I ‑ 2875Zadeva C-201/05
The Test Claimants in the CFC and Dividend Group Litigation
proti
Commissioners of Inland Revenue
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,  
ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division)
„Člen 104(3), prvi pododstavek, Poslovnika – Svoboda ustanavljanja – Prosti 
pretok kapitala – Neposredno obdavčenje – Davek od dohodkov pravnih oseb – 
Dividende od delnic, ki jih družbi rezidentki izplača družba nerezidentka – Pravila 
o tujih odvisnih družbah (TOD) – Položaj v zvezi s tretjo državo – Opredelitev tožb 
zoper davčno upravo – Odgovornost države članice za kršitev prava Skupnosti“
Sklep Sodišča (četrti senat) z dne 23. aprila 2008    .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  I ‑ 2882
Povzetek sklepa
 1.  Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov 
pravnih oseb – Oprostitev, določena za domače dividende
  (člen 43 ES)
I ‑ 2876POVZETEK – ZADEVA C‑201/05
 2.  Prosti pretok kapitala – Omejitve – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih 
oseb – Oprostitev, določena za domače dividende
  (člen 56 ES)
 3.  Prosti pretok kapitala – Omejitve – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih 
oseb – Oprostitev, določena za domače dividende
  (člen 56 ES)
 4.  Prosti pretok kapitala – Omejitve – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih 
oseb – Oprostitev, določena za domače dividende
  (člen 56 ES)
 5.  Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja – Davek od dobička 
pravnih oseb
  (člena 43 ES in 48 ES)
 6.  Prosti pretok kapitala – Omejitve – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih 
oseb
  (členi 56 ES, 57 ES in 58 ES)
 7.  Pravo Skupnosti – Posameznikom podeljene pravice – Kršitev s strani države članice – 
Obveznost povrnitve škode, povzročene posameznikom
  (člena 43 ES in 56 ES)
 8.  Pravo Skupnosti – Posameznikom podeljene pravice – Kršitev s strani države članice – 
Obveznost povrnitve škode, povzročene posameznikom
 1.  Člen 43 ES je treba razlagati tako, da ne 
nasprotuje zakonodaji države članice, ki 
določa oprostitev od davka od dohodkov 
pravnih oseb za dividende, ki jih družba 
rezidentka prejme od druge družbe 
rezidentke, medtem ko s tem davkom 
obdavči dividende, ki jih družba rezi ‑
dentka prejme od družbe nerezidentke, 
v kateri ima družba rezidentka delež, ki 
ji omogoča določeno vplivanje na odlo ‑čitve te družbe in določanje njenih dejav ‑
nosti, in v tem primeru prizna davčni 
odbitek iz naslova davka, ki ga je družba 
razdeljevalka dividend dejansko plačala 
v državi članici, v kateri je rezidentka, 
če davčna stopnja za tuje dividende ni 
višja od davčne stopnje, ki se uporablja 
za domače dividende, in če je davčni 
odbitek najmanj enak znesku, ki je bil 
plačan v državi članici družbe razdelje ‑
I ‑ 2877TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION
valke dividend, in največ tak kot znesek 
obdavčitve, ki se uporablja v državi 
članici družbe prejemnice dividend.
  (Glej točko 43 in točko 1 izreka.)
 2.  Člen 56 ES je treba razlagati tako, da ne 
nasprotuje zakonodaji države članice, ki 
določa oprostitev od davka od dohodkov 
pravnih oseb za dividende, ki jih družba 
rezidentka prejme od druge družbe 
rezidentke, medtem ko s tem davkom 
obdavči dividende, ki jih družba rezi ‑
dentka prejme od družbe nerezidentke, 
v kateri ima družba rezidentka najmanj 
10 % glasovalnih pravic, in v tem 
primeru prizna davčni odbitek iz naslova 
davka, ki ga je družba razdeljevalka divi ‑
dend dejansko plačala v državi članici, v 
kateri je rezidentka, če davčna stopnja za 
tuje dividende ni višja od davčne stopnje, 
ki se uporablja za domače dividende, 
in če je davčni odbitek najmanj enak 
znesku, ki je bil plačan v državi članici 
družbe razdeljevalke dividend, in največ 
tak kot znesek obdavčitve, ki se upora ‑
blja v državi članici družbe prejemnice 
dividend.
  (Glej točko 43 in točko 1 izreka.) 3.  Člen 56 ES je treba razlagati tako, da 
nasprotuje zakonodaji države članice, ki 
določa oprostitev od davka od dohodkov 
pravnih oseb za dividende, ki jih družba 
rezidentka prejme od druge družbe 
rezidentke, medtem ko s tem davkom 
obdavči dividende, ki jih družba rezi ‑
dentka prejme od družbe nerezidentke, 
v kateri ima manj kot 10 % glasovalnih 
pravic, ne da bi ji priznala davčni odbitek 
iz naslova davka, ki ga je družba razdelje ‑
valka dividend dejansko plačala v državi, 
v kateri je rezidentka.
  Zgolj dejstvo, da je pri takih deležih 
naloga države članice, da določi, ali 
in v kolikšni meri se je treba izogniti 
verižnemu obdavčevanju razdeljenega 
dobička, namreč kljub temu ne pomeni, 
da sme izvajati ureditev, v kateri se tuje 
in domače dividende ne obravnavajo 
enako. Ne glede na dejstvo, da ima država 
članica vsekakor na voljo različne možne 
sisteme za preprečevanje ali zmanjšanje 
verižnega obdavčevanja razdeljenega 
dobička, morebitne težave pri določanju 
dejansko plačanega davka v drugi državi 
članici ne morejo upravičevati take ovire 
za prosti pretok kapitala, kot je ovira, ki 
izhaja iz navedene zakonodaje.
  (Glej točki 41, 43 in točko 1 izreka.)
I ‑ 2878POVZETEK – ZADEVA C‑201/05
 4.  Člen 56 ES je treba razlagati tako, da 
nasprotuje zakonodaji države članice, 
ki omogoča oprostitev od davka od 
dohodkov pravnih oseb za nekatere divi ‑
dende, ki so jih zavarovalniške družbe 
rezidentke prejele od družb rezidentk, 
a izključuje tako oprostitev za podobne 
dividende, prejete od družb nerezidentk, 
če to pomeni manj ugodno obravnavo 
teh zadnjih dividend.
  Ne glede na dejstvo, da ima država 
članica vsekakor na voljo različne možne 
sisteme za preprečevanje ali zmanjšanje 
verižnega obdavčevanja razdeljenega 
dobička, morebitne težave pri določanju 
dejansko plačanega davka v drugi državi 
članici ne morejo upravičevati take ovire 
za prosti pretok kapitala, kot je ovira, ki 
izhaja iz navedene zakonodaje.
  Takega omejevanja prostega pretoka 
kapitala ne more upravičevati niti 
potreba po zagotovitvi doslednosti davč ‑
nega sistema. Čeprav zadevna davčna 
zakonodaja sloni na zvezi med davčno 
ugodnostjo in izravnalnim bremenom, 
tako da za dividende, prejete od družbe 
nerezidentke, v kateri ima matična 
družba rezidentka 10 % ali več glaso ‑
valnih pravic, predvideva davčni odbitek, 
bi morala potreba po taki neposredni 
zvezi voditi ravno do tega, da se enaka 
davčna ugodnost prizna družbam, 
ki prejemajo dividende od družb nerezidentk, v katerih ima matična 
družba rezidentka manj kot 10 % glaso ‑
valnih pravic, ker so slednje v državi, v 
kateri so rezidentke, prav tako dolžne 
plačati davek od dohodkov pravnih oseb 
od razdeljenega dobička.
  (Glej točke 63, od 67 do 69  
in točko 2 izreka.)
 5.  Člena 43 ES in 48 ES je treba razla ‑
gati tako, da nasprotujeta temu, da se 
v davčno osnovo družbe rezidentke s 
sedežem v državi članici vključi dobiček, 
ki ga je tuja odvisna družba ustvarila v 
drugi državi članici, kadar za ta dobiček 
v njej velja raven obdavčitve, ki je nižja 
od ravni, ki se uporablja v prvi državi, 
razen če taka vključitev zadeva le povsem 
umetne konstrukte, namenjene temu, da 
se obide nacionalni davek, ki bi ga bilo 
običajno treba plačati.
  Tak obdavčitveni ukrep se zato ne sme 
izvesti takrat, ko se na podlagi objek ‑
tivnih elementov, ki jih tretje osebe 
lahko preverijo, izkaže, da je navedena 
tuja odvisna družba kljub razlogom 
I ‑ 2879TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION
davčne narave resnično nameščena v 
državi članici gostiteljici in v njej opravlja 
dejanske gospodarske dejavnosti.
  Vendar pa je treba člena 43 ES in 48 ES 
razlagati tako, da ne nasprotujeta nacio ‑
nalni davčni zakonodaji, ki nalaga neka ‑
tere zahteve skladnosti, kadar namerava 
družba rezidentka uporabiti oprostitev 
za davke, ki so že bili plačani od dobička 
te odvisne družbe v državi, v kateri je 
rezidentka, če je cilj teh zahtev preve ‑
riti resničnost namestitve tuje odvisne 
družbe in dejanskost njenih gospodar ‑
skih dejavnosti, ne da bi to vključevalo 
prekomerne upravne zahteve.
  (Glej točko 86 in točko 3 izreka.)
 6.  Člene od 56 ES do 58 ES je treba razla ‑
gati tako, da ne nasprotujejo zakono ‑
daji države članice, ki priznava davčno 
ugodnost iz naslova davka od dohodkov 
pravnih oseb za nekatere dividende, ki 
jih družbe rezidentke prejmejo od družb 
rezidentk, tako ugodnost pa izključuje za 
dividende, prejete od družb s sedežem v 
tretji državi, zlasti če za odobritev nave ‑
dene ugodnosti veljajo pogoji, katerih 
izpolnjevanje lahko pristojni organi te države članice preverijo le s pridobitvijo 
informacij tretje države, v kateri ima 
sedež družba razdeljevalka dividend.
  Kadar je namreč uporaba davčne 
ugodnosti v ureditvi države članice 
odvisna od izpolnitve pogojev, katerih 
izpolnjevanje se lahko preveri le s prido ‑
bitvijo informacij pristojnih organov 
tretje države, lahko ta država članica 
načeloma legitimno zavrne odobritev te 
ugodnosti, če se pridobitev informacij iz 
te države izkaže za nemogočo, predvsem 
ker za to tretjo državo ne obstaja pogod ‑
bena obveznost predložitve informacij.
  (Glej točki 95, 97 in točko 4 izreka.)
 7.  Če ni ureditve Skupnosti, notranji pravni 
red vsake države članice določi pristojna 
sodišča in postopkovna pravila za pravna 
sredstva, ki zagotavljajo varovanje pravic, 
ki jih upravičenim subjektom daje pravo 
Skupnosti, vključno z opredelitvijo tožb, 
ki jih pri nacionalnih sodiščih vložijo 
oškodovanci. Slednja pa so dolžna zago ‑
tavljati, da imajo upravičeni subjekti 
učinkovito pravno sredstvo, ki omogoča, 
da jim je vrnjen neupravičeno obraču ‑
nani davek in s tem davkom neposredno 
povezani zneski, ki so bili tej državi 
članici plačani ali jih je zadržala.
I ‑ 2880POVZETEK – ZADEVA C‑201/05
  Glede druge škode, ki bi jo utrpela oseba 
zaradi kršitve prava Skupnosti, za katero 
je odgovorna država članica, pa je treba 
ugotoviti, da je ta država članica dolžna 
povrniti škodo, ki je bila povzročena 
posameznikom, pod pogoji, ki so opre ‑
deljeni v sodni praksi Sodišča, to je, da 
kršeno pravno pravilo podeljuje posa ‑
meznikom pravice, da je kršitev dovolj 
resna in da obstaja neposredna vzročna 
zveza med kršitvijo obveznosti države in 
škodo, ki so jo utrpeli oškodovanci, kar 
pa ne izključuje tega, da je na podlagi 
nacionalnega prava mogoče ugotoviti 
odgovornost države na podlagi manj 
omejujočih pogojev.
  Razen pri pravici do odškodnine, katere 
neposredna podlaga je pravo Skupnosti, 
mora namreč država, če so izpolnjeni 
omenjeni pogoji iz sodne prakse, posle ‑
dice povzročene škode odpraviti v okviru 
nacionalnih predpisov o odgovornosti, 
pogoji, ki so jih določile nacionalne zako ‑
nodaje na področju povrnitve škode, pa 
ne smejo biti manj ugodni od pogojev 
za podobne zahtevke, ki so nacional ‑
nega značaja, in ne smejo biti oblikovani 
tako, da v praksi onemogočijo ali preveč 
otežijo pridobitev odškodnine.
  Kadar se izkaže, da zakonodaja države 
članice pomeni omejitev svobode ustana ‑vljanja, ki je prepovedana s členom 43 ES, 
ali omejitev prostega pretoka kapitala, ki 
je prepovedana s členom 56 ES, lahko 
nacionalno sodišče pri določitvi škode, ki 
jo je treba povrniti, preveri, ali so oško ‑
dovanci ravnali z razumno skrbnostjo, da 
bi se tej škodi izognili ali da bi zmanjšali 
njen obseg, in zlasti, ali so pravočasno 
uporabili vsa pravna sredstva, ki so jih 
imeli na voljo. Vendar pa bi bila uporaba 
določb, ki se nanašajo na prosti pretok, 
nemogoča ali preveč otežena, če bi bilo 
treba zahtevke za vračilo ali povrnitev 
škode, ki bi temeljili na kršitvi navedenih 
določb, zavrniti ali zmanjšati samo zato, 
ker zadevne družbe od davčne uprave 
niso zahtevale priznanja sistema obdav ‑
čenja, ki jim ga je nacionalna zakonodaja, 
po potrebi v povezavi z upoštevnimi 
določbami sporazuma o izogibanju dvoj ‑
nega obdavčevanja, zavrnila.
  (Glej točke 118, 126, 129, 131  
in točko 5 izreka.)
 8.  Pri ugotavljanju, ali obstaja dovolj 
resna kršitev prava Skupnosti, ki lahko 
povzroči odgovornost države članice 
za posameznikom povzročeno škodo, 
je treba upoštevati vse dejavnike, ki so 
značilni za zadevo, ki je bila predložena 
nacionalnemu sodišču. Ti dejavniki 
obsegajo med drugim stopnjo jasnosti in 
natančnosti kršenega pravila, namernost 
I ‑ 2881TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION
ali nenamernost storjene neizpolnitve 
ali povzročene škode, opravičljivost ali 
neopravičljivost morebitne nepravilne 
uporabe prava in okoliščino, da so lahko 
ravnanja institucije Skupnosti prispe ‑
vala k sprejetju ali ohranitvi nacionalnih 
ukrepov ali prakse, ki nasprotujejo pravu 
Skupnosti.
  Vsekakor je kršitev prava Skupnosti 
očitno resna, kadar se je ni odpravilo 
čeprav je bila razglašena sodba, v kateri 
je bila ugotovljena očitna neizpolnitev, 
sodba o vprašanju za predhodno odlo ‑čanje ali ustaljena sodna praksa Sodišča 
na zadevnem področju, iz katerih izhaja, 
da je obravnavano ravnanje kršitev.
  Na področju, kot je področje neposre ‑
dnih davkov, mora nacionalno sodišče 
upoštevati dejstvo, da so se posledice, ki 
izhajajo iz prostega pretoka in jih zagota ‑
vlja Pogodba, le postopno pokazale.
  (Glej točke od 122 do 124.)