Vprašanje za predhodno odločanje, s katerim predložitveno sodišče v sporu v zvezi s tožbo dobavitelja električne energije, ker se v skladu z določbo nacionalnega prava nekatere upravljavce omrežij za oskrbo z energijo oprosti obveznosti, da omogočijo prosti dostop do svojega omrežja, sprašuje, ali določbe direktive nasprotujejo tej ureditvi odstopanja, ki podeljuje to oprostitev, ne da bi se upoštevale tehnične zmogljivosti teh omrežij.

(Glej točke od 44 do 48 in 54.)

Na področje uporabe te določbe spada in je torej distribucijsko omrežje električne energije v smislu člen 2, točka 5, Direktive 2003/54 omrežje, ki je nameščeno na obratovalnem območju, ki je funkcionalna enota, in ki služi zlasti oskrbi z energijo samega podjetja in priključenih podjetij, prek katerega se za dobavo porabnikom prenaša električna energija, ki ni zelo visoke oziroma visoke napetosti ne glede na količino energije, prenesene po tem omrežju, in ne glede na dejstvo, da je upravljanje navedenega omrežja le dopolnilna dejavnost glavne dejavnosti podjetja.

Člen 20(1) Direktive 2003/54 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, s katero se nekatere upravljavce omrežij za oskrbo z energijo oprosti obveznosti, da tretjim stranem omogočijo prosti dostop do teh omrežij, z obrazložitvijo, da se slednja nahajajo na obratovalnem območju, ki je funkcionalna enota in da služijo zlasti oskrbi z energijo samega podjetja in priključenih podjetij.

Namreč, čeprav ta določba prepušča državam članicam, da sprejmejo potrebne ukrepe za uvedbo sistema dostopa tretjih strani do prenosnih in distribucijskih omrežij in čeprav so države članice zato v skladu s členom 249 ES pristojne za izbiro oblike in metod za uvedbo tega sistema, pa jim ob upoštevanju pomena načela prostega dostopa do prenosnih ali distribucijskih omrežij ta diskrecijska pravica vendarle ne dovoljuje, da izključijo navedeno načelo, razen v primerih, za katere Direktiva določa izjeme ali odstopanja.

To ne velja za nacionalno ureditev, ki ne spada na področje uporabe nobene od izjem ali odstopanj od načela prostega dostopa do omrežij za prenos in distribucijo električne energije, določenih z Direktivo, če gre za:

— prvič, ureditev, iz njenega člena 20(2), ki zato, da se upravljavcu distribucijskega omrežja lahko dovoli, da zavrne dostop do svojega omrežja, če nima potrebnih zmogljivosti, zahteva obrazložitev in utemeljitev, ki ju je mogoče presoditi od primera do primera, in državam članicam ne omogoča, da določijo splošna odstopanja in brez konkretne presoje te nezmožnosti, ali

— drugič, odstopanje iz člena 3(8) Direktive, če po eni strani odstopanje, določeno s sporno ureditvijo, ni utemeljeno s tveganjem, da upravljavci omrežij zaradi tega prostega dostopa ne bi mogli izpolniti svojih obveznosti javnih storitev, in če je po drugi strani navedeno odstopanje upravičeno le z geografsko konfiguracijo oziroma pravnim položajem območja, na katerem se ta omrežja upravljajo, ali

— končno, za uporabo člena 26(1) direktive, ki določa odstopanja od člena 20 te direktive, ki so utemeljena s hujšimi težavami za obratovanje majhnih izdvojenih omrežij, če država članica, katere ureditev je sporna, ni zaprosila za nujno soglasje Komisije v obliki odločbe, ki se objavi v Uradnem listu Evropske unije, ali tega soglasja ni pridobila.

(Glej točke 55, 57, 58, od 60 do 65 in izrek.)