ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 151/10

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Združeno kraljestvo) 14. februarja 2014 – Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson proti WW Realisation 1 Ltd (v stečaju), Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills

(Zadeva C-80/14)

2014/C 151/13

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW), B. Wilson

Tožene stranke: WW Realisation 1 Ltd (v likvidaciji), Ethel Austin Ltd, Secretary of State for Business, Innovation and Skills

Vprašanji za predhodno odločanje

1. (a) Ali se besedna zveza „najmanj 20“ iz člena 1(1)(a)(ii) Direktive 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti (1) (v nadaljevanju: Direktiva) nanaša na število odpustov v vseh poslovnih enotah delodajalca, v katerih pride do teh odpustov v obdobju 90 dni, ali se nanaša na število odpustov v vsaki posamezni poslovni enoti? (b) Če se člen 1(1)(a)(ii) nanaša na število odpustov v posamezni poslovni enoti, kako je treba razlagati pojem „podjetje [poslovna enota]“? Natančneje, ali je treba pojem „podjetje [poslovna enota]“ razlagati tako, da pomeni celotno zadevno podjetje za prodajo na drobno, ker je enotna ekonomska poslovna enota, ali tisti del podjetja, ki namerava odpuščati, in ne enota, kamor je delavec razporejen, da opravlja svoje delo, kot je vsaka posamezna trgovina?

2. Ali se lahko država članica, kadar delavec predlaga, naj se zasebnemu delodajalcu naloži plačilo varstvene odškodnine, sklicuje na to ali zatrjuje, da Direktiva ne podeljuje pravic z neposrednim učinkom proti delodajalcu v okoliščinah, v katerih: (i) bi moral zasebni delodajalec, ker se ni posvetoval v skladu z Direktivo, delavcu izplačati varstveno odškodnino, če bi država članica pravilno prenesla to direktivo; in (ii) bi morala država članica ob upoštevanju katerih koli omejitev odgovornosti, naloženih jamstveni ustanovi države članice v skladu s členom 4 Direktive 2008/94/ES z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca, (2) ker je ta delodajalec insolventen, v primeru, v katerem se zasebnemu delodajalcu naloži plačilo varstvene odškodnine, ki je ta ne izplača, in se pri državi članici vloži zahteva za izplačilo te odškodnine, delavcu izplačati tako odškodnino v skladu z nacionalnimi predpisi, s katerimi je bila prenesena ta direktiva?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 327.

(2) UL L 283, str. 36.
—

Razglasi naj se, da Republika Malta s tem, da je od malteških starostnih pokojnin odbila znesek pokojnine javnega uslužbenca v Združenem kraljestvu na podlagi, glede na okoliščine primera, The Principal Civil Service Pension Scheme, The National Health Service Pension Scheme oziroma The Armed Forces Pension Scheme 1975, ki se nanašajo na Royal Air Force, ni izpolnila obveznosti iz člena 46b Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 (1) z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila spremenjena in konsolidirana z Uredbo 118/97 z dne 2. decembra 1996 (2) in člena 54 Uredbe (ES) št. 883/2004 (3) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti;
3.

Ali člen 45(2) PDEU v povezavi s členom 18 PDEU nasprotuje nacionalni določbi, ki državljane Unije, ki se lahko kot iskalci zaposlitve sklicujejo na izvrševanje pravice do prostega gibanja, za obdobje pravice do prebivanja zgolj zaradi iskanja zaposlitve brez izjem in ne glede na povezavo z državo gostiteljico izključuje od dajatve socialne varnosti, katere namen je zagotavljanje preživetja in ki hkrati olajšuje dostop do trga dela?
—

Člen 1, točka 1 in točka 4 naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem vključuje nov člen 4b Uredbe (EU) št. 1289/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 539/2001 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja imeti vizume, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve (1);
2.

pomeni kršitev „pravice, da se za isto kaznivo dejanje kazensko ne preganja ali kaznuje dvakrat“, iz člena 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 14(7) Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah in člena 4(1) Protokola št. 7 k Evropski konvenciji za varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisani 4. novembra 1950 v Rimu?
—

sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 10. decembra 2013 v zadevi T-176/11, Carbunión proti Svetu razveljavi, člena 3(l)(a), (b) in (f) ter (3)(3) (v nadaljevanju: izpodbijane določbe) Sklepa Sveta 2010/787 (1) z dne 10. decembra 2010 o državnih pomočeh za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov (v nadaljevanju: Sklep) razglasi za nična in samo dokončno odloči po vsebini; in
3.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali pri presoji, ali se morebitni diskriminatorni davek pri viru pravno učinkovito nevtralizira na podlagi konvencije o izogibanju dvojnemu obdavčevanju, ki jo je sklenila država vira, zadošča, da (i) ta zadevna konvencija o izogibanju dvojnemu obdavčevanju znižanje davka v državi prebivališča določa z odbitkom davka pri viru in da v konkretnem primeru, čeprav ta možnost ni brezpogojna, (ii) znižanje pripelje do tega, da nizozemsko davčno breme za nerezidenta ni večje kot za rezidenta? Ali je pri nezadostnem nadomestilu v letu, v katerem so bile dividende izplačane, pri presoji nevtraliziranja pomembna možnost, da se neodbiti del prenese in da se možnost odbitka lahko uporabi v naslednjih letih?
1.

Ali je veljavna italijanska zakonodaja iz člena 3(1) in (4) uredbe zakona št. 95 z dne 6. julija 2012, kakor je bila delno spremenjena z zakonom o preoblikovanju št. 135 z dne 7. avgusta 2012, v delu, v katerem določa, da „se zaradi izrednih gospodarskih razmer in ob upoštevanju prednostnih zahtev po uresničevanju ciljev zmanjšanja javnih izdatkov od datuma začetka veljavnosti tega ukrepa za leta 2012, 2013 in 2014 posodobitev, določena v skladu z veljavno zakonodajo glede na spremembe indeksov italijanskega nacionalnega statističnega urada Istat, ne uporablja za najemnino, ki jo dolgujejo upravni organi, vključeni v konsolidirani izkaz finančnega uspeha javnih organov, kot jih je opredelil italijanski nacionalni statistični urad v smislu člena 1(3) zakona št. 196 z dne 31. decembra 2009, in neodvisni organi, vključno s Commissione nazionale per le società e la borsa (Consob), za uporabo nepremičnin v pasivnem najemu za institucionalne namene“, in poleg tega v odstavku 4, da „se najemnine zaradi zmanjšanja javnih izdatkov pri pogodbah o pasivnem najemu, katerih predmet so nepremičnine za institucionalno rabo in ki so jih sklenili centralne vlade, kot jih je opredelil italijanski nacionalni statistični urad v smislu člena 1(3) zakona št. 196 z dne 31. decembra 2009, in neodvisni organi, vključno s Commissione nazionale per le società e la borsa (Consob), od 1. januarja 2015 znižajo za 15 % zneska, ki se plačuje zdaj“, če „se od začetka veljavnosti zakona o preoblikovanju te uredbe zakona zmanjšanje iz predhodnega obdobja uporablja tudi pri pogodbah o najemu, ki so potekle ali so bile podaljšane po tem datumu“, v nasprotju s členom 106(1) in (2) PDEU, ker lahko subjektom, ki delujejo v sistemu konkurence, zagotovi neupravičeno in diskriminatorno prednost glede na položaj drugih subjektov, ki opravljajo enako dejavnost, čeprav niso upravičenci na podlagi te iste zakonodaje?
1.

Katere smernice je treba uporabiti pri odločanju, ali to, da prevladujoče podjetje uporablja sistem rabatov s standardiziranim količinskim pragom z značilnostmi, navedenimi v […] predlogu za sprejetje predhodne odločbe, pomeni zlorabo prevladujočega položaja v nasprotju s členom 82 Pogodbe ES? Sodišče se prosi, naj v svojem odgovoru pojasni, kakšen pomen pri presoji zadeve ima to, ali so količinski pragi v sistemu rabatov določeni tako, da se sistem rabatov nanaša na večino kupcev na trgu. Sodišče se poleg tega prosi, naj v svojem odgovoru pojasni, kakšen pomen, če sploh, imajo cene in stroški prevladujočega podjetja na presojo takšnega sistema rabatov v skladu s členom 82 Pogodbe ES (upoštevnost testa „enako učinkovitega konkurenta“). Sodišče se hkrati prosi, naj pojasni, kakšen pomen imajo v zvezi s tem značilnosti trga, vključno s tem, ali lahko značilnosti trga upravičijo omejevalni učinek, ki ga dokazujejo preizkusi in analize, ki niso test „enako učinkovitega konkurenta“ (v zvezi s tem glej odstavek 24 sporočila Komisije o uporabi člena 82 Pogodbe ES).
1.

Ali je člen 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah treba razlagati tako, da preprečuje, da bi se z določbo nacionalnega zakona ohranila prepoved – ki je poleg vsega nedoločna in nesorazmerna – da so osebe, obsojene pred začetkom veljavnosti milejšega kazenskega zakona, in sicer zakona št. 94-89 z dne 1. februarja 1994, deležne milejše kazni?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Gliwicach (Poljska) 2. decembra 2013 – Adarco Invest Sp. z o.o., s sedežem v Petrosani v Romuniji, s podružnico na Poljskem, v Tarnowskich Górach

(Zadeva C-629/13)

(2014/C 71/10)

Jezik postopka: poljščina

Predložitveno sodišče

Sąd Okręgowy w Gliwicach

Stranki v postopku v glavni stvari

Pritožnica: Adarco Invest Sp. z o.o., s sedežem v Petrosani v Romuniji, s podružnico na Poljskem, v Tarnowskich Górach

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali člena 49 in 54 Pogodbe o delovanju Evropske unije in člen 1 Enajste direktive Sveta o razkritjih podružnic, ki jih v državi članici odprejo nekatere oblike družb, za katere velja zakonodaja druge države, nasprotujejo predpisu, v skladu s katerim se v državi članici zavrne izbris podružnice družbe, ki ima sedež v drugi državi članici, iz sodnega registra, če ta podružnica ni prenehala v skladu s postopkom, določenim za prenehanje družbe nacionalnega prava z omejeno odgovornostjo, medtem ko izvedba takega postopka za izbris podružnice družbe nacionalnega prava iz registra ni potrebna? Poleg tega se v primeru družb nacionalnega prava podružnice vpišejo le v register družb nacionalnega prava in mora ta družba predložiti konsolidirane letne računovodske izkaze, ki zajemajo matično družbo in njene podružnice, medtem ko se podružnice tujih družb vpišejo v Krajowy Rejestr Sądowy [sodni register] in registru predložijo le letne računovodske izkaze za podružnico.
SL Uradni list Evropske unije C 78/2

Tožba, vložena 4. decembra 2013 – Evropska komisija proti Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska

(Zadeva C-640/13)

2014/C 78/04

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal, W. Roels, agenta)

Tožena stranka: Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

Predloga tožeče stranke

— Razglasi naj se, da Združeno kraljestvo s tem, da davčnim zavezancem retroaktivno krati pravico do povračila davka, ki je bil obračunan v nasprotju s pravom Unije, ni izpolnilo obveznosti iz člena 4(3) PEU;

— Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska naj se naloži plačilo stroškov.

Zadevna nacionalna ureditev

Oddelek 107 zakona o financah iz leta 2007 davčnim zavezancem retroaktivno jemlje pravico do povračila nezakonito obračunanega davka.

Glavni razlog

Če ne obstajajo določbe prava EU na zadevnem področju, morajo biti v nacionalnem pravu vsake države članice določena postopkovna pravila o pravnih sredstvih za uveljavljanje pravic, ki jih imajo državljani na podlagi prava EU. Vendar je treba v okviru te procesne avtonomije upoštevati načeli učinkovitosti in enakovrednosti ter druga splošno veljavna pravna načela, kot sta načeli pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo. Oddelek 107 zakona o financah iz leta 2007 teh načel ne upošteva in torej ni v skladu s členom 4(3) PEU.
C 71/8

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Düsseldorf (Nemčija) 12. decembra 2013 – Verder LabTec GmbH & Co. KG proti Finanzamt Hilden

(Zadeva C-657/13)

(2014/C 71/13)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Düsseldorf

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Verder LabTec GmbH & Co. KG

Tožena stranka: Finanzamt Hilden

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je združljivo s svobodo ustanavljanja iz člena 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije, da za prenos sredstev iz poslovne enote na nacionalnem ozemlju na poslovno enoto istega podjetja v tujini nacionalna ureditev določa, da gre za uporabo za neposlovne namene, pri čemer zaradi razkritja skritih rezerv pride do dobička, povezanega z uporabo za neposlovne namene, in da druga nacionalna ureditev omogoča, da se navedeni dobiček razporedi enakomerno na pet ali deset poslovnih let?
—

se ugotovi, da je Republika Avstrija s tem, da ni zakonov in drugih predpisov, ki so potrebni za prenos člena 2(a), (b), (d), (f), (g), (h) in (n), člena 3(4)(a) in (b), člena 5, člena 13(1)(e) in (6), drugi in tretji pododstavek, člena 14(2), (3), (4) in (5), člena 16(1), drugi stavek, (3), prvi pododstavek, (4) drugi stavek, (6), (7) in (8), člena 17(1)(c) v zvezi s pogonskimi biogorivi, (2) v zvezi z biotekočinami, (3)(b)(i) v zvezi z drugimi državami članicami in tretjimi državami, (3)(a)(b)(ii), (c), (4), od (a) do (c), in (8), člena 18(1) v zvezi z biotekočinami, člena 19(1) in (3) za biotekočine, priloge II, priloge III, priloge IV in priloge V Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (1) sprejela niti za celotno zvezno ozemlje niti le za del tega ozemlja oziroma ni Komisije o sprejetju teh predpisov obvestila, kršila obveznosti iz člena 27(1) te direktive;
SL Uradni list Evropske unije C 24/6

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) 7. novembra 2013 – Annegret Weitkämper-Krug proti NRW Bank, Anstalt des öffentlichen Rechts

(Zadeva C-571/13)

2014/C 24/10

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Annegret Weitkämper-Krug

Tožena stranka: NRW Bank, Anstalt des öffentlichen Rechts

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 27(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42) razlagati tako, da mora sodišče, ki je postopek začelo kasneje in je na podlagi člena 22 Uredbe Bruselj I izključno pristojno, kljub temu postopek prekiniti, vse dokler se dokončno ne ugotovi pristojnost sodišča, ki je postopek začelo prvo in ni izključno pristojno na podlagi člena 22 Uredbe Bruselj I?

(1) Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42).
1.

Ali je treba določbe prava Evropske unije na področju javnega naročanja – člen 1(1), tretji pododstavek, Direktive 2007/66, (1) ki določa načeli učinkovitosti in hitrosti postopka v povezavi z varstvom pravic ponudnikov, ki so bile kršene, člen 2 Direktive 2004/18, (2) ki določa načelo enakega obravnavanja ponudnikov in načelo preglednosti, ter člena 44(1) in 53(1)(a) Direktive 2004/18, ki določata postopek za sklenitev pogodbe s ponudnikom, ki je oddal ekonomsko najugodnejšo ponudbo – razumeti in razlagati skupaj ali ločeno (vendar brez omejevanja zgoraj navedenih določb), tako da pomenijo: (a) v primeru, ko ponudnik ugotovi morebitno pomembno povezavo (zvezo) drugega ponudnika z naročnikovimi strokovnjaki, ki so ocenjevali ponudbe, in (ali) ugotovi potencialno izjemen položaj tega ponudnika zaradi pripravljalnih del, ki jih je ta prej opravil v zvezi s spornim postopkom javnega naročanja, v katerem naročnik glede teh okoliščin ni ničesar ukrenil, da sam podatek zadostuje za vložitev predloga, naj revizijski organ ugotovi nezakonitost naročnikovih ravnanj, s katerimi se nista zagotovili preglednost in objektivnost postopkov, saj se od prijavitelja poleg tega ne zahteva, naj konkretno dokaže, da so strokovnjaki ravnali pristransko? (b) da revizijskemu organu, ki ugotovi, da so razlogi za pritožnikovo zgoraj navedeno zahtevo utemeljeni, pri odločanju o posledicah, ki jih ti razlogi lahko imajo na izid postopka javnega razpisa, ni treba upoštevati tega, da bi bil izid ocenjevanja ponudb, ki so jih oddali ponudniki, v bistvu enak, če med strokovnjaki, ki so ocenjevali ponudbe, ne bi bilo nobenega pristranskega ocenjevalca? (c) da se rok za revizijski postopek, določen z nacionalnim pravom, za ponudnika lahko uporabi šele takrat, ko ta (končno) ugotovi vsebino meril, ki se nanašajo na ekonomsko najugodnejšo ponudbo in so bila opredeljena v skladu s parametri kakovosti ter v razpisnih pogojih določena abstraktno (meril, kot sta popolnost in skladnost s potrebami naročnika), na podlagi katerih lahko šele odda ponudbo, in sicer šele takrat, ko je naročnik v skladu s temi merili ocenil ponudbe, ki so jih oddali ponudniki, in zainteresiranim strankam predložil izčrpne podatke o razlogih za svojo odločitev?
2.

(a) Kaj je upoštevni cilj, glede na katerega je – v okviru ugotavljanja, ali je ukrep, da so pasovi za avtobuse na javnih cestah v času obratovanja teh pasov za avtobuse na voljo taksijem vrste black cabs, taksijem vrste minicabs pa ne, selektiven v smislu člena 107(1) PDEU – treba presojati vprašanje, ali so taksiji vrste black cabs in taksiji vrste minicabs v primerljivem pravnem in dejanskem položaju? (b) Če je mogoče dokazati, da je vsaj del upoštevnega cilja v smislu vprašanja 2(a) vzpostavitev varnega in učinkovitega sistema prevoza in da za to, da je taksijem vrste black cabs dovoljena vožnja po pasovih za avtobuse, obstajajo razlogi varnosti in/ali učinkovitosti, ki se za taksije vrste minicabs ne uporabljajo enako, ali je mogoče šteti, da zadevni ukrep ni selektiven v smislu člena 107(1) PDEU? (c) Ali je pri odgovoru na vprašanje 2(b) treba upoštevati, ali država članica, ki se sklicuje na to utemeljitev, poleg tega dokaže, da je ugodnejše obravnavanje taksijev vrste black cabs v primerjavi s taksiji minicabs sorazmerno in ne presega tega, kar je potrebno?
SL Uradni list Evropske unije C 377/6

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Cassatie van België (Belgija) 3. oktobra 2013 – Vlaams Gewest proti Heidi Van Den Broeck

(Zadeva C-525/13)

2013/C 377/12

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hof van Cassatie van België

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Vlaams Gewest

Tožena stranka: Heidi Van Den Broeck

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 33(1) Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 (1) z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92, razlagati tako, da se odločitev, da se za zadevno koledarsko leto „pomoč, do katere bi bil nosilec kmetijskega gospodarstva upravičen skladno s členom 31(2) v okviru imenovanega programa pomoči, ne odobri“, nanaša na pomoč, ki je dolgovana na podlagi „imenovanega programa pomoči“ v skladu s členom 1(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 3508/92 (2) z dne 27. novembra 1992 o vzpostavitvi integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, tako da ni treba zavrniti le pomoči za „zadevno skupino kmetijskih rastlin“, ampak celotno pomoč na podlagi enega od tam navedenih programov pomoči, v katerega spada zadevna skupina kmetijskih rastlin?

(1) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 13, str. 223.

(2) UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 34, str. 308.
SL Uradni list Evropske unije C 359/3

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 30. avgusta 2013 vložilo Bundesgerichtshof (Nemčija) – Heidemarie Retzlaff proti easyJet Airline Co. Ltd

(Zadeva C-476/13)

2013/C 359/04

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesgerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka in revident: Heidemarie Retzlaff

Tožena stranka in nasprotna stranka v revizijskem postopku: easyJet Airline Co. Ltd

Vprašanja za predhodno odločanje

1. Ali se odškodnina, ki je v skladu z nacionalnim pravom odobrena za povračilo dodatnih potnih stroškov, ki so nastali zaradi odpovedi rezerviranega leta, lahko odšteje od odškodnine iz člena 7 Uredbe (1), če je letalski prevoznik izpolnil obveznosti na podlagi členov 8(1) in 9(1) Uredbe?

2. Če se lahko odšteje: ali to velja tudi za stroške nadomestnega prevoza do končnega namembnega kraja letalskega potovanja?

3. Če se lahko odšteje: ali lahko letalski prevoznik to stori vedno ali pa je odštetje odvisno od tega, v kolikšni meri je to dovoljeno po nacionalnem pravu ali v kolikšni meri ga sodišče šteje za primerno?

4. Če je merodajno nacionalno pravo ali če mora sodišče odločiti na podlagi diskrecijske pravice: ali je treba s plačilom odškodnine na podlagi člena 7 Uredbe nadomestiti le nevšečnosti in izgubo časa, ki je potnikom nastala zaradi odpovedi leta, ali tudi premoženjsko škodo?

(1) Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).
—

so ugotovitve Splošnega sodišča glede nedopustnosti pritožničinih trditev, podanih pri UUNT, na eni strani brezpredmetne in po drugi strani neutemeljene in nepravilne; Splošno sodišče je tako kršilo člen 44 Poslovnika in člen 21 Statuta Sodišča;
6.

Očitna napaka pri presoji glede procesnih pravil, ki zagotavljajo spoštovanje pravice do obrambe in enakost orožij med Komisijo in Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro. Splošno sodišče je napačno presodilo, da seznam prisotnosti ne ustreza zahtevam, določenim s pogodbo, in ga je zato zavrnilo kot dokaz, poleg tega pa je presodilo, da predložena korespondenca ne more biti dokaz o delovnem času, ki so ga dejansko imele zaposlene osebe.
2.

Ali je na podlagi Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah prepovedano, da je pravilno in popolno izpolnitev obveznosti, ki jih ima dajalec kredita, mogoče dokazati izključno na podlagi vzorčne klavzule, ki je vključena v kreditno pogodbo in ki izkazuje potrditev potrošnika, da so bile izpolnjene obveznosti dajalca kredita, brez drugih dokumentov, ki jih dajalec kredita izroči kreditojemalcu?
(a)

Ali je treba člen 6, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 (1) z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah razlagati tako, da se v primeru tožbe, s katero se za posredovanje informacij in odškodnino skupaj toži toženo stranko s sedežem v kraju sodišča in druge tožene stranke s sedežem v drugih državah članicah Evropske unije, zaradi s strani Evropske komisije ugotovljene enotne in trajajoče kršitve člena 81 ES [postal člen 101 PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP, ob različni krajevni in časovni udeležbi toženih strank v več državah članicah, zdita njihova skupna obravnava in odločanje o njih smiselna, da bi se tako izognili nevarnosti nezdružljivih sodnih odločb, ki bi izhajala iz ločenih postopkov?