Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurenca – Upravni postopek – Odločba Komisije o ugotovitvi kršitve – Dokazno breme Komisije, da dokaže kršitev in njeno trajanje – Obseg dokaznega bremena

(člena 81(1) ES in 82 ES)

2. Konkurenca – Upravni postopek – Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah – Pravna narava – Pripravljalni dokument

(člen 81 ES)

3. Konkurenca – Upravni postopek – Pristojnosti Komisije – Pristojnost za združitev dveh ločenih postopkov

(člen 81 ES)

4. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Škodovanje konkurenci – Merila za presojo – Protikonkurenčni cilj – Zadostna ugotovitev

(člen 81(1) ES)

5. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Kršitve – Pripis

(člena 81 ES in 82 ES)

6. Postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Zahteve obličnosti – Kratek povzetek navajanih razlogov – Enake zahteve za očitke, navedene v podporo tožbenemu razlogu

(Statut Sodišča, člen 21; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c))

7. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Škodovanje konkurenci – Merila za presojo – Protikonkurenčni cilj – Zadostna ugotovitev

(člen 81(1) ES)

8. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sporazumi med podjetji – Dokazno breme Komisije, da dokaže kršitev – Meje

(člen 81(1) ES)

9. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Dokaz – Odgovor podjetja na zahtevo Komisije po informacijah

(člena 81 ES in 82 ES)

10. Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sporazumi in usklajena ravnanja, ki pomenijo enotno kršitev

(člen 81(1) ES)

11. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Presoja glede na naravo kršitve – Zelo resne kršitve

(člen 81 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

12. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Diskrecijska pravica Komisije – Obveznost zagotoviti sorazmernost med zneskom globe in celotnim obsegom trga zadevnega proizvoda – Neobstoj

(člena 81 ES in 82 ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(3))

13. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Odvračilnost globe

(člen 81 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03)

14. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Upoštevani promet

(člen 81 ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2))

15. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Obteževalne okoliščine – Ponovna kršitev – Pojem

(člen 81 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 2)

16. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Teža kršitve – Olajševalne okoliščine – Dejansko neizvajanje sporazuma – Presoja

(člen 81 ES; Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 3, druga alinea)

Summary

1. Komisija mora glede izvedbe dokaza kršitve člena 81(1) ES dokazati kršitve, ki jih ugotovi, in predložiti dokaze, s katerimi lahko pravno zadostno dokaže obstoj okoliščin, ki pomenijo kršitev. Tako je nujno, da Komisija predloži natančne in skladne dokaze, da bi utemeljila trdno prepričanje, da je bila kršitev storjena.

Poleg tega so v okviru protikonkurenčnih ravnanj in sporazumov dejavnosti običajno tajne, sestanki so skrivni, dokumentacija o tem pa je, kolikor je mogoče, omejena. Iz tega je mogoče sklepati, da gre običajno, tudi če Komisija najde listine, ki jasno dokazujejo nedovoljeno navezovanje stikov med gospodarskimi subjekti, le za nepopolna in posamezna dokazila, tako da je treba posamezne podrobnosti pogosto rekonstruirati s sklepanjem. Zato je v večini primerov treba o obstoju ravnanja ali protikonkurenčnega sporazuma sklepati iz več naključij in indicev, ki lahko, če se obravnavajo skupaj in če ni drugih skladnih pojasnil, pomenijo dokaz o kršitvi konkurenčnih pravil.

V tem okviru nobeno pravilo niti nobeno splošno načelo prava Skupnosti Komisiji ne prepoveduje, da se v razmerju do podjetja opre na izjave drugih obdolženih podjetij. Če ne bi bilo tako, potem bi bilo dokazno breme glede ravnanj, ki je na strani Komisije, v nasprotju s členoma 81 ES in 82 ES ter preveliko in nezdružljivo z nalogo nadzora nad pravilno uporabo teh določb, ki je Komisiji dana na podlagi Pogodbe.

Natančneje, kar zadeva izjave, dane na podlagi obvestila o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah, nobena določba Komisiji ne prepoveduje uporabe teh izjav za dokazovanje obstoja kršitve konkurenčnih pravil. Ni mogoče šteti, da so te izjave brez dokazne vrednosti, ker je treba izjave, ki nasprotujejo interesom avtorja, praviloma šteti za še posebej zanesljive dokaze. Čeprav je nekaj nezaupanja do prostovoljnih navedb glavnih udeleženk nezakonitega kartela nekaj običajnega, ker bi verjetno želeli nekateri udeleženci zmanjšati pomen svojega prispevka h kršitvi in poudariti prispevek preostalih, to ne spremeni dejstva, da to, da se z zahtevo za uporabo obvestila o ugodni obravnavi želi doseči znižanje globe, ne spodbuja nujno k temu, da se predložijo izkrivljeni dokazi o dejanskem ravnanju preostalih udeleženk kartela. Vsak poskus zavajanja Komisije lahko vzbudi dvom o odkritosti in popolnosti sodelovanja predlagatelja in s tem ogrozi njegovo možnost, da je deležen neokrnjene ugodne obravnave na podlagi obvestila o ugodni obravnavi. Zlasti kadar neka oseba prizna, da je storila kršitev, in tako potrdi obstoj dejstev, ki presegajo tista dejstva, o obstoju katerih se lahko neposredno sklepa iz zadevnih dokumentov, to dejstvo a priori , če ni okoliščin, ki bi lahko temu nasprotovale, pomeni, da se je ta oseba odločila govoriti resnico.

(Glej točke od 50 do 52 in 58.)

2. Obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah je procesni in pripravljalni dokument, ki za zagotovitev učinkovitega izvajanja pravice do obrambe opredeljuje predmet upravnega postopka, ki ga je uvedla Komisija, in tako preprečuje, da bi se ta sklicevala na druge očitke v odločbi, s katero se zadevni postopek konča. Poleg tega se dejstvo, da je Komisija sestavila obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah, v nobenem primeru ne more šteti za dokaz, da je bila vzpostavljena domneva krivde zadevnega podjetja. V nasprotnem primeru bi lahko bilo z odprtjem celotnega postopka v tej zadevi kršeno načelo domneve nedolžnosti.

V teh okoliščinah priprava prvega in nato še drugega obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah sama po sebi ne more voditi v ugotovitev kakršne koli nezakonitosti.

Kar zadeva morebitne spremembe, ki naj bi jih vsebovalo drugo obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah glede na prvo obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah, je za ta procesni dokument značilno, da je začasen in da lahko presoja, ki jo pozneje opravi Komisija na podlagi pripomb, ki so jih v odgovor posredovale stranke, in drugih ugotovitev o dejstvih pripelje do drugačnih sklepov. Komisija mora namreč upoštevati dejavnike, ki izhajajo iz celotnega upravnega postopka, da bi bodisi odstopila od očitkov, ki ne bi bili utemeljeni, bodisi izboljšala ali dopolnila – glede dejanskega stanja in prava – svoje trditve za utemeljitev očitkov. Zato lahko Komisija, če je tako glede dejanskega stanja in prava med obvestilom o ugotovitvah o možnih kršitvah in končno odločbo upravičena do spremembe svoje utemeljitve, še toliko bolj upravičeno to stori med dvema obvestiloma o ugotovitvah o možnih kršitvah.

(Glej točke od 68 do 70 in 73.)

3. Na področju omejevalnih sporazumov ima Komisija iz objektivnih razlogov pravico ločiti in združiti postopke. Združena sta tako lahko dva postopka, ki se nanašata na različna proizvoda, če spadata ta dva proizvoda v isti sektor dejavnosti, še posebej ob upoštevanju fizičnih značilnosti in uporabe teh dveh proizvodov, in če se nekateri od nezakonitih sestankov med podjetji nanašajo na oba proizvoda hkrati. Poleg tega, tudi če bi bilo za kršitev, na katero se nanaša združitev, mogoče šteti, da zajema dejansko dve ločeni kršitvi, ni pomembno, ali sta bili kršitvi ugotovljeni v več odločbah ali eni sami, če zadevni kršitvi nista zastarali.

Kršitev člena 81(1) ES je lahko ne le posledica posameznega dejanja, ampak celega niza dejanj ali tudi trajajočega ravnanja. Tej razlagi ni mogoče oporekati s trditvijo, da bi lahko tudi en ali več elementov tega niza dejanj ali trajajočega ravnanja sam po sebi in ločeno pomenil kršitev navedene določbe. Kadar se različna dejanja zaradi istega cilja, ki izkrivlja konkurenco na skupnem trgu, uvrščajo v celostni načrt, lahko Komisija pripiše odgovornost za ta dejanja glede na sodelovanje pri kršitvi kot celoti. Če lahko Komisija zakonito meni, da so različni izrazi del enotne kršitve, ker so del skupnega načrta, katerega namen je izkriviti konkurenco, dejstvo, da se število in intenzivnost tajnih dogovorov razlikuje glede na zadevni trg, še ne pomeni, da kršitev ne zadeva trgov, na katerih so obravnavana ravnanja manj intenzivna in številna. Razdelitev trajajočega ravnanja, za katero je značilen en sam cilj, na več ločenih kršitev, ker se dejavnosti tajnega dogovarjanja razlikujejo glede na zadevni trg, bi bila namreč umetna.

(Glej točki 100 in 272.)

4. Pri uporabi člena 81(1) ES ni treba upoštevati konkretnih učinkov sporazuma, če se izkaže, da je njegov namen omejevanje, preprečevanje ali izkrivljanje konkurence. Zlasti glede protikonkurenčnega sporazuma, ki se izoblikuje med sestanki konkurenčnih podjetij, je kršitev člena 81(1) ES podana, kadar je namen teh sestankov omejevanje, preprečevanje ali izkrivljanje konkurence in s tem umetno organiziranje delovanja trga. V takem primeru za dokaz sodelovanja podjetja v kartelu zadošča, da Komisija dokaže, da je zadevno podjetje sodelovalo na sestankih, na katerih so bili sklenjeni protikonkurenčni sporazumi. Če je bilo sodelovanje na teh sestankih dokazano, mora to podjetje predložiti indice, s katerimi je mogoče dokazati, da je bilo njegovo sodelovanje na omenjenih sestankih brez kakršnega koli protikonkurenčnega cilja, tako da izkaže, da je konkurentom pokazalo, da na teh sestankih sodeluje z drugačnim pristopom od njihovega.

Če dokazanost uskladitve med več podjetji ne izhaja iz ugotovitve o vzporednem ravnanju na trgu, ampak iz listin, iz katerih je razvidno, da so bila nezakonita ravnanja teh podjetij posledica uskladitve, alternativna razlaga glede cen, v skladu s katero naj bi bila domnevna uskladitev cen v resnici le odziv proizvajalcev na stroške surovin in razvoj trga, ne more izpodbiti ugotovitve Komisije o obstoju kartela.

(Glej točke 103, 108 in 109.)

5. Kadar gospodarski subjekt krši pravila o konkurenci, mora v skladu z načelom osebne odgovornosti za to kršitev odgovarjati sam. Kadar pa dva subjekta sestavljata enoten gospodarski subjekt, pa dejstvo, da subjekt, ki je storil kršitev, še obstaja, samo po sebi ne preprečuje, da bi bil sankcioniran subjekt, h kateremu so bile prenesene njegove gospodarske dejavnosti. Tako izvajanje sankcije je zlasti dopustno, kadar sta ta subjekta pod nadzorom iste osebe in sta glede na tesne vezi, ki ju povezujejo na gospodarskem in organizacijskem področju, uporabljala v glavnem iste gospodarske smernice.

Če sta dve družbi ob kršitvi neposredno ali posredno v lasti iste družbe, načelo osebne odgovornosti ne nasprotuje temu, da se sankcija za kršitev, ki jo je začela prva družba in nadaljevala druga družba, v celoti naloži zadnji.

V vsakem primeru sankcija, naložena podjetju, ki pravno še obstaja, vendar ne opravlja več gospodarskih dejavnosti, ne bi imela odvračilnega učinka. Poleg tega bi se podjetja – če ni druge predvidene možnosti za naložitev sankcije drugemu subjektu od tistega, ki je storil kršitev – lahko izognila sankcijam zgolj na podlagi dejstva, da se je spremenila njihova istovetnost zaradi prestrukturiranja, prenosa ali drugih pravnih ali organizacijskih sprememb.

(Glej točke od 123 do 126 in 129.)

6. Na podlagi člena 21 Statuta Sodišča in člena 44(1)(c) Poslovnika Splošnega sodišča morata biti v vsaki tožbi navedena predmet spora in kratek povzetek tožbenih razlogov. Za dopustnost tožbe je nujno, da iz besedila tožbe izhajajo oziroma so vsaj povzeti bistveni dejanski in pravni elementi, na katerih tožba temelji. Čeprav je besedilo tožbe glede posebnih vprašanj lahko podprto in dopolnjeno s sklicevanjem na odlomke iz dokumentov, ki so ji priloženi, pa splošno sklicevanje na druga pisanja ne more nadomestiti pomanjkanja bistvenih elementov pravne utemeljitve, ki morajo biti na podlagi zgoraj navedenih določb zajeti v tožbi.

Poleg tega Splošno sodišče ni dolžno v prilogah iskati ter prepoznavati razlogov in trditev, ki bi jih lahko štelo za podlago za tožbo, ker imajo priloge le dokazno in pomožno funkcijo.

Podobno se zahteva, če se v utemeljitev tožbenega razloga navaja očitek. Tem zahtevam torej ne zadosti očitek, katerega bistveni elementi so navedeni le v prilogi k tožbi.

Podjetje teh pomanjkljivosti v fazi replike ne more odpraviti z navedbo nekaterih dejanskih in pravnih podatkov ter s sklicevanjem na nekatere priloge k tožbi ali s predložitvijo novih prilog k repliki. Vsebina replike namreč ni upoštevna pri preizkusu, ali tožba izpolnjuje pogoje iz člena 44(1) Poslovnika. Zlasti se na dopustnost tožbenih razlogov in utemeljitev, ki se v repliki uporabijo za ponovitev tožbenih razlogov iz tožbe, ni mogoče sklicevati za odpravo pomanjkljivosti glede zahtev iz člena 44(1) Poslovnika, do katerih je prišlo ob vložitvi tožbe, saj bi bil sicer zadnji določbi odvzet ves pomen.

(Glej točke 161, 162, 168 in 169.)

7. V primeru sporazumov, ki so nastali na sestankih podjetij, ki si konkurirajo, so pravila o konkurenci kršena, če imajo ti sestanki tak cilj in se namerava tako umetno organizirati delovanje trga. V tem primeru je odgovornost podjetja, ki je opredeljena v okviru kršitve, veljavno ugotovljena, če je sodelovalo na teh sestankih, pri čemer je poznalo njihov cilj, pa čeprav potem ni izvajalo katerega od tam dogovorjenih ukrepov. Bolj ali manj redna prisotnost podjetja na teh sestankih in bolj ali manj popolno izvajanje dogovorjenih ukrepov ne vplivata na obstoj njegove odgovornosti, ampak na razsežnost te odgovornosti in torej na raven sankcije.

(Glej točko 173.)

8. V praksi mora Komisija pogosto dokazati obstoj kršitve konkurenčnih pravil v okoliščinah, ki so za to neugodne, ker je lahko poteklo več let od časa nastanka dejanskega stanja kršitve in ker več podjetij, ki so bila predmet preiskave, ni dejavno sodelovalo s Komisijo. V teh okoliščinah bi se podjetje, ki je odgovorno za kršitev, prelahko izognilo sankciji, če bi se lahko sklicevalo na trditev o nenatančnosti predloženih informacij glede izvajanja nezakonitega sporazuma, kadar sta obstoj sporazuma in njegov protikonkurenčni cilj vendarle zadostno dokazana. Podjetja se v takem položaju lahko primerno branijo, če imajo možnost podati pripombe na vse dokaze, ki jih proti njim uveljavlja Komisija.

(Glej točko 177.)

9. V okviru upravnega postopka, ki poteka glede kršitve konkurenčnih pravil, imajo izjave v imenu podjetij nezanemarljivo dokazno vrednost, saj pripeljejo do precejšnjih pravnih in gospodarskih tveganj. Ta dokazna vrednost je še posebej velika, kadar so izjave podjetij potrjene z drugimi istovrstnimi izjavami.

Poleg tega so odgovori, podani v imenu podjetja, verodostojnejši kot odgovori uslužbenca, ne glede na njegove osebne izkušnje ali mnenje.

(Glej točke 179, 183, 267 in 270.)

10. Podjetje je lahko odgovorno za celoten kartel tudi, če je dokazano, da je neposredno sodelovalo le pri enem ali nekaj njegovih delih, če je, prvič, vedelo ali bi moralo vedeti, da je bilo usklajevanje, pri katerem je sodelovalo, zlasti na rednih sestankih, ki so potekali več let, del celotnega sistema, namenjenega izkrivljanju običajnega delovanja konkurence, in drugič, če je ta sistem zajemal vse sestavne dele kartela. Prav tako dejstvo, da so različna podjetja ime la različne vloge pri uresničevanju skupnega cilja, ne izključuje enakosti protikonkurenčnega namena in s tem kršitve, če je vsako podjetje na svoji ravni prispevalo k uresničevanju skupnega cilja.

(Glej točko 193.)

11. Iz opisa zelo resnih kršitev v Smernicah o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člen[om] 65(5) Pogodbe ESPJ, izhaja, da je mogoče sporazume oziroma usklajena ravnanja, ki se tako kot v tem primeru nanašajo predvsem na določitev ciljnih cen oziroma razdelitev trga, le na podlagi njihove narave opredeliti kot „zelo resne“ in ni potrebno, da Komisija dokaže dejanski vpliv takega ravnanja na trg. Podobno so horizontalni sporazumi o cenah ena izmed najhujših kršitev prava o konkurenci in jih je zato mogoče opredeliti za zelo resne.

(Glej točko 225.)

12. Komisija ima pri določitvi zneska posameznih glob, naloženih zaradi kršitve konkurenčnih pravil, diskrecijsko pravico. Na podlagi člena 23(3) Uredbe št. 1/2003 se znesek globe določi na podlagi teže kršitve in njenega trajanja. Poleg tega je navedeni znesek rezultat več računskih operacij, ki jih Komisija izvede v skladu s Smernicami o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člen[om] 65(5) Pogodbe ESPJ. Ta znesek je treba določiti zlasti na podlagi različnih okoliščin, ki se nanašajo na posamezno ravnanje zadevnega podjetja, kot je obstoj obteževalnih ali olajševalnih okoliščin.

Iz tega pravnega okvira ni mogoče sklepati, da bi morala Komisija zagotoviti sorazmerje med zneskom tako izračunanih glob in obsegom trga za zadevni proizvod za dano leto kršitve, medtem ko je zadevna kršitev trajala več let in je znesek globe odvisen tudi od drugih okoliščin, povezanih s posameznim ravnanjem podjetja.

(Glej točko 232.)

13. Pooblastilo Komisije, da naloži globe podjetjem, ki namenoma ali iz malomarnosti kršijo določbe člena 81 ES, je eno od sredstev, s katerimi lahko Komisija izvaja nadzorne naloge, ki ji jih daje pravo Skupnosti, te pa vključujejo dolžnost voditi splošno politiko, na podlagi katere se na področju konkurence izvajajo načela iz Pogodbe, in v tem smislu usmerjati ravnanje podjetij. Iz tega je mogoče sklepati, da mora Komisija pri presoji teže kršitve za določitev zneska globe skrbeti za odvračilnost svojih ukrepov, predvsem pri kršitvah, ki so še posebej škodljive za doseganje ciljev Skupnosti.

To zahteva, da je globa določena ob upoštevanju želenega vpliva na podjetje, ki mu je naložena, to pa zato, da globa ne bi bila zanemarljiva oziroma, nasprotno, prekomerna, zlasti glede na finančne zmožnosti zadevnega podjetja, v skladu z zahtevami, ki izhajajo iz potrebe po zagotavljanju učinkovitosti globe in spoštovanja načela sorazmernosti. Veliko podjetje, ki ima precejšnja finančna sredstva glede na druge udeležence kartela, lahko lažje pridobi potrebna sredstva za plačilo globe, kar z vidika zadostne odvračilnosti globe utemeljuje izrek sorazmerno višje globe – med drugim z uporabo določenega množitelja – kot se jo za isto kršitev izreče podjetju, ki takih sredstev nima. Za določitev globe je zlasti pomembno upoštevati skupni promet vsakega podjetja, udeleženega v kartelu.

Z odvračilnim ciljem, ki ga Komisija upravičeno želi uresničiti pri določitvi zneska globe, se želi zagotoviti, da bodo podjetja spoštovala pravila o konkurenci, ki so za izvajanje njihovih dejavnosti na ozemlju Skupnosti ali Evropskega gospodarskega prostora določena s Pogodbo. Iz tega izhaja, da se odvračilni množitelj, ki je lahko vključen v izračun globe, presoja glede na več dejavnikov, in ne samo glede na poseben položaj zadevnega podjetja. To načelo se med drugim uporabi, kadar Komisija določi odvračilni množitelj, ki se uporabi pri globi za določeno podjetje.

(Glej točke od 243 do 246.)

14. Okoliščina, na podlagi katere je več družb solidarno zavezanih za plačilo globe, ker skupaj tvorijo podjetje v smislu člena 81 ES, ne pomeni – glede uporabe zgornje meje, določene v členu 23(2) Uredbe št. 1/2003 – da se obveznost vsake omeji na 10 % prometa, ki ga je ustvarila v zadnjem poslovnem letu. Zgornja meja 10 % v smislu te določbe mora biti namreč izračunana na podlagi skupnega prometa vseh družb, ki sestavljajo enotni gospodarski subjekt, ki deluje kot podjetje v smislu člena 81 ES, saj je lahko le skupni promet družb, ki tvorijo podjetje, pokazatelj velikosti in gospodarske moči zadevnega podjetja.

(Glej točki 253 in 313.)

15. V točki 2 Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člen[om] 65(5) Pogodbe ESPJ, je kot primer obteževalnih okoliščin navedena ponovljena kršitev iste vrste in istega(-ih) podjetja(-ij). Pojem ponovne kršitve, kakor se razume v več nacionalnih pravnih redih, pomeni, da je neka oseba ponovila kršitve po tem, ko je za podobne kršitve že bila kaznovana. Morebitno povratništvo je eden od elementov, ki ga je treba upoštevati pri analizi teže obravnavane kršitve.

Če Komisija pri uporabi obteževalne okoliščine v zvezi s ponovno kršitvijo upošteva pojem podjetja v smislu člen 81 ES in meni, da je isto podjetje ponovilo kršitev, ne glede na to, da v zadevne kršitve vpletene pravne osebe niso bile enake, mora v podporo svoji trditvi predložiti obrazložene in natančne elemente.

Kadar so spremembe v strukturi in nadzoru zadevnih družb še posebej zapletene, mora Komisija predložiti obrazložene in natančne podatke o razvoju družb, ki so bile v lasti zadevnega podjetja pred kršitvijo, in navesti vse potrebne obrazložene elemente za ugotovitev, da so družbe, na katere se nanaša njena odločba, in družbe, na katere se nanašata prejšnji odločbi, isto podjetje v smislu člena 81 ES.

(Glej točke od 293 do 295, 298, 299 in 302.)

16. V skladu s točko 3, druga alinea, Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 17 in člen[om] 65(5) Pogodbe ESPJ, je lahko dejansko neizvajanje kršitvenih sporazumov olajševalna okoliščina. Vendar dejstvo, da podjetje, katerega sodelovanje pri usklajevanju s konkurenti je ugotovljeno, na trgu ni ravnalo tako, kot se je dogovorilo s konkurenti, ni nujno element, ki se mora kot olajševalna okoliščina upoštevati pri določitvi zneska globe, ki se mora naložiti.

Podjetje, ki kljub usklajevanju s konkurenti na trgu vodi bolj ali manj neodvisno politiko, lahko samo poskuša uporabiti kartel v svojo korist in podjetje, ki se ne oddalji od sklepov sestanka, na katerem je sodelovalo, načeloma ohrani popolno odgovornost glede sodelovanja v kartelu. Zato mora Komisija priznati, da obstaja olajševalna okoliščina, ker se kartel ni izvajal, le če lahko podjetje, ki uveljavlja to okoliščino, dokaže, da je jasno in bistveno nasprotovalo izvajanju tega kartela, in sicer tako, da je oviralo njegovo izvajanje, in če ni vzbujalo vtisa, da spoštuje sporazum, in s tem spodbudilo drugih podjetij k izvajanju zadevnega kartela. Podjetja bi tako preveč preprosto zmanjšala tveganje plačila visoke globe, če bi lahko imela korist od nedopustnega kartela in bi bila deležna znižanja globe, ker so imela le manjšo vlogo pri izvajanju kršitve, medtem ko je njihov odnos spodbudil druga podjetja, da ravnajo za konkurenco škodljiveje.

(Glej točki 306 in 307.)