SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE

JULIANE KOKOTT,

predstavljeni 10. decembra 20091( )

Zadeva C‑392/08

Evropska komisija

proti

Kraljevini Španiji

„Direktiva 96/82/ES (Seveso II) – Načrti ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah – Rok“

I – Uvod

1. Namen Direktive Sveta 96/82/ES z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi( ) (v nadaljevanju: direktiva Seveso II) je varstvo pred nevarnostjo nesreč pri industrijski uporabi določenih snovi. Zato še posebej zahteva, da so za organizacije, ki jih zajema, izdelani načrti ukrepov v organizaciji in zunaj nje ob nesrečah.

2. Komisija ugotavlja, da španski organi niso izdelali načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah za vse zadevne organizacije. Španija nasprotno meni, da za izdelavo teh načrtov ni bil določen noben rok. Prav tako naj ne bi bilo načrtov ukrepov v organizacijah ob nesrečah in informacij organizacij.

II – Pravni okvir

3. Bistvena pravila o načrtih ukrepov ob nesrečah so določena v členu 11 direktive Seveso II:

„1. Države članice zagotovijo za vse organizacije, na katere se nanaša člen 9, da:

(a) upravljavec izdela načrt ukrepov v organizaciji ob nesrečah za ukrepe, ki jih je treba izvesti v organizaciji,

– za nove organizacije pred začetkom obratovanja,

– za obstoječe organizacije, ki jih Direktiva 82/501/EGS prej ni zajemala, v treh letih od datuma iz člena 24(1),

– za druge organizacije v dveh letih od datuma iz člena 24(1);

– za organizacije, ki bodo kasneje zajete z direktivo, brez odlašanja, v vsakem primeru pa v enem letu od datuma, na katerega se ta direktiva uporablja za zadevno organizacijo, kot je določeno v prvem pododstavku člena 2(1);

(b) upravljavec dostavi pristojnim organom potrebne informacije za izdelavo načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah v naslednjih rokih:

– za nove organizacije pred začetkom obratovanja,

– za obstoječe organizacije, ki jih Direktiva 82/501/EGS prej ni zajemala, v treh letih od datuma iz člena 24(1),

– za druge organizacije v dveh letih od datuma iz člena 24(1);

– za organizacije, ki bodo kasneje zajete z direktivo, brez odlašanja, v vsakem primeru pa v enem letu od datuma, na katerega se ta direktiva uporablja za zadevno organizacijo, kot je določeno v prvem pododstavku člena 2(1);

(c) organi, ki jih država članica določi za ta namen, izdelajo načrt ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah za ukrepe, ki jih je treba izvesti zunaj organizacije.

2. Načrti ukrepov ob nesrečah se izdelajo z namenom, da se zagotovi:

– omejevanje in obvladovanje izrednih dogodkov, tako da se zmanjšajo njihovi učinki in omeji škoda za človeka, okolje in premoženje,

– izvajanje potrebnih ukrepov za zaščito ljudi in okolja pred učinki večjih nesreč,

– sporočanje potrebnih informacij javnosti in zadevnim službam ali organom na določenem območju,

– vzpostavitev prejšnjega stanja in očiščenje okolja po večji nesreči.

Načrti ukrepov ob nesrečah morajo vsebovati informacije, določene v Prilogi IV.

3. Brez poseganja v obveznosti pristojnih organov, države članice zagotovijo, da so načrti ukrepov v organizaciji ob nesrečah, ki so predvideni s to direktivo, izdelani po posvetovanju z osebjem, ki dela v organizaciji, vključno z ustreznim dolgoročno zaposlenim podizvajalskim osebjem in da se glede načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah posvetuje z javnostjo pri njihovi pripravi ali dopolnjevanju.

4. Države članice zagotovijo, da upravljavci in pristojni organi pregledajo, preizkusijo in po potrebi spremenijo in prilagodijo zadnjemu stanju načrte ukrepov v organizaciji in zunaj nje ob nesrečah v primernih časovnih obdobjih, ki ne smejo biti daljši od treh let. Pri pregledu je treba upoštevati spremembe, ki so nastale v teh organizacijah ali v službah za ukrepanje ob nesrečah, nova strokovna dognanja in znanje v zvezi z odzivom na večje nesreče.

4a […]

5. […]

6. Pristojni organ lahko glede na podatke iz varnostnega poročila z obrazložitvijo odloči, da se zahteva za izdelavo načrta ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah iz odstavka 1 ne upošteva.“

4. Direktivo Seveso II je bilo treba v skladu s členom 24(1) in členom 25 prenesti do 3. februarja 1999.

III – Postopek in predlogi strank

5. V skladu s poročilom Komisije o uporabi direktive Seveso II( ) v Španiji, tako kot v drugih državah članicah, konec leta 2002 še niso bili izdelani vsi potrebni načrti ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah v smislu člena 11(1)(c). Po nadaljnjem poizvedovanju Komisije je Španija leta 2006 sporočila, da je bilo izdelanih šele 35,2 % zahtevanih načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah.

6. Komisija je ugotovila, da Španija ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 11 direktive Seveso II, in to državo članico 23. marca 2007 pozvala, naj predloži pripombe (k pisnemu opominu). Ker po odgovoru z dne 25. junija 2007 načrti ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah še vedno niso bili izdelani, je Komisija 23. oktobra 2007 na Španijo naslovila obrazloženo mnenje in v njem za prenehanje kršenja prava Skupnosti določila dokončni rok dveh mesecev.

7. Po preučitvi španskega odgovora z dne 10. januarja 2008 je Komisija vztrajala pri svojem mnenju in vložila to tožbo.

8. Komisija predlaga,

ugotovi naj se, da Kraljevina Španija s tem, da za vse organizacije, navedene v členu 9 Direktive Sveta 96/82/ES z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, ni izdelala načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 11(1)(c) te direktive;

Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

9. Španija predlaga:

tožba naj se zavrne in

tožeči instituciji naj se naloži plačilo stroškov.

IV – Pravna presoja

10. V skladu s členom 11(1)(c) direktive Seveso II pristojni organi države članice za vse organizacije, ki jih zajema direktiva, izdelajo načrt ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah za ukrepe, ki jih je treba izvesti zunaj organizacije.

11. Španija sicer navaja, da ji manjkajočih načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah še ne bi bilo treba izdelati, saj člen 11(1)(c) direktive Seveso II ne določa roka za izdelavo načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah.

12. Če v direktivi ni določen rok za njen prenos, običajno velja splošni rok za prenos.( ) Obe stranki sicer pravilno napotujeta na člen 11(1)(b) direktive Seveso II, ki za upravljavce organizacije določa daljše roke za dostavo informacij, potrebnih za izdelavo načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah. Zato načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah pred prejetjem informacij ni bilo mogoče izdelati.

13. Komisija se strinja, da je obveznost izdelave načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah vezana na roke za dostavo potrebnih informacij.

14. Vendar rokov iz člena 11(1)(b) direktive Seveso II ni mogoče neposredno prenesti na točko (c). Pristojni organi namreč potrebujejo dovolj časa, da po prejetju informacij izdelajo načrt ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah.

15. Iz direktive torej ni razviden jasno določen rok za izdelavo načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah.

16. Člen 11(1)(c) direktive Seveso II pa kljub temu določa brezpogojno obveznost držav članic, ki je zelo pomembna za cilje te direktive. Kot izrecno določa člen 41(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, morajo javni organi v skladu z načelom dobrega upravljanja, ki ga morajo pri uporabi prava Skupnosti spoštovati tudi države članice,( ) svoje obveznosti izpolniti v razumnem roku. Zato države članice izdelave načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah ne smejo odlagati.( )

17. Tako bi bilo treba ugotoviti, kolikšno obdobje je razumno za izdelavo načrta ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah.( ) To je sicer lahko odvisno od vsakega posameznega primera,( ) vendar Komisija očitek kršitve v celotni državi lahko prepričljivo predstavi tudi ob upoštevanju statistik. Pri takem pristopu je treba posamezne primere upoštevati le, kadar se obramba države članice opira na posamezne primere.

18. V predloženem primeru je predmet spora, da v Španiji že več let ni izdelanih potrebnih načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah za vse zajete organizacije. Številke sicer niso predstavljene dovolj natančno, da bi se ugotovilo, v katerih primerih so roki za dostavo potrebnih informacij v skladu s členom 11(1)(b) direktive Seveso II že zdavnaj potekli. Španija pa se ne zagovarja s trditvijo, da ni imela dovolj časa za izdelavo načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah. Iz tega torej izhaja, da je bilo za izdelavo teh načrtov ukrepov ob nesrečah na voljo dovolj časa.

19. Španija neobstoj načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah poleg tega utemeljuje s tem, da so pristojni organi najprej morali počakati na načrte ukrepov v organizaciji ob nesrečah in na informacije organizacij. Glede tega je treba pripomniti, da načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah ni mogoče izdelati, če organizacije ne sprejmejo teh ukrepov.

20. Vendar so države članice v skladu s členom 11(1)(a) in (b) direktive Seveso II kljub temu zavezane k izpolnjevanju teh obveznosti v predpisanem roku.( ) Španija svoje zamude pri izdelavi načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah v predpisanem roku ne more upravičiti s tem, da ni izpolnila te predhodne obveznosti.

21. Zato je treba tožbi ugoditi.

V – Stroški

22. V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov.

VI – Predlog

23. Sodišču predlagam, naj odloči:

1. Kraljevina Španija s tem, da za vse organizacije, navedene v členu 9 Direktive Sveta 96/82/ES z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, ni izdelala načrtov ukrepov zunaj organizacije ob nesrečah, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 11(1)(c) te direktive.

2. Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov postopka.