1
SL
Zbi rkaodločbsodne pr akse
1—
ECLI:EU:C:2012 :584 1SKLEPNI PR EDLOGI GENERALNE PR AVOBRANILKE
ELEANOR SHARPSTON,
predstavljeni 20. septembra 2012  
Jezik izvirnika: angleščina.Zadeva C-3 6 3 / 1 1
Epitropos tou Elegktikou Synedriou sto Ypourgeio Po litismou kai T ourismou
proti
Ypourgeio Po litismou kai T ourismou – Ypiresia D imosionomikou Elenc hou,
ob udeležbi
Konstantinosa Antonopoulosa
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki g a je vložilo Elegktiko S inedrio (G rčija))
„Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Pojem „sodišče države članice“ v smislu člena 267 PDEU — 
Računsko sodišče odloča o predhodni odobritvi državnih izdatkov — Socialna politika — Pogodba 
o zaposlitvi za določen čas — Delovni pogoji ali pogoji zaposlitve — Odsotnost z dela zaradi 
sindikalnih dejavnosti“
1. Elegktiko S inedrio (računsko s odišče) (G rčija) želi v zvezi s postopkom, ki p oteka p red njim, 
odgovore na štiri vp rašanja, ki s e nanašajo na združljivost nacionalnih določb s pravom Evropske u nije 
(v nadaljevanju: EU), ki d oločajo, kda j je za delavce v javnem s ektorju, ki s o upravičeno o dsotni z dela 
zaradi s indikalnih dejavnosti, ta odsotnost plačana ali neplačana gl ede na opredelitev d elovnega 
razmerja, predvsem gl ede na to, ali gre za zaposlitev za nedoločen ali določen čas.
2. Elegktiko S inedrio si v predložitveni odločbi prav tako p rizadeva dokazati, da g re v obravnavani 
zadevi za „sodišče države članice“ v smislu člena 267 PDEU, kot ga razlaga Sodišče. To točko je zato 
treba preveriti.
3. Zato bom svoje sklepne predloge razdelila na dva dela: prvič, pristojnost Elegktiko S inedrio, da v loži 
predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, in dr ugič, vprašanja za predhodno 
odločanje.
4. Pisna stališča so predložili K. Antonopoulos, plačilo odsotnosti čigar je predmet tega postopka, grška 
vlada i n Komisija. Iste stranke so na obravnavi 14. junija 2012 p odale ustna stališča, in so bile pri tem 
pozvane, naj se osredotočijo na pristojnost Elegktiko S inedrio za vložitev p redloga za sprejetje 
predhodne odločbe.
2 ECLI:EU:C:2012 :584SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
Pristojnost Elegktiko Sinedrio za vložitev predloga z a sprejetje predhodne odločbe
Pravni okvir
Pravo EU
5. Sodišče je v skladu s členom 267(1) PDEU pristojno z a predhodno o dločanje o vprašanjih glede 
razlage prava Unije. Drugi odstavek tega člena določa: „Kadar s e takšno vp rašanje postavi kateremu 
koli sodišču dr žave članice in ga lahko, če me ni, da j e treba glede tega vp rašanja sprejeti odločitev, ki 
mu bo omogočila sprejeti sodbo, predloži v odločanje Sodišču.“
Grško p ravo
6. Elegktiko S inedrio je bilo ustanovljeno km alu po osamosvojitvi Grčije izpod otomanskega cesarstva 
na podlagi odloka z dne 27. septembra 1833 ko t organ, ki z družuje upravno i n sodno f unkcijo po 
vzoru francoskega Cour des Comptes (računsko sodišče).
7. Del 3, oddelek 1, grške u stave iz leta 1975 , kakor je bila spremenjena, določa strukturo dr žave. 
V tem d elu člen 26 d oloča ločitev zakono dajne, izvršilne in sodne veje oblasti. Oddelek V (členi od 87 
do 100A ) se nanaša na sodstvo.
8. Člen 87 z lasti določa, da s odstvo izvajajo sodišča, ki j ih sestavljajo poklicni sodniki, ki s o 
funkcionalno i n osebno n eodvisni in ki s o pri opravljanju svojih dolžnosti podrejeni le ustavi in 
zakono m.
9. Člen 93 g rške u stave d oloča zlasti:
„2.Obravnave vseh sodišč so javne, razen kadar s odišče odloči, da b i njihova javnost bila v nasprotju 
s sprejetimi moralnimi standardi , ali kadar j e zaradi p osebnih okoliščin treba varovati zasebnost ali 
družinsko ž ivljenje strank.
3. Vse sodbe morajo biti natančno in celovito obrazložene in izrečene na javni obravnavi. […]“
10. Člen 98 u stave d oloča:
„1.Elegktiko S inedrio je pristojno p redvsem z a:
(a) nadzor nad izdatki dr žave, vključno z izdatki lokalnih skupnosti ali drugih javnopravnih oseb, za 
katere je pristojno o pravljati nadzor v skladu s posebnimi predpisi;
(b) preverjanje pogodb velike gospodarske vrednosti, katerih stranka je v skladu z zakono m dr žava ali 
katera ko li druga pravna oseba, ki j e za to izenačena z državo;
(c) nadzor nad ra čuni računovodij in lokalnih skupnosti ali drugih pravnih oseb, za ka tere je 
pristojno izvajati nadzor v skladu s točko (a);
(d) dajanje svetovalnih mnenj glede osnutkov zakono v, ki z adevajo pokojnine ali priznavanje delovne 
dobe za priznanje pravice do pokojnine v skladu s členom 73(2), in glede vseh dr ugih zadev, 
določenih z zakono m;
(e) sestavo poročila o finančni izjavi in bilanci stanja dr žave in njuno p redstavitev p arlamentu 
v skladu s členom 79(7);
2
3
2—
3—
ECLI:EU:C:2012 :584 3SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
(f) reševanje pravnih sporov glede priznanja pravice do pokojnine in nadzor nad ra čuni, določenimi 
v točki (c);
(g) reševanje primerov, ki z adevajo odgovornost civilnih ali vojaških dr žavnih uslužbencev i n 
uslužbencev lokalnih skupnosti ali drugih javnopravnih oseb za vsako izgubo, ki j o namerno a li 
iz malomarnosti povzročijo državi, lokalni skupnosti ali drugi javnopravni osebi.
2. Pooblastila Elegktiko S inedrio se določijo in izvajajo na podlagi zakona.
Določbe člena 93(2) in (3) se ne uporabijo v primerih, določenih v točkah od (a) do (d) prejšnje točke.
3. Odločbe Elegktiko S inedrio v zadevah, določenih v členu 1, niso predmet nadzora S imvoulio tis 
Epikratias (državni svet).“
11. Statut Elegktiko S inedrio je določen v odloku p redsednika 774 /1980 ( v nadaljevanju: odlok 
predsednika).
12. Elegktiko S inedrio v skladu s členom 3 tega odloka s estavljajo predsednik, p odpredsednik in 
določeno š tevilo sodnikov, ki s e delijo v dva razreda. 
Grška vlada j e na obravnavi potrdila, da s o sodniki poklicni sodniki v smislu člena 87 u stave.13. Člen 4 določa, da E legktiko S inedrio pri delu pomaga sodno o sebje. Na njegovi spletni strani 
http://www .elsyn.gr/elsyn/files/Greece0012 .pdf. ta 
organ d odaja: „Nadzorne p isarne, ki j ih v odijo p ooblaščenci sodišča (torej sodni uslužbenci 
z univerzitetno i zobrazbo, z več ko t 15 l eti izkušenj in na položaju vodje oddelka), se nahajajo 
v ministrstvih, prefekturah in ve čjih občinah ter so pooblaščene za izvajanje preventivnih in naknadnih 
nadzorov. […]“
14. Člen 7 določa mogoče sestave sodišča Elegktiko S inedrio. V skladu s členom 7(1) lahko z aseda 
v plenumu, senatih ali „klimakii“ (za ka tero se zdi, da j e sestava sui ge neris, ki i ma tako s odno ko t 
upravno v logo). V skladu s členom 7(3) vsakem u senatu predseduje podpredsednik (ali predsednik), ki 
zaseda s štirimi sodniki, dvema iz prvega ra zreda ( „symvouloi“) in dvema iz dr ugega ra zreda 
(„paredroi“); slednja imata svetovalno v logo in nimata pravice glasovati glede kon čne odločitve.
15. Člen 17 o dloka p redsednika d oloča pristojnost Elegktiko S inedrio, da p reverja, ali so bili javni 
izdatki pravilno o dobreni in ali so v skladu z vsemi upoštevnimi predpisi (člen 17(1)). Pri tem l ahko 
preverja vsako p redhodno vp rašanje, ki s e pojavi, brez omejitev d oločil o res iu dicata (člen 17(3)), ni 
pa pristojno p reverjati primernosti upravnih aktov (člen 17(5)).
16. Člen 19(1) odloka p redsednika d oloča, da p reventivne nadzore plačilnih nalogov za izdatke 
ministrstev, odvisno o d zadeve, izvajajo sodniki iz drugega razreda a li pooblaščenci Elegktiko S inedrio, 
ki delujejo v glavni pisarni zadevnega ministrstva.
17. Pristojni sodnik dr ugega ra zreda a li pooblaščenec m ora v skladu s členom 21(1) odloka 
predsednika z avrniti odobritev izdatka, ki n i v skladu s pogoji iz člena 17(1). Če se m u izdatek 
ponovno p redloži in ta ugotovi, da š e vedno n e izpolnjuje pogojev, mora zadevo odstopiti pristojnemu 
senatu Elegktiko S inedrio, ki s prejme kon čno s odbo.
18. V predložitveni odločbi je navedeno, da m ora biti sodba obrazložena v skladu s členom 141 o dloka 
predsednika 1225 /1981 ( ne glede na člen 98(2) ustave). Vendar j e bilo na obravnavi navedeno, da j avni 
postopek ni bil potreben in da v postopku n i bilo izmenjave vlog.
4
5
4—
5—
4 ECLI:EU:C:2012 :584SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
19. V predložitveni odločbi je prav tako n avedeno, da p ostopki pred Elegktiko S inedrio, kot je zadevni, 
ne zadevajo le pooblaščenca in organa, ka terega izdatek ni bil odobren – za ka tera je sodba 
zavezujoča –, temve č tudi tretjo osebo, ki j e naslovnik tega izdatka. Interese tega udeleženca zastopa 
zadevni organ, vendar j e mogoče v primeru negativne odločbe zadevnega senata v nekaterih primerih 
pri istem s enatu vložiti pritožbo, naj svojo odločbo umakne. Razen v teh izjemnih okoliščinah je sodba 
dokončna in je ni več mogoče izpodbijati s pravnim sredstvom.
20. Vendar s ta se tako z agovornik K. Antonopoulosa ko t zastopnik grške v lade na obravnavi strinjala, 
da tretja oseba dejansko n i stranka v postopku p red Elegktiko S inedrio, katerega zanima le razhajanje 
mnenj me d pooblaščencem i n organom, ki ž eli odobriti izdatek, o zakonitosti predvidenega izdatka in 
nadaljnjem p ostopku.
21. Dalje, Elegktiko S inedrio pojasnjuje – o čemer so se stranke n a obravnavi strinjale –, da n jegova 
sodba nima učinka r es iu dicata v postopkih, ki j ih pred upravnim sodiščem s proži posameznik, ki 
zoper upravni organ uveljavlja plačilo, ki n i bilo odobreno. V tem p rimeru člen 17 z akona 2145 /1993 
določa, da m ora p osameznik predložiti zadevno s odbo pristojnega senata (ali potrdilo o tem, da 
odločba, s katero je zavrnjena odobritev, ni bila vložena za presojo ali da p resoja senata poteka), ki j o 
mora sodišče, ki o dloča v stvari, upoštevati, preden izda lastno s odbo.
Postopek pred E legktiko Sinedrio v obravnavanem primeru
22. Predmet postopka p red Elegktiko S inedrio je plačilni nalog, ki g a je izdala služba za nadzor 
Ministrstva za ku lturo in turizem ( ministrstvo), da s e K. Antonopoulosu izplača znesek, ki u streza 
plači za odsotnost zaradi s indikalnih dejavnosti. Ni sporno, da p ostopek spada v pristojnost, določeno 
s členom 98(1)(a) grške u stave i n členom 17 o dredbe predsednika. Ve ndar E legktiko S inedrio 
v predložitveni odločbi navaja, da j e v nacionalnem p ravu strogo sodne narave s amo pristojnost, 
določena v členu 98(1)(f) in (g) ustave. 
Na obravnavi je grška vlada i zjavila, da j e Simvoulio tis Epikratias pred nedavnim potrdila to stališče v sodbi 22/2009 .23. Zadevni plačilni nalog je bil poslan pooblaščencu Elegktiko S inedrio, ki j e odgovoren za ministrstvo 
(pooblaščenec), da i zvede predhodni nadzor. Pooblaščenec je zavrnil potrditev z obrazložitvijo, da 
statusna ureditev d elavca v javnem s ektorju, zaposlenega za določen čas, ki n e zaseda sistemiziranega 
delovnega me sta, K. Antonopoulosu v skladu z nacionalnim p ravom n e da je pravice do plačila 
odsotnosti zaradi s indikalnih dejavnosti. 
Podrobnosti so natančneje obravnavane v delu o vprašanjih za predhodno o dločanje (glej točko 58 in naslednje).24. Ker je nalog zadeval plačilo, katerega odobritev je že zavrnil, je pooblaščenec zadevo v skladu 
s členom 21(1) odredbe predsednika o dstopil v odločanje prvemu senatu Elegktiko S inedrio.
25. Senat me ni, da j e nujna ra zlaga prava Unije, da l ahko o dloči, ali sta stališče pooblaščenca in 
nacionalno p ravo, na ka terem t emelji, v skladu s pravili Unije o enakem o bravnavanju, predvsem 
delavcev, zaposlenih za določen čas, in delavcev, zaposlenih za nedoločen čas.
6
7
8
9
6—
7—
8—
9—
ECLI:EU:C:2012 :584 5SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
Presoja
26. Sodišče v skladu z ustaljeno s odno p rakso pri presoji, ali je predložitveni organ sodišče v smislu 
člena 267 PDEU, ki j e izključno vp rašanje, ki s e nanaša na pravo Unije, upošteva vse elemente, kot so 
zakonska p odlaga organa, njegova stalnost, obvezna narava njegove sodne pristojnosti, kon tradiktornost 
postopka, uporaba pravnih pravil s strani organa in njegova neodvisnost. Poleg tega lahko n acionalna 
sodišča sprožijo postopek pred Sodiščem, le če pred njimi poteka p ostopek in če odločajo o postopku, 
ki bo privedel do izdaje sodne odločbe. 
Glej nazadnje sodbo z dne 19. aprila 2012 v zadevi Grillo Star (C-443/09, točki 20 in 21 t er navedena sodna praksa).27. Odgovor na vp rašanje, ali organ lahko s proži postopek pred Sodiščem, je tako o dvisen od njegove 
sestave in njegovih funkcij. Organ je lahko „sodišče“, kadar o pravlja sodne funkcije, in ne kadar 
opravlja upravne funkcije. Zato je treba ugotoviti, katero funkcijo opravlja v zadevnem p ravnem 
okviru, v katerem S odišču predlaga, naj razsodi. Zato ni pomem bno, da s e, kadar j e dejaven 
v drugačni sestavi ali kadar i zvaja drugačna pooblastila, zadevni organ obravnava ko t sodišče v smislu 
člena 267 PDEU. Sodišče je tako u gotovilo, da i talijansko C orte dei Conti (računsko s odišče) ne 
opravlja sodne funkcije, kadar i zvaja naknadni nadzor izdatkov vladnih organov – upravno funkcijo, ki 
jo sestavljata ocenjevanje in preverjanje posledic upravnih ukrepov. 
Glej sklepa z dne 26. novembra 1999 v zadevi ANAS ( C-192/98, Recueil, str. I-8583 , točke o d 22 d o 25 ) in z dne 26. novembra 1999 v zadevi 
RAI (C-440/98, Recueil, str. I-8597 , točke o d 13 d o 16 ). Pozneje, v sodbi z dne 21. decembra 2011 v zadevi Cicala (C-482/10, ZOdl., 
str. I-14139 ), je Sodišče ugotovilo, da n i pristojno o dgovoriti na vp rašanja, ki j ih je postavilo Corte dei Conti sezione giurisdizionale pe r la 
Regione Siciliana, ampak zato, ker predložitvena odločba ni vsebovala dovolj podatkov, da b i lahko p ostavljena vp rašanja za predhodno 
odločanje navezalo na pravila EU, katerih ra zlaga se je zahtevala; Sodišče izrecno n i preverjalo, ali je predložitveni organ v okviru postopka 
v glavni svari s odišče v smislu člena 267 PDEU (točka 31 sodbe).28. To je že dr uga zadeva, v kateri je Elegktiko S inedrio pred Sodiščem v ložilo predlog za sprejetje 
predhodne odločbe. V prvi zadevi 
Sodba z dne 22. novembra 1995 v zadevi Vougioukas (C-443/93, Recueil, str. I-4033 ). njegova pristojnost za to dejanje ni bila sporna. Elegktiko S inedrio 
je moralo v sporu v glavni stvari v navedeni zadevi razsoditi v sporu glede priznanja pokojnine osebi, 
ki je bila v okviru navedene zadeve o predeljena ko t javni uslužbenec. Bilo je torej pristojno n a podlagi 
člena 98(1)(f) grške u stave, ki d oloča pristojnost v primeru reševanja pravnih sporov, v obravnavanem 
primeru pa je pristojno n a podlagi člena 98(1)(a) ustave, ki d oloča pristojnost v primeru nadzora nad 
izdatki dr žave. Zdi se, da s e prva pristojnost na podlagi nacionalnega prava obravnava ko t strogo 
sodna, druga pa ne. 
Glej točko 22 zgoraj.29. Dvomi o pristojnosti Elegktiko S inedrio z a v ložitev p redloga z a p redhodno o dločanje 
v obravnavanem p rimeru, ki s e tako l ahko p ojavijo, ne zadevajo njegove n arave. Predvsem j e 
nedvomno s talni organ z zakonsko p odlago, ki g a sestavljajo sodniki, katerih neodvisnost ni sporna, 
katerih pristojnost (v zadevah, ko t je obravnavana) je obvezna in ki u porabljajo pravna pravila, vključno 
(v zadevah, ko t je obravnavana) z določbami prava Unije. Takšni dvomi prej zadevajo vp rašanja 
o njegovi funkciji v sporu v glavni svari. Predvsem j e treba ugotoviti, ali je Elegktiko S inedrio zadeva 
predložena, da v sodnem p ostopku r ešuje spor me d enakovrednima strankama ali da v upravnem 
postopku p reveri odločbo, ki j o je izdal član lastnega osebja, in ali bo njegova sodba imela enak 
položaj in učinek ko t sodbe rednega sodišča.
10
11
12 13
14
15
16
10—
11—
12—
13—
14—
15—
16—
6 ECLI:EU:C:2012 :584SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
30. Pred obravnavanjem t eh točk bi bilo smiselno n a kra tko p reučiti zgodovino s odne prakse Sodišča 
na tem p odročju. V zgodnjem o bstoju Sodišča se vp rašanje, ali je sodišče dr žave č lanice m ogoče 
opredeliti kot predložitveni organ, ni pogosto pojavljalo, 
Videti je, da j e bil edini primer pred letom 1980 s odba z dne 30. junija 1966 v zadevi Vaassen-Göbbels (61/65, Recueil, str. 261), čeprav se je 
vprašanja dotaknila sodba z dne 14. decembra 1971 v zadevi Politi (43/71, Recueil, str. 1039 ) in je mogoče, da s e je bežno n avajala v drugih 
sodbah. v zadnjih treh desetletjih pa je bilo izdanih 
približno 50 s odb v zadevah, v katerih se je pojavil tak dvom. 
Razmerje se nekoliko p reveša na stran sprejemanja, in ne zavračanja predlogov za predhodno o dločanje organov, katerih status je sporen. 
V približno š tirih pe tinah zadev s e zdi, da j e sklep p recej jasen: ali je bila sodba Sodišča v skladu s sklepnimi predlogi generalnega 
pravobranilca ali pa je bilo o stvari o dločeno b rez uradnih predlogov, kar o bičajno ka že na nezahtevnost ali nespornost.31. Najbolj nazornih je 11 z adev, v katerih je Sodišče razsodilo v nasprotju z mnenjem g eneralnega 
pravobranilca. Približno e nako j e tistih, v katerih je generalni pravobranilec zavzel stališče, naj se 
predložitveni organ ne obravnava ko t sodišče dr žave č lanice, Sodišče pa je ra zsodilo, naj se (šest 
zadev 
Sodbe z dne 17. septembra 1997 v zadevi Dorsch Consult (C-54/96 R ecueil, str. I-4961 ); z dne 4. februarja 1999 v zadevi Köllensperger in 
Atzwanger (C-103/97, Recueil, str. I-551); z dne 21. marca 2000 v združenih zadevah Gabalfrisa in dr ugi (od C-110/98 d o C-147/98, Recueil, 
str. I-1577 ); z dne 6. julija 2000 v zadevi Abrahamsson in Anderson ( C-407/98, Recueil, str. I-5539 ); z dne 29. novembra 2001 v zadevi De 
Coster (C-17/00, Recueil, str. I-9445 ) in z dne 18. oktobra 2007 v zadevi Österreichischer Rundfunk (C-195/06, ZOdl., str. I-8817 ).), in tistih, v katerih je razsodilo obratno ( pet zadev 
Sodbe z dne 19. oktobra 1995 v zadevi Job Centre (C-111/94, Recueil, str. I-3361 ); z dne 12. novembra 1998 v zadevi Victoria F ilm 
(C-134/97, Recueil, str. I-7023 ); z dne 31. maja 2005 v zadevi Syfait in dr ugi (C-53/03, Recueil, str. I-4609 ); z dne 27. aprila 2006 v zadevi 
Standesamt Stadt Niebüll (C-96/04, ZOdl., str. I-3561 ) in z dne 14. junija 2011 v zadevi Miles in dr ugi (C-196/09, ZOdl., str. I-5105 ).). Presenetljivo je, da s o v prvi skupini 
zadev t rije generalni pravobranilci, ki s o izhajali z romanske c ivilnopravne podlage 
Sklepni predlogi generalnih pravobranilcev T esaura (Dorsch Consult), Saggia (Köllensperger in Atzwanger, Gabalfrisa ter Abrahamsson in 
Anderson) ter Ruiz-Jaraboja Colomerja (De Coster in Österreichischer Rundfunk)., v bistvu 
zagovarjali stališče, da s o le sodišča v ožjem s mislu pristojna, da v ložijo predlog za sprejetje predhodne 
odločbe, v drugi skupini pa so štirje generalni pravobranilci na neromanski p odlagi 
Sklepni predlogi generalnih pravobranilcev E lmerja (Job Centre), Fennellyja (Victoria F ilm) in Jacobsa (Syfait in Standesamt Stadt Niebüll) 
ter moji (Miles) – čeprav je treba poudariti, da j e bil v tem p rimeru predmet status organa ko t sodišča države članice, in ne sodišča ko t 
takega. zastopali širši 
pristop, naj Sodišče zaradi e kono mičnosti postopka i n enotne uporabe prava U nije odgovori n a 
upoštevna vp rašanja organov, ki i majo lastnosti sodišča in m orajo pri reševanju pomem bnega spora 
uporabljati pravna pravila.
32. Vendar j e mogoče, da j e Sodišče s tem, da s e je izognilo obema pristopoma, izbralo vme sno s odno 
pot me d sredozemskim formalizmom in anglo-skandinavsko n eformalnostjo – čeprav je prav tako 
mogoče, kot je navedel generalni pravobranilec Ruiz-Jarabo Colomer v zadevi De Coster 
Sodba, navedena v opombi 12, točka 14, sklepnih predlogov., da j e bil 
splošni pristop bolj kazuističen ko t znanstven. Menim, da b i bilo primerno, da b i Sodišče nakazalo, 
v obravnavani zadevi ali ob primerni priložnosti v bližnji prihodnosti, v zvezi z obširnim ko rpusom do 
zdaj obravnavane sodne prakse, ki j o je zbralo, ali sledi ka teremu od teh pristopov, ki s o ju predlagali 
generalni pravobranilci v zgoraj navedenih zadevah, ali sledi ka teremu ko li vodilnemu načelu, ki j e 
različno o d obeh, ali pa je treba vsako z adevo ugotavljati znova in na podlagi lastnih značilnosti.
33. Na tem me stu si ne bom prizadevala znova navesti vsega dosedanjega razvoja sodne prakse Sodišča, 
kar j e bilo že m nogokrat storjeno v sklepnih predlogih v zadevah, o katerih je že bilo odločeno, 
predvsem v tistih, ki s o navedene v opombah 12 in 13 . Poudarila bom zgolj tri točke, ki b i jih po 
mojem m nenju Sodišče moralo upoštevati.
34. Prvič, čeprav se sme u gotavljati, ali je neki organ „sodišče države članice“, samo na podlagi prava 
Unije (in s strani Sodišča), se lahko s lednje presoja samo na podlagi predpisov, ki d oločajo ureditev 
zadevnega organa in posamičnega postopka, ki s e vodi pred njim. To so vp rašanja nacionalnega prava. 
Tako m ora Sodišče utemeljiti svojo odločitev n a podlagi pravil, ki d oločajo delovanje zadevnega organa, 
čeprav nima pristojnosti za razlago teh pravil. Verjetnost napačnega razumevanja ali nerazumevanja bi
17
18
19
20
21
17—
18—
19—
20—
21—
ECLI:EU:C:2012 :584 7SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
 pri tem s icer bila majhna, vendar j e ni mogoče izključiti. Zato se mi zdi, da m ora S odišče, izbrati 
manjše tveganje, in ne ve čje. Manjše tveganje je odgovoriti organu, katerega pristojnost za vložitev 
predloga za predhodno o dločanje je sporna, in ve čje je tveganje pustiti vp rašanje prava U nije 
nepojasnjeno, z možnostjo odstopanj pri uporabi na nacionalni ravni.
35. Drugič, navedla sem pe t zadev, v katerih so generalni pravobranilci me nili, da j e zahteva dopustna, 
vendar j e Sodišče presodilo nasprotno. Če sledimo trem p rimerom, so bila vp rašanja, na katera ni bilo 
odgovorjeno, ponovno z astavljena Sodišču v drugih, ve ndar p odobnih primerih, in je bilo nanje treba 
odgovoriti. V vseh treh primerih je bilo potrebno d odatno m nenje (v dveh primerih m nenje drugega 
generalnega pravobranilca), tako da j e temeljno vp rašanje obravnaval dvakrat l generalni pravobranilec 
in je Sodišča o njem ra zsodilo približno d ve ali tri leta po prvi sodbi. 
V bistvu ista vp rašanja ko t v zadevi Job Centre (C-111/94, navedena v opombi 13) so bila ponovno p ostavljena, ko j e Sodišče presojalo 
pritožbo zoper sodbo sodišča, katerega predlog za sprejetje predhodne odločbe je bil razglašen ko t nedopusten, v sodbi z dne 11. decembra 
1997 v zadevi Job Centre (C-55/96 R ecueil, str. I-7119 ); dejansko e naka vp rašanja ko t tista v zadevi Syfait in dr ugi je vložilo dr ugo sodišče 
v združenih zadevah Lelos kai S ia in dr ugi (C-468/06 d o C-478/06, ZOdl., I-7139 ) in v bistvu ista vp rašanja ko t v zadevi Standesamt Stadt 
Niebüll so bila vložena v drugem p ostopku, ki j e izhajal iz enakih dejstev, v zadevi Grunkin in Paul (C-353/06, ZOdl., str. I-7639 ). V zadnjih 
dveh primerih je generalni pravobranilec Jacobs, ki j e napisal prve s klepne predloge, zapustil Sodišče in ga je zamenjal drug generalni 
pravobranilec (generalni pravobranilec Ruiz-Jarabo Colomerj in jaz). Takšne okoliščine ne govorijo 
v prid n ajvečji ekono mičnosti postopka.
36. Tretjič, navajam m nenje generalnega pravobranilca Ruiz-Jaraboja Colomerja iz sklepnih predlogov 
v zadevi Österreichischer Rundfunk 
Sklepni predlogi, navedeni v opombi 12, točka 37.: „[…] morali [bi] dovoljevati, da s e nesodni organi vme šavajo 
v ta dia log […], če za njihove o dločbe ni mogoč sodni nadzor in tako z adnja beseda n e pripade 
nacionalnemu pravnemu redu; to bi moral biti pogoj, da l ahko d oločen organ predloži vprašanje za 
predhodno o dločanje, saj se s tem p repreči nevarnost, da b i nekateri sektorji prava [Unije] ostali zunaj 
povezovalne intervencije Sodišča“.
37. Ob primerjavi tega mnenja s sodno p rakso Sodišča na tem p odročju sem v primerih, v katerih ob 
uporabi me ril, ki j ih je razvilo Sodišče 
Glej točki 26 in 27., ostaja prostor za dvom, bolj naklonjena liberalnemu pristopu.
38. Če se vrnem k obravnavani zadevi, lahko p o mojem m nenju do ugotovitve S odišča, da E legktiko 
Sinedrio ni pristojno v ložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe v zadevnem p ostopku, vodijo štirje 
dejavniki. Prvič, ti postopki se po nacionalnem p ravu ne štejejo za strogo sodne. Drugič, predhodni 
nadzori se lahko p rimerjajo z naknadnimi nadzori, v zvezi s katerimi je sodišče v zadevah ANAS i n 
RAI 
Navedeni v opombi 7. ugotavljalo, da s o bolj upravni ko t sodni. Tretjič, ena od strank postopka v glavni stvari – 
pooblaščenec – je uradnik samega Elegktiko S inedrio. Četrtič, čeprav je sodba zadevnega senata 
dokončna, kar z adeva predhodno o dobritev z adevnega izdatka, in ni podrejena no benemu nadzoru 
s strani nadrejenega organa, ni dokončna, kar z adeva zahtevek K. Antonopoulosa do plačila; v primeru 
neugodne sodbe se zdi, da l ahko še vedno v loži svoj zahtevek pri upravnem s odišču, pri ka terem l ahko 
zahteva sklep, da g a ministrstvo v tem p rimeru poplača. Če se takšnemu zahtevku u godi, bi bilo treba 
izdatek odobriti.
39. Menim, da p rva točka n ikakor ni odločilna. Sodišče je vselej štelo, da j e za ugotovitev, ali je predlog 
za sprejetje predhodne odločbe dopusten, odločilna opredelitev o rgana ali postopka n a podlagi prava 
Unije, in ne na podlagi nacionalnega prava. 
Glej točko 26.40. Prav tako me nim, da o dločb Sodišča v zadevah ANAS i n RAI ni mogoče učinkovito prenesti na 
zadevni primer. Res je, da b odo nadzori nad izdatki dr žave ve dno i meli veliko e nakih lastnosti, ne 
glede na to, ali so predhodni ali naknadni. Vendar j e iz sklepov v zgodnejših zadevah jasno, da s e je 
Sodišče opiralo izključno n a stališča italijanske v lade in Komisije, v katerih se poudarja razlika me d
22
23
24
25
26
27
22—
23—
24—
25—
26—
27—
8 ECLI:EU:C:2012 :584SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
 predhodnimi in naknadnimi nadzori C orte dei Conti. Še posebej je bil prvi v mnogih pogledih 
primerljiv s sodno f unkcijo, drugi pa ni bil le naknadno v rednotenje ukrepov, ki s o že bili izvedeni, 
ampak je temeljil na me rilih, ki n iso izhajali izključno i z pravnih pravil. 
Glej predvsem s klep v zadevi ANAS ( naveden v opombi 7, točka 16 in naslednje). V obravnavani zadevi je 
naloga Elegktiko S inedrio, da u gotovi, ali morajo biti načrtovani izdatki o dobreni, zgolj na podlagi 
pravnih pravil.
41. Glede tretje točke je zadevo mogoče primerjati z zadevo Corbiau 
Sodba z dne 30. marca 1993 ( C-24/92, Recueil, str. I-1277 , točke d o 15 d o 17 ) in sklepni predlogi generalnega pravobranilca Darmona (točke 
od 3 d o 55)., v kateri je predlog za sprejetje 
predhodne odločbe vložilo Directeur des Contributions Directes et des Accises (direktor za neposredne 
davke in trošarine) Velikega vojvodstva Luksemburg v upravnem p ritožbenem p ostopku, ki g a je sprožil 
davkoplačevalec zoper odločbo oddelka dir ektorata, ki d eluje pod vodstvom dir ektorja. Sodišče je 
menilo, da j e dir ektor, čeprav sta luksemburška vlada i n Komisija zastopali mnenje, da v teh postopkih 
opravlja primerno s odno f unkcijo, ni deloval kot tretja oseba v razmerju do dir ektorata, ki j e sprejel 
odločbo, ki j e bila predmet spora v postopku, ker je imel nesporno o rganizacijsko p ovezavo z oddelki, 
ki so opravili davčno p resojo, zoper ka tero je bila pri njem v ložena pritožba. Podobno j e Sodišče 
v zadevi Syfait 
Navedena v opombi 13 (točka 33). poudarilo funkcionalno p ovezavo me d Epitropi Antagonismou (komisija, pristojna za 
konkurenco), organom o dločanja, in njegovim s ekretariatom, preiskovalnim o rganom, na predlog 
katerega odloča.
42. V obravnavani zadevi grška v lada v svojih pisnih stališčih izraža dvome gl ede tega, ali Elegtiko 
Sinedrio nastopa ko t tretja oseba v razmerju do pooblaščenca. Elegtiko S inedrio samo v predložitveni 
odločbi poudarja popolno f unkcionalno l očenost zadevnega senata od pooblaščenca, katerega naloge 
so omejene na (i) podati in potrditi svojo predhodno p resojo, (ii) posredovati spor senatu in (iii) 
predstaviti le dejstva in ra zloge, zaradi ka terih izdatka n i odobril. Senat nato na podlagi vseh izjav 
odloči o sporu, ki j e v predložitveni odločbi opisan ko t tristranski spor me d pooblaščencem, državnim 
organom, katerega izdatek ni bil odobren, in domnevnim upravičencem d o izdatka.
43. Glede na navedbe na obravnavi, čeprav funkcionalna ločenost me d zadevnim s enatom i n 
pooblaščencem n a obravnavi ni bila prerekana, se zdi vp rašljivo, ali je spor res mogoče opredeliti za 
tristranski. Kar z adeva postopek, se zdi, da s enat razsodi me d nasprotnimi stališči ministrstva in 
pooblaščenca. 
Čeprav postopek v zvezi s K. Antonopoulosom ni inter partes, pa vse kaže, da j e v zvezi z ministrstvom in pooblaščencem. Čeprav interes K. Antonopoulosa glede izida n i sporen, je tako r ekoč le opazovalec 
postopka. Grška v lada i n Komisija tako me nita, da j e vloga senata no tranje, upravne narave. Komisija 
jo je primerjala z vlogo Skatterättsnämnden iz postopka v glavni stvari v zadevi Victoria F ilm 
Navedena v opombi 13., ki jo 
je Sodišče (nasprotno o d generalnega pravobranilca) opredelilo ko t izvrševanje upravnih funkcij, kadar 
sprejema zavezujoče predhodne odločbe.
44. Čeprav razumem ra zmišljanja, ki s o privedla grško v lado in Komisijo do tega stališča, me nim, da 
položaj ni tako n edvoumen, in je treba da ti poseben pomen dejstvu, da j e zadevni senat Elegktiko 
Sinedrio funkcionalno n eodvisen tako o d m inistrstva ko t od pooblaščenca in da j e njegova vloga 
razsoditi me d njima z zavezujočim u činkom in na podlagi pravnih pravil. Ker kljub temu obstajajo 
razlogi za dvom, predlagam, da s e dvome o dpravi tako, da s e predlog za sprejetje predhodne odločbe 
obravnava, in ne zavrže. 
Poleg tega glej točko 37.45. Končno, kar z adeva četrti dejavnik – ali ima odločba, ki j o bo izdalo Elegktiko S inedrio v postopku 
v glavni stvari, enak učinek ko t odločba rednega sodišča – se zdi ko ristno, da s e upoštevata oba možna 
izida.
28
29
30
31
28—
29—
30—
31—
ECLI:EU:C:2012 :584 9SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
46. Če bi odločba določala, da s e plačilo ne odobri, to, kot kaže, ne bi oviralo K. Antonopoulosa, da 
vloži – in m u z njim m orda u spe – pravno s redstvo pri upravnem s odišču, ki z odločbo ne bo 
vezano. 
Vse kaže, da b i lahko z ačel postopek pred temi sodišči brez čakanja na odločbo Elegktiko S inedrio – glej točko 21. Zdi se, da n aj negativna odločba Elegktiko S inedrio ne bi zavezujoče posegala v morebitno 
pravico do plačila, katere naslovnik je lahko K. Antonopoulos. Pod temi pogoji bi se zdelo razumno, 
da b i lahko le upravna sodišča, katerih odločbe so dokončne in zavezujoče za vse stranke, pri Sodišču 
vložila predlog za sprejetje predhodne odločbe. Ve ndar t o ni tako v nasprotnem p rimeru – kar 
pomeni, da p ooblaščenec ne more vložiti zahtevka z a izdajo sklepa, ki b i prepovedal izdatek, kl jub 
nasprotni odločbi senata. 
Glej točko 19. Če senat odloči, da s e mora izdatek odobriti, pooblaščenec njene odločitve 
ne more izpodbijati in iz same n arave p ostopka izhaja, da j e ne bosta izpodbijala ne ministrstvo ne 
K. Antonopoulos. V tem p rimeru bi bila s pravnega vidika izdana dokončna in zavezujoča odločba in 
ne bi bilo m ogoče pri no benem dr ugem s odnem o rganu vložiti pravnega sredstva, niti v obliki 
pritožbe, niti začeti ka terega ko li drugega postopka – ter tako, če Elegktiko S inedrio ne bi bilo 
opredeljeno ko t sodišče dr žave č lanice, pri Sodišču ne bi bilo m ogoče vložiti predloga za sprejetje 
predhodne odločbe. 
Glej točko 36.47. Ne zdi se mogoče pogojevati pristojnosti organa, da v loži predlog za sprejetje predhodne odločbe – 
in s tem n jegove o predelitve ko t sodišča dr žave č lanice v smislu člena 267 PDEU – s tem, ali bo 
odločba, s katero bo odločil v postopku, pozitivna ali negativna, kadar z a sprejetje odločitve p otrebuje 
predhodno o dločbo. Glede na to, da j e ena od m ogočih odločb Elegktiko S inedrio nedvomno 
enakovredna sodbam rednih sodišč, me nim, da s e m u ne bi smelo preprečiti vložitve p redloga za 
sprejetje predhodne odločbe, ker druga možna odločba takšnega položaja ne bi imela.
48. Iz vsega navedenega – predvsem v točkah od 34 d o 37 – ugotavljam, da j e treba Elegktiko S inedrio 
v obravnavanem p rimeru v okviru spora, o katerem o dloča, opredeliti kot sodišče države članice, ki s me 
vložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe v smislu člena 267 PDEU.
Vprašanja za predhodno odločanje
Pravni okvir
Pravo EU
49. Postopek v glavni stvari z adeva delovno ra zmerje, ki s e je kon čalo pred začetkom ve ljavnosti 
Lizbonske p ogodbe. V takratni različici je člen 136 ES 
Postal, z manjšimi spremem bami v besedilu, člen 151 PDEU., prvi odstavek, določal:
„Skupnost in dr žave članice si ob upoštevanju temeljnih socialnih pravic, kakor so določene v Evropski 
socialni listini, podpisani v Torinu 18. oktobra 1961 , in v Listini Skupnosti o temeljnih socialnih 
pravicah delavcev iz leta 1989 , prizadevajo za naslednje cilje: spodbujanje zaposlovanja, izboljšanje 
življenjskih razmer in delovnih pogojev, tako da s e ob ohranjanju izboljšav omogoči njihova uskladitev, 
ustrezno s ocialno z aščito, dia log me d socialnimi partnerji, razvoj človeških virov za trajno v isoko 
zaposlenost in boj proti izključenosti.“
32
33
32—
33—
10 ECLI:EU:C:2012 :584SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
50. V členu 137 ES 
Postal, z manjšimi spremem bami v besedilu, člen 153 PDEU. je še posebej določeno:
„1.Z namenom d oseči cilje iz člena 136 S kupnost podpira i n dopolnjuje dejavnosti držav članic na 
naslednjih področjih:
[…]
(b) delovni pogoji;
[…]
5. Določbe tega člena se ne uporabljajo za plače, pravico združevanja, pravico do stavke ali pravico do 
izprtja.“
51. V členu 139 ES 
Postal, z manjšimi spremem bami v besedilu, člen 155 PDEU. je še posebej določeno:
„1.Če socialni partnerji tako ž elijo, lahko dia log me d njimi na ravni Skupnosti privede do pogodbenih 
razmerij, tudi sporazumov.
2. Sporazumi, sklenjeni na ravni Skupnosti, se izvajajo bodisi v skladu s postopki in prakso socialnih 
partnerjev in dr žav članic ali v zadevah iz člena 137 n a skupno z ahtevo podpisnic s sklepom S veta, 
sprejetim na predlog Komisije.
[…]“
52. Člen 12(1) Listine Evropske u nije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) zagotavlja „pravico 
do m irnega zbiranja in združevanja na vseh ra vneh, z lasti na področju političnih, sindikalnih in 
državljanskih zadev, kar v ključuje pravico vsakogar, da s kupaj z drugimi zaradi z aščite svojih interesov 
ustanavlja sindikate in se vanje včlanjuje.“
53. Člen 20 L istine zagotavlja enakost pred zakono m, člen 21(1) prepoveduje vsakršno di skriminacijo 
„na podlagi spola, rase, barve ko že, narodnostne pripadnosti ali socialnega porekla, genetskih 
značilnosti, jezika, vere ali prepričanja, političnega ali drugega prepričanja, pripadnosti narodnostni 
manjšini, gmotnega stanja, rojstva, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti“, člen 21(2) pa 
prepoveduje diskriminacijo na podlagi državljanstva.
54. Člen 28 L istine določa:
„Delavci in delodajalci ali njihove o rganizacije imajo v skladu s pravom U nije ter nacionalnimi 
zakono dajami in običaji pravico pogajati se in sklepati ko lektivne pogodbe na ustreznih ra vneh, 
v primeru nasprotja interesov pa do ko lektivnih ukrepov za obrambo svojih interesov, vključno 
s stavko.“
34
35
36
34—
35—
36—
ECLI:EU:C:2012 :584 11SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
55. Tri ev ropske me dpanožne organizacije 
Evropska kon federacija sindikatov (ETUC), Združenje ev ropskih industrijskih in delodajalskih kon federacij (UNICE) in Evropski center za 
podjetja z javno u deležbo(CEEP). so 18. marca 1999 s prejele okvirni sporazum o delu za 
določen čas (v nadaljevanju: okvirni sporazum). Okvirni sporazum je priloga k Direktivi 1999 /70 ( v 
nadaljevanju: Direktiva), 
Direktiva Sveta 1999 /70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem s porazumu o delu za določen čas, sklenjenem me d ETUC, UN ICE in CEEP 
(UL L 175, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 368). ki j e bila sprejeta na podlagi člena 139(2) ES. Člen 2 Direktive je državam 
članicam n alagal, naj zagotovijo, da b odo sprejeti vsi ustrezni ukrepi za izvrševanje okvirnega 
sporazuma do 10. julija 2001 ( ali najkasneje do 1. julija 2002 ).
56. Določba 3, točka 2, okvirnega sporazuma določa, da j e „primerljiv delavec, zaposlen za nedoločen 
čas“ „oseba, ki i ma pogodbo o zaposlitvi ali delovno ra zmerje za nedoločen čas v istem p odjetju, 
opravlja enako a li podobno d elo/poklic, pri čemer se upošteva izobrazba/strokovnost“.
57. Določba 4, točka 1, okvirnega sporazuma določa:
„Delavce, zaposlene za določen čas, se glede pogojev zaposlitve n e sme o bravnavati manj ugodno ka kor 
primerljive d elavce, zaposlene za nedoločen čas, razen kj er je ra zlično o bravnavanje upravičljivo iz 
objektivnih razlogov.“
Grško p ravo
58. Iz predložitvene odločbe je razvidno, da č len 103 u stave, ki u reja položaj državnih in dr ugih javnih 
uslužbencev, loči me d tremi skupinami glede na naravo delovnega razmerja. Te so:
(a) javni funkcionarji, zaposleni za nedoločen čas, ki z asedajo sistemizirana delovna me sta v skladu 
z zakono m; pogoji njihove zaposlitve so določeni v posebnih predpisih;
(b) delavci v javnem s ektorju v zasebnopravnem d elovnem ra zmerju, ki s o zaposleni za določen ali 
nedoločen čas, ki z asedajo nekatera sistemizirana delovna me sta v skladu z zakono m, vendar j ih 
je mogoče premestiti, delovnega razmerja za določen čas pa jim ni mogoče spremeniti v delovno 
razmerje za nedoločen čas; nekateri pogoji njihove zaposlitve so določeni v posebnih predpisih;
(c) delavci v zasebnopravnem d elovnem ra zmerju z a d oločen č as, ki s o z aposleni zaradi 
nepredvidenih in nujnih potreb in ki n e zasedajo sistemiziranih delovnih me st, delovnega 
razmerja za določen čas pa ni mogoče spremeniti v delovno ra zmerje za nedoločen čas; nekateri 
pogoji njihove zaposlitve so določeni v posebnih predpisih.
59. Zakon 1264 /1982 j e določal sistem o dsotnosti zaradi s indikalnih dejavnosti za določen čas – 
v določenih p rimerih d o 15 dni odsotnosti me sečno – o dvisno o d p omem bnosti sindikalne 
organizacije in vloge, ki j o ima član sindikata v njej. Takšna odsotnost se je obravnavala ko t delovni čas 
v vseh pogledih, ra zen glede pravice do nadomestila, pri čemer je bil sindikat zavezan plačati zadevne 
prispevke z a socialno v arnost. 
In, na podlagi drugih predpisov, plačati nadomestilo. Ta zakon v ta namen ni razlikoval me d ra zličnimi vrstami delovnih 
razmerij.
60. Zakon 1400 /1983 j e ka sneje določil, da s e javnim funkcionarjem i n delavcem v zasebnopravnem 
delovnem ra zmerju, ki z asedajo sistemizirano d elovno me sto (skupini (a) in (b) v točki 58), zadevna 
odsotnost zaradi s indikalnih dejavnosti plača. Vendar v času, na ka terega se nanaša postopek v glavni 
stvari, za delavce v zasebnopravnem d elovnem ra zmerju za določen čas, ki s o zaposleni zaradi 
nepredvidenih in nujnih potreb in ki n e zasedajo sistemiziranega delovnega me sta (skupina (c) 
v točki 58), takšne pravice do nadomestila ni bilo.
12 ECLI:EU:C:2012 :584SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
Dejansko stanje, postopek in predložena vprašanja
61. K. Antonopoulos je b il od no vembra 2008 d o o ktobra 2009 z aposlen p ri m inistrstvu 
v zasebnopravnem d elovnem ra zmerju za določen čas (kar u streza skupini (c) zgoraj). Bil je član 
sindikata in je bil v tem o bdobju upravičen do 34 dni odsotnosti zaradi s indikalnih dejavnosti. 
Ministrstvo m u je imelo namen izplačati plačo ob upoštevanju teh 34 dni, vendar j e pooblaščenec 
zavrnil odobritev p lačila z obrazložitvijo, da n a podlagi vrste delovnega razmerja K. Antonopoulos do 
tega plačila ni upravičen.
62. Prvi senat Elegktiko S inedrio m ora u gotoviti, ali je manj ugodno o bravnavanje, ki s o ga deležni 
delavci v položaju K. Antonopoulosa, v skladu z določbami prava U nije. Sodišču v predhodno 
odločanje predlaga ta vp rašanja:
„1.Ali odobritev p lačila delavcu za njegovo odsotnost z dela zaradi s indikalnih dejavnosti pomeni 
delovni pogoj ali pogoj zaposlitve v smislu prava U nije? Natančneje, ali zakonske d oločbe 
o odobritvi neplačanega opravljanja sindikalnih d ejavnosti za delavce v javnem s ektorju 
v delovnem ra zmerju za določen čas, ki n e zasedajo sistemiziranega delovnega me sta in so člani 
odbora s indikalne organizacije, pomenijo „delovni pogoj“ iz člena 137(1)(b) ES in „pogoj 
zaposlitve“ iz določbe 4(1) okvirnega sporazuma ali pa se to vp rašanje nanaša na področji plač 
in pravice združevanja, ki s ta izvzeti iz prava Unije?
2. Če je odgovor na prejšnje vp rašanje pritrdilen, ali je delavec v delovnem ra zmerju zasebnega 
prava za nedoločen čas v javni službi, ki z aseda s istemizirano d elovno me sto in opravlja enako 
delo ko t delavec v delovnem ra zmerju zasebnega prava za določen čas, ki n e zaseda 
sistemiziranega delovnega me sta, morda „primerljiv“ s takim d elavcem v smislu določb 3, 
točka 2, in 4, točka 1, okvirnega sporazuma in ali dejstvo, da u stava (člen 103) in ustrezni 
izvedbeni zakoni določajo zanj posebno s tatusno u reditev [ glede zaposlovanja in posebnih 
jamstev v skladu s členom 103(3) ustave], zadostuje za to, da s e ne šteje za „primerljiv“ 
z delavcem v delovnem ra zmerju zasebnega prava za določen čas, ki n e zaseda s istemiziranega 
delovnega me sta?
3. Če sta odgovora na prejšnji vprašanji pritrdilna:
(a) če iz nacionalnih določb izhaja, da s e plačana odsotnost zaradi s indikalnih dejavnosti (do 
9 dni na me sec) odobri delavcem v javnem s ektorju v delovnem ra zmerju za nedoločen čas, 
ki zasedajo sistemizirano d elovno me sto in so člani odbora sindikalnega združenja na drugi 
stopnji, me dtem ko s o delavci z enako s indikalno f unkcijo, ki s o zaposleni pri isti javni 
službi za določen čas in ne zasedajo sistemiziranega delovnega me sta, zaradi o pravljanja 
sindikalnih dejavnosti upravičeni le do neplačanega dopusta v enakem t rajanju, ali to 
razlikovanje pomeni manj ugodno o bravnavanje druge skupine delavcev v smislu določbe 4, 
točka 1, okvirnega sporazuma; in
(b) ali samo časovno o mejeno d elovno ra zmerje dr uge skupine delavcev in ra zličnost njihove 
splošne statusne ureditve ( na ra vni zaposlovanja, napredovanja, prenehanja delovnega 
razmerja) lahko p omenita opravičljive ra zloge za tako n eenakost?
4. Ali sporno ra zlikovanje me d sindikalisti, ki s o d elavci, zaposleni za n edoločen č as na 
sistemiziranem d elovnem me stu v javni službi, in tistimi, ki i majo enako s indikalno f unkcijo in 
delajo v isti javni službi za določen čas in ne zasedajo sistemiziranega delovnega me sta, pomeni 
kršitev n ačela prepovedi di skriminacije pri uresničevanju sindikalnih pravic v smislu členov 12, 
20, 21 in 28 L istine Evropske u nije o temeljnih pravicah in ali lahko t o ra zlikovanje upraviči 
različnost statusne ureditve d elavcev obeh skupin?“
37
38
37—
38—
ECLI:EU:C:2012 :584 13SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
Presoja
63. K. Antonopoulos, grška v lada i n K omisija se v bistvu strinjajo gl ede odgovorov na prva tri 
vprašanja. Predvsem me nijo: 1. da je odobritev p lačila odsotnosti z dela zaradi s indikalnih dejavnosti 
„delovni pogoj“ ali „pogoj zaposlitve“ v smislu zadevnih določb prava Unije; 2. da sta zadevni skupini 
delavcev „primerljivi“ v smislu okvirnega sporazuma in 3. da ra zlikovanje me d njima pomeni „manj 
ugodno o bravnavanje“ druge skupine delavcev, za kar n i opravičljivih razlogov.
64. Glede četrtega vp rašanja se predlagani odgovori nekoliko ra zlikujejo v obliki, vendar n e glede 
vsebine zadeve. K. Antonopoulos me ni, da ra zlikovanje kr ši načelo prepovedi di skriminacije pri 
uresničevanju sindikalnih pravic v smislu Listine; grška vlada p reprosto me ni, da L istina potrjuje njeno 
stališče, da j e di skriminacija neupravičena; in K omisija, da z aradi kr šitve p repovedi di skriminacije 
v smislu okvirnega sporazuma ni treba ugotavljati diskriminacije na podlagi Listine, pri čemer zadevne 
nacionalne določbe tako a li tako n e določajo sindikalnih pravic neposredno.
65. Te navedbe – ki v bistvenem s ovpadajo s stališčem, h kateremu se nagiba Elegktiko S inedrio – so 
skladne s sodno p rakso Sodišča in jih je mogoče obravnavati na kra tko.
66. Treba je upoštevati, da s e okvirni sporazum uporablja za vse delavce, zaposlene za določen čas, in 
ne razlikuje me d javnim in zasebnim sektorjem. 
Sodba z dne 4. julija 2006 v zadevi Adeneler in dr ugi (C-212/04, ZOdl., str. I-6057 , točka 56).Prvo vp rašanje
67. Pravilo, da s e na podlagi zakona zaposlenim, ki s o sindikalisti in odsotni z dela zaradi s indikalnih 
dejavnosti, odobri ali ne odobri plačilo za odsotnost, je na prvi pogled in ob preprosti razlagi pojmov 
za zaposlene delovni pogoj ali pogoj zaposlitve. Vp rašanje je, ali lahko n a to razlago vp liva določba 4, 
točka 1, okvirnega sporazuma ali člena 137(5) ES (člen 153(5) PDEU), ki p osredno d oloča pravno 
podlago, na kateri je bila v pravo Unije sprejeta Direktiva, ki v ključuje okvirni sporazum.
68. Določba 4, točka 1, okvirnega sporazuma ne nasprotuje tej razlagi.
69. Nasprotno S kupnost na podlagi povezanih členov 136, 137 in 139 ES (in U nija na podlagi 
členov 153, 155 in 159 PDEU) ni bila pooblaščena ukrepati, me d dr ugim, na področju plač ali pravice 
do združevanja.
70. Kljub temu, kot se strinjajo vsi, ki s o podali stališča, ta omejitev zadeva le neposredne posege na ta 
področja. Ne preprečuje ukrepov, ki j ih zadevajo le posredno. Namen določbe 4, točka 1, okvirnega 
sporazuma ni, da b i vsebinsko u rejala plače ali pravico do združevanja. Zahteva le, da s e pri uporabi 
predpisov, ki u rejajo pogoje zaposlitve v državi članici ne razlikuje me d delavci, zaposlenimi za določen 
čas, in delavci, zaposlenimi za nedoločen čas. Sodišče je jasno u gotovilo, da č len 137(5) ES, ki s e mora 
razlagati ozko, ne sme p reprečiti, da b i se delavec, zaposlen za določen čas, skliceval na prepoved 
diskriminacije iz določbe 4, točka 1, okvirnega sporazuma, kadar u veljavlja pogoje zaposlitve, ki s o 
pridržani delavcem, ki s o zaposleni za nedoločen čas, celo kar z adeva plačo. 
Glej sodbo z dne 13. septembra 2007 v zadevi Del Cerro Alonso (C-307/05, ZOdl., str. I-7109 , točka 33 in naslednje). Ta ugotovitev s e 
smiselno u porabi, če se zadevno ra zlikovanje nanaša na uveljavljanje pravice do združevanja.
71. Zato se mora zadevno o bravnavanje v postopku v glavni stvari p red Elegtiko S inedrio opredeliti kot 
„pogoj zaposlitve“ v smislu določbe 4, točka 1, okvirnega sporazuma, ki g a omejitve člena 137(5) ES ne 
zadevajo.
39
39—
14 ECLI:EU:C:2012 :584SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
Drugo vp rašanje
72. V teh okoliščinah m ora E legktiko S inedrio ugotoviti, ali sta skupini delavcev, ki s ta obravnavani 
različno, primerljivi v smislu okvirnega sporazuma. Gre za dejansko vp rašanje, ki g a lahko o bravnava 
le Elegktiko S inedrio, vendar l ahko S odišče svetuje, kako je treba okvirni sporazum p ravilno ra zlagati 
glede na dejstvi, za ka tera E legktiko S inedrio me ni, da b i lahko p ovzročili, da s kupini ne bi bili 
primerljivi: dejstvo, da d elavci v eni skupini zasedajo sistemizirana delovna me sta, v drugi pa ne; in 
dejstvo, da j e za prvo skupino d oločen poseben sistem z aposlovanja, za drugo pa ne.
73. Iz samega besedila določbe 3, točka 2, okvirnega sporazuma je razvidno, da t a dejstva ne vp livajo 
na ugotovitev, ali so delavci primerljivi. Opredelitev v tej določbi omejuje primerjavo na istovetnost 
ustanove, v kateri so delavci zaposleni, in enakost ali podobnost dela/poklica, ki g a opravljajo, pri 
čemer se upoštevata njihova izobrazba in strokovnost. Tako g re, kot poudarja Komisija, za funkcionalni 
pristop, pri ka terem vp rašanje statusa ni pomem bno.
74. Zato, če – ko t vse kaže – Elegktiko S inedrio me ni, da j e K. Antonopoulos pri m inistrstvu opravljal 
delo, ki j e bilo enako a li podobno d elu delavcev v zasebnopravnem d elovnem ra zmerju, ki s o zaposleni 
za nedoločen čas in ki z asedajo sistemizirana delovna me sta, pri čemer je upoštevalo njihovi izobrazbo 
in strokovnost, m ora u gotoviti, da s o bili slednji, kar z adeva K. Antonopoulosa, primerljivi z delavci, 
zaposleni za nedoločen čas v smislu določbe 4, točka 1, okvirnega sporazuma.
Tretje vp rašanje
75. Elegktiko S inedrio v bistvu sprašuje, (a) ali zadevno ra zlično o bravnavanje pomeni manj ugodno 
obravnavanje tistih, ki s o v položaju K. Antonopoulosa, in (b) ali so lahko ra zlike me d delovnimi 
razmerji za določen čas (sklenjenimi zaradi p otreb, ki s o časovno o mejene) in za nedoločen čas ter 
razlike me d delovnimi razmerji na splošno o bjektivni razlogi za upravičenost različnega obravnavanja.
76. Glede prvega vidika n i dvoma, da j e v primeru, v katerem s ta dve skupini zaposlenih upravičeni do 
odsotnosti zaradi s indikalnih dejavnosti, vendar j e ena skupina upravičena do plačila in dr uga ne, 
slednja obravnavana manj ugodno.
77. Glede dr ugega vidika, iz ustaljene sodne prakse jasno s ledi, da s e različno o bravnavanje ne more 
upravičiti z objektivnimi razlogi v smislu določbe 4, točka 1, okvirnega sporazuma s tem, da j e 
predpisano s splošnim, abstraktnim p redpisom, kakršen je zakon a li ko lektivna pogodba. Obstajati 
morajo namreč jasna in kon kretna dejstva, značilna za zadevni pogoj za zaposlitev v posebnem 
kontekstu, ter na podlagi objektivnih in transparentnih me ril, na podlagi katerih je mogoče ugotoviti, 
da ra zlikovanje ustreza dejanski potrebi, da s e z njim lahko d oseže zastavljeni cilj, in da j e nujno z a 
dosego tega cilja. Te okoliščine so lahko p osledica posebne narave n alog, ali z njimi neločljivo 
povezanih značilnosti, ali sledenje legitimnemu cilju socialne politike. Začasnost zaposlitve sama po 
sebi ne more biti objektivni razlog v ta namen – če bi bila, bi to popolnoma izničilo bistvo ciljev 
direktive i n okvirnega sporazuma ter bi privedlo do ustalitve n eugodnega položaja za delavce, 
zaposlene za določen čas. 
Sodba z dne 8. septembra 2011 v zadevi Rosado Santana (C-177/10, ZOdl., str. I-7907 , točke o d 72 d o 74 in tam navedena sodna praksa). Enako m ora ve ljati tudi za omejeno trajanje zaposlitve, ki j e druga pogosta 
značilnost pogodb o zaposlitvi za določen čas.
ECLI:EU:C:2012 :584 15SKLEPNIPREDLOGI E.SHARPSTON–ZADEVAC-363/11
EPITROPOSTOUELEGKTIKOUSINEDRIOU
78. Kot sta poudarili grška v lada i n Komisija, bi dejstvo, da s o delavci v zasebnopravnem d elovnem 
razmerju za določen čas, zaposleni zaradi n epredvidenih in nujnih potreb – zaradi č esar je treba 
njihove s toritve v tem o bdobju izkoristit, ko likor je m ogoče – lahko u pravičilo predpis, ki b i jim 
dovoljeval manj odsotnosti zaradi s indikalnih dejavnosti kot osebju, zaposlenemu za nedoločen čas. Če 
pa m u je zaradi i stih ra zlogov dovoljena enaka ko ličina odsotnosti ko t osebju, zaposlenemu za 
nedoločen čas, to dejstvo ne upravičuje neplačila te odsotnosti, če je osebje, zaposleno z a nedoločen 
čas, zanjo plačano.
Četrto vp rašanje
79. Elegktiko S inedrio želi vedeti, ali zadevno ra zlično o bravnavanje pomeni kršitev n ačela prepovedi 
diskriminacije pri uresničevanju sindikalnih pravic v smislu členov 12, 20, 21 in 28 L istine ali pa se ga 
lahko u praviči z dejstvom, da s ta statusni ureditvi delavcev obeh skupin različni.
80. Ker je sporno ra zlično o bravnavanje očitno m anj ugodno o bravnavanje delavcev, zaposlenih za 
določen čas, v nasprotju z načelom prepovedi di skriminacije v skladu z določbo 4, točka 1, okvirnega 
sporazuma, ni treba preučiti, ali bi ob pomanjkanju te določbe kr šilo enako n ačelo iz Listine. Kot 
v bistvu ugotavlja Komisija, sklicevanje na Listino n i potrebno, če vp rašanje že izrecno u reja pravo 
Unije. Listina prav tako n e more a f ortiori ponujati podlage za upravičenje različnega obravnavanja, ki 
je sicer ne bi bilo.
Predlog
81. Glede na zgornje ugotovitve p redlagam, da S odišče na vp rašanja, ki j ih je predložilo Elegktiko 
Sinedrio, odgovori:
1. Odobritev p lačila delavcu za njegovo odsotnost z dela zaradi s indikalnih dejavnosti pomeni 
delovni pogoj v smislu 137 (1)(b) ES (postal člen 153(1)(b) PDEU) in pogoj zaposlitve v smislu 
določbe 4(1) okvirnega sporazuma, ki j e priloga k Direktivi Sveta 1999 /70/ES z dne 28. junija 
1999 o okvirnem s porazumu o delu za določen čas, sklenjenem me d ETUC, UN ICE in CEEP; ne 
zadeva izjem v zvezi s področjema plač in/ali pravice združevanja, določenih v členu 137(5) ES 
(postal člen 153(5) PDEU).
2. Delavec v zasebnopravnem d elovnem ra zmerju za nedoločen čas v javni službi, ki z aseda 
sistemizirano d elovno me sto, in delavec v zasebnopravnem d elovnem ra zmerju za določen čas, 
ki opravlja enako d elo, vendar n e zaseda sistemiziranega delovnega me sta, sta v bistvu primerljiva 
v smislu določb 3, točka 2, in 4, točka 1, okvirnega sporazuma.
3. Če se delavcem i z prve skupine, ki s o sindikalisti, odobri plačana odsotnost zaradi s indikalnih 
dejavnosti, me dtem ko s o delavci iz dr uge skupine, ki o pravljajo enako s indikalno f unkcijo, 
upravičeni le do neplačane odsotnosti za isti namen, to pomeni manj ugodno o bravnavanje 
druge skupine v smislu določbe 4, točka 1, okvirnega sporazuma; dejstvi, da j e delovno ra zmerje 
druge skupine delavcev časovno o mejeno in da s e razlikujejo pogoji njihove zaposlitve (na ravni 
zaposlovanja, napredovanja, prenehanja delovnega razmerja), ne pomenita objektivnih ra zlogov, 
ki bi lahko u pravičili tako n eenakost.
4. Glede na odgovore na prva tri vp rašanja ni treba obravnavati vp rašanja, ali je zadevno 
razlikovanje prepovedano z določbami Listine Evropske u nije o temeljnih pravicah ali bi se na 
njeni podlagi lahko u pravičilo.