ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(Glej točke od 26 do 29.)

Člen 1(3) Direktive 89/665 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/66, je treba razlagati tako, da če izbrani ponudnik, ki je vložil nasprotno tožbo, v revizijskem postopku uveljavlja ugovor nedopustnosti, ki temelji na neobstoju procesnega upravičenja ponudnika, ki je vložil tožbo, ker bi moral naročnik ponudbo, ki jo je predložil zadnjenavedeni, izločiti zaradi njene neskladnosti s tehničnimi specifikacijami, opredeljenimi v razpisni dokumentaciji, ta določba nasprotuje temu, da se navedena tožba po predhodnem preizkusu tega ugovora nedopustnosti razglasi za nedopustno, ne da bi se bilo treba izreči glede skladnosti ponudbe izbranega ponudnika, ki je dobil naročilo, in ponudbe ponudnika, ki je vložil glavno tožbo, z navedenimi tehničnimi specifikacijami.

(Glej točko 34 in izrek.)
Zadeva C-244/12

Salzburger Flughafen GmbH

proti

Umweltsenat

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof)

„Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje — Direktiva 85/337/EGS — Člena 2(1) in 4(2) — Projekti iz Priloge II — Dela razširitve infrastrukture letališča — Preizkus na podlagi pragov ali meril — Člen 4(3) — Izbirna merila — Priloga III, točka 2(g) — Gosto naseljena območja“

Povzetek – Sodba Sodišča (peti senat) z dne 21. marca 2013

Okolje – Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje – Direktiva 85/337 – Diskrecijska pravica držav članic pri odločanju, ali se bodo presojali vplivi na okolje za vsako spremembo ali razširitev projektov, ki so že dovoljeni, izvedeni ali v izvedbi in se nanašajo na letališča – Obseg in omejitve – Dela spreminjanja infrastrukture obstoječega letališča brez podaljšanja vzletno-pristajalne steze, ki ne vplivajo na obstoječo infrastrukturo – Vključitev v obseg – Določitev meril in pragov na taki ravni, da je v praksi cel razred projektov izvzet iz zahteve po presoji vplivov na okolje – Neskladnost z direktivo (Direktiva Sveta 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/11, člena 2(1) in 4(2)(b) in (3), ter Prilogi II in III, točka 2(g))

Okolje – Presoja vplivov nekaterih projektov na okolje – Direktiva 85/337 – Sprememba ali razširitev projektov, ki so že dovoljeni, izvedeni ali v izvedbi in se nanašajo na letališča – Kumulativno upoštevanje učinkov projekta s tistimi projekti, ki so že dovoljeni in izvedeni, pri celostni presoji vplivov zadevnih projektov na okolje – Presoja, ki jo opravi nacionalno sodišče (Direktiva Sveta 85/337, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/11, člena 2(1) in 4(2) in (3), ter Prilogi II in III)
Utemeljen je predlog predložitvenega sodišča, naj se uporabi nujni postopek iz člena 104b Poslovnika, kadar je predlagatelj v postopku v glavni stvari, ki je bil obsojen na zaporno kazen štirih let in treh mesecev zaradi tihotapljenja tujcev, storjenega zaradi premoženjske koristi in v hudodelski združbi, v priporu neprekinjeno in kadar ga glede na odgovor Sodišča ne bo več mogoče kazensko preganjati ter njegov pripor zato ne bo utemeljen.

(Glej točki 31 in 32.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Prosto gibanje oseb – Delavci – Pojem – Obstoj delovnega razmerja – Dejanska in pristna dejavnost – Celovita presoja zadevnega delovnega razmerja

(člen 45 PDEU)

2. Državljanstvo Unije – Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Direktiva 2004/38 – Načelo enakega obravnavanja – Izjema – Neobstoj obveznosti države članice gostiteljice glede dodelitve pomoči za vzdrževanje v času študija – Meje – Položaj študenta, ki ima vzporedno dejansko in učinkovito zaposlitev v državi članici gostiteljici

(člen 45 PDEU; Uredba Sveta št. 1612/68, člen 7(2); Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38, člena 7(1)(c) in 24(2))

Summary

1. Glej besedilo odločbe.

(Glej točke od 39 do 43.)

2. Člena 7(1)(c) in 24(2) Direktive 2004/38 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic je treba razlagati tako, da državljanu Unije, ki študira v državi članici gostiteljici in je sočasno dejansko in učinkovito zaposlen ter ima status „delavca“ v smislu člena 45 PDEU, ni mogoče zavrniti pomoči za vzdrževanje med študijem, do katere so upravičeni državljani te države članice.

Predložitveno sodišče mora preveriti dejstva, potrebna za presojo, ali je zaposlitev zadevne osebe dovolj obsežna, da lahko ta stranka pridobi navedeni status.

Okoliščina, da je zadevna oseba vstopila na ozemlje države članice gostiteljice predvsem zato, da študira, ni upoštevna pri odločanju o tem, ali ima ta oseba status „delavca“ v smislu člena 45 PDEU in ali je torej v skladu s členom 7(2) Uredbe Sveta št. 1612/68 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic upravičena do teh pomoči pod enakimi pogoji kot državljan države članice gostiteljice.

(Glej točko 51 in izrek.)
55

Spomniti je treba, da morajo v skladu s sodno prakso, ki je prav tako ustaljena – če ni določb o popolni uskladitvi na ravni Evropske unije, kot je v primeru registracije vozil, ki so že bila registrirana v državi članici, v drugi državi članici –države članice odločiti, do katere ravni nameravajo zagotoviti varnost v cestnem prometu na svojem ozemlju, pri čemer upoštevajo zahteve prostega pretoka blaga v Uniji. V zvezi s tem morajo pristojni nacionalni organi dokazati, da njihovi predpisi zagotavljajo uresničitev želenega cilja in ne presegajo tega, kar je nujno za to, da se ta cilj doseže (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Italiji, točki 61 in 62 in navedena sodna praksa).
38

Po mnenju finske vlade ureditev iz postopka v glavni stvari temelji na simetrični davčni obravnavi dohodkov in izgub, ker se odbitek prizna le za izgube, ki so povezane z na Finskem obdavčljivimi dohodki. Zato naj ne bi bilo v nasprotju s pravom Unije, da se davčni zavezanci rezidenti, ki so investirali v nepremičnine v drugi državi članici in so na tej podlagi pridobili dohodke, ki so obdavčljivi le v tej drugi državi članici, v skladu z delitvijo davčnih pristojnost, ki je določena v konvenciji o izogibanju dvojnemu obdavčevanju, obravnavajo drugače kot davčni zavezanci rezidenti, ki so investirali v nepremičnino v svoji državi članici, katere rezidenti so, in so na podlagi tega pridobili dohodke, ki so obdavčljivi v tej zadnji državi članici.
4

Člen 11 Uredbe št. 2200/96 je določal: „1. V tej uredbi izraz ‚organizacija proizvajalcev‘ pomeni vsako pravno osebo: (a) ki se ustanovi na lastno pobudo pridelovalcev naslednjih kategorij proizvodov, naštetih v členu 1(2): (i) sadja in zelenjave (ii) sadja (iii) zelenjave (iv) proizvodov, namenjenih za predelavo (v) agrumov (vi) oreškov (vii) gob; (b) ki ima zlasti namen: 1. zagotavljanja, da se proizvodnjo načrtuje in usklajuje s povpraševanjem, zlasti glede kakovosti in količine; 2. pospeševanja koncentracije ponudbe in dajanja na trg proizvodov, ki jih pridelajo njeni člani; 3. zmanjševanja proizvodnih stroškov in stabilizacije proizvodnih cen; 4. pospeševanja načinov obdelovanja, uporabe pridelovalnih tehnik in okolju prijaznega načina ravnanja z odpadki za varovanje kakovosti vode, tal in krajine in za ohranjanje in/ali spodbujanje biološke raznolikosti; (c) katere statut od članov zahteva zlasti, da: 1. uporabljajo sprejeta pravila organizacije proizvajalcev, ki se nanašajo na poročanje o proizvodnji, na proizvodnjo samo, trženje in varovanje okolja; 2. pripadajo samo eni od organizacij proizvajalcev iz točke (a) v smislu proizvodnje na danem kmetijskem gospodarstvu ene od kategorij proizvodov, naštetih v točki (a); 3. tržijo svojo celotno proizvodnjo določenega proizvoda preko organizacije proizvajalcev. […] 4. zagotavljajo informacije, ki jih zahtevajo organizacije proizvajalcev za statistične namene, zlasti o pridelovalnih površinah, o posejanih in posajenih količinah, pridelkih in neposredni prodaji; 5. plačujejo finančni prispevek, ki ga predvideva poslovnik za ustanovitev in vzdrževanje operativnega sklada iz člena 15; (d) katere statut določa: 1. postopke za določanje, sprejemanje in spreminjanje pravil iz točke (c)(1); 2. obveznost finančnega prispevka članov za financiranje organizacije proizvajalcev; 3. pravila, ki omogočajo članom, da demokratično nadzorujejo svojo organizacijo in njene odločitve; 4. kazni za kršenje obveznosti iz statuta, zlasti neplačilo finančnega prispevka ali pravil organizacije proizvajalcev; 5. pravila o pristopu novih članov, zlasti minimalno trajanje članstva; in 6. računovodska in proračunska pravila, ki so potrebna za delovanje organizacije; (e) ki jo prizna zadevna država članica v skladu z odstavkom 2. 2. Države članice za namene te uredbe priznavajo kot organizacije proizvajalcev vse skupine proizvajalcev, ki zaprosijo za tako priznanje, pod pogojem da: (a) izpolnjujejo zahteve iz odstavka 1 in zagotovijo ustrezna dokazila, vključno z dokazilom o minimalnem številu članov in minimalnem obsegu tržne proizvodnje, ki se ugotovi v skladu s postopkom iz člena 45; (b) da je dovolj dokazil, da lahko ustrezno izvajajo svoje dejavnosti, tako glede trajanja kot glede učinkovitosti; (c) da učinkovito omogočajo svojim članom tehnično pomoč, potrebno za okolju prijazne načine pridelave; (d) da učinkovito zagotavljajo svojim članom tehnična sredstva za skladiščenje, pakiranje in trženje njihovega pridelka in zagotavljajo ustrezno komercialno in proračunsko vodenje svojih dejavnosti. […]“
Člen 1(9), drugi pododstavek, točka (c), Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev je treba razlagati tako, da subjekt, kot je poklicna zbornica javnega prava, ne izpolnjuje niti merila glede pretežnega financiranja s strani javnih organov, kadar je ta subjekt pretežno financiran s prispevki, ki jih plačajo njegovi člani in katerih višino lahko določa in pobira na podlagi zakona, če ta zakon ne določa obsega in podrobnih pravil v zvezi z ukrepi, ki jih ta subjekt izvaja v okviru opravljanja svojih zakonskih nalog, katerih financiranju so namenjeni ti prispevki, niti merila glede upravljavskega nadzora s strani javnih organov zgolj zaradi tega, ker mora odločitev, s katero ta subjekt določi višino navedenih prispevkov, potrditi nadzorni organ.
1

Združenje Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (v nadaljevanju: PPG) in družba SNF SAS (v nadaljevanju: SNF) s pritožbo predlagata razveljavitev sklepa Splošnega sodišča Evropske unije z dne 21. septembra 2011 v zadevi PPG in SNF proti ECHA (T‑1/10, ZOdl., str. II 6573, v nadaljevanju: izpodbijani sklep), s katerim je Splošno sodišče kot nedopustno zavrglo njuno tožbo za razglasitev ničnosti odločbe Evropske agencije za kemikalije (ECHA), s katero je bilo v skladu s členom 59 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (UL L 396, str. 1, in popravek v UL 2007, L 136, str. 3, v nadaljevanju: Uredba REACH) ugotovljeno, da je akrilamid (ES št. 201‑173‑7) snov, ki izpolnjuje merila iz člena 59 te uredbe (v nadaljevanju: sporna odločba).
56

Kadar internetni uporabnik vnese ime proizvoda neke družbe ali njeno ime kot iskalni niz, želi v večini primerov pridobiti informacije ali ponudbe posebej o tem proizvodu ali tej družbi in njeni paleti proizvodov. Torej, če so na seznamu naravnih zadetkov prikazane povezave do spletnih mest, ki ponujajo proizvode konkurenta te družbe, lahko internetni uporabnik te povezave dojame kot alternativo proizvodom navedene družbe ali misli, da te vodijo do mest, ki ponujajo proizvode te družbe (glej po analogiji sodbo z dne 23. marca 2010 v združenih zadevah Google France in Google, od C-236/08 do C-238/08, ZOdl., str. I-2417, točka 68). To velja še toliko bolj, če so povezave do spletnega mesta konkurenta navedene družbe med prvimi rezultati iskanja, blizu povezav do spletnega mesta te družbe, ali če konkurent uporablja ime domene, ki napeljuje na trgovsko ime navedene družbe ali ime enega od njenih proizvodov.
2

V skladu z uvodnimi izjavami 3, 4, 7 in 30 Uredbe št. 1829/2003 morajo biti živila in krma, ki so sestavljeni iz gensko spremenjenih organizmov (v nadaljevanju: GSO), jih vsebujejo ali so iz njih proizvedeni (v nadaljnjem besedilu: gensko spremenjena živila in krma), preden se dajo na trg Unije, podvrženi presoji varnosti po enotnem, učinkovitem in preglednem postopku Skupnosti, da bi se zavarovalo zdravje ljudi in živali ter zagotovila poštena in lojalna konkurenca.
Člen 12 Direktive 2004/38, naslovljen „Ohranitev pravice do prebivanja družinskih članov v primeru smrti ali odhoda državljana Unije“, določa:

„1. Brez poseganja v drugi pododstavek smrt ali odhod državljana Unije iz države članice gostiteljice ne vpliva na pravico do prebivanja njegovih/njenih družinskih članov, ki so državljani države članice.

Pred pridobitvijo pravice do stalnega prebivališča morajo zadevne osebe izpolnjevati pogoje, določene v točkah (a), (b), (c) ali (d) člena 7(1).

2. Brez poseganja v drugi pododstavek smrt državljana Unije nima za posledico izgube pravice do prebivanja njegovih/njenih družinskih članov, ki niso državljani države članice in ki so prebivali v državi članici gostiteljici kot družinski člani najmanj eno leto pred smrtjo državljana Unije.

Pred pridobitvijo pravice do stalnega prebivališča, pravica do prebivanja zadevnih oseb ostane zavezana zahtevi, da te osebe lahko dokažejo, da so delavci ali samozaposlene osebe ali da imajo dovolj sredstev zase in za svoje družinske člane, da med njihovim prebivanjem ne bodo postali breme sistema socialne pomoči v državi članici gostiteljici in da imajo celovito zavarovalno kritje za primer bolezni v državi članici gostiteljici ali da so člani družine, že ustvarjene v državi članici gostiteljici, osebe, ki izpolnjuje te zahteve. ‚Zadostna sredstva‘ so opredeljena v členu 8(4).

Takšni družinski člani ohranijo pravico do prebivanja izključno na osebni podlagi.

3. Odhod državljana Unije iz države članice gostiteljice ali njegova/njena smrt nimata za posledico izgube pravice do prebivanja njegovih/njenih otrok ali roditelja, ki ima dejansko skrbništvo nad otroki, ne glede na državljanstvo, če otroci bivajo v državi članici gostiteljici in so vpisani na izobraževalno ustanovo z namenom, da bi se v njej šolali, vse do zaključka šolanja.“
47

Glede meril, ki omogočajo presojo, ali pogodba lahko dejansko obstaja naprej brez nedovoljenih pogojev, je Sodišče ugotovilo, da se na podlagi besedila člena 6(1) Direktive 93/13 in zahtev v zvezi s pravno varnostjo gospodarskih dejavnosti odobrava nepristranski pristop pri razlagi te določbe (zgoraj navedena sodba Pereničová in Perenič, točka 32). Vendar ta direktiva, s katero so bile le delno in v majhnem obsegu poenotene nacionalne zakonodaje glede nedovoljenih pogojev, ne nasprotuje temu, da se lahko ob spoštovanju prava Unije pogodba, sklenjena med prodajalcem ali ponudnikom in potrošnikom, ki vsebuje enega ali več nedovoljenih pogojev, v celoti razglasi za nično, če se izkaže, da je tako zagotovljeno boljše varstvo potrošnika (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Pereničová in Perenič, točka 35).
1.

Člen 1(1) Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da pojem „civilne in gospodarske zadeve“ zajema zahtevo za vračilo zneska, izplačanega brez pravnega temelja, kadar javni organ, ki mu je organ, ustanovljen z zakonom o povrnitvi škode, nastale zaradi preganjanja v totalitarnem režimu, naložil, naj oškodovancu kot odškodnino izplača del izkupička od prodaje nepremičnine, temu oškodovancu pomotoma izplača celotni izkupiček in nato toži za vračilo zneska, izplačanega brez pravnega temelja.
29

Svet je 18. januarja 2011 in 7. aprila 2011 v Uradnem listu Evropske unije objavil obvestila osebam in subjektom, za katere veljajo omejevalni ukrepi iz spornih aktov (UL C 14, str. 8, in UL C 108, str. 2 in 4). V teh obvestilih je opozoril na obstoj teh ukrepov, na to, da so razlogi za vsak posamezen vpis navedeni v upoštevnih aktih, in na možnost vložitve prošnje za pridobitev dovoljenja za uporabo zamrznjenih sredstev za kritje nujnih potreb ali za izvedbo točno določenih plačil pri pristojnem organu zadevne države članice. Poleg tega je Svet navedel, da mu lahko zadevne osebe in subjekti pošljejo zahtevo za ponovno preučitev. Nazadnje je opozoril na možnost izpodbijanja njegovega sklepa pred Splošnim sodiščem v skladu s pogoji, določenimi v členu 275, drugi odstavek, PDEU ter členu 263, četrti in šesti odstavek, PDEU.
Člen 14 Direktive o odobritvi, kakor je bil spremenjen z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 (UL L 337, str. 37), določa:

„1. Države članice zagotovijo, da se lahko pravice, pogoji in postopki v zvezi s splošnimi odobritvami in pravicami uporabe ali pravicami do vgradnje naprav spremenijo le v objektivno utemeljenih primerih in na sorazmeren način, pri čemer se po potrebi upoštevajo posebni pogoji, ki veljajo za prenosljive pravice uporabe radijskih frekvenc. Razen če so predlagane manjše spremembe in se je z njimi strinjal imetnik pravic ali splošne odobritve, se namen o izvedbi takih sprememb napove na ustrezen način, zainteresirane stranke, vključno z uporabniki in potrošniki, pa imajo na voljo dovolj dolg rok, da izrazijo svoja stališča o predlaganih spremembah, ta rok pa ni krajši od štirih tednov, razen v izjemnih okoliščinah.

2. Države članice ne omejijo ali odvzamejo pravic do vgradnje naprav ali pravic uporabe radijskih frekvenc pred iztekom roka, za katerega so bile podeljene, razen kadar je to utemeljeno in primerno v skladu s Prilogo in ustreznimi nacionalnimi določbami o odškodninah za odvzem pravic.“
8

Člen 6 navedene uredbe določa: „1. Zadevna intervencijska agencija ali agencije v 24 urah po koncu obdobja za predložitev ponudb pošljejo Komisiji po telefaksu ali teleprinterju, sporočilo, ki navaja uredbo, s katero je odprt razpis, in za vsako partijo vsebuje: (a) imena in naslove ponudnikov, ki so predložili veljavne ponudbe zlasti v skladu s členi 3, 4 in 5; (b) in za vsako veljavno ponudbo ponujeni znesek ali količino, kakor je primerno; Zadevna intervencijska agencija ali agencije v roku, navedenem v prejšnjem pododstavku, za vsako partijo pošljejo Komisiji popolno kopijo dveh najugodnejših prejetih ponudb, s priloženo kopijo varščine in finančne zaveze iz člena 5(1)(h) in (i) ter vzorci podpisov oseb, pooblaščenih za izdajanje teh listin. 2. Na podlagi predloženih ponudb se lahko za vsako partijo odloči: — da se ne dodeli nobeno naročilo za dobavo, ali — da se dodeli naročilo za dobavo na podlagi ponujene cene ali količine. 3. Komisija čim prej obvesti izbranega ponudnika o dodelitvi naročila in pošlje kopijo tega sklepa intervencijski agenciji ali agencijam, ki so prejele ponudbe. 4. Intervencijske agencije, ki so prejele ponudbe, čim prej obvestijo ponudnike, če je potrebno po telefaksu ali elektronski pošti, o izidu njihovega sodelovanja na razpisu.“
50

Zato je treba na drugo in tretje vprašanje odgovoriti, da je treba Odločbo 2004/290 razlagati tako, da lahko Zvezna republika Nemčija dovoljenje, ki ga določa ta odločba, uporabi delno za nekatere kategorije, kot so različne vrste gradbenih del, in za transakcije za nekatere prejemnike. Pri določanju teh kategorij mora ta država članica spoštovati načelo davčne nevtralnosti in splošna načela prava Unije, zlasti načeli sorazmernosti in pravne varnosti. Predložitveno sodišče mora glede na vse upoštevne pravne in dejanske okoliščine presoditi, ali je v postopku v glavni stvari tako, in če je potrebno, sprejeti ukrepe, ki so potrebni za odpravo škodljivih posledic uporabe zadevnih določb, ki so v nasprotju z načeloma sorazmernosti in pravne varnosti.
Člen 66 uredbe predsednika republike št. 382 z dne 11. julija 1980 o reorganizaciji univerzitetnega izobraževanja glede usposabljanja in organizacijskih reform ter reform poučevanja (decreto del Presidente della Repubblica – riordinamento della docenza universitaria, relativa fascia di formazione nonché sperimentazione organizzativa e didattica, redni dodatek h GURI št. 209 z dne 31. julija 1980), določa:

„Univerze lahko, če to ne ovira opravljanja njihove znanstveno-izobraževalne funkcije, izvajajo dejavnosti raziskovanja in svetovanja na podlagi pogodb in sporazumov z javnimi in zasebnimi subjekti. Izpolnitev teh pogodb in sporazumov se praviloma zaupa [univerzitetnim] oddelkom, če ti niso vzpostavljeni, pa institutom ali univerzitetnim bolnišnicam ali posameznim visokošolskim učiteljem, ki so zaposleni za polni delovni čas.

Prihodki iz storitev, ki so določene s pogodbami in sporazumi iz prejšnjega odstavka, se razdelijo v skladu z uredbo, ki jo odobri upravni odbor Univerze na podlagi [...], ki ga poda minister za javno izobraževanje.

[…] Skupni letni znesek nagrade, ki se lahko dodeli učiteljskemu in neučiteljskemu osebju, ki sodeluje pri teh storitvah, ne sme preseči 30 odstotkov skupnega prihodka. Nikakor pa znesek, dodeljen osebju, ne sme preseči 50 odstotkov celotnih prihodkov iz storitev.

Z ureditvijo, navedeno v odstavku 2, je določen znesek, ki ga je treba dodeliti za raznovrstne stroške, ki jih nosi Univerza, in merila za dodelitev zneska, navedenega v odstavku 3, osebju. Preostali prihodki so namenjeni za učni in znanstveni material ter za delovanje oddelkov, insitutov ali univerzitetnih bolnišnic, ki so izvrševali pogodbe in sporazume.

V skladu s podrobnimi pravili, ki so določena v drugem pododstavku, se od celotnih prihodkov vsake storitve vedno najprej odvedejo stroški, ki jih Univerza priglasi za izvedbo teh storitev.

Prihodki iz dejavnosti iz prejšnjega odstavka so prihodek proračuna Univerze.“
41

Okoliščina v zvezi z zadevami v glavni stvari, ki jo poudarja predložitveno sodišče, namreč, da je zadevna pomoč določena z zakonom in da ne dopolnjuje socialne dajatve, ki bi bila zagotovljena na podlagi splošnih pravil, ne more ovreči opredelitve te pomoči za plačilo, povezano z dajatvijo, ki jo država kot delodajalka plačuje na podlagi delovnega razmerja (glej v tem smislu sodbe z dne 28. septembra 1994 v zadevi Beune, C-7/93, Recueil, str. I-4471, točke od 26 do 29 in 37; z dne 29. novembra 2001 v zadevi Griesmar, C-366/99, Recueil, str. I-9383, točka 37, in z dne 12. septembra 2002 v zadevi Niemi, C-351/00, Recueil, str. I-7007, točki 41 in 42).
53

Poleg tega je funkcija zastaralnega roka iz člena 46(1) Statuta Sodišča zlasti to, da po eni strani zagotavlja varstvo pravic oškodovane osebe, ki mora imeti na voljo dovolj časa, da zbere ustrezne informacije za morebitno tožbo, in po drugi strani, da prepreči, da lahko oškodovana oseba neomejeno odlaša z uveljavljanjem svoje pravice do odškodnine. Ta rok zato pravzaprav ščiti oškodovano osebo in osebo, ki je odgovorna za nastanek škode.