ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
30

Sodišče je v tem smislu poudarilo, da je v postopku izvajanja člena 101 PDEU z nekaterimi določbami Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205) in Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 81) uporaba dokumentov iz spisa v zvezi z navedenim postopkom urejena restriktivno, saj je v njih določeno, da stranke postopka izvajanja člena 101 PDEU nimajo pravice do neomejenega dostopa do dokumentov iz spisa Komisije in da tretje osebe, razen pritožnikov, v okviru takega postopka nimajo pravice do dostopa do dokumentov iz spisa Komisije. Sodišče je ugotovilo, da bi lahko zagotovitev splošnega dostopa na podlagi Uredbe št. 1049/2001 do dokumentov iz spisa v zvezi s postopkom izvajanja člena 101 PDEU ogrozila ravnotežje, ki ga je zakonodajalec Unije v uredbah št. 1/2003 in št. 773/2004 želel zagotoviti med obveznostjo zadevnih podjetij, da Komisiji posredujejo poslovne informacije, ki so morda občutljive, da bo ta lahko ugotovila obstoj omejevalnega sporazuma in presodila njegovo združljivost z navedenim členom na eni strani in jamstvom okrepljenega varstva informacij, ki so bile tako posredovane Komisiji, iz naslova poklicne in poslovne skrivnosti na drugi. Sodišče je iz tega sklepalo, da lahko Komisija za namene uporabe izjem iz člena 4(2), prva in tretja alinea, Uredbe št. 1049/2001 upravičeno domneva – ne da bi opravila konkreten in posamičen preizkus vsakega dokumenta iz spisa v zvezi s postopkom izvajanja člena 101 PDEU – da bi razkritje teh dokumentov načeloma oslabilo varstvo poslovnih interesov podjetij, ki so vključena v ta postopek (glej v tem smislu sodbo z dne 27. februarja 2014, Komisija/EnBW, C‑365/12 P, EU:C:2014:112, točke 86, 87, 90 in 93).
112

Vendar člen 22 Poslovnika Evropskega parlamenta predsedniku Parlamenta podeljuje pristojnosti, potrebne za zagotovitev splošne varnosti prostorov Parlamenta, preprečitev in ustavitev vsake motnje dobrega delovanja parlamentarnih dejavnosti ter zaščito dostojanstva Parlamenta. Parlament utemeljeno trdi tudi, da mu v svojih poslopjih ni treba dajati prednosti političnim dejavnostim neke politične stranke iz tretje države. Zato Parlamentu ni treba sprejeti članov ali simpatizerjev take politične stranke, da bi lahko v njegovih prostorih izrazili svoja stališča. Splošneje, iz člena 14 PEU izhaja, da je pravica do udeležbe pri izvajanju zakonodajne in proračunske naloge ter nalogah političnega nadzora in posvetovanja v okviru Parlamenta pridržana predstavnikom državljanov Unije, ki so izvoljeni na splošnih, neposrednih in tajnih volitvah, s posebnimi določbami, kot sta člen 15(6)(d) PEU in člen 230, prvi odstavek, PDEU, pa je predsednikoma Evropskega sveta in Evropske komisije na poseben način dovoljeno, da v Parlamentu izrazita svoje stališče. Dalje, čeprav člen 115 Poslovnika Parlamenta določa, da so razprave javne in da so tudi seje odborov praviloma javne, pa je v členu 157 tega poslovnika pojasnjeno, da morajo predstavniki javnosti, ki jim je dovoljen dostop na balkone, ostati na svojih mestih in molčati. Tudi iz sistematike Pogodb, besedil, sprejetih za njuno izvajanje, in nujnosti zagotovitve svobodnega izvajanja pooblastil Parlamenta izhaja, da Parlament ni mesto, v katerem bi imel vsak predstavnik javnosti neomejeno možnost izraziti svoja stališča.
5.

Kmetijstvo – Skupna ureditev trgov – Sladkor – Začasna shema za prestrukturiranje industrije sladkorja – Pomoči za prestrukturiranje– Pogoji za podelitev – Odstranitev proizvodnih zmogljivosti – Popolna ali delna odstranitev – Pojmi – Odločitev, ki jo je treba sprejeti ob vložitvi prošnje za pomoč – Obveznost opredeliti celoto proizvodnih zmogljivosti, ki jih je treba odstraniti, na isti datum (Uredba Sveta št. 320/2006, člen 3(1), (4) in (5) ter člen 4(2) in (3); Uredba Komisije št. 968/2006, člena 4(1)(b) in (2) ter 9(2)(a) in (c)) (Glej točke od 206 do 218, od 227 do 229, 244, 245, 255 in 256.)
1.

Členi od 1 do 4 Sklepa Komisije (EU) 2015/2432 z dne 18. septembra 2015 o državni pomoči za preskuse kakovosti mleka v okviru zakona o mleku in maščobah, ki jo je dodelila Zvezna republika Nemčija SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)) se razglasijo za nične v delu, v katerem je v njih odločeno, da državna pomoč, ki jo je dodelila Zvezna republika Nemčija v zvezi s preskusi kakovosti mleka, izvedenimi na Bavarskem, ni združljiva z notranjim trgom, in naloženo, da se ta pomoč izterja.
Model se šteje za dostopen javnosti, ko stranka, ki zatrjuje razkritje, dokaže dogodke, ki utemeljujejo obstoj tega razkritja. Da bi to domnevo ovrgla, mora, nasprotno, stranka, ki razkritje izpodbija, pravno zadostno dokazati, da bi okoliščine v obravnavani zadevi lahko utemeljeno ovirale to, da ti dogodki ob normalnem poteku poslovanja postanejo znani specializiranim krogom zadevnega področja.

Razkritje prejšnjega modela ne more biti dokazano z verjetnostjo ali domnevami, temveč mora temeljiti na konkretnih in objektivnih dokazih, ki dokazujejo dejansko razkritje predhodnega modela na trgu.

Poleg tega je treba dokaze, ki jih je predložil vlagatelj zahteve za ugotovitev ničnosti, presojati z medsebojno primerjavo. Namreč, čeprav morda nekateri od teh dokazov sami zase ne zadostujejo kot dokaz razkritja predhodnega modela, pa ti v povezavi z drugimi dokumenti ali podatki ne bi mogli prispevati k oblikovanju dokaza o razkritju.

Poleg tega je treba za presojo dokazne vrednosti takega dokumenta preveriti verjetnost in resničnost podatkov, ki jih vsebuje. Upoštevati je treba zlasti izvor dokumenta, okoliščine njegove izdelave in njegovega naslovnika ter se vprašati, ali se glede na njegovo vsebino zdi razumen in zanesljiv.

Iz veljavnih predpisov Unije, ki se uporabljajo za modele Skupnosti, izhaja, po eni strani, da je vložnik zahteve za ugotovitev ničnosti prost pri izbiri dokaza, za katerega meni, da ga je primerno predložiti Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) v podporo svoji zahtevi za ugotovitev ničnosti, in, po drugi strani, da mora EUIPO preučiti vse dokaze za ugotovitev, ali so dejansko dokaz razkritja prejšnjega modela.

(Glej točke od 22 do 26.)
Institucije Evropske unije–Pravica javnosti do dostopa do dokumentov–Sklep 2004/258 Evropske centralne banke–Izjeme od pravice dostopa do dokumentov–Odločitev o zavrnitvi dostopa–Obveznost obrazložitve–Obseg–Prošnja za dostop do sklepov, ki jih sprejme svet ECB, in do njihovih zapisnikov–Odločba o zavrnitvi–Nezadostna obrazložitev

(člen 296, drugi odstavek, PDEU; Sklep Evropske centralne banke 2004/258, člen 4)

(Glej točke od 54 do 56, od 73 do 81 in 124.)
3.

Kmetijstvo–Enotne zakonodaje–Zaščita geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila–Uredba št. 1151/2012–Postopek registracije–Obveznost Komisije, da preveri izpolnitev pogojev za registracijo–Obseg–Neocena posledic razveljavitve razpisne dokumentacije v zvezi z zahtevo za registracijo s strani nacionalnega sodišča–Nedopustnost–Kršitev obveznosti preiskave in načela dobrega upravljanja (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1151/2012, uvodna izjava 58 in člen 50(1)) (Glej točke 67, od 73 do 75, od 85 do 88 in 91.)
1.

Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2015/1119 z dne 22. junija 2015 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije se razglasi za ničen v delu, v katerem določa finančni popravek, ki temelji na neskladnosti z zahtevami iz Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 in z zahtevami iz Uredbe Komisije (ES) št. 1122/2009 z dne 30. novembra 2009 o podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z navzkrižno skladnostjo, modulacijo ter integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom v okviru shem neposrednih podpor za kmete, določenih za navedeno uredbo, ter za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z navzkrižno skladnostjo v okviru sheme podpore, določene za sektor vina, z zahtevami nadzora, ki ga je opravila Madžarska, da bi kmetijska gospodarstva izpolnila obveznosti iz členov 4 in 5 Direktive Sveta z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov.
1.

Znamka Evropske unije–Tožbeni postopek–Tožba pri sodišču Unije–Pristojnost Splošnega sodišča–Nadzor nad zakonitostjo odločb odborov za pritožbe–Razveljavitev ali sprememba iz razlogov, ki so se pojavili po izreku odločbe–Izključitev–Upoštevanje odločbe Urada, s katero je bila razglašena razveljavitev prejšnje znamke, na kateri je temeljil ugovor, in ki je bila sprejeta po odločbi odbora za pritožbe o ugovoru–Nedopustnost (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 55(1) in 65(2)) (Glej točki 21 in 22.)
10.

Evropska unija–Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij–Omejevalni ukrepi, ki so bili sprejeti proti določenim osebam ali subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji–Zamrznitev sredstev oseb, odgovornih za odtujitev javnih sredstev, ter fizičnih ali pravnih oseb, subjektov ali organov, ki so z njimi povezani–Obseg nadzora–Dokaz o utemeljenosti ukrepa–Obveznost Sveta, da sistematično preveri dokaze, ki so jih predložili organi tretjih držav–Neobstoj (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47; sklepa Sveta 2011/72/SZVP in (SZVP) 2015/157; uredbi Sveta št. 101/2011 in št. 2015/147) (Glej točke od 129 do 131, od 140 do 142 in od 145 do 147.)
1.

Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev ali ničnost – Razlogi za razveljavitev – Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke – Uporaba znamke v obliki, ki se razlikuje v elementih, ki ne spreminjajo razlikovalnega učinka znamke – Predmet in področje uporabe člena 15(1), drugi odstavek, točka (a) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Preučitev spremembe razlikovalnega učinka (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1)), drugi odstavek, točka (a) in 51(1)(a)) (glej točke od 23 do 25 in 29)
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke brez razlikovalnega učinka–Znamke, sestavljene iz oglaševalskih sloganov–Laskav oglaševalski slogan–Figurativna znamka smartline (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 24 do 26, od 28 do 33 in 37.)
7.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Presoja možnosti za registracijo znaka–Upoštevanje zgolj ureditve Unije–Odločbe, ki jih sprejmejo nacionalni organi in ki ne zavezujejo organov Unije (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke 44, 48 in 49.)
5.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke za vina ali žgane pijače, ki vsebujejo ali so sestavljene iz geografske označbe za vina ali žgane pijače, ki nimajo takega izvora–Besedna znamka TEMPOS VEGA SICILIA (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(j)) (Glej točke od 59 do 62.)
3.

Kmetijstvo – Enotne zakonodaje – Varstvo žlahtniteljske pravice – Tožbeni postopek – Tožba, ki je bila vložena zoper odločbo Urada Skupnosti za rastlinske sorte in dodeljena odboru za pritožbe – Dokazna sredstva – Možnost naložitve dodatnih dokaznih sredstev – Pogoji (Uredba Sveta št. 2100/94, členi od 53 do 65) (Glej točke od 85 do 87.)
1.

Znamka Evropske unije–Tožbeni postopek–Tožba zoper odločbo oddelka za ugovore pri Uradu–Preizkus s strani odbora za pritožbe–Obseg–Dejstva in dokazi, ki v utemeljitev ugovora niso bili predloženi v predpisanem roku–Upoštevanje–Diskrecijska pravica odbora za pritožbe (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41; Uredba Sveta št. 207/2009, členi 63(1), 64(1) in 76; Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravili 20(1) in 50(1), tretji pododstavek) (Glej točke od 21 do 24, 35, 36 in 38.)
Sklepi Komisije na področju potrditve skladnosti so sprejeti na podlagi zbirnega poročila in korespondence med Komisijo in zadevno državo članico. V tem posebnem kontekstu izdelave sklepov o skladnosti je treba obrazložitev odločbe šteti za zadostno, če je namembna država tesno sodelovala v postopku izdelave tega sklepa in če je poznala razloge, iz katerih je Komisija ocenila, da zadevnim skladom ni treba naložiti spornih vsot. Iz tega izhaja, da je treba obveznost Komisije, da obrazloži svojo zavrnitev ocene finančnega vpliva ugotovljenih pomanjkljivosti, ki jo predlaga zadevna država članica, presoditi glede na razvoj stališč strank v okviru kontradiktornega postopka, ki se opravi pred končnim sklepom Komisije in namen katerega je, da se na podlagi informacij, ki jih predloži zadevna država članica, doseže sporazum o stopnji finančnega popravka, ali če se tak sporazum ne doseže, da se v skladu s členom 52(3) Uredbe št. 1306/2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike uskladijo stališča navedenih strank.

Poleg tega mora Komisija obrazložiti zgolj zavrnitev dovolj natančnih elementov ocene, ki jih med upravnim postopkom predložijo pristojni nacionalni organi. Čeprav je Komisija dolžna dokazati, da je prišlo do kršitve pravil glede skupne organizacije kmetijskih trgov, pa mora namreč država članica, ko je kršitev enkrat dokazana, glede na okoliščine primera dokazati, da je Komisija zagrešila napako, kar zadeva finančne posledice, ki iz tega izhajajo. Zato je država članica dolžna predložiti čim natančnejše in popolne dokaze o resničnosti številk ter glede na okoliščine primera o netočnosti izračunov Komisije. To porazdelitev dokaznega bremena, ki se nanaša na finančne posledice ugotovljenih pomanjkljivosti, pojasnjuje dejstvo, da je finančno upravljanje Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) predvsem v pristojnosti nacionalnih uprav, ki zagotavljajo strogo spoštovanje pravil Unije, in temelji na zaupanju med nacionalnimi organi in organi Unije. Samo država članica namreč lahko pozna in natančno ugotovi podatke, potrebne za izdelavo obračunov EKJS in EKSRP, saj Komisija gospodarskim subjektom ni dovolj blizu, da bi lahko od njih pridobila podatke, ki jih potrebuje.

(Glej točke od 45 do 48.)
8.

Ekonomska in monetarna politika–Monetarna politika–Izvajanje–Prestrukturiranje grškega javnega dolga s programom odkupa državnih dolžniških instrumentov–Sklenitev sporazuma o menjavi instrumentov, ki je v korist zgolj centralnim bankam Eurosistema–Izključitev od sodelovanja komercialnih bank, imetnic takih instrumentov–Neprimerljiva položaja centralnih in zasebnih bank–Kršitev načela enakega obravnavanja in dolžnosti skrbnega ravnanja Evropske centralne banke–Neobstoj (členi 123 PDEU, 127(1) in (2) PDEU ter 282(1) PDEU; Protokol št. 4, priložen pogodbama EU in DEU, člen 18(1), prva alinea; Sklep Evropske centralne banke 2010/281) (Glej točke od 111 do 114 in 121.)
3.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znaki, sestavljeni izključno iz oblike proizvoda, ki je potrebna za doseganje tehničnega učinka–Pojem–Obstoj drugih oblik, ki omogočajo dosego enakega tehničnega učinka–Neobstoj vpliva na razlog za zavrnitev (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(e)(ii) in 9(1)) (Glej točki 27 in 29.)
2.

Znamka Evropske unije — Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — 88870 / Figurativna znamka Roméo has a Gun by Romano Ricci in besedni znamki NINA RICCI in RICCI (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) Glej točke 33, 34, 50, 51, od 64 do 66, 74 in 78.)
Komisija za gospodarske subjekte, ki so domnevne žrtve kršitve, ne more biti pritožbeni organ, ki lahko za nične razglasi odločbe nacionalnih organov, s katerimi ni bilo ugodeno njihovi pritožbi. Za nadzor nad sklepi organov, pristojnih za konkurenco v državah članicah, so namreč pristojna samo nacionalna sodišča, ki imajo ključno vlogo pri uporabi pravil Unije o konkurenci.

Republika Hrvaška je lahko pristopila k Uniji šele potem, ko je izpolnila politična in ekonomska merila ter obveznosti, ki jih imajo države kandidatke za pristop, kot jih je Evropski svet opredelil 21. in 22. junija 1993 v Københavnu (Danska). V skladu s temi merili se od držav članic zahteva zlasti zmožnost prevzemanja obveznosti na podlagi članstva, predvsem zmožnost učinkovitega izvajanja pravil, standardov in politik, ki tvorijo zakonodajo Unije. Zato zmožnost hrvaških sodišč, da uporabijo pravo Unije, načeloma ne more biti omajana.

(Glej točki 53 in 54.)
4.

Znamka Evropske unije — Pripombe tretjih oseb in ugovor — Preizkus ugovora — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Merila presoje — Zahteva po konkretnih in objektivnih dokazih (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 42(2) in (3)) (Glej točki 29 in 30.)
1.

Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 11. septembra 2015 (zadeva R 1954/2013‑4) v zvezi s postopkom z ugovorom med družbama Spa Monopole, compagnie fermière de Spa, in YTL Hotels & Properties Sdn Bhd se razveljavi v delu, v katerem je z njo zavrnjen ugovor registracije besedne znamke Evropske unije SPA VILLAGE za „storitve dobave hrane in pijače, kavarne, kavarniški bifeji, snack bari, samopostrežne restavracije, hotelske storitve z nudenjem hrane in pijače; storitve restavracij; catering in banket; storitve barov; hotelske storitve“ iz razreda 43 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kot je bil revidiran in spremenjen.
1.

Znamka Evropske unije — Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke z ugledom — Varstvo prejšnje ugledne znamke, razširjeno na proizvode ali storitve, ki niso podobni — Pogoji — Ugled znamke v državi članici ali v Uniji — Pojem — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(5)) (Glej točke od 35 do 38 in 45.)
1.

Znamka Evropske unije — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Preizkus prijave — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1) in 51(1)(a); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravili 22(2) in 40(5)) (Glej točke od 20 do 23, od 25 do 28, od 48 do 50, 52, od 58 do 63 in 78.)
3.

Znamka Evropske unije — Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka, ki jo je mogoče dojeti kot črko „p“ — Figurativni znamki P PROTECTIVE in P (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (glej točke od 32 do 35, 38, 39, od 45 do 47, 63 in 64)
2.

Znamka Evropske unije–Pripombe tretjih oseb in ugovor–Preizkus ugovora–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Pojem–Merila presoje–Zahteva po konkretnih in objektivnih dokazih (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 15(1) in 42(2); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 22(3)) (Glej točke od 21 do 25 in od 28 do 30.)
SODBA SPLOŠNEGA SODIŠČA

(pritožbeni senat)

z dne 5. julija 2016

Evropska agencija za zdravila (EMA)

proti

Emilu Hristovu

in

Evropski komisiji

„Pritožba — Javni uslužbenci — Imenovanje — Postopek izbora in imenovanja izvršnega direktorja regulativne agencije — EMA — Predizbor, ki ga opravi predizbirna komisija — Imenovanje s strani upravnega odbora EMA — Sestava predizbirne komisije — Sočasno opravljanje funkcije člana predizbirne komisije in člana upravnega odbora EMA — Nepristranskost“

Predmet:

Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 13. novembra 2014, Hristov/Komisija in EMA (F‑2/12, EU:F:2014:245), s katero se predlaga delna razveljavitev te sodbe.

Odločitev:

Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 13. novembra 2014, Hristov/Komisija in EMA (F‑2/12), se razveljavi v delu, v katerem je s to sodbo razglašen za ničen sklep upravnega odbora Evropske agencije za zdravila (EMA) z dne 6. oktobra 2011 o imenovanju izvršnega direktorja EMA. Postopek v zvezi s predlogom za razveljavitev sodbe Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 13. novembra 2014, Hristov/Komisija in EMA (F‑2/12), v delu, v katerem je bil s to sodbo za ničen razglašen sklep Evropske komisije z dne 20. aprila 2011, s katerim je ta upravnemu odboru EMA predlagala seznam štirih kandidatov, ki jih je priporočila predizbirna komisija in jih je potrdil posvetovalni odbor za imenovanja, se ustavi. Zadeva se vrne v razsojanje Sodišču za uslužbence, da odloči o predlogih za razglasitev ničnosti sklepa upravnega odbora EMA z dne 6. oktobra 2011 o imenovanju izvršnega direktorja EMA, z vidika očitkov in tožbenih razlogov, na katere se je skliceval Emil Hristov in o katerih Sodišče za uslužbence ni odločilo. Odločitev o stroških se pridrži.

Povzetek

Pritožba – Utemeljena pritožba – Vsebinska odločitev o sporu, ki jo sprejme pritožbeno sodišče – Pogoj – Spor, o katerem je na podlagi stanja postopka mogoče odločiti – Neobstoj – Vrnitev zadeve v odločanje Sodišču za uslužbence

(Statut Sodišča, Priloga I, člen 13(1))

V okviru pritožbe zoper sodbo Sodišča za uslužbence Splošno sodišče v skladu s členom 13(1) Priloge I k Statutu Sodišča Evropske unije po razveljavitvi izpodbijane sodbe v delu, v katerem je razglašena ničnost odločbe institucije, vrne zadevo Sodišču za uslužbence, da odloči o očitkih in tožbenih razlogih s prve stopnje, o katerih Sodišče za uslužbence ni odločilo.

(Glej točki 29 in 30.)

Napotitev na:

Splošno sodišče, sodba z dne 5. julija 2016, Komisija/Hristov, T‑26/15 P, EU:T:2016:390, točke od 62 do 64.
2.

Znamka Evropske unije–Pripombe tretjih oseb in ugovor–Preizkus ugovora–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Pojem–Merila presoje–Zahteva po konkretnih in objektivnih dokazih (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1) in 42(2); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 22(3)) (Glej točke od 21 do 25 in od 28 do 30.)
3.

Znamka EU — Opredelitev in pridobitev znamke EU — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka BOTANIC WILLIAMS & HUMBERT LONDON DRY GIN in besedna znamka THE BOTANICALS (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 34, 35, 65 in 70.)
1.

Znamka Evropske unije–Vložitev prijave znamke Evropske unije–Določitev proizvodov oziroma storitev, na katere se nanaša znamka–Zahtevi jasnosti in natančnosti–Določitev obsega varstva, ki ga zagotavlja znamka, s strani pristojnih organov in gospodarskih subjektov (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 28; Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 2(2)) (Glej točke 28, 29 in 32.)
2.

Znamka Evropske unije — Odpoved, razveljavitev ali ničnost — Razlogi za razveljavitev — Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 51(1)(a)) (Glej točke od 32 do 37.)
1.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Presoja razlikovalnega učinka — Merila (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (3)) (glej točke od 13 do 15.)
3.

Akti institucij — Obrazložitev — Obveznost — Obseg — Sklep, sprejet v okoliščinah, ki so zadevni osebi znane in ki ji omogočajo, da razume obseg ukrepa, sprejetega proti njej — Dopustnost sumarne obrazložitve (člen 296 PDEU) (Glej točke 27 in od 29 do 31.)