SL Uradni list Evropske unije C 173/14

Tožba, vložena 4. aprila 2011 – Cahier in drugi proti Svetu in Komisiji

(Zadeva T-195/11)

2011/C 173/30

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeče stranke: Jean-Marie Cahier (Montchaude, Francija), Robert Aubineau (Cierzac, Francija), Laurent Bigot (Saint Palais sur Mer, Francija), Pascal Bourdeau (Saintes Lheurine, Francija), Jacques Brard-Blanchard (Boutiers Saint Trojan, Francija), Olivier Charruaud (St Martial de Mirambeau, Francija), Daniel Chauvet (Saint Georges Antignac, Francija), Régis Chauvet (Marignac, Francija), Fabrice Compagnon (Avy, Francija), Francis Crepeau (Jarnac Champagne, Francija), Bernard Deborde (Arthenac, Francija), Chantal Goulard (Arthenac), Jean Pierre Gourdet (Moings, Francija), Bernard Goursaud (Brie sous Matha, Francija), Jean Gravouil (Saint Hilaire de Villefranche, Francija), Guy Herbelot (Echebrune, Francija), Rodrigue Herbelot (Echebrune), Sophie Landrit (Ozillac, Francija), Michel Mallet (Vanzac, Francija), Alain Marchadier (Villars en Pons, Francija), Michel Merlet (Jarnac Champagne), René Phelipon (Cierzac), Claude Potut (Avy), Philippe Pruleau (Saint Bonnet sur Gironde, Francija), Béatrice Rousseau (Gensac La Pallue, Francija), Jean-Christophe Rousseau (Segonzac, Francija), Françoise Rousseau (Burie, Francija), Pascale Rulleaud-Beaufour (Arthenac) in Alain Phelipon (Saintes, Francija) (zastopnik: C.-E. Gudin, odvetnik)

Toženi stranki: Svet Evropske unije in Evropska komisija

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— v celoti povrne škodo, ki je nastala iz naslova denarnih kazni, in sicer znesek: — 53 600 EUR glede Jean-Marie Cahier; — 105 100 EUR glede Roberta Aubineauja; — 240 500 EUR glede Laurenta Bigota; — 111 100 EUR glede Pascala Bourdeauja; — 12 800 EUR glede Jacquesa Brard-Blancharda; — 37 600 EUR glede Olivierja Charruauda; — 122 100 EUR glede Daniela Chauveta; — 40 500 EUR glede Régisa Chauveta; — 97 100 EUR glede Fabrica Compagnona; — 105 600 EUR glede Francisa Crepeauja; — 1 081 500 EUR glede Bernarda Debordeja; — 64 800 EUR glede Chantala Goularda; — 94 400 EUR glede Jean Pierra Gourdeta; — 43 000 EUR glede Bernarda Goursauda; — 82 100 EUR glede Jeana Gravouila; — 20 500 EUR glede Guya Herbelota; — 65 100 EUR glede Rodrigueja Herbelota; — 53 000 EUR glede Sophie Landrit; — 39 500 EUR glede Michela Malleta; — 332 500 EUR glede Alaina Marchadierja; — 458 500 EUR glede Michela Merleta; — 23 000 EUR glede Renéja Phelipona; — 85 100 EUR glede Clauda Potuta; — 3 500 EUR glede Philippeja Pruleauja; — 34 500 EUR glede Béatrice Rousseau; — 38 070 EUR glede Jean-Christopha Rousseauja; — 24 300 EUR glede Françoise Rousseau; — 486 500 EUR glede Pascala Rulleaud-Beaufoura; — 10 500 EUR glede Alaina Phelipona;

— pavšalno ugotovi znesek nepremoženjske škode v višini 100 000 EUR za vsako od 29 tožečih strank;

— Svetu in Komisiji naloži plačilo vseh stroškov, in sicer: — v zvezi s postopkom, ki poteka pred Splošnim sodiščem Evropske unije, in — tudi v zvezi z vsemi postopki, začetimi pri vseh nacionalnih sodiščih.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke v podporo tožbi trdijo, da je nepogodbena odgovornost Evropske unije nastala s kršitvijo člena 40(2) PDEU s tem, da naj bi člen 28 Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za vino (1), kakor je bila izvedena z Uredbo Komisije (ES) št. 1623/2000 (2) in ohranjena z Uredbo Sveta (ES) št. 479/2008 (3), za proizvajalce vina, pridelanega iz sort vinske trte, namenjenih pridelavi dveh vrst vina, vseboval prepoved, da vino z označbo geografskega izvora, katerega pridelava presega običajno pridelavo vina, sami destilirajo v žganje.

Nacionalni organi naj bi sistematično preganjali in obsodili tožeče stranke, da naj odobrenim destilarnam v državno obvezno destilacijo v alkohol niso dobavile količin vina, katerega pridelava presega običajno pridelavo vina, ki niso kot vino izvožene v tretje države.

Tožeče stranke med drugim trdijo, da gre za kršitev popolnoma jasnih in očitnih predpisov, glede katerih organi Unije nimajo diskrecijske pravice. Zatrjujejo kršitev načel prepovedi diskriminacije, pravne varnosti, sorazmernosti, Estoppel, domneve nedolžnosti, dobrega upravljanja, skrbnega ravnanja in pravice do lastnine ter zlorabno škodovanje svobodi proizvajanja in trženja industrijskega proizvoda in zlorabno razširitev uporabe uredbe, katere namen je stabilizacija trga in zagotavljanje določenega dohodka za proizvajalce, na primere, v katerih ti proizvajalci niso vložili prošenj za financiranje.

(1) UL L 179, str. 1.

(2) Uredba Komisije (ES) 1623/2000 z dne 25. julija 2000 o določitvi podrobnih izvedbenih pravil za Uredbo (ES) št. 1493/1999 o skupni ureditvi trga za vino ob upoštevanju tržnih mehanizmov (UL L 194, str. 45).

(3) Uredba Sveta (ES) št. 479/2008 z dne 29. aprila 2008 o skupni ureditvi trga za vino, spremembi uredb (ES) št. 1493/1999, (ES) št. 1782/2003, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 3/2008 ter razveljavitvi uredb (EGS) št. 2392/86 in (ES) št. 1493/1999 (UL L 148, str. 1).