Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo
Monomeles Protodikeio Rethymnis 17. aprila 2008 –
Georgios Lagoudakis proti G' Kentro Anoiktis Prostasias
Ilikiomenon Dimou Rethymnis
(Zadeva C-162/08)
(2008/C 171/32)
Jezik postopka: grščina
Predložitveno sodišče
Monomeles Protodikeio Rethymnis
Stranki v postopku v glavni stvari
Tožeča stranka: Georgios Lagoudakis
Tožena stranka: G' Kentro Anoiktis Prostasias Ilikiomenon Dimou
Rethymnis
Vprašanja za predhodno odločanje
1. Ali je treba določbi 5 in 8(1) in (3) okvirnega sporazuma o
delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP,
ki je sestavni del Direktive Sveta 1999/70 (UL L 175,
str. 43), razlagati tako, da pravo Skupnosti prepoveduje, dadržava članica (zaradi izvajanja navedenega okvirnega spora-
zuma) sprejme ukrepe, če: a) je pred začetkom veljavnosti
direktive v notranjem pravnem redu že obstajal ustrezen
pravni ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma? b)
sprejeti ukrepi za izvajanje okvirnega sporazuma povzročijozniževanje splošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni zadoločen čas?
2. V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, ali je
zniževanje zagotovljene zaščite povezano z izvajanjem okvir-
nega sporazuma in navedene direktive, če ne obstaja več
zaporednih pogodb, ampak samo ena pogodba o zaposlitviza določen čas, katere resnični namen je dejansko zaposlitev
delavca za zadovoljitev „stalnih in trajnih“ in ne začasnih,
izjemnih ali nujnih potreb? Ali je zato tako zniževanje prepo-
vedano ali dovoljeno glede na pravo Skupnosti?
3. V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, če je
pred začetkom veljavnosti Direktive 1999/70/ES obstajalustrezen ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma,in sicer v okviru postopka v glavni stvari sporna določbačlena 8(3) zakona št. 2112/1920, ali pomeni sprejetje prav-
nega ukrepa zaradi izvajanja okvirnega sporazuma –in sicer
v tem primeru upoštevna določba člena 11 dekreta predsed-nika št. 164/2004 –v smislu določbe 8(1) in (3) okvirnega
sporazuma nesprejemljivo zniževanje splošne ravni zaščitedelavcev, ki so zaposleni za določen čas:
a)če se naveden pravni ukrep za izvajanje okvirnega spora-
zuma uporablja zgolj v primeru nizanja pogodb o zapo-slitvi ali delovnih razmerij za določen čas, pri čemer so
izključeni delavci, ki so sklenili samo eno pogodbo (in ne
več zaporednih pogodb) za določen čas za zadovoljitev
„stalnih in trajnih“ potreb delodajalca, medtem ko je prej
obstoječi pravni ukrep zajemal vse primere pogodb ozaposlitvi za določen čas, vključno s tistimi, ko je delavec
sklenil le eno pogodbo za določen čas, katere dejanski
namen je bil s storitvami delavca zadovoljiti potrebe, ki
niso začasne, izjemne in nujne, ampak v resnici „stalne in
trajne“?
b)če naveden pravni ukrep za izvajanje okvirnega spora-
zuma kot pravni učinek, katerega namen je zaščitadelavcev, ki so zaposleni za določen čas, in preprečevanje
zlorab v smislu okvirnega sporazuma, določa sprememboex nunc pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe o
zaposlitvi za nedoločen čas,čeprav je prej obstoječi pravni
ukrep določal spremembo pogodb o zaposlitvi zadoločen čas v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas od
prvega dne njihove sklenitve (ex tunc)?
4. V primeru pritrdilnega odgovora na prvo vprašanje, če je že
pred začetkom veljavnosti Direktive 1999/70/ES obstajalustrezen ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega sporazuma o
delu za določen čas, ki je sestavni del te direktive, in sicer v
tem primeru sporna določba člena 8(3) zakona
št. 2112/1920, ali izbira grškega zakonodajalca, da priprenosu zgoraj omenjene direktive v grški pravni red izključiiz varstva zgoraj navedenega dekreta predsednikašt. 164/2004 primere zlorab, v katerih je delavec sklenil
samo eno pogodbo o zaposlitvi za določen čas, katere
namen pa je dejansko vseeno bil ta, da se s storitvami delavcazadovoljijo „trajne in stalne“ in ne začasne, izjemne in nujne
potrebe, ter, drugič, da grški zakonodajalec ni sprejel primer-ljivega ukrepa, ki bi se nanašal natanko na tak primer in bi
bil učinkovit –ter bi imel pravne učinke, ki bi ščitili delavce
v takšnih primerih zlorab in bi šli tudi dlje od zaščite v
primeru zaposlitve na podlagi nične pogodbe, ki jo nasplošno določa splošno grško delavno pravo (ne glede na to,ali obstaja zloraba v smislu okvirnega sporazuma), v skladu skaterim lahko delavec zahteva izplačilo svojih plač in odprav-
nino, ne glede na to, ali je bila pogodba veljavna ali ne,
pomeni nesprejemljivo zniževanje splošne ravni zaščite5.7.2008 C 171/19 Uradni list Evropske unije SL
delavcev, ki so zaposleni za določen čas, v notranjem pravu v
smislu določbe 8(1) in (3) okvirnega sporazuma, če:
a) obveznost plačati plačo in nadomestilo, obstaja v nacio-
nalnem pravu za vsako delovno razmerje in ni namenjena
posebej preprečevanju zlorab v smislu okvirnega spora-
zuma in
b) je pravni učinek izvajanja prej obstoječega ustreznega
pravnega ukrepa to, da se že ena pogodba o zaposlitvi za
določen časšteje za pogodbo za nedoločen čas?
5. V primeru pritrdilnega odgovora na prejšnja vprašanja, ali
nacionalno sodišče ne sme, ko razlaga svoje nacionalnopravo v skladu z Direktivo 1999/70/ES, uporabiti določbezakonskega ukrepa, ki z njo niso združljive in ki so bile glede
na obrazložitev sprejete zaradi izvajanja okvirnega spora-
zuma, ampak povzročijo v notranjem pravu zniževanjesplošne ravni zaščite delavcev, ki so zaposleni za določen čas
–in sicer določbe dekreta predsednika št. 164/2004, ki
molče in posredno, vendar jasno izključujejo iz njihovegavarstva primere zlorab, v katerih je delavec sklenil samo eno
pogodbo o zaposlitvi za določen čas, katere namen pa je
dejansko vseeno bil ta, da se s storitvami delavca zadovoljijo„trajne in stalne“ in ne začasne, izjemne in nujne potrebe –
in mora namesto njih uporabiti določbe ustreznega nacional-nega pravnega ukrepa, ki je veljal pred začetkom veljavnosti
direktive, in sicer določbe člena 8(3) zakona št. 2112/1920?
6.Če nacionalno sodišče presodi, da se za določen spor glede
dela za določen čas načeloma uporabi določba (v tem
primeru člen 8(3) zakona št. 2112/1920), ki pomeni
ustrezen pravni ukrep v smislu določbe 5(1) okvirnega
sporazuma, ki je sestavni del Direktive 1999/70/ES in v
skladu s katero ugotovitev, da je bila sklenjena pogodba,čeprav ena sama, za določen čas, ne da bi bila utemeljena z
objektivnim razlogom v zvezi z naravo, vrsto ali značil-nostmi opravljanega dela, privede do spremembe te pogodbev pogodbo za nedoločen čas:
a) ali je razlaga in uporaba nacionalnega prava s strani
nacionalnega sodišča, v skladu s katerim je vsekakorobjektivni razlog za sklenitev delovnih razmerij zadoločen čas, da se kot pravno podlago za sklenitev teh
pogodb uporabi zakonski predpis o zaposlitvi za določen
čas za zadovoljitev posebnih sezonskih, redno ponavlja-
jočih, začasnih, izjemnih ali dodatnih socialnih potreb (vtem primeru na zakonu št. 3250/2004, FEK
A` 124/ 7.7.2004), čeprav so te potrebe dejansko stalne
in trajne, skladna s pravom Skupnosti?
b) ali pravo Skupnosti nasprotuje razlagi in uporabi nacio-
nalnega prava s strani nacionalnega sodišča, v skladu skaterim je treba določbo, ki prepoveduje spremembopogodb o zaposlitvi za določen čas, ki so bile sklenjene v
javnem sektorju, v pogodbe o zaposlitvi za nedoločen
čas, razlagati tako, da je sprememba pogodbe za določen
čas v pogodbo za nedoločen čas v javnem sektorju popol-noma prepovedana, čeprav je bila ta pogodba sklenjena
za določen čas z zlorabo (in sicer ko so bile zadovoljene
potrebe dejansko stalne in trajne), in da v takem primerunacionalno sodišče ne more več preučiti dejanske narave
spornega delovnega razmerja, da bi ga lahko opredelil kot
pogodbo za nedoločen čas? Ali pa se mora zgoraj nave-
dena prepoved omejiti samo na pogodbe za določen čas,
ki so bile dejansko sklenjene za zadovoljitev začasnih,nepredvidenih, nujnih, izjemnih ali podobnih posebnihpotreb, in ne le na pogodbe, ki so bile sklenjene za zado-
voljitev stalnih in trajnih potreb?
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 17. aprila
2008 vložilo Monomeles Prododikeio Rethymnis (Grčija) –
Dimitrios G. Ladakis, Andreas M. Birtas, Konstantinos G.Kyriakopoulos, Emmanouil B. Klamponis, Sofokis E.
Hasterakis proti Dimosu Geropotamou
(Zadeva C-163/08)
(2008/C 171/33)
Jezik postopka: grščina
Predložitveno sodišče
Monomeles Prododikeio Rethymnis
Stranke v postopku v glavni stvari
Tožeče stranke: Dimitrios G. Ladakis, Andreas M. Birtas,
Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil B. Klamponis,Sofokis E. Hasterakis
Tožena stranka: Dimos Geropotamou
Vprašanja za predhodno odločanje
1) Ali je treba določbi 5 ter 8(1) in (3) okvirnega sporazuma o
delu za določen čas, sklenjenega med ETUC, UNICE in CEEP,
ki je sestavni del Direktive Sveta 1999/70 (UL L 175,10.7.1999, str. 42), razlagati tako, da pravo Skupnosti
prepoveduje (zaradi izvajanja navedenega okvirnega spora-
zuma), da država članica sprejme ukrepe, če: a) je pred
začetkom veljavnosti direktive v notranjem pravnem redu že
obstajal ustrezen pravni ukrep v smislu določbe 5(1) okvir-nega sporazuma, in b) sprejeti ukrepi za izvajanje okvirnegasporazuma povzročijo zniževanje splošne ravni zaščite
delavcev, ki so zaposleni za določen čas, v notranjem
pravnem redu?5.7.2008 C 171/20 Uradni list Evropske unije SL