Drugače povedano, če zavarovanec vloži prošnjo za predhodno odobritev za storitve negovalca, ki spadajo na področje uporabe Skupnih pravil o zdravstvenem zavarovanju uradnikov Evropske unije, kot je podrobno določeno v zgoraj navedenih splošnih izvedbenih določbah, je pristojni urad za obračun dolžan preveriti, ali so te storitve predmet posebne nacionalne ureditve v zvezi z osebami, ki so zaradi zagotavljanja varstva javnega zdravja usposobljene za opravljanje takšnih storitev.

Za pravico do sklicevanja na varstvo legitimnih pričakovanj morajo biti izpolnjeni trije pogoji. Prvič, upravni organ Unije mora zadevni osebi dati natančna, brezpogojna in skladna zagotovila, ki izhajajo iz pooblaščenih in zanesljivih virov. Drugič, ta zagotovila morajo biti taka, da pri subjektu, na katerega so naslovljena, ustvarijo upravičena pričakovanja. Tretjič, dana zagotovila morajo biti skladna z veljavnimi predpisi. Ker so ti pogoji kumulativni, je že neizpolnjevanje enega dovolj za izpodbijanje pravice do varstva legitimnih pričakovanj.

Vendar pa se preprosto dejstvo, da je urad za obračun v preteklosti ugodil prošnjam za predhodno odobritev za storitve negovalca zadevne osebe, ne more šteti za informacijo, ki kaže na obljubo predhodne odobritve v prihodnosti, in torej za enakovredno natančnim, brezpogojnih in skladnim zagotovilom urada za obračun.

Iz člena 27 Skupnih pravil o zdravstvenem zavarovanju uradnikov Evropske unije v povezavi s točko 2 poglavja 3 naslova II splošnih izvedbenih določb za povračilo zdravstvenih stroškov, ki jih je sprejela Komisija, namreč izhaja, da je treba vsako prošnjo za predhodno odobritev za storitve negovalca presojati posamično. Preučitev takšne prošnje zahteva, da se preveri, ali so izpolnjeni vsi pogoji iz točke 2 poglavja 3 naslova II navedenih splošnih izvedbenih določb, zlasti, ali je predloženi spis v podporo prošnji za odobritev celovit in ali vsebuje vsa potrebna pojasnila o zdravstvenem stanju zavarovanca ter o ustanovi ali osebi, ki opravlja zadevno oskrbo. Dalje iz točke 2.2 poglavja 3 naslova II zgoraj navedenih splošnih izvedbenih določb izhaja, da lahko urad za obračun izda predhodno odobritev za trajne storitve negovalca samo za omejeno obdobje največ dvanajstih mesecev.

Nazadnje dejstvo, da je uprava izplačevala denarne dajatve, in to celo več let, samo po sebi ne more šteti za natančno, brezpogojno in skladno zagotovilo v smislu sodne prakse. V nasprotnem primeru bi namreč sodišče Unije vsako odločbo uprave, da za prihodnost in morda z retroaktivnim učinkom zavrne izplačilo denarnega prejemka, ki se je zadevni osebi neupravičeno izplačeval več let, sistematično razglasilo za nično na podlagi kršitve načela varstva legitimnih pričakovanj, kar bi povzročilo, da bi predvsem člen 85 Kadrovskih predpisov o izterjavi neupravičenih plačil izgubil velik del svojega polnega učinka.

(Glej točke od 53 do 55 in 57.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: sodba z dne 7. novembra 2002, G/Komisija, T‑199/01, EU:T:2002:271, točka 38;

Sodišče za uslužbence: sodbe z dne 1. marca 2007, Neirinck/Komisija, F‑84/05, EU:F:2007:33, točka 79; z dne 1. julija 2010, Mandt/Parlament, F‑45/07, EU:F:2010:72, točka 125; z dne 5. junija 2012, AW/Komisija, F‑14/11, EU:F:2012:74, točka 58, in z dne 7. julija 2015, Kur/Komisija, F‑53/14, EU:F:2015:81, točka 64.