Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurenca – Upravni postopek – Spoštovanje pravice do obrambe – Vpogled v spis – Obseg – Zavrnitev posredovanja dokumenta – Posledice

2. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Dokaz – Stopnja natančnosti, ki se zahteva od dokazov, ki jih je predložila Komisija

(člen 81(1) ES)

3. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Podjetje – Pojem – Gospodarska enota – Obstoj, na katerega je mogoče sklepati iz skupka ujemajočih se dejstev – Matična družba, ki nima v lasti 100 % kapitala hčerinske družbe – Okoliščina, ki ne izključuje obstoja gospodarske enote

(člen 101(1) PDEU)

4. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Usklajena ravnanja – Dokaz kršitve – Dokazno breme

(člen 81(1) ES)

5. Ničnostna tožba – Dopustnost – Fizične ali pravne osebe – Podjetje, naslovnik obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah, ki ni izpodbijalo dejanskega ali pravnega stanja med upravnim postopkom – Omejitev izvrševanja pravice do pravnega sredstva – Kršitev temeljnih načel zakonitosti in spoštovanja pravice do obrambe

(členi 101 PDEU, 102 PDEU in 263, četrti odstavek, PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 47 in 52(1))

6. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Kršitve – Pripisovanje – Skupina družb, na vrhu katere je več pravnih oseb

(člen 81 ES)

Summary

1. Posledica načela spoštovanja pravice do obrambe, in sicer pravica do vpogleda v spis, v upravnem postopku na področju uporabe pravil konkurence pomeni, da mora Komisija zadevnemu podjetju dati možnost, da preuči vse dokumente v preiskovalnem spisu, ki so morda pomembni za njegovo obrambo. K temu spadajo obremenilni in razbremenilni dokumenti, razen poslovnih skrivnosti drugih podjetij, internih dokumentov Komisije in drugih zaupnih podatkov.

Vendar neposredovanje dokumenta pomeni kršitev pravice do obrambe le, če zadevno podjetje po eni strani dokaže, da se je Komisija opirala na ta dokument za utemeljitev svojega očitka glede obstoja kršitve, po drugi strani pa, da bi očitek bilo mogoče dokazati le s sklicevanjem na ta dokument. Zlasti mora dokazati, da bi bil rezultat, do katerega je prišla Komisija v odločbi, drugačen, če bi moral biti dokument, ki ni bil sporočen in na katerega se je Komisija oprla pri obdolžitvi tega podjetja, izločen kot obremenilni dokaz. Nasprotno pa mora glede neposredovanja razbremenilnega dokumenta zadevno podjetje dokazati le, da je lahko njegovo nerazkritje v njegovo škodo vplivalo na potek postopka in na vsebino odločbe Komisije, če bi se lahko oprlo na dokaze, ki ne bi bili skladni s sklepi, do katerih je prišla Komisija.

(Glej točke 13, 22 in 23.)

2. Za dokaz obstoja kršitve člena 81(1) ES je potrebno, da se Komisija sklicuje na resne, natančne in dosledne dokaze. Vendar ni nujno, da vsak dokaz, ki ga predloži, izpolnjuje ta merila glede vsakega elementa kršitve. Dovolj je, da se več indicev, na katere se sklicuje institucija, gledano na splošno, ujema s to zahtevo.

Zato celo ob predpostavki, da nobeden od elementov kršitve, presojan ločeno, ne pomeni s členom 81(1) ES prepovedanega sporazuma ali usklajenega ravnanja, tak sklep ne onemogoča, da ti elementi, presojani skupaj, ne bi pomenili takega sporazuma ali takega ravnanja.

Glede na to, da so prepoved sodelovanja pri protikonkurenčnih ravnanjih in sporazumih in kazni, ki lahko doletijo kršitelje, znane, je običajno, da so dejavnosti v okviru protikonkurenčnih ravnanj in sporazumov tajne, sestanki, ki so večinoma v tretjih državah, skrivni, dokumentacije o tem pa je čim manj. Tudi če Komisija najde dokumente, ki jasno dokazujejo nedovoljeno navezovanje stikov med gospodarskimi subjekti, kot so poročila s sestankov, gre navadno le za nepopolna in posamezna dokazila, tako da je treba posamezne podrobnosti pogosto rekonstruirati s sklepanjem. Večinoma je treba na obstoj ravnanja ali protikonkurenčnega sporazuma sklepati iz več naključij in indicev, ki lahko, če se obravnavajo skupaj in če ni drugih skladnih pojasnil, pomenijo dokaz o kršitvi konkurenčnih pravil.

(Glej točke od 47 do 49.)

3. Konkurenčno pravo Unije se nanaša na dejavnosti podjetij. Pojem podjetja zajema vse subjekte, ki opravljajo gospodarsko dejavnost, ne glede na njihovo pravno obliko in njihov način financiranja. Ta pojem, postavljen v kontekst, je treba razumeti, kot da označuje gospodarsko enoto, čeprav s pravnega vidika to gospodarsko enoto sestavlja več fizičnih ali pravnih oseb. Na obstoj gospodarske enote je torej mogoče sklepati iz skupka ujemajočih se dejstev, čeprav nobeno od teh dejstev, obravnavano ločeno, ne zadostuje, da bi se dokazala taka enota.

Okoliščina, da je hčerinska družba v stoodstotni lasti matične družbe, ne izključuje morebitnega obstoja gospodarske enote v smislu konkurenčnega prava.

(Glej točke 64, 65 in 82.)

4. Stranka ali organ, ki očita kršitev pravil konkurence, je dolžan dokazati njen obstoj, družba ali podjetniško združenje, ki se sklicuje na ugodnost obrambe zoper ugotovitev kršitve teh pravil, pa naj bi dokazalo, da so izpolnjeni pogoji za uporabo take obrambe, tako da se mora organ nato zateči k drugim dokazom. Čeprav v skladu s temi načeli dokazno breme nosi Komisija ali zadevna družba ali podjetniško združenje, so dejanski dokazi, na katere se opira stranka, lahko taki, da od druge stranke zahtevajo razlago ali utemeljitev, v nasprotnem primeru pa je mogoče sklepati, da je bila izpolnjena obveznost dokaznega bremena.

(Glej točko 80.)

5. V zvezi z uporabo pravil konkurence nobena določba prava Unije naslovniku obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah ne nalaga, da izpodbija v njem navedena dejstva ali pravne elemente med upravnim postopkom, ker naj tega ne bi bilo mogoče storiti pozneje v fazi sodnega postopka. Čeprav namreč to, da podjetje med upravnim postopkom pred Komisijo izrecno ali implicitno prizna dejstva ali pravne elemente, lahko pomeni dodaten dokaz pri presoji utemeljenosti pravnega sredstva, pa ne more omejevati samega izvrševanja pravice do pravnega sredstva pred Splošnim sodiščem, ki jo ima fizična ali pravna oseba na podlagi člena 263, četrti odstavek, PDEU.

Če ne obstaja zakonska podlaga, izrecno predvidena za to, je taka omejitev v nasprotju s temeljnimi načeli zakonitosti in spoštovanja pravice do obrambe. Pravica do učinkovitega pravnega sredstva in do dostopa do nepristranskega sodišča sta zagotovljeni s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki ima v skladu s členom 6(1), prvi pododstavek, PEU enako pravno veljavnost kot Pogodbi. V skladu s členom 52(1) te listine mora biti kakršno koli omejevanje uresničevanja pravic in svoboščin, ki jih ta priznava, predpisano z zakonom.

(Glej točke od 89 do 91.)

6. V okviru postopka glede kršitve pravil konkurence je treba za presojo, ali družba na trgu ravna samostojno, upoštevati vse upoštevne elemente v zvezi s poslovnimi, organizacijskimi in pravnimi povezavami, ki obstajajo med njo in družbo iste skupine, ki je bila šteta za odgovorno za ravnanja te skupine, ki so lahko različni glede na primer in jih torej ni mogoče taksativno našteti.

V primeru skupine družb, na vrhu katere je več pravnih oseb, Komisija ne stori napake pri presoji s tem, da eno od teh družb šteje za edino odgovorno za ravnanja te skupine družb, ki skupaj sestavljajo gospodarsko enoto. Dejstvo, da na čelu te skupine ni ene same pravne osebe, namreč ni ovira temu, da bi bila ena družba odgovorna za ravnanja te skupine. Pravna struktura skupine družb, za katero je značilno, da ni ene same pravne osebe na vrhu te skupine, ni odločilna, kadar ta struktura ne odraža dejanskega delovanja in organizacije te skupine. Še posebej neobstoj pravnih razmerij podrejenosti med dvema družbama na vrhu skupine ne more povzročiti dvoma o sklepu, da je ena od teh družb odgovorna za ravnanja skupine, ker druga družba v resnici ne odloča samostojno o svojem ravnanju na zadevnem trgu.

(Glej točke 95, od 98 do 100 in od 107 do 109.)