ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Svetu naloži, da tožeči stranki plača te zneske: — 8 8 9 06 191 EUR za premoženjsko škodo, nastalo do dne tega zahtevka; — 8 7 13 285 EUR za obresti na znesek iz prve alinee zgoraj skupaj z dnevnimi obrestmi v višini 10 377 EUR do dne izdaje sodbe; podredno, po obrestni meri Evropske centralne banke za operacije glavnega refinanciranja + 2 % letno do dne izdaje sodbe; še bolj podredno, po takšni obrestni meri in za tako dolgo obdobje, kot Sodišče meni, da je primerno; — dnevni znesek v višini 54 716 EUR za premoženjsko škodo od dne tega zahtevka do konca obdobja zahtevka; — obresti na skupni znesek, izračunan v skladu s tretjo alineo, po letni obrestni meri 4,2601 % do izdaje sodbe; podredno, po obrestni meri Evropske centralne banke za operacije glavnega refinanciranja + 2 % letno do izdaje sodbe; še bolj podredno, po takšni obrestni meri in za tako dolgo obdobje, kot Sodišče meni, da je primerno; — 3 2 9 64 320 EUR za premoženjsko škodo od konca obdobja zahtevka; — 1 0 00 000 EUR za nepremoženjsko škodo; — obresti po izdaji sodbe na zneske iz alinej od ena do šest zgoraj po letni obrestni meri 4,2601 % do plačila; podredno, po obrestni meri Evropske centralne banke za operacije glavnega refinanciranja + 2 % letno do plačila; še bolj podredno, po takšni obrestni meri in za tako dolgo obdobje, kot Sodišče meni, da je primerno; in — stroške, ki so banki nastali v zvezi s to tožbo;
5.

Peti tožbeni razlog se nanaša na to, da je Komisija kršila delitev pristojnosti med Komisijo in poljsko upravo ter načeli subsidiarnosti in sorazmernosti. — Tožeča stranka navaja, da Komisija ni upravičena zavrniti nacionalne pomoči iz razlogov, o katerih je pristojna odločati poljska uprava – zaradi njenih podrobnih izkušenj na tem področju. Po mnenju tožeče stranke Komisija poleg tega ni upravičena zavrniti pomoči iz razlogov, s katerimi je bila seznanjena v času, ko je družba JYSK vložila tožbo. „Pregled stanja“ (podukrep 4.5.2.) naj bi izražal ravno cilje in namene OP IG, s katerimi je bil predstavnik Komisije v Odboru za spremljanje v času, ko je družba JYSK vložila tožbo, seznanjen. Pri pravilnem razumevanju/razlagi OP IG, kot zatrjuje tožeča stranka, bi bilo treba upoštevati posebno znanje poljske uprave v zvezi z delovnimi mesti in kvalifikacijami delavcev na Radomskem, Komisija pa ne sme v vseh podrobnostih razveljaviti ocene poljske uprave, ko izvaja program, niti ni pravilno šteti, da je vsak namen ali cilj OP IG odločilen, kakor to počne Komisija. Po mnenju tožeče stranke bi moralo pravilno razumevanje OP IG in prava Unije temeljiti na dejstvu, da so nekatere določbe bolj pomembne kot druge – kot je prikazano v pregledu stanja (podukrep 4.5.2.).
—

Kršitev člena 7(1)(b) in (c) in 7(2) Uredbe št. 207/2009.
—

Pri sprejemanju izpodbijane odločbe naj bi bila pri razlikovanju med „običajnimi“ in „dodatnimi“ storitvami, ki so jih zagotavljali partnerji/delničarji tožeče stranke pri izvajanju zadevnega projekta, storjena očitna napaka pri presoji, ker naj bi bilo očitno, da EACEA ni upoštevala narave storitev, ki so jih zagotavljali partnerji, jasno izražene volje generalne skupščine tožeče stranke, naj se te storitve obravnava in zanje določi pravila, saj je ta zanje štela, da spadajo v drugo skupino, ki ni urejena z določbami njenega statuta, in dejstva, da so storitve, ki so jih partnerji zagotavljali v okviru zadevnega projekta, izpolnjevale vse zahteve iz zgoraj navedene odločbe generalne skupščine.
—

Sklep Sveta 2011/72/SZVP z dne 31. januarja 2011 o omejevalnih ukrepih proti nekaterim osebam in subjektom ob upoštevanju razmer v Tuniziji (UL L 28, 2. 2. 2011, str. 62) in Uredbo Sveta (EU) št. 101/2011 z dne 4. februarja 2011 o omejevalnih ukrepih zoper nekatere osebe, subjekte in organe glede na razmere v Tuniziji (UL L 31, 5. 2. 2011, str. 1), kot sta bila redno posodobljena (1) in spremenjena (2) (v nadaljevanju: izpodbijana akta), v delu, v katerem se nanašata na tožečo stranko, razglasi za nična,
—

kršitev člena 7(1)(b) in (c) in (2) Uredbe št. 207/2009;
SL Uradni list Evropske unije C 245/39

Tožba, vložena 22. maja 2015 – Axa Mediterranean Holding/Komisija

(Zadeva T-258/15)

(2015/C 245/46)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Tožeče stranke: Axa Mediterranean Holding, S.A. (Palma de Mallorca, Španija) (zastopniki: J. Buendía Sierra, D. Armesto Macías in A. Balcells Cartagena, odvetniki)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeče stranke Splošnemu sodišču predlagajo, naj:

— Za ničen razglasi člen 1 Sklepa, ker je z njim razglašeno, da je nova upravna razlaga člena 12 TRLIS, ki jo je podala španska uprava, državna pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom; Anule el artículo 1 de la Decisión, en la medida en que declara que la nueva interpretación administrativa del artículo 12 TRLIS adoptada por la administración española debe considerarse una ayuda de Estado incompatible con el mercado interior;

— za ničen razglasi odstavek 1 člena 4 Sklepa, ker je z njim Kraljevini Španiji naloženo, da ukine sistem pomoči, na katerega se nanaša člen 1;

— za nične razglasi odstavke od 2 do 5 člena 4 Sklepa v delu, v katerem je z njimi Kraljevini Španiji naloženo vračilo zneskov, za katere Komisija meni, da so državna pomoč;

— podredno omeji obseg obveznosti vračila, ki je bila Kraljevini Španiji naložena s členom 4(2) Sklepa pod enakimi pogoji, kot so določeni v prvem in drugem sklepu in

— Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Izpodbijani sklep v tem postopku je isti kot v zadevah T-12/15, Banco de Santander in Santusa/Komisija, in T-252/15, Ferrovial SA in drugi/Komisija.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve so podobni kot tisti, ki so bili navedeni v teh zadevah.
1.

S prvim tožbenim razlogom navajajo, da so s to odločbo kršeni člen 41 Listine EU o temeljnih pravicah, načelo dobrega upravljanja in pravice toženih strank do obrambe, ker Komisija tožečim strankam ni omogočila dostopa do preiskovalnega spisa in jim ni omogočila, da učinkovito izrazijo svoja stališča.: @@ [navedba tožbenega razloga] First plea in law, alleging that the decision violates Article 41 of the EU Charter of Fundamental Rights, the principle of good administration, and the applicants’ rights of defence, as the Commission failed to allow the applicants access to the file of the investigation and put them in a position where they could effectively make known their views.
SL Uradni list Evropske unije C 205/35

Tožba, vložena 8. aprila 2015 – EFB/Komisija

(Zadeva T-174/15)

(2015/C 205/47)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: European Federation of Biotechnology (EFB) (Liège, Belgija) (zastopnika: M. Troncoso Ferrer in S. Moya Izquierdo, odvetnika)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:

— tožbo razglasi za dopustno in utemeljeno;

— Evropski komisiji naloži, da plača tožeči stranki 36 457,79 EUR;

— Evropski komisiji naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

S tožbo tožeča stranka predlaga Splošnemu sodišču, naj ugotovi, da je Evropska komisija kršila pogodbene obveznosti iz pogodbe z dne 24. januarja 2007 glede projekta za European Federation of Biotechnology Latin American Action on Functional Foods, z referenco CT-2006-043158, in uveljavlja plačilo končnega zneska 36 457,79 EUR.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja šest tožbenih razlogov.

1. Prvi tožbeni razlog: očitne napake pri presoji ustreznih zneskov, ki pomenijo napako pri presoji dokazov v nasprotju s členom 1315 Belgijskega civilnega zakonika.

2. Drugi tožbeni razlog: kršitev členov II.20 in II.6 Splošnih pogodbenih pogojev.

3. Tretji tožbeni razlog: kršitev člena 1134 Belgijskega civilnega zakonika in načela izvrševanja pogodbe v dobri veri.

4. Četrti tožbeni razlog: nezadostna obrazložitev Evropske komisije glede zavrnitve povračila nekaterih stroškov.

5. Peti tožbeni razlog: kršitev varstva legitimnih pričakovanj.
2.

Popravek v skupnem znesku 2 1 23 619,66 EUR („Naravne ovire“ in „Kmetijsko-okoljski ukrepi“) pa je treba razglasiti za ničen iz teh razlogov: — Kršitev člena 10(2) in (4) ter člena 14(2) Uredbe (ES) št. 1975/20065 zaradi ocene Komisije, da Kraljevina Španija ni izpolnila svojih obveznosti kar zadeva nadzor, saj naj, kar zadeva ukrepe v zvezi z „Naravnimi ovirami“ in „Kmetijsko-okoljskimi ukrepi“, ne bi izvedla štetja živali ob pregledih na kraju samem kar zadeva te pomoči. Ta razlog ima dva dela v okviru katerih Kraljevina Španija navaja: a) obveznost štetja živali v okviru pregledov na kraju samem kar zadava pomoč pri Programu razvoja podeželja 2007-2013 avtonomne skupnosti Castilla y León je v nasprotju s kontinuiteto merila gostote živine in načelom enakega obravnavanja, in b) Komisija je člen 10(2) in (4) v zvezi s členom 14(2) Uredbe (ES) št. 1975/2006 razlagala napačno, saj je štela, da španski sistema nadzora ni ustrezen za preverjanje izpolnjevanja merila gostote živali. — Kršitev člena 2(2) Uredbe (ES) št. 1082/2003 in člena 26(2)(b) Uredbe (ES) št. 796/2004, ker ima Kraljevina Španija baze podatkov za govedo, ovce in koze, ki so verodostojne in ki jih poleg tega stalno posodablja v skladu z zahtevami. — Kršitev člena 31(2) Uredbe (ES) št. 1290/2005 saj je očitno nesorazmerno naložiti finančni popravek v višini 5 % za ukrepe na katere se nanaša preiskava. Finančni popravek je nesorazmeren, tudi če bi bila potrjena kršitev, ki se očita španskim organom, saj sprejet sklep presega to kar je potrebno za varstvo finančnih interesov Unije.
3.

Tretji tožbeni razlog: kršitev členov 93 PDEU, 107 PDEU in 108 PDEU v povezavi s členom 17 Uredbe Sveta (EGS) št. 1191/69 in členom 9 Uredbe (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70. — V zvezi s tem se zatrjuje, da je Komisija napačno uporabila pravo in s tem kršila načeli pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj, saj se za zadevo uporablja Uredba (EGS) št. 1191/69.
—

posledično naj ugodi zahtevkom pritožnika, ki jih je navedel na prvi stopnji, in s tem: — ugotovi, da je tožba dopustna; — in: — razglasi ničnost odločbe zaradi molka organa z dne 12. avgusta 2010 generalnega direktorja OLAF, v funkciji OPSP, o nepodaljšanju njegove pogodbe, kot izhaja iz dejstva, da ni bil podan odgovor na prošnjo, ki jo je pritožnik poslal 12. aprila 2010; — če je potrebno, razglasi ničnost odločbe, ki jo je 22. februarja 2011 sprejel OPSP in s katero je bila zavrnjena pritožba, ki jo je pritožnik vložil na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov; — posledično vrnitev pritožnika na delovno mesto, ki ga je zasedal v OLAF, v okviru podaljšanja njegove pogodbe v skladu z zahtevami Kadrovskih predpisov; — podredno, in v primeru, da bi ne bilo ugodeno njegovi zahtevi za vrnitev na delovno mesto, ki je navedena zgoraj, naj Komisiji naloži povrnitev premoženjske škode, ki je nastala pritožniku in ki je ocenjena začasno in ex aequo et bono na razliko med osebnimi prejemki, ki bi jih prejel kot začasni uslužbenec pri OLAF, in osebnimi prejemki, ki jih dobiva na trenutnem delovnem mestu (in sicer približno 3 000 EUR na mesec), vsaj za obdobje, ki ustreza njegovi prvotni pogodbi o zaposlitvi (4 leta), in še za daljše obdobje, če bi bila njegova pogodba podaljšana še tretjič, na podlagi česar bi pridobil upravičenje do sklenitve pogodbe za nedoločen čas; — vsekakor naj Komisiji naloži plačilo zneska, začasno in ex aequo et bono ocenjenega na 5 000 EUR (pet tisoč eurov), za povračilo nepremoženjske škode, povečane za zamudne obresti po zakoniti obrestni meri od datuma izdaje sodbe;
SL Uradni list Evropske unije C 96/23

Tožba, vložena 2. februarja 2015 – Hydrex/Komisija

(Zadeva T-45/15)

(2015/C 096/29)

Jezik postopka: nizozemščina

Stranki

Tožeča stranka: Hydrex NV (Antwerpen, Belgija) (zastopnik: P. Van Eysendeyk, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska komisija

Predlogi

Tožeča stranka Sodišču predlaga, naj:

— ugotovi protipravnost in zato razglasi ničnost Odločbe Evropske komisije C(2015) 103 final z dne 12. januarja 2015, o kateri je bila tožeča stranka v skladu s členom 297 PDEU obveščena z dopisom z dne 13. januarja 2015 in se nanaša na nalog št. 3241405101 za izterjavo zneska 5 40 721,10 EUR, zaradi očitno pomanjkljive obrazložitve in posledično popolnoma neustrezne razsodbe;

— Evropski komisiji naloži vračilo vseh neupravičeno zahtevanih in/ali zadržanih zneskov;

— Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev LIFE06 ENV/B/000362 „Demonstration of a 100 % non-toxic durable hull protection and anti-fouling system contributing to zero emission to the aquatic environment and saving 3-8 % heavy fuels“ naj bi bila leta 2006 sklenjen med Evropsko komisijo in tožečo stranko. Sporna izterjava s strani Komisije naj bi temeljila na ex post reviziji, pri kateri naj bi bilo ugotovljeno, da je treba zmanjšati upoštevne stroške projekta.

V utemeljitev tožbe tožeča stranka navaja kršitev obveznosti obrazložitve. Komisija naj ne bi upoštevala revizije, ki je bila opravljena, ko je bila na voljo še vsa dokumentacija. Podredno trdi, da Komisija ni upoštevala njene navedbe o ex post revizijskem poročilu kot dokaza za dodatni znesek.
—

toženi stranki naloži plačilo stroškov tega postopka, vključno s tistimi, ki so do tega trenutka nastali v prejšnjih postopkih pred oddelkom za ugovore in prvim odborom za pritožbe pri UUNT, ki so privedli do vložitve te tožbe.
4.

Četrti tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti in temeljnih pravic. Sporne določbe pomenijo nesorazmerni poseg v svobodo gospodarske pobude in lastninsko pravico tožeče stranke. Niso primerne za doseganje njihovih ciljev (in zato tudi niso nujne) in vsekakor pomenijo ovire, ki zelo občutno presegajo kakršnokoli korist.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršena so bila pravna pravila v zvezi z uporabo Pogodbe — plačilo stroškov v zvezi s spremljanjem skladnosti z zavezami, ki jih je dala Portugalska republika, je bilo naloženo družbi BES. — Družbi BES so bile naložene obveznosti v zvezi z ravnanjem tretje stranke, ki ga družba BES ni odobrila, na podlagi katerega ni pridobila koristi in ki ni bilo izbrano na podlagi meril, ki zagotavljajo skladnost z načelom s stroškovnega vidika najučinkovitejše rešitve, s posledično morebitno škodo za upnike in delničarje družbe BES. — Skrbnika spremljanja v skladu z izpodbijanim sklepom imenuje sklad za reševanje. Čeprav je Portugalska republika pristojna zgolj imenovati skrbnika spremljanja, pa ni sprejemljivo, da breme plačila skrbnika spremljanja nosi v celoti družba BES. S to rešitvijo bi bila kršena temeljna načela javnih pomoči: (i) okrepi prednosti, ki jih ima premostitvena banka, pri čemer jo razbremeni stroškov reševanja, ki bi bili sicer naloženi na podlagi zakona; (ii) izkrivlja konkurenco v korist premostitvene banke, pri čemer jo razbremeni stroškov, ki v odobritvi državne pomoči niso bili količinsko opredeni. — V zakonodaji EU v zvezi z državnimi pomočmi ni podlage za naložitev odgovornosti za plačilo skrbnika spremljanja družbi BES, ki, kar je poudarjeno, ni naslovnica sklepa, niti prejemnica pomoči. — Uredba (EU) št. 806/2014 o enotnem mehanizmu za reševanje, ki se bo uporabljala od leta 2016 naprej, ne pojasnjuje ničesar v zvezi s tem, čeprav v členu 19 določa vlogo skrbnika, nič pa ni dodano niti z Uredbo št. 1083/2010, niti z Direktivo 2014/59/EU, rok za prenos katere se ni iztekel. — V okviru prava EU in ukrepov generalnega direktorata Evropske komisije za konkurenco, službe, odgovorne za pripravo izpodbijanega sklepa, obstajajo jasna pravila za razlago skrbnika spremljanja in njegovega plačila, na podlagi katerih je mogoče odpraviti opustitve zakonodajalca v zvezi z okoliščinami v obravnavani zadevi, zlasti v zvezi s količinsko strukturo plačila skrbnika spremljanja, ki mora temeljiti na sporazumu med strankama, s tem, da ga mora odobriti Evropska komisija, da mora biti nujno neodvisno in da morajo biti odobrena sredstva. — Evropska komisija ne more določiti načina, kako naj tožeča stranka v praksi ravna s plačilom skrbnika, pristojnega za spremljanje, tako da zavezujoča naložitev takega finančnega bremena (to je ne da bi družba BES ta znesek prej sprejela) s strani Evropske komisije nima pravne podlage niti v Uredbi (EU) št. 806/2014 niti v kateremkoli koli drugem zakonodajnem besedilu. — Evropska komisija je v izpodbijanem sklepu sama navedla le, da skrbnika spremljanja plača slaba banka „tako, da se ne ovira neodvisno in učinkovito opravljanje njegove funkcije“. Tako niso navedene niti konkretna definicija strukture plačila, predvsem kako bo izvedena v praksi, niti njene omejitve.
1.

Prvi tožbeni razlog se nanaša na kršitev načela sorazmernosti. Tožeča stranka in Komisija sta v okviru projekta Save Energy sklenili Grant Agreement za sofinanciranje navedenega projekta. Tožeča stranka trdi, da je izpolnila vse s projektom določene cilje in da je Komisija v zgoraj navedenemu sklepu z dne 28. oktobra 2014 (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) obravnavala samo formalne vidike, ki so povsem računovodskega in dokumentarnega značaja, ne da bi upoštevala dosežene rezultate. Vrnitev zahtevanega zneska pomeni za tožečo stranko, kot MSP, preveliko obremenitev in omejuje njeno svobodo delovanja, s čim se očitno krši načelo sorazmernosti.
—

Evropskemu parlamentu naloži, da mora plačati pravne in druge stroške ter izdatke, ki so tožečima strankama nastali v zvezi s to tožbo, tudi če bo ta zavrnjena.
—

člene 3, 3a, 4(3) in (4), Prilogo II, člene 5(2)(b), (c), (d) in (3), Prilogo VI in člen 11 Uredbe Sveta (EU) št. 833/2014 z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini, kot jo spreminja Uredba Sveta (EU) št. 960/2014 z dne 8. septembra 2014, razglasi za nične;
SL Uradni list Evropske unije C 431/43

Tožba, vložena 14. oktobra 2014 – Aalberts Industries/Komisija in Sodišče

(Zadeva T-725/14)

(2014/C 431/67)

Jezik postopka: nizozemščina

Stranke

Tožeča stranka: Aalberts Industries NV (Utrecht, Nizozemska) (zastopnika: R. Wesseling in M. Tuurenhout, odvetnika)

Toženi stranki: Evropska komisija in Sodišče Evropske unije

Predlogi

Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga:

— da se Europski uniji, ki jo zastopata Sodišče ali Evropska komisija, naloži nadomestilo škode družbi Aalberts Industries, ki ji je nastala zaradi kršitve njenih pravic in sicer v višini 1 0 41 863 EUR za premoženjsko škodo in 5 0 40 000 EUR za nepremoženjsko škodo ali v višini zneska, ki ga pravično določi Sodišče, oboje skupaj s kompenzacijskimi obrestmi za obdobje od 13. januarja 2010 do dneva razglasitve sodbe v zvezi s to tožbo, po obrestni meri, ki jo določbi ECB za operacijo glavnega refinanciranja;

— naložitev plačila stroškov Evropski uniji, ki jo zastopata Sodišče ali Evropska komisija.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka trdi, da je Splošno sodišče v postopku v zadevi Aalberts Industries N. V. in drugi/Komisija (T-385/06), ki ga je tožeča stranka sprožila zoper sklep Komisije C(2006) 4180 final z dne 20. septembra 2006 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 [ES] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva COMP/F-1/38.121 – Pribor (fitingi), kršilo njeno pravico do odločanja znotraj primernega roka.

Tožeča stranka trdi, da je postopek trajal štiri leta in tri mesece, čeprav odločanje Splošnega sodišča glede njene tožbe, ob upoštevanju vseh okoliščin primera, ne bi smelo trajati dlje kot tri leta. Splošno sodišče je kršilo člen 47(2) Listine EU o temeljnih pravicah, ki sodiščem Unije nalaga dolžnost, da v zadevah odloči v primernem času in člen 6(1) EKČP, ki vsakemu posamezniku daje pravico, da se o njegovih pravicah in obveznostih odloča v primernem roku.

Tožeča stranka je zaradi dejstva, da Splošno sodišče tožbenega postopka ni zaključilo v obdobju treh let, utrpela dejansko in gotovo materialno škodo. Ta škoda sestoji iz stroškov, ki so ji nastali zaradi refinanciranja bančne garancije, potem ko je odločanje glede sodbe trajalo dlje kot tri leta.

Tožeča stranka je utrpela nepremoženjsko škodo, ker se je vtis, da je sodelovala pri omejevalnem sporazumu, zaradi predolgega trajanja postopka pred Splošnim sodiščem, nesorazmerno dolgo ohranjal. Odškodnina v višini 5 % prvotno določene denarne kazni ustreza primerni odškodnini, za katero je Sodišče presodilo, da je primerna v primeru bistvene prekoračitve roka pri presoji denarne kazni v kartelnih postopkih.

Na podlagi zgoraj navedenih argumentov tožeča stranka trdi, da obstaja neposredna vzročna zveza med uveljavljanim nadomestilom za škodo in kršitvijo, ki jo je storila Unija zoper pravni predpis, katerega namen je podelitev pravic posameznikom. Zato naj bi bili izpolnjeni pogoji za nepogodbeno odgovornost Unije v skladu s členom 340(2) PDEU.
3.

Tožeča stranka (kot trgovsko podjetje) zaradi svoje pravne osebnosti ne more sodelovati v kakršnemkoli postopku dodelitve pomoči ministrstva za šolstvo, mladino in šport, čeprav dejansko deluje na istem trgu kot konkurenčna podjetja in cilja na isto skupino oseb – prejemnikov (ki so enaki tudi v smislu splošnega/javnega interesa).
—

izpodbijano odločbo Parlamenta z dne 18. septembra 2014, D(2014)38802, s katero je Parlament zavrnil ponudbo tožečih strank v zvezi s sklopom 3, v okviru odprtega postopka št. 2014/S 066 111912, imenovanega „PE/ITEC-ITS14 – External provision of IT services“ razglasi za nično, in
—

ugotovitev, prvič, da obvestilo o dolgovanem znesku št. 3241409008, ki je bilo poslano tožeči stranki 31/07/2014 in s katerim je bilo zahtevano plačilo 64 574,73, EUR, v zvezi z dogovorom glede pogodbe o izvedbi del FP7-SME-2007-222303 „FIREROB“, na podlagi revizijskega poročila 12-BA176-003, je v nasprotju s pogodbenimi obveznostmi Komisije in je neutemeljeno, drugič, da so stroški, ki jih je tožeča stranka predstavila v kontekstu zadevnega sporazuma, dopustni in, posledično, da je Komisija zavezana izdati dobropis v višini 64 574,73 EUR.
1.

Prvi tožbeni razlog: kršitev in napačna uporaba načela lojalnega sodelovanja in členov 10 in 13 Uredbe (ES) št. 659 z dne 22. marca 1999. — Izpodbijani sklep naj bi bil sprejet brez upoštevanja dejstev in dokazov, ki so jih je predložili italijanski organi pred postopkom preiskave, in v nasprotju s načelom, ki ga je Sodišče večkrat ponovilo, da morajo Komisija in države članice za premostitev težav, ki se lahko pojavijo ob izvajanju sklepa o vračilu državne pomoči, lojalno sodelovati.
1.

Prvi tožbeni razlog: zakon št. 3717/2008, ki določa zaprtje Olympiaki Aeroporia ter odpoved pogodbe o zaposlitvi vsem začasnim delavcem, je akt Unije in so njegovo sprejetje v bistvu naložile institucije Unije, zlasti EIB in Evropska komisija, in vsi zakonodajni ukrepi, ki jih je sprejela grška vlada, so bil uvedeni na poziv in natančneje po odločitvi Eurogroup, ECOFIN, EIB in Evropske komisije.
2.

Drugi tožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev sklepa in kršitev načela zakonitosti, kar zadeva ugotovitve Komisije o kršitvi obveznosti ekstrapolacije Po mnenju tožeče stranke naj bi Komisija napačno ugotovila, da se v Republiki Sloveniji enote rabe in poljin, ki so izbrane v kontrolo, izbirajo le naključno in v obsegu vsaj 50 %, da z načinom izbora GERK — ov ni bila dosežena reprezentativnost in zanesljivost, ki se zahteva v skladu z Uredbo št. 1122/2009, in da naj bi bila kršena obveznost ekstrapolacije na podlagi uvodne izjave št. 44 navedene uredbe.