SL Uradni list Evropske unije C 135/44

Tožba, vložena 31. januarja 2014 – Francija proti Komisiji

(Zadeva T-74/14)

2014/C 135/56

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Francoska republika (zastopniki: E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas in J. Bousin, agenti)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— v celoti razglasi za ničnega Sklep Evropske komisije št. C(2013) 7066 final z dne 20. novembra 2013 o državni pomoči št. SA.16237, ki jo je Francija izvedla v korist Société Nationale Corse Méditerranée;

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s tožbo predlaga, da se za ničnega razglasi Sklep Komisije št. C(2013) 7066 final z dne 20. novembra 2013, s katerim je Komisija ugotovila, da, prvič, znesek pomoči za prestrukturiranje v višini 15,81 milijona EUR, ki so ga francoski organi priglasili 18. februarja 2002, in, drugič, trije ukrepi, ki so jih francoski organi leta 2006 izvedli v korist družbe Société nationale maritime Corse Méditerranée (v nadaljevanju: SNCM), in sicer prodaja 75 % družbe SNCM po negativni ceni 158 milijonov EUR, povečanje kapitala v višini 8,75 milijona EUR, vpisanega s strani družbe Compagnie générale maritime et financière (v nadaljevanju: CGMF), in predplačilo v znesku 38,5 milijona EUR, nakazano na tekoči račun, pomenijo nezakonite državne pomoči, ki niso združljive z notranjim trgom. Komisija je zato odredila izterjavo zneskov te pomoči.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri razloge.

1. Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev pravice tožeče stranke do obrambe, saj je Komisija zavrnila ponoven začetek formalnega postopka preiskave po razglasitvi sodbe Splošnega sodišča z dne 11. septembra 2012 v zadevi Corsica Ferries France proti Komisiji (T–565/08).

2. Drugi tožbeni razlog se – podredno, če bo Splošno sodišče ugotovilo, da je Komisija ravnala pravilno, ko ni ponovno začela formalnega postopka preiskave po razglasitvi sodbe z dne 11. septembra 2012 – nanaša na kršitev pojma državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU, saj je Komisija ocenila, da je treba ukrepe iz leta 2006 opredeliti kot državne pomoči v smislu te določbe. Ta tožbeni razlog se deli na tri dele. Tožeča stranka trdi, da je Komisija kršila člen 107(1) PDEU s tem, ko je: — ocenila, da je treba prodajo 75 % družbe SNCM po negativni ceni 158 milijonov EUR opredeliti kot državno pomoč in da preizkus zasebnega investitorja v obravnavani zadevi ni bil izpolnjen; — ocenila, da je treba kapitalski vložek v višini 8,75 milijona EUR opredeliti kot državno pomoč; — štela, da treba predplačilo v znesku 38,5 milijona EUR, nakazano na tekoči račun v korist zaposlenih pri družbi SNCM, opredeliti kot državno pomoč.

3. Tretji tožbeni razlog se – podredno, če bo Splošno sodišče ugotovilo, da je Komisija ravnala pravilno, ko ni ponovno začela formalnega postopka preiskave po razglasitvi sodbe z dne 11. septembra 2012 – nanaša na kršitev člena 107(3)(c) PDEU, saj je Komisija ugotovila, da je treba kapitalski vložek v višini 15,81 milijona EUR, ki je bil leta 2002 priglašen iz naslova pomoči za prestrukturiranje, opredeliti kot državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom.