Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (drugi senat) 
z dne 21. decembra 2016 * 
„Predhodno odločanje — Znamka Evropske unije — Uredba (ES) št. 207/2009 — Člen 9(1)(b) — 
Člen 15(1) — Člen 51(1)(a) — Obseg izključne pravice, podeljene imetniku — Obdobje petih let 
po registraciji“ 
V zadevi C-654/15, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Högsta domstolen (vrhovno sodišče, Švedska) z odločbo z dne 3. decembra 2015 , ki je prispela na 
Sodišče 7. decembra 2015 , v postopku 
Länsförsäkringar AB 
proti 
Matek A/S, 
SODIŠČE (drugi senat), 
v sestavi M. Ilešič (poročevalec), predsednik senata, A. Prechal, sodnica, A. Rosas, sodnik, C. Toader,  
sodnica, in E. Jarašiūnas, sodnik,  
generalni pravobranilec: M. Campos Sánchez-Bordona,  
sodni tajnik: A. Calot Escobar,  
na podlagi pisnega postopka,  
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:  
— za Matek A/S S. Wendén in M. Yngner, odvetnika, 
— za Evropsko komisijo T. Scharf in K. Simonsson, agenta, 
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez 
sklepnih predlogov, 
izreka naslednjo 
* Jezik postopka: švedščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2016 :998 1 
lcvecjeSODBA Z DNE 21. 12. 2016 – ZADEVA C-654/15 
LÄNSFÖRSÄKRINGAR 
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 9(1)(b) Uredbe Sveta (ES) 
št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o znamki [Evropske unije] (UL 2009 , L 78, str. 1). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbama Länsförsäkringar AB in Matek A/S, ker naj bi 
zadnjenavedena družba kršila izključno pravico družbe Länsförsäkringar kot imetnice znamke Evropske 
unije. 
Pravni okvir 
3 V uvodni izjavi 10 Uredbe št. 207/2009 je navedeno: 
„Ni razloga za varstvo blagovnih znamk [Evropske unije (EU)] ali katere koli blagovne znamke, 
registrirane pred njimi, razen če se blagovne znamke dejansko uporabljajo.“ 
4 Člen 9(1) te uredbe, naslovljen „Pravice, podeljene z blagovno znamko [EU]“, določa: 
„Blagovna znamka [EU] daje imetniku izključne pravice. Imetnik ima pravico preprečiti vsem tretjim 
osebam, ki nimajo njegovega soglasja, da v gospodarskem prometu uporabljajo: 
[…] 
(b) kateri koli znak, pri katerem zaradi enakosti ali podobnosti blagovni znamki [EU] in enakosti ali 
podobnosti blaga ali storitev, označenih z blagovno znamko [EU] in znakom, obstaja verjetnost 
zmede v javnosti; 
[…]“ 
5 Člen 15(1) navedene uredbe, naslovljen „Uporaba znamk [EU]“, določa: 
„Če v obdobju petih let po registraciji imetnik ni začel resno in dejansko uporabljati blagovne znamke 
[EU] v [Uniji] za blago ali storitve, za katere jo je registriral, ali če je bila takšna uporaba prekinjena 
v obdobju petih zaporednih let, se za blagovno znamko [EU] uporabljajo sankcije iz te uredbe, razen 
če obstajajo upravičeni razlogi za neuporabo. 
[…]“ 
6 Člen 51 te uredbe, naslovljen „Razlogi za razveljavitev“, določa: 
„1. Pravice imetnika blagovne znamke [EU] se razveljavijo na podlagi zahteve pri Uradu [Evropske 
unije za intelektualno lastnino (EUIPO)] ali na podlagi nasprotne tožbe v postopku zaradi kršitve 
pravic: 
(a) če se v neprekinjenem obdobju petih let blagovna znamka ni uporabljala v prvotni namen v [Uniji] 
za označevanje blaga ali storitev, za katere je registrirana, in za neuporabo ne obstajajo upravičeni 
razlogi; vendar pa nihče ne more zahtevati, naj se imetnikove pravice na blagovni znamki 
razveljavijo, če je imetnik v obdobju med iztekom petletnega obdobja in vložitvijo zahteve ali 
nasprotne tožbe začel ali ponovno začel resno in dejansko uporabljati blagovno znamko; začetek 
ponovne uporabe v obdobju treh mesecev pred vložitvijo zahteve ali nasprotne tožbe, ki se je 
začelo najkasneje ob izteku neprekinjenega obdobja petih let neuporabe, pa se ne upošteva, čedo 
priprav na uporabo ali ponovno uporabo pride šele potem, ko imetnik spozna, da lahko kdo vloži 
zahtevo za razveljavitev ali nasprotno tožbo; 
ECLI:EU:C:2016 :998 2 
lcvecjeSODBA Z DNE 21. 12. 2016 – ZADEVA C-654/15 
LÄNSFÖRSÄKRINGAR 
[…] 
2. Če razlogi za razveljavitev pravic obstajajo le za nekatere vrste blaga ali storitev, za katere je 
registrirana blagovna znamka [EU], se pravice imetnika razveljavijo le za te vrste blaga in storitev.“ 
7 Člen 55(1) Uredbe št. 207/2009 , naslovljen „Posledice razveljavitve in ničnosti“, določa: 
„1. Šteje se, da od dne vložitve zahteve za razveljavitev ali nasprotne tožbe blagovna znamka [EU] ni 
imela učinkov, določenih s to uredbo. Zgodnejši datum, na katerega je prišlo do enega izmed razlogov 
za razveljavitev, se lahko določi na zahtevo ene od strank.“ 
8 Člen 99 te uredbe, naslovljen „Domneva veljavnosti – Obramba iz vsebinskih razlogov“, določa: 
„1. Sodišča za blagovne znamke [EU] obravnavajo blagovno znamko [EU] kot veljavno, razen če 
toženec izpodbija njeno veljavnost z nasprotno tožbo za razveljavitev ali za ugotovitev ničnosti. 
[…] 
3. Pri tožbah iz člena 96(a) in (c) je ugovor v zvezi s razveljavitvijo ali ničnostjo blagovne znamke [EU], 
vložen na drug način kot pa v obliki nasprotne tožbe, dopusten, četoženec zahteva, da se pravice 
imetnika blagovne znamke [EU] razveljavijo zaradi neuporabe oziroma da se to blagovno znamko 
[EU] lahko razglasi za nično zaradi prejšnje pravice toženca.“ 
9 Uredba št. 207/2009 je bila spremenjena z Uredbo (EU) 2015 /2424 Evropskega parlamenta in Sveta 
z dne 16. decembra 2015 (UL 2015 , L 341, str. 21), ki je začela veljati 23. marca 2016 . 
10 V skladu z zadnjenavedeno uredbo se besedilo člena 99(3) Uredbe št. 207/2009 nadomesti 
z naslednjim: 
„Pri tožbah iz točk (a) in (c) člena 96 je ugovor v zvezi z razveljavitvijo blagovne znamke EU, vložen 
drugače kot v obliki nasprotne tožbe, dopusten, četoženec zatrjuje, da bi bilo mogoče blagovno 
znamko EU razveljaviti, ker se znamka v času vložitve tožbe zaradi kršitve ni resno in dejansko 
uporabljala.“ 
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje 
11 Družba Länsförsäkringar, ki posluje na področju bančništva, skladov in zavarovanja, je imetnica 
figurativne znamke EU št. 005423116 . Ta znamka je bila 4. januarja 2008 med drugim registrirana za 
storitve iz razredov 36 in 37 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev 
zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957 , kakor je bil revidira n in spremenjen (v nadaljevanju: 
Nicejski aranžma). Ta registracija v razredu 36 med drugim obsega nepremičninsko posredovanje, 
vrednotenje nepremičnin, dajanje v najem stanovanj in poslovnih prostorov ter upravljanje 
nepremičnin, v razredu 37 pa gradbeništvo, popravila, vzdrževanje in storitve v zvezi z montažo. 
12 Glavna dejavnost družbe Matek je proizvodnja in sestavljanje lesenih hiš. V okviru te dejavnosti je ta 
družba leta 2007 začela uporabljati logotip, ki ga je leta 2009 registrirala za proizvode iz razreda19 
v smislu Nicejskega aranžmaja, ki zajema „nekovinske gradbene materiale, nekovinske toge cevi za 
gradbeništvo, asfalt, smolo in bitumen, prenosne nekovinske zgradbe, nekovinske spomenike“. 
13 Družba Länsförsäkringar, ki je menila, da je družba Matek zaradi uporabe tega logotipa v letih od 2008 
do 2011 kršila izključno pravico, podeljeno z znamko EU, katere imetnica je, je pri Stockholms 
tingsrätt (prvostopenjsko sodišče v Stockholmu, Švedska) vložila tožbo na podlagi člena 9(1)(b) Uredbe 
ECLI:EU:C:2016 :998 3 
lcvecjeSODBA Z DNE 21. 12. 2016 – ZADEVA C-654/15 
LÄNSFÖRSÄKRINGAR 
št. 207/2009 , s katero je predlagala, da se družbi Matek pri gospodarskem poslovanju na Švedskem 
prepove uporaba znakov, podobnih tej znamki, sicer naj se ji naloži denarna kazen. Stockholms 
tingsrätt (prvostopenjsko sodišče v Stockholmu) je tej tožbi ugodilo. 
14 Svea hovrätt (pritožbeno sodišče v Svei, Švedska) je to odločbo razveljavilo. Namreč, čeprav je 
pritožbeno sodišče menilo, da je logotip, ki ga je uporabljala družba Matek, podoben znamki EU, ki jo 
je registrirala družba Länsförsäkringar, je kljub temu v nasprotju s Stockholms tingsrätt 
(prvostopenjsko sodišče v Stockholmu) presodilo, da je treba preučitev podobnosti zadevnih 
proizvodov in storitev opraviti na podlagi dejavnosti, ki jo dejansko opravlja imetnik pravice, ne pa na 
podlagi uradne registracije te znamke. Svea hovrätt (pritožbeno sodišče v Svei) je tako v okviru celovite 
presoje sklenilo, da v obravnavanem primeru ne obstaja verjetnost zmede. 
15 Družba Länsförsäkringar je pri predložitvenem sodišču, Högsta domstolen (vrhovno sodišče, Švedska), 
vložila pritožbo, v kateri je trdila, da mora presoja verjetnosti zmede v smislu člena 9(1)(b) Uredbe 
št. 207/2009 v obdobju petih let po registraciji znamke EU temeljiti zgolj na tej registraciji in ne na 
dejanski uporabi te znamke. 
16 Po navedbah predložitvenega sodišča v skladu s sodno prakso Sodišča ni dopustno določiti pomena, ki 
ga je treba za uporabo člena 9(1)(b) Uredbe št. 207/2009 dati registraciji v razmerju do dejanske 
uporabe znamke EU v primerih, ko tretja oseba v obdobju petih let po registraciji te znamke pri 
gospodarskem poslovanju brez dovoljenja uporablja znak, podoben navedeni znamki. 
17 V teh okoliščinah je Högsta domstolen (vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno 
odločanje predložilo ti vprašanji: 
„1. Ali na izključno pravico imetnika vpliva to, da v obdobju petih let po registraciji v Evropski uniji ni 
resno in dejansko uporabljal znamke Evropske unije za blago ali storitve, zajete z registracijo? 
2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, v katerih okoliščinah in kako ta položaj vpliva na 
izključno pravico?“ 
Vprašanji za predhodno odločanje 
18 Predložitveno sodišče z vprašanjema, ki ju je treba obravnavati skupaj, želi v bistvu izvedeti, ali je treba 
člen 9(1)(b) Uredbe št. 207/2009 razlagati tako, da ima v obdobju petih let po registraciji znamke EU 
njen imetnik pravico, če obstaja verjetnost zmede, tretjim osebam preprečiti, da v gospodarskem 
prometu uporabljajo kateri koli znak, ki je enak ali podoben njegovi znamki, za vse proizvode in 
storitve, enake ali podobne tistim, za katere je bila ta znamka registrirana, ne da bi moral dokazati 
resno in dejansko uporabo navedene znamke za te proizvode ali te storitve. 
19 Družba Matek ocenjuje, da se člen 9(1)(b) Uredbe št. 207/2009 uporabi, le če se zadevna znamka EU 
dejansko uporablja. 
20 Evropska komisija pa meni, da iz besedila te določbe v povezavi s členom 15(1) in členom 51(1)(a) te 
uredbe izhaja, da izključna pravica, podeljena imetniku v obdobju petih let po registraciji te znamke, 
velja za vse proizvode in storitve, za katere je bila ta registrirana, ne glede na to, ali se je v Uniji za te 
proizvode ali te storitve resno in dejansko uporabljala. Po izteku tega obdobja naj bi moral toženec 
vtožbi zaradi kršitve pravic na podlagi člena 99(3) navedene uredbe uveljavljati, da se pravice 
imetnika razveljavijo zaradi neuporabe navedene znamke. 
ECLI:EU:C:2016 :998 4 
lcvecjeSODBA Z DNE 21. 12. 2016 – ZADEVA C-654/15 
LÄNSFÖRSÄKRINGAR 
21 Iz spisa, predloženega Sodišču, je razvidno, da je predložitveno sodišče zlasti soočeno z vprašanjem, ali 
je treba v obdobju petih let po registraciji znamke EU podobnost zadevnih proizvodov in storitev ter 
s tem obstoj verjetnosti zmede v smislu člena 9(1)(b) Uredbe št. 207/2009 presojati ob upoštevanju 
vseh proizvodov in storitev, za katere je bila ta znamka registrirana, ali, nasprotno, zgolj na podlagi 
proizvodov in storitev, za katere je imetnik žezačel resno in dejansko uporabo navedene znamke. 
22 V skladu s členom 9(1)(b) Uredbe št. 207/2009 ima imetnik znamke EU tretjim pravico preprečiti vsem 
tretjim osebam, ki nimajo njegovega soglasja, da v gospodarskem prometu uporabljajo kateri koli znak, 
ki je enak ali podoben tej znamki za označevanje proizvodov ali storitev, enakih ali podobnih tistim, 
označenim z znakom, in ki lahko povzroči zmedo v javnosti. 
23 Čeprav ta določba ne vsebuje natančne opredelitve glede tega, kako mora imetnik svojo znamko EU 
uporabljati, da bi lahko uveljavljal izključno pravico, ki mu jo ta podeljuje, pa člen 15(1) Uredbe 
št. 207/2009 določa, da če imetnik v obdobju petih let po registraciji ni začel resno in dejansko 
uporabljati blagovne znamke EU v Uniji za blago ali storitve, za katere jo je registriral, ali če je bila 
takšna uporaba prekinjena v obdobju petih zaporednih let, se za to znamko uporabljajo sankcije iz te 
uredbe, razen če se lahko ta imetnik sklicuje na upravičene razloge za neuporabo. 
24 V zvezi s tem člen 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009 določa, da se v takem primeru in ob upoštevanju 
nadaljnjih pojasnil iz te določbe pravice imetnika znamke EU razveljavijo na podlagi zahteve pri 
EUIPO ali na podlagi nasprotne tožbe v postopku zaradi kršitve pravic. Člen 51(2) te uredbe poleg tega 
določa, da če razlogi za razveljavitev pravic obstajajo le za nekatere vrste blaga ali storitev, za katere je 
registrirana navedena znamka, se pravice imetnika razveljavijo le za te vrste blaga in storitev. 
25 Zakono dajalec Unije je s tem, da je v členu 15(1) in členu 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009 določil pravilo 
razveljavitve znamke EU zaradi petletne neuporabe, skušal – kot je razvidno iz uvodne izjave 10 te 
uredbe – ohranitev pravic iz znamke EU pogojiti s tem, da se ta znamka dejansko uporablja. Ta pogoj 
se pojasnjuje z ugotovitvijo, da ne bi bilo upravičeno, če bi znamka, ki se ne uporablja, ovirala 
konkurenco s tem, da bi omejevala nabor znakov, ki bi jih drugi lahko registrirali kot znamko, in 
s tem, da bi konkurentom odvzela možnost uporabe znaka, enakega ali podobnega tej znamki, pri 
dajanju proizvodov ali storitev, ki so enaki ali podobni tistim, ki so varovani z zadevno znamko, na 
notranji trg (glej v tem smislu sodbi z dne 19. decembra 2012 , Leno Merken, C-149/11, 
EU:C:2012 :816, točka 32, in z dne 26. septembra 2013 , Centrotherm Systemtechnik/UUN T in 
centrotherm Clean Solutions, C-610/11 P, EU:C:2013 :593, točka 54). 
26 Iz besedila in cilja člena 15(1) ter člena 51(1)(a) in (2) Uredbe št. 207/2009 je razvidno, da se do poteka 
roka petih let po registraciji znamke EU pravice imetnika ne morejo razveljaviti ne za del ne za vse 
blago ali storitve, za katere je bila ta znamka registrirana. Te določbe tako imetniku dopuščajo neko 
prehodno obdobje, da začne z resno in dejansko uporabo svoje znamke, v katerem lahko uveljavlja 
izključno pravico, ki mu jo na podlagi člena 9(1) te uredbe ta znamka podeljuje za vse to blago in 
storitve, ne da bi moral dokazati tako uporabo. 
27 Zato je treba za to, da se v skladu s členom 9(1)(b) navedene uredbe ugotovi, ali so proizvodi ali 
storitve domnevnega kršitelja enaki ali podobni proizvodom in storitvam, zajetim z zadevno znamko 
EU, presojati obseg izključne pravice, podeljene na podlagi te določbe, v obdobju petih let po 
registraciji znamke EU glede na proizvode in storitve, ki so predmet registracije, in ne glede na to, 
kako je lahko imetnik to znamko uporabljal v tem obdobju. 
28 Nazadnje, čeprav lahko po poteku roka petih let po registraciji znamke EU na obseg te izključne 
pravice vpliva ugotovitev, do katere je prišlo po nasprotni tožbi ali obrambi iz vsebinskih razlogov, ki 
ju lahko vloži tretja oseba v tožbi zaradi kršitve pravic, da imetnik tedaj šeni začel z resno in dejansko 
uporabo svoje znamke za del ali vse proizvode in storitve, za katere je bila ta registrirana, je treba 
vseeno ugotoviti, da iz predložitvene odločbe ni razvidno, da bi šlo v obravnavanem primeru za tak 
položaj in da bi predložitveno sodišče prosilo za pojasnila v zvezi s tem. 
ECLI:EU:C:2016 :998 5 
lcvecjeSODBA Z DNE 21. 12. 2016 – ZADEVA C-654/15 
LÄNSFÖRSÄKRINGAR 
29 Glede na vse navedene preudarke je treba na predloženi vprašanji odgovoriti, da je treba člen 9(1)(b) 
Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 15(1) in členom 51(1)(a) te uredbe razlagati tako, da ima 
v obdobju petih let po registraciji znamke EU njen imetnik pravico, če obstaja verjetnost zmede, 
tretjim osebam preprečiti, da v gospodarskem prometu uporabljajo kateri koli znak, ki je enak ali 
podoben njegovi znamki, za vse proizvode in storitve, enake ali podobne tistim, za katere je bila ta 
znamka registrirana, ne da bi moral dokazati resno in dejansko uporabo navedene znamke za te 
proizvode ali te storitve. 
Stroški 
30 Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo: 
Člen 9(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 2 0 7 / 2 0 0 9  z dne 2 6. februarja 2 0 0 9 o znamki [E v ropske unije] 
v povezavi s členom 1 5(1) in členom 5 1(1)(a) te uredbe je treba razlagati tako, da ima v obdobju 
petih let po registraciji znamke E v ropske unije njen imetnik pravico, če obstaja verjetnost zmede, 
tretjim osebam preprečiti, da v gospodarskem prometu uporabljajo kateri koli znak, ki je enak ali 
podoben njegovi znamki, za vse proiz vode in storitve, enake ali podobne tistim, za katere je bila 
ta znamka registrirana, ne da bi moral dokazati resno in dejansko uporabo navedene znamke za 
te proiz vode ali te storitve. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2016 :998 6