ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 22. aprila 2021 – Svet Evropske unije/Kurdistan Workers' Party (PKK), Evropska komisija, Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska

(Zadeva C-46/19 P) (1)

(Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Boj proti terorizmu - Omejevalni ukrepi, sprejeti proti nekaterim osebam in subjektom - Zamrznitev sredstev - Skupno stališče 2001/931/SZVP - Člen 1(3), (4) in (6) - Uredba (ES) št. 2580/2001 - Člen 2(3) - Ohranitev organizacije na seznamu oseb, skupin in subjektov, vpletenih v teroristična dejanja - Pogoji - Odločba pristojnega organa - Nadaljnji obstoj tveganja vpletenosti v teroristične dejavnosti - Dejanska podlaga sklepov o zamrznitvi sredstev - Odločba o ponovnem preizkusu nacionalne odločbe, s katero je bila utemeljena prvotna uvrstitev - Obveznost obrazložitve)

(2021/C 228/03)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Pritožnik: Svet Evropske unije (zastopnika: B. Driessen in S. Van Overmeire, agenta)

Druge stranke v postopku: Kurdistan Workers' Party (PKK) (zastopnika: A. M. van Eik in T. M. D. Buruma, advocaten), Evropska komisija (zastopniki: R. Tricot, T. Ramopoulos in J. Norris, agenti), Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska (zastopniki: sprva S. Brandon, agent, skupaj a P. Nevill, barrister, nato F. Shibli in S. McCrory, agenta, skupaj s P. Nevill, barrister)

Intervenientki v podporo pritožnika: Francoska republika (zastopniki: A.-L. Desjonquères, B. Fodda in J.-L. Carré, agenti), Kraljevina Nizozemska (zastopnika: M. K. Bulterman in J. Langer, agenta)

Izrek

1. Točke od 1 do 11, 13 in 14 izreka sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 15. novembra 2018, PKK/Svet (T-316/14, EU:T:2018:788), se razveljavijo.

2. Zadeva se vrne v razsojanje Splošnemu sodišču Evropske unije.

3. Odločitev o stroških se pridrži.

(1) UL C 103, 18.3.2019.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 9. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Vrhovnega sodišča – Slovenija) – D. J./Radiotelevizija Slovenija

(Zadeva C-344/19) (1)

(Predhodno odločanje - Varovanje varnosti in zdravja delavcev - Organizacija delovnega časa - Direktiva 2003/88/ES - Člen 2 - Pojem „delovni čas“ - Obdobje razpoložljivosti za delo v okviru sistema pripravljenosti - Posebno delo v zvezi z vzdrževanjem televizijskih oddajnikov, ki so oddaljeni od naseljenih območij - Direktiva 89/391/EGS - Člena 5 in 6 - Psihosocialna tveganja - Obveznost preprečevanja)

(2021/C 182/03)

Jezik postopka: slovenščina

Predložitveno sodišče

Vrhovno sodišče

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: D. J.

Tožena stranka: Radiotelevizija Slovenija

Izrek

Člen 2, točka 1, Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa je treba razlagati tako, da je obdobje razpoložljivosti za delo v okviru sistema pripravljenosti – v katerem mora biti delavec zgolj dosegljiv po telefonu in po potrebi priti na kraj opravljanja dela v roku ene ure, pri čemer lahko prebiva v službenem stanovanju, ki mu ga delodajalec da na voljo na tem kraju opravljanja dela, ni pa zavezan tam ostati – v celoti delovni čas v smislu te določbe le, če iz celovite presoje vseh okoliščin obravnavanega primera, zlasti vpliva takega roka in po potrebi povprečne pogostosti intervencij v tem obdobju, izhaja, da so zaveze, ki so delavcu naložene v navedenem obdobju, take, da objektivno in bistveno vplivajo na njegovo možnost, da v tem obdobju prosto razpolaga s časom, v katerem se ne zahteva opravljanje njegovih poklicnih nalog, in da ta čas posveti svojim interesom. Omejenost možnosti za posvečanje prostočasnim dejavnostim v neposredni bližini zadevnega kraja pri taki presoji ni upoštevna.

(1) UL C 263, 5.8.2019.
1.

Člen 1(1) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je postopek za izterjavo pristojbine v zvezi z dnevnim listkom za parkiranje na označenem parkirnem mestu na javni prometni površini, ki ga sproži družba, ki jo je krajevna skupnost pooblastila za upravljanje takih parkirnih mest, zajet s pojmom „civilne in gospodarske zadeve“ v smislu te določbe.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. marca 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Združeno kraljestvo) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Wellcome Trust Ltd

(Zadeva C-459/19) (1)

(Predhodno odločanje - Harmonizacija davčne zakonodaje - Davek na dodano vrednost (DDV) - Direktiva 2006/112/ES - Člena 43 in 44 - Kraj opravljanja storitev za davčnega zavezanca, ki deluje kot tak - Kraj opravljanja storitev naložbenega upravljanja, ki jih prejme dobrodelna organizacija za neekonomsko poslovno dejavnost od izvajalcev s sedežem zunaj Evropske unije)

(2021/C 182/09)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Tožena stranka: Wellcome Trust Ltd

Izrek

Člen 44 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2008/8/ES z dne 12. februarja 2008, je treba razlagati tako, da je treba v primeru, ko davčni zavezanec, ki poslovno opravlja neekonomsko dejavnost, pridobi storitve za namene te neekonomske dejavnosti, za te storitve šteti, da so bile opravljene za tega davčnega zavezanca, „ki deluje kot tak“, v smislu tega člena.

(1) UL C 280, 19.8.2019.
1.

Člen 9(1) in (2) Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic je treba razlagati tako, da zgolj to, da gre za tradicionalen način ujetja ptic, ne zadostuje za ugotovitev, da tega načina ni mogoče nadomestiti z drugo zadovoljivo rešitvijo v smislu te določbe.
1.

Člen 11(6), prvi stavek, Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101] in [102 PDEU] je treba razlagati tako, da je organom, pristojnim za konkurenco v državah članicah, odvzeta pristojnost za uporabo členov 101 in 102 PDEU, kadar Evropska komisija začne postopek za sprejetje odločbe o ugotovitvi kršitve teh določb, če se ta formalni akt nanaša na iste domnevne kršitve členov 101 in 102 PDEU, ki jih je storilo ali so jih storila ista podjetja na istem ali istih trgih proizvodov in na istem ali istih geografskih trgih v istem ali istih obdobjih, kot so tisti, na katere se nanaša ali se nanašajo postopki, ki so jih pred tem začeli ti organi.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. marca 2021 – Evropska komisija/Italijanska republika, Banca Popolare di Bari Società Cooperativa per Azioni, Fondo interbancario di tutela dei depositi, Banca d'Italia

(Zadeva C-425/19 P) (1)

(Pritožba - Državne pomoči - Posredovanje zasebnopravnega konzorcija bank v korist ene od njegovih članic - Dovoljenje centralne banke države članice za posredovanje - Pojem „državna pomoč“ - Pripisljivost državi - Državna sredstva - Indici o pripisljivosti nekega ukrepa - Izkrivljanje pravnih in dejanskih elementov - Sklep o nezdružljivosti pomoči z notranjim trgom)

(2021/C 148/04)

Jezik postopka: italijanščina

Stranke

Pritožnica: Evropska komisija (zastopniki: P. Stancanelli, L. Flynn, A. Bouchagiar in D. Recchia, agenti)

Druge stranke v postopku: Italijanska republika (zastopniki: G. Palmieri, agent, skupaj s P. Gentili in S. Fiorentino, avvocati dello Stato), Banca Popolare di Bari SCpA, nekdanja Tercas-Cassa di risparmio della provincia di Teramo SpA (Banca Tercas SpA) (zastopniki: sprva A. Santa Maria, M. Crisostomo, E. Gambaro in F. Mazzocchi, avvocati, nato A. Santa Maria, M. Crisostomo et E. Gambaro, avvocati), Fondo interbancario di tutela dei depositi, (zastopniki: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. Faella in A. Comino, avvocati), Banca d’Italia (zastopniki: M. Perassi, M. Todino, L. Sciotto in O. Capolino, avvocati)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 238, 15.7.2019.
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 27. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe College van Beroep voor het bedrijfsleven – Nizozemska) – De Ruiter vof/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

(Zadeva C-361/19) (1)

(Predhodno odločanje - Skupna kmetijska politika - Sheme podpore za kmete - Uredba (EU) št. 1306/2013 - Člen 97(1) in člen 99(1) - Neposredna plačila - Znižanja in izključitve zaradi neupoštevanja pravil navzkrižne skladnosti - Določitev leta, ki se upošteva za določitev odstotka znižanja - Sorazmerne, učinkovite in odvračilne kazni - Izvedbena uredba (EU) št. 809/2014 - Člen 73(4), prvi pododstavek, točka (a))

(2021/C 88/08)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: De Ruiter vof

Tožena stranka: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

Izrek

Člen 97(1), prvi pododstavek, in člen 99(1), prvi pododstavek, Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 ter člen 73(4), prvi pododstavek, točka (a), Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 809/2014 z dne 17. julija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe št. 1306/2013 v zvezi z integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom, ukrepi za razvoj podeželja in navzkrižno skladnostjo je treba razlagati tako, da je treba znižanja neposrednih plačil zaradi neupoštevanja pravil o navzkrižni skladnosti izračunati na podlagi plačil, ki so bila ali bodo odobrena v letu, v katerem je do takega neupoštevanja prišlo.

(1) UL C 270, 12.8.2019.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 2. februarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte costituzionale – Italija) – DB/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

(Zadeva C-481/19) (1)

(Predhodno odločanje - Približevanje zakonodaj - Direktiva 2003/6/ES - Člen 14(3) - Uredba (EU) št. 596/2014 - Člen 30(1)(b) - Zloraba trga - Upravne sankcije kazenske narave - Nesodelovanje s pristojnimi organi - Člena 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Pravica do molka in pravica ne prispevati k samoobtožbi)

(2021/C 110/06)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte costituzionale

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: DB

Tožena stranka: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

Ob udeležbi: Presidente del Consiglio dei ministri

Izrek

Člen 14(3) Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržni manipulaciji (zloraba trga) in člen 30(1)(b) Uredbe (EU) št. 596/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o zlorabi trga (uredba o zlorabi trga) ter razveljavitvi Direktive 2003/6 ter direktiv Komisije 2003/124/ES, 2003/125/ES in 2004/72/ES v povezavi s členoma 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da državam članicam dopuščata, da ne sankcionirajo fizične osebe, ki v preiskavi, ki jo zoper njo vodi pristojni organ na podlagi te direktive ali te uredbe, zavrne predložitev odgovorov temu organu, na podlagi katerih bi lahko izhajala njena odgovornost za prekršek, ki se kaznuje z upravnimi sankcijami kazenske narave, ali njena kazenska odgovornost.

(1) UL C 357, 21.10.2019.
1.

Helenska republika s tem, da v določenem roku ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za določitev ciljev o ohranjanju, in primernih ohranitvenih ukrepov glede 239 območij, pomembnih za Skupnost, ki se nahajajo na grškem ozemlju in ki so navedena v Odločbi Komisije z dne 19. julija 2006 o sprejetju seznama območij v sredozemski biogeografski regiji, pomembnih za Skupnost, v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 4(4) in člena 6(1) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/105/ES z dne 20. novembra 2006.
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. januarja 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Riigikohus – Estonija) – Maksu- ja Tolliamet/Heavyinstall OÜ

(Zadeva C-420/19) (1)

(Predhodno odločanje - Direktiva 2010/24/EU - Člen 16 - Izterjava terjatev v zvezi z davki, carinami in drugimi ukrepi - Vzajemna pomoč - Zaprosilo za zavarovanje plačila terjatev - Sodna odločba države članice prosilke za zavarovanje plačila terjatev - Pristojnost sodišča zaprošene države članice za presojo in ponovno oceno upravičenosti teh ukrepov - Načeli vzajemnega zaupanja in vzajemnega priznavanja)

(2021/C 79/10)

Jezik postopka: estonščina

Predložitveno sodišče

Riigikohus

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Maksu- ja Tolliamet

Tožena stranka: Heavyinstall OÜ

Izrek

Člen 16 Direktive Sveta 2010/24/EU z dne 16. marca 2010 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev v zvezi z davki, carinami in drugimi ukrepi je treba razlagati tako, da so sodišča zaprošene države članice, ki odločajo o zaprosilu za zavarovanje plačila terjatev, vezana na presojo v zvezi z dejanskim in pravnim spoštovanjem pogojev, določenih za izvedbo navedenega zavarovanja, ki so jo podali organi države članice prosilke, zlasti kadar je ta presoja navedena v dokumentu iz odstavka 1, drugi pododstavek, tega člena 16, ki je priložen navedenemu zaprosilu.

(1) UL C 263, 5.8.2019.
1.

Republika Slovenija z enostranskim zasegom dokumentov, povezanih z izvajanjem nalog Evropskega sistema centralnih bank in Eurosistema, v prostorih Banke Slovenije in – kar zadeva obdobje po tem zasegu – s tem, da pri tem vprašanju z Evropsko centralno banko ni lojalno sodelovala, ni izpolnila obveznosti iz člena 343 PDEU, člena 39 Protokola (št. 4) o statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, členov 2, 18 in 22 Protokola (št. 7) o privilegijih in imunitetah Evropske Unije ter člena 4(3) PEU.
1.

Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 12. marca 2019, Francija/Komisija (T-26/18, neobjavljena, EU:T:2019:153), se razveljavi v delu, v katerem je Splošno sodišče, prvič, zavrnilo tožbo Francoske republike zoper Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2017/2014 z dne 8. novembra 2017 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije v delu, v katerem so bili z njim pod razlogom, naslovljenim „Zelo pomanjkljiv sistem kontrol, Korzika“, tej državi članici naloženi 100-odstotni pavšalni popravki, ki se uporabijo za neposredne pomoči na površino, dodeljene v departmaju Haute-Corse za leti zahtevka 2013 in 2014, zaradi pomanjkljivosti v sistemu kontrol pomoči na površino v departmaju Haute-Corse, in drugič, odločilo o stroških.
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 24. novembra 2020 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem – Nizozemska) – R.N.N.S. (C-225/19), K.A. (C-226/19)/Minister van Buitenlandse Zaken

(Združeni zadevi C-225/19 in C-226/19) (1)

(Predhodno odločanje - Območje svobode, varnosti in pravice - Vizumski zakonik Skupnosti - Uredba (ES) št. 810/2009 - Člen 32, od (1) do (3) - Sklep o zavrnitvi izdaje vizuma - Priloga VI - Standardni obrazec - Obrazložitev - Grožnja javnemu redu, notranji varnosti ali javnemu zdravju oziroma mednarodnim odnosom ene ali več držav članic - Člen 22 - Postopek predhodnega posvetovanja s centralnimi organi drugih držav članic - Nasprotovanje izdaji vizuma - Pritožba zoper sklep o zavrnitvi izdaje vizuma - Obseg sodnega nadzora - Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - Pravica do učinkovitega pravnega sredstva)

(2021/C 35/11)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: R.N.N.S. (C-225/19), K.A. (C-226/19)

Tožena stranka: Minister van Buitenlandse Zaken

Izrek

Člen 32(2) in (3) Uredbe (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 610/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013, v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba na eni strani razlagati tako, da se z njim od države članice, ki je izdala končni sklep o zavrnitvi izdaje vizuma na podlagi člena 32(1)(a)(vi) Uredbe št. 810/2009, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 610/2013, zaradi nasprotovanja druge države članice izdaji vizuma, zahteva, da v tem sklepu navede identiteto države članice, ki je nasprotovala, posebni razlog za zavrnitev, ki temelji na tem nasprotovanju, po potrebi skupaj z bistvom razlogov za navedeno nasprotovanje, in organ, na katerega se lahko prosilec za vizum obrne, da se seznani s pravnimi sredstvi, ki so na voljo v tej drugi državi članici, ter na drugi strani tako, da sodišča države članice, ki je ta sklep izdala, če je pravno sredstvo zoper zadnjenavedeni sklep vloženo na podlagi člena 32(3) Uredbe št. 810/2009, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 610/2013, ne morejo preizkusiti vsebinske zakonitosti nasprotovanja druge države članice izdaji vizuma.

(1) UL C 187, 3.6.2019.
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 25. novembra 2020 – Evropska komisija/Portugalska republika

(Zadeva C-49/19) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Elektronske komunikacije - Univerzalna storitev in pravice uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami - Direktiva 2002/22/ES - Omrežja in storitve - Člen 13 - Financiranje obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve - Mehanizem delitve - Načela preglednosti, najmanjšega izkrivljanja na trgu, nediskriminacije in sorazmernosti)

(2021/C 35/07)

Jezik postopka: portugalščina

Stranki

Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopniki: sprva L. Nicolae, P. Costa de Oliveira in G. Braga da Cruz, nato L. Nicolae in G. Braga da Cruz, agenti)

Tožena stranka: Portugalska republika (zastopniki: L. Inez Fernandes, P. Barros da Costa in J. Marques, agenti, skupaj z D. Silva Morais, advogado)

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Evropski komisiji se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 112, 25.3.2019.
1.

Člen 24, točka 1, Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da je treba tožbo, s katero etažni lastnik nepremičnine predlaga, naj se drugemu etažnemu lastniku te nepremičnine prepove, da samovoljno in brez soglasja preostalih etažnih lastnikov spremeni namembnost svojega objekta etažne lastnine, obravnavati kot tožbo „v postopkih, predmet katerih so stvarne pravice na nepremičninah“ v smislu te določbe, če je mogoče to namembnost uveljavljati ne samo proti etažnim lastnikom navedene nepremičnine, ampak tudi proti vsakomur, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
C 28/9

Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 19. novembra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemčija) – 5th AVENUE Products Trading GmbH/Hauptzollamt Singen

(Zadeva C-775/19) (1)

(Predhodno odločanje - Carinska unija - Uredba (EGS) št. 2913/92 - Carinski zakonik Skupnosti - Člen 29(1) in (3)(a) - Člen 32(1)(c) in (5)(b) - Uredba (EGS) št. 2454/93 - Člen 157(2) - Določitev carinske vrednosti - Transakcijska vrednost uvoženega blaga - Pojem „prodajni pogoj“ - Plačilo v zameno za dodelitev pravice do izključne distribucije)

(2021/C 28/12)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Finanzgericht Baden-Württemberg

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: 5th AVENUE Products Trading GmbH

Tožena stranka: Hauptzollamt Singen

Izrek

Člen 29(1) in (3)(a) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti je treba razlagati tako, da mora biti plačilo, ki ga v omejenem časovnem obdobju kupec uvoženega blaga opravi prodajalcu tega blaga v zameno za dodelitev pravice do izključne distribucije tega blaga na določenem ozemlju in ki je izračunano na podlagi prometa, ustvarjenega na tem ozemlju, vključeno v carinsko vrednost navedenega blaga.

(1) UL C 27, 27.1.2020.
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 21. oktobra 2020 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Amtsgericht Potsdam – Nemčija) – Möbel Kraft GmbH & Co. KG/ML

(Zadeva C-529/19) (1)

(Predhodno odločanje - Varstvo potrošnikov - Direktiva 2011/83/EU - Člen 16(c) - Pravica do odstopa od pogodbe - Izjeme - Blago, izdelano po podrobnem opisu ali osebnih željah potrošnika - Blago, katerega izdelavo je trgovec začel)

(2020/C 423/13)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Amtsgericht Potsdam

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

Tožena stranka: ML

Izrek

Člen 16(c) Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da je mogoče izjemo od pravice do odstopa od pogodbe iz te določbe uveljavljati proti potrošniku, ki je zunaj poslovnih prostorov sklenil pogodbo o prodaji blaga, ki ga je treba izdelati v skladu s podrobnim opisom, ki ga je podal potrošnik, ne glede na to, ali je trgovec navedeno blago že začel izdelovati.

(1) UL C 348, 14.11.2019.
1.

Člen 5 Direktive (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. septembra 2015 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih predpisov in pravil za storitve informacijske družbe ter člen 71(1) Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS je treba razlagati tako, da je treba sporočilo, predloženo na podlagi člena 5 te direktive, o nacionalnem ukrepu, s katerim se prepove uporaba nekaterih aktivnih snovi, zajetih s to uredbo, šteti za uradno obvestilo o potrebi po sprejetju izrednih ukrepov v smislu člena 71(1) navedene uredbe, kadar: — to sporočilo vsebuje jasno predstavitev elementov, ki dokazujejo na eni strani, da te aktivne snovi lahko pomenijo resno tveganje za zdravje ljudi ali živali ali okolje, in na drugi strani, da tega tveganja ni mogoče zadostno preprečiti brez urgentnega sprejetja ukrepov, ki jih je sprejela zadevna država članica, in — Evropska komisija te države članice ni vprašala, ali je treba navedeno sporočilo šteti za uradno obvestilo iz člena 71(1) te uredbe.
2.

Člen 325 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje določbam nacionalnega prava, kot se razlagajo v nacionalni sodni praksi, v skladu s katerimi država v kazenskem postopku ne more zahtevati povračila škode, ki ji je bila povzročena z goljufivim ravnanjem obdolženca, posledica katerega je odtujitev proračunskih sredstev Unije, in v tem postopku nima na voljo nobene druge vrste zahtevka, s katerim bi lahko uveljavljala svojo pravico zoper obdolženca, če so z nacionalno zakonodajo določeni učinkoviti postopki, s katerimi je mogoče izterjati neupravičeno prejeta sredstva iz proračuna Unije, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 1. oktobra 2020 – Cham Holding Co. SA/Svet Evropske unije

(Zadeva C-261/19 P) (1)

(Pritožba - Skupna zunanja in varnostna politika - Omejevalni ukrepi proti Sirski arabski republiki - Ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom, ki svoje dejavnosti opravljajo v Siriji - Seznam oseb in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov - Vključitev imena pritožnice - Ničnostna tožba)

(2020/C 399/19)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnica: Cham Holding Co. SA (zastopnik: E. Ruchat, avocat)

Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije (zastopnika: V. Piessevaux in S. Kyriakopoulou, agenta)

Izrek

1. Pritožba se zavrne.

2. Družbi Cham Holding Co. SA se naloži plačilo stroškov.

(1) UL C 187, 3.6.2019.