(Glej točke od 26 do 29 in 32 ter točko 1 izreka.)

Nasprotno so v primeru, da ni mogoče ugotoviti, da gre v okviru prvega in drugega tranzitnega postopka za isto prepeljano blago, pogoji za nastanek carinskega dolga na podlagi člena 203(1) carinskega zakonika izpolnjeni. V tem primeru namreč ni ugotovljeno, da bi bilo blago predloženo namembnemu carinskemu uradu, kot je zahtevano s členom 96(1)(a) carinskega zakonika. V takem položaju pa pristojni carinski organ ne more, v skladu s členom 92(2) carinskega zakonika, ugotoviti, da je bil tranzitni postopek pravilno končan.

V tranzitnem postopku se carinski nadzor po naravi izvaja na daljavo. Nanaša se na blago, ki se ne nahaja na določenem kraju, temveč se prevaža iz enega v drug kraj, pri čemer carinski organi ne morejo ugotoviti natančne lokacije blaga v vsakem trenutku prevoza. Ta nadzor na daljavo pa ni oviran s sámo opustitvijo predložitve zadevnega blaga namembnemu carinskemu uradu ali prostemu pristanišču, če so spoštovani vsi drugi pogoji v zvezi s tranzitnim postopkom. V takem položaju je namreč zadevno blago kljub tem opustitvam prepeljano v dovoljenem tranzitnem postopku z ustreznimi tranzitnimi dokumenti, tako da imajo carinski organi dostop do tega blaga in ga lahko nadzorujejo.

Po drugi strani– Namreč, če je istovetnost prepeljanega blaga v okviru prvega in drugega tranzitnega postopka ugotovljena, je bilo blago dejansko predloženo namembnemu carinskemu uradu v okviru drugega pošiljanja. Opustitev predložitve tega blaga namembnemu carinskemu uradu v okviru prvega pošiljanja in njegova predložitev carinskemu uradu v prostem pristanišču odhoda po vrnitvi ter dajanje tega blaga v drug tranzitni postopek in zamuda pri njegovi predložitvi namembnemu carinskemu uradu niso okoliščine, ki bi same po sebi lahko pomenile odstranitev izpod carinskega nadzora.

Člen 204 Uredbe št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1791/2006, v povezavi s členom 859 Uredbe št. 2454/93 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2913/92, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 214/2007, je treba razlagati tako, da zamuda pri predložitvi namembnemu carinskemu uradu in to v okviru drugega zunanjega skupnostnega tranzitnega postopka blaga, danega v prvi zunanji skupnostni tranzitni postopek, pomeni neizpolnitev, na podlagi katere nastane carinski dolg, razen če so izpolnjeni pogoji iz členov 356(3) ali 859, druga alinea in točka 2(c), te uredbe, kar mora preveriti nacionalno sodišče.

V zvezi s tem člen 356(3) izvedbene uredbe določa, da če se blago predloži namembnemu uradu po izteku roka, ki ga je določil organ odhoda, in če je bil rok prekoračen zaradi vzrokov, ki jih je mogoče zadovoljivo razložiti namembnemu uradu in jih ni mogoče pripisati prevozniku ali glavnemu zavezancu, se šteje, da je slednji izpolnil predpisani rok.

Glede vprašanja, ali je izpolnjen negativni pogoj iz člena 204 carinskega zakonika, ki izključuje nastanek carinskega dolga na podlagi tega člena, če kršitve niso bistveno vplivale na pravilno izvajanje začasne hrambe ali zadevnega carinskega postopka, so v členu 859 izvedbene uredbe izčrpno našteti položaji, v katerih je ta pogoj lahko izpolnjen.

Glede, prvič, tretje alinee in točke 2(a) člena 859 izvedbene uredbe, ti določbi zahtevata, da se naknadno izpolnijo vse formalnosti, potrebne za ureditev položaja blaga, in da je blago namembnemu uradu predloženo dejansko nespremenjeno. V primeru, da je ugotovljena istovetnost blaga, prepeljanega v prvem in drugem tranzitnem postopku, in je bil drugi tranzitni postopek pravilno zaključen, so ti pogoji izpolnjeni. Drugič, člen 859(2)(c) te izvedbene uredbe zahteva, da če rok iz člena 356 ni bil upoštevan in se ne uporablja odstavek 3 navedenega člena, mora biti blago vseeno predloženo namembnemu uradu v razumnem času. Tretjič, glede člena 859, druga alinea, te uredbe, ki določa pogoj, da zadevne neizpolnitve ne vključujejo očitne malomarnosti udeleženega, je treba pojem očitna malomarnost med drugim presojati ob upoštevanju kompleksnosti določb, zaradi neizpolnitve katerih je nastal carinski dolg, ter strokovnih izkušenj in skrbnosti zadevnega subjekta.

(Glej točke 39, 40, 42 in od 44 do 47 ter točko 2 izreka.)