Zadeva C‑572/16

INEOS Köln GmbH

proti

Bundesrepublik Deutschland

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Berlin)

„Predhodno odločanje – Okolje – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Evropski uniji – Direktiva 2003/87/ES – Člen 10a – Sklep 2011/278/EU – Prehodna pravila za harmonizirano brezplačno dodelitev pravic do emisije – Obdobje 2013–2020 – Vloga za dodelitev – Napačni podatki – Popravek – Prekluzivni rok“

Povzetek – Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. februarja 2018

Okolje – Onesnaževanje zraka – Direktiva 2003/87 – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Prehodna ureditev brezplačne dodelitve pravic do emisije – Nacionalna ureditev, ki po poteku prekluzivnega roka izključuje vsakršno možnost poprave ali dopolnitve vloge za dodelitev – Dopustnost – Zahteva

(Direktiva 2003/87 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 10a; Sklep Komisije 2011/278, člena 7(8) in 8)

Člen 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009, ter Sklep Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87 je treba razlagati tako, da ne nasprotujeta nacionalni določbi, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki za vložitev vloge za brezplačno dodelitev pravic do emisije glede trgovalnega obdobja 2013–2020 določa prekluzivni rok, ob izteku katerega vlagatelj izgubi vsako možnost popravka ali dopolnitve svoje vloge, ker ta rok ni tak, da bi lahko dejansko onemogočal oziroma čezmerno oteževal vložitev take vloge.

Glede tega je treba navesti, da člen 7(8) Sklepa 2011/278 določa, da morajo države članice, če podatki manjkajo, od upravljavca zahtevati, naj za to navede upravičene razloge in „delno dostopne podatke“ nadomesti z zadržanimi ocenami, vendar ne določa postopka, ki bi omogočil popravek ali dopolnitev predloženih podatkov. Člen 8 tega sklepa sicer državam članicam poleg tega prepoveduje, da bi sprejele podatke, ki jih preveritelj ni preveril in potrdil kot zadovoljive, vendar ta določba ne določa roka ali postopka, katerega predmet bi bil popravek nezadovoljivih podatkov.

V teh okoliščinah mora v skladu z ustaljeno sodno prakso zaradi neobstoja postopkovnih pravil v zvezi z vložitvijo in obravnavanjem vloge za brezplačno dodelitev pravic do emisije, ki bi bila določena s pravom Unije, pravni red vsake države članice urediti taka postopkovna pravila na podlagi načela procesne avtonomije, vendar pod pogojem, da ta pravila niso manj ugodna od tistih, ki veljajo za podobne notranje položaje (načelo enakovrednosti), in v praksi ne onemogočajo ali čezmerno otežujejo uveljavljanja pravic, ki jih daje pravni red Unije (načelo učinkovitosti) (glej v tem smislu med drugim sodbo z dne 20. oktobra 2016, Danqua, C-429/15, EU:C:2016:789, točka 29).

Glede tega je res – kot je Sodišče že poudarilo – da morajo države članice v skladu s členom 7(7) Sklepa 2011/278 v povezavi z uvodno izjavo 15 navedenega sklepa zagotoviti, da so podatki, ki so zbrani od upravljavcev in uporabljeni za namene brezplačne dodelitve pravic do emisije, popolni, skladni in, kolikor je mogoče, točni (sodba z dne 8. septembra 2016, E.ON Kraftwerke, C‑461/15, EU:C:2016:648, točki 27 in 37).

Vendar pa, kot je razvidno zlasti iz besedila člena 7(7) in (8) Sklepa 2011/278, zahteva po točnosti, ki je naložena državam članicam, zahteva sodelovanje upravljavcev in jim iz tega naslova nalaga tudi spoštovanje različnih obveznosti, med katerimi sta zlasti obveznost sporočanja popolnih, doslednih in, kolikor je mogoče, točnih podatkov ter obveznost, da dokažejo potrebno skrbnost.

V teh okoliščinah je treba ugotoviti – kot je generalni pravobranilec navedel v točkah 93 in 94 sklepnih predlogov – da navedena zahteva po točnosti spada v okvir skupne odgovornosti upravljavcev in držav članic ter da zato ni mogoče šteti – drugače, kot navaja družba INEOS – da imajo ti upravljavci na podlagi Sklepa 2011/278 kakršno koli pravico do točnosti podatkov, predloženih za namene izračuna brezplačnih pravic do emisije, ki bi jo lahko uveljavljali pri svoji državi članici. Iz tega sledi, da dejanska uporaba tega sklepa pristojnim nacionalnim organom nikakor ne nalaga obveznosti po neuporabi postopkovnega pravila, kot je prekluzivni rok v postopku v glavni stvari, da bi upravljavcu omogočili popravek napačnih podatkov, ki jih je ta predložil v tem roku.

(Glej točke 41, 42, 57, 60, 62, 68 in izrek.)