SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 6300SODBA SODIŠČA (tretji senat) 
z dne 1. julija 2010*
V zadevi C-194/08,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki 
ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (Avstrija) z odločbo z dne 28. marca 2008, ki je prispela na Sodišče 9. maja 2008, v postopku
Susanne Gassmayr
protiBundesminister für Wissenschaft und Forschung ,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi J.  N. Cunha Rodrigues, predsednik drugega senata v funkciji predsednika tre -
tjega senata, P . Lindh, sodnica, A. Rosas, A. Ó Caoimh (poročevalec) in A. Arabadžiev, 
sodniki,
* Jezik postopka: nemščina.
GASSMAYR
I - 6301generalni pravobranilec: M. Poiares Maduro, 
sodni tajnik: K. Malacek, administrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 20. maja 2009,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za avstrijsko vlado M. Winkler, zastopnica,
– za Komisijo Evropskih skupnosti V. Kreuschitz in M. van Beek, zastopnika,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 
3. septembra 2009
izreka naslednjo
Sodbo
1Pr
edlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 11, točke od 1 do 
3, Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbuja -
nje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so 
pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL L 348, str. 1).
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 63022Ta predlog je bil vložen v okviru spora med S. Gassmayr in Bundesminister für Wis -
senschaft und Forschung (zvezno ministrstvo za znanost in raziskave, v nadaljeva-
nju: Bundesminister), ki je bil sprožen zato, ker ji je to ministrstvo zavrnilo ohranitev 
pravice do prejemanja dodatka za dežurstvo za obdobja, ko je bila oproščena dela 
oziroma ji dela ni bilo dovoljeno opravljati zaradi nosečnosti in pozneje zaradi poro -
dniškega dopusta.
Pravni okvir
Ureditev Unije
3V de
veti, šestnajsti in osemnajsti uvodni izjavi Direktive 92/85 je navedeno:
„ker varnost in zdravje nosečih delavk, delavk, ki so pred kratkim rodile, ali delavk,  
ki dojijo, ne bi smela neugodno vplivati na položaj delavk na trgu dela niti delovati 
v nasprotju z direktivami, ki se nanašajo na enako obravnavanje moških in žensk;
[…]
GASSMAYR
I - 6303ker ukrepi za organizacijo dela, ki zadevajo varovanje zdravja nosečih delavk, delavk, 
ki so pred kratkim rodile, ali delavk ki dojijo, ne bi služili svojemu namenu, če jih ne bi spremljalo ohranjanje pravic, povezanih s pogodbo o zaposlitvi, vključno z ohra -
njanjem plačila in/ali pravice do ustreznega nadomestila;
[…]
ker mora osnova primernega nadomestila v primeru porodniškega dopusta veljati za 
tehnično referenčno točko s ciljem določitve minimalne ravni varstva in se ga v no -
benem primeru ne bi smelo razlagati, kot da predstavlja analogijo med nosečnostjo in boleznijo“.
4Č
len 2 navedene direktive določa:
„V tej direktivi:
(a) noseča delavka pomeni nosečo delavko, ki svojega delodajalca obvesti o svojem stanju v skladu z nacionalno zakonodajo in/ali nacionalno prakso;
(b) delavka, ki je pred kratkim rodila,  pomeni delavko, ki je rodila pred kratkim v smi -
s
lu nacionalne zakonodaje in/ali nacionalne prakse in ki v skladu s to zakonodajo 
in/ali prakso svojega delodajalca obvesti o svojem stanju;
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 6304(c)  delavka, ki doji,  pomeni delavko, ki jo za tako šteje nacionalna zakonodaja in/ali 
nacionalna praksa in ki v skladu s to zakonodajo in/ali prakso svojega delodajalca 
obvesti o svojem stanju. “
5Č
len 4 iste direktive z naslovom „Ocena in obveščanje“ v odstavku 1 določa:
„Za vse dejavnosti, ki bi lahko vključevale posebno nevarnost izpostavljenosti dejav -
nikom, postopkom ali delovnim pogojem, ki so primeroma našteti na odprtemu se -
z
namu v Prilogi I, delodajalec oceni naravo, stopnjo in trajanje izpostavljenosti delavk 
v skladu s členom 2 v zadevnem podjetju in/ali (ustanovi) bodisi neposredno bodi-
si s  pomočjo služb za varstvo in preventivo, navedenimi v  členu  7 Direktive Sveta 
89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varno-sti in zdravja delavcev pri delu (UL L 183, str. 1), da bi:
– ocenil tveganja za varnost ali zdravje in kakršne koli možne učinke na nosečnost 
ali dojenje delavk v skladu s členom 2,
– odločil, kako ukrepati. “
6Člen 5 Direktive 92/85, naslovljen „Ravnanje, ki sledi rezultatom ocene“, v odstavkih od 1 do 3 določa:
„1. Če rezultati ocene, navedene v členu 4(1) pokažejo nevarnost za varnost ali zdrav -
je oziroma vpliv na nosečnost ali dojenje delavke iz člena 2, delodajalec, brez vpliva 
GASSMAYR
I - 6305na člen 6 direktive 89/391/EGS, sprejme ustrezne ukrepe, da z začasno prilagoditvijo 
delovnih pogojev in/ali delovnega časa delavke zagotovi, da se ta delavka izogne izpo -
stavljenosti takšnim nevarnostim.
2. Če prilagoditev njenih delovnih pogojev in/ali delovnega časa tehnično in/ali 
objektivno ni izvedljiva oziroma je zaradi pravilno utemeljenih razlogov ni mogoče ra
zumno zahtevati, delodajalec sprejme potrebne ukrepe za premestitev te delavke 
na drugo delovno mesto.
3. Če njena premestitev na drugo delovno mesto tehnično in/ali objektivno ni izve -
dljiva oziroma je zaradi pravilno utemeljenih razlogov ni mogoče zahtevati, se delavki zagotovi dopust v skladu z nacionalno zakonodajo in/ali nacionalno prakso za celotno 
obdobje, ki je potrebno za zagotovitev varovanja njenega zdravja. “
7Č
len 8 te direktive z naslovom „Porodniški dopust“ v odstavku 1 določa:
„Države članice sprejmejo potrebne ukrepe in zagotavljajo, da imajo delavke iz člena 2 
pravico do neprekinjenega obdobja porodniškega dopusta, ki traja vsaj 14 tednov in je razporejen pred in/ali po porodu v skladu z nacionalno zakonodajo in/ali prakso. “
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 63068Člen 11 iste direktive z naslovom „Pravice iz delovnega razmerja“ določa:
„Da bi delavkam iz člena 2 zagotovili uresničevanje njihovih pravic glede varnosti in 
zdravja pri delu, kot so priznane v tem členu, je treba zagotoviti:
1. v primerih, navedenih v členih 5, 6 in 7, pravice iz delovnega razmerja, ki se na -
našajo na pogodbo o zaposlitvi, vključno z ohranjanjem plačila in/ali pravice do ustreznega nadomestila za delavke iz člena 2, se zagotovijo v skladu z nacionalno 
zakonodajo in/ali nacionalno prakso;
2. da mora biti v primeru, navedenem v členu 8, zagotovljeno naslednje:
 (a) pravice, povezane s pogodbo o zaposlitvi delavk iz člena 2, razen tistih, ki so 
omenjene v spodnji (b) točki;
 (b) ohranjanje plačila in/ali ustreznega nadomestila za delavke iz člena 2;
3. da v točki 2(b) navedeno nadomestilo šteje za ustrezno, če zagotavlja dohodek, ki 
je vsaj enak tistemu, ki bi ga delavka prejela v primeru prekinitve svojih dejavnosti 
z
aradi razlogov, ki so povezani z njenim zdravstvenim stanjem, v skladu s kakršno 
koli zgornjo mejo, ki je določena v skladu z nacionalno zakonodajo;
GASSMAYR
I - 63074. da države članice lahko v točkah 1 in 2(b) navedeno plačilo ali nadomestilo pogo -
jijo z izpolnjevanjem pogojev delavke glede upravičenosti do takšnih prejemkov, 
ki so določeni v skladu z nacionalno zakonodajo.
 Ti pogoji v nobenih okoliščinah ne smejo veljati za obdobja prejšnje zaposlitve, ki 
presegajo 12 mesecev neposredno pred predvidenim datumom poroda. “
N
acionalna ureditev
Zakon o varstvu materinstva
9N
a podlagi člena 3(1) zakona o varstvu materinstva iz leta 1979 (Mutterschutzgesetz 
1979, v nadaljevanju: MSchG) noseče delavke zadnjih osem tednov pred predvidenim datumom poroda ne smejo delati (v nadaljevanju: osemtedensko obdobje).
10Č
len 3(3) MSchG določa, da v obdobju, ki je zunaj osemtedenskega obdobja, velja 
prepoved dela tudi za nosečnice, če iz potrdila, ki ga predloži nosečnica in ki ga je izdal zdravnik z inšpektorata za delo ali drug zdravnik v javnem zdravstvu, izhaja, da 
bi nadaljnje delo lahko ogrozilo življenje ali zdravje matere ali otroka.
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 630811Člen 5 MSchG z naslovom „Prepoved dela po porodu“ v odstavku 1 določa:
„Delavke osem tednov po porodu ne smejo delati. […] Če je bilo osemtedensko obdo -
bje pred porodom skrajšano, se za toliko časa podaljša obdobje varstva po porodu, pri 
čemer trajanje ne sme biti daljše od šestnajstih tednov. […]“
12Č
len 14 MSchG z naslovom „Ohranitev izplačevanja plačila“ v spremenjeni različici, 
ki je bila objavljena v BGBl. 833/1992 in 434/1995, določa:
„1. Če so zaradi uporabe člena  2, točka  (b), [odstavek ] 4, člena  4, točka  (a), čle -
na 5(3) in (4) ali člena 6 – pod pogojem, da člen 10, točka (a), odstavek 3, ne dolo-ča drugače – potrebne spremembe dela v podjetju, je delavka upravičena do plačila, 
enakega povprečni plači, ki jo je prejela v zadnjih trinajstih tednih pred spremembo. 
Če v tem obdobju delavka zaradi bolezni ali zato, ker je delo opravljala v skrajšanem delovnem času, ni prejela plačila v celoti, se obdobje trinajstih tednov podaljša za čas, ko delavka ni prejemala plačila v celoti, vendar pa se ta čas ne upošteva pri izračunu povprečne plače. […]
2. Delavke, ki na podlagi člena 3(3) niso sposobne opravljati dela, in tiste, ki na podla -
gi člena 2, točka (b), [odstavek ] 4, člena 4, točka (a), člena 5(3) in (4) ali člena 6 nimajo več možnosti opravljati dela v podjetju, so upravičene do plačila, ki se izračuna enako, 
kot je določeno v prejšnjem odstavku. “
GASSMAYR
I - 6309Zakon o plačah
13N
a podlagi člena 3(1) in (2) zakona o plačah iz leta 1956 (Gehaltsgesetz 1956, v nada -
ljevanju: GehG), ki velja za zvezne javne uslužbence, kot je tožeča stranka v postopku 
v glavni stvari, je javni uslužbenec upravičen do mesečnega plačila, ki je sestavljeno iz plače in morebitnih nadomestil.
14Č
len 13c GehG z naslovom „Pravice v primeru nezmožnosti za delo“ določa:
„1. Javni uslužbenec, ki ne more opravljati delovnih obveznosti zaradi nesreče (razen 
nesreče pri delu) ali zaradi bolezni, je, če nezmožnost za delo traja več kot 182 dni, upravičen do 80
 % zneska plače, ki bi jo prejemal, če bi bil zmožen za delo. To znižanje 
se ne nanaša na otroški dodatek.
[…]
3. Znižanje, opravljeno na podlagi odstavka 1, je zmanjšano za 80  % zneska, ki ustre -
za referenčni osnovi iz odstavka 4, pri čemer ta znesek ne more biti višji od celotnega zneska znižanja, ki je določeno v odstavku 1.
4. Referenčna osnova v smislu odstavka 3 je vsota nadomestil (brez izrednih plačil), 
dodatkov, dodatnih nadomestil in plačil (razen tistih iz členov 19, 20b in 20c), ki bi jih ja
vni uslužbenec prejel, če bi bil zmožen za delo, in do katerih ni več upravičen, 
ker ne opravlja delovnih nalog. Pri nepavšalnih dodatnih plačilih iz prvega stavka se 
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 6310mora pri izračunu kot osnova uporabiti dvanajstina zneska dodatnih plačil, ki jih je 
javni uslužbenec prejel v zadnjih dvanajstih mesecih pred začetkom prvega od vseh obdobij bolniške odsotnosti v skladu s členom 2.
5. Učinki znižanja mesečne plače nastopijo z dnem, ko je nastala nezmožnost za delo, 
vendar najprej naslednji dan po poteku roka 182 delovnih dni, ki je določen v odstav -
ku 
1, in prenehajo z dnem, ki je pred dnevom, ko javni uslužbenec spet nastopi službo.
[…]
8. Ves čas prepovedi opravljanja dela v skladu s [MSchG] (tako glede porodniškega 
dopusta pred porodom kot tudi porodniškega dopusta po porodu) se odstavki od 1 do 6 ne up
orabljajo. Zaradi take prepovedi opravljanja dela prenehajo teči vsi roki, ki 
so našteti v odstavkih od 1 do 6. “
15Č
len 15 GehG z naslovom „Dodatna plačila“ v odstavkih 1, 2 in 5 določa:
„1. Dodatna plačila so:
(1) dodatki za nadurno delo (člen 16),
[…]
GASSMAYR
I - 6311(4) dodatek za dežurstvo (člen 17a),
[…]
Upravičenje do dodatnih plačil lahko nastane le v  obdobjih, za katera obstaja tudi 
pravica do plače.
2. Dodatna plačila iz odstavka 1, točke 1, od 4 do 6 in od 8 do 11, ter dodatki za ne -
deljsko delo in za delo ob delu prostih dnevih iz odstavka 1, točka 3, se lahko obraču -
najo v obliki pavšala, če se storitve, na podlagi katerih nastane upravičenje do takih 
dodatnih plačil, opravljajo stalno in redno in je zato izračun mesečnega povprečja 
mogoč (poseben pavšal). V primerih iz odstavka 1, točke 1, od 3 do 6 in 10, je za do -
ločitev pavšalnega zneska potrebno soglasje zveznega kanclerja. Dovoljeno je določiti enoten pavšalni znesek za vse po vsebini podobne storitve (skupni pavšal). V zvezi s pavšalnimi dodatnimi plačili za nadurno delo, ki je opravljeno zunaj časa, v katerem 
se delo običajno opravlja, je treba določiti, kolikšen del dodatka predstavlja dodatek, 
katerega podlaga je nadurno delo.
[…]
5. Na upravičenje do pavšalno določenega zneska posebnih dodatkov ne vpliva do -
pust, med katerim javni uslužbenec ohrani pravico do mesečne plače, niti nesreča pri 
delu, zaradi katere ne more opravljati delovnih dolžnosti. Če je javni uslužbenec iz 
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 6312drugega razloga odsoten več kot en mesec, se izplačilo posebnega dodatka zadrži od 
dneva po poteku tega roka do zadnjega dne njegove odsotnosti z dela. “
16Č
len 17a GehG z naslovom „Dodatek za dežurstvo“ določa:
„1. Javni delavec, ki poleg običajnega dela, ki je določeno z razporedom dela, opravlja 
dežurstvo, je za čas, ko je bil na razpolago, in za delo, ki se opravlja med dežurstvom, upra
vičen do dodatka za dežurstvo, ne pa do plačil iz členov 16 in 17.
2. Višina dodatka za dežurstvo je odvisna od časa trajanja dežurstva in povprečne 
količine dela, ki se opravi v tem času […]; izračun je odvisen od soglasja zveznega k
anclerja. “
17Iz spi
sa je razvidno, da je Republika Avstrija na podlagi člena 17a GehG sprejela ured -
bo o pavšalnem izračunu dodatkov za dežurstvo za zdravnike na univerzitetnih kli -
ničnih centrih (Pauschalierungsverordnung für Journaldienstzulage für Ärzte an Uni -
versitätskliniken, BGBl. II, 202/2000), v kateri je za dodatek za vsako uro dežurstva natančno določen z odstotkom normalizirane plače.
GASSMAYR
I - 6313Zakon o javnih uslužbencih
18N
a podlagi člena 50(1) zakona o javnih uslužbencih iz leta 1979 (Beamten-Dienstre -
chtsgesetz 1979) se za potrebe zagotavljanja storitev javnemu uslužbencu lahko na -
loži obveznost, da je v pripravljenosti na delovnem mestu ali na drugem natančno 
določenem kraju zunaj običajnega delovnega časa, določenega z razporedom dela, da po potrebi ali na poziv začne opravljati svoje delo (čas, ko je uslužbenec v pripravlje -
nosti, dežurstvo).
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
19T
ožeča stranka v postopku v glavni stvari je bila od 1. januarja 1995 kot stažistka za -
poslena na kliniki za anestezijo univerze v Gradcu (v nadaljevanju: delodajalec). Za 
nadurno delo, ki ga je opravljala prek običajnega delovnega časa, določenega z razpo -
redom dela, je prejemala dodatek za dežurstvo.
20T
ožeča stranka je s 4. decembrom 2002 prenehala opravljati delo, in sicer najprej na 
podlagi člena 3(3) MSchG (prepoved opravljanja dela zaradi predložitve zdravniškega potrdila, iz katerega izhaja, da bi nadaljnje poklicno opravljanje dela lahko ogrozilo življenje ali zdravje matere ali otroka), nato na podlagi člena 3(1) tega zakona (pre -
poved opravljanja dela v osemtedenskem obdobju) in nazadnje na podlagi člena 5(1) 
tega zakona (prepoved opravljanja dela osem tednov po porodu).
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 631421V dopisu z dne 9. februarja 2004, ki ga je poslala delodajalcu, je navedla, da je za čas 
prepovedi opravljanja dela zaradi nosečnosti in nato zaradi porodniškega dopusta, ki ji je preprečila opravljanje dežurstva, kljub temu upravičena do dodatka v višini 
povprečja dodatkov za dežurstvo. Prosila je, da se ji izplača znesek, ki ustreza temu 
dodatku.
22D
elodajalec je z odločbo z dne 31. avgusta 2004 njeno prošnjo zavrnil. Po mnenju de -
lodajalca dodatki, ki so se izplačevali za opravljeno dežurstvo v mesecih pred prepo -
vedjo opravljanja dela, ne spadajo v klavzulo o pridržku iz člena 14 MSchG in niso pav  - 
šalno določeni posebni dodatki v smislu člena 15 GehG. Delodajalec je med drugim navedel, da je tožeča stranka v postopku v glavni stvari med prepovedjo opravljanja 
dela prejela plačilo, in sicer mesečno plačo in dodatke v skladu s členom 3(2) GehG, 
brez vsakršnih omejitev. Tožeča stranka v postopku v glavni stvari pa naj ne bi imela pravice opravljati dežurstva zaradi prepovedi opravljanja dela, in naj zato ne bi bila upravičena do dodatkov za dežurstvo za to obdobje. Po mnenju delodajalca mora zne -
sek dodatka za dežurstvo odražati obseg dejansko opravljenega dela in ne spada med 
pavšalno določene posebne dodatke. Nikakor pa naj se mesečni znesek tega dodatka 
ne bi mogel izračunavati na podlagi povprečja.
23T
ožeča stranka v postopku v glavni stvari je pri predložitvenem sodišču vložila tožbo 
zoper odločbo Bundesminister z dne 9. maja 2005 o zavrnitvi ohranitve zadevnega dodatka in v utemeljitev tožbe navedla načelo enakega obravnavanja moških in žensk, ki ga določa pravo Unije.
GASSMAYR
I - 631524Bundesminister je pred predložitvenim sodiščem navedlo, da je neomejena ohranitev 
plačila plače tožeče stranke v  postopku v  glavni stvari, ki ustreza stopnji univerzi -
tetnega asistenta, in dodatkov iz člena 3(2) GehG med prepovedjo opravljanja dela 
tožeče stranke v postopku v glavni stvari popolnoma v skladu s členom 141 ES in 
členom 1 Direktive Sveta z dne 10. februarja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske (UL L 45, str. 19). Čeprav je bilo v sodbi z dne 30. marca 2004 v zadevi Alabaster (C-147/02, Recueil, str. I-3101) na splošno pojasnjeno načelo prepovedi diskriminacije v kontekstu povi -
šanja plač, se pravica, na katero se sklicuje tožeča stranka v postopku v glavni stvari, ne nanaša na njeno redno mesečno plačo niti na splošno povečanje te plače.
25P
oleg tega je tožena stranka v postopku v glavni stvari navedla, da se v nasprotju z do -
datkom, ki se izplača ob koncu leta, ki se je obravnaval v zadevi, v kateri je bila izdana 
sodba z dne 21. oktobra 1999 v zadevi Lewen (C-333/97, Recueil, str. I-7243), ta za -
deva nanaša na dodatek za dežurstvo, ki se izplača na podlagi dejansko opravljenega 
dela glede na vsak primer posebej. Namen tega dodatka k plači je poplačati dodatno delo, ki je bilo konkretno naloženo prek rednega delovnega časa, ki je določen z raz -
poredom dela. Če uslužbencu ni določeno dežurstvo, iz tega naslova ne more zahte -
vati plačila, in to ne glede na delo, ki ga je opravil v okviru redne službe.
26Ni sp
orno, da je tožeča stranka v postopku v glavni stvari opravljala dežurstvo v re -
ferenčnem obdobju, določenem v členu 14(1) MSchG, pred začetkom obdobja, v ka -
terem ji je bilo prepovedano opravljanje dela na podlagi člena  3(3) istega zakona, in prav tako ni sporno, da je za to delo prejela dodatek, ki je bil izračunan v skladu 
s členom 17a GehG.
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 631627Ker je Verwaltungsgerichtshof menilo, da ni mogoče dati jasnega odgovora na vpra -
šanja, ki se zastavljajo v postopku, ki ga vodi, glede – med drugim – člena 11, točke 
od 1 do 3, Direktive 92/85, je prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje 
predložilo ta vprašanja:
„1. (a) Ali ima člen 11, točke 1, 2 in 3, [Direktive 92/85] neposredni učinek?
 (b) Ali je treba navedene določbe, če imajo neposredni učinek, razlagati tako, 
da imajo med prepovedjo opravljanja dela za nosečnice in/ali porodniškega 
dopu
sta te pravico do nadaljnjega izplačevanja ‚dodatka za dežurstva‘?
 (c) Ali to velja vedno, tudi če država članica v tem smislu sprejme sistemsko od -
ločbo o nadaljnjem izplačevanju ,plače‘, tako da to načeloma zajema celoten dohodek, razen tako imenovanih (glede na člen 15 [GehG]) posebnih dodat -
kov, katerih podlaga je opravljeno delo (so vezani na opravljanje nalog), kot je sporni ,dodatek za dežurstva‘?
2. Ali morajo države članice navedene določbe v nasprotnem primeru – če nimajo 
neposrednega učinka – prenesti tako, da ima delavka, ki med trajanjem prepovedi opra
vljanja dela za nosečnice in/ali porodniškega dopusta ne opravlja več dežur -
st
ev, pravico do nadaljnjega izplačevanja dodatkov za takšne storitve?“
GASSMAYR
I - 6317Dopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe glede člena  11, točka  1, 
Direktive 92/85
28N
ajprej je treba ugotoviti, da Komisija Evropskih skupnosti izpodbija dopustnost 
predhodnih vprašanj v delu, ki se nanaša na člen 11, točka 1, Direktive 92/85, ker 
dvomi, da so ta vprašanja pomembna za razrešitev spora v glavni stvari. Meni, da ta 
določba ni upoštevna v obravnavani zadevi, ker se vprašanje, ki se zastavlja v zadev -
nem sporu, ne nanaša na pravice, ki so urejene v členih od 5 do 7 navedene direktive, ampak le na višino plačila, ki ga je treba izplačati tožeči stranki za obdobje, ko je bila odsotna z dela zaradi nosečnosti in nato zaradi porodniškega dopusta.
29V z
vezi s tem je treba spomniti, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso le nacionalno 
sodišče, ki odloča o sporu in ki mora prevzeti odgovornost za sodno odločbo, dolžno 
glede na posebnosti zadeve presoditi tako potrebo po izdaji predhodne odločbe, da bi 
lahko izdalo sodbo, kot tudi ustreznost vprašanj, ki jih postavi Sodišču (glej zlasti sod-bi z dne 15. decembra 1995 v zadevi Bosman, C-415/93, Recueil, str. I-4921, točka 59, in z dne 26. junija 2007 v zadevi Ordre des barreaux francophones et germanophones in drugi, C-305/05, ZOdl., str. I-5305, točka 18).
30Kljub t
emu je Sodišče presodilo, da ne more odločati o vprašanju za predhodno 
odločanje, ki mu ga je postavilo nacionalno sodišče, če je očitno, da razlaga ali presoja veljavnosti pravila Unije, ki jo je zahtevalo nacionalno sodišče, ni v nobeni zvezi z resničnostjo ali predmetom spora o glavni stvari, če je problem hipoteti -
čen ali če Sodišče nima na voljo dejanskih ali pravnih elementov, potrebnih za to, da bi dalo koristen odgovor na postavljena vprašanja (glej zgoraj navedeno sodbo Bosman, točka 61, in sodbo z dne 13. julija 2000 v zadevi Idéal tourisme, C-36/99, 
Recueil, str. I-6049, točka 20).
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 631831Poleg tega je nujno, da nacionalno sodišče vsaj minimalno pojasni razloge, da je izbra -
lo določbe prava Unije, katerih razlago predlaga, ter povezavo, ki jo je ugotovilo med 
temi določbami in nacionalno zakonodajo, ki se uporablja v sporu o glavni stvari (glej 
zlasti sodbo z dne 6. marca 2007 v združenih zadevah Placanica in drugi, C-338/04, 
C-359/04 in C-360/04, ZOdl., str. I-1891, točka 34).
32Iz pr
edložitvene odločbe je razvidno, da je v postopku v glavni stvari tožeča stranka 
med nosečnostjo nehala delati na podlagi člena 3(3) MSchG, to je določbe, na podlagi 
katere nosečnica med nosečnostjo ne sme delati, če iz potrdila, ki ga je izdal zdravnik 
z inšpektorata za delo ali drug zdravnik v javnem zdravstvu, izhaja, da bi nadaljnje delo lahko ogrozilo življenje ali zdravje matere ali otroka.
33S t
emi vprašanji, ki se nanašajo na člen 11, točke od 1 do 3, Direktive 92/85, predlo -
žitveno sodišče želi določiti dohodek, do katerega je upravičena ta delavka v času, ko 
zaradi nosečnosti v skladu s členom 5(3) te direktive ne dela, in med porodniškim 
dopustom iz člena 8 te direktive.
34T
reba je spomniti, da je namen členov 4(1) in 5 Direktive 92/85 zagotoviti posebno 
zaščito nosečih delavk, delavk, ki so pred kratkim rodile, in delavk, ki dojijo, glede 
vseh dejavnosti, ki bi lahko pomenile posebno tveganje za njihovo varnost in zdravje 
in ki bi lahko negativno vplivale na nosečnost ali dojenje (sodba z dne 27. februarja 2003 v zadevi Busch, C-320/01, Recueil, str. I-2041, točka 42). Zakonodajalec Unije je s sprejetjem Direktive 92/85 določil, da je treba opraviti oceno tveganj in sporoči -
ti njene rezultate, ter za te delavke prepovedal opravljanje nekaterih dejavnosti (glej v tem smislu sodbo z dne 1. februarja 2005 v zadevi Komisija proti Avstriji, C-203/03, 
ZOdl., str. I-935, točka 44).
GASSMAYR
I - 631935Če se na podlagi rezultatov ocene tveganj, ki je bila opravljena v skladu s členom 4 Di -
rektive 92/85, izkaže, da obstaja tveganje za varnost ali zdravje delavke ali da obstaja 
vpliv na njeno nosečnost ali dojenje, člen 5(1) in (2) te direktive določa, da mora delo-
dajalec začasno prilagoditi delovne razmere in/ali delovni čas, oziroma če to tehnič -
no in/ali objektivno ni izvedljivo ali tega iz pravilno utemeljenih razlogov ni mogoče 
razumno zahtevati, mora delavko premestiti na drugo delovno mesto.
36L
e če se izkaže, da tudi ta premestitev ni mogoča, člen 5(3) navedene direktive dolo-
ča, da se delavki zagotovi dopust v skladu z nacionalno zakonodajo in/ali nacionalno prakso za celotno obdobje, ki je potrebno za zagotovitev varovanja njenega zdravja (sodba z dne 19. novembra 1998 v zadevi Høj Pedersen in drugi, C-66/96, Recueil, str. I-7327, točka 57, in sodba z današnjega dne v zadevi Parviainen, C-471/08, ZOdl., str. I-6533, točka 32).
37Verwaltungsgerichtshof je v predložitveni odločbi navedlo določbe členov 4 in 5 Di  - 
rektive 92/85, ki se nanašajo na oceno tveganj in na sprejetje ukrepov na podlagi take ocene, in v predhodno odločanje predložilo vprašanja, ki se nanašajo na člen 11,  
točka 1, te direktive, to je na določbo, ki napotuje na navedeni člen 5.
38A
vstrijska vlada je na obravnavi pred Sodiščem v odgovor na vprašanja, ki so ji bila 
zastavljena, potrdila, da je v skladu s členom 3(3) MSchG nosečnicam prepovedano 
opravljanje dela, če nadaljnje opravljanje poklicne dejavnosti ogroža njihovo zdravje 
ali življenje oziroma zdravje ali življenje njihovega otroka. V skladu z navedbami te vlade je ta določba pogosto uporabljena za nosečnice, ki so starejše od 30 ali 35 let, in omogoča, da se delo preneha veliko prej, kot se začne običajni porodniški dopust, da bi se tako izognilo zapletom. Torej naj ne bi šlo za prepoved, ki bi bila v  zvezi z opravljanjem poklica, temveč bolj za prepoved, ki je odvisna od osebnega položaja 
nosečnice in njenega fizičnega stanja.
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 632039Naloga predložitvenega sodišča je, da preveri, ali je bila tožeča stranka v postopku 
v glavni stvari med nosečnostjo bolna in ali so nastali zapleti v zvezi z nosečnostjo ali pa je bila oproščena opravljanja dela zato, da bi se zagotovila njena varnost ali zdravje 
zaradi poklicnega tveganja, ki je ogrožalo varnost ali zdravje nosečnice ali njenega 
otroka.
40T
reba pa je opozoriti, da je razlog za prenehanje dela med nosečnostjo v obeh nave -
denih primerih vsekakor enak, to je zaščita varnosti ali zdravja nosečnice ali njenega otroka. Poleg tega je člen 11, točka 1, Direktive 92/85 edina določba te direktive, ki 
ureja dohodek, do katerega je upravičena nosečnica med nosečnostjo.
41K
er po eni strani ni očitno, da razlaga člena 11, točka 1, Direktive 92/85, za katero je 
zaprosilo predložitveno sodišče, ni v nikakršni zvezi z dejanskim stanjem ali pred-
metom spora v glavni stvari, in ker ima po drugi strani Sodišče na razpolago dovolj 
elementov za razlago pravil, ki so določena s to direktivo in ki se nanašajo na položaj, 
ki je predmet spora v postopku v glavni stvari, vprašanj za predhodno odločanje – v nasprotju s tem, kar trdi Komisija – ni mogoče šteti za nedopustna, ker se nanašajo na navedeno določbo.
42Gle
de na navedeno je treba ugotoviti, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe 
v delu, v katerem se nanaša na člen 11, točka 1, Direktive 92/85, dopusten.
GASSMAYR
I - 6321Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo vprašanje, točka (a): neposredni učinek člena 11, točke od 1 do 3, Direktive 92/85
43Pr
edložitveno sodišče s prvim vprašanjem, točka (a), v bistvu sprašuje, ali ima lahko 
člen 11, točke od 1 do 3, Direktive 92/85 neposredni učinek in ali ustvarja pravice 
v korist posameznikov, ki jih ti lahko uveljavljajo proti državi članici, ki ni prenesla  
direktive v  nacionalno pravo ali ki je ni prenesla pravilno, torej pravice, ki so jih  
nacionalna sodišča dolžna zaščititi.
44V s
kladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča so posamezniki v vseh primerih, v kate -
rih so določbe direktive vsebinsko brezpogojne in dovolj natančne, upravičeni, da 
se nanje sklicujejo pred nacionalnimi sodišči proti državi, če ta v predpisanem roku direktive ni prenesla v nacionalno pravo ali če je ni prenesla pravilno (glej zlasti sodbe z dne 19. januarja 1982 v zadevi Becker, 8/81, Recueil, str. 53, točka 25; z dne 17. sep -
tembra 1996 v  združenih zadevah Cooperativa Agricola Zootecnica S.  Antonio in drugi, od C-246/94 do C-249/94, Recueil, str. I-4373, točka 17, in z dne 17. julija 2008 v  zadevi Flughafen Köln/Bonn, C-226/07, ZOdl., str.  I-5999, točka  23  in navedena sodna praksa).
45D
oločba prava Unije je brezpogojna, če določa obveznost, ki ne vsebuje nobenega 
pogoja, in njena izvršitev ali učinki niso odvisni od nobenega akta institucij Unije ali držav članic. Določba je dovolj natančna, da se nanjo lahko sklicuje upravičenec in jo uporabi sodišče, če določa obveznost z enopomenskimi izrazi (glej zlasti zgoraj nave -
deno sodbo Cooperativa Agricola Zootecnica S. Antonio in drugi, točka 19, in sodbo 
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 6322z  dne 26.  oktobra 2006 v  zadevi G.  Pohl-Boskamp, C-317/05, ZOdl., str.  I-10611, 
točka 41).
46Č
len 11, točke od 1 do 3, pa izpolnjuje ta merila, saj z enopomenskimi izrazi dolo -
ča državam članicam obveznost, da izpolnijo natančno določen cilj, in sicer, da – po prilagoditvi delovnih razmer, po začasni premestitvi na drugo delovno mesto in 
v obdobjih odsotnosti z dela med nosečnostjo, na katere se nanašajo členi od 5 do 7 
navedene direktive, in med porodniškim dopustom, na katerega se nanaša člen 8 te direktive – nosečim delavkam, delavkam, ki so pred kratkim rodile, in delavkam, ki dojijo, zagotovijo pravice, ki se nanašajo na pogodbo o zaposlitvi, in ohranitev plačila in/ali ustreznega nadomestila.
47Č
len 11, točka 1, Direktive 92/85 sicer res določa, da mora biti glede nosečih delavk 
v primerih iz člena 5 te direktive, to je glede delavk, na katere se nanaša začasna pri -
lagoditev delovnih razmer, začasna premestitev na drugo delovno mesto ali nazadnje 
zagotovitev dopusta, ta dohodek zagotovljen v skladu z nacionalno zakonodajo in/ali 
nacionalno prakso.
48V
endar napotitev na nacionalno zakonodajo in prakso ne vpliva na natančnost in 
brezpogojnost člena 11, točka 1, Direktive 92/85. Namreč, čeprav ta določba pode -
ljuje državam članicam diskrecijsko pravico pri določitvi načina njene izvršitve, to ne ustvari dvoma o natančnosti in brezpogojnosti navedene določbe. Načini izvršitve se torej nikakor ne morejo nanašati na samo vsebino pravice, ki jo določa člen 11, toč -
ka 1, in ne morejo pogojevati obstoja ali omejevati obsega te pravice (glej zgoraj nave -
deno sodbo Parviainen, točka 55, in v zvezi s členom 10 Direktive 92/85 sodbo z dne 
GASSMAYR
I - 63234. oktobra 2001 v zadevi Jiménez Melgar, C-438/99, Recueil, str. I-6915, točki 33 in 
34; glej po analogiji tudi sodbi z dne 5. oktobra 2004 v združenih zadevah Pfeiffer in drugi, od C-397/01 do C-403/01, ZOdl., str. I-8835, točka 105, in z dne 15. aprila 2008 
v zadevi Impact, C-268/06, ZOdl., str. I-2483, točka 67).
49P
oleg tega člen 11, točka 3, Direktive 92/85 v zvezi z nosečnicami na porodniškem 
dopustu, na katere se nanaša člen 8 te direktive, določa, da je nadomestilo iz člena 11, 
točka 2(b), ustrezno, če je z njim zagotovljen dohodek, ki je vsaj enak tistemu, ki bi ga delavka prejela v primeru prekinitve svojih dejavnosti iz razlogov, ki so povezani z njenim zdravstvenim stanjem.
50V
endar niti to, da na podlagi člena 11, točka 3, Direktive 92/85 za te dohodke lahko 
velja zgornja meja, ki je določena v  skladu z  nacionalno zakonodajo, in da je zato 
lahko znesek tega nadomestila različen od države članice do države članice, ne vzbuja 
dvoma o natančnosti in brezpogojnosti te določbe niti določbe iz točke 2 istega člena. Če so dohodki, ki morajo biti zagotovljeni delavki na porodniškem dopustu, določeni z zakonom, potem uporaba zgornje meje iz člena 11, točka 3, sodišču ne onemogoča, da bi uporabilo točki 2 in 3 tega člena v sporu, o katerem razsoja, in zato to ne vpliva 
na natančnost vsebine te določbe (glej po analogiji zgoraj navedeno sodbo Impact, 
točka 61).
51Gle
de možnosti države članice, da lahko v  skladu s  členom  11, točka  4, Direkti -
ve 92/85 v točkah 1 in 2(b) tega člena navedeno plačilo ali nadomestilo pogojijo s tem, da delavka izpolnjuje pogoje glede upravičenosti do takšnih prejemkov, ki so določeni v skladu z nacionalno zakonodajo, je treba ugotoviti, da ti pogoji za pridobitev pravice ne ovirajo minimalne zaščite iz navedenega člena 11, točke od 1 do 3, in so vsekakor 
pod nadzorom sodišča.
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 632452Treba je torej ugotoviti, da določbe člena  11, točke od 1 do 3, Direktive 92/85, 
izpolnjujejo vse potrebne pogoje za neposredni učinek.
53V t
eh okoliščinah je treba na prvo vprašanje, točka (a), odgovoriti, da ima člen 11, 
točke od 1 do 3, Direktive 92/85 neposredni učinek in ustvarja pravice v korist po -
sameznikov, ki jih ti lahko uveljavljajo proti državi članici, ki ni prenesla te direktive 
v nacionalno pravo ali ki je ni prenesla pravilno, in ki so jih nacionalna sodišča dolžna 
zaščititi.
Prvo vprašanje, točki (b) in (c): upravičenost do dodatka za dežurstvo
54Pr
edložitveno sodišče s prvim vprašanjem, točki (b) in (c), v bistvu sprašuje, ali je 
treba člen 11, točke od 1 do 3, Direktive 92/85 razlagati tako, da mora biti med pre -
kinitvijo dela ali prepovedjo opravljanja dela za noseče delavke in/ali delavke, ki so 
na porodniškem dopustu, pravica do izplačevanja dodatka za dežurstva ohranjena. 
V zvezi s tem predložitveno sodišče sprašuje med drugim, ali na odgovor na to vpra -
šanje vpliva dejstvo, da nacionalna zakonodaja, ki se obravnava v postopku v glav -
ni stvari, določa, da ima noseča delavka, ki je oproščena dela ali je na porodniškem dopustu, med nosečnostjo in na začetku porodniškega dopusta pravico do plačila, enakega povprečni plači, ki jo je prejemala v referenčnem obdobju pred odsotnostjo 
z dela, brez dodatka za dežurstvo.
GASSMAYR
I - 632555Najprej je treba pojasniti, da želi predložitveno sodišče s tem vprašanjem izvedeti, ko -
likšen je obseg pravice do dohodka noseče delavke v dveh različnih obdobjih, in sicer 
po eni strani v obdobju delavkine prekinitve dela med nosečnostjo in po drugi strani 
v obdobju prepovedi dela med porodniškim dopustom.
56Gle
de na to, da ti obdobji urejajo različne določbe Direktive 92/85, je treba na vpra -
šanje predložitvenega sodišča odgovoriti ločeno, in sicer glede na to, ali se nanaša na 
pravico do plačila delavke med nosečnostjo ali med porodniškim dopustom.
Pravica do dodatka za dežurstvo noseče delavke, ki je bila oproščena dela med 
nosečnostjo zaradi tveganja za njeno varnost ali zdravje
57Iz č
lena 11, točka 1, Direktive 92/85 je razvidno, da morajo biti v primerih iz členov 
od 5 do 7 te direktive pravice iz pogodbe o zaposlitvi, vključno z ohranitvijo plačila in/ali upravičenja do ustreznega nadomestila nosečih delavk, delavk, ki so pred kratkim rodile, ali ki dojijo, zagotovljene v skladu z nacionalno zakonodajo in/ali nacionalno 
prakso.
58Dr
ugače od nosečih delavk, na katere se nanaša člen 5(1) in (2) Direktive 92/85, ki 
dejansko nadaljujejo opravljanje dela, ki jim ga določi delodajalec, je noseča delavka, 
na katero se nanaša odstavek 3 tega člena, oproščena dela ves čas, ko je to potrebno 
zaradi zaščite njene varnosti in zdravja in s tem varnosti in zdravja njenega otroka.
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 632659Tako so vsi zaščitni ukrepi iz člena 5 Direktive 92/85 sprejeti zato, ker je noseča, ne pa 
na njeno prošnjo. Sprejeti so na podlagi ocene tveganj in na podlagi zakonske prepo -
vedi, ki jo določajo ta člen 5 in upoštevne določbe nacionalnega prava, njihov namen 
pa je preprečiti nevarnost za njeno varnost in zdravje oziroma varnost in zdravje nje -
nega otroka. Tako cilj zaščite, ki ga ta direktiva uresničuje v zvezi z nosečimi delav -
kami, ostane nespremenjen, čeprav je rezultat ocene tveganj, ki ga mora delodajalec 
opraviti na podlagi člena 4 te direktive, različen glede na to, kateri odstavek navede -
nega člena 5 je treba uporabiti. Poleg tega je iz njegovega besedila razvidno, da mora 
delodajalec spoštovati izrecno določen vrstni red za sprejetje zaščitnih ukrepov, ki so 
določeni v tem členu, in pogojev, ki urejajo ta vrstni red.
60Pr
eizkus besedila člena  11, točka  1, Direktive 92/85  in namena zaščite varnosti in 
zdravja nosečih delavk, delavk, ki so pred kratkim rodile ali ki dojijo, ki ga uresničuje ta direktiva, pokaže, da noseča delavka, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ki je za -
časno oproščena dela in katere plačilo za obdobje pred to oprostitvijo je sestavljeno iz osnovne plače, nekaterih dodatkov in dodatka za dežurstvo za nadurno delo, ki ga je opravljala prek običajnega delovnega časa, določenega z razporedom dela, na podlagi te določbe ni upravičena do takega dodatka.
61N
ajprej, čeprav dodatek za dežurstvo, ki temelji na delovnem razmerju, pomeni pla -
čilo v smislu člena 141 ES, se člen 11, točka 1, Direktive 92/85 v večini jezikovnih raz -
ličic, ki so obstajale ob njenem sprejetju, vseeno nanaša na splošno določeno plačilo, 
ne pa na konkretno plačilo zadevne delavke.
GASSMAYR
I - 632762Poleg tega člen 11, točka 4, te direktive določa, da lahko države članice v točki 1 tega 
člena navedeno plačilo ali nadomestilo pogojijo s tem, da delavka izpolnjuje pogo -
je glede upravičenosti do takšnih prejemkov, ki so določeni v  skladu z  nacionalno 
zakonodajo.
63D
alje, Sodišče je že opozorilo, da se dejanske okoliščine glede narave opravljenega 
dela in razmer, v katerih se opravlja, lahko v ustreznih okoliščinah primera obravna -
vajo kot objektivni dejavniki in kot dejavniki, ki niso v zvezi z nikakršno diskrimina-
cijo na podlagi spola, s katerimi je mogoče upravičiti morebitne razlike v plačilih raz -
ličnih skupin delavcev (glej v tem smislu v okviru člena 141 ES sodbo z dne 30. marca 2000 v zadevi JämO, C-236/98, Recueil, str. I-2189, točka 52).
64V z
adevi v glavni stvari pa se glede na elemente, s katerimi razpolaga Sodišče, dodatek 
za dežurstvo izplača delavcem glede na čas opravljanja dela med nadurnim delom in glede na povprečen prispevek zadevnega delavca v tem času. Ni sporno, da med pre -
povedjo opravljanja dela med nosečnostjo noseča delavka ne opravlja dela, na podlagi katerega bi bila upravičena do takega plačila.
65K
ot je Sodišče presodilo v točkah 49 in 61 zgoraj navedene sodbe Parviainen v zvezi 
z  nosečo delavko, ki je bila med nosečnostjo in zaradi nosečnosti začasno preme -
ščena na drugo delovno mesto na podlagi člena 5(2) Direktive 92/85, države članice in v ustreznih okoliščinah primera socialni partnerji na podlagi člena 11, točka 1, te direktive niso zavezani k temu, da ob začasni premestitvi ohranijo tiste sestavine pla -
čila ali dodatke, ki so odvisni od tega, ali zadevna delavka opravlja posebne naloge in v posebnih okoliščinah, in katerih namen je v glavnem poplačati nevšečnosti, ki izvirajo iz opravljanja teh nalog. Enako velja glede noseče delavke, ki je oproščena dela 
na podlagi člena 5(3) navedene direktive in upoštevnih določb nacionalnega prava.
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 632866Nazadnje, člen 11, točka 1, Direktive 92/85 izrecno napotuje na nacionalno zakono-
dajo in/ali nacionalno prakso.
67K
ot je razvidno iz točke 48 te sodbe, navedena določba podeljuje državam članicam 
diskrecijsko pravico pri določitvi pogojev za uveljavitev in izvrševanje pravice do do -
hodka noseče delavke, na katero se nanaša člen 5(3) Direktive 92/85. Naloga držav članic je torej, da določijo pogoje za uveljavitev te pravice, vendar pa pri tem ne smejo z ničemer pogojevati nastanka te pravice, ki izhaja neposredno iz te direktive in iz 
delovnega razmerja med nosečo delavko in njenim delodajalcem (glej po analogiji 
sodbo z dne 26. junija 2001 v zadevi BECTU, C-173/99, Recueil, str. I-4881, točka 53, in tudi zgoraj navedeno sodbo Parviainen, točka 55).
68Dr
žave članice in v ustreznih okoliščinah primera socialni partnerji z izvrševanjem te 
diskrecijske pravice ob določanju dohodka, do katerega je upravičena noseča delavka, 
ki je bila začasno oproščena opravljanja dela med nosečnostjo in zaradi nosečnosti, ne 
smejo kršiti cilja zaščite varnosti in zdravja nosečih delavk, ki ga uresničuje Direktiva 92/85, niti ne smejo zanemariti dejstva, da ta oprostitev od opravljanja dela pomeni skrajni zaščitni ukrep, ki ga je treba uporabiti le, kadar začasna premestitev na drugo delovno mesto tehnično in/ali objektivno ni izvedljiva oziroma je iz pravilno uteme-
ljenih razlogov ni mogoče razumno zahtevati.
69N
amreč kot je razvidno iz šestnajste uvodne izjave Direktive 92/85, ukrepi za organi -
zacijo dela, ki zadevajo varovanje zdravja nosečih delavk, delavk, ki so pred kratkim 
rodile, ali delavk, ki dojijo, ne bi služili svojemu namenu, če jih ne bi spremljalo ohra -
njanje pravic, povezanih s pogodbo o zaposlitvi, vključno z ohranjanjem plačila in/ali 
pravice do ustreznega nadomestila.
GASSMAYR
I - 632970V zvezi z nosečimi delavkami, ki so kot skrajni ukrep oproščene dela na podlagi čle -
na 5(3) te direktive, lahko države članice in v ustreznih okoliščinah primera socialni 
partnerji zagotovijo dohodek v obliki ustreznega nadomestila, plačila ali kombinacije 
obeh, vendar opravljena izbira in raven dohodka ne smeta ovirati navedenega polnega 
učinka.
71O
čitno je, da polni učinek Direktive 92/85 in ciljev, ki jih ta direktiva uresničuje, niso 
zagotovljeni, če je delodajalcu dovoljeno, da zaradi določitve znižane ravni dohodka na podlagi člena 11, točka 1, te direktive uporabi člen 5(3) te direktive, da bi zmanjšal finančno škodo, ki bi jo lahko utrpel zaradi odsotnosti noseče delavke z  dela med nosečnostjo.
72Če 
se države članice in v ustreznih okoliščinah primera socialni partnerji v skladu 
s členom 11, točka 1, Direktive 92/85 odločijo, da bodo noseči delavki, ki je oproščena dela in za katero velja prepoved dela na podlagi člena 5(3) te direktive, zagotovili do -
hodek v obliki plačila, ustreznega nadomestila ali kombinacije obeh, mora biti v vsa -
kem primeru ta dohodek sestavljen iz osnovne mesečne plače te delavke in iz sestavin plačila ali dodatkov, ki so vezani na njen poklicni status – na katerega ta oprostitev opravljanja dela nikakor ne vpliva – kot so zlasti dodatki, ki se nanašajo na njen po -
ložaj nadrejene uslužbenke, delovno dobo in poklicne kvalifikacije (glej v tem smislu 
zgoraj navedeno sodbo Parviainen, točka 60).
73V
saka drugačna razlaga člena 11, točka 1, Direktive 92/85, ki se nanaša na pravico do 
dohodka nosečih delavk iz člena 5 te direktive, bi ovirala polni učinek te direktive in velik del vsebine te direktive bi izgubil pomen.
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 633074Iz spisa, ki je na voljo Sodišču, je razvidno, da se plačilo, do katerega ima pravico 
noseča delavka, ki ji je bilo na podlagi člena 3(3) MSchG med nosečnostjo prepove -
dano opravljanje dela, določi v skladu s členom 14(1) in (2) istega zakona. Na podlagi 
določb tega zakona ima noseča delavka pravico do plačila, enakega povprečni plači, 
ki jo je prejela v zadnjih trinajstih tednih pred prepovedjo opravljanja dela. Vendar pa se dodatki za dežurstvo, do katerih je bila upravičena v tem referenčnem obdobju, ne upoštevajo pri izračunu tega povprečnega plačila.
75Iz ra
zlogov, ki so navedeni v točkah od 60 do 67 te sodbe, izključitve dodatka za de -
žurstvo iz plačila, do katerega je upravičena noseča delavka, ki je bila med nosečnostjo 
začasno oproščena dela, ni mogoče šteti za ravnanje, ki je v nasprotju s členom 11, 
točka 1, Direktive 92/85.
76Gle
de na navedeno je treba na vprašanje predložitvenega sodišča odgovoriti, da je 
treba člen  11, točka  1, Direktive 92/85 razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da je noseča delavka, ki je zaradi nosečnosti začasno oproščena dela, upravičena do plačila, enakega povprečni plači, ki jo je prejemala v referenčnem 
obdobju pred nosečnostjo, brez dodatka za dežurstvo.
GASSMAYR
I - 6331Pravica delavke na porodniškem dopustu do dodatka za dežurstvo
77Pr
edložitveno sodišče tudi sprašuje, ali je treba člen 11, točka 2 in 3, Direktive 92/85 
razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da je delavka, ki 
je na porodniškem dopustu, upravičena do plačila, enakega povprečni plači, ki jo je prejemala v referenčnem obdobju pred tem dopustom, brez dodatka za dežurstvo.
78K
ot je razvidno iz točk 61 in 64 te sodbe, je dodatek za dežurstvo – glede na to, da 
temelji na delovnem razmerju in da se izplača delavcem glede na čas opravljanja dela med nadurnim delom in glede na povprečen prispevek zadevnega delavca v  tem času – zajet s pojmom plačila iz člena 141 ES.
79V
endar to ne pomeni, da je delavka, ki je odsotna z dela zaradi porodniškega dopusta, 
na podlagi člena 11, točka 2 in 3, Direktive 92/85 upravičena do vseh dodatkov in nadomestil, ki jih mesečno prejema v času, ko dela in opravlja naloge, ki ji jih določi delodajalec.
80V s
kladu s sodno prakso Sodišča so namreč delavke, ki so na porodniškem dopustu, 
določenem z nacionalno zakonodajo, v posebnem položaju, ki zahteva, da se jim za -
gotovi posebna varnost, vendar pa tega položaja ni mogoče šteti za enakega položaju moškega ali ženske, ki dejansko zaseda svoje delovno mesto ali ki je na bolniškem dopustu (glej v tem smislu sodbi z dne 13. februarja 1996 v zadevi Gillespie in drugi, C-342/93, Recueil, str. I-475, točka 17, in z dne 27. oktobra 1998 v zadevi Boyle in drugi, C-411/96, Recueil, str. I-6401, točka 40, ter zgoraj navedeno sodbo Alabaster, 
točka 46).
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 633281Namen porodniškega dopusta, do katerega je upravičena delavka, je zagotovitev var -
stva fizičnega stanja ženske med nosečnostjo in po njej ter zagotovitev varstva poseb -
nega odnosa med materjo in njenim otrokom v obdobju po nosečnosti in porodu (glej 
sodbi z dne 12. julija 1984 v zadevi Hofmann, 184/83, Recueil, str. 3047, točka 25, in 
z dne 30. aprila 1998 v zadevi Thibault, C-136/95, Recueil, str. I-2011, točka 25, ter zgoraj navedeno sodbo Boyle in drugi, točka 41).
82V t
eh okoliščinah se delavke ne morejo učinkovito sklicevati na pravice iz določb čle -
na 141 ES ali iz določb člena 11, točka 2 in 3, Direktive 92/85, da bi utemeljile zahtevo po ohranitvi celotnega plačila med porodniškim dopustom, kot da bi dejansko – tako kot drugi delavci – bile na delovnem mestu (glej v tem smislu zgoraj navedeni sodbi 
Gillespie in drugi, točka 20, in Alabaster, točka 46).
83K
ot je razvidno iz Direktive 92/85 in iz sodne prakse Sodišča s tega področja, je za-
konodajalec Unije želel zagotoviti, da delavka med porodniškim dopustom prejema 
dohodek, enak nadomestilu, ki ga na področju socialnega varstva določa nacional -
na zakonodaja za položaj, v katerem delavka prekine opravljanje svojih nalog zaradi zdravja (zgoraj navedena sodba Boyle in drugi, točka 32).
84Z
agotovljeno mora biti, da delavke med porodniškim dopustom prejmejo tolikšen 
dohodek, ne glede na to, ali je ta dohodek v skladu s členom 11, točka 2(b), Direktive 92/85 izplačan kot nadomestilo ali kot plačilo ali kot kombinacija obeh (zgoraj nave -
deni sodbi Boyle in drugi, točka 33, in Lewen, točka 22).
85V s
kladu s členom 11, točka 2 in 3, Direktive 92/85 mora delodajalec za čas porodni -
škega dopusta zagotoviti ohranitev plačila in/ali ustreznega nadomestila, pri čemer 
mora biti dohodek, ki je zagotovljen delavkam med tem dopustom – če se izplača 
GASSMAYR
I - 6333v obliki nadomestila, plačila ali kot kombinacija obeh – ustrezen v smislu navedene 
točke 3 (glej zgoraj navedeno sodbo Boyle in drugi, točka 34).
86Kad
ar je delavka odsotna z dela, ker izkorišča porodniški dopust, minimalna zaščita, 
ki se zahteva s členom 11, točka 2 in 3, Direktive 92/85, torej ne pomeni ohranitve 
plačila zadevne delavke v celoti niti plačila dodatka za dežurstvo.
87V p
ostopku v glavni stvari se predložitveno sodišče sprašuje o vplivu, ki bi ga lahko 
glede pravice do plačila delavke na porodniškem dopustu imelo to, da država članica 
določa, da ima ta delavka pravico do plačila, ki je enako povprečni plači, ki jo je pre -
jemala v referenčnem obdobju pred porodniškim dopustom, vendar brez dodatka za dežurstvo.
88V z
vezi s tem je treba opozoriti, da člen 11, točka 2 in 3, Direktive 92/85 določa le 
minimalno zaščito glede pravice do dohodka nosečih delavk, ki so med nosečnostjo 
oproščene dela na podlagi člena 8 te direktive. Nobena določba te direktive državam 
članicam ali v ustreznih okoliščinah primera socialnim partnerjem ne onemogoča, da določijo ohranitev vseh sestavin plačila in vseh dodatkov, vključno z dodatkom za dežurstvo, do katerih je bila noseča delavka upravičena pred nosečnostjo in pred porodniškim dopustom.
89Direktiva 92/85, ki je bila sprejeta v skladu s členom 118  A Pogodbe ES (členi od 117 
do 120 Pogodbe ES so bili nadomeščeni s  členi od 136 ES do 143 ES), namreč ne pr
eprečuje državi članici, kot to izhaja iz člena 137(4) ES, da ohrani ali uvede strožje 
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 6334zaščitne ukrepe, če so ti v skladu z določbami te pogodbe (glej v tem smislu zgoraj 
navedeno sodbo Jiménez Melgar, točka 37).
90Če si
stem plačil, ki je določen z nacionalnim predpisom, kot je ta iz postopka v glavni 
stvari, pomeni zaščitni ukrep, ki je za delavke na porodniškem dopustu ugodnejši od 
tega, kar se zahteva z Direktivo 92/85, potem se to, da so nekatere sestavine plačila 
izključene iz izračuna dohodka, ki ga je treba izplačati med tem dopustom, ne more obravnavati, kot da je v nasprotju s členom 11, točka 2 in 3, te direktive.
91Z
ato je treba predložitvenemu sodišču odgovoriti, da je treba člen 11, točka 2 in 3, 
Direktive 92/85 razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da je delavka, ki je na porodniškem dopustu, upravičena do plačila, enakega povprečni plači, ki jo je prejemala v referenčnem obdobju pred tem dopustom, brez dodatka za 
dežurstvo.
Drugo vprašanje: posledice neobstoja neposrednega učinka
92S t
em vprašanjem predložitveno sodišče sprašuje, ali morajo države članice določbe 
člena 11, točka 2 in 3, Direktive 92/85, če te določbe nimajo neposrednega učinka, 
prenesti tako, da ima delavka, ki med trajanjem prepovedi opravljanja dela za noseč -
nice in/ali porodniškega dopusta ne opravlja več dežurstev, pravico do nadaljnjega 
prejemanja dodatkov, ki se nanašajo na takšne storitve.
GASSMAYR
I - 633593Glede na odgovor na prvo vprašanje, točka (a), na drugo vprašanje ni treba odgovoriti.
Stroški
94K
er je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev 
stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
1. Člen 11, točke od 1 do 3, Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 
o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta 
posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) ima neposre ­
dni učinek in ustvarja pravice v korist posameznikov, ki jih ti lahko uveljav­
ljajo proti državi članici, ki ni prenesla te direktive v nacionalno pravo ali ki je ni prenesla pravilno, in ki so jih nacionalna sodišča dolžna zaščititi.
2. Člen 11, točka 1, Direktive 92/85 je treba razlagati tako, da ne nasprotuje na ­
cionalni zakonodaji, ki določa, da je noseča delavka, ki je začasno oproščena dela zaradi nosečnosti, upravičena do plačila, enakega povprečni plači, ki 
SODBA Z DNE 1. 7. 2010 – ZADEVA C-194/08
I - 6336jo je prejemala v  referenčnem obdobju pred nosečnostjo, brez dodatka za 
dežurstvo.
3. Člen 11, točka 2 in 3, Direktive 92/85 je treba razlagati tako, da ne naspro ­
tuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da je delavka, ki je na porodniškem dopustu, upravičena do plačila, enakega povprečni plači, ki jo je prejemala 
v referenčnem obdobju pred tem dopustom, brez dodatka za dežurstvo.
Podpisi