waren-Zentrale Rhein-Main e.G.

Druga stranka: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberlandesgericht Düsseldorf – Razlaga člena 14(3), šesta alinea, Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 16, str. 390) in člena 9(2) in (3) Uredbe Komisije (ES) št. 1768/95 z dne 24. julija 1995 o izvajanju pravil o kmetijski izjemi, predvideni v členu 14(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 18, str. 63) – Obveznost predelovalca, da posreduje informacije imetniku žlahtniteljske pravice v Skupnosti – Zahteve glede trenutka vložitve in vsebine zahteve za informacije, ki lahko utemelji obveznost posredovanja informacij

Izrek

1. Člen 9(3) Uredbe Komisije (ES) št. 1768/95 z dne 24. julija 1995 o izvajanju pravil o kmetijski izjemi, predvideni v členu 14(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 2605/98 z dne 3. decembra 1998, je treba razlagati tako, da obveznost predelovalca, da poda informacije v zvezi z zavarovanimi sortami, nastane, če zahtevo za informacije v zvezi z določenim tržnim letom prejme pred iztekom tržnega leta, na katero se ta zahteva nanaša. Vendar lahko taka obveznost obstaja v zvezi z informacijami, ki se nanašajo na zadnja tri predhodna tržna leta, če je imetnik žlahtniteljske pravice v Skupnosti prvo zahtevo glede istih sort istemu predelovalcu predložil v prvem letu od predhodnih tržnih let, na katere se zahteva nanaša.

2. Določbe člena 14(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 z dne 27. julija 1994 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti v povezavi s členom 9 Uredbe št. 1768/95, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 2605/98, je treba razlagati tako, da ni treba, da zahteva za informacije, ki jo imetnik žlahtniteljske pravice v Skupnosti predloži predelovalcu, vsebuje dokaze za indice, ki se navajajo. Poleg tega okoliščina, da je nek kmet opravil pogodbeno sajenje zavarovane sorte, še ne pomeni indica, da je predelovalec pridelek, pridobljen s sajenjem semenskega materiala navedene sorte, predelal za njegovo sajenje ali ga namerava predelati. Vendar lahko to glede na ostale okoliščine primera omogoča sklep o obstoju takega indica, kar pa mora predložitveno sodišče preveriti v sporu, o katerem odloča.

(1) UL C 145, 14.5.2011.
1.

Češka republika s tem, da je dovolila prodajo pomazánkové máslo (mazavega masla) pod oznako „máslo“ (maslo), čeprav ta izdelek vsebuje manj kot 80 % mlečne maščobe in več kot 16 % vode ter več kot 2 % nemastne suhe snovi, ni izpolnila obveznosti iz člena 115 Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o „enotni SUT“) v povezavi s točko I(2), prvi in drugi pododstavek, Priloge XV k tej uredbi ter z delom A, točki 1 in 4, dodatka k tej prilogi.
1.

Člen 1, točka 2(b), Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004, je treba razlagati tako, da je za opredelitev pojma „farmakološko delovanje“ v smislu te določbe mogoče upoštevati opredelitev tega pojma v smernicah za razmejitev med Direktivo 76/768 o kozmetičnih izdelkih in Direktivo 2001/83 o zdravilih, ki so jih skupno pripravile službe Komisije in pristojni organi držav članic.
SL Uradni list Evropske unije C 366/13

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 4. oktobra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña – Španija) – Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor proti Iberii, Líneas Aéreas de España SA

(Zadeva C-321/11) (1)

(Zračni promet - Uredba (ES) št. 261/2004 - Odškodnina za potnike v primeru zavrnitve vkrcanja - Pojem „zavrnitev vkrcanja“ - Preklic potnikovega vstopnega kupona s strani prevoznika zaradi domnevane zamude prejšnjega leta, pri katerem je bila prijava opravljena tudi za zadevni let in ki ga izvaja isti prevoznik)

2012/C 366/21

Jezik postopka: španščina

Predložitveno sodišče

Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor

Tožena stranka: Iberia, Líneas Aéreas de España SA

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Juzgado de lo Mercantil de A Coruña – Razlaga členov 2(j), 3(2) in 4(3) Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL L 46, str. 1) – Pojem zavrnitve vkrcanja – Zavrnitev vkrcanja na letalo za povezavo zaradi zamude prvega leta, za katero je bila odgovorna letalska družba – Dodelitev mest na povezovalnem letu drugim potnikom zaradi domnevane, vendar ne potrjene, nezmožnosti potnikov, da bi pravočasno prispeli za vkrcanje na povezovalni let.

Izrek

Člen 2(j) Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 v povezavi s členom 3(2) Uredbe št. 261/2004 je treba razlagati tako, da pojem „zavrnitev vkrcanja“ vključuje položaj, v katerem letalski prevoznik v okviru ene pogodbe o prevozu, ki zajema več rezervacij za letalske lete, ki si neposredno sledijo in za katere je prijava opravljena sočasno, nekaterim potnikom zavrne vkrcanje, ker ima prvi let, zajet v njihovi rezervaciji, zamudo, ki se pripiše temu prevozniku, in je ta prevoznik napačno predvidel, da ti potniki ne bodo prispeli pravočasno, da bi se vkrcali na drugi let.

(1) UL C 282, 24.9.2011.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 5. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel d'Amiens – Francija) – Evropski nalog za prijetje, izdan zoper Joaa Pedra Lopesa Da Silvo Jorgeja

(Zadeva C-42/11) (1)

(Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami - Člen 4, točka 6 - Razlog za fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje - Prenos v nacionalno pravo - Aretirana oseba, ki je državljan odreditvene države članice - Evropski nalog za prijetje, izdan zaradi izvršitve zaporne kazni - Zakonodaja države članice, ki pridržuje fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje za primere zahtevanih oseb, ki so državljani te države članice)

(2012/C 331/07)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Cour d'appel d'Amiens

Stranka v postopku v glavni stvari

Joao Pedro Lopes Da Silva

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Cour d'appel d'Amiens – Razlaga člena 4(6) Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 36) in člena 18 PDEU – Evropski nalog za prijetje, izdan zaradi izvršitve zaporne kazni – Zakonodaja države članice, ki pridržuje fakultativno neizvršitev evropskega naloga za prijetje za primere zahtevanih oseb, ki so državljani te države članice – Diskriminacija na podlagi državljanstva

Izrek

Člen 4, točka 6, Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami in člen 18 PDEU je treba razlagati tako, da čeprav lahko država članica pri prenosu navedenega člena 4, točka 6, omeji primere, v katerih lahko nacionalni izvršitveni pravosodni organ zavrne predajo osebe, ki spada na področje uporabe te določbe, s tega področja uporabe ne more absolutno in samodejno izključiti državljanov drugih držav članic, ki se nahajajo ali prebivajo na njenem ozemlju, ne glede na njihove vezi s to državo članico.

Predložitveno sodišče mora ob upoštevanju celotnega nacionalnega prava in ob uporabi načinov razlage, ki jih priznava to pravo, nacionalno pravo razlagati kolikor mogoče glede na besedilo in cilj Okvirnega sklepa 2002/584, zato da zagotovi polni učinek tega okvirnega sklepa in doseže rešitev, ki je v skladu z njegovim ciljem.

(1) UL C 103, 2.4.2011.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 6. septembra 2012 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunal Central Administrativo Sul – Portugalska) – Portugal Telecom SGPS, SA proti Fazenda Pública

(Zadeva C-496/11) (1)

(DDV - Šesta direktiva - Člena 17(2) in 19 - Odbitki - Dolgovani ali plačani davek za storitve, ki jih pridobi holdinška družba - Storitve, ki imajo neposredno, takojšnjo in nedvomno povezavo z obdavčenimi izstopnimi transakcijami)

(2012/C 331/18)

Jezik postopka: portugalščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Central Administrativo Sul

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka; Pritožnica: Portugal Telecom SGPS, SA

Druga stranka: Fazenda Pública

Ob udeležbi: Ministério Público

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Tribunal Central Administrativo Sul – Razlaga člena 17(2) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih - Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23) – Odbitki – Dolgovani ali plačani davek za storitve, ki jih pridobi holdinška družba – Storitve, ki imajo neposredno, takojšnjo in nedvomno povezavo z obdavčenimi izstopnimi transakcijami

Izrek

Člen 17(2) in (5) Šeste direktive Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero je treba razlagati tako, da je holdinška družba, kakršna nastopa v postopku o glavni stvari, ki dopolnilno k svoji glavni dejavnosti upravljanja deležev družb, v katerih ima ves kapital ali del tega, pridobiva blago in storitve, ki jih nato zaračunava navedenim družbam, upravičena odbiti znesek vstopnega davka na dodano vrednost, če imajo vstopne storitve neposredno in takojšnjo povezavo z izstopnimi gospodarskimi transakcijami, za katere je priznana pravica do odbitka. Kadar holdinška družba uporablja navedeno blago in storitve za opravljanje tako gospodarskih transakcij, za katere je priznana pravica do odbitka, kot za gospodarske transakcije, za katere ni priznana pravica do odbitka, je odbiten samo del davka na dodano vrednost, ki je sorazmeren z zneskom, ki se pripiše prvim transakcijam, in nacionalna davčna uprava lahko predpiše eno od metod za določitev pravice do odbitka, ki so naštete v navedenem členu 17(5). Kadar se navedeno blago in storitve uporabljajo tako za gospodarske dejavnosti kot za negospodarske dejavnosti, se člen 17(5) Šeste direktive 77/388 ne uporablja in metode odbitka in razdelitve določijo države članice, ki morajo pri izvajanju te diskrecijske pravice upoštevati cilj in sistematiko Šeste direktive 77/388 in na tej podlagi predvideti način izračunavanja, ki objektivno odraža dejanski del vstopnih stroškov, ki se pripišejo vsaki od teh dveh dejavnosti.

(1) UL C 362, 10.12.2011.
SL Uradni list Evropske unije C 295/14

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 19. julija 2012 – Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl proti Evropski komisiji

(Zadeva C-264/11 P) (1)

(Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Kazni - Industrija pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin - Dokazna vrednost izjav, ki so bile dane v okviru politike ugodnega obravnavanja)

2012/C 295/22

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnice: Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl (zastopnik: J. Brück, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopnika: V. Bottka in R. Sauer, zastopnika)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 24. marca 2011 v zadevi Kaimer in drugi proti Komisiji (T-379/06), s katero je Splošno sodišče deloma zavrnilo tožbo, s katero so želele pritožnice doseči razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 4180 final z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP, ki se nanaša na omejevalni sporazum v industriji pribora (fitingov) iz bakra in bakrenih zlitin, ali, podredno, zmanjšanje glob, ki so jim bile naložene – Izkrivljanje dokazov – Napačna presoja dokazne vrednosti izjav, ki so bile dane v okviru politike ugodnega obravnavanja – Kršitev členov 6 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbe Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG in Sanha Italia Srl nosijo stroške postopka.

(1) UL C 269, 10.9.2011.