Keywords

Summary



Keywords

1. Vprašanja za predhodno odločanje – Dopustnost – Zahteva po tem, da se Sodišču predloži dovolj pojasnil o dejanskem in pravnem kontekstu

(člen 234 ES; Statut Sodišča, člen 23)

2. Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje

(člena 88 ES in 234 ES)

3. Konkurenca – Skupnostna pravila – Podjetje – Pojem

4. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem

(člen 87(1) ES)

5. Pomoči, ki jih dodelijo države – Pojem

(člen 87(1) ES)

Summary

1. Potreba po razlagi prava Skupnosti, ki bi bila koristna za nacionalno sodišče, zahteva, naj ta opredeli dejansko stanje in pravni okvir, v katerega se umeščajo predlagana vprašanja, ali naj vsaj razloži dejanske okoliščine, na katere se opirajo ta vprašanja. Podatki iz predložitvene odločbe bi tako morali Sodišču omogočiti ne le, da poda koristne odgovore, ampak tudi to, da se vladam držav članic in drugim zadevnim strankam omogoči predložitev stališč v skladu s členom 23 Statuta Sodišča. Sodišče je dolžno skrbeti za uresničevanje te možnosti ob upoštevanju dejstva, da se na podlagi zgoraj navedene določbe le predložitvene odločbe vročijo zadevnim strankam. Nacionalno sodišče pa mora nujno vsaj minimalno obrazložiti razloge, zakaj je izbralo določbe Skupnosti, katerih razlago predlaga, in povezavo, ki jo je ugotovilo med temi določbami in nacionalno zakonodajo, ki se uporablja v sporu.

(Glej točke 17, 18 in 21.)

2. Presoja združljivosti ukrepov pomoči ali sistema pomoči s skupnim trgom je v izključni pristojnosti Komisije, ki deluje pod nadzorom sodišča Skupnosti. Zato nacionalno sodišče v okviru predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES Sodišča ne sme spraševati o združljivosti državnih pomoči ali sistema pomoči s skupnim trgom. Vendar pa je Sodišče, čeprav se v okviru postopka, začetega na podlagi člena 234 ES, ni dolžno izjaviti o združljivosti notranjih pravnih pravil s pravom Skupnosti niti razlagati nacionalnih zakonov ali predpisov, vseeno pristojno, da predložitvenemu sodišču posreduje vse ustrezne elemente razlage prava Skupnosti, ki mu lahko omogočijo, da presodi tako združljivost za namene sodbe v zadevi, o kateri odloča.

(Glej točki 23 in 24.)

3. V smislu prava konkurence pojem „podjetje“ zajema vse osebe, ki opravljajo gospodarsko dejavnost, ne glede na njihovo pravno obliko in način financiranja. Gospodarska dejavnost je vsaka dejavnost, ki obsega ponujanje blaga ali storitev na določenem trgu. Glede tega po eni strani način financiranja in po drugi to, da so bile subjektom podeljene določene naloge splošnega pomena, ni pomembno oziroma ne more preprečiti, da se zadevne dejavnosti štejejo za gospodarske dejavnosti.

(Glej točke 28, 29, 33 in 34.)

4. Opredelitev pomoči zahteva, da so izpolnjeni vsi pogoji iz člena 87(1) ES. Tako mora iti, prvič, za intervencijo države ali za ukrep iz državnih sredstev. Drugič, ta intervencija mora biti taka, da lahko prizadene trgovino med državami članicami. Tretjič, njenemu upravičencu mora omogočati prednost. Četrtič, izkrivljati mora konkurenco ali groziti, da jo bo izkrivljala.

Pojem pomoči ne zajema le aktivnih ravnanj, ampak tudi ukrepe, ki v različnih oblikah zmanjšujejo obremenitve, ki jih navadno imajo podjetja, in ki so potemtakem, ne da bi bile subvencije v strogem smislu besede, enake narave in imajo enake učinke.

(Glej točke 38, 39 in 42.)

5. Nacionalne ureditve, ki družbenikom družbe, ki jo nadzira država, podeljuje pravico, ki odstopa od prava Skupnosti, da izstopijo iz te družbe, če se odpovejo vsem pravicam do premoženja navedene družbe, ni mogoče opredeliti kot državno pomoč v smislu člena 87 ES.

(Glej točko 51.)