SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE

ELEANOR SHARPSTON,

predstavljeni 26. novembra 2013 ( 1 )

Zadeva C‑359/12

Michael Timmel

proti

Aviso Zeta AG

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Handelsgericht Wien (Avstrija))

„Direktiva 2003/71/ES in Uredba (ES) št. 809/2004 — Osnovni prospekt — Dodatki k prospektu — Končni pogoji — Objava prospekta v elektronski obliki“

1. V skladu z direktivo o prospektu ( 2 ) je treba ob javni ponudbi vrednostnih papirjev pripraviti „prospekt“ ( 3 ), ki vsebuje informacije, potrebne za to, da lahko vlagatelji na podlagi prejetih informacij ocenijo finančni položaj izdajatelja in pravice, ki izhajajo iz zadevnih vrednostnih papirjev. ( 4 ) Direktiva določa pravni okvir, njena izvedbena uredba ( 5 ) pa podrobna pravila o vsebini in obliki, v kateri morajo biti informacije predstavljene v prospektu. Pravila glede priprave prospekta so paradoksna, saj morajo biti nekatere „zahtevane informacije“ vključene v vsak prospekt, vendar pa izvedbena uredba določa, da se take informacije (čeprav so „zahtevane“) lahko izpustijo, če niso poznane v času odobritve osnovnega prospekta in jih je mogoče določiti šele v času posamezne izdaje. ( 6 ) To zadevo je torej mogoče opisati tako, da odpira nenavadno vprašanje – kako obvezne so „zahtevane informacije“?

2. M. Timmel v postopku v glavni stvari trdi, da so bile nekatere informacije, ki bi načeloma morale biti objavljene, izpuščene iz osnovnega prospekta o vrednostnih papirjih, ki jih je vpisal. Poleg tega niso bile vključene v dodatek k osnovnemu prospektu, ampak so bile vključene v poseben dokument z naslovom „končni pogoji“, ki ni bil predložen v odobritev pristojnim organom zadevne države članice v skladu z nacionalno zakonodajo, s katero je prenesena direktiva o prospektu. M. Timmel je nato začel sodni postopek, pri čemer je trdil, da prospekt ni bil objavljen v skladu s predpisi in da ima torej pravico odstopiti od pogodbe o nakupu zadevnih vrednostnih papirjev. V teh okoliščinah Handelsgericht Wien (gospodarsko sodišče, Dunaj) prosi za razlago direktive o prospektu in njene izvedbene uredbe. V bistvu sprašuje: kdaj mora izdajatelj vrednostnih papirjev, ki se ponudijo javnosti, objaviti dodatek k osnovnemu prospektu in kdaj je objava osnovnega prospekta v elektronski obliki v skladu s predpisi?

Zakonodaja EU

Direktiva o prospektu

3. Direktiva o prospektu med drugim določa (i) vsebino in obliko prospekta; ( 7 ) (ii) pooblastila in ureditev, v skladu s katerimi pristojni nacionalni organi odobrijo prospekt; ( 8 ) (iii) objavo prospekta ( 9 ) in (iv) pravila za vzajemno priznavanje, ki zagotavljajo, da je prospekt, ki ga odobri „matična država članica“ ( 10 ), veljaven za javne ponudbe vrednostnih papirjev na celotnem ozemlju Evropske unije.

4. Pomembne so naslednje uvodne izjave v preambuli direktive o prospektu. V uvodni izjavi 10 je navedeno, da je cilj direktive in njenih izvedbenih ukrepov zagotoviti varstvo vlagateljev in tržno učinkovitost. ( 11 ) V uvodni izjavi 19 je pojasnjeno, da naložba v vrednostne papirje vključuje tveganje, zato morajo vlagatelji prejeti vse informacije, da bi ga lahko ocenili. Kar zadeva vsebino in obliko prospekta, je v uvodni izjavi 24 pojasnjeno, da je treba pri vsebini osnovnega prospekta zlasti upoštevati potrebo po fleksibilnosti v zvezi z informacijami, ki jih je treba zagotoviti o zadevnih vrednostnih papirjih. V uvodni izjavi 34 je navedeno, da bi morali vlagatelji ustrezno ovrednotiti vsako novo okoliščino, ki bi lahko vplivala na oceno naložbe ter se pojavi po objavi prospekta in pred zaprtjem ponudbe, zaradi česar sta potrebna odobritev in razširjanje dodatka k prospektu.

5. V členu 2(1) Direktive so med drugim opredeljeni naslednji izrazi. Izraz „vrednostni papirji“ pomeni „prenosljive vrednostne papirje“. ( 12 ) Uvedeno je razlikovanje med „lastniškimi vrednostnimi papirji“ in „nelastniškimi vrednostnimi papirji“. ( 13 )„Izdajatelj“ je pravna oseba, ki izdaja ali predlaga izdajo vrednostnih papirjev. ( 14 ) Oseba, ki da ponudbo (ali „ponudnik“), je pravna oseba ali posameznik, ki javno ponudi vrednostne papirje. ( 15 )„Program ponudbe vrednostnih papirjev“ je načrt, ki omogoča neprestano ali ponavljajoče izdajanje nelastniških vrednostnih papirjev podobne vrste ali razreda v določenem obdobju izdaje. ( 16 ) Nazadnje, „osnovni prospekt“ pomeni prospekt, ki vsebuje vse ustrezne informacije iz členov 5, 7 in 16 (Direktive) v primeru dodatka o izdajatelju in vrednostnih papirjih, ki bodo ponujeni javnosti ali sprejeti v trgovanje, in po izbiri izdajatelja končne pogoje ponudbe vrednostnih papirjev. ( 17 )

6. S členom 3(1) Direktive se zahteva, naj države članice uvedejo ukrepe, ki na njihovem ozemlju prepovedujejo kakršno koli javno ponudbo vrednostnih papirjev brez predhodne objave prospekta.

7. Kar zadeva vsebino in obliko prospekta, je splošno pravilo v členu 5(1) direktive o prospektu, da mora prospekt: „[vsebovati] vse informacije, ki so glede na posebno naravo izdajatelja in vrednostnih papirjev, ki se ponudijo javnosti ali sprejmejo v trgovanje na organiziranem trgu, potrebne, da vlagatelji lahko na podlagi prejetih informacij ocenijo aktivo in pasivo, finančni položaj, poslovni izid ter pričakovanja izdajatelja in katerega koli garanta in pravic[e], ki izhajajo iz takih vrednostnih papirjev. Te informacije morajo biti predstavljene v obliki, ki omogoča hitro analizo in je razumljiva.“ ( 18 ) V skladu s členom 5(3) direktive o prospektu se lahko izdajatelj odloči prospekt pripraviti (i) kot enotni dokument, kot je določen v Prilogi I k Direktivi; (ii) kot dokument, sestavljen iz treh ločenih dokumentov, in sicer registracijskega dokumenta, opisa vrednostnih papirjev in izvlečka, kot so določeni v prilogah II, III in IV k Direktivi, ali (iii) kot osnovni prospekt, kot je določen v členu 5(4), dopolnjen s končnimi pogoji.

8. Člen 5(4) določa: „Za naslednje vrste vrednostnih papirjev je prospekt lahko po izbiri izdajatelja, ponudnika ali osebe, ki prosi za sprejem v trgovanje na organiziranem trgu, sestavljen iz osnovnega prospekta, ki vsebuje vse ustrezne informacije o izdajatelju in vrednostnih papirjih, ki bodo ponujeni javnosti ali sprejeti v trgovanje na organizirani trg: (a) nelastniški vrednostni papirji, vključno z nakupnimi boni v katerikoli obliki, izdani po programu ponudbe vrednostnih papirjev; (b) nelastniški vrednostni papirji, ki jih neprestano ali ponavljajoče izdajajo kreditne institucije, […] Informacije, navedene v [osnovnem] prospektu, so po potrebi v skladu s členom 16 dopolnjene [s] posodobljenimi informacijami o izdajatelju in o vrednostnih papirjih, ki bodo ponujeni javnosti ali sprejeti v trgovanje na organizirani trg. Če končni pogoji ponudbe niso vključeni v osnovni prospekt ali v dodatek, se končni pogoji vlagateljem posredujejo in vložijo pri pristojnem organu ob vsaki javni ponudbi takoj, ko je to izvedljivo in če je možno pred začetkom ponudbe. V vsakem takem primeru se uporabljajo določbe člena 8(1)(a). […]“

9. Člen 7 direktive o prospektu določa, da mora prospekt ne glede na obliko vsebovati informacije, ki jih vlagatelji potrebujejo za oceno tveganja. Podrobnejše informacije, ki jih je treba vključiti v prospekt, so določene v ustreznih izvedbenih ukrepih. ( 19 )

10. Člen 8(1) določa, da morajo države članice, kadar končna ponudbena cena in količina javne ponudbe vrednostnih papirjev ne moreta biti vključeni v prospekt, zagotoviti, da se (a) v prospektu razkrijejo merila in/ali pogoji, v skladu s katerimi bodo zgornji elementi določeni, ali v primeru cene najvišja cena ali da se (b) sme sprejem nakupa ali vpisa vrednostnih papirjev umakniti najmanj dva delovna dneva od dneva, ko je bila vložena končna ponudbena cena in količina javne ponudbe vrednostnih papirjev.

11. Kar zadeva objavo prospekta, člen 14 določa, da ko pristojni organi „matične države članice“ odobrijo prospekt, ga mora na primer izdajatelj ali ponudnik dati na voljo javnosti takoj, ko je to izvedljivo, in vsekakor v razumnem času pred ponudbo ali najpozneje na začetku javne ponudbe vrednostnih papirjev na enega od načinov, določenih v členu 14(2). V pododstavku (b) zadevne določbe je navedeno, da je prospekt v natisnjeni obliki objavljen, kadar je „javnosti brezplačno na voljo v uradih na trgu, na katerem se vrednostni papirji sprejemajo v trgovanje, ali na registriranem sedežu izdajatelja ter v uradih finančnih posrednikov, ki prodajajo vrednostne papirje, vključno s plačilnimi posredniki“. ( 20 )

12. V zvezi z dodatki k prospektu člen 16(1) določa: „Vsak pomemben nov dejavnik, bistvena napaka ali netočnost v zvezi z informacijami, vsebovanimi v prospektu, ki bi lahko vplival na oceno vrednostnih papirjev, in ki se pojavi ali ugotovi v času od odobritve prospekta in dokončnim zaključkom javne ponudbe oziroma čas[u], ko se začne trgovanje na organiziranem trgu, mora biti naveden v dodatku k prospektu. Tak dodatek se odobri na isti način v največ sedmih delovnih dneh in se objavi v skladu z najmanj enako ureditvijo, kot je bila uporabljena za objavo izvirnega prospekta. Po potrebi se dopolni[jo] tudi izvleček in prevodi izvlečka, da se upoštevajo nove informacije, vključene v [dodatek].“

Izvedbena uredba

13. Izvedbena uredba določa podrobna pravila glede informacij, ki jih mora vsebovati prospekt. ( 21 ) V uvodni izjavi 21 v preambuli je navedeno, da morajo osnovni prospekt in njegovi končni pogoji vsebovati iste informacije kot prospekt. Vsa splošna načela, ki se uporabljajo za prospekt, se uporabljajo tudi za končne pogoje. Kadar pa končni pogoji niso vključeni v osnovni prospekt, ni treba, da jih odobri pristojni organ. Glede dostopa do informacij je v uvodni izjavi 25 pojasnjeno, da „okrepljena fleksibilnost pri povezavi osnovnega prospekta z njegovimi končnimi pogoji, v primerjavi z enim samim prospektom, ne bi smela investitorjem ovirati lahkega dostopa do pomembnih informacij“. V uvodni izjavi 26 je navedeno, da je treba v osnovnem prospektu preprosto razložiti, katere informacije je treba vključiti kot končne pogoje. Ta zahteva bi lahko bila izpolnjena na različne načine, na primer če osnovni prospekt vsebuje prazne prostore za informacije, ki bi se lahko vključile v končne pogoje, ali če osnovni prospekt vsebuje seznam še manjkajočih informacij.

14. Člen 1 izvedbene uredbe med drugim določa: obliko prospekta, minimalne informacije, ki jih je treba vključiti v prospekt (v skladu s členom 7 direktive o prospektu), in metode objave prospekta za zagotovitev, da je na voljo javnosti.

15. Člen 22 izvedbene uredbe ima naslov „Minimalne informacije, ki jih je treba vključiti v osnovni prospekt, in z njimi povezani končni pogoji“. V odstavku 1 navedenega člena je določeno, da mora osnovni prospekt vsebovati informacijske postavke, ki se zahtevajo med drugim v Prilogi V, omenjeni v členu 8 navedene uredbe. V skladu s členom 22(2) izvedbene uredbe lahko „[i]zdajatelj, ponudnik ali oseba, ki zaprosi za sprejem v trgovanje na organiziranem trgu, […] opustijo informacijske postavke, ki niso poznane v času odobritve osnovnega prospekta in ki se lahko določijo v času posamezne izdaje.“ Člen 22(5) izvedbene uredbe določa, da mora osnovni prospekt vključevati naslednje: (i) navedbo informacij, ki jih je treba zajeti v končnih pogojih, in (ii) metodo objave končnih pogojev; če izdajatelj v času odobritve prospekta ni zmožen določiti metode objave za končne pogoje, je treba navesti, kako se javnost obvesti in katero metodo je treba uporabiti za objavo končnih pogojev.

16. V zvezi z objavo dodatkov je v členu 22(7) izvedbene uredbe navedeno: „Kadar nastopi primer, predviden v členu 16(1) [direktive o prospektu], v času med odobritvijo osnovnega prospekta in zaključkom ponudbe za izdajo vrednostnih papirjev v okviru osnovnega prospekta oz. v času, ko se začne trgovanje z vrednostnimi papirji na organiziranem trgu, mora izdajatelj, ponudnik oz. oseba, ki je zaprosila za sprejem v trgovanje na organiziranem trgu, objaviti dopolnilo k prospektu pred zaključkom ponudbe ali sprejemom vrednostnih papirjev v trgovanje.“

17. Člen 26 izvedbene uredbe določa pravila glede oblike osnovnega prospekta in z njim povezanih končnih pogojev. Člen 26(5) določa, da je treba končne pogoje, ki so priloženi osnovnemu prospektu, predstaviti v obliki ločenega dokumenta, ki vsebuje samo končne pogoje, ali z vključitvijo končnih pogojev v osnovni prospekt.

18. Pravila glede objave prospekta v elektronski obliki so določena v členu 29(1) izvedbene uredbe, ki zahteva, da je prospekt ali osnovni prospekt zlahka dosegljiv pri vstopu na ustrezno spletno stran.

Nacionalna zakonodaja

19. Člen 5 Kapitalmarktgesetz (zakon o kapitalskih trgih, v nadaljevanju: KMG) določa, da če se ponudba vrednostnih papirjev, za katero velja obveznost objave prospekta, izvede brez objave prospekta ali informacij, določenih v členu 6, lahko vlagatelji, ki so potrošniki, ( 22 ) umaknejo ponudbo ali odstopijo od pogodbe. Člen 6 KMG določa, da je treba dodatek k prospektu objaviti, kadar se pojavi pomemben nov dejavnik, bistvena napaka ali nepravilnost v zvezi z informacijami v prospektu, ki bi lahko vplivali na oceno zadevnih vrednostnih papirjev in naložb. V skladu s členom 10 KMG se za prospekt šteje, da je objavljen, če je med drugim objavljen v elektronski obliki na spletni strani izdajatelja, in če je primerno, na spletni strani finančnega posrednika, ki prodaja vrednostne papirje.

Dejansko stanje, postopek in vprašanja za predhodno odločanje

20. Osnovni prospekt za vrednostni papir „Dragon FX Garant“ je pripravila družba Lehman Brothers Treasury Co. BV (v nadaljevanju: Lehman Brothers), izdajateljica, ki je imela v času dejanskega stanja sedež v Amsterdamu. Navedeni prospekt je bil očitno predložen irski borzi in ta ga je odobrila 9. avgusta 2006. ( 23 ) Pripravljeni so bili trije dodatki k osnovnemu prospektu, in sicer 29. avgusta ter 6. in 26. septembra 2006. Osnutek „končnih pogojev“ je bil dan na voljo 19. septembra 2006, končna različica navedenega dokumenta pa je bila izdana 4. decembra 2006.

21. M. Timmel trdi, da zadevni prospekt ni bil objavljen v skladu s predpisi na borzi ali v uradih družbe Lehman Brothers ali njenega finančnega posrednika. Vendar so bili dokumenti nekaj časa na voljo na spletni strani luksemburške borze.

22. Dokumente je bilo mogoče najti in pridobiti samo po opravljenem postopku registracije. Brezplačno je bilo mogoče vpogledati v samo dva dokumenta na mesec. Za dostop do vsakega nadaljnjega dokumenta je bilo nato treba plačati pristojbino. Vsekakor je bilo treba pristojbino plačati za vpogled v dokument z naslovom „končni pogoji“. Postopek registracije je bil zapleten in je zahteval branje obsežne izjave o omejitvi odgovornosti ter navedbo elektronskega naslova za prejem potrditve v angleščini.

23. M. Timmel je 30. oktobra 2006 vpisal 40.000 enot vrednostnega papirja Dragon FX Garant po ceni 40.800 EUR. Vrednostne papirje je kupil 1. decembra 2006.

24. M. Timmel zdaj trdi, da osnovni prospekt ni vključeval kode ISIN ( 24 ), valute, opisa osnovnih vrednostnih papirjev ali njihove pretekle in verjetne prihodnje vrednosti ali njihovega nihanja cen in da v njem ni bila navedena metoda, po kateri bi se izračunal donos zadevnih vrednostnih papirjev. Zato izjavlja, da želi odstopiti od pogodbe o nakupu vrednostnih papirjev, ker ni bila izpolnjena zahteva glede objave prospekta na podlagi členov 5 in 6 KMG.

25. M. Timmel je zato vložil tožbo pri Handelsgericht Wien, s katero predlaga odstop od pogodbe o nakupu zadevnih vrednostnih papirjev in vračilo zneska nakupne cene navedenih vrednostnih papirjev skupaj z obrestmi. Nacionalno sodišče meni, da je odločitev odvisna od tega, ali je bil Aviso Zeta AG (v nadaljevanju: Aviso Zeta ali ponudnik) dolžan objaviti informacije, določene v členu 22(2) izvedbene uredbe, ki so načeloma zahtevane informacije, vendar ob odobritvi osnovnega prospekta niso bile poznane. Sprašuje torej: „1. Ali je treba člen 22(2) [izvedbene uredbe] razlagati tako, da je treba v dodatek k prospektu vključiti informacije, ki so načeloma obvezne in ki v času odobritve osnovnega prospekta še niso bile poznane, vendar so v času objave dodatka k prospektu že poznane? 2. Ali se izjema iz člena 22(2) [izvedbene uredbe], v skladu s katero se lahko opustijo informacijske postavke v smislu člena 22(1) [drugi pododstavek], uporablja tudi takrat, ko so bile te informacije (ki jih je treba obvezno vključiti) poznane pred datumom izdaje, vendar po objavi osnovnega prospekta, ki teh informacij ni vseboval? 3. Ali je mogoče govoriti o objavi v skladu s predpisi, če se je objavil samo osnovni prospekt, brez nujno potrebnih informacij na podlagi člena 22(1) [drugi pododstavek] [izvedbene uredbe], zlasti (pri vrednostnih papirjih z nominalno vrednostjo na enoto, manjšo od 50.000 EUR) v skladu s Prilogo V, in temu ni sledila objava končnih pogojev? 4. Ali je v členu 29(1), točka 1, [izvedbene uredbe] določena zahteva, da mora biti prospekt ali osnovni prospekt zlahka dostopen pri vstopu na spletno stran, na kateri je dan na voljo javnosti, izpolnjena: (a) če se za dostop, naložitev in tiskanje zahteva registracija na spletni strani, na kateri se potem lahko izvede dostop, pri čemer se za registracijo zahteva sprejem izjave o omejitvi odgovornosti in posredovanje elektronskega naslova, ali (b) če je za to treba plačati nadomestilo, ali (c) če je brezplačen dostop do delov prospekta omejen na dva dokumenta na mesec, vendar je za prejem vseh zahtevanih informacij v smislu člena 22(1), drugi pododstavek, [izvedbene uredbe] treba naložiti najmanj tri dokumente? 5. Ali je treba člen 14(2)(b) [direktive o prospektu] razlagati tako, da mora biti osnovni prospekt na voljo na registriranem sedežu izdajatelja in v uradih finančnih posrednikov?“

26. Pisna stališča so predložili M. Timmel in Aviso Zeta (v nadaljevanju: stranki v postopku v glavni stvari), vlade Belgije, Češke republike, Nizozemske in Portugalske ter Evropska komisija. Stranki v postopku v glavni stvari, portugalska vlada in Komisija so na obravnavi 11. septembra 2013 ustno podale navedbe.

Presoja

Uvodne ugotovitve

27. Vladi Belgije in Nizozemske ter Komisija trdijo, da so v spremembah zakonodaje ( 25 ) pojasnjena pravila glede vrste informacij, ki bi lahko bile vključene v končne pogoje, ter razlikovanje med navedenim dokumentom in dodatkom k osnovnemu prospektu. Vendar menim, da je treba dejansko stanje v primeru M. Timmla preučiti na podlagi pravnih pravil, ki so se uporabljala v času dejanskega stanja. ( 26 ) Zato se pri presoji ne bom sklicevala na spremembe zakonodaje.

28. V zvezi s tem je treba izvedbeno uredbo razlagati ob upoštevanju splošnega okvira direktive o prospektu. Ker besedilo teh dveh ukrepov ni dovolj natančno, je treba upoštevati sistematiko obravnavane zakonodaje in njene cilje. Zato se bom pri obravnavi vprašanj, ki jih je postavilo nacionalno sodišče, sklicevala na okvir, v katerem se sporna zakonodaja uporablja, zlasti na namen, ki naj bi ga imela oblika osnovnega prospekta.

Razlogi za obliko osnovnega prospekta

29. V nekaterih pogledih so se vrste vrednostnih papirjev, ki se uporabljajo za zbiranje kapitala, bistveno spremenile od takrat, ko je to z izdajo delnic v 17. stoletju prvič storila družba Nizozemska vzhodnoindijska družba ( 27 ). Razvili so se finančni instrumenti, ki gospodarskim družbam omogočajo večjo prožnost pri orodjih, ki jih uporabijo za zbiranje potrebnih sredstev. Obstaja vrsta takih instrumentov, vključno z euro srednjeročnimi zadolžnicami (Euro Medium Term Notes), kritimi nakupnimi boni ali hipotekarnimi obveznicami. ( 28 ) Izdajo se lahko v okviru programa ponudbe vrednostnih papirjev, v katerem se vrednostni papirji javnosti ponudijo po različnih obrestnih merah in z različnimi datumi ponovnega odkupa. V takih okoliščinah mora biti vlagatelj pred vpisom sposoben določiti vrsto vrednostnega papirja, ki ga želi kupiti, na primer dolžniški vrednostni papir, kot je „zadolžnica“, istovetnost izdajatelja in morda garanta. Vendar se lahko zgodi, da mu ne bo mogoče zagotoviti podrobnosti, potrebnih za dokončanje transakcije, kot so datum ponovnega odkupa zadolžnice, obrestna mera, povezana z njo, ali celo cena.

30. Iz preučitve prospekta, priloženega stališčem M. Timmla, je razvidno, da je družba Lehman Brothers vzpostavila program, na podlagi katerega so bile srednjeročne „zadolžnice“ ( 29 ) izdane v „tranšah“ ( 30 ).

31. Zakonodaja EU je bila namerno oblikovana tako, ( 31 ) da upošteva spremembe pri tem, kako gospodarske družbe zbirajo kapital, obenem pa zagotavlja, da imajo vlagatelji dostop do zadostnih informacij, da lahko ocenijo svojo izpostavljenost tveganju. Izbrana struktura izraža politično željo, da se izdajateljem omogoči prožnost v zvezi s pripravo informacij, ki jih vsebujejo prospekti. Na podlagi člena 5 direktive o prospektu lahko izdajatelji izberejo obliko prospekta, ki najbolje ustreza vrsti vrednostnega papirja, ki se izdaja. ( 32 ) Na voljo so tri možnosti: (a) enotni dokument; (ii) ločeni dokumenti, ki obsegajo registracijski dokument, opis vrednostnih papirjev in izvleček, ( 33 ) ali (iii) osnovni prospekt, dopolnjen s končnimi pogoji; ( 34 ) zadnjenavedeno obliko je izbral izdajatelj v obravnavani zadevi.

32. Namen oblike osnovnega prospekta je zmanjšati izdajateljevo breme, da objavi več prospektov, ki vsebujejo iste splošne informacije. Osnovni prospekt izdajatelju omogoča, da se odloči pripraviti en dokument, ki ga morajo odobriti ustrezni pristojni organi države članice ter vsebuje informacije o izdajatelju, garantu in zadevnih vrednostnih papirjih. Isti prospekt se nato lahko uporabi za poljubno število tranš, izdanih v okviru programa. Po mnenju Komisije ter vlad Belgije, Nizozemske in Portugalske iz besedila člena 5(4), drugi in tretji pododstavek, direktive o prospektu izhaja, da so osnovni prospekt, dodatek in končni pogoji načeloma ločeni dokumenti. Izdajatelji se torej lahko odločijo, da bodo končne pogoje predstavili ločeno od osnovnega prospekta, kot je določeno v členu 26(5) izvedbene uredbe. Izdajatelj se lahko odloči, da bo v njih predstavil podrobnosti v zvezi z zadevnimi vrednostnimi papirji, potrebne za dokončanje transakcije (kot je cena ali količina vrednostnih papirjev na tranšo). V takih okoliščinah se končni pogoji samo vložijo pri ustreznih pristojnih organih in jih ni treba odobriti.

Prvo in drugo vprašanje

33. Nacionalno sodišče s prvim in drugim vprašanjem v bistvu sprašuje: ali je treba, kadar morajo biti zahtevane informacije načeloma objavljene (kot je določeno v členu 22(1) izvedbene uredbe), vendar izdajatelju ( 35 ) ob objavi osnovnega prospekta niso poznane, postanejo pa znane v vmesnem obdobju med navedeno točko in objavo dodatka, take informacije vključiti v navedeni (ali kateri koli poznejši) dodatek? Če je odgovor na to vprašanje nikalen, ali se izjema od načelne obveznosti objave zahtevanih informacij uporablja tudi, če so bile navedene informacije znane pred datumom izdaje zadevnih vrednostnih papirjev (vendar po objavi osnovnega prospekta)? Ti vprašanji bom obravnavala skupaj.

34. Pri preučitvi prvega in drugega vprašanja je treba upoštevati pravila o objavi dodatka k osnovnemu prospektu ter razlikovanje med dodatkom in končnimi pogoji.

35. Zakonodajalec je v členu 2(1)(r) direktive o prospektu uporabil izraz „končni pogoji“, v členu 5(3) iste direktive pa izraz „zahtevane informacije“, vendar ju ni opredelil niti v navedeni direktivi niti v izvedbeni uredbi. Poleg tega v zadevni zakonodaji ni opredeljeno razlikovanje med informacijami, ki morajo biti vključene v (i) osnovni prospekt, (ii) dodatek ali (iii) končne pogoje.

36. Ni izrecne obveznosti v zvezi s predstavitvijo zahtevanih informacij, ki postanejo poznane po objavi osnovnega prospekta, v okoliščinah, v katerih se ne uporablja člen 16(1) direktive o prospektu, ki ureja objavo dodatka. Zato bi bila taka obveznost ustvarjena le z razlago izvedbene uredbe.

37. Menim, da sistematika zakonodaje ne omogoča, da bi bilo izvedbeno uredbo mogoče razlagati tako, da iz nje izhaja taka obveznost. Člen 22(1) navedene uredbe določa pravila glede minimalnih informacij, ki jih je treba vključiti v osnovni prospekt, in z njim povezane končne pogoje. ( 36 ) Splošni okvir v zvezi z informacijami, ki jih je treba razkriti vlagateljem, je določen v členu 5(1) direktive o prospektu. ( 37 ) V zvezi s tem člen 22(1) izvedbene uredbe posebej določa informacije, ki jih je treba vključiti v osnovni prospekt. Navedene informacije se razlikujejo glede na vrsto zadevnih vrednostnih papirjev.

38. V členu 22(2) izvedbene uredbe je priznano, da so sicer nekatere informacije opredeljene kot načeloma „zahtevane“, vendar se lahko zgodi, da izdajatelju ob odobritvi osnovnega prospekta niso poznane; poleg tega pa tudi, da se lahko nekatere informacije določijo šele v času posamezne izdaje zadevnih vrednostnih papirjev. ( 38 ) Zato izdajatelju ni mogoče naložiti obveznosti, naj razkrije informacije, ki jih ne pozna in jih v času objave osnovnega prospekta ne more določiti. V navedeni določbi ni izrecno navedeno, vendar kljub temu iz nje nujno izhaja, da kadar izdajatelj pozna ali lahko določi zahtevane informacije, določene v členu 22(1) izvedbene uredbe, morajo biti te objavljene v osnovnem prospektu.

39. V nasprotju z nacionalnim sodiščem člena 22(2) izvedbene uredbe ne bi opisala tako, da ustvarja izjemo ali odstopanje od obveznosti iz člena 22(1) navedene uredbe, da se zahtevane informacije predstavijo v osnovnem prospektu, saj od osebe ni mogoče zahtevati, naj razkrije to, za kar je potrjeno, da ne pozna. Bolj se mi zdi, da člen 22(2) potrjuje, da take obveznosti ni mogoče naložiti, kadar izdajatelj zahtevanih informacij ne pozna niti jih nima.

40. Nato se pojavi vprašanje: ali bi morale biti navedene informacije, ko postanejo znane, objavljene v dodatku ali v končnih pogojih?

41. Člen 16(1) direktive o prospektu določa, da mora biti dodatek objavljen, kadar obstaja „pomemben nov dejavnik, bistvena napaka ali netočnost v zvezi z informacijami, vsebovanimi v prospektu, ki bi lahko vplival na oceno vrednostnih papirjev, in ki se pojavi ali ugotovi v času od odobritve prospekta in dokončnim zaključkom javne ponudbe […]“. ( 39 )

42. Dodatki imajo poseben namen, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 34 v preambuli direktive o prospektu. To je potrjeno v členu 22(7) izvedbene uredbe, v katerem je navedeno, da mora biti dodatek objavljen, kadar se po odobritvi osnovnega prospekta in pred zaključkom ponudbe za posamezno izdajo vrednostnih papirjev v okviru tega osnovnega prospekta sproži uporaba člena 16(1) direktive o prospektu.

43. Nato se pojavi vprašanje, ali je vrsta informacij, ki postanejo znane po objavi osnovnega prospekta, taka, da sproži uporabo člena 16(1) direktive o prospektu. To mora preučiti nacionalno sodišče, saj vključuje oceno dokazov v zvezi z naravo informacij in njihovim vplivom na vlagateljevo odločitev za vpis vrednostnih papirjev. Če bi nacionalno sodišče menilo, da manjkajoče informacije ne bi vplivale na odločitev o naložbi, vendar so pomembne za dokončanje zadevne transakcije, jih v dodatku ne bi bilo treba predstaviti. Primernejši dokument bi bili končni pogoji.

44. V okviru programa ponudbe vrednostnih papirjev, kot je ta v postopku v glavni stvari, bi lahko končni pogoji dejansko vključevali podrobnosti, potrebne za sklenitev določene transakcije, kot sta končna ponudbena cena in/ali količina zadevnih vrednostnih papirjev. O tem, ali to velja v tem primeru, mora odločiti nacionalno sodišče.

45. Kar zadeva sistematiko obravnavane zakonodaje, so osnovni prospekt in njegovi dodatki različni dokumenti z različnimi funkcijami. Iz tega ne izhaja nujno, da se pravila, ki določajo vsebino in obliko osnovnega prospekta, enako uporabljajo tudi za dodatek.

46. Osnovni prospekt skupaj s končnimi pogoji se šteje za enakovreden prospektu, objavljenemu v okoliščinah, v katerih gospodarska družba izvede eno samo izdajo vrednostnih papirjev za zbiranje kapitala. ( 40 ) Poleg tega za izdajatelja velja obveznost, da v osnovnem prospektu navede naravo informacij, ki bodo vključene v končne pogoje. ( 41 ) Ne obstaja podobna določba, s katero bi bila določena pravila glede razmerja med dodatki in končnimi pogoji.

47. To stališče je potrjeno z nadaljnjo preučitvijo zakonodaje, ki razlikuje med informacijami, ki morajo biti vključene v osnovni prospekt in kakršne koli dodatke, ter informacijami, ki bi lahko bile predstavljene v končnih pogojih.

48. Prvič, tako kot osnovni prospekt morajo vse dodatke odobriti pristojni organi države članice, ( 42 ) čeprav direktiva o prospektu ne vsebuje podobne zahteve za odobritev končnih pogojev. V členu 5(4), tretji pododstavek, Direktive je navedeno samo, da morajo biti ob javni ponudbi končni pogoji vlagateljem zagotovljeni takoj, ko je to izvedljivo, in če je mogoče, pred začetkom zadevne ponudbe ter vloženi pri ustreznih pristojnih organih.

49. Drugič, razlikuje se med vrsto informacij, vključenih v dodatek, in vrsto informacij, ki se vključijo v končne pogoje. Tako je v členu 8(1)(a) direktive o prospektu navedeno, da če informacije, kot sta končna ponudbena cena in količina vrednostnih papirjev, ki sestavljajo javno ponudbo, ne morejo biti vključene v prospekt, morajo biti v njem razkrita merila in/ali pogoji, v skladu s katerimi bosta navedena elementa določena.

50. Zdi se mi, da zakonodajalec tu razlikuje med, na eni strani, podrobnostmi, potrebnimi za sklenitev določene transakcije (kot je končna cena zadevnih vrednostnih papirjev), in, na drugi strani, splošnimi informacijami (kot je mogoča najvišja cena ali kako bi ta lahko bila določena). Zadnjenavedene informacije vlagateljem omogočajo, da pred odločitvijo za vpis na podlagi informacij ocenijo vsa tveganja in tako sprejemajo odločitve o naložbah ob celovitem poznavanju dejstev. ( 43 )

51. Če določenih informacij ni mogoče vključiti v osnovni prospekt, ker ob njegovi objavi niso poznane, vendar pozneje postanejo na voljo in so take, da vplivajo na oceno vrednostnih papirjev, to sproži uporabo člena 16(1) direktive o prospektu in je treba objaviti dodatek. Vendar so informacije o končni ponudbeni ceni drugačne. Pomembne so za sklenitev določene transakcije, ne pa toliko za oceno vrednostnih papirjev ter s tem za odločitev za vpis in naložbo.

52. Tretjič, člen 16(2) direktive o prospektu določa pravico do umika, kadar zahteva glede priprave dodatka ni bila izpolnjena. Vendar pa ni določena podobna pravica do umika, če niso bili vloženi končni pogoji.

53. Iz tega izhaja, da je izpustitev zahtevanih informacij iz prospekta, ki so bile izdajatelju v času objave poznane, kadar ne spadajo na področje uporabe člena 16(1) direktive o prospektu in torej ne sprožijo objave dodatka, izjema od obveznosti objave zahtevanih informacij, določenih v členu 22(1) izvedbene uredbe. Menim, da je taka razlaga združljiva s cilji Direktive in njene izvedbene uredbe.

54. Taka razlaga ne bi ovirala ciljev direktive o prospektu glede izboljšanja tržne učinkovitosti ob hkratnem podpiranju ohranjanja pravnih standardov. ( 44 ) Prav tako je v skladu s ciljem zagotovitve, da se informacije v celoti razkrijejo morebitnim vlagateljem, ki bi dostop do informacij, potrebnih za dokončanje transakcije, imeli v končnih pogojih.

55. V okoliščinah, v katerih je bil osnovni prospekt objavljen: (i) ali je dopustno izpustiti zahtevane informacije iz dodatka, če je tak dodatek objavljen, tudi če so te informacije poznane pred datumom izdaje zadevnih vrednostnih papirjev? Ali (ii) se lahko iz takega dodatka izpustijo samo informacije, ki so postale znane na datum izdaje?

56. Odgovora na ti vprašanji sta da oziroma ne.

57. Datum izdaje vrednostnih papirjev ni pomemben pri presoji, ali bi morale biti določene informacije vključene v dodatek ali končne pogoje. Pomembno je, ali so informacije, ki postanejo znane, take, da spadajo na področje uporabe člena 16(1) direktive o prospektu in tako sprožijo obveznost objave dodatka. O tem mora odločiti nacionalno sodišče.

58. Tako stališče je v skladu z zagotovitvijo, da imajo vlagatelji dostop do informacij, na podlagi katerih lahko ocenijo tveganje. Torej, če se sproži uporaba člena 16(1), je treba objaviti dodatek. Če se ne, je dovoljene nekaj prožnosti, zahtevane informacije, ki ob objavi osnovnega prospekta niso bile poznane, pa se lahko predstavijo pozneje v končnih pogojih.

59. Člen 22(2) izvedbene uredbe je zato treba razlagati tako, da informacij, ki jih je načeloma treba zagotoviti vlagateljem v skladu s členom 22(1) navedene uredbe in niso bile poznane ob odobritvi osnovnega prospekta, vendar so bile poznane ob objavi dodatka k navedenemu prospektu, ni treba vključiti v dodatek, če zadevne informacije ne povzročijo pomembnega novega dejavnika, bistvene napake ali nepravilnosti v zvezi z informacijami, vključenimi v prospekt, ki bi lahko vplivali na oceno vrednostnih papirjev za namene člena 16(1) direktive o prospektu. Navedena izjema se uporablja tudi, kadar zahtevane informacije postanejo znane pred datumom izdaje zadevnih vrednostnih papirjev (vendar po objavi osnovnega prospekta).

Tretje vprašanje

60. Nacionalno sodišče s tretjim vprašanjem sprašuje, ali je objava v skladu s predpisi, če je objavljen samo osnovni prospekt brez informacij, zahtevanih s členom 22(1) izvedbene uredbe, zlasti informacij, določenih v seznamu iz Priloge V (v zvezi z vrednostnimi papirji z nominalno vrednostjo na enoto, manjšo od 50.000 EUR), in če nato končni pogoji (ki domnevno vsebujejo navedene informacije) niso bili objavljeni.

61. Nacionalno sodišče pojasnjuje, da M. Timmel v postopku v glavni stvari trdi, da osnovni prospekt ni bil objavljen v skladu s predpisi na borzi ali v uradih družbe Lehman Brothers ali njenega finančnega posrednika. Zadevni dokumenti so bili nekaj časa na voljo na spletni strani luksemburške borze. V osnovnem prospektu, priloženem stališčem M. Timmla, je navedeno, da je bil navedeni dokument predložen v odobritev pristojnim organom na Irskem. ( 45 ) Vendar nacionalno sodišče ni ugotovilo nobenih dejstev v zvezi z vsebino navedenega osnovnega prospekta; katera država članica je „matična država“ za namene direktive o prospektu oziroma ali so bili postopki, ki so v obravnavani zakonodaji določeni za odobritev navedenega dokumenta, kakršnih koli dodatkov in končnih pogojev, izvedeni.

62. Predpostavka, na kateri temelji vprašanje nacionalnega sodišča, je, da so bile informacije, določene v Prilogi V k izvedbeni uredbi, vključene v končne pogoje namesto v osnovni prospekt. Za določitev, ali je bilo v skladu s predpisi, da so bile te informacije vključene v končne pogoje, in ne v prospekt, mora nacionalno sodišče, prvič, ugotoviti, ali so bile ob objavi osnovnega prospekta poznane. Drugič, ugotoviti mora, ali je bilo v osnovnem prospektu navedeno, da bodo take informacije naknadno predstavljene v končnih pogojih v skladu s členom 22(5) izvedbene uredbe. Tretjič, preveriti mora, ali je osnovni prospekt v skladu z zahtevami iz člena 13(1) Direktive, ker je bil objavljen po tem, ko so ga odobrili ustrezni pristojni organi.

63. Iz vprašanja nacionalnega sodišča izhaja, da zahtevane informacije niso bile vključene v noben dodatek. Ker nacionalno sodišče ni podalo posebnih ugotovitev, se je vseeno treba vprašati, ali so bile zadevne informacije take, da bi morale sprožiti uporabo člena 16(1) direktive o prospektu in s tem objavo dodatka.

64. Ob upoštevanju preučitve dejanskega stanja, ki jo je opravilo nacionalno sodišče, če zahtevane informacije ob objavi osnovnega prospekta niso bile poznane in če ne spadajo na področje uporabe člena 16(1) direktive o prospektu, bi bilo dopustno, da se vključijo samo v končne pogoje.

65. Pristojnim organom v nasprotju z osnovnim prospektom ali dodatkom končnih pogojev pred objavo ni treba odobriti. Da bi bila objava navedenega dokumenta v skladu s predpisi, mora biti ta zagotovljen vlagateljem in vložen pri pristojnem organu ob vsaki javni ponudbi takoj, ko je to izvedljivo, in če je mogoče, pred začetkom zadevne ponudbe. ( 46 ) Nacionalno sodišče mora ugotoviti, ali se je to dejansko zgodilo.

66. Objava je torej v skladu s predpisi, kadar je osnovni prospekt objavljen brez zahtevanih informacij, določenih v členu 22(1) izvedbene uredbe, zlasti kot so navedene v seznamu iz Priloge V k navedeni uredbi, če navedene informacije niso poznane ob odobritvi osnovnega prospekta in se lahko določijo šele v času posamezne izdaje ter če so izpolnjene zahteve iz člena 22(5) izvedbene uredbe in so končni pogoji zagotovljeni vlagateljem in vloženi pri ustreznih pristojnih organih ob vsaki javni ponudbi takoj, ko je to izvedljivo, in če je mogoče, pred začetkom ponudbe, kot je določeno v členu 5(4) direktive o prospektu.

Četrto vprašanje

67. Nacionalno sodišče sprašuje, ali se lahko za osnovni prospekt šteje, da je morebitnim vlagateljem „zlahka dosegljiv“ pri vstopu na spletno stran, če izdajatelj odobritev dostopa pogojuje z izpolnitvijo nekaterih pogojev, na primer: (i) zahteva se registracija; ali (ii) za registracijo je treba sprejeti izjavo o omejitvi odgovornosti in navesti elektronski naslov; ali (iii) zahteva se plačilo; ali (iv) pristojbine ni treba plačati, vendar je brezplačen dostop do zahtevanih informacij, kot so določene v členu 22(1) izvedbene uredbe, omejen na dva dokumenta na mesec.

68. Besedilo člena 29(1), točka 1, izvedbene uredbe, ki določa pravila glede objave v elektronski obliki, je jasno, saj je v njem navedeno, da mora biti osnovni prospekt vlagatelju zlahka dosegljiv pri vstopu na spletno stran.

69. Menim, da bi bila zgolj zahteva za registracijo lahko združljiva z navedeno določbo, če bi bil postopek za registracijo vlagateljev preprost. Vendar menim, da tak pogoj, kot je pogojevanje dostopa do spletne strani z registracijo, sprejetjem izjave o omejitvi odgovornosti ( 47 ) in navedbo elektronskega naslova, ni združljiv s pojmom lahke dosegljivosti.

70. Čeprav je res, da smo zdaj v tako imenovani „informacijski dobi“, to ne pomeni, kot poudarjata Komisija in nizozemska vlada, da imajo vsi morebitni vlagatelji elektronski naslov. S takim pogojem bi bili torej samodejno izključeni vsi vlagatelji, ki ne uporabljajo elektronske pošte.

71. Poleg tega je z zahtevo, da se sprejme izjava o omejitvi odgovornosti, ustvarjen neenak položaj, ki ni v skladu s ciljem direktive o prospektu glede varstva vlagateljev, saj lahko izdajatelj (stranka, ki ima informacije) vlagatelju dejansko naloži izjavo o omejitvi odgovornosti, zadnjenavedeni pa ne more dobiti dostopa do potrebnih informacij v zvezi z morebitnimi naložbami, če izjave o omejitvi odgovornosti ne želi sprejeti. Tak pogoj bo verjetno odvrnil morebitne vlagatelje in/ali (vsaj morebiti) zmanjšal pravno varstvo, ki bi ga sicer uživali.

72. Na podlagi direktive o prospektu je treba izvode prospekta v papirni obliki dati na voljo brezplačno. ( 48 ) Če bi torej dovolili naložitev pristojbine za elektronski dostop do dokumentacije, to ne bi bilo v skladu z navedenim stališčem. Jasno je, da zahteva za vlagatelje, da za dostop do spletne strani plačajo pristojbino, ovira dostop in je torej v nasprotju s členom 29(1) izvedbene uredbe.

73. Nazadnje, kadar je brezplačen dostop omejen na dva dokumenta na mesec, vendar so informacije, ki jih potrebuje vlagatelj, vključene v več kot dva dokumenta, je taka zahteva očitno v nasprotju z obveznostjo iz člena 5(1) direktive o prospektu, da se informacije, potrebne za oceno na podlagi prejetih informacij, vlagatelju zagotovijo v obliki, ki omogoča hitro analizo in je razumljiva.

74. Menim torej, da ni v skladu s členom 29 izvedbene uredbe, če se za dostop do prospekta ali osnovnega prospekta prek spletne strani določijo pogoji, kot so: (i) zahteva za registracijo, pri kateri je treba sprejeti izjavo o omejitvi odgovornosti in navesti elektronski naslov; ali (ii) zahteva za plačilo; ali (iii) omejitev brezplačnega dostopa do zahtevanih informacij, kot so določene v členu 22(1) izvedbene uredbe, na dva dokumenta na mesec.

Peto vprašanje

75. Peto vprašanje se nanaša na člen 14(2)(b) direktive o prospektu, na podlagi katerega se za osnovni prospekt šteje, da je na voljo javnosti, kadar je objavljen na več različnih načinov. ( 49 ) Nacionalno sodišče s tem vprašanjem odpira klasično temo, kako razlagati določbo prava EU, kadar obstajajo razlike med jezikovnimi različicami. Nacionalno sodišče sprašuje, ali je treba člen 14(2)(b) Direktive razlagati tako, da mora biti osnovni prospekt na voljo na registriranem sedežu izdajatelja in v uradih finančnih posrednikov, oziroma ali obstaja izbira, se pravi, da lahko izdajatelj dokumente da na voljo ali na svojem registriranem sedežu ali registriranih sedežih finančnih posrednikov.

76. Nacionalno sodišče pojasnjuje, da je glede na nemško različico Direktive pravilna zadnjenavedena razlaga. Vendar pa se v angleški, francoski in španski različici Direktive zahteva, da so dokumenti na voljo na obojih registriranih sedežih. ( 50 )

77. V skladu z ustaljeno sodno prakso je treba ob razlikah med jezikovnimi različicami besedila Skupnosti sporno določbo razlagati glede na splošno sistematiko in namen ureditve, katere del je. ( 51 ) Potreba po enotni uporabi in razlagi zakonodaje EU torej onemogoča, da bi se ena različica besedila upoštevala ločeno, in zahteva, naj se razlaga na podlagi resničnega namena zakonodajalca in cilja, ki ga poskuša doseči, zlasti ob upoštevanju različic v vseh jezikih. ( 52 )

78. Tožeča stranka, vladi Nizozemske in Portugalske ter Komisija trdijo, da je treba člen 14(2)(b) Direktive razlagati tako, da mora biti prospekt na voljo hkrati na registriranem sedežu izdajatelja in v uradih finančnih posrednikov. Belgijska vlada meni drugače. Po njenem mnenju imajo izdajatelji na podlagi člena 14(2)(b) direktive o prospektu izbiro in lahko osnovni prospekt dajo na voljo bodisi na registriranem sedežu izdajatelja bodisi v uradih finančnega posrednika.

79. Strinjam se s prvim mnenjem. Ker obstaja razlika v jezikovnih različicah Direktive, ki pa so vse enako verodostojne, je treba določiti enotno razlago, ki je v skladu s cilji in sistematiko člena 14(2)(b) direktive o prospektu.

80. Menim, da kadar se osnovni prospekt javnosti da na voljo v natisnjeni obliki, mora biti sočasno na voljo na registriranem sedežu izdajatelja in v uradih finančnega posrednika.

81. Tako stališče je v skladu s cilji direktive o prospektu. Kot navaja nizozemska vlada, je eden od navedenih ciljev zagotoviti tržno učinkovitost, ki se doseže z izdajo enotnega „potnega lista“ izdajatelju, veljavnega za zadevne vrednostne papirje na celotnem ozemlju notranjega trga. ( 53 ) Če je registrirani sedež izdajatelja v eni državi članici in je osnovni prospekt na voljo samo v natisnjeni obliki v tej državi članici, vrednostne papirje pa prodajajo finančni posredniki v drugih državah članicah, v katerih natisnjena različica navedenega prospekta ni na voljo, bodo vlagatelji v teh državah članicah v slabšem položaju. S tem bi bil ogrožen še eden od ciljev Direktive, to je varstvo vlagateljev.

82. To stališče je tudi v skladu s sistematiko zakonodaje. Člen 14(7) Direktive določa, da kadar je prospekt objavljen v elektronski obliki, je treba kljub temu vlagatelju na zahtevo brezplačno zagotoviti izvod na papirju. Strinjam se s Komisijo, da lahko vlagatelji tako zahtevo vložijo bodisi v uradih izdajatelja bodisi v uradih finančnih posrednikov.

83. Menim torej, da je v skladu s cilji in sistematiko zakonodaje, da morajo biti izvodi prospekta v papirni obliki hkrati na voljo v uradih izdajatelja in uradih finančnih posrednikov.

84. Zato menim, da je treba člen 14(2)(b) direktive o prospektu razlagati tako, da mora biti osnovni prospekt na voljo na registriranem sedežu izdajatelja in v uradih finančnih posrednikov.

Predlog

85. Zato menim, da bi moralo Sodišče na vprašanja, ki jih je predložilo Handelsgericht Wien, odgovoriti: 1. Člen 22(2) Uredbe Komisije (ES) št. 809/2004 z dne 29. aprila 2004 o izvajanju Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta o informacijah, ki jih vsebujejo prospekti, in o obliki prospektov, vključitvi informacij s sklicevanjem in objavi teh prospektov in razširjanju oglaševanj je treba razlagati tako, da: — informacij, ki jih je načeloma treba zagotoviti vlagateljem v skladu s členom 22(1) navedene uredbe in niso bile poznane ob odobritvi osnovnega prospekta, vendar so bile poznane ob objavi dodatka k navedenemu prospektu, ni treba vključiti v dodatek, če zadevne informacije ne povzročijo pomembnega novega dejavnika, bistvene napake ali nepravilnosti v zvezi z informacijami, vključenimi v prospekt, ki bi lahko vplivali na oceno vrednostnih papirjev v smislu člena 16(1) Direktive 2003/71; — se izjema od obveznosti zagotovitve (zahtevanih) informacij, določenih v členu 22(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 809/2004, uporablja tudi, kadar (zahtevane) informacije postanejo znane pred datumom izdaje zadevnih vrednostnih papirjev (vendar po objavi osnovnega prospekta). 2. Objava je v skladu s predpisi, kadar je osnovni prospekt objavljen brez (zahtevanih) informacij, določenih v členu 22(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 809/2004, zlasti kot so navedene v seznamu iz Priloge V k navedeni uredbi, če navedene informacije niso poznane ob odobritvi osnovnega prospekta in se lahko določijo šele v času posamezne izdaje ter če so izpolnjene zahteve iz člena 22(5) navedene uredbe in so končni pogoji zagotovljeni vlagateljem in vloženi pri ustreznih pristojnih organih ob vsaki javni ponudbi, kot je določeno v členu 5(4) Direktive 2003/71. 3. Ni v skladu s členom 29 Uredbe št. 809/2004, če se za dostop do prospekta ali osnovnega prospekta prek spletne strani določijo pogoji, kot so: (i) zahteva za registracijo, pri kateri je treba sprejeti izjavo o omejitvi odgovornosti in navesti elektronski naslov; ali (ii) zahteva za plačilo; ali (iii) omejitev brezplačnega dostopa do zahtevanih informacij, kot so določene v členu 22(1) Uredbe št. 809/2004, na dva dokumenta na mesec. 4. Člen 14(2)(b) Direktive 2003/71 je treba razlagati tako, da mora biti osnovni prospekt na voljo na registriranem sedežu izdajatelja in v uradih finančnih posrednikov.

( 1 ) Jezik izvirnika: angleščina.

( 2 ) Direktiva 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje in o spremembi Direktive 2001/34/ES (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 6, str. 356, v nadaljevanju: direktiva o prospektu ali Direktiva). Direktiva je bila od tedaj trikrat spremenjena, med drugim z Direktivo 2010/73/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembah direktiv 2003/71/ES o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje, in 2004/109/ES o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu (UL L 327, str. 1). Glej še točko 27 spodaj.

( 3 ) Izraz „prospekt“ v obravnavani zakonodaji ni opredeljen. Razumem ga tako, da se nanaša na dokument o razkritju, ki vsebuje finančne informacije o izdajatelju in vrednostnih papirjih, ki se ponudijo javnosti ali sprejmejo v trgovanje. Zanimiv opis zgodovinskega dogodka, v katerem so prikazane nesrečne posledice, ki so nastale, ko so vlagatelji odločitve sprejeli brez uporabe dokumentacije o razkritju, preden so obstajali regulativni ukrepi, kot je direktiva o prospektu, je mogoče najti v delu Malcolma Balena „A very English deceit – The South Sea Bubble and the world’s first great financial scandal“, ki ga je leta 2009 objavila založba Fourth Estate.

( 4 ) Člen 5 direktive o prospektu, naveden v točki 7 spodaj.

( 5 ) Uredba Komisije (ES) št. 809/2004 z dne 29. aprila 2004 o izvajanju Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta o informacijah, ki jih vsebujejo prospekti, in o obliki prospektov, vključitvi informacij s sklicevanjem in objavi teh prospektov in razširjanju oglaševanj (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7, str. 307, v nadaljevanju: izvedbena uredba). Uredba je bila večkrat spremenjena, med drugim z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 486/2012 z dne 30. marca 2012 o spremembi Uredbe (ES) št. 809/2004 v zvezi z obliko in vsebino prospekta, osnovnega prospekta, izvlečka in končnih pogojev v zvezi z obveznostmi razkritja (UL L 150, str. 1); glej še točko 27 spodaj.

( 6 ) Glej člen 22 izvedbene uredbe, naveden v točki 15 spodaj.

( 7 ) Glej na primer člena 5 in 8.

( 8 ) Člen 13.

( 9 ) Člen 14.

( 10 ) Člen 2(1)(m); glej tudi člena 17 in 18 navedene direktive, ki se nanašata na odobritev prospektov s strani pristojnih organov matične države in določbe za vzajemno priznavanje takih prospektov na ozemlju EU.

( 11 ) Glej tudi uvodno izjavo 4.

( 12 ) Glej člen 2(1)(a). Opredelitev se sklicuje na člen 1(4) Direktive Sveta 93/22/EGS z dne 10. maja 1993 o investicijskih storitvah na področju vrednostnih papirjev (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 2, str. 43), ki je bila razveljavljena in nadomeščena. Opredelitev obsega delnice družb in druge vrednostne papirje, enakovredne delnicam družb, obveznice in druge oblike olastninjenega dolga, ki so prenosljivi na kapitalskem trgu, in vse druge vrednostne papirje, s katerimi se normalno trguje in dajejo pravico do pridobitve takšnih prenosljivih vrednostnih papirjev z vpisovanjem, ali zamenjavo, ali denarno poravnavo z izjemo plačilnih instrumentov.

( 13 ) Člen 2(1)(b) in (c).

( 14 ) Člen 2(1)(h).

( 15 ) Člen 2(1)(i).

( 16 ) Člen 2(1)(k).

( 17 ) Člen 2(1)(r). Priznam, da sem imela vsaj v angleški različici nekaj težav pri razumevanju natančnega pomena izraza „v primeru dodatka“ v tej opredelitvi.

( 18 ) Člen 8(2) določa, da lahko pristojni organ odobri izpustitev nekaterih informacij v prospektu.

( 19 ) Glej izvedbeno uredbo, navedeno v točkah od 13 do 18 spodaj.

( 20 ) Različni načini dajanja prospekta na voljo vključujejo: (i) vključitev v časopis z veliko naklado v državah članicah, v katerih je objavljena ponudba, in (ii) objavo v elektronski obliki na spletni strani izdajatelja, in če je primerno, na spletni strani finančnih posrednikov, ki prodajajo vrednostne papirje, ali na spletni strani pristojnega organa „matične države članice“.

( 21 ) Glej uvodno izjavo 1 izvedbene uredbe.

( 22 ) Potrošniki v smislu te določbe so fizične osebe, ki delujejo za svoj račun, in ne v imenu družbe. Očitno M. Timmel v zvezi s svojim nakupom delnic spada v okvir te opredelitve.

( 23 ) Kot je navedeno v izvodu osnovnega prospekta, priloženega stališčem, predloženim v imenu M. Timmla.

( 24 ) Koda ISIN je 12‑mestna alfanumerična oznaka vrednostnega papirja. Te kode uporabljajo gospodarske družbe vseh vrst po vsem svetu.

( 25 ) Opredeljene kot Direktiva 2010/73 in Uredba št. 486/2012.

( 26 ) Sodba z dne 22. decembra 2010 v zadevi Bavaria (C-120/08, ZOdl., str. I-13393, točka 41). Dejstva so nastala leta 2006; glej točko 20 zgoraj.

( 27 ) Nizozemska vzhodnoindijska družba je bila pooblaščena družba, ustanovljena leta 1602, ko ji je nizozemska državna skupščina podelila 21‑letni monopol za opravljanje „kolonialnih dejavnosti“ v Aziji. Šteje za prvo gospodarsko družbo, ki je kapital (približno 6.424.588 guldnov) zbrala z izdajo delnic.

( 28 ) Glej na primer str. 14 spremenjenega predloga Komisije za direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje, in spremembi Direktive 2001/34/ES (COM(2002) 460 final) ter spremno sporočilo za javnost IP/01/1209 z dne 9. avgusta 2002.

( 29 ) „Zadolžnice“ so finančni instrument ali vrsta dolžniškega vrednostnega papirja; imetnik je upravičen do plačila glavnice (na datum zapadlosti) in obresti ter drugih pogodbenih pravic na podlagi pogojev izdaje. Običajno se v določenem obdobju v okviru načrta neprestano ali ponavljajoče izdajajo; glej opredelitev „programa ponudbe vrednostnih papirjev“ v členu 2(1)(k) Direktive v točki 5 zgoraj.

( 30 ) „Tranša“ obsega določeno količino posameznega razreda vrednostnih papirjev, izdanih v okviru programa ponudbe vrednostnih papirjev.

( 31 ) Prvotni predlog Komisije za direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje, COM(2001) 280, je priporočal eno samo obliko prospekta in zato ni vključeval take določbe. Možnost izbire oblike prospekta je bila vključena v spremenjeni predlog (COM(2002) 460) po stališču Evropskega parlamenta, sprejetega na prvi obravnavi 14. marca 2002. Glej UL 2003, C 47 E, str. 525, in tudi sporočilo za javnost IP/02/1209 z dne 9. avgusta 2002.

( 32 ) Glej uvodno izjavo 24 v preambuli direktive o prospektu, navedeno v točki 4 zgoraj.

( 33 ) Glej člen 5(3) direktive o prospektu, naveden v točki 7 zgoraj.

( 34 ) Člen 5(4) direktive o prospektu.

( 35 ) Člen 22(2) se nanaša na izdajatelja, ponudnika ali osebo, ki zaprosi za sprejem v trgovanje na organiziranem trgu. Zaradi lažjega navajanja se v teh sklepnih predlogih sklicujem samo na izdajatelja.

( 36 ) S členom 22(1) se izvaja obveznost iz člena 7 direktive o prospektu v zvezi s posebnimi informacijami, ki morajo biti vključene v prospekt, da se prepreči podvajanje informacij, kadar je prospekt sestavljen iz ločenih dokumentov, na primer osnovnega prospekta in njegovih končnih pogojev. Glej točko 9 zgoraj.

( 37 ) Glej točko 7 zgoraj.

( 38 ) Glej na primer sklicevanje na program ponudbe vrednostnih papirjev v členu 2(1)(k) Direktive in točko 29 zgoraj.

( 39 ) Glej tudi uvodno izjavo 34 direktive o prospektu.

( 40 ) Glej uvodno izjavo 21 izvedbene uredbe.

( 41 ) Člen 22(5), točka 1, izvedbene uredbe.

( 42 ) Glej člen 13(1) ali 16(1) direktive o prospektu.

( 43 ) Glej uvodno izjavo 19 direktive o prospektu.

( 44 ) Glej uvodno izjavo 10 direktive o prospektu.

( 45 ) Družba Lehman Brothers je imela v času dejanskega stanja sedež na Nizozemskem.

( 46 ) Glej člen 5(4), tretji pododstavek, direktive o prospektu.

( 47 ) Iz predložitvenega sklepa izhaja, da je bila zadevna izjava o omejitvi odgovornosti obsežna in da jo je bilo treba sprejeti, preden je lahko obiskovalec nadaljeval postopek: glej točko 22 zgoraj.

( 48 ) Glej člen 14(2)(b) direktive o prospektu. Morebitni vlagatelji bodo vseeno morali kriti stroške nakupa časopisa, če jim bo dostop do prospekta zagotovljen na ta način (glej člen 14(2)(a) Direktive). Kadar se tako kot v obravnavani zadevi razmišlja o veliki naložbi (glej točko 23 zgoraj), taki stroški morda ne bodo veljali za nesmiselne.

( 49 ) Glej opombo 20 zgoraj.

( 50 ) Ko je začela veljati direktiva o prospektu (31. decembra 2003), je bilo 15 držav članic in 11 uradnih jezikov. V desetih od teh jezikov je v členu 14(2)(b) direktive o prospektu uporabljena beseda „in“. Beseda „ali“ je uporabljena le v nemški različici.

( 51 ) Sodba z dne 6. oktobra 1982 v zadevi Cilfit in drugi (283/81, Recueil, str. I-3415, točke od 18 do 20) in sodba z dne 1. aprila 2004 v zadevi Borgmann (C-1/02, Recueil, str. I-3219, točka 25).

( 52 ) Sodba z dne 3. junija 2010 v zadevi Internetportal und Marketing (C-569/08, ZOdl., str. I-4871, točka 35 in navedena sodna praksa).

( 53 ) Glej uvodni izjavi 10 in 14 direktive o prospektu.