Poleg tega okoliščina, da se del sklepa Komisije nanaša posamično na omejen krog upravičencev iz zadevne sheme pomoči, ni ovira za to, da bi se za navedeni del štelo, da je splošen, če se uporablja za objektivno določene položaje in ima pravne učinke za skupine oseb, ki so določene splošno in abstraktno. To velja, kadar Komisija v prvem delu sklepa meni, da ni treba naložiti zagotovitve vračila pomoči, dodeljenih v obliki davčne oprostitve, čeprav so bile nezakonite in nezdružljive z notranjim trgom, in kadar se s tem sklepom ohranjajo protikonkurenčni učinki splošnega in abstraktnega ukrepa, ki ga pomeni ta oprostitev v razmerju do nedoločenega števila konkurentov upravičencev do pomoči, dodeljenih s tem ukrepom.

Na področju državnih pomoči so sklepi Komisije, katerih predmet je odobritev ali prepoved nacionalne sheme, splošni v smislu člena 263, četrti odstavek, tretji del stavka, PDEU. Ta splošnost izhaja iz tega, da se taki sklepi uporabljajo za objektivno določene položaje in imajo pravne učinke za skupino oseb, ki so določene splošno in abstraktno.

Čeprav se namreč sodišču Unije v fazi preizkusa dopustnosti ni treba dokončno izreči o konkurenčnih razmerjih med tožečo stranko in upravičenci do nacionalnih ukrepov, ki so bili preučeni v sklepu Komisije s področja državnih pomoči, neposrednega nanašanja na tako tožečo stranko ni mogoče izpeljati zgolj iz morebitnosti konkurenčnega razmerja. Ker se namreč s pogojem v zvezi z neposrednim nanašanjem zahteva, da mora izpodbijani akt imeti neposredne učinke na pravni položaj tožeče stranke, mora sodišče Unije preveriti, ali je ta ustrezno navedla razloge, zaradi katerih jo lahko sklep Komisije postavi v slabši konkurenčni položaj in zaradi katerih lahko ima zato učinke na njen pravni položaj.

V razmerju do upravičencev do sheme državne pomoči so nacionalne določbe, s katerimi je uvedena ta shema, in akti, s katerimi se te določbe izvajajo, kot je odločba o odmeri davka, izvedbeni ukrepi, ki jih potrebuje sklep Komisije, s katerim se navedena shema razglasi za nezdružljivo z notranjim trgom pod pogojem spoštovanja zavez, ki jih sprejme zadevna država članica. To se pojasnjuje s tem, da lahko upravičenec do sheme pomoči, če izpolnjuje pogoje, ki so z nacionalnim pravom določeni za upravičenost do te sheme, od nacionalnih organov zahteva, da mu dodelijo pomoč, kot bi bila dodeljena ob obstoju nepogojnega sklepa, s katerim bi bila navedena shema razglašena za združljivo z notranjim trgom, in akt, s katerim je bila ta zahteva zavrnjena, izpodbija pred nacionalnimi sodišči ob sklicevanju na neveljavnost sklepa Komisije, s katerim je bila zadevna shema razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom ali za združljivo s tem trgom pod pogojem spoštovanja zavez, ki jih sprejme zadevna država članica, da bi dosegel, da ta sodišča v zvezi z njegovo veljavnostjo Sodišču predložijo vprašanja za predhodno odločanje.

Vendar velja drugače v primeru položaja konkurentov upravičencev do nacionalnega ukrepa, za katerega se je štelo, da ni državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Položaj takega konkurenta se namreč razlikuje od položaja upravičencev do pomoči, ker ta konkurent ne izpolnjuje pogojev, določenih z zadevnim nacionalnim ukrepom za upravičenost do koristi iz tega ukrepa. V teh okoliščinah bi bilo umetno temu konkurentu naložiti, da od nacionalnih organov zahteva, da mu prizna to korist, in akt, s katerim je bila ta zahteva zavrnjena, izpodbija pred nacionalnim sodiščem, da bi dosegel, da to sodišče v zvezi z veljavnostjo sklepa Komisije v zvezi z navedenim ukrepom Sodišču predloži vprašanja. Zato je v tem primeru treba šteti, da navedeni sklep ne potrebuje izvedbenih ukrepov v razmerju do takega konkurenta.

(Glej točke od 63 do 67.)