ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Tako člen 24 Direktive 2003/96 določa: „1. Energenti, ki so sproščeni v porabo v državi članici, vsebovani v standardnih rezervoarjih za gorivo [gospodarskih] motornih vozil in ki so namenjeni za uporabo kot gorivo v teh istih vozilih kakor tudi tisti, ki so shranjeni v posebnih zabojnikih in so namenjeni za delovanje sistemov, ki oskrbujejo te iste zabojnike med transportom, niso zavezani obdavčitvi v nobeni drugi državi članici. 2. V tem členu izraz ‚standardni rezervoarji‘ pomeni: — rezervoarje, ki jih je proizvajalec trajno pritrdil na vsa motorna vozila enakega tipa kot je zadevno vozilo in katerih stalna pritrditev omogoča neposredno uporabo goriva, tako za pogon kot, kjer je to primerno, za delovanje hladilnih in drugih sistemov med transportom. Rezervoarji za plin, ki so vgrajeni v motorna vozila in ki so namenjeni za neposredno uporabo plina kot goriva, ter rezervoarji, ki so vgrajeni v druge sisteme, s katerimi so vozila lahko opremljena, prav tako štejejo za standardne rezervoarje; — rezervoarje, ki jih je proizvajalec trajno pritrdil na vse zabojnike istega tipa, kot je zadevni zabojnik in kater[ih] trajna pritrditev omogoča neposredno uporabo goriva za delovanje hladilnih in drugih sistemov, s katerimi so opremljeni posebni zabojniki med transportom. Izraz ‚posebni zabojnik‘ pomeni kakršenkoli zabojnik, ki je opremljen s posebej zasnovano pripravo za hladilne sisteme, sisteme za spajanje s kisikom, toplotno izolacijske sisteme ali druge sisteme.“
62.

V zgoraj navedeni sodbi FKP Scorpio Konzertproduktionen je Sodišče razsodilo, da so „postopek odtegnitve pri viru in predpisi glede odgovornosti, namenjeni njegovi uveljavitvi, […] legitimno in primerno sredstvo, da se zagotovi davčno obravnavanje dohodkov osebe, ki je rezident zunaj države obdavčitve, in da se prepreči, da bi zadevni prihodki ostali neobdavčeni tako v državi rezidentstva kot v državi izvedbe storitve. V zvezi s tem je treba spomniti na to, da v zadevnem obdobju, to je leta 1993, ni bilo nobene direktive [Unije] niti nobene druge ureditve, navedene v spisu, med [zadevnima državama članicama] glede vzajemne upravne pomoči na področju izterjave davčnih dolgov“. ( 21 )
17.

Vendar pa je treba poudariti, da ni vrednostni papir tisti, ki mora spremeniti pravni in finančni položaj pogodbenih strank, temveč transakcija, ki mora biti v smislu člena 13(B)(d)(5) Šeste direktive transakcija „z“ vrednostnim papirjem. To se običajno zgodi pri odsvojitvi vrednostnega papirja, ki očitno spremeni pravni in finančni položaj pogodbenih strank v zvezi z vrednostnim papirjem, lahko pa se to zgodi tudi pri jamstvu za odkup delnic ( 8 ), Glede na to, da so bile v obravnavanem primeru kartice Granton prodane, je zagotovo prišlo do spremembe pravnega in finančnega položaja pogodbenih strank v zvezi s to kartico.
81.

Nazadnje, ne menim, da je trditev Madžarske, da komisarja po njegovih javnih izjavah, da nima namena sprejeti imenovanja za predsednika, ni bilo mogoče imenovati na to mesto, upoštevna. Kljub dejstvu, da naj take izjave v medijih zaradi strogih zahtev, ki jih nalagata člen 28 Direktive in člen 15 zakona št. LIX iz leta 1993, ( 40 ) ne bi imele nobene pravne vrednosti, Madžarska ni trdila, da bi zadevno mesto uradno ponudila komisarju. Poleg tega ob branju odgovora Madžarske z dne 30. marca 2012 na obrazloženo mnenje poudarjam, da je komisar A. Jóri izrazil nestrinjanje z novim zakonom o varstvu podatkov in dodal, da imenovanja za predsednika, če bi mu to mesto ponudili, ne bi sprejel, ker je med drugim menil, da se z ustanovitvijo Organa ne spoštuje zahteve po neodvisnosti, določene z Direktivo. Komisija je te očitke ponovila v predhodnem postopku in navsezadnje je Madžarska nekatere med njimi, razen predčasne prekinitve mandata komisarja, upoštevala v zakonodajnih spremembah. ( 41 ) Poleg tega komisarju nikakor ni mogoče očitati njegovih uradnih stališč z dne 10. in 22. junija 2011 ( 42 ) glede osnutka novega zakona, v skladu s katerimi neobstoj prehodnih določb pomeni kršitev njegove neodvisnosti in ki so bile podane v okviru njegove uradne funkcije nadzornega organa, ustanovljenega na podlagi člena 28 Direktive, in jih ni mogoče razumeti kot odstopno izjavo.
21.

Ker je Rechtbank ’s‑Gravenhage presodilo, da je rešitev spora, o katerem odloča, odvisna predvsem od razlage členov 3 in 14 Uredbe DVC, je prekinilo odločanje in s sklepom z dne 12. oktobra 2012, ki je v sodno tajništvo Sodišča prispel 31. oktobra 2012, Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja: „1. Ali [Uredba DVC], zlasti njen člen 3(c), nasprotuje temu, da se imetniku veljavnega osnovnega patenta, če ta osnovni patent varuje več izdelkov, podeli [DVC] za vsakega od varovanih izdelkov? 2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, kako je treba razlagati člen 3(c) [Uredbe DVC], če veljavni osnovni patent varuje več izdelkov in na datum vložitve prijave za [DVC] za enega od izdelkov (A), varovanih z osnovnim patentom, za druga izdelka (B in C), varovana z istim osnovnim patentom, sicer ni bil podeljen še noben [DVC], vendar sta bila [DVC] za ta izdelka (B in C) podeljena, preden je bilo odločeno o prijavi za [DVC] za prvi izdelek (A)? 3. Ali je za odgovor na prejšnje vprašanje pomembno, ali je bila prijava za [DVC] za enega od izdelkov (A), varovanih z osnovnim patentom, vložena istega dne kot prijavi v zvezi z drugima izdelkoma (B in C), varovanima z istim osnovnim patentom? 4. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je mogoče podeliti [DVC] za izdelek, varovan z veljavnim osnovnim patentom, če je bil prej že podeljen [DVC] za drug izdelek, varovan z istim osnovnim patentom, vendar se je prijavitelj odpovedal zadnjenavedenemu [DVC], da bi na podlagi istega osnovnega patenta pridobil nov [DVC]? 5. Če je za odgovor na prejšnje vprašanje pomembno, ali ima odpoved retroaktivni učinek, ali je vprašanje retroaktivnega učinka odpovedi urejeno s členom 14(b) [Uredbe DVC] ali z nacionalnim pravom? Če je vprašanje retroaktivnega učinka odpovedi urejeno s členom 14(b) [Uredbe DVC], ali je treba to določbo razlagati tako, da ima ta odpoved retroaktivni učinek?“
79.

Zato to, da se je v obravnavani zadevi osebni in družinski položaj tožnika v postopku v glavni stvari delno upošteval v Nemčiji, in sicer na podlagi obdavčitve kot posameznika, in da je torej tožnik lahko koristil davčno ugodnost, Kraljevine Belgije ne more oprostiti obveznosti zagotovitve enakega obravnavanja vseh rezidentov, ki so v enakem položaju, in opustitve davčnih omejitev pri njihovem izvajanju svoboščin, zagotovljenih s Pogodbo, razen če so te utemeljene z nujnimi razlogi v splošnem interesu in tudi popolnoma sorazmerne, kar je zdaj treba preučiti.
68.

Glede na zgoraj navedeno Sodišču predlagam, naj na vprašanja, ki jih je zastavilo Verwaltungsgericht Berlin, odgovori: 1. Člen 21(1) Uredbe (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti v povezavi s členom 32(1)(b) te uredbe je treba razlagati tako, da lahko organi, ki so pristojni za preizkus vloge za izdajo vizuma, to vlogo zaradi tega, ker prosilec nima namena vrnitve, zavrnejo, če je pri teh organih, potem ko so upoštevali vsa dejstva, ki so potrebna za zagotovitev objektivnosti presoje, kar vključuje tako dejstva, povezana s položajem v državi izvora, kot dejstva, ki se nanašajo na individualni položaj prosilca in dokazila, ki jih je predložil, nastal upravičen dvom o tem, da se namerava prosilec dejansko vrniti. 2. Uredbe št. 810/2009 ni mogoče razlagati tako, da daje prosilcem pravico do izdaje schengenskega vizuma. Vendar pa ta uredba državam članicam nalaga, da morajo o vlogah za izdajo schengenskega vizuma odločiti na podlagi celovite presoje položaja, pri kateri morajo poleg nujnih pogojev za učinkovanje vizuma v vseh državah, ki so del schengenskega območja, upoštevati osebne in človeške okoliščine posamičnega položaja, ki je podlaga za vlogo, in na podlagi postopka, v katerem so bile temeljne pravice, na prvem mestu človeško dostojanstvo, popolnoma spoštovane in ki je potekal skladno z načeloma sorazmernosti in prepovedi diskriminacije.
74.

Biomasa je, ne glede na to, ali izhaja iz kmetijstva, gozdarstva ali povezanih industrijskih vej, obnovljivi vir energije in predstavlja podsektor proizvodnje električne energije. Viri biomase so zelo različni. Ne glede na to, ali je biomasa sestavljena iz iveri, ostružkov in žaganja, gospodinjskih odpadkov, blata iz čistilnih naprav, rastlin, odpadkov živilskopredelovalne industrije ali alg, je to vedno organska snov, ki lahko postane gorivo za pridobivanje energije.
29.

Potreba po zaščiti dobrovernih tretjih oseb, ki so obveznost do insolventnega dolžnika na podlagi njegovega navodila izpolnile z naklonitvijo tretji osebi, se v tem oziru ne razlikuje od potrebe po zaščiti tretjih oseb, ki so obveznost izpolnile neposredno insolventnemu dolžniku. Kajti v obeh primerih ravna tretji dolžnik v skladu s svojo pogodbeno obveznostjo do insolventnega dolžnika, ker ne ve ničesar o njegovi insolventnosti.
4.

Člen 6 Direktive 2000/78, ki ureja „[u]pravičenost različnega obravnavanja zaradi starosti“, določa: „1. Ne glede na člen 2(2) lahko države članice predvidijo, da različno obravnavanje zaradi starosti ne predstavlja diskriminacije, če ga v kontekstu nacionalnega prava objektivno in razumno utemeljujejo z legitimnim ciljem, vključno z legitimnimi cilji zaposlovalne politike, delovnega trga in poklicnega usposabljanja, in če so načini uresničevanja tega cilja primerni in nujni. Tako različno obravnavanje je lahko med drugim: (a) določitev posebnih pogojev glede dostopnosti zaposlitve in poklicnega usposabljanja, zaposlitve in dela, vključno s pogoji glede odpustitve in plačila, za mlade osebe, starejše delavce in osebe, ki so dolžne skrbeti za druge, zato da se spodbuja njihovo poklicno vključenost ali jim zagotavlja varstvo; (b) z določitvijo minimalnih pogojev glede starosti, delovnih izkušenj ali delovne dobe glede dostopa do zaposlitve ali kakšnih ugodnosti, povezanih z zaposlenostjo; […] 2. Ne glede na člen 2(2) lahko države članice predvidijo, da določitev starosti za upokojitev ali pridobitev pravice do starostne ali invalidske pokojnine za potrebe panožnih programov socialne varnosti, vključno z določitvijo različnih starosti za delojemalce oziroma skupine ali kategorije delojemalcev v teh programih in z uporabo merila starosti pri izračunu rizičnosti v kontekstu teh programov, ne predstavlja diskriminacije zaradi starosti, pod pogojem, da ni rezultat diskriminacije zaradi spola.“
56.

Po mnenju Evropske komisije je treba obveznost zagotovitve oskrbe na podlagi člena 9 Uredbe št. 261/2004 izvajati, ne da bi se zadevnim letalskim prevoznikom naložili nesorazmerni in neupravičeni stroški, zato mora biti pomoč zagotovljena v mejah sorazmernega in razumnega, in sicer ob upoštevanju posebnih okoliščin zadevnega primera in stroškov oskrbe in spremembe poti. ( 23 ) Komisija navaja tudi več meril, ki bi jih lahko upoštevali letalski prevozniki, kot so razdalja med letališčem in krajem bivališča, razdalja med krajem nastanitve in letališčem ter razpoložljivost in povprečne cene nastanitve na zadevnem območju. ( 24 )
1.

Pravo Unije nasprotuje zakonski določbi države članice, ki upravnemu organu omogoča, da državljanu te države prepove izstop iz te države samo zaradi njegovega dolga do pravne osebe zasebnega prava, ki se po nacionalnem pravu šteje za znatnega, če namen zadevnega ukrepa ni odgovoriti na resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo, ki prizadene osnovne interese družbe, in če je zastavljeni cilj zgolj ekonomski. Kakor koli, tudi če bi bil ukrep prepovedi zapustitve ozemlja, kakršen je bil v postopku v glavni stvari sprejet zoper H. Bjankova, sprejet v položajih iz člena 27(1) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, člen 27(2) navedene direktive nasprotuje takemu ukrepu, če temelji samo na obstoju dolga, brez posebne presoje osebnega obnašanja zadevne osebe in brez omembe, da bi ta kakor koli predstavljala grožnjo za javni red. Naloga predložitvenega sodišča je, da preveri, ali je v obravnavanem primeru tako.
Glede na zgornje ugotovitve Sodišču predlagam, naj na vprašanje Consiglio di Stato odgovori:

Gensko spremenjeni organizmi, kot so hibridi gensko spremenjene koruze, pridobljeni iz koruze MON 810, ki so bili na podlagi Direktive Sveta 90/220/ES z dne 23. aprila 1990 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje odobreni zlasti kot semena za gojenje in ki so bili pod pogoji iz člena 20 Uredbe (ES) št. 1829/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2003 o gensko spremenjenih živilih in krmi prijavljeni kot obstoječi proizvodi, nato pa so bili predmet vloge za obnovitev odobritve, ki se obravnava, in so bili sprejeti v skupni katalog sort poljščin, ki ga ureja Direktiva Sveta 2002/53/ES z dne 13. junija 2002, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1829/2003, ne smejo biti predmet postopka nacionalne odobritve.

Člen 26a Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive 90/220, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008, je treba razlagati tako, da državi članici ne omogoča, da na svojem ozemlju nasprotuje gojenju gensko spremenjenih organizmov, dokler ne bodo na nacionalni, deželni ali lokalni ravni sprejeti ukrepi za preprečevanje nenamerne prisotnosti gensko spremenjenih organizmov v drugih pridelkih.
17.

Člen 33, od (1) do (8) tega zakona določa: „1. Upravljavec določi znesek uporabnine, ki jo morajo prevozniki v železniškem prometu plačati za uporabo infrastrukture. 2. Osnovna uporabnina za uporabo železniške infrastrukture se določi ob upoštevanju stroškov upravljavca, ki nastanejo neposredno pri izvajanju železniških prevoznih storitev. 3. Uporabnino za uporabo železniške infrastrukture sestavljajo osnovna in dodatne uporabnine. 3a. Upravljavec v okviru osnovne uporabnine zaračuna ločeno uporabnino za: (1) minimalni dostop do železniške infrastrukture, ki zajema storitve iz odstavka 1 dela I Priloge k temu zakonu; (2) dostop do objektov, povezanih z vzdrževanjem vlakov, ki zajema storitve iz odstavka 2 dela I Priloge k temu zakonu. 4. Osnovna uporabnina za minimalni dostop do železniške infrastrukture se izračuna tako, da se vožnje vlakov pomnožijo s ceno na enoto, ki je določena glede na kategorije železniške proge in vrsto vlaka, in sicer ločeno za prevoz potnikov in prevoz blaga. 4a. Upravljavec lahko uporabnino za minimalni dostop do železniške infrastrukture zaračuna po najnižji ceni na enoto. Najnižja cena se po enakih pravilih zaračuna vsem prevoznikom v železniškem potniškem prometu za uporabo železniške infrastrukture, povezano z dejavnostmi, ki se izvajajo v skladu s pogodbo o javni službi. […] 4c. Osnovna uporabnina za dostop do naprav, povezanih z vzdrževanjem vlakov, se izračuna tako, da se naročene storitve pomnožijo z ustrezno ceno na enoto, ki je odvisna od vrste storitve iz odstavka 2, dela I Priloge k zakonu. 5. Cena na enoto za osnovno uporabnino za minimalni dostop do železniške infrastrukture je določena na vlak na prevoženi kilometer. 5a. Upravljavec pri določanju cene na enoto za osnovno uporabnino od predvidenega zneska stroškov, ki nastanejo z zagotavljanjem železniške infrastrukture prevoznikom v železniškem prometu, odšteje subvencijo, predvideno za prenovo in vzdrževanje infrastrukture, iz državnega proračuna ali sredstev lokalnih skupnosti, in predvidena sredstva iz železniškega sklada. […] 5c. Zvišanje cene na enoto za osnovno uporabnino za železniški prevoz potnikov, ki se izvaja na podlagi pogodbe o javni službi, v času veljavnosti voznih redov v smislu člena 30(5) ne sme biti večje od indeksa inflacije iz predloga zakona o proračunu za upoštevno leto. 6. Upravljavec mora v skladu z veljavno prakso objaviti znesek in vrste cen za osnovno in dodatne uporabnine, ločeno za prevoz potnikov in prevoz blaga. 7. Cene na enoto za osnovno in dodatne uporabnine, razen za uporabnine za vlečni tok, se skupaj z izračuni zneskov pošljejo predsedniku UŽP. 8. Predsednik UŽP cene odobri v 30 dneh od prejema ali njihovo odobritev zavrne, če ugotovi kršitev pravil iz odstavkov od 2 do 6 člena 34 ali člena 35.“
48.

Razdelitev pristojnosti Sodišča in nacionalnih sodišč, ki je značilna za postopek predhodnega odločanja, pomeni, da mora to preveriti predložitveno sodišče. To bo torej moralo z vidika prej navedenega merila preučiti, ali so se, kot so v bistvu razsodila nižja sodišča, posvetovanja, ki so se začela 5. junija 2006, začela prepozno, tako da niso mogla izpolniti cilja Direktive 98/59 in zakonodaje Združenega kraljestva o prenosu tega akta.
70.

Glede svojih ukrepov v zvezi s tema proizvajalcema navaja, da jima je pisala 29. oktobra 2007 in da eden ni odgovoril, drugi pa je odgovoril prek evropske družbe, ki je z dopisom z dne 5. decembra 2007 zaprosila, naj se ji pošlje vprašalnik v elektronski obliki in naj se podaljša rok za odgovor. Komisija trdi, da je takoj odgovorila, da je rok podaljšan do 17. decembra 2007, in da ji je ta družba z dopisom z dne 14. decembra 2007 sporočila, da v tem roku ne more izpolniti vprašalnika.
76.

Če davčni zavezanec blago in storitve hkrati uporablja za opravljanje obdavčljivih in oproščenih dejavnosti, je treba upoštevati pravilo odbitnega deleža, v skladu s katerim je pravica do odbitka sorazmerna s prometom od obdavčljivih transakcij. Zadevna pravica do odbitka torej temelji na domnevi, da davčni zavezanec to blago in storitve uporabi za opravljanje obdavčljivih in oproščenih dejavnosti sorazmerno s prometom od vsake od navedenih vrst dejavnosti.
Direktiva 98/59, ki je bila sprejeta na podlagi člena 100 Pogodbe (ki je postal člen 94 ES) in s katero je bila kodificirana Direktiva Sveta 75/129/EGS z dne 17. februarja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnim odpuščanjem ( 3 ), teži h krepitvi varstva delavcev, tako da pospešuje približevanje nacionalnih določb „glede pravil in postopka pri takih odpustih ter glede ukrepov za ublažitev posledic odpustov za delavce“. ( 4 ) Cilj, ki mu sledi Direktiva 98/59 – ki je izrecno določen v njenih uvodnih izjavah, še posebej v uvodnih izjavah 1, 4, 6 in 7 – je omejiti vpliv razlik, ki obstajajo med zakonodajami držav članic, na delovanje notranjega trga in zagotoviti uravnotežen gospodarski in socialni razvoj v Skupnosti ob upoštevanju načel, določenih v Listini Skupnosti o temeljnih socialnih pravicah delavcev in členu 117 Pogodbe (ki je postal člen 136 ES), ki določa, da:

„Skupnost in države članice si ob upoštevanju temeljnih socialnih pravic, kakor so določene v Evropski socialni listini, podpisani v Torinu 18. oktobra 1961, in v Listini Skupnosti o temeljnih socialnih pravicah delavcev iz leta 1989, prizadevajo za naslednje cilje: spodbujanje zaposlovanja, izboljšanje življenjskih razmer in delovnih pogojev, tako da se ob ohranjanju izboljšav omogoči njihova uskladitev, ustrezno socialno zaščito, dialog med socialnimi partnerji, razvoj človeških virov za trajno visoko zaposlenost in boj proti izključenosti.

V ta namen Skupnost in države članice izvajajo ukrepe, ki upoštevajo različnost prakse posameznih držav članic, zlasti na področju pogodbenih razmerij, ter potrebo po ohranitvi konkurenčnosti gospodarstva Skupnosti.

Države članice menijo, da takšen razvoj ne bo nastal le na podlagi delovanja skupnega trga, ki bo dajal prednost usklajevanju socialnih sistemov, marveč tudi na podlagi postopkov, predvidenih v tej pogodbi, in približevanja določb zakonov ali drugih predpisov.“
Drugič, besedilo naslednjega odstavka (člen 31(2)) trdno kaže na to, da tam našteta merila za izključitev – celo v omejenih postopkih in postopkih s pogajanji – niso taksativna. Za ponazoritev: angleško besedilo navaja „[t]he criteria used may include the criteria specified in Article 23 of Directive 71/305/EEC and in Article 20 of Directive 77/62/EEC“. Francosko besedilo navaja „[l]es critères utilisés peuvent inclure ceux d’exclusion énumérés à l’article 23 de la directive 71/305/CEE et à l’article 20 de la directive 77/62/CEE“, nemško pa „[d]ie angewandten Kriterien können die in Artikel 23 der Richtlinie 71/305/EWG und Artikel 20 der Richtlinie 77/62/EWG angegebenen Ausschließungsgründe einschließen“. ( 22 ) Besedilo „lahko vključujejo“ v različnih jezikovnih različicah besedila kaže (po mojem precej usklajeno) na to, da so merila za izbiro navedena primeroma, in ne taksativno.
51.

Iz točk od 94 do 112 izpodbijane sodbe, ki se nanašajo na analizo podobnosti znamk in verjetnosti zmede, izhaja, da se je Sodišče prve stopnje pri presoji besednih elementov zadevnih znamk izognilo dejanski vsebini besednega elementa poimenovanja znamke „Carbonell“ in opravilo enostransko in zato pravno nepravilno primerjavo zadevnih poimenovanj znamk. ( 31 ) Menim, da je ta opustitev povzročila izkrivitev dejstev in dokazov v spisu.
69.

Tožena stranka predlaga, naj se prvi pritožbeni razlog zavrne kot neupošteven. V obravnavanem primeru je to mogoče podpreti z dejstvom, da se drugi pritožbeni razlog nanaša na obrazložitev, na kateri izpodbijana sodba dejansko sploh ne temelji. Vsekakor pa menim, da bi smeli pritožbeni razlog zavrniti kot neupošteven le, ko ni nobenega legitimnega interesa za njegov preizkus, ker njegov učinek niti ne bi mogel pripeljati do razveljavitve izpodbijane sodbe. Če pritožnik izhaja iz napačne premise, to ne zadeva njegovega interesa za preizkus samega pritožbenega razloga. Vprašanje, ali je Sodišče prve stopnje v izpodbijani sodbi sprejelo ugotovitev, ki jo izpodbija pritožnik, ali ne, je namreč vprašanje utemeljenosti pritožbenega razloga. ( 25 )
14.

Člen 96 TRLIS z naslovom Uporaba davčne ureditve določa pogoje za uporabo te posebne ureditve: „1. Pogoj za uporabo posebne ureditve, določene v tem poglavju, je, da se jo izbere v skladu s temi določbami: (a) Pri transakcijah, ki zadevajo združitev ali delitev, se izbira vključi v osnutek in v družbene pogodbe, ki se nanašajo na združitev ali delitev prenosnih in prevzemnih podjetij, katerih sedež za davčne namene je v Španiji. […] (b) V primeru stvarnih vložkov izbiro opravi prevzemno podjetje, ta izbira pa mora biti navedena v ustrezni družbeni pogodbi ali, če te ni, v javni listini, ki je podlaga za transakcijo ali pogodbo. […] (c) V primeru izmenjave deležev izbiro opravi prevzemno podjetje, ta izbira pa mora biti navedena v ustrezni družbeni pogodbi ali, če te ni, v javni listini, ki je podlaga za transakcijo ali pogodbo. V primeru javne ponudbe delnic za prodajo izbiro opravi organ družbe, pristojen za ponudbo, ta izbira pa mora biti navedena v dokumentaciji, ki se nanaša na ponudbo. […] V vsakem primeru je treba o izbiri obvestiti ministrstvo za gospodarstvo in finance, in sicer v obliki in v rokih, ki jih določajo zadevni predpisi. 2. Ureditev, določena v tem poglavju, se ne uporabi, če je poglavitni namen izvedene transakcije davčna goljufija ali davčno izmikanje. Ureditev se zlasti ne uporabi, če do transakcije ne pride iz trdnih gospodarskih razlogov, kot sta prestrukturiranje ali racionalizacija dejavnosti udeleženih podjetij, ampak je njen namen le pridobitev davčne ugodnosti. […]“