Zadeva C-242/07 P

Kraljevina Belgija

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Pritožba – Rok za vložitev tožbe – Člen 43(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje – Izvirnik tožbe, vložen po poteku roka – Nedopustnost – Pojem ,opravičljiva zmota‘ – Pojem ,nepredvidene okoliščine‘“

Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 8. novembra 2007

Povzetek sklepa

1. Postopek – Roki za vložitev tožbe – Prekluzija – Nepredvidene okoliščine ali višja sila – Pojem

(Statut Sodišča, člen 45, drugi odstavek)

2. Postopek – Obrazložitev sodb – Obseg

3. Postopek – Roki za vložitev tožbe – Prekluzija – Opravičljiva zmota – Pojem

4. Postopek – Roki za vložitev tožbe – Tožba, vložena po telefaksu – Rok za vložitev podpisanega izvirnika

(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 43(6))

5. Postopek – Pravno sredstvo, s katerim se postopek začne – Ureditev – Pogoji

(Statut Sodišča, člen 21; Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 44(6))

1. Od uporabe predpisov Skupnosti o procesnih rokih je mogoče odstopiti samo v popolnoma izjemnih okoliščinah, nepredvidenih okoliščinah ali v primeru višje sile, v skladu s členom 45, drugi odstavek, Statuta Sodišča, saj stroga uporaba teh pravil ustreza zahtevam po pravni varnosti in nujnosti, da se izogne vsakršni diskriminaciji ali vsakemu samovoljnemu ravnanju pri vodenju sodnih postopkov.

Pojma višje sile in nepredvidenih okoliščin vsebujeta objektivni element, ki zadeva neobičajne okoliščine, na katere subjekt nima vpliva, in subjektivni element, ki od subjekta zahteva, da se zavaruje pred posledicami neobičajnega dogodka s tem, da sprejme potrebne ukrepe brez prekomernih žrtev. Subjekt mora zlasti skrbno spremljati potek začetega postopka in predvsem izkazati potrebno skrbnost pri spoštovanju določenih rokov. Sodišču prve stopnje ni treba preprečiti posledic pomanjkanja skrbnosti tožeče stranke.

(Glej točke 16, 17 in 23.)

2. Obveznosti Sodišča prve stopnje, da obrazloži svoje sodbe, ni mogoče razlagati tako, kot da pomeni, da je to dolžno podrobno odgovoriti na vsako trditev, ki jo navede tožeča stranka, zlasti če ni dovolj jasna in natančna ter ne temelji na podrobnih dokazih.

(Glej točki 20 in 34.)

3. Polna seznanjenost z dokončnostjo odločbe in rokom za vložitev tožbe, ki se uporablja na podlagi člena 230 ES, sama po sebi ne izključuje, da bi se zadevna stranka lahko sklicevala na opravičljivo zmoto, ki lahko upraviči prepozno vložitev njene tožbe, ker taka zmota lahko nastane zlasti zaradi samega ravnanja zadevne institucije ali njenega ravnanja v določeni meri, ki lahko povzroči sprejemljivo zmedo pri zadevni stranki, ki je ravnala v dobri veri in izkazala potrebno skrbnost, ki se zahteva od običajno obveščenega subjekta.

(Glej točko 29.)

4. Samo besedilo člena 43(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje ne dopušča nobene proste presoje Sodišču prve stopnje, ko ta uporablja to določbo. Možnost, da se tožeča stranka zaradi upoštevanja datuma vložitve tožbe sklicuje na datum, ko je sodno tajništvo Sodišča prve stopnje prejelo telefaks, je odvisna od pogoja, da navedeno sodno tajništvo prejme podpisani izvirnik akta, katerega prepis je bil tako poslan, najpozneje deset dni pozneje. Poleg tega, kadar je telefaks prejet več kot deset dni pred potekom roka, določenega za vložitev tožbe pred Sodiščem prve stopnje, določbe člena 43(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje ne učinkujejo tako, da se ta rok podaljša. V teh okoliščinah se država članica ne more sklicevati na kršitev načela sorazmernosti, ker je nedopustnost tožbe posledica pomanjkanja skrbnosti te države članice, da bi sodnemu tajništvu Sodišča prve stopnje poslala podpisan izvirnik tožbe v roku za vložitev tožbe, in ne načina, kako naj bi Sodišče prve stopnje uporabilo člen 43(6) svojega poslovnika, to je določbo, ki v navedeni poslovnik vključuje sodobne komunikacijske tehnike, pri čemer eden od pogojev njene uporabe ni bil izpolnjen.

(Glej točke od 38 do 40.)

5. Čeprav ima tožeča stranka na podlagi člena 44(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje možnost dopolniti tožbo, zlasti tako, da pošlje manjkajoče priloge, je ta dopolnitev vseeno mogoča samo, če je v skladu s členom 21 Statuta Sodišča, ki se uporablja za postopek pred Sodiščem prve stopnje, izpolnjen bistveni pogoj za predložitev zadeve Sodišču prve stopnje, in sicer vložitev tožbe. Tožba je namreč akt, s katerim se začne postopek in v katerem so stranke dolžne navesti predmet spora ter ob katerem imajo priloge zgolj dokazno in dokumentarno funkcijo. V teh okoliščinah se vložitev prilog ne more šteti za enakovredno delni vložitvi tožbe.

(Glej točko 41.)

SKLEP SODIŠČA (šesti senat)

z dne 8. novembra 2007( )

„Pritožba – Rok za vložitev tožbe – Člen 43(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje – Izvirnik tožbe, vložen po poteku roka – Nedopustnost – Pojem ,opravičljiva zmota‘ – Pojem ,nepredvidene okoliščine‘“

V zadevi C-242/07 P,

zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča, vložene 16. maja 2007,

Kraljevina Belgija, ki jo zastopa L. Van den Broeck, zastopnica, skupaj z J.-P. Buylom in C. Steyaertom, odvetnika,

pritožnica,

druga stranka v postopku je

Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata L. Flynn, in A. Steiblytė, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,

tožena stranka na prvi stopnji,

SODIŠČE (šesti senat),

v sestavi K. Schiemann, v funkciji predsednika šestega senata, P. Kūris, sodnik, in C. Toader (poročevalka), sodnica,

generalna pravobranilka: J. Kokott,

sodni tajnik: R. Grass,

po opredelitvi generalne pravobranilke

izdaja naslednji

Sklep

1 Kraljevina Belgija s pritožbo predlaga razveljavitev sklepa Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti z dne 15. marca 2007 v zadevi Belgija proti Komisiji (T‑5/07, neobjavljen v ZOdl., v nadaljevanju: izpodbijani sklep), s katerim je to kot nedopustno zavrglo njeno tožbo, s katero je predlagala razglasitev ničnosti odločbe Komisije v dopisu z dne 18. oktobra 2006, s katero ji je bilo zavrnjeno vračilo zneska, ki ga je plačala iz naslova glavnice, in obresti od terjatev Evropskega socialnega sklada (v nadaljevanju: sporna odločba), ker je bila ta tožba vložena po poteku roka in navedene okoliščine niso pomenile nepredvidenih okoliščin v smislu člena 45, drugi odstavek, Statuta Sodišča, ki se uporablja za postopek pred Sodiščem prve stopnje na podlagi člena 53 navedenega statuta.

Dejansko stanje in izpodbijani sklep

2 Iz izpodbijanega sklepa izhaja, da je Kraljevina Belgija prejela obvestilo o sporni odločbi 19. oktobra 2006 in je imela na voljo rok, ki se je iztekel 2. januarja 2007, za vložitev tožbe za razglasitev ničnosti te odločbe na podlagi člena 230 ES.

3 Kraljevina Belgija je 21. decembra 2006 sodnemu tajništvu Sodišča prve stopnje po telefaksu poslala prepis podpisane tožbe s prilogami. V skladu s členom 43(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje se ta datum lahko šteje za datum vložitve akta le pod pogojem, da je bil podpisani izvirnik tožbe vložen v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje najpozneje deset dni pozneje.

4 Vendar pa iz izpodbijanega sklepa izhaja, da je Sodišče prve stopnje prejelo izvirnike prilog 27. decembra 2006, medtem ko je podpisani izvirnik tožbe, ki je bil pomotoma poslan na veleposlaništvo Belgije v Luksemburgu z diplomatsko pošto, sodno tajništvo Sodišča prve stopnje prejelo šele 5. januarja 2007.

5 Sodišče prve stopnje je v izpodbijanem sklepu torej menilo, da se lahko samo datum vložitve podpisanega izvirnika tožbe, in sicer 5. januar 2007, šteje za datum vložitve tožbe, ker Kraljevina Belgija ni poslala podpisanega izvirnika tožbe v desetih dneh, potem ko je prepis poslala po telefaksu. Zato je Sodišče prve stopnje menilo, da je bila tožba vložena po poteku roka.

6 Kraljevina Belgija se je v dopisu z dne 2. februarja 2007 vseeno sklicevala na opravičljivo zmoto, da bi se odstopilo od zadevnega roka, in navedla nepredvidene okoliščine v smislu člena 45, drugi odstavek, Statuta Sodišča.

7 Ta država članica je v navedenem dopisu trdila, da so njene službe izkazale potrebno skrbnost, ko so po telefaksu poslale prepis podpisane tožbe pred potekom roka za vložitev tožbe, in da so lahko opazile, da izvirnik tožbe ni bil poslan, šele ko jih je 5. januarja 2007 o tem opozorilo sodno tajništvo Sodišča prve stopnje. Poleg tega je navedena država trdila, da podpisane tožbe, poslane po telefaksu, ni mogoče šteti za nično, ker naj izvirnik ne bi prispel v roku desetih dni.

8 Sodišče prve stopnje je v izpodbijanem sklepu, potem ko je opozorilo na sodno prakso Skupnosti o pojmu nepredvidenih okoliščin, menilo, da je prepozna vložitev izvirnika tožbe posledica tega, da je zadevno ministrstvo poslalo ta izvirnik na veleposlaništvo Belgije v Luksemburgu, ki ga je nazadnje pri sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje vložilo šele 5. januarja 2007. Sodišče prve stopnje je tudi menilo, da ni bilo navedeno nobeno drugo dejstvo za dokaz obstoja izjemnih okoliščin ali neobičajnih dogodkov, na katere institucije Kraljevine Belgije niso imele vpliva in naj bi bili vzrok domnevnih nepredvidenih okoliščin. Nazadnje, Sodišče prve stopnje je o opravičljivi zmoti, na katero se sklicuje ta država članica, menilo, da zaradi samih vprašanj, povezanih z delovanjem služb pritožnice, tako storjena zmota ne more biti opravičljiva.

Pritožba

9 Kraljevina Belgija v pritožbi, v utemeljitev katere navaja štiri pritožbene razloge, Sodišču predlaga, naj:

– razveljavi izpodbijani sklep;

– razglasi njeno tožbo za razglasitev ničnosti sporne odločbe za dopustno in ugodi njenim predlogom, predstavljenim pred Sodiščem prve stopnje;

– po potrebi vrne zadevo Sodišču prve stopnje v odločanje o temelju;

– Komisiji naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka in postopka na prvi stopnji.

10 Komisija Evropskih skupnosti predlaga, naj se pritožba zavrne in Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov.

11 V skladu s členom 119 Poslovnika, če je pritožba v celoti ali deloma očitno nedopustna ali očitno neutemeljena, lahko Sodišče na podlagi poročila sodnika poročevalca in po opredelitvi generalnega pravobranilca kadar koli z obrazloženim sklepom pritožbo zavrne ali zavrže.

Prvi pritožbeni razlog: pomanjkljiva obrazložitev izpodbijanega sklepa

Trditve strank

12 Kraljevina Belgija Sodišču prve stopnje očita, da je povzelo sodno prakso Skupnosti, ne da bi v obrazložitvi izpodbijanega sklepa navedlo, zakaj o obstoju nepredvidenih okoliščin ali opravičljive zmote ni sklepalo iz okoliščin primera.

13 Predvsem meni, da Sodišče prve stopnje ni hotelo priznati obstoja nepredvidenih okoliščin, s tem ko je samo ugotovilo napako, ki so jo storile njene službe, in nepravilno trdilo, da Kraljevina Belgija ni navedla nobenega drugega dejstva. Sodišče prve stopnje naj tako predvsem ne bi obrazložilo, zakaj o obstoju nepredvidenih okoliščin ni sklepalo iz nekaterih dejstev, ki so vendar bila navedena, kot sta dejstvo, da naj bi se eden od uslužbencev ministrstva, pristojen za še nerešeno zadevo pred Sodiščem C-227/06, okoli 27. decembra 2006 po telefonu pogovarjal s sodnim tajništvom Sodišča, ki naj bi mu potrdilo prejem dveh ovojnic in mu zagotovilo, da je vse v redu, ter dejstvo, da ga je Sodišče prve stopnje šele 5. januarja 2007 obvestilo, da ni prejelo izvirnika tožbe poleg prilog, ki jih je dejansko prejelo 27. decembra 2006.

14 Kraljevina Belgija o opravičljivi zmoti meni, da Sodišče prve stopnje ni pojasnilo, zakaj izjemna in nova okoliščina, da sodno tajništvo izvirnika tožbe za razliko od prilog ni prejelo v roku, ne omogoča, da se v obravnavanem primeru ugotovi obstoj opravičljive zmote. Zato naj bi tudi kršilo obveznost obrazložitve v zvezi s tem.

15 Komisija trdi, da je bil sklep pravno zadostno obrazložen in da Kraljevina Belgija iz njega lahko ugotovi razloge za zavrženje tožbe kot nedopustne.

Presoja Sodišča

16 Treba je opozoriti, da je Sodišče večkrat razsodilo, da je mogoče odstopiti od uporabe predpisov Skupnosti o procesnih rokih samo v popolnoma izjemnih okoliščinah, nepredvidenih okoliščinah ali v primeru višje sile, v skladu s členom 45, drugi odstavek, Statuta Sodišča, saj stroga uporaba teh pravil ustreza zahtevam po pravni varnosti in nujnosti, da se izogne vsakršni diskriminaciji ali vsakemu samovoljnemu ravnanju pri vodenju sodnih postopkov (glej v tem smislu predvsem sodbo z dne 26. novembra 1985 v zadevi Cockerill-Sambre proti Komisiji, 42/85, Recueil, str. 3749, točka 10, in sklepa z dne 5. februarja 1992 v zadevi Francija proti Komisiji, C-59/91, Recueil, str. I-525, točka 8, in z dne 7. maja 1998 v zadevi Irska proti Komisiji, C-239/97, Recueil, str. I-2655, točka 7).

17 Sodišče je imelo tudi priložnost pojasniti, da pojma višje sile in nepredvidenih okoliščin vsebujeta objektivni element, ki zadeva neobičajne okoliščine, na katere subjekt nima vpliva, in subjektivni element, ki od subjekta zahteva, da se zavaruje pred posledicami neobičajnega dogodka s tem, da sprejme potrebne ukrepe brez prekomernih žrtev. Subjekt mora zlasti skrbno spremljati potek začetega postopka in predvsem izkazati potrebno skrbnost glede spoštovanja določenih rokov (sodba Sodišča z dne 15. decembra 1994 v zadevi Bayer proti Komisiji, C-195/91 P, Recueil, str. I-5619, točka 32).

18 Sodišče prve stopnje je v obravnavanem primeru, potem ko je opozorilo na zgoraj navedeno sodno prakso, v točki 16 izpodbijanega sklepa sklepalo, da je prepozna vložitev izvirnika tožbe posledica dejstva, da je Kraljevina Belgija ta izvirnik poslala z diplomatsko pošto.

19 Glede drugih dejstev, ki jih je navedla Kraljevina Belgija, je treba najprej ugotoviti, da se ta na domnevni telefonski klic v sodno tajništvo Sodišča, ki naj bi ji potrdilo, da je vse v redu, prvič sklicuje šele v pritožbenem postopku. V zvezi s tem je dovolj ugotovitev, da če tako dejstvo ni bilo navedeno pred Sodiščem prve stopnje, temu ni mogoče očitati, da ga ni navedlo v obrazložitvi izpodbijanega sklepa.

20 Dalje, glede okoliščine, da jo je sodno tajništvo šele 5. januarja 2007 obvestilo, da ni prejelo izvirnika tožbe, je treba opozoriti, da obveznosti Sodišča prve stopnje, da obrazloži svoje sodbe, ni mogoče razlagati, kot da pomeni, da je dolžno podrobno odgovoriti na vsako trditev, ki jo navede pritožnica, zlasti če ni dovolj jasna in natančna ter ne temelji na podrobnih dokazih (glej v tem smislu sodbo z dne 11. januarja 2007 v zadevi Technische Glaswerke Ilmenau proti Komisiji, C-404/04 P, neobjavljena v ZOdl., točka 90 in navedena sodna praksa).

21 Vendar pa je treba v obravnavanem primeru ugotoviti, da čeprav je v zgoraj navedenem dopisu z dne 2. februarja 2007 navedeno, da je dejstvo, da sodno tajništvo ni nemudoma potrdilo prejema pošiljke Kraljevine Belgije, element, ki zadeva zunanje okoliščine, ta država članica vseeno nikakor ni izrazila te trditve tako, da bi bila dovolj jasna in natančna, da bi lahko dojeli njeno morebitno upoštevnost za presojo obstoja domnevnih nepredvidenih okoliščin.

22 V teh okoliščinah je treba priznati, da je Sodišče prve stopnje lahko brez kršitve obveznosti obrazložitve v točki 16 izpodbijanega sklepa odločilo, da ni bilo navedeno nobeno drugo dejstvo za dokaz obstoja izjemnih okoliščin ali neobičajnih dogodkov, na katere institucije Kraljevine Belgije niso imele vpliva in ki naj bi bili vzrok domnevnih nepredvidenih okoliščin.

23 Kraljevina Belgija vsekakor ne more trditi, da jo je sodno tajništvo Sodišča prve stopnje prepozno obvestilo, da ni prejelo izvirnika tožbe, ker mora pritožnica sama skrbno spremljati potek postopka in predvsem izkazati potrebno skrbnost glede spoštovanja določenih rokov (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Bayer proti Komisiji, točka 32) in ker posledično Sodišču prve stopnje ni treba preprečiti posledic pomanjkanja skrbnosti pritožnice.

24 Nazadnje, glede okoliščine, da sodno tajništvo Sodišča prve stopnje ni prejelo izvirnika tožbe v zahtevanem roku, čeprav so bile priloge vložene v roku za vložitev tožbe, je dovolj ugotovitev, da Kraljevina Belgija v zgoraj navedenem dopisu z dne 2. februarja 2007 ni pojasnila, zakaj naj bi bila ta okoliščina izjemna in je zato povzročila opravičljivo zmoto.

25 Poleg tega je treba dodati, da taka okoliščina v okviru sodnih postopkov vsekakor ni izjemna, v obravnavanem primeru pa bi institucije Kraljevine Belgije lahko vplivale nanjo.

26 Ob upoštevanju navedenega je treba prvi pritožbeni razlog zavrniti kot očitno neutemeljen.

Drugi pritožbeni razlog: nepravilna uporaba prava pri uporabi pojma opravičljive zmote

Trditve strank

27 Po mnenju Kraljevine Belgije je Sodišče prve stopnje nepravilno uporabilo pravo, ko je v točki 18 izpodbijanega sklepa sklepalo, da zaradi samih vprašanj, povezanih z delovanjem njenih služb, tako storjena zmota ne more biti opravičljiva.

28 Komisija meni, da je Sodišče pri tem zvesto upoštevalo sodno prakso Skupnosti in da je v zgoraj navedeni točki 18 upravičeno sklepalo, da se zadevna država članica ne more sklicevati na pomanjkljivo delovanje svoje notranje organizacije, da bi tako dokazala opravičljivost zmote, ki bi lahko nastala v obravnavanem primeru.

Presoja Sodišča

29 Treba je spomniti, da polna seznanjenost z dokončnostjo odločbe in rokom za vložitev tožbe, ki se uporablja na podlagi člena 230 ES, sama po sebi ne izključuje, da bi se zadevna stranka lahko sklicevala na opravičljivo zmoto, ki lahko upraviči prepozno vložitev njene tožbe, ker na podlagi ustaljene sodne prakse (glej predvsem zgoraj navedeno sodbo Bayer proti Komisiji, točka 26) taka zmota lahko nastane zlasti zaradi samega ravnanja zadevne institucije ali njenega ravnanja v določeni meri, ki lahko povzroči sprejemljivo zmedo pri zadevni stranki, ki je ravnala v dobri veri in izkazala potrebno skrbnost, ki se zahteva od običajno obveščenega subjekta (sodba z dne 15. maja 2003 v zadevi Pitsiorlas proti Svetu in ECB, C-193/01 P, Recueil, str. I-4837, točka 24).

30 Sodišče prve stopnje je v izpodbijanem sklepu pravilno uporabilo zgoraj navedeno sodno prakso. Potem ko je Sodišče prve stopnje v točki 16 tega sklepa ugotovilo, da je prepozna vložitev tožbe posledica nepravilnega delovanja služb zadevnega ministrstva, je namreč upravičeno lahko razsodilo, da v obravnavanem primeru in zaradi neobstoja drugih dejstev zaradi samih vprašanj, povezanih z delovanjem služb Kraljevine Belgije, tako storjena zmota ne more biti opravičljiva, ker je ta zmota v tem primeru ustrezala ravno pomanjkljivi skrbnosti teh služb.

31 Zato je treba drugi pritožbeni razlog zavrniti kot očitno neutemeljen.

Tretji pritožbeni razlog: nepravilna uporaba prava ali pomanjkljiva obrazložitev, ker naj Sodišče prve stopnje ne bi preučilo ene trditve

Trditve strank

32 Kraljevina Belgija trdi, da Sodišče prve stopnje ni preučilo trditve, ki jo je navedla v dopisu z dne 2. februarja 2007, da kaznovanje neupoštevanja roka desetih dni za pošiljanje podpisanega izvirnika tožbe sodnemu tajništvu Sodišča prve stopnje z ničnostjo tožbe kaže na pretirano procesno togost, ki je v nasprotju s sedanjim razvojem komunikacijskih sredstev, ki se izraža predvsem s predpisi o okviru Skupnosti za elektronske podpise.

Presoja Sodišča

33 Ker se v obravnavanem primeru datum prejema telefaksa ne more šteti za datum vložitve tožbe, se lahko veljavno upošteva samo datum vložitve izvirnika tožbe pri sodnem tajništvu. Ker je bil zadnje navedeni datum po roku, predpisanem Kraljevini Belgiji za vložitev tožbe, je lahko Sodišče prve stopnje namesto ničnosti tožbe, kot trdi ta država članica, ugotovilo samo nedopustnost navedene tožbe zaradi njene prepozne vložitve.

34 V resnici je ob branju dopisa z dne 2. februarja 2007 ta domnevna trditev pritožnice bolj podobna splošni kritiki pravil, ki izhajajo iz Poslovnika, ki ga je Sodišče prve stopnje dolžno strogo uporabljati, kot je bilo opozorjeno v točki 16 tega sklepa. Vendar obveznosti Sodišča prve stopnje, da obrazloži svoje sodbe, ni mogoče razlagati, kot da pomeni, da je to dolžno podrobno odgovoriti na vsako trditev, ki jo navede pritožnica, zlasti če ni dovolj jasna in natančna ter ne temelji na podrobnih dokazih (glej sodbi z dne 6. marca 2001 v zadevi Connolly proti Komisiji, C-274/99 P, Recueil, str. I-1611, točka 121, in z dne 11. septembra 2003 v zadevi Belgija proti Komisiji, C-197/99 P, Recueil, str. I-8461, točka 81).

35 Zato je treba tretji pritožbeni razlog zavrniti kot očitno neutemeljen.

Četrti pritožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti

Trditve strank

36 Kraljevina Belgija trdi, da nedopustnost tožbe, če sodno tajništvo Sodišča prve stopnje izvirnika te tožbe ni prejelo v desetih dneh, potem ko je bil prepis poslan po telefaksu v roku, določenem v členu 230 ES, krši načelo sorazmernosti. Zaradi neobstoja zahteve po pravni varnosti naj bi upoštevanje navedenega načela nalagalo, da se za nedopustno ne razglasi tožba, prispela po telefaksu v roku za vložitev tožbe, določenem s Pogodbo ES, če je vložena v desetih dneh po poteku roka, predpisanega za vložitev tožbe po telefaksu. Poleg tega naj bi se štelo, da je izvirnik tožbe delno vložen v roku pri sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje, ker je to izvirnike prilog dejansko prejelo 27. decembra 2006.

37 Komisija meni, da je ta pritožbeni razlog nedopusten, ker v resnici izpodbija zakonitost člena 43(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje. Po mnenju Komisije naj Kraljevina Belgija ne bi mogla veljavno posredno uveljavljati nezakonitosti določbe Poslovnika Sodišča prve stopnje, ki bi jo lahko veljavno izpodbijala v roku dveh mesecev na podlagi člena 230 ES. Podredno meni, da je ta pritožbeni razlog neutemeljen, ker zakonodajalec Skupnosti ni nameraval niti dovoliti Sodišču prve stopnje niti mu naložiti obveznosti, naj za vsak posamezni primer preuči sorazmernost nedopustnosti v okoliščinah, kakršne so v tej zadevi.

Presoja Sodišča

38 Samo besedilo člena 43(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje ne pušča nobene proste presoje Sodišču prve stopnje, ko ta uporablja to določbo. Možnost, da se pritožnica za namene upoštevanja datuma vložitve tožbe sklicuje na datum, ko je sodno tajništvo Sodišča prve stopnje prejelo telefaks, je odvisna od pogoja, da navedeno sodno tajništvo prejme podpisani izvirnik akta, katerega prepis je bil tako poslan, najpozneje deset dni pozneje.

39 Poleg tega, kadar je telefaks prejet več kot deset dni pred potekom roka, določenega za vložitev tožbe pred Sodiščem prve stopnje, kot v tem primeru, določbe člena 43(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje ne učinkujejo tako, da se ta rok podaljša (sklep z dne 18. januarja 2005 v zadevi Zuazaga Meabe proti UUNT, C-325/03 P, ZOdl., str. I-403, točka 18).

40 Kraljevina Belgija se v teh okoliščinah ne more sklicevati na kršitev načela sorazmernosti, ker je nedopustnost tožbe, kot je Sodišče prve stopnje ugotovilo v izpodbijanem sklepu, posledica pomanjkanja skrbnosti te države članice, da bi sodnemu tajništvu Sodišča prve stopnje poslala podpisan izvirnik tožbe v roku za vložitev tožbe, in ne načina, kako naj bi Sodišče prve stopnje uporabilo člen 43(6) svojega poslovnika, to je določbo, ki v navedeni poslovnik vključuje sodobne komunikacijske tehnike zaradi sprememb, ki jih je Sodišče prve stopnje sprejelo v dogovoru s Sodiščem in ob soglasni odobritvi Sveta v odločbi z dne 6. decembra 2000 (UL L 322, str. 4), eden od pogojev njene uporabe pa v obravnavanem primeru ni bil izpolnjen.

41 Nazadnje, Kraljevina Belgija ne more trditi, da je bil izvirnik njene tožbe delno vložen v roku, če je sodno tajništvo Sodišča prve stopnje dejansko prejelo izvirnike prilog. Čeprav ima namreč pritožnica na podlagi člena 44(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje možnost dopolniti tožbo, zlasti tako, da pošlje manjkajoče priloge, je ta dopolnitev vseeno mogoča samo, če je v skladu s členom 21 Statuta Sodišča, ki se uporablja za postopek pred Sodiščem prve stopnje, izpolnjen bistveni pogoj za predložitev zadeve Sodišču prve stopnje, in sicer vložitev tožbe. Tožba je namreč akt, s katerim se začne postopek in v katerem so stranke dolžne navesti predmet spora (glej v tem smislu sodbi z dne 25. septembra 1979 v zadevi Komisija proti Franciji, 232/78, Recueil, str. 2729, točka 3, in z dne 6. aprila 2000 v zadevi Komisija proti Franciji, C-256/98, Recueil, str. I-2487, točka 31) ter ob katerem imajo priloge zgolj dokazno in dokumentarno funkcijo (glej v tem smislu sodbo z dne 28. junija 2005 v zadevi Dansk Rørindustri in drugi proti Komisiji, C‑189/02 P, C-202/02 P, od C-205/02 P do C-208/02 P in C-213/02 P, ZOdl., str. I-5425, točka 99). V teh okoliščinah se vložitev prilog ni mogla šteti za enakovredno delni vložitvi tožbe.

42 Zato je treba četrti pritožbeni razlog zavrniti kot očitno neutemeljen.

43 Ob upoštevanju navedenega je treba pritožbo zavrniti kot očitno neutemeljeno.

Stroški

44 V skladu s členom 69(2) Poslovnika, ki velja za pritožbeni postopek na podlagi člena 118 istega poslovnika, se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Ker je Komisija predlagala, naj se Kraljevini Belgiji naloži plačilo stroškov, in ker ta s svojimi predlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov.

Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) sklenilo:

1) Pritožba se zavrne.

2) Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

Podpisi