ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tožba, vložena 4. julija 2022 – Crédit agricole in drugi/EOR

(Zadeva T-410/22)

(2022/C 311/27)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeče stranke: Crédit agricole SA (Montrouge, Francija) in 48 drugih tožečih strank (zastopniki: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi in M. Dalon, odvetniki)

Tožena stranka: Enotni odbor za reševanje (EOR)

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— na podlagi člena 263 PDEU razglasi ničnost sklepa št. SRB/ES/2022/18 z dne 11. aprila 2022 o izračunu predhodnih prispevkov v enotni sklad za reševanje za leto 2022 v delu, v katerem se nanaša na tožeče stranke;

— na podlagi člena 277 PDEU ugotovi, da se ne uporabljajo naslednje določbe Uredbe EMR (1), Izvedbene uredbe (2) in Delegirane uredbe (3): — členi 69(1), 69(2), 70(1) ter 70(2)(a) in (b) Uredbe EMR; — členi 4(2), 5, 6, 7 in 20 Delegirane uredbe ter Priloga I k tej uredbi; — člen 4 Izvedbene uredbe;

— toženi stranki naloži plačilo vseh stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe navajajo osem tožbenih razlogov, ki so v bistvu enaki ali podobni tožbenim razlogom, navedenim v okviru zadeve T-391/22, Société générale in drugi/EOR.

(1) Uredba (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2014 o določitvi enotnih pravil in enotnega postopka za reševanje kreditnih institucij in določenih investicijskih podjetij v okviru enotnega mehanizma za reševanje in enotnega sklada za reševanje ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 (UL 2014, L 255, str. 1).

(2) Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/81 z dne 19. decembra 2014 o določitvi enotnih pogojev za uporabo Uredbe (EU) št. 806/2014 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v enotni sklad za reševanje (UL 2015, L 15, str. 1).

(3) Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 z dne 21. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s predhodnimi prispevki v sheme za financiranje reševanja (UL 2015, L 11, str. 44).
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela dobrega upravljanja, člena 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) in načela enakega obravnavanja ter na očitno napako pri presoji. Po mnenju tožeče stranke je bila izpodbijana odločba sprejeta v nasprotju s členom 45 Kadrovskih predpisov in je posledica očitne napake pri presoji, kajti, prvič, tožeča stranka naj bi nenehno dokazovala visoko uspešnost, izpodbijana odločba pa jo postavlja v položaj počasnega poklicnega razvoja, in drugič, edini očitek, naveden v njenem zadnjem upoštevanem ocenjevalnem poročilu, naj bi izhajal iz očitne napake pri presoji, ki naj bi jo OI priznal v svojem odgovoru z dne 3. marca 2022 na pritožbo tožeče stranke z dne 28. oktobra 2021. Tožeča stranka nazadnje navaja, da Evropska služba za zunanje delovanje še vedno ni vzpostavila sistema za ocenjevanje in napredovanje, ki bi omogočal primerjalno oceno na podlagi člena 45 Kadrovskih predpisov v skladu z zahtevami, določenimi v sodni praksi.
—

navedene ukrepe Komisije DH (Generalni direktorat za raziskave in inovacije – Direktorat H – Skupni center za izvajanje – H.2. Skupna revizijska služba) in Evropske komisije, Generalni direktorat za migracije in notranje zadeve – zlasti dopis Evropske komisije z obvestilom o koncu revizije Ref. Ares (2021)7900224 z dne 21. decembra 2021, ref. CAIA389007, končno revizijsko poročilo, priloženo obvestilu o koncu revizije; zahtevo za vračilo Evropske Komisije, Generalni direktorat za migracije in notranje zadeve, z dne 15. marca 2022 in opomin Evropske komisije, Generalni direktorat za migracije in notranje zadeve, št. 3242203436 z dne 15. marca 2022), razglasi za nične, nezakonite, razveljavljene oziroma vsekakor brez učinka;
1.

Prvi tožbeni razlog: nezakonita kršitev temeljnih pravic tožeče stranke, vključno s pravico do zasebnega in družinskega življenja, pravico do stanovanja in komunikacij ter lastninsko pravico. — Svet je s tem, da je z izpodbijanima aktoma tožečo stranko uvrstil na seznam, kršil načelo sorazmernosti iz člena 52 Listine EU o temeljnih pravicah.
C 237/75

Tožba, vložena 3. maja 2022 – OmniActive Health Technologies/EUIPO – Pharmaselect International (LUTAMAX)

(Zadeva T-242/22)

(2022/C 237/96)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: OmniActive Health Technologies Ltd (Mumbaj, Indija) (zastopniki: M. Hawkins, Solicitor, T. Dolde in C. Zimmer, odvetnika)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Pharmaselect International Beteiligungs GmbH (Dunaj, Avstrija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

Sporna znamka: besedna znamka Evropske unije LUTAMAX – znamka Evropske unije št. 3 472 974

Postopek pred EUIPO: postopek za izbris

Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 24. februarja 2022 v združenih zadevah R 524/2021-1 in R 649/2021-1

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo v delu, v katerem je bilo z njo odločeno, da znamka Evropske unije št. 3 472 974 LUTAMAX ostane vpisana v registru za „prehranske dodatke za medicinsko in dietično uporabo za podporo zdravju oči, nobeden od prej navedenih proizvodov ni za veterinarske namene“, delno razveljavi;

— toženi stranki in/ali drugi stranki pred odborom za pritožbe (če bo intervenirala v postopku) naloži plačilo stroškov postopka.

Navajani tožbeni razlogi

— Kršitev člena 94(1) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

— kršitev člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;
Tožba, vložena 13. aprila 2022 – Polynt/ECHA

(Zadeva T-192/22)

(2022/C 222/55)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Polynt SpA (Scanzorosciate, Italija) (zastopnika: C. Mereu in S. Abdel-Qader, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska agencija za kemikalije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— ugotovi, da je tožba dopustna in utemeljena;

— razglasi ničnost sklepa Evropske agencije za kemikalije, poslane v dopisu z dne 4. februarja 2022 (FUP- DEV-01-21200655590-58-0000-CCH-1-2_FTR_NOTIF), o s sporočitvi neobstoja odgovora na odločitev o evalvaciji dokumentacije;

— ugotovi – ali agenciji ECHA naloži, naj sprejme nov ukrep, s katerim se ugotovi – da je za tožečo stranko prenehala obveznost, da agenciji ECHA zagotovi katere koli informacije, ker je do prenehanja proizvodnje in posledično nerazpoložljivosti zadevne snovi prišlo zaradi višje sile; in

— agenciji ECHA naloži plačilo vseh stroškov tega postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja štiri tožbene razloge.

1. Prvi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila načelo višje sile s tem, da je štela, da za tožečo stranko s prenehanjem proizvodnje snovi 1,3-diokso-2-benzofuran-5-karboksilna kislina z nonan-1-olom (številka ES 941-303-6) (v nadaljevanju: snov) po sprejetju sklepa o končnem pregledu skladnosti zaradi višje sile ne preneha obveznost zagotoviti informacije, zahtevane v prvotnem sklepu o pregledu skladnosti glede snovi.

2. Drugi tožbeni razlog: tožena stranka je kršila člen 50(2) Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta (1) (Uredba REACH).

3. Tretji tožbeni razlog: tožena stranka je kršila člena 5 in 6 Uredbe REACH.

4. Četrti tožbeni razlog: tožena stranka je kršila načelo sorazmernosti.

(1) Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL 2006, L 396, str. 1).
3.

Tretji tožbeni razlog: neenaka obravnava, ker vprašanja, za katera je izbirna komisija določila, naj se postavijo kandidatom, tem niso bila postavljena, druga vprašanja, ki so ji bila postavljena, pa niso ustrezala temu predhodno določenemu seznamu. Tožeča stranka v zvezi s tem zatrjuje, da na podlago tega ni mogoče zagotoviti, ali so bila ta postavljena drugim kandidatom. Tožeča stranka polega tega zatrjuje, da je njen razgovor trajal manj, kot je bilo predvideno, kar bi bilo mogoče šteti za to, da se jo je obravnavalo neugodno glede na druge kandidate in da ni izključeno, da bi lahko pričakovala boljši rezultat, če bi se imela možnost izjaviti o vseh vidikih ustnega preizkusa.
—

tožbo razglasi za dopustno in posledično: — primarno, — ničnostno tožbo razglasi za utemeljeno in ugotovi, da je sklep organa za imenovanja o zavrnitvi z dne 24. februarja 2022 ničen, ker: — sta člen 77 Kadrovskih predpisov in člen 11 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom, na katerih temelji obvestilo o določitvi pravic tožeče stranke, nezakonita; — Evropska komisija ni izpolnila dolžnosti skrbnega ravnanja, ker tožeči stranki v obvestilu o določitvi pravic ni predlagala nobenega vračila pokojninskih pravic, ki jih pristojni evropski organ ni obračunal; — je Evropska komisija kršila načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, ker tožeči stranki v obvestilu o določitvi pravic ni predlagala nobene vrnitve pokojninskih pravic, ki jih pristojni evropski organ ni obračunal; — in spis vrne organu za imenovanja, da naj ta določi znesek, ki ga je treba vrniti tožeči stranki; — podredno, — odškodninsko tožbo na podlagi neupravičene obogatitve razglasi za utemeljeno, ker je bila tožeča stranka prikrajšana za znesek svojih pokojninskih pravic, za katere je prispevke plačevala v svojem nacionalnem pokojninskem sistemu, ki jih pristojni organ Unije ni upošteval in s katerimi je bil vzporedno s tem obogaten pokojninski sklad Evropske unije; — Komisiji naloži plačilo odškodnine za obe finančni škodi, nastali tožeči stranki, ki sta na dan vložitve te tožbe ovrednoteni na znesek glavnice 55 401,07 EUR;
Tožba, vložena 24. februarja 2022 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

(Zadeva T-106/22)

(2022/C 165/49)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikozija, Ciper) (zastopnika: S. Malynicz, Barrister-at-Law, in C. Milbradt, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe: M. J. Dairies EOOD (Sofija, Bolgarija)

Podatki o postopku pred EUIPO

Imetnik sporne znamke: druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: besedna znamka Evropske unije BBQLOUMI – Znamka Evropske unije št. 12898 029

Postopek pred EUIPO: postopek za razveljavitev

Izpodbijana odločba: Odločba četrtega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 14. decembra 2021 v zadevi R 656/2021-4

Tožbena predloga

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO in drugi stranki naloži plačilo njunih stroškov in stroškov, ki so tožeči stranki nastali v postopku za razveljavitev.

Navajani tožbeni razlogi

— Kršitev členov 8(1)(b) in 8(5) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

— Kršitev člena 74(2) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta;

— Odbor za pritožbe ni upošteval sodne prakse Sodišča glede razlikovalnega učinka;

— Odbor za pritožbe je tožeči stranki, imetniku prejšnje znamke, napačno naložil dokazno breme glede zahtevanega razlikovalnega učinka;
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev temeljne pravice do učinkovitosti socialne varnosti delavcev v smislu členov 31(1) in 34(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in člena 12 Evropske socialne listine.
1.

Prvi tožbeni razlog: Komisija je kršila člena 3 in 4 osnovne uredbe (2), storila očitno napako pri presoji, ker pri opredelitvi obsega izdelka ni upoštevala stališč združenj proizvajalcev vezanih plošč iz EU, ker ni upoštevala sestave in opredelitve industrije Unije, in je kršila načelo dobrega upravljanja. Združenja proizvajalcev vezanih plošč iz EU so izrecno trdila, da njihovi člani proizvajajo najrazličnejše vezane plošče iz, med drugim, brezovega lesa. Komisija bi se kot nepristranski preiskovalni organ morala na lastno pobudo osredotočiti na dokaze, ki so jih predložila združenja proizvajalcev vezanih plošč iz EU, jih preveriti ter jih ustrezno dejansko in pravno oceniti v okviru opredelitve obsega izdelka, ki je temeljni element protidampinške preiskave in ki vpliva na vse ugotovitve. Komisija je tudi dejansko zavrnila/zanemarila vse dokaze ali trditve tožeče stranke v zvezi s stališči združenj proizvajalcev vezanih plošč iz EU.
—

spremeni izpodbijano odločbo v delu, v katerem se nanaša na pritožbo v zadevi R 1952/2020-1, to je točke 2, 3, 4 in 6 izreka (izvedbeni del) izpodbijane odločbe, tako da: zavrne pritožbo v zadevi R 1952/2020-1, ugotovi, da besedna znamka „SYRENA“ (EUTM 9262 767) ostane registrirana za „avtomobile“ iz razreda 12 in družbi Polfarmex S.A. naloži, da nosi stroške tožeče stranke iz pritožbenega postopka v zadevi R 1952/2020-1;
—

pritožnici/intervenientki in/ali EUIPO naloži plačilo stroškov, ki so tožeči stranki nastali v zvezi s to tožbo, in vseh postopkovnih stroškov, nastalih zaradi odločb EUIPO.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev pravice do integritete in dostojanstva ter obstoj očitnih napak pri presoji. Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka kršila obveznost po ohranitvi in varstvu njenega dostojanstva in integritete glede na nasilje, ki so ga varnostniki izvajali nad njo, v zvezi z ugotovitvijo katerega so bile storjene očitne napake pri presoji.
—

izpodbijano odločbo spremeni, tako da ugotovi, da v zvezi z znamko „VITA-MIN MULTIPLE SPORT“ za proizvode iz prijave, ki spadajo v razred 5 Nicejske klasifikacije, ni podan absolutni razlog za zavrnitev registracije na podlagi člena 7(1)(b) in (c) Uredbe o znamki Evropske unije, ki se nanaša na neobstoj slehernega razlikovalnega učinka in na opisnost znaka;
3.

Tretji tožbeni razlog: z izpodbijanim sklepom se neupravičeno posega v pravico do zasebnosti in v osebne podatke, v pravico do telesne nedotakljivosti, v pravico do svobode in varnosti ter v pravico do enakosti in nediskriminacije. Ta razlog se deli na dva dela. — Prvi del: kršitev pravic tožečih strank do telesne nedotakljivosti, njihove pravice do svobode in varnosti, njihove pravice do enakosti in nediskriminacije ter njihovih pravic do spoštovanja zasebnosti in njihovih osebnih podatkov. — Drugi del: poseg v pravice in načela, navedena v prvem delu, z izpodbijanim sklepom je v nasprotju z načelom sorazmernosti iz člena 52(1) Listine, saj sporni ukrep ni potreben, ustrezen in sorazmeren za dosego zastavljenih ciljev.
2.

Drugi tožbeni razlog: Komisija je kršila načeli dolžnega postopanja in dobrega upravljanja. Zlasti je bilo celotno vodenje preiskave o opustitvi s strani Komisije pomanjkljivo in preiskava o opustitvi ni bila pravno in dejansko začeta. Poleg tega je Komisija naložila nepotrebne časovne omejitve, da bi izpolnila nerazumni in nepotrebni rok. Dalje, Komisija je postopala nedosledno s tem, da je upoštevala koncept objave, ki se nanaša na nove preiskave in preiskave v zvezi s pregledom, ne pa roke, ki se nanašajo na te preiskave. Nazadnje, presoja interesa Unije ni bila predložena strankam in te se o njej niso mogle izreči.
—

toženima strankama naloži plačilo (i) 1 127,66 EUR, zadržanih brez kakršne koli posamične upravne odločbe PMO v zvezi s povrnitvijo; (ii) 9 250,05 EUR, zadržanih za maj, junij, julij, avgust in september 2021, ter (iii) 1 EUR ex aequo et bono kot nadomestilo za nepremoženjsko škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela zaradi nezakonitega ravnanja OLAF pri preiskavi OF/2016/0928/A1, ki je nazadnje pripeljala do odstranitve tožeče stranke z delovnega mesta;
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev prepovedi retroaktivnosti in napačna uporaba strožjih pogojev, ki se nanašajo na sodelovanje pri projektu. — Tožeča stranka trdi, da se tožena stranka ne more sklicevati na obveznost, ki izhaja iz nezavezujočega dokumenta, če pogodbeni stranki nista vedeli za njegov obstoj in se z njegovo uporabo nikoli nista strinjali. — Tožeča stranka še trdi, da se je tožena stranka sklicevala na obveznost, ki izhaja iz tega nezavezujočega dokumenta v nasprotju z zadevno pogodbo, ki se nanaša na dodelitev nepovratnih sredstev. — Tožeča stranka istočasno trdi, da je tožena stranka kršila načelo prepovedi retroaktivnosti, ker se je sklicevala na uporabo strožjih formalnih zahtev, ki izhajajo iz dokumenta, ki je nastal po tem, ko je bila podpisana pogodba v zvezi z dodelitvijo nepovratnih sredstev.
—

Komisiji naloži povračilo škode, kakor so količinsko opredeljeni in jih je treba količinsko opredeliti v poznejši (in morebitni) fazi postopka;
2.

Drugi tožbeni razlog se nanaša na to, da je tožena stranka kršila načelo pravne varnosti. Tožeča stranka izpodbija to, da je upravno obvestilo, s katerim se je začel postopek za odobritev izjeme, izdal vodja uprave tožene stranke in da torej ni jasno, ali gre za pristojni organ. Poleg tega ni dokaza, da je direktor tožene stranke odobril upravno obvestilo. Zatrjuje se tudi, da so merila presoje interesa službe jasna glede vprašanja, ali jih je sprejel pristojni organ ali ne.
—

Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 2017/1001(EU) Evropskega parlamenta in Sveta;
Tožba, vložena 7. septembra 2021 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Papouis Dairies (fino)

(Zadeva T-558/21)

(2021/C 452/55)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Ciper) (zastopnik: C. Milbradt, odvetnik)

Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Papouis Dairies LTD (Nicosia)

Podatki o postopku pred EUIPO

Prijavitelj sporne znamke: druga stranka pred odborom za pritožbe

Zadevna sporna znamka: prijava figurativne znamke Skupnosti fino Cyprus Halloumi Cheese – Prijava št. 11180 791

Postopek pred EUIPO: postopek z ugovorom

Izpodbijana odločba: Odločba drugega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 29. aprila 2021 v zadevi R 578/2019-2

Tožbena predloga

Tožena stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— izpodbijano odločbo razveljavi;

— EUIPO in drugi stranki v postopku pred EUIPO naloži plačilo njunih stroškov in stroškov tožeče stranke.

Navajani tožbeni razlog
1.

Prvi tožbeni razlog: odbor za pritožbe je napačno uporabil pravo, ker je štel, da lahko ACER preseže natančno določeno pooblastilo za potrditev metodologije, ki so jo razvili operaterji prenosnega sistema, kot je določeno v členih 6(3) in 6(8) Uredbe 2017/1485, (1) in da je pristojna za razvoj ukrepov politike, ki znatno presegajo področje in obseg regijske koordinacije.
2.

Drugi tožbeni razlog: zahtevi tožeče stranke za dostop ne nasprotuje razlog za izključitev iz člena 4(2), druga alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001. Ta razlog za izključitev je časovno omejen in se nanaša samo na tekoče sodne postopke in razprave. Postopek, ki v Belgiji poteka proti družbi AstraZeneca pod opravilno št. 2021/48/C, se nanaša na povsem drugačno dejansko stanje in se je že končal s sodbo z dne 18. junija 2021. Pogoji za kršitev načela enakosti orožij in učinkovitega izvajanja sodne oblasti prav tako niso izpolnjeni, ker so vsi morebitni zadevni postopki že končani.
—

Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da je prišlo do dovolj resne kršitve glede na to, da Komisija pri sprejetju sklepa: ni imela nikakršne diskrecijske pravice, ker je člen 107(1) PDEU določba z neposrednim učinkom, natančna in brezpogojna; in je storila očitno napako pri presoji. Poleg tega se je Komisija oprla na nezadostne dokaza in je napačno razlagala sodno prakso Splošnega sodišča Evropske unije (sodba Italija in drugi/Komisija, T-98/16, T-196/16 in T-198/16) in Sodišča (sodba Komisija/Italija in drugi, C-425/19 P).
—

sklep „Decision of the College of the European Public Prosecutor’s Office of 3 may 2021 on the appointment of fifteen european delegated prosecutors of the EPPO in the Italian Republic“, s katerim so bili imenovani evropski delegirani tožilci Italijanske države, razglasi za ničen;
—

se odločba EEA z dne 21. septembra 2020 razglasi za nično v delu, v katerem je ta agencija, potem ko je ugodila zahtevku za povračilo nadomestila za nastanitev, ki ga je nepravilno odbila od zneskov, dolgovanih na podlagi sodbe Splošnega sodišča z dne 11. junija 2019 v zadevi T-462/17, vseeno odločila – in v tem delu se odločba izpodbija – da ne ugodi drugim zahtevkom tožeče stranke, ki so bili zlasti podani v elektronskem sporočilu z dne 16. septembra 2020, na katero se izpodbijana odločba izrecno nanaša in s katerimi se poleg povračila neupravičeno odbitega nadomestila za nastanitev zahteva: — večji znesek – ki pa še ni določen, ker ni podrobnega izračuna – ki je še dolgovan in ki mu je treba prišteti še zamudne obresti za odpravnino od 22. septembra 2016 in za naloženi znesek od dneva razglasitve sodbe do dneva dejanskega plačila, — podroben izračun zneskov, ki so dolgovani v postopku v glavni stvari, z obrestmi in stroški, ter zneskov, ki so bili tožeči stranki že plačani in ki jih je treba najprej odbiti od obresti in stroškov ter nato od glavnice, in — odškodnina zaradi nepravilnega ravnanja institucije, ker je bila, prvič, s tem, da je bil novi delodajalec tožeče stranke s plačilnim listom za avgust 2019, v katerem so prikazani zneski v dobro in v breme, obveščen o sporu z EEA, kršena zaupnost, ki jo je tožeči stranki priznalo Splošno sodišče, in drugič, ker je bilo tožeči stranki zavrnjeno posredovanje korespondence agencije s tedanjim svetovalcem tožeče stranke tako pred razglasitvijo sodbe kot po njej;
—

Komisija je napačno uporabila pravo in napačno ugotovila dejansko stanje s tem, da je domnevala, da so trgovci bili seznanjeni z vsemi informacijami, objavljenimi v klepetalnici Bloomberg, zgolj zato, ker so bili prijavljeni v to klepetalnico. Komisija je torej bodisi napačno razlagala obstoječo sodno prakso bodisi jo uporabila preveč široko.
—

Komisija ni upoštevala pomena navpične razdalje od strehe kabine do stropa jaška, ki je predpisana s harmoniziranim standardom EN 81-1 v prvotni različici, v aktualni različici (EN 81-20) pa še celo poudarjena. Izpodbijani sklep najprej v bistvu ni upošteval izmere najmanjše navpične razdalje. Po mnenju Komisije za oceno bistvenih varnostnih in zdravstvenih zahtev, v skladu z določbami Direktive 95/16/ES, primarno poleg tega ni odločilna ta navpična razdalja, temveč volumen pribežališča nad kabino dvigala. Poleg tega je Komisija napačno primerjala zahteve glede pribežališča in prostega prostora v jašku, s tistimi v kabini.
3.

Tretji tožbeni razlog se nanaša na ugovor nezakonitosti člena 56(2) Uredbe št. 726/2004, če bi Splošno sodišče menilo, da ta člen CHMP EMA dopušča, da po lastnem preudarku ustanovi in izbriše znanstvene posvetovalne skupine, ker to krši načela enakosti, nepristranskosti in skladnosti.
2.

Drugi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, ki jo je storila Komisija pri presoji škode in vzročne zveze z vidika metodologije, podatkov in postopka, ki so se uporabili, in kršitev člena 3 Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (v nadaljevanju: osnovna uredba) (2).
1.

kršitev pravice tožeče stranke do obrambe, ker tožena stranka še vedno ne povezuje disciplinskega postopka z napakami in kršitvami temeljnih pravic s strani tožene stranke v predhodni fazi, to je v začetni fazi disciplinskega postopka, ki učinkujejo tudi v drugi fazi disciplinskega postopka, in
1.

Prvi tožbeni razlog: Svet ni preveril in ni mogel preveriti, ali je bila odločitev oziroma so bile odločitve ukrajinskih organov, na katere se je skliceval pri uvrstitvi tožeče stranke na seznam, sprejete v skladu z njegovimi temeljnimi pravicami EU do obrambe in do učinkovitega sodnega varstva.