13

Splošno sodišče je zato preučilo dopustnost tožbe glede na določbe Statuta Sodišča o zahtevah glede zastopanja strank pred njim in v točkah od 16 do 23 izpodbijanega sklepa navedlo: „16 V skladu z ustaljeno sodno prakso […] zlasti iz uporabe izraza ‚zastopati‘ iz člena 19, tretji odstavek, Statuta Sodišča izhaja, da pri predložitvi zadeve Splošnemu sodišču ‚stranka‘ v smislu tega člena ne more nastopati sama, ampak jo mora zastopati tretja oseba, ki je vpisana v imenik odvetnikov v eni od držav članic ali drugi državi, ki je podpisnica Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) (glej sklep Splošnega sodišča z dne 19. novembra 2009 v zadevi EREF proti Komisiji, T-94/07, neobjavljen v ZOdl., točka 14 in navedena sodna praksa). 17 Navedena zahteva po zastopanju po tretji osebi je v skladu z naravo vloge, ki jo ima odvetnik in po kateri velja za sodelavca pravosodja, ki je poklican, da popolnoma neodvisno in v višjem interesu varstva prava nudi stranki pravno pomoč. Navedena narava ustreza pravnim izročilom, ki so skupna državam članicam, in ima, kot to izhaja prav iz člena 19 Statuta Sodišča, svoje mesto tudi v pravnem redu Unije (zgoraj […] navedeni sklep z dne 19. novembra 2009 v zadevi EREF proti Komisiji, točka 15). 18 V obravnavani zadevi je treba že na začetku poudariti, da obveznost neodvisnosti, ki izhaja iz poklicnih pravil, ki urejajo poklic pravnega svetovalca, in na katero se sklicuje tožeča stranka, sama po sebi ne dokazuje, da sta jo imeli H. Gruszecka in D. Pawłowska pravico zastopati pred Splošnim sodiščem. Pojem neodvisnosti namreč ni opredeljen le pozitivno, namreč s sklicevanjem na deontološke obveznosti, temveč tudi negativno, to je z neobstojem delovnega razmerja (glej v tem smislu […] sodbo [z dne 14. septembra 2010 v zadevi] Akzo Nobel Chemicals in Akcros Chemicals proti Komisiji, [C-550/07 P, ZOdl., str. I-8301], točki 44 in 45, in […] sklep z dne 29. septembra 2010 v združenih zadevah EREF proti Komisiji, [C-74/10 P in C-75/10 P], točka 53). 19 Dalje je treba ugotoviti, da tožeča stranka priznava, da sta H. Gruszecka in D. Pawłowska v delovnem razmerju pri UKE. V zvezi s tem navaja, da generalni direktor UKE odloča o ‚njuni zaposlitvi, delovnih pogojih in prenehanju njunega delovnega razmerja‘. 20 Nazadnje, tožeča stranka še navaja, da je naloga UKE podpora njegovemu predsedniku pri opravljanju zakonsko predpisanih nalog, ki so mu dodeljene. 21 Zato, tudi če bi morda obstajala velika razlika med predsednikom UKE in UKE in če formalno ne bi bilo delovnega razmerja med tožečo stranko in njenima pravnima svetovalkama, pogoji iz sodne prakse, navedene v točkah 16 in 17 zgoraj, v obravnavani zadevi niso izpolnjeni. Obstoj razmerja odvisnosti v UKE – pa čeprav je to samo v razmerju do generalnega direktorja –, katerega izključna naloga je pomoč tožeči stranki, namreč pomeni manjšo stopnjo neodvisnosti od tiste, ki jo ima v razmerju do svoje stranke pravni svetovalec ali odvetnik, ki svoje dejavnosti opravlja v zunanji pisarni. 22 Na ta sklep ne vpliva sklicevanje tožeče stranke na poljsko zakonodajo o poklicu pravnega svetovalca. Kot je bilo poudarjeno v točki 18 zgoraj, deontološke obveznosti same po sebi ne dokazujejo, da je zahteva po neodvisnosti izpolnjena. Poleg tega iz sodne prakse izhaja, da je treba določbe o zastopanju neprivilegiranih strank pred Splošnim sodiščem razlagati, kolikor je mogoče, avtonomno in brez sklicevanja na nacionalno pravo (zgoraj […] navedeni sklep z dne 19. novembra 2009 v zadevi EREF proti Komisiji, točka 16). 23 Iz navedenega sledi, da delovno razmerje H. Gruszecke in D. Pawłowske pri UKE ni združljivo z zastopanjem tožeče stranke pred Splošnim sodiščem.“