ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

S četrtim tožbenim razlogom se zatrjuje kršitev domneve nedolžnosti in trajajoče kršitve načela dobrega upravljanja, in sicer je z izpodbijanim sklepom kršeno to načelo in je nezakonit.
—

odločbo predsednika Evropskega parlamenta z dne 25. februarja 2015 in vse predhodne, povezane in posledične akte vključno z obvestilom o dolgovanem znesku („note de débit“), ki je bil vročen 27. februarja 2015, razglasi za nične v skladu s členoma 263 PDEU in 264 PDEU;;
—

tožbi ugodi in izpodbijano odločbo spremeni tako, da se dovoli registracija znamke „VIOS“za vse razrede, torej tudi za: — Razred 18: Izdelki iz [usnja in imitacije usnja], ki jih ne obsegajo drugi razredi; kovčki in potovalne torbe; sončniki; — Razred 25: Oblačila, pokrivala; podredno
SL Uradni list Evropske unije C 190/29

Tožba, vložena 17. aprila 2015 – Compagnia Transporti Pubblici in drugi/Komisija

(Zadeva T-187/15)

(2015/C 190/33)

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Tožeče stranke: Compagnia Transporti Pubblici SpA (Arzano, Italija); Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA (Biella, Italija); Actv SpA (Benetke, Italija); Ferrovie Appulo Lucane Srl (Bari, Italija); Asstra Associazione Trasporti (Rim; Italija); in Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Rim) (zastopnik: M. Malena, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj za nične razglasi tiste točke in dele izpodbijane odločbe, ki so predmet tožbe.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni tistim, ki so navedeni v zadevah T-185/15, Buonotourist/Komisija in T-186/15, CSTP Azienda della Mobilità/Komisija.

Tožeče stranke navajajo zlasti kršitev členov 93 PDEU, 94 PDEU, 107 PDEU in 108 PDEU, Uredbe Sveta (EGS) št. 1191/69 z dne 26. junija 1969 o ukrepanju držav članic glede obveznosti javne službe v železniškem in cestnem prometu ter prometu po celinskih plovnih poteh (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 19) in Uredbe (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70 (UL L 315, str. 1), nepristojnost Komisije, kršitev določb Uredbe št. 1191/69 ter zlorabo pooblastil v obravnavani zadevi in kršitev Sporočila Komisije o smernicah za razlago Uredbe št. 1370/2007.
—

razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije z dne 19. decembra 2014 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije [notificiranega pod dokumentarno številko C (2014) 10135] (UL L 369, str. 71), v delu, v katerem so iz financiranja Evropske unije izključeni odhodki v okviru sektorja pomoči za površino v letu zahtevka 2008, ki ustrezajo: a) 10 % skupnega zneska odhodkov za pomoči glede pašnikov, b) 5 % skupnega zneska odhodkov za dodatne vezane pomoči in c) 5 % skupnega zneska odhodkov v sektorju za razvoj podeželja.
(a).-

V sporočilih Evropske komisije med postopkom ocenjevanja projekta je bil napačno identificiran njegov koordinator, in sicer so bila naslovljena na osebo, ki ni bila zakoniti zastopnik, kontaktna oseba in koordinator zadevnega projekta. Ta napaka je v tem primeru še posebej pomembna, saj navedena oseba nikakor ni povezana z AEDEC in je del konzorcija LATIN PLAN kot član finske ekipe. Očitno je, da je Evropska komisija menila, da ta oseba ni upravičena do subvencije, saj je menila, da je koordinirala projekt LATIN PLAN kot del AEDEC in da je bila hkrati član finske ekipe, na podlagi „načela nekumulativnega dodeljevanja“, ki velja na področju subvencij v pravu Skupnosti in ki določa, da noben projekt ne more dobiti več kot ene subvencije iz proračuna, kadar je upravičenec isti. Vsak član ekipe LATIN zaprosi za proračun. Če bi bila subvencija nazadnje dodeljena ekipi, bi napaka Komisije povzročila, da je zadevna oseba prejela subvencijo kot del AEDEC in kot del finske ekipe.
1.

Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava in napačna presoja. — S prvim delom prvega tožbenega razloga tožeče stranke trdijo, da je Komisija storila očitno napako pri presoji s tem, da je ugotovila, da je financiranje Hinterland Facilities ni vključevalo državne pomoči, saj naj zadevni ukrepi ne bi mogli izkrivljati konkurence niti vplivati na trgovino med državami članicami. — Z drugim delom tožeče stranke trdijo, da je Komisija napačno uporabila pravo v zvezi z brezpogojnostjo državne pomoči in iztožljivo pravico konzorcija do pridobitve državno zajamčenih sredstev ter glede ocene števila državnih jamstev, ki jo je podala Komisija. — S tretjim in četrtim delom tožeče stranke trdijo, da je Komisija napačno uporabila pravo z ugotovitvijo, da švedski jamstveni ukrepi pomenijo shemo državne pomoči in obstoječo pomoč. — S petim delom tožeče stranke trdijo, da je Komisija storila očitno napako pri presoji z ugotovitvijo, da so državna jamstva omejena na financiranje Fixed Link. — S šestim delom prvega tožbenega razloga tožeče stranke navajajo kršitev člena 107(3)(c) PDEU, ker naj Komisija ne bi imela dovolj razlogov za ugotovitev, da so zadevni ukrepi pomoči združljivi z notranjim trgom. — V okviru šestega dela tožeče stranke trdijo tudi, da je Komisija napačno uporabila pravo, ker ni presojala kumulativnega učinka vseh različnih ukrepov pomoči, ki so bili neposredno ali posredno sprejeti za konzorcij. — S sedmim delom prvega tožbenega razloga tožeče stranke navajajo napačno uporabo načela legitimnih pričakovanj.
1.

Prvi tožbeni razlog glede kršitve in nepravilno uporabe člena 7(1)(f), točka II, in člena 8(1)(c), točka II, Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 343, str. 1) — V zvezi s tem se zatrjuje, da v obravnavanem primeru ni dokazov, ki bi utemeljevali povezavo z geografskim poreklom, in — da se ugled ročno izdelanih proizvodov Piadina razširi na industrijsko izdelane proizvode.
2.

Odločbo o nedopustnosti naj se razveljavi v delu, v katerem se nanaša na zahtevo za razglasitev ničnosti ravnanj, ki so z njimi v povezavi, in ravnanj, ki jih je uporabil preiskovalni odbor, ker se je zahteva nanašala v glavnem na vsa ravnanja, ki jih je uporabil preiskovalni odbor in so bili zahtevani zaman.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na ugovor glede „Izdatkov za osebje“: v zvezi z njim tožeča stranka zatrjuje kršitev in napačno uporabo (i) Priloge 1 k Uredbi Komisije (ES) št. 1078/2008 z dne 3. novembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 861/2006 glede izdatkov držav članic za zbiranje in upravljanje osnovnih ribolovnih podatkov in (ii) člena 16 Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev; ter (iii) načela varstva legitimnih pričakovanj. — Glede tega navaja, da je zahteva za vračilo zneskov za „izdatke za osebje“ nezakonita, saj je treba splošno in abstraktno vsebino priloge 1 k Uredbi (ES) št. 1078/08 razlagati glede na posebna pravila za izvajanje nacionalnega programa. — Navaja tudi, da je Evropska komisija v proračunu za leto 2009 odobrila posebna pravila za nacionalni program, in tako ustvarila legitimna pričakovanja glede njihove veljavnosti tudi za leto 2010. — Neupravičen naj bi bil tudi ugovor Komisije glede neuporabe postopka javnega naročanja za oddajo nalog kar zadeva zbiranje podatkov z vprašalniki, saj člen 16(e) Direktive 2004/18/ES izključuje storitve v zvezi s „pogodbami o zaposlitvi“ iz področja uporabe določb o javnem naročanju
Pritožba, ki jo je 31. decembra 2014 vložil Carlo De Nicola zoper sodbo, ki jo je 11. novembra 2014 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-55/08 RENV, De Nicola/EIB

(Zadeva T-848/14 P)

(2015/C 073/56)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Pritožnik: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (zastopnik: L. Isola, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Evropska investicijska banka

Predlog

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj ugodi tej pritožbi in delno spremeni izpodbijano sodbo, črta sklicevanje na člen 270 PDEU, razveljavi točki 2 in 3 izreka ter točke 16, 17, 18, 19, 22, 37, 41, 42, 45, 47, 48, 49, 51, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65 in 66 obrazložitve. Zadeva naj se predloži drugemu senatu Sodišča za uslužbence, da bo v drugačni sestavi ponovno odločilo o razveljavljenih točkah, potem ko bo sprejelo zahtevane pripravljalne ukrepe. Tožeča stranka si pridržuje pravico, da predlaga vsakršen neposredni in/ali nasprotni pripravljalni ukrep, ki je potreben glede na trditve v odgovoru, ki jih poda druga stranka, in predloži vsakršen drug dokument, s katerim je mogoče ovreči nasprotne trditve. Drugi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta pritožba je vložena zoper sodbo Sodišča za uslužbence z dne 11. novembra 2014 v zadevi De Nicola/EIB, F-55/08 RENV.

Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja te pritožbene razloge:

1. Opustitev odločanja o predlogu, ki se nanaša na umik stališč in dokumentov EIB;

2. Opustitev odločanja o predlogu za izločitev predsednika sestave;

3. Napačna razlaga sodbe, izdane v zadevi T-37/10 P;

4. Neobstoj obrazložitve oziroma neutemeljena obrazložitev glede ugotovitve psihičnega nadlegovanja in naložitev, naj se s tem preneha;

5. Odbor za pritožbe bi moral vsebinsko odločiti glede ocenjevalnega poročila za leto 2006;
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev Uredbe (EU) št. 517/2014 (1) — Tožeča stranka trdi, da je tožena stranka zanjo postavila prenizko referenčno vrednost in ji za leto 2015 določila prenizko kvoto. Trdi, da je Komisija pri njenem izračunu upoštevala razvoj zalog v referenčnem letu. — Tožeča stranka trdi, da besedilo, zgodovina, sistematika ter smisel in namen Uredbe št. 517/2014 ne upravičujejo upoštevanja razvoja zalog. — Tožeča stranka v okviru tega tožbenega razloga trdi, da letni razvoj zalog ni primeren, da bi uvozniki in izvozniki, ki niso proizvajalci, določili količine, ki so bile dejansko dane v promet, temveč izkrivlja njihove ugotovitve, v breme tožeče stranke.
—

razglasi za nična, prvič, dopis Prot. SM/FUN S/2622874 Evropske komisije – generalni direktor za kmetijstvo in razvoj podeželja Jerry Plewa z dne 28. julija 2014, naslovljen na generalnega direktorja za mednarodne politike in Evropsko unijo pri italijanskem ministrstvu za kmetijstvo in gozdarstvo, Feliceja Assenzo, s katerim se je tožeča stranka seznanila po vpogledu v dokumente 19. novembra 2014, v delu, v katerem zavrača zahtevo Italije glede podpornih ukrepov od 6 do 9, za katere je zaprosila na podlagi člena 220 Uredbe (EU) št. 1308/2013 in zlasti glede ukrepov v zvezi s klavnicami, ki so opravile zakol živali v skladu s sanitarnimi ukrepi za preprečitev širjenja aviarne influence in v zvezi s tem povezano poslovno škodo, in drugič, Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1071 z dne 10. oktobra 2014 o izrednih ukrepih za podporo sektorjev jajc in perutnine v Italiji, ki je bila v UL EU objavljena 11. oktobra 2014, v delu, v katerem iz podpornih ukrepov, ki so bili sprejeti na podlagi člena 220 Uredbe (EU) št. 1308/2013, izključuje klavnice, ki so opravile zakol živali v skladu s sanitarnimi ukrepi za preprečitev širjenja aviarne influence in s tem povezano poslovno škodo;
—

Tožeča stranka dalje zatrjuje, da je nadaljnja obrazložitev Komisije, da državljanska pobuda zoper „Celovit gospodarski in trgovinski sporazum“ (CETA) in TTIP ne more od Komisije zahtevati, da se vzdrži predloga Svetu za sprejetje ustreznih dogovorjenih mednarodnih sporazumov in prav tako ne more zahtevati od Komisije, da predlaga sklep o nesprejetju ustreznih dogovorjenih sporazumov, tudi napačna. Iz člena 11(4) PEU, člena 2, točka 1 in člena 4(2)(b) Uredbe št. 211/2011 naj nikakor ne bi bilo razvidno, da naj bi bile državljanske pobude za odpravo obstoječih pravnih aktov ali državljanske pobude za nesprejetje predlaganih pravnih aktov, nedopustne.
—

kršitev člena 8 Uredbe št. 40/94 in neobrazložitev v zvezi s podobnostjo med mlečnimi proizvodi družbe San Lucio in proizvodi, ki so predmet registracije znamk družbe ICE;
3.

S tretjim tožbenim razlogom zatrjuje kršitev člena 39(1) uredbe o EBA (1) in člena 16 Kodeksa o dobrem upravljanju (2), ker tožeči stranki ni bila dana možnost, da izrazi svoja stališča o razlogovanju in trditvah o dejstvih tožene stranke, preden je bila sprejeta izpodbijana odločba EBA C 2013 002, saj tožena stranka ni obvestila tožeče stranke o njenem namenu, da ne začne zahtevane preiskave družbe Nordea Bank Finland in za to ni podala utemeljitve.
—

razglasi ničnost členov 3 in 4(3) in (4) Uredbe (EU) št. 883/2014 z dne 31. julija 2014; in
1.

Resna kršitev pravice do obrambe in pravice do poštenega sojenja — Tožeča stranka se ni seznanila z izpodbijanimi akti, in niso ji bili predloženi resni dokazi ali indici, ki bi upravičevali njeno vključitev na seznam sankcioniranih oseb, čeprav naj bi bilo dokazno breme na Svetu; — Obtožbe zoper tožečo stranko glede odgovornosti za „nasilno zatiranje civilnega prebivalstva v Siriji“ naj ne bi bile jasne in popolne ter naj bi temeljile na domnevah.
—

naj Izvedbeni sklep Evropske komisije C(2014) 6030 final z dne 19. avgusta 2014 o dovoljenjih za promet s topičnimi zdravili z visoko koncentracijo estradiola za uporabo v humani medicini na podlagi člena 31 Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta razglasi za ničen v delu, v katerem so države članice zavezane, da za zdravila za topično uporabo z 0,01-odstotnim masnim deležem estradiola, ki so in ki niso navedena v Prilogi I k Izvedbenem sklepu, spoštujejo zahteve iz Izvedbenega sklepa razen omejitve, da je mogoče zdravila za topično uporabo z 0,01-odstotnim masnim deležem estradiola, navedena v Prilogi I k Izvedbenem sklepu, uporabljati le še intravaginalno;
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev člena 41 Uredbe št. 1083/2006, ker naj bi šla Komisija pri presoji preko meril, določenih v upoštevnem operativnem programu in je tako ugotovila, da bodo financirani le „rešitve, ki ustrezajo najsodobnejši tehnologiji“ in „najbolj inovativne in najnovejše rešitve“. Operativni program pa se nanaša le na nove in moderne rešitve, kar bi bilo treba razlagati glede na trenutno stopnjo industrijskega in trgovinskega razvoja na Poljskem ter na celotni cilj spodbujanja zadevne regije.
SL Uradni list Evropske unije C 409/44

Tožba, vložena 23. julija 2014 – HB in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-361/14)

2014/C 409/64

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeče stranke: HB (Linz, Avstrija); Hans Joachim Richter (Bremen, Nemčija); Carmen Arsene (Pitesti, Romunija); Robert Coates Smith (Glatton, Združeno kraljestvo); Magdalena Anna Kuropatwinska (Warschau, Poljska); Nathalie Louise Klinge (Zuidbroek, Nizozemska); in Christos Yiapanis (Paphos, Ciper) (zastopnik: C. Kolar, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlog

Tožeče stranke Sodišču predlagajo, naj,

— sklep Evropske komisije z dne 26. marca 2014 o zavrnitvi prijave predlagane državljanske pobude z naslovom „Ethics for Animals and Kids“, razglasi za ničen.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v utemeljitev tožbe v bistvu trdijo, da je Komisija s sklepom, s katerim je zavrnila prijavo predlagane državljanske pobude z naslovom „Ethics for Animals and Kids“, presegla meje svoje pristojnosti in kršila svojo dolžnost varstva, splošno prepoved samovoljnosti ter člena 11 in 13 PDEU.
4.

Četrti tožbeni razlog: Uredba očitno krši načelo sorazmernosti iz člena 5(4) PEU, saj: prvič, v oceni učinka količinski podatki niso bili povezani z ugotovitvami, ki so temeljile zgolj na „kvalitativnih“ dokazih; drugič, v oceni učinka se očitno ni upoštevalo, da so učinki na sektor gojenja rastlin močni in posebej izpostavljeni glede na to, da so genetski viri dejansko bistvo tega sektorja in ne zgolj njegova postranska dejavnost; tretjič, z Uredbo so vzpostavljene očitno nesorazmerne omejite člena 16 Listine EU; četrtič, Uredba za sektor gojenja rastlin uvaja de facto trajno obveznost evidentiranja in hranjenja informacij o njegovih dejavnostih; in, petič, na voljo so manj omejevalni ukrepi, kot je razvidno iz primera „Mednarodne pogodbe o rastlinskih genskih virih za prehrano in kmetijstvo“.
—

Sklep Sveta 2014/483/SZVP z dne 22. julija 2014 o posodobitvi in spremembi seznama oseb, skupin in organizacij, za katere se uporabljajo členi 2, 3 in 4 Skupnega stališča 2001/931/SZVP o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu, ter razveljavitvi Sklepa 2014/72/SZVP, razglasi za ničen v delu, v katerem se nanaša na Hamas (vključno s Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem);
—

Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 470/2014 z dne 13. maja 2014 (1) o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz solarnega stekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske v delu, v katerem se nanaša na Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, razglasi za nično in
2.

V skladu z drugim tožbenim razlogom je bil sklep o prekinitvi in uvedbi postopka odloga sprejet po izteku roka, ki ga določa pravo Unije, in so bila kršena načela pravne varnosti, varstva zaupanja v pravo in dobrega upravljanja. Ta določba ima škodljive proračunske in finančne posledice za Kraljevino Španijo, ki je upravičeno pričakovala, da bo plačilo prejela v predpisanem roku.
—

razveljavi odločbo drugega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 14. aprila 2014 in posledično razglasi: — družba Squeeze Life, S.L. je bila tista, ki je pri odboru za pritožbe UUNT vložila pritožbo z dne 20. decembra 2013, in ne prijavitelj znamke, družba Evolution Fresh, Inc.; — kot posledica tega naj se razglasi, da je odločba oddelka za ugovore UUNT z dne 20. decembra 2013 dokončna in zato zavrne proizvode iz razreda 32 in delno storitve iz razreda 35 iz prijave znamke Skupnosti št. 1 1 1 70 966„SQUEEZE LIFE“;
—

podredno, ugodi navedenim predlogom in ne upošteva naloga za vračilo domnevnih pomoči iz člena 4.1 in fine Sklepa, ker je v nasprotju z načeli pravne varnosti in zaupanja v pravo, saj v nobenem primeru ni mogoče naložiti vračila na datum pred objavo sklepa o začetku postopka v ULEU, torej 21. septembra 2011; poleg tega naj prizna obstoj varstva zaupanja v pravo tistim GIS, ki so izpolnjevali objektivne pogoje za uporabo spornih davčnih ugodnosti pred objavo Sklepa z dne 2006 v ULEU;
—

odločitev tožene stranke o zavrnitvi dostopa do dokumentov, ki ga tožeča stranka zahteva v skladu z Uredbo (ES) št 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, kot je bila tožeči stranki sporočena 1. aprila 2014 v dopisu s sklicem SG.B.4/LR/rc-sg.dsg2.b.4(2014) 1029188, razveljavi;
SL Uradni list Evropske unije C 292/50

Tožba, vložena 24. junija 2014 – Holistic Innovation Institute proti Komisiji

(Zadeva T-468/14)

2014/C 292/61

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Holistic Innovation Institute, SLU (Madrid, Španija) (zastopnik: R. Muñiz García, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj za nično razglasi odločbo o izključitvi tožeče družbe iz projekta eDIGIREGION in ji prisodi odškodnino za povzročeno škodo ter toženi stranki naloži plačilo 3.055.000 EUR ali podredno znesek, ki ga določi sodni izvedenec, skupaj s pripadajočimi obrestmi v skladu s to tožbo, kar se toženi stranki izrecno naloži.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper odločbo o zavrnitvi udeležbe tožeče stranke, podjetja, ki se ukvarja s telekomunikacijami, I + D in storitvami svetovanja v zvezi s telekomunikacijami, preiskavami in inovacijami, v evropskem projektu eDIGIREGION Sedmega okvirnega sporazuma.

Tožeča stranka zatrjuje, da je vse od ustanovitve sodelovala pri izdelavi predloga za projekt eDIGIREGION v tesni povezavi z drugimi podjetji in imela več sestankov v Bruslju ter številne avdiokonference med julijem 2011 in januarjem 2012, rezultat česar je bila ustanovitev Evropskega konzorcija, ki je predstavilo predlog projekta eDIGIREGION (Realizing the Digital Agenda Through Transnational Cooperation Between Regions). V tem predlogu projekta je tožeča stranka družbenica številka 5 Konzorcija s proračunom 4 91 400,00 EUR in prispevkom Komisije 4 38 165,00 EUR (14,61 % celotnega zneska).

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe zatrjuje, da so argumenti Komisije popolnoma neupravičeni in kršijo glavno zahtevo, da lahko ta odloči o prekinitvi sodelovanja nekega podjetja v pozitivno ocenjenem projektu: argumenti morajo biti jasni, nedvomni in dobro utemeljeni.

Tožeča stranka konkretno zatrjuje, da je tehnološko in operativno pripravljena, da sodeluje v Konzorciju eDIGIREGION, na voljo ima zadostno finančno kapaciteto, da se sooči s svojim delom sofinanciranja in ima dovolj izkušenj z upravljanjem projektov in njihovim vodenjem.

V zvezi s tem tožeča stranka meni, da obstaja očitno razhajanje med tem, kar je podpisal generalni direktor v besedilu dopisa o prekinitvi sodelovanja pri projektu in argumentacijo v prilogi tega dopisa.
—

po pravnomočnosti vmesne sodbe iz prve točke teh tožbenih predlogov ter po opravljeni obravnavi in izvedenih dokazih v zvezi z ugotavljanjem višine skupne premoženjske škode, katere povračilo tožeče stranke zahtevajo s to tožbo, Evropski uniji naloži, da vsaki od tožečih strank povrne premoženjsko škodo, ki ji je nastala zaradi protipravne opustitve Evropske komisije, ki je navedena in opisana v prvi točki teh predlogov – in sicer celotno navadno premoženjsko škodo (damnum emergens) in ves dobiček, ki tožečim strankam ni nastal (lucrum cessans) v obdobju od 1. januarja 2012 do odreditve zahtev naslovnega sodišče ministrstvoma za finance in pravosodje Republike Hrvaške – v višini 6 00 000,00 EUR za vsako koledarsko leto in za vsako tožečo stranko, vse z zamudnimi obrestmi po obrestni meri 12 % , ki tečejo: — od 1. januarja 2012 do plačila odškodnine za celotno navadno premoženjsko škodo, — od 1. januarja 2013 do plačila odškodnine za celotni dobiček, ki tožečim strankam ni nastal v letu 2012, — od 1. januarja 2014 do plačila odškodnine za celotni dobiček, ki tožečim strankam ni nastal v letu 2013, — od 1. januarja 2015 do plačila odškodnine za celotni dobiček, ki tožečim strankam ni nastal v letu 2014;
4.

Četrti tožbeni razlog: enačenje delavcev nekdanje družbe Olympic Airways, ki so bili odpuščeni, z enostavnimi imetniki grških državnih obveznic in dejstvo, da niso bili izrecno izvzeti iz PSI in niso dobili nadomestila, jim je povzročilo neposredno, osebno in resno škodo ter preprečilo uživanje temeljnih pravic.
2.

Drugi tožbeni razlog: kršitev splošnih načel in temeljnih pravic z uporabo domneve o odločilnem vplivu Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja, da so s Sklepom kršene temeljne pravice tožeče stranke, zagotovljene s členoma 48 in 49 Listine iz Nice ter členoma 6(2) in 7(1) Konvencije. Poleg tega naložitev odgovornosti družbi Pirelli pomeni kršitev lastninske pravice (člen 1 Dodatnega protokola k Konvenciji in člen 14 Konvencije ter člena 17 in 21 Listine iz Nice) in je v nasprotju z načelom nevtralnosti iz člena 345 PDEU. Nazadnje naj bi Komisija očitno kršila pravico družbe Pirelli do obrambe, ki je določena v členu 6 Konvencije in členu 48(2) Listine iz Nice, ker se tožeča stranka ni mogla braniti glede zadevne kršitve, saj ni imela dostopa do nobenega dokaza, ki bi ga uporabila za zavrnitev obtožb zoper družbo Prysmian.