ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Če pojem pravne osebe iz člena 263, četrti odstavek, PDEU, ne sovpada nujno s pojmi iz različnih pravnih redov držav članic, pa načeloma zajema obstoj pravne osebe, ustanovljene v skladu z zakonodajo države članice ali tretje države, in sposobnost biti stranka v postopku, ki jo to pravo priznava. Tako je samo v izjemnih okoliščinah, zlasti kadar to nalagajo zahteve po zagotovitvi učinkovitega sodnega varstva, mogoče dopustiti tožbo subjekta, ki na podlagi posebnega nacionalnega prava nima sposobnosti biti stranka v postopku. Obstoj pravne osebnosti in sposobnost biti stranka v postopku je treba preučiti glede na upoštevno nacionalno pravo.

Pravica fizičnih in pravnih oseb do vložitve tožbe iz člena 263, četrti odstavek, PDEU, je pogojena z obstojem pravnega interesa v času vložitve tožbe, ki je pogoj dopustnosti, ki se razlikuje od procesnega upravičenja. Tako kot predmet tožbe mora ta pravni interes obstajati do razglasitve sodne odločbe, sicer se postopek ustavi. Pogoj za tak interes je, da ima lahko razglasitev ničnosti izpodbijanega akta pravne posledice in da lahko rezultat pravnega sredstva stranki, ki ga je vložila, prinese korist.

Gre za tožbo prejemnika državnih pomoči zoper sklep Komisije o razglasitvi teh pomoči za nezdružljive z notranjim trgom in o odreditvi njihove izterjave, pri čemer je bil samo iz tega razloga z navedenim sklepom spremenjen pravni položaj tožeče stranke, ki po sprejetju tega sklepa ni bila več upravičena do teh pomoči in je morala računati s tem, da jih bo morala načeloma vrniti. Likvidacija tožeče stranke med postopkom ne omaja te ugotovitve, ker izpodbijani sklep ni bil razveljavljen ali umaknjen, tako da je ta tožba ohranila svoj predmet. Dalje, pravni učinki izpodbijanega sklepa niso postali brezpredmetni zgolj zaradi likvidacije tožeče stranke. Samo okoliščina, da je podjetje v stečajnem postopku, zlasti kadar ta postopek vodi v likvidacijo podjetja, namreč ne omaja načela vračila pomoči. V zvezi s tem je v takšnem primeru vzpostavitev prejšnjega stanja in odpravo izkrivljanja konkurence, ki je nastala zaradi nezakonitega izplačila pomoči, načeloma mogoče doseči z vknjižbo med obveznosti podjetja v likvidaciji tiste obveznosti, ki se nanaša na vrnitev zadevnih pomoči.

Zato morajo zaradi izpodbijanega sklepa sporne pomoči najmanj ostati med obveznostmi tožeče stranke, tako da tudi ob predpostavki, da jih ni mogoče vrniti, niso več del premoženja tožeče stranke. Vendar bi se zaradi take razglasitve ničnosti sklepa gospodarski položaj tožeče stranke bistveno izboljšal, saj bi bilo sporne pomoči mogoče ponovno vključiti v njeno premoženje.

(Glej točke 51, 53, od 55 do 58, 60 in 61.)
1.

Ničnostna tožba–Sodba o razglasitvi ničnosti–Obseg–Sklep Komisije o ugotovitvi nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom in naložitvi njenega vračila–Razglasitev ničnosti zaradi napačne uporabe prava in očitnih napak pri presoji–Nova analiza, ki se zahteva s sodbo o razglasitvi ničnosti, ki jo lahko izvede Komisija, ne da bi ponovno začela preiskavo zadeve–Pravica do zaslišanja, ki je bila spoštovana ob sprejetju sklepa, ki je bil razglašen za ničnega–Sprejetje novega sklepa brez ponovnega odprtja formalnega postopka preiskave–Dopustnost (člena 108(2) in 266 PDEU; Uredba Sveta št. 659/1999) (Glej točke od 44 do 60.)
Res je, da je trajanje postopka v zadevi, ki je bilo več kot 4 leta in 3 mesece, na prvi pogled zelo dolgo. Vendar je treba razumnost roka sojenja presojati glede na okoliščine vsake zadeve in zlasti glede na pomen spora za zadevno osebo, zapletenost zadeve, ravnanje strank in nastanek postopkovnih vprašanj.

Postopek, ki je potekal v zadevi o konkurenci pri Splošnem sodišču, ki je trajala več kot več kot 4 leta in 3 mesece, ampak je upravičena glede na okoliščine te zadeve in zlasti glede na dejansko in pravno zapletenost te zadeve, ravnanje strank in neobstoj nepojasnjenega obdobja neukrepanja v posameznih fazah postopka v tej zadevi, ne krši člena 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

Namreč najprej se v postopku med koncem pisnega dela postopka z vložitvijo duplike in začetkom ustnega dela postopka izvede povzetek trditev strank, priprava zadev za obravnavanje, analiza pravnih in dejanskih vprašanj spora in priprava ustnega dela postopka. V zvezi s tem so tožbe, ki se nanašajo na to, kako Komisija uporablja konkurenčno pravo, bolj zapletene od zadev drugih vrst, zlasti glede na dolžino izpodbijane odločbe, obsega spisa in tega, da je treba opraviti podrobno analizo številnih in zapletenih dejstev, ki so pogosto časovno in prostorsko obsežnejša. Tako je obdobje 15 mesecev med koncem pisnega in začetkom ustnega dela postopka načeloma ustrezno obdobje za obravnavanje zadev, ki se nanašajo na uporabo konkurenčnega prava. Poleg tega tožbe, vložene zoper isto odločbo, ki jo sprejme Komisija na podlagi konkurenčnega prava Unije, načeloma zahtevajo vzporedno obravnavanje, tudi tedaj, kadar se te zadeve ne združijo. To vzporedno obravnavanje je zlasti utemeljeno s povezanostjo navedenih tožb ter z nujnostjo zagotavljanja skladnosti pri njihovi analizi in odgovoru, ki ga je treba podati nanje. Zato lahko vzporedno obravnavanje povezanih zadev utemelji podaljšanje obdobja med koncem pisnega dela postopka in začetkom ustnega dela postopka, in sicer za en dodatni mesec na povezano zadevo.

Dalje, s tožbo, vloženo v tej zadevi, se je izpodbijalo vse vidike sporne odločbe glede tožeče stranke in postavljala so se zapletena dejanska in pravna vprašanja, ki jih je bilo treba v celoti analizirati pred začetkom ustnega dela postopka. Vloge strank so bile posebej dolge in so jih spremljale obsežne priloge, ki jih je bilo treba temeljito preučiti in preveriti pred začetkom ustnega dela postopka, da bi se predvsem ugotovila njihova dokazna vrednost in da bi se popolnoma razjasnilo zadevno dejansko stanje. Poleg tega je med to zadevo in devetimi drugimi tožbami, vloženimi zoper navedeno odločbo v več različnih jezikih, obstajala tesna povezava. Prav tako je tožena stranka potrebovala sorazmerno dolg rok za vložitev različice duplike v delovnem jeziku Sodišča. Zato je treba šteti, da čas 25 mesecev, ki je v tej zadevi potekel med koncem pisnega dela postopka in začetkom ustnega dela postopka ne omogoča sklepanja, da bi šlo pri obravnavanju navedene zadeve za kakršno koli neupravičeno obdobje neukrepanja.

(Glej točke 34, 63, 64, 66, 67, 69, 70, 74, 76, 79 in 80.)
1.

Javna naročila Evropske unije — Postopek javnega razpisa — Oddaja javnih naročil — Ekonomsko najugodnejša ponudba — Merila za oddajo — Spoštovanje načel enakega obravnavanja ponudnikov in preglednosti — Koeficienti ponderiranja, ki jih naročnik določi naknadno za podmerila meril za oddajo, ki so bila določena v razpisnih pogojih ali obvestilu o javnem naročilu — Dopustnost — Pogoji (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 966/2012, členi 102(1), 105 in 113; Uredba Komisije št. 1268/2012, člena 138(3) in 149(3) (Glej točke 35, od 40 do 42, 46, 49 in 55.)
3.

Znamka Evropske unije — Pripombe tretjih oseb in ugovor — Preizkus ugovora — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Merila za ocenjevanje (Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1) in 42(2) in (3); Uredba Komisije št. 2868/95, člen, pravilo 22(3) in (4) (Glej točke od 52 do 56, 69, 72 in 74.)
(člen 296 PDEU; sklepa Sveta 2014/145/SZVP in 2014/508/SZVP; uredbi Sveta št. 269/2014 in št. 826/2014)

(člen 296 PDEU; sklepa Sveta 2014/145/SZVP in 2014/508/SZVP; uredbi Sveta št. 269/2014 in št. 826/2014)

Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Omejevalni ukrepi proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini – Zamrznitev sredstev – Obveznost, da se obrazložitev sporoči zadevni osebi ob sprejetju akta, ki posega v njen položaj, ali čim prej po tem – Meje – Varnost Unije in njenih držav članic ali vodenje njihovih mednarodnih odnosov – Sklep, sprejet v okoliščinah, ki so zadevni osebi znane in ki ji omogočajo, da razume obseg ukrepa, sprejetega proti njej – Dopustnost sumarne obrazložitve

(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47; sklepa Sveta 2014/145/SZVP in 2014/508/SZVP; uredbi Sveta št. 269/2014 in št. 826/2014)

(sklepa Sveta 2014/145/SZVP in 2014/508/SZVP; uredbi Sveta št. 269/2014 in št. 826/2014)

Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Merila za sprejetje omejevalnih ukrepov – Dejavno materialno ali finančno podpiranje ruskih nosilcev odločitev, odgovornih za priključitev Krima ali destabilizacijo vzhoda Ukrajine – Korist od teh nosilcev odločitev – Pojem – Nujnost vzpostavitve povezave med prejetimi koristmi in priključitvijo Krima ali destabilizacijo vzhoda Ukrajine – Neobstoj

(sklepi Sveta 2014/145/SZVP, 2015/432/SZVP, 2015/1524/SZVP in 2016/359/SZVP; uredbe Sveta št. 269/2014, št. 2015/427, št. 2015/1514 in št. 2016/353)

Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Merila za sprejetje omejevalnih ukrepov – Osebe, odgovorne za ukrepe ali politike, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine – Pojem – Lastnik družbe, odgovorne za gradnjo mostu med Rusijo in Krimom – Vodja kampanje, katere namen je otroke na Krimu prepričati, da so ruski državljani – Vključitev

Pravo Evropske unije – Načela – Pravica do obrambe – Pravica do izjave – Pravica do poštenega sojenja in učinkovitega sodnega varstva – Zamrznitev sredstev nekaterih oseb in subjektov glede na razmere v Ukrajini – Neobvestitev o obremenilnih dokazih in neizvedba zaslišanja navedenih oseb in subjektov – Dopustnost – Poznejši sklep o ohranitvi imena tožeče stranke na seznamu oseb, na katere se nanašajo ti ukrepi – Kršitev pravice do izjave – Neobstoj

(člen 6(1) PEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 41(2)(a) in 47; sklepi Sveta 2014/145/SZVP, 2015/432/SZVP, 2015/1524/SZVP in 2016/359/SZVP; uredbe Sveta št. 269/2014, št. 2015/427, št. 2015/1514 in št. 2016/353)
3.

Znamka Evropske unije — Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativni znamki PARK REGIS in ST. REGIS (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 40, 41, 43, 65, od 81 do 83, 86, 91 in 96.)
1.

Odločba drugega odbora za pritožbe Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 19. maja 2014 (zadeva R 1425/2013‑2) se razveljavi v delu, v katerem je zavrnjena pritožba družbe Zuffa, LLC, in sicer za te proizvode in storitve: — „predposneti trakovi za avdio kasete; gramofonske plošče; kompaktne plošče (CD‑ji); vnaprej posnete video kasete s trakovi; video laserski diski; digitalni video diski; DVD‑ji; elektronski mediji za shranjevanje; USB ključki; CD‑ROM‑i, ki so mediji za tekmovanja, dogodke in programe za kombinirane borilne veščine“ iz razreda 9; — „nudenje informacij o kombiniranih borilnih veščinah na komunikacijskih in računalniških omrežjih; nudenje novic in informacij s področja športa o telesni pripravljenosti in kombiniranih borilnih veščinah na komunikacijskih in računalniških omrežjih“ iz razreda 41.
2.

Znamka Evropske unije — Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativni znamki Polycart A Whole Cart Full of Benefits in POLICAR (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 36 do 38.)
3.

Družba Harry’s New York Bar nosi svoje stroške, dve tretjini stroškov družbe Harrys Pubar, ki so ji nastali v postopku pred Splošnim sodiščem, in stroške, ki so družbi Harrys Pubar nastali med postopkom pred odborom za pritožbe pri UUNT. UUNT nosi svoje stroške in tretjino stroškov družbe Harrys Pubar, ki so ji nastali v postopku pred Splošnim sodiščem.
Sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 28. januarja 2016 –

Arbuzov/Svet

(Zadeva T‑434/14)

„Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Zamrznitev sredstev — Seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabi zamrznitev sredstev in gospodarskih virov — Vključitev imena tožeče stranke — Dokaz o utemeljenosti vpisa na seznam“

1. Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki jih neposredno in posamično zadevajo — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Sklep, ki je sprejet po ponovni preučitvi seznama zadevnih oseb, skupin ali organizacij in ki dopolnjuje ta seznam, ne da bi razveljavil prejšnji sklep — Tožba osebe, ki je omenjena v sklepu, izdanem po ponovnem pregledu, ne pa v prejšnjem sklepu — Dopustnost (Člen 263, četrti in šesti odstavek, PDEU; Sklep Sveta 2014/119/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2014/216/SZVP) (Glej točke od 23 do 25.)

2. Evropska unija — Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij — Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini — Obseg nadzora — Dokaz o utemeljenosti ukrepa — Obveznost pristojnega organa Unije, da v primeru izpodbijanja dokaže utemeljenost razlogov, sprejetih v zvezi z zadevnimi osebami ali subjekti (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47; Sklep Sveta 2014/119/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2014/216/SZVP) (Glej točke 31 in od 33 do 45.)

3. Skupna zunanja in varnostna politika — Omejevalni ukrepi proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini — Sklep o zamrznitvi sredstev — Omejitev lastninske pravice — Pogoji — Omejitev, določena z zakonom — Neobstoj — Kršitev lastninske pravice (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 52(1); Sklep Sveta 2014/119/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2014/216/SZVP) (Glej točke 32, 42, 45 in 46.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Sklepa Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini (UL L 66, str. 26) in Izvedbenega sklepa Sveta 2014/216/SZVP z dne 14. aprila 2014 o izvajanju Sklepa 2014/119 (UL L 111, str. 91) v delu, v katerem je bilo ime tožeče stranke vpisano na seznam oseb, subjektov in organov, za katere se uporabijo ti omejevalni ukrepi.

Izrek

1. Sklep Sveta 2014/119/SZVP z dne 5. marca 2014 o omejevalnih ukrepih proti določenim osebam, subjektom in organom zaradi razmer v Ukrajini, kakor je bil spremenjen z Izvedbenim sklepom Sveta 2014/216/SZVP z dne 14. aprila 2014 izvajanju Sklepa 2014/119, se razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na Sergeja Arbuzova.
Kadar ni niti v uredbi ali direktivi, ki se uporablja za natečaje za zaposlitev, niti v obvestilu o natečaju nobene nasprotne določbe, je treba zahtevo po univerzitetni diplomi, s katero je pogojena udeležba na javnem natečaju, nujno razumeti v pomenu, ki ga temu izrazu daje zakonodaja države članice, v kateri je kandidat končal študij, na katerega se sklicuje. Univerzitetna diploma, ki se zahteva za udeležbo na javnem natečaju, mora biti v celoti priznana z zakonodajo države članice, v kateri je bila izdana.

Taka sklicevanja na zakonodajo države članice, v kateri je bila diploma izdana – ker ni nasprotnih določb – omogočajo zagotavljanje enakega obravnavanja v okviru natečajnih postopkov, pri katerih lahko sodelujejo kandidati, ki so opravili univerzitetni študij v različnih državah in na institucijah, katerih izobraževalni sistemi se prav tako močno razlikujejo glede na njihovo organizacijo, strukturo, metode in vsebino. Na podlagi tega je namreč mogoče enako presojati o tistih, ki so v podobnem položaju zlasti z vidika dejstev in s pravnega vidika, ker so pridobili diplomo, katere dejansko vrednost uradno prizna država. Poleg tega se zadevnim osebam s takimi sklicevanji zagotovi kar najvišja stopnja varnosti, saj lahko vnaprej in z zadostno gotovostjo vedo, ali se bo njihova univerzitetna diploma štela za veljavno ali neveljavno za zaposlitev kot evropski javni uslužbenec.

(Glej točke od 26 do 28 in 33.)

Sodišče: sodba z dne 13. julija 1989, Jaenicke Cendoya/Komisija,108/88, Recueil, EU:C:1989:325, točka 17;

Splošno sodišče: sodba z dne 9. decembra 1999, Alonso Morales/Komisija,T‑299/97, RecFP, EU:T:1999:314, točka 60.
5.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Izjema — Pridobitev razlikovalnega učinka z uporabo — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1), od (b) do (d), in 3) (Glej točke od 46 do 54.)
6.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka African SIMBA in figurativna znamka Simba (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (glej točke od 127 do 129 in od 140 do 142.)
5.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Figurativna znamka masafi in besedna znamka masafi (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 37 do 40 in 43.)
3.

Znamka Skupnosti — Pripombe tretjih oseb in ugovor — Preizkus ugovora — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Merila presoje — Zahteva po konkretnih in objektivnih dokazih (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 42(2) in (3)) (Glej točke od 43 do 45, 50, 57, 62 in 63.)
1.

Znamka Skupnosti — Pripombe tretjih oseb in ugovor — Preizkus ugovora — Dokaz o uporabi prejšnje znamke — Resna in dejanska uporaba — Pojem — Merila presoje — Zahteva po konkretnih in objektivnih dokazih (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 42(2) in (3)) (Glej točke od 19 do 23, 31, 36, 37 in 42.)
Kadar zadevna institucija odloči, da se zavrne dostop do dokumenta, katerega posredovanje se je od nje zahtevalo, mora načeloma pojasniti, kako bi lahko dostop do tega dokumenta konkretno in dejansko posegel v interes, ki je varovan z izjemo iz člena 4 Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, na katero se sklicuje ta institucija. Poleg tega mora biti nevarnost takega posega smiselno predvidljiva, in ne le hipotetična. Zgolj okoliščina, da dokument zadeva interes, ki je varovan z eno od izjem, ne sme zadoščati, da se upraviči njena uporaba.

Vendar lahko odločitve zadevne institucije v zvezi s tem temeljijo na splošnih domnevah, ki veljajo za določeno vrsto dokumentov, saj lahko podobne splošne ugotovitve veljajo za prošnje za razkritje, ki se nanašajo na dokumente iste vrste.

Za uspešno uveljavljanje splošne domneve proti osebi, ki prosi za dostop do dokumentov na podlagi Uredbe št. 1049/2001, morajo biti vsi zaprošeni dokumenti del iste kategorije dokumentov ali morajo biti istovrstni. To merilo je tako kvalitativno kot tudi količinsko, in sicer okoliščina, da se zaprošeni dokumenti nanašajo na isti postopek, in ni zgolj količinsko merilo, in sicer večje ali manjše število dokumentov, na katere se nanašajo njene prošnje za dostop.

Po drugi strani uporabo takih splošnih domnev narekuje zlasti nujna potreba po zagotovitvi pravilnega delovanja zadevnih postopkov in tega, da se ne ogrozijo njihovi cilji. Tako lahko priznavanje neke splošne domneve temelji na nezdružljivosti dostopa do dokumentov nekaterih postopkov z učinkovitim potekom teh postopkov in na nevarnosti, da bi bili ti oslabljeni, glede na to, da splošne domneve omogočajo ohranitev celovitosti poteka postopka z omejitvijo vpletanja tretjih oseb. Uporaba posebnih pravil, določenih v pravnem aktu, ki se nanaša na postopek pred institucijo Unije, za potrebe katerega so bili predloženi zaprošeni dokumenti, je eno od meril, ki lahko upravičijo priznavanje splošne domneve.

(Glej točke 59, 63, 66, 67 in 75.)
1.

Institucije Evropske unije — Pravica javnosti do dostopa do dokumentov — Uredba (ES) št. 1049/2001 — Izjeme od pravice dostopa do dokumentov — Restriktivna razlaga in uporaba — Obveznost konkretnega in posamičnega preizkusa glede dokumentov, za katere velja izjema — Obseg (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, uvodna izjava 11 ter člena 1 in 4) (Glej točke od 21 do 24.)
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Nezakonitost – Škoda – Vzročna zveza – Kumulativnost – Obveznost sodišča, da jih preuči v določenem vrstnem redu – Neobstoj – Neizpolnjenost enega od teh pogojev – Zavrnitev odškodninske tožbe v celoti (člen 340, drugi odstavek, PDEU) (Glej točki 21 in 22.)

2. Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Dovolj resna kršitev pravnega pravila, s katerim so posameznikom podeljene pravice – Pravno pravilo, s katerim so posameznikom podeljene pravice – Pojem – Pravica do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja – Vključitev (člen 340, drugi odstavek, PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 7) (Glej točke od 30 do 33.)

3. Nepogodbena odgovornost – Pogoji – Dokazno breme na strani tožeče stranke – Presoja dokazne vrednosti dokumenta – Merilo – Verodostojnost predloženih dokazov (člen 340, drugi odstavek, PDEU) (Glej točko 50.)

Subject of the case

Predmet

Odškodninska tožba, na eni strani, za povračilo škode, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela zaradi nedovoljene uporabe podobe njenega pokojnega zakonca med fotografijami, ki jih je Komisija predlagala kot zdravstvena opozorila na zunanji embalaži tobačnih izdelkov v skladu s členom 5(3), prvi pododstavek, Direktive 2001/37/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2001 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o izdelavi, predstavitvi in prodaji tobačnih izdelkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 147) in Odločbo Komisije 2003/641/ES z dne 5. septembra 2003 o uporabi barvnih fotografij ali drugih ilustracij kot zdravstvenih opozoril na zunanji embalaži tobačnih izdelkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 606), in, na drugi strani, za umik podobe njenega pokojnega zakonca in prepoved njene uporabe v Evropski uniji.

Izrek

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Ani Pérez Gutiérrez se naloži plačilo stroškov.
5.

Modeli Skupnosti — Razlogi za ničnost — Uporaba razlikovalnega znaka v poznejšem modelu — Primerjava med izpodbijanim modelom in razlikovalnim znakom — Model DIESEL in besedna znamka DIESEL (Uredba Sveta št. 6/2002, člen 25(1)(e)) (Glej točke od 100 do 103.)
1.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke z ugledom — Varstvo prejšnje ugledne znamke, razširjeno na proizvode ali storitve, ki niso podobni — Pogoji — Neupravičeno izkoriščanje razlikovalnega učinka ali ugleda prejšnje znamke — Besedna znamka LEXDELL in figurativna znamka DELL (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(5)) (Glej točke od 17 do 27.)