ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 68/15

Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 19. decembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Trnave – Slovaška) – RN/Home Credit Slovakia a.s.

(Zadeva C-290/19) (1)

(Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2008/48/ES - Potrošniške kreditne pogodbe - Člen 10(2) - Informacije, ki se morajo vključiti v kreditne pogodbe - Efektivna obrestna mera - Nenavedba natančnega odstotka te obrestne mere - Obrestna mera, izražena v razponu od 21,5 % do 22,4 %)

(2020/C 68/13)

Jezik postopka: slovaščina

Predložitveno sodišče

Krajský súd v Trnave

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: RN

Tožena stranka: Home Credit Slovakia a.s.

Izrek

Člen 10(2)(g) Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2011/90/EU z dne 14. novembra 2011, je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se efektivna obrestna mera v potrošniški kreditni pogodbi ne izrazi z enotno stopnjo, temveč v razponu od minimalne do maksimalne stopnje.

(1) UL C 213, 24.6.2019.
2.

Uredbo št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 465/2012, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje položaju, v katerem pristojni organ matične države članice osebi, ki je prenehala biti vključena v sistem socialne varnosti svoje matične države članice, potem ko je v njej prenehala opravljati poklicno dejavnost in je stalno prebivališče prenesla v drugo državo članico, v kateri je delala in pridobila večino zavarovalnih dob, zavrne dodelitev dajatve, kot je nadomestilo za rehabilitacijo iz postopka v glavni stvari, saj za to osebo ne velja zakonodaja navedene matične države članice, ampak zakonodaja države članice, v kateri ima stalno prebivališče.
C 36/15

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 28. novembra 2019 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Spetsializiran nakazatelen sad – Bolgarija) – kazenski postopek zoper DK

(Zadeva C-653/19 PPU) (1)

(Predhodno odločanje - Nujni postopek predhodnega odločanja - Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Direktiva (EU) 2016/343 - Krepitev nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku - Člen 6 - Dokazno breme - Nadaljevanje pripora obdolženca)

(2020/C 36/19)

Jezik postopka: bolgarščina

Predložitveno sodišče

Spetsializiran nakazatelen sad

Stranka v postopku v glavni stvari

DK

Ob udeležbi: Spetsializirana prokuratura

Izrek

Člen 6 Direktive (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku ter člena 6 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah se ne uporabljajo za nacionalno zakonodajo, ki odpravo pripora neke osebe pogojuje s tem, da ta oseba dokaže obstoj novih okoliščin, ki upravičujejo odpravo tega pripora.

(1) UL C 399, 25.11.2019.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 15. aprila 2021 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) in drugi (C-798/18), Athesia Energy Srl in drugi (C-799/18)/Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

(Združeni zadevi C-798/18 in C-799/18) (1)

(Predhodno odločanje - Okolje - Člena 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj - Pogodba o energetski listini - Člen 10 - Uporaba - Direktiva 2009/28/ES - Člen 3(3)(a) - Spodbujanje uporabe energije iz obnovljivih virov - Proizvodnja električne energije v sončnih fotonapetostnih elektrarnah - Sprememba programa podpore)

(2021/C 217/02)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) in drugi (C-798/18), Athesia Energy Srl in drugi (C-799/18)

Toženi stranki: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

Ob udeležbi: Elettricità Futura Unione delle imprese elettriche italiane, Confederazione generale dell’agricoltura italiana – Confagricoltura

Izrek

S pridržkom preverjanj, ki jih mora ob upoštevanju vseh upoštevnih elementov opraviti predložitveno sodišče, je treba člen 3(3)(a) Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES ter člena 16 in 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi z načeloma pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki določa zmanjšanje ali odlog plačila spodbud za energijo, proizvedeno v sončnih fotonapetostnih elektrarnah, ki so bile predhodno dodeljene z upravnimi odločbami in potrjene z ad hoc pogodbami, sklenjenimi med upravljavci teh elektrarn in javno družbo, kadar se ta ureditev nanaša na že predvidene spodbude, ki pa še niso dolgovane.

(1) UL C 122, 1.4.2019.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 9. septembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesverwaltungsgericht – Avstrija) – Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, GM/Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

(Zadeva C-605/18) (1)

(Predhodno odločanje - Vrednostni papirji, sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, ki je ali deluje v državi članici - Obveznost preglednosti - Obveščanje o „pomembnih lastniških deležih“, ki so jih „osebe, ki delujejo usklajeno“, pridobile v kapitalu družb - Direktiva 2004/109/ES - Člen 3(1a), četrti pododstavek - Pojem „strožje zahteve“ - Direktiva 2004/25/ES - „Nadzor“, ki ga opravi organ, imenovan v skladu s členom 4 te direktive)

(2021/C 462/04)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, GM

Tožena stranka: Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

Izrek

Člen 3(1a), četrti pododstavek, točka (iii), Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/50/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013, je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki za imetnike delnic oziroma fizične ali pravne osebe iz člena 10 ali 13 Direktive 2004/109, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/50, določa strožje zahteve v smislu tega četrtega pododstavka glede obveščanja o pomembnih lastniških deležih, kot so te, ki so določene z Direktivo 2004/109, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/50, pri čemer te strožje zahteve izhajajo iz zakonov in drugih predpisov, sprejetih med drugim v zvezi s ponudbami za prevzem, vendar ne da bi bilo s to ureditvijo pooblastilo za zagotavljanje spoštovanja takih zahtev dodeljeno organu te države članice, imenovanem v skladu s členom 4 Direktive 2004/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem.

(1) UL C 445, 10.12.2018.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. januarja 2021 – Päivi Leino-Sandberg/Evropski parlament

(Zadeva C-761/18 P) (1)

(Pritožba - Dostop do dokumentov institucij Evropske unije - Uredba (ES) št. 1049/2001 - Člen 10 - Zavrnitev dostopa - Tožba, vložena pri Splošnem sodišču Evropske unije zoper sklep Evropskega parlamenta o zavrnitvi dostopa do dokumenta - Razkritje dokumenta z dodanimi opombami s strani tretje osebe po vložitvi tožbe - Ustavitev postopka, ki jo je izreklo Splošno sodišče zaradi izgube pravnega interesa - Napačna uporaba prava)

(2021/C 79/03)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnica: Päivi Leino-Sandberg (zastopniki: O. W. Brouwer et B. A. Verheijen, advocaten, in S. Schubert, Rechtsanwalt)

Druga stranka v postopku: Evropski parlament (zastopniki: C. Burgos, I. Anagnostopoulou in L. Vétillard, agenti)

Intervenientki v podporo pritožnice: Republika Finska (zastopnik: M. Pere, agent), Kraljevina Švedska (zastopniki: najprej A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, J. Lundberg in H. Eklinder, potem C. Meyer-Seitz, H. Shev in H. Eklinder, agenti)

Izrek

1. Sklep Splošnega sodišča Evropske unije z dne 20. septembra 2018, Leino-Sandberg/Parlament (T-421/17, neobjavljen, EU:T:2018:628), se razveljavi.

2. Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske Unije.

3. Odločitev o stroških se pridrži.

(1) UL C 82, 4.3.2019.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl, YW/Poste Tutela SpA

(Zadeva C-521/18) (1)

(Predhodno odločanje - Javno naročanje v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev - Direktiva 2014/25/EU - Člen 13 - Dejavnosti v zvezi z opravljanjem poštnih storitev - Naročniki - Javna podjetja - Dopustnost)

(2020/C 433/04)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Pegaso Srl Servizi Fiduciari, Sistemi di Sicurezza Srl, YW

Tožena stranka: Poste Tutela SpA

Ob udeležbi: Poste Italiane SpA, Services Group

Izrek

Člen 13(1) Direktive 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev ter o razveljavitvi Direktive 2004/17/ES, je treba razlagati tako, da se uporablja za dejavnosti, ki zajemajo opravljanje storitev vratarske službe, recepcije in nadzora dostopa za prostore ponudnikov poštnih storitev, ker so take dejavnosti z dejavnostjo, ki spada v poštni sektor, povezane v smislu, da dejansko služijo opravljanju te dejavnosti tako, da omogočajo njeno ustrezno izvedbo glede na njene običajne pogoje opravljanja.

(1) UL C 436, 3.12.2018.
C 297/6

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. julija 2020 – Nexans France SAS, Nexans SA/Evropska komisija

(Zadeva C-606/18 P) (1)

(Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazumi - Evropski trg podzemnih in podmorskih električnih kablov - Razdelitev trga v okviru projektov - Uredba (ES) št. 1/2003 - Člen 20 - Pooblastila Evropske komisije za pregled na področju omejevalnih sporazumov - Pooblastilo za kopiranje podatkov brez predhodne preučitve in za njihovo naknadno preučitev v prostorih Komisije - Globe - Neomejena sodna pristojnost)

(2020/C 297/08)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnici: Nexans France SAS, Nexans SA (zastopniki: G. Forwood, avocate, ter M. Powell in A. Rogers, solicitors)

Druga stranka v postopku: Evropska komisija (zastopniki: C. Giolito, P. Rossi, C. Sjödin in F. Castilla Contreras, agenti)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbama Nexans France SAS in Nexans SA se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 427, 26.11.2018.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 3. septembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italija) – Vivendi SA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

(Zadeva C-719/18) (1)

(Predhodno odločanje - Elektronske komunikacije - Člen 11(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Svoboda in pluralnost medijev - Pravica do ustanavljanja - Člen 49 PDEU - Direktiva 2002/21/ES - Člena 15 in 16 - Nacionalna ureditev, ki podjetju s pomembno tržno močjo v sektorju prepoveduje imeti, pomembno gospodarsko razsežnost‘ v drugem sektorju - Izračun prihodkov, ustvarjenih v sektorju elektronskih komunikacij in v medijskem sektorju - Opredelitev sektorja elektronskih komunikacij - Omejitev na trge, ki so bili predmet ex ante urejanja - Upoštevanje prihodkov povezanih družb - Določitev različnega praga prihodkov za družbe, dejavne v sektorju elektronskih komunikacij)

(2020/C 378/03)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Vivendi SA

Tožena stranka: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

Ob udeležbi: Mediaset SpA

Izrek

Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, katere učinek je družbi, registrirani v drugi državi članici in katere prihodki iz sektorja elektronskih komunikacij, kot je opredeljen za namene te ureditve, so višji od 40 % skupnih prihodkov, ustvarjenih v tem sektorju, preprečiti, da bi v ISK ustvarilo prihodke, ki bi bili višji od 10 % prihodkov, ustvarjenih v tem sistemu.

(1) UL C 103, 18.3.2019.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 18. junija 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Landgericht Kiel – Nemčija) – KH/Sparkasse Südholstein

(Zadeva C-639/18) (1)

(Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Trženje finančnih storitev na daljavo - Direktiva 2002/65/ES - Člen 1 - Področje uporabe - Pogodbe o finančnih storitvah, ki obsegajo začetni sporazum, temu pa sledijo zaporedni posli - Uporaba Direktive 2002/65/ES samo za začetni sporazum - Člen 2(a) - Pojem „pogodba o finančnih storitvah“ - Aneks k posojilni pogodbi, s katerim se spreminja prvotno določena obrestna mera)

(2020/C 271/07)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Landgericht Kiel

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: KH

Tožena stranka: Sparkasse Südholstein

Izrek

Člen 2(a) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/65/ES z dne 23. septembra 2002 o trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo in o spremembi Direktive Sveta 90/619/EGS ter direktiv 97/7/ES in 98/27/ES je treba razlagati tako, da aneks k posojilni pogodbi ne spada pod pojem „pogodba o finančnih storitvah“ v smislu te določbe, kadar se z aneksom zgolj spreminja prvotno dogovorjena obrestna mera, ne da bi se podaljšalo trajanje posojila ali spremenil njegov znesek, in če je bila s prvotnimi določili posojilne pogodbe predvidena sklenitev takega aneksa oziroma, če do tega ne pride, uporaba spremenljive obrestne mere.

(1) UL C 25, 21.1.2019.
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 30. aprila 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Krajský súd v Trnave – Slovaška) – DHL Logistics (Slovakia) spol. s r. o./Finančné riaditeľstvo SR

(Zadeva C-810/18) (1)

(Predhodno odločanje - Uredba (EGS) št. 2658/87 - Carinska unija in skupna carinska tarifa - Tarifna uvrstitev - Kombinirana nomenklatura - Tarifna podštevilka 8525 80 91 - Digitalni fotoaparati - Video snemalne kamere - Digitalna video kamera, primerna za snemanje in shranjevanje mirujočih slik in video sekvenc z ločljivostjo, nižjo od 800 × 600 slikovnih točk)

(2020/C 240/18)

Jezik postopka: slovaščina

Predložitveno sodišče

Krajský súd v Trnave

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: DHL Logistics (Slovakia) spol. s r. o.

Tožena stranka: Finančné riaditeľstvo SR

Izrek

Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, kot zaporedno izhajajo iz Uredbe Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008, Uredbe Komisije (ES) št. 948/2009 z dne 30. septembra 2009, Uredbe Komisije (EU) št. 861/2010 z dne 5. oktobra 2010, Uredbe Komisije (EU) št. 1006/2011 z dne 27. septembra 2011 in iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 927/2012 z dne 9. oktobra 2012, je treba razlagati tako, da digitalne video kamere z dvojno funkcijo, in sicer snemanje in shranjevanje mirujočih slik in video sekvenc, čeprav v zvezi z video sekvencami te kamere omogočajo le snemanje in shranjevanje takih sekvenc z ločljivostjo slike, nižjo od 800 x 600 slikovnih točk, spadajo med „video snemalne kamere“ pod tarifno podštevilko 8525 80 91 te nomenklature, če je glavna funkcija teh digitalnih video kamer snemanje in shranjevanje takih sekvenc, kar mora preveriti predložitveno sodišče.

(1) UL C 82, 4.3.2019.
1.

Člen 3(2)(a) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) 2015/2002 z dne 10. novembra 2015, je treba razlagati tako, da se ne uporabi za mešanico odpadkov papirja, kartona in izdelkov papirja, v kateri vsaka od vrst odpadkov spada v eno od prvih treh alinej klasifikacijske številke B3020 iz Priloge IX h Konvenciji o nadzoru prehoda nevarnih odpadkov preko meja in njihovega odstranjevanja, podpisani v Baslu 22. marca 1989, ki je bila v imenu Evropske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 93/98/EGS z dne 1. februarja 1993, povzete v Prilogi V, del 1, seznam B, k tej uredbi, in ki vsebuje do 10 % nečistoč.
1.

Člen 17(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je mogoče fizično osebo, ki na podlagi pogodbe, kot je finančna pogodba na razlike, ki je bila sklenjena s finančno družbo, prek te družbe opravlja finančne transakcije, šteti za „potrošnika“ v smislu te določbe, če sklenitev te pogodbe ne spada v poklicno ali pridobitno dejavnost te osebe, kar mora preveriti predložitveno sodišče. Za to opredelitev, na eni strani, dejavniki, kot je to, da je navedena oseba v razmeroma kratkem obdobju opravila veliko število transakcij ali da je v te transakcije vložila visoke zneske, sami po sebi načeloma niso upoštevni in, na drugi strani, tudi to, da je ista oseba „majhni vlagatelj“ v smislu člena 4(1), točka 12, Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS, samo po sebi načeloma ni upoštevno.
1.

Pravo Unije ter zlasti načeli učinkovitosti in davčne nevtralnosti je treba razlagati tako, da nasprotujejo praksi države članice, v skladu s katero se za izračun obresti na presežke odbitnega davka na dodano vrednost (DDV), ki jih je ta država članica v nasprotju s pravom Unije zadržala preko razumnega roka, uporablja obrestna mera, ki ustreza temeljni obrestni meri nacionalne centralne banke, kadar je, prvič, ta obrestna mera nižja od obrestne mere, ki bi jo moral davčni zavezanec, ki ni kreditna institucija, plačati za izposojo vsote, ki je enaka navedenemu znesku, in drugič, obresti na zadevne presežke DDV tečejo v danem davčnem obdobju, brez uporabe obresti, s katerimi bi se davčnemu zavezancu izravnal padec vrednosti denarja, nastal s potekom časa po tem davčnem obdobju do dejanskega plačila teh obresti.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 26. marca 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbeidshof te Gent – Belgija) – ISS Facility Services NV/Sonia Govaerts, Atalian NV, nekdanja Euroclean NV

(Zadeva C-344/18) (1)

(Predhodno odločanje - Direktiva 2001/23/ES - Člen 3(1) - Prenosi podjetij - Ohranjanje pravic delavcev - Javno naročilo za storitve čiščenja - Oddaja sklopov naročila novima ponudnikoma - Prevzem delavca, razporejenega na delo pri vseh sklopih naročila)

(2020/C 215/08)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Arbeidshof te Gent

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: ISS Facility Services NV

Toženi stranki: Sonia Govaerts, Atalian NV, nekdanja Euroclean NV

Izrek

Ob prenosu podjetja, pri katerem je udeleženih več pridobiteljev, je treba člen 3(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov razlagati tako, da se pravice in obveznosti, ki izhajajo iz pogodbe o zaposlitvi, prenesejo na vsakega od pridobiteljev sorazmerno z nalogami, ki jih opravlja zadevni delavec, če je delitev pogodbe o zaposlitvi, ki je posledica tega, mogoča in ne povzroča poslabšanja delovnih pogojev ter ne posega v ohranitev pravic delavcev, zagotovljenih s to direktivo, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče. Če bi se izkazalo, da take delitve ni mogoče uresničiti, ali če bi ta delitev posegla v pravice navedenega delavca, bi se v skladu s členom 4 navedene direktive štelo, da je za morebitno prenehanje delovnega razmerja, ki bi izhajalo iz tega, odgovoren eden ali več pridobiteljev, čeprav bi do tega prenehanja prišlo na pobudo delavca.

(1) UL C 294, 20.8.2018.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 29. januarja 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Conseil d'État – Francija) – GAEC Jeanningros/Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances

(Zadeva C-785/18) (1)

(Predhodno odločanje - Kmetijstvo - Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila - Zaščitena označba porekla „Comté“ - Manjša sprememba specifikacije proizvoda - Zahtevek za spremembo, ki je predmet tožbe pred nacionalnimi sodišči - Sodna praksa nacionalnih sodišč, v skladu s katero tožba postane brezpredmetna, kadar je Evropska komisija odobrila spremembo - Učinkovito sodno varstvo - Obveznost odločanja o tožbi)

(2020/C 137/25)

Jezik postopka: francoščina

Predložitveno sodišče

Conseil d'État

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: GAEC Jeanningros

Tožene stranke: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Ministre de l'Économie et des Finances

ob udeležbi: Comité interprofessionnel de gestion du Comté

Izrek

Člen 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil, člen 6 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 664/2014 z dne 18. decembra 2013 o dopolnitvi Uredbe št. 1151/2012 in člen 10 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 668/2014 z dne 13. junija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe št. 1151/2012 v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da kadar je Evropska komisija ugodila zahtevku organov države članice za manjšo spremembo specifikacije proizvoda za zaščiteno označbo porekla, nacionalna sodišča, ki odločajo o tožbi v zvezi z zakonitostjo odločbe, ki so jo ti organi sprejeli v zvezi s tem zahtevkom, da bi se ga v skladu s členom 53(2) Uredbe št. 1151/2012 posredovalo Komisiji, ne morejo zgolj iz tega razloga odločiti, da o sporu, ki poteka pred njimi, ni več treba odločati.

(1) UL C 72, 22.5.2019.
1.

Člen 10(3) Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 107/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008, je treba razlagati tako, da zahteva, ki je določena v tem členu, da mora biti vsakemu sklicevanju na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali živilo, dodana posebna zdravstvena trditev s seznama iz člena 13 ali 14 te uredbe, ni izpolnjena, če je na sprednji strani embalaže prehranskega dopolnila navedeno sklicevanje na splošne, ne posebej opredeljene prednosti, ki jih ima hranilo ali živilo za zdravje, medtem ko je posebna zdravstvena trditev, ki naj bi bila dodana temu sklicevanju, navedena le na hrbtni strani te embalaže, med obema pa ni nobene posebne napotitve, kakršna je zvezdica.
2.

Člen 51(1)(b) Uredbe št. 40/94, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1891/2006, in člen 3(2)(d) Prve direktive 89/104 je treba razlagati tako, da prijava znamke brez kakršnega koli namena njene uporabe za proizvode in storitve, ki so zajeti z registracijo, pomeni ravnanje v slabi veri v smislu teh določb, če je imel prijavitelj te znamke namen bodisi škoditi interesom tretjih na način, ki ni v skladu z dobrimi poslovnimi običaji, bodisi – ne oziraje se na določeno tretjo osebo – pridobiti izključno pravico za druge namene kot tiste, ki so zajeti s funkcijami znamke. Kadar neobstoj namena uporabe znamke v skladu s temeljnimi funkcijami znamke zadeva le nekatere proizvode ali storitve, na katere se nanaša prijava znamke, ta prijava pomeni ravnanje v slabi veri le v delu, v katerem se nanaša na te proizvode ali storitve.