ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 19. julija 2007 – Bouychou proti Komisiji

(Zadeva T-344/04)

„Nepogodbena odgovornost — Odločba o povračilu državnih pomoči, ki jih je Francija dodelila družbi Stardust Marine — Razglasitev ničnosti odločbe s sodbo Sodišča“

Nepogodbena odgovornost — Pogoji — Kumulativna narava — Škoda — Vzročna zveza — Dokazno breme (člena 235 ES in 288, drugi odstavek, ES) (Glej točke 33, 34 in od 40 do 43.)

Predmet

Zahteva za nadomestilo škode, ki naj bi družbi Stardust Marine nastala na podlagi Odločbe Komisije št. 2000/513/ES z dne 8. septembra 1999 o povračilu državnih pomoči, ki jih je Francija dodelila podjetju Stardust Marine, ki ga je zastopal stečajni upravitelj D. Bouychou.

Izrek

1. Tožba se zavrne kot neutemeljena.

2. Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 19. julija 2007 – Bouychou proti Komisiji

(Zadeva T-344/04)

„Nepogodbena odgovornost — Odločba o povračilu državnih pomoči, ki jih je Francija dodelila družbi Stardust Marine — Razglasitev ničnosti odločbe s sodbo Sodišča“

Nepogodbena odgovornost — Pogoji — Kumulativna narava — Škoda — Vzročna zveza — Dokazno breme (člena 235 ES in 288, drugi odstavek, ES) (Glej točke 33, 34 in od 40 do 43.)

Predmet

Zahteva za nadomestilo škode, ki naj bi družbi Stardust Marine nastala na podlagi Odločbe Komisije št. 2000/513/ES z dne 8. septembra 1999 o povračilu državnih pomoči, ki jih je Francija dodelila podjetju Stardust Marine, ki ga je zastopal stečajni upravitelj D. Bouychou.

Izrek

1. Tožba se zavrne kot neutemeljena.
Zadeva T-363/04

Koipe Corporación, SL

proti

Uradu za usklajevanje na notranjem trgu

(znamke in modeli) (UUNT)

„Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti ‚La Española‘ — Ugovor imetnika nacionalnih figurativnih znamk in znamk Skupnosti ‚Carbonell‘ — Zavrnitev ugovora — Prevladujoči elementi — Podobnost — Verjetnost zmede — Pristojnost spremeniti odločbo“

Sodba Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 12. septembra 2007 II - 3357

Povzetek sodbe

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b))

Za povprečnega španskega potrošnika obstaja verjetnost zmede med figurativnim znakom La Española, za katerega se zahteva registracija kot znamke Skupnosti za „jedilno olje in maščobe“ iz razreda 29 Nicejskega aranžmaja, in figurativno znamko Carbonell, ki je bila prej registrirana v Španiji za „olivno olje“.

Podobnost figurativnih elementov nasprotujočih si znamk, tako na barvni ravni kot na ravni podobe, je namreč pomembnejša kot manjše razlike, ki so razvidne šele po podrobni in izčrpni preučitvi. Med nasprotujočima si znamkama poleg tega obstaja pojmovna vez, čeprav šibka, vezana na naravo in poreklo zaščitenih proizvodov. Celota elementov, skupnih obema znamkama, daje v celoti zelo podoben vidni vtis, saj znamka La Española z veliko natančnostjo povzema bistveno sporočilo in vidni vtis znamke Carbonell: ženska, oblečena v značilno obleko, ki sedi na določen način, blizu oljčne veje z oljkami v ozadju, s približno enako porazdelitvijo prostora, barv, mest z izpisanimi poimenovanji in načinom izpisa. Verjetnosti zmede ne zmanjšajo niti različni besedni elementi, saj ima besedni element prijavljene znamke zelo šibek razlikovalni učinek, glede na to, da se nanaša na geografsko poreklo proizvoda.

(Glej točke od 100 do 103 in 105.)
Sodba Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 27. junija 2007 – Nuova Gela Sviluppo proti Komisiji

(Zadeva T-65/04)

„ESRR — Ukinitev finančne pomoči Skupnosti — Ničnostna tožba — Odškodninska tožba — Arbitražna klavzula“

1. Akti institucij — Obrazložitev — Obveznost — Obseg (člen 253 ES) (Glej točke od 43 do 50.)

2. Ekonomsko-socialna kohezija — Strukturne pomoči — Financiranje Skupnosti — Odločba o ukinitvi finančne pomoči (Uredba Sveta št. 4253/88, spremenjena z Uredbo št. 2082/93, člen 25(5)) (Glej točke od 61 do 74.)

Predmet

Primarno, razglasitev ničnosti odločbe iz dopisa Komisije z dne 16. decembra 2003 o ustavitvi izplačil pomoči ESRR 98.05.26.001, razglasitev ničnosti odločb Komisije o zmanjšanju pomoči, prenehanju obveznosti izplačila pomoči in izterjavi izplačanega zneska pomoči ter razglasitev ničnosti točke 6.2 odločbe Komisije SEC (1999) 1316 z dne 9. septembra 1999 o smernicah za finančno poročilo o operacionalnih ukrepih strukturnih skladov (1994–1999) in, podredno, povračilo škode, ki je nastala tožeči stranki ter izpolnitev pogodbe, sklenjene med tožečo stranko in Komisijo 13. septembra 1999.

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

Sodba Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 27. junija 2007 – Nuova Gela Sviluppo proti Komisiji

(Zadeva T-65/04)

„ESRR — Ukinitev finančne pomoči Skupnosti — Ničnostna tožba — Odškodninska tožba — Arbitražna klavzula“

1. Akti institucij — Obrazložitev — Obveznost — Obseg (člen 253 ES) (Glej točke od 43 do 50.)

2. Ekonomsko-socialna kohezija — Strukturne pomoči — Financiranje Skupnosti — Odločba o ukinitvi finančne pomoči (Uredba Sveta št. 4253/88, spremenjena z Uredbo št. 2082/93, člen 25(5)) (Glej točke od 61 do 74.)

Predmet

Primarno, razglasitev ničnosti odločbe iz dopisa Komisije z dne 16. decembra 2003 o ustavitvi izplačil pomoči ESRR 98.05.26.001, razglasitev ničnosti odločb Komisije o zmanjšanju pomoči, prenehanju obveznosti izplačila pomoči in izterjavi izplačanega zneska pomoči ter razglasitev ničnosti točke 6.2 odločbe Komisije SEC (1999) 1316 z dne 9. septembra 1999 o smernicah za finančno poročilo o operacionalnih ukrepih strukturnih skladov (1994–1999) in, podredno, povračilo škode, ki je nastala tožeči stranki ter izpolnitev pogodbe, sklenjene med tožečo stranko in Komisijo 13. septembra 1999.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
Zadeva T-231/04

Helenska republika

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Ničnostna tožba — Skupno diplomatsko predstavništvo v Abuji (Nigerija) — Izterjava dolga s pobotom — Uredbi (ES, Euratom) št. 1605/2002 in 2342/2002 — Načelo dobre vere v mednarodnem javnem pravu“

Sodba Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 17. januarja 2007 II - 66

Povzetek sodbe

(člen 268 ES; Uredba Sveta št. 1605/2002, člena 1 in 73(1))

Ničnostna tožba – Pristojnost sodišča Skupnosti – Sodelovanje med Komisijo in državami članicami v okviru skupne zunanje in varnostne politike Unije – Sporazum, sklenjen med Komisijo in nekaterimi državami članicami, ki vključuje finančne kompromise

V okviru Pogodbe EU v različici, ki izhaja iz Amsterdamske pogodbe, so pristojnosti Sodišča izčrpno naštete v členu 46 EU. Ta ne določa nobene pristojnosti Sodišča v okviru določb naslova V Pogodbe EU. Vendar če Komisija izvede izterjavo s pobotom terjatev države članice, nastalih v okviru sporazuma med Komisijo in nekaterimi članicami, na podlagi sodelovanja, določenega v navedenem naslovu V, z aktom, sprejetim na podlagi Uredbe št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti in Uredbe št. 2342/2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje finančne uredbe, se za akt o pobotu uporablja pravo Skupnosti in je lahko tak akt predmet ničnostne tožbe, ki se predloži v skladu s členom 230 ES. (Glej točki 73 in 74.)

Presoje obveznosti države članice, ki sodeluje pri skupnem projektu Komisije in nekaterih članic, izvedenem v okviru sodelovanja na področju skupne zunanje in varnostne politike Unije, ni mogoče omejevati na memorandume, dodane sklenjenim pogodbam, temveč je ob tem treba upoštevati tudi pričakovanja, ki jih je omenjena država članica s svojim ravnanjem vzbujala pri svojih partnerjih. Kot podpisnica omenjenih memorandumov je vsaka partnerica glede na druge dolžna delovati v skladu z načelom dobre vere. Načelo dobre vere je pravno pravilo mednarodnega prava, ki ga je priznalo Stalno meddržavno sodišče, ustanovljeno v okviru Društva narodov, in zatem Meddržavno sodišče in je bilo uzakonjeno v členu 18 Dunajske konvencije o pogodbenem pravu, sklenjene 23. maja 1969. Načelo dobre vere je v mednarodnem javnem pravu posledica varovanja načela zaupanja v pravo, ki je del pravnega reda Skupnosti. Zato v okviru omenjenih sporazumov velja za Skupnost in njene partnerje. (Glej točke od 84 do 87 in 97.)

Iz področja uporabe Uredbe št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, in zlasti iz njenega prvega člena izhaja, da se postopek izterjave s pobotom, ki ga določa njen člen 73(1), uporablja samo za zneske, ki spadajo v okvir proračuna Skupnosti. Komisija je ob uporabi člena 268 ES, ki predvideva, da so v proračun Skupnosti vpisani izdatki Skupnosti in nekateri izdatki, porabljeni za institucije po določbah Pogodbe o Evropski uniji v zvezi s skupno zunanjo in varnostno politiko, pooblaščena za obremenitev proračuna Skupnosti z izdatki, porabljenimi za projekte v okviru sodelovanja na podlagi omenjenih določb Pogodbe EU. (Glej točko 111.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Znamka Skupnosti – Pritožbeni postopek

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 133(2))

2. Znamka Skupnosti – Pripombe tretjih oseb in ugovor – Preizkus ugovora – Dokaz o uporabi prejšnje znamke

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 43(2) in (3))

3. Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b))

Summary

1. V postopku tožbe zoper odločbo odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), ki je odločal v okviru postopka z ugovorom, nič ne nasprotuje temu, da se UUNT pridruži predlogu tožeče stranke, ali še več, da se zadovolji s prepustitvijo razumni presoji Sodišča prve stopnje, pri čemer predloži vse trditve, ki jih presodi za ustrezne za pojasnitev Sodišču prve stopnje. Nasprotno pa ne more predlagati razveljavitve ali spremembe odločbe odbora za pritožbe glede vprašanja, ki v tožbi ni navedeno, ali predlagati tožbene razloge, ki v tožbi niso navedeni.

(Glej točko 13.)

2. Zadnji stavek člena 43(2) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti in člen 43(3) iste uredbe, ki uporablja določbe člena 43(2) pri prejšnjih nacionalnih znamkah, je treba razlagati tako, da če je bila znamka registrirana za dovolj široko kategorijo proizvodov ali storitev, ki bi se lahko v njej razporedili v več podkategorij, ki bi se lahko upoštevale samostojno, dokaz resne in dejanske uporabe znamke za del teh proizvodov ali storitev v postopku z ugovorom daje varstvo samo tej ali podkategorijam, ki navajajo proizvode ali storitve, za katere je bila znamka dejansko uporabljena. Če pa je bila znamka registrirana za tako natančno opredeljen in omejen krog proizvodov ali storitev, da ni mogoče začrtati očitnih mej v zadevni kategoriji, potem pokriva dokaz o resni in dejanski uporabi znamke za navedene proizvode ali storitve za namene ugovora nujno vso to kategorijo.

(Glej točki 26 in 27.)

3. Za francosko javnost, ki jo sestavljajo strokovno zdravstveno osebje in bolniki kot končni potrošniki, obstaja verjetnost zmede med besednim znakom GALZIN, za katerega je bila zahtevana registracija za znamko Skupnosti, in sicer za farmacevtske proizvode za zdravljenje wilsonove bolezni, ki spadajo v razred 5 Nicejskega aranžmaja, in besedno znamko CALSYN, ki je bila predhodno registrirana v Franciji za farmacevtske proizvode in zdravila in še posebej za preparate na osnovi kalcija iz istega razreda. Glede na celovit vtis in ob upoštevanju podobnosti med zadevnimi proizvodi in vidne in slišne podobnosti med znamkama, namreč razlike, ki se pojavijo med njima, niso dovolj velike za izključitev verjetnosti zmede pri zaznavi upoštevne javnosti.

(Glej točke 65, 66 in 81.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Znamka Skupnosti – Pritožbeni postopek

(Uredba Sveta št. 40/94, člena 62(1) in 74(2))

2. Znamka Skupnosti – Pritožbeni postopek

(Uredba Sveta št. 40/94, člena 62(1) ter 74(1) in (2))

Summary

1. Iz funkcionalne kontinuitete med različnimi stopnjami Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) izhaja, da morajo v okviru ponovnega preizkusa, ki so ga odbori za pritožbe zavezani opraviti glede odločb, ki so jih sprejeli prvostopenjski organi urada, odločitve odborov za pritožbe temeljiti na vseh dejanskih in pravnih elementih, ki so jih stranke navedle pred prvostopenjskim organom ali v pritožbenem postopku.

Tako lahko odbori za pritožbe, razen na podlagi člena 74(2) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, potrdijo pritožbo na podlagi novih dejstev, na katera se sklicuje stranka, ki je vložila pritožbo, ali tudi na podlagi novih dokazov, ki jih je predložila. Ker nadzor odborov za pritožbe ni omejen na nadzor zakonitosti izpodbijane odločbe, vendar zaradi prenosnega učinka pritožbenega postopka obsega novo presojo spora v celoti, morajo odbori za pritožbe v celoti ponovno preizkusiti prvotno vlogo in upoštevati dokaze, ki so bili predloženi v ustreznem času.

Ker gre za postopek inter partes , funkcionalna kontinuiteta, ki obstaja med različnimi stopnjami Urada, nima za posledico, da stranki na osnovi člena 74(2) Uredbe št. 40/94 ne bi bilo dopuščeno, da pred odborom za pritožbe uporabi nove dejanske ali pravne elemente, ki jih ni predložila na prvi stopnji. Nasprotno, zaradi funkcionalne kontinuitete je dopustno, da ta stranka omenjene elemente uporabi pred odborom za pritožbe.

(Glej točke od 31 do 33.)

2. Pravilo iz člena 74(1) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, v skladu s katerim Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) preveri dejstva po uradni dolžnosti, ima dve omejitvi. Po eni strani je v okviru postopka v zvezi z relativnimi razlogi za zavrnitev registracije preizkus omejen na dejstva, ki se nanašajo na razloge in predloge strank. Po drugi strani odstavek 2 tega člena podredno podeljuje uradu pooblastilo, da spregleda dokaze, ki jih zadevne stranke niso predložile „v ustreznem času“.

Vendar iz funkcionalne kontinuitete, ki označuje odnos med stopnjami urada, izhaja, da je izraz „ustrezen čas“ treba razlagati v okviru pritožbenega postopka pred odborom za pritožbe, kot da se nanaša na rok, ki velja ob vložitvi pritožbe, in na roke, ki so določeni med zadevnim postopkom. Ta izraz se uporablja v okviru vsakega postopka, ki poteka pred Uradom, tako da potek rokov, ki jih je določil prvostopenjski organ za predložitev dokaznih elementov, ne vpliva na vprašanje, ali so bili ti „v ustreznem času“ predloženi pred odborom za pritožbe. Odbor za pritožbe je tako zavezan upoštevati dokazne elemente, ki so mu predloženi, ne glede na to, ali so bili predloženi pred oddelkom za ugovore ali ne.

(Glej točki 34 in 35.)
Keywords

Summary



Keywords

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b))

Summary

Za potrošnike Združenega kraljestva obstaja verjetnost zmede v smislu člena 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti med figurativnim znakom, ki vsebuje prikaz igralca pola in besedni element „ROYAL COUNTY OF BERKSHIRE POLO CLUB“, za katerega se je zahtevala registracija znamke Skupnosti za „Pripravke za beljenje in druge snovi za pranje; pripravke za čiščenje, poliranje, razmaščevanje in brušenje; mila; parfumerijske izdelke, eterična olja, kozmetična sredstva, losione za lase; zobne paste, losion po britju, pripravke za nego las, šampone, dezodorante, toaletne vodice, razpršila za telo, olja za kopel, penečo kopel, gel za tuširanje“, ki spadajo v razred 3 Nicejskega aranžmaja, ter figurativno znamko, ki vsebuje prikaz igralca pola in je v Združenem kraljestvu predhodno registrirana za „soli za kopel, talkum (smukec), puder za obraz, sredstva za stimulacijo lasišča, losione po britju, kremo za obraz, vse te proizvode za toaletno uporabo, razen za uporabo v medicinske namene, in rdečilo za ustnice, briljantino, losione za lase, šampone, zobne paste, mila in parfume“, ki spadajo v isti razred omenjenega aranžmaja, zaradi delne enakosti ali podobnosti proizvodov, vidne in pojmovne podobnosti med znakoma, močnega razlikovalnega značaja prikaza igralca pola v prejšnjih znamkah intervenienta obenem posebnega in pridobljenega z uporabo in zaradi obstoja družine znamk, ki pripadajo imetniku prejšnje znamke, povezane s pojmom pola za proizvode iz razreda 3.

(Glej točki 44 in 52.)
Zadeva T-34/04

Plus Warenhandelsgesellschaft mbH

proti

Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

„Znamka Skupnosti — Prijava figurativne znamke Skupnosti, ki vsebuje besedni element ‚Turkish Power‘ — Prejšnja besedna znamka POWER — Postopek z ugovorom — Morebitna verjetnost zmede — Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št 40/94“

Sodba Sodišča prve stopnje (četrti senat) z dne 22. junija 2005 II-2403

Povzetek sodbe

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede s prejšnjo znamko – Figurativna znamka Turkish Power in besedna znamka POWER

(Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b))

Za nemško javnost ne obstaja verjetnost zmede med besednim znakom, sestavljenim iz dveh izrazov „Turkish“ in „power“, ločenih z rjovečo levjo glavo z gorečo grivo, katerega registracija kot znamka Skupnosti se zahteva za različne proizvode, med drugim za „tobak; proizvod[e] za kadilce, vžigalice“ iz razreda 34 Nicejskega aranžmaja, in besedno znamko POWER, ki je bila predhodno registrirana v Nemčiji za „tobak; proizvod[e] za kadilce, [...]; vžigalice“ iz istega razreda, kajti ne zdi se, da je element „power“, ki je skupen obema znakoma, prevladujoči sestavni del prijavljenega znaka, niti ne določa splošnega vtisa, ki izhaja iz tega, do te mere, da bi bilo upravičeno stališče, da obstaja verjetnost zmede pri upoštevni javnosti, tako da glede na razlike, ki sicer obstajajo med nasprotujočima si znakoma na vidni, glasovni in pojmovni ravni, in kljub enakosti proizvodov, označenih z njima, in prisotnostjo navedenega skupnega besednega elementa „power“ za upoštevno javnost, ki je obveščena, kaže večjo pozornost in zvestobo svojim tradicionalnim znamkam, ni verjetno, da bi menila, da zadevni proizvodi izvirajo iz istega podjetja ali, odvisno od primera, iz gospodarsko povezanih podjetij.

(Glej točke 49, 71 in 72.)
105

Drugič in podrejeno, tožeča stranka navaja, da bi morala Komisija v skladu z načelom sorazmernosti upoštevati vsaj pasivno vlogo družbe Itochu Hellas pri zatrjevani kršitvi, pa tudi dejstvo, da je obdobje zatrjevane kršitve, to je od decembra 1991 do februarja 1997, zajemalo dolga obdobja, v katerih družba Itochu Hellas ni bila vpletena in je imela pasivno vlogo v zatrjevani kršitvi. Tožeča stranka zato predlaga, da bi morala Komisija, če je menila, da je kršitev trajala več kot eno leto, ob upoštevanju pasivne vloge družbe Itochu Hellas izhodiščni znesek globe družbe Itochu zaradi trajanja povečati za delež, manjši od 10% (na primer 5%). Ta pristop naj bi bil v skladu s prakso odločanja Komisije v zadevah, imenovanih „Volkswagen“ in „Predizolirane cevi“ (Odločba Komisije 98/273/ES z dne 28. januarja 1998 v zvezi s postopkom na podlagi člena [81 ES] (IV/35.733 – VW) (UL L 124, str. 60) in Odločba Komisije 1999/60/CE z dne v zvezi s postopkom na podlagi člena [81 ES] (IV/35.691/E-4 – Predizolirane cevi) (UL L 24, , str. 1)). Še podrejeno temu naj bi Komisija zaradi trajanja kršitve morala uporabiti vsaj manjši odstotek povečanja za leta, v katerih je bila kršitev zelo redka, če ne celo neobstoječa. Tak odstotek bi se moral vsekakor uporabiti vsaj za obdobja, za katera Komisija ni predložila niti najmanjšega dokaza o sodelovanju družbe Itochu Hellas pri zatrjevani kršitvi (to je za obdobje do aprila oziroma maja 1995 in od maja 1996 do februarja 1997). Tožeča stranka sicer poudarja še, da so v tem zadnjem obdobju zaposleni družbe Itochu Hellas, ki so se ukvarjali z distribucijo izdelkov Nintendo, podjetje zapustili in da je družba Nintendo že nameravala prekiniti sporazum z družbo Itochu Hellas.
173

Poleg tega, tudi če sprejmemo, da je sprejetje Uredbe št. 1/2003 in tudi Sporočila Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah povečalo potrebo podjetij, da preučijo svoje vedenje in opredelijo svoje pravne strategije glede na konkurenčno pravo s pomočjo pravnika, ki ima poglobljeno znanje o zadevnem podjetju in trgu, ostaja dejstvo, da lahko tako oceno in strateško usmeritev opravi zunanji odvetnik v polnem sodelovanju s službami podjetja, vključno z njegovimi internimi pravnimi službami. V tem okviru bi bila komunikacija med pravniki podjetja in zunanjim odvetnikom načeloma predmet varstva zaupnosti, če bi bila opravljena v okviru in za namene pravic podjetja do obrambe. Zato je treba zavzeti stališče, da osebno področje uporabe navedenega varstva, kot ga določa sodba AM & S, ne pomeni prave ovire za to, da bi podjetja dobila pravno mnenje, ki ga potrebujejo, ter njihovim internim pravnikom ne preprečuje, da bi sodelovali pri tem ocenjevanju ali strateški usmeritvi. Nazadnje je treba ugotoviti, da posodobitev konkurenčnega prava ne pomeni nujno, da so se zadevne vloge zunanjih odvetnikov in internih pravnikov v zvezi s tem bistveno spremenile od sodbe AM & S. V vsakem primeru, ker je konkurenčno pravo Skupnosti namenjeno podjetjem, načeloma ne bi bilo dopustno, da bi se popolnoma interna komunikacija v okviru podjetja lahko izognila preiskovalnim pooblastilom Komisije, razen, kot je bilo navedeno, beležk, ki samo povzemajo besedilo ali vsebino komunikacije z zunanjimi odvetniki, ki vsebuje pravna mnenja, in pripravljalnih listin, sestavljenih izključno zato, da se zaprosi za pravno mnenje zunanjega odvetnika v okviru uresničevanja pravic do obrambe.
Sodba Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat) z dne 25. oktobra 2007 – Ferriere Nord proti Komisiji

(Zadeva T-94/03)

„Omejevalni sporazumi – Proizvajalci jekla za armiranje betona – Odločba o ugotovitvi kršitve člena 65 PJ – Odločba, ki temelji na Pogodbi ESPJ po prenehanju veljavnosti navedene pogodbe – Nepristojnost Komisije“

1. ESPJ – Omejevalni sporazumi – Odločba Komisije, v kateri je ugotovljena kršitev člena 65 PJ po poteku veljavnosti te pogodbe (člen 65(1), (4) in (5) PJ; Uredba Sveta št. 17, člena 3 in 15(2)) (Glej točke 58, 60, 75, 76 in 79.)

2. ESPJ – Omejevalni sporazumi – Pristojnost Komisije na podlagi člena 65(4) in (5) PJ, da ugotovi in kaznuje kršitev člena 65(1) PJ – Prenehanje ob poteku veljavnosti Pogodbe ESPJ (člena 65(1), (4) in (5) PJ in 97 PJ; člen 305(1) ES; Pogodba o združitvi) (Glej točke od 91 do 94, 96 in 98.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2002)5087 konč. z dne 17. decembra 2002 v zvezi s postopkom izvajanja člena 65 PJ (COMP/37.956 – Jeklo za armiranje betona).

Izrek

Odločba Komisije C(2002)5087 konč. z dne 17. decembra 2002 v zvezi s postopkom izvajanja člena 65 PJ (COMP/37.956 – Jeklo za armiranje betona) se razglasi za nično glede Ferriere Nord SpA.

Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Ferriere Nord.