Zbi rka odločb sodne pr akse 
Zadeva C-3 1 0 / 1 4  
Nike European Operations Netherlands BV  
proti  
Sportland Oy  
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, 
ki ga je vložilo Helsingin hovioikeus) 
„Predhodno odločanje —Uredba (ES) št. 1346 /2000 —Člena 4 in 13 —Postopek zaradi 
insolventnosti —Škodna dejanja —Tožba za povračilo izplačil, opravljenih pred dnem uvedbe 
postopka zaradi insolventnosti —Pravo države članice, v kateri je bil uveden postopek zaradi 
insolventnosti —Pravo druge države članice, ki se uporablja za zadevno dejanje —Pravo, ki ne 
dopušča ‚v ustreznem primeru […] nobenega sredstva za izpodbijanje navedenega dejanja‘— 
Dokazno breme“ 
Povzetek –Sodba Sodišča(šesti senat) z dne 15. oktobra 2015 
1. Pravo Evropske unije — Razlaga — Besedila v več jezikih — Enotna razlaga — Odstopanja med 
različnimi jezikovnimi različicami — Upoštevanje splošne sistematike in namena zadevne ureditve 
kot referenčne podlage 
(Uredba Sveta št. 1346 /2000 , člen 13) 
2. Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba 
št. 1346 /2000 — Škodna dejanja — Pravo, ki se uporabi — Izjema od splošnega pravila, da se 
uporabi lex fori concursus — Pogoji uporabe — Dejanje, ki ga ni mogoče izpodbijati na podlagi lex 
causae — Obveznost upoštevanja vseh okoliščin obravnavanega primera 
(Uredba Sveta št. 1346 /2000 , člen 13) 
3. Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba 
št. 1346 /2000 — Škodna dejanja — Pravo, ki se uporabi — Izjema od splošnega pravila, da se 
uporabi lex fori concursus — Pogoji uporabe — Dejanje, ki ga ni mogoče izpodbijati na podlagi lex 
causae – 
(Uredba Sveta št. 1346 /2000 , člen 13) 
4. Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba 
št. 1346 /2000 — Škodna dejanja — Pravo, ki se uporabi — Izjema od splošnega pravila, da se 
uporabi lex fori concursus — Pogoji uporabe — Dejanje, ki ga ni mogoče izpodbijati na podlagi lex 
causae — Dokazno breme urejeno z uredbo — Neobstoj postopkovnih pravnih pravil — 
Uporaba nacionalnega prava — Zahteva — Spoštovanje načel enakovrednosti in učinkovitosti 
(Uredba Sveta št. 1346 /2000 , člen 13) 
SL 
ECLI:EU:C:2015 :690 1 
POVZETEK – ZADEVA C-310/14  
NIKE EUROPEAN OPERATIONS NETHERLANDS  
5. Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba 
št. 1346 /2000 — Škodna dejanja — Pravo, ki se uporabi — Izjema od splošnega pravila, da se 
uporabi lex fori concursus — Pogoji uporabe — Dejanje, ki ga ni mogoče izpodbijati na podlagi lex 
causae — Presoja ob upoštevanju vseh določb in splošnih načel tega zakona 
(Uredba Sveta št. 1346 /2000 , člen 13) 
6. Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Postopki zaradi insolventnosti — Uredba 
št. 1346 /2000 — Škodna dejanja — Pravo, ki se uporabi — Izjema od splošnega pravila, da se 
uporabi lex fori concursus — Pogoji uporabe — Dejanje, ki ga ni mogoče izpodbijati na podlagi lex 
causae — Dokazno breme, naloženo toženi stranki v postopku z zahtevkom za ničnost, izpodbojnost 
ali neizvršljivost dejanja — Dokazno breme, naloženo tožeči stranki šele po tem, ko je tožena 
stranka dokazala, da zadevno dejanje ni izpodbojno 
(Uredba Sveta št. 1346 /2000 , člen 13) 
1. Glej besedilo sodbe. 
(Glej točko 17.) 
2. Člen 13 Uredbe št. 1346 /2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da se 
uporablja, če zadevnega dejanja ob upoštevanju vseh okoliščin zadeve ni mogoče izpodbijati na podlagi 
prava, ki se uporablja za to dejanje (lex causae). 
Člen 13 navedene uredbe je namreč namenjen varstvu legitimnih pričakovanj osebe, ki je imela korist 
od dejanja, ki je v škodo vseh upnikov, pri čemer določa, da se bo za to dejanje tudi po uvedbi 
postopka zaradi insolventnosti uporabljalo pravo, ki se je zanj uporabljalo na dan, ko je bilo storjeno, 
in sicer lex causae. Iz tega cilja je jasno razvidno, da je treba pri uporabi navedenega člena upoštevati 
vse okoliščine obravnavanega primera. Ni namreč mogoče legitimno pričakovati, da se bo po uvedbi 
postopka zaradi insolventnosti presojala veljavnost dejanja, ne da bi se upoštevale te okoliščine, čeprav 
bi se te morale upoštevati, če tak postopek ne bi bil uveden. 
Poleg tega obveznost ozke razlage izjeme iz člena 13 navedene uredbe nasprotuje široki razlagi obsega 
tega člena, ki prejemniku koristi od dejanja, ki je v škodo vseh upnikov, omogoča, da se izogne uporabi 
lex fori concursus s tem, da se zgolj abstraktno sklicuje na to, da zadevno dejanje na podlagi določbe lex 
causae ni izpodbojno. 
(Glej točke od 19 do 22 in točko 1 izreka.) 
3. Za namene uporabe člena 13 Uredbe št. 1346 /2000 o postopkih v primeru insolventnosti in čese 
tožena stranka v postopku z zahtevkom za ničnost, izpodbojnost ali neizvršljivost dejanja sklicuje na 
določbo prava, ki se uporablja za to dejanje (lex causae), v skladu s katero je to dejanje mogoče 
izpodbijati le v okoliščinah iz te določbe, se mora ta tožena stranka sklicevati na neobstoj teh 
okoliščin in predložiti dokaz za to. 
Iz besedila člena 13 navedene uredbe je namreč razvidno, da mora tožena stranka v postopku 
z zahtevkom za ničnost, izpodbojnost ali neizvršljivost dejanja predložiti dokaz, da tega dejanja na 
podlagi lex causae ni mogoče izpodbijati. Poleg tega navedeni člen 13 z določanjem, da mora ta 
tožena stranka predložiti dokaz, da ni nobenega sredstva za izpodbijanje zadevnega dejanja in to ob 
upoštevanju vseh okoliščin obravnavanega primera, tej toženi stranki tudi vsaj implicitno nalaga 
ECLI:EU:C:2015 :690 2 
POVZETEK – ZADEVA C-310/14  
NIKE EUROPEAN OPERATIONS NETHERLANDS  
obveznost, da predloži dokaz tako o obstoju dejstev, na podlagi katerih je mogoče sklepati, da 
zadevnega dejanja ni mogoče izpodbijati, kot o neobstoju kakšnega koli dejavnika, ki bi nasprotoval tej 
ugotovitvi. 
(Glej točke 25 in 31 in točko 2 izreka.) 
4. Čeprav člen 13 Uredbe št. 1346 /2000 o postopkih v primeru insolventnosti izrecno določa 
porazdelitev dokaznega bremena, pa ne vsebuje bolj specifičnih določb v zvezi s postopkovnimi vidiki. 
Ta člen tako ne vsebuje določb, ki bi se nanašale med drugim na to, kako je treba predložiti dokaze, 
kateri dokazi so dopustni pred pristojnim nacionalnim sodiščem ali katera načela mora to sodišče 
uporabiti pri presoji dokazne vrednosti dokazov, ki so mu predloženi. 
Toda, ta pravila, kadar v pravu Unije niso usklajena, mora določiti notranji pravni red posamezne 
države članice na podlagi načela procesne avtonomije, vendar le če niso manj ugodna od tistih, ki 
veljajo za podobne položaje, za katere velja nacionalno pravo (načelo enakovrednosti), in da z njimi ni 
praktično onemogočeno ali preveč oteženo izvrševanje pravic, ki jih priznava pravo Unije (načelo 
učinkovitosti). 
Slednje načelo po eni strani nasprotuje uporabi nacionalnih postopkovnih pravil, ki bi v praksi 
onemogočala ali pretirano oteževala uporabo člena 13 Uredbe št. 1346 /2000 z določanjem prestrogih 
pravil, zlasti kar zadeva negativni dokaz o neobstoju nekaterih okoliščin. Po drugi strani to načelo 
nasprotuje premalo strogim nacionalnim dokaznim pravilom, katerih uporaba bi v praksi obrnila 
dokazno breme iz člena 13 navedene uredbe. 
Vendar zgolj težavnost predložitve dokaza o obstoju okoliščin, v katerih lex causae izključuje 
izpodbijanje zadevnega dejanja ali, odvisno od primera, o neobstoju z lex causae določenih okoliščin, 
v katerih je to dejanje mogoče izpodbijati, ne bi bila v nasprotju z načelom učinkovitosti, temve č bi 
prej izpolnjevala zahtevo o strogi razlagi navedenega člena. 
(Glej točke od 27 do 30.) 
5. Člen 13 Uredbe št. 1346 /2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da 
besedna zveza „ne dopušča nobenega sredstva za izpodbijanje navedenega dejanja“ poleg določb 
prava – ki se uporablja za to dejanje (lex causae) – ki se uporabljajo na področju insolventnosti, 
zajema vse določbe in splošna načela tega prava. 
Člen 13 navedene uredbe je namreč namenjen varstvu legitimnih pričakovanj osebe, ki je imela korist 
od dejanja, ki je v škodo vseh upnikov, pri čemer določa, da se bo za to dejanje tudi po uvedbi 
postopka zaradi insolventnosti uporabljalo lex causae. Poleg tega, je treba za uporabo tega člena 13 
v korist takega prejemnika koristi upoštevati vse okoliščine obravnavanega primera. 
Zaradi cilja varstva legitimnih pričakovanj in nujnosti upoštevanja vseh okoliščin obravnavanega 
primera pa je treba člen 13 te uredbe razlagati tako, da mora navedeni prejemnik koristi predložiti 
dokaz, da zadevnega dejanja ni mogoče izpodbijati niti na podlagi določb lex causae, ki se uporabljajo 
na področju insolventnosti, niti na podlagi celotnega lex causae. 
Po eni strani namreč besedilo člena 13 Uredbe št. 1346 /2000 jasno daje prednost taki razlagi, saj 
prejemniku koristi od dejanja, ki škoduje, nalaga predložitev dokaza, da ni „nobenega sredstva“ za 
izpodbijanje tega dejanja. Po drugi strani ne more obstajati legitimno pričakovanje, da se bo dejanje, ki 
je izpodbojno na podlagi določbe ali splošnega načela lex causae, po uvedbi postopka zaradi 
insolventnosti presojalo le glede na določbe lex causae, ki se uporabljajo na področju insolventnosti. 
(Glej točke od 33 do 36 in točko 3 izreka.) 
ECLI:EU:C:2015 :690 3 
POVZETEK – ZADEVA C-310/14  
NIKE EUROPEAN OPERATIONS NETHERLANDS  
6. Člen 13 Uredbe št. 1346 /2000 o postopkih v primeru insolventnosti je treba razlagati tako, da mora 
tožena stranka v postopku z zahtevkom za ničnost, izpodbojnost ali neizvršljivost dejanja dokazati, da 
pravo, ki se uporablja za to dejanje (lex causae), kot celota ne omogoča izpodbijanja navedenega 
dejanja. 
Člen 13 navedene uredbe – v skladu s katerim se mora navedena tožena stranka sklicevati na neobstoj 
okoliščin, ki bi omogočale izpodbijanje tega dejanja na podlagi lex causae, in mora predložiti dokaz za 
to – pa ne razlikuje med določbami lex causae, ki se uporabljajo na področju insolventnosti, ter 
določbami in načeli lex causae, ki se uporabljajo na drugih področjih, temve č določa, da mora 
navedena tožena stranka predložiti dokaz, da ni „nobenega sredstva“, s katerim bi bilo mogoče 
izpodbijati zadevno dejanje. Iz besedila tega člena je torej jasno razvidno, da ga je treba razlagati tako, 
da mora ta tožena stranka dokazati, da lex causae kot celota ne omogoča izpodbijanja tega dejanja. 
Ta ugotovitev je tudi v skladu z načelom v skladu s katerim je treba člen 13 Uredbe št. 1346 /2000 ozko 
razlagati in ustreza namenu navedenega člena 13 in sicer varstvu legitimnih pričakovanj osebe, ki je 
imela korist od dejanja, ki je v škodo vseh upnikov, z določanjem, da se bo za to dejanje še naprej 
uporabljalo pravo, ki se je zanj uporabljalo na dan, ko je bilo storjeno. 
Nacionalno sodišče, ki odloča o zahtevku za ničnost, izpodbojnost ali neizvršljivost dejanja, lahko 
presodi, da mora tožeča stranka predložiti dokaz o obstoju določbe ali načela navedenega prava, na 
podlagi katerih je mogoče to dejanje izpodbijati, le kadar to sodišče meni, da je tožena stranka najprej 
dejansko dokazala – glede na pravila, ki se po nacionalnem postopkovnem pravu običajno 
uporabljajo – da navedeno dejanje po tem pravu lex causae ni izpodbojno. 
(Glej točke od 38 do 41in 45 ter točko 4 izreka.) 
ECLI:EU:C:2015 :690 4