ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sodišče Unije je pristojno za odločanje o sporu med Satelitskim centrom Evropske unije (SatCen) in nekdanjim pogodbenim uslužbencem, v okviru katerega zadnjenavedeni predlaga razglasitev ničnosti več sklepov, sprejetih v zvezi z njim, med katerimi so med drugim sklepi o začasni odstranitvi, uvedbi disciplinskega postopka in razrešitvi, ter plačilo odškodnine. Ta pristojnost v zvezi z nadzorom nad zakonitostjo izpodbijanih sklepov izhaja iz člena 263 PDEU, v zvezi z ugotovitvami glede nepogodbene odgovornosti Unije pa iz člena 268 PDEU v povezavi s členom 340, drugi odstavek, PDEU, ob upoštevanju člena 19(1) PEU in člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

Okoliščina, da izpodbijani sklepi spadajo v okvir delovanja agencije, ki deluje na področju skupne zunanje in varnostne politike (SZVP), namreč sama po sebi ne more pomeniti, da sodišči Unije nista pristojni za odločanje o sporu. V zvezi s tem člen 24(1), drugi pododstavek, zadnji stavek, PEU in člen 275, prvi odstavek, PDEU pomenita odstopanje od pravila splošne pristojnosti, ki je s členom 19 PEU podeljena Sodišču Evropske unije za zagotovitev upoštevanja prava pri razlagi in uporabi Pogodb, in ju je zato treba razlagati ozko. Poleg tega, čeprav člen 47 Listine ne more ustvariti pristojnosti Sodišča Evropske unije, če jo Pogodbe izključujejo, načelo učinkovitega sodnega varstva pomeni, da je treba izključitev pristojnosti sodišč Unije na področju SZVP razlagati ozko. Poleg tega so sklepi o začasni odstranitvi, uvedbi disciplinskega postopka in razrešitvi le akti v zvezi z upravljanjem kadrov, katerih cilj glede na njihove razloge in cilje ter okoliščine njihovega sprejetja ni bil prispevati k vodenju, opredelitvi ali izvajanju SZVP v smislu člena 24(2) PEU niti, natančneje, odgovoriti na naloge SatCen, ki spadajo na področje SZVP. V tem okviru Sklep 2009/747 o kadrovskih predpisih SatCen v poglavju VII in Prilogi IX določa disciplinsko ureditev, podobno tisti iz naslova VI in Priloge IX Kadrovskih predpisov.

Zato je treba ugotoviti, da je spor podoben sporom med institucijo, organom, uradom ali agencijo Unije, ki ne spadajo v SZVP, in enim od njihovih uradnikov ali uslužbencev, ki se lahko predložijo sodiščema Unije na podlagi člena 270 PDEU. Ni pa mogoče šteti, da se odstopanje od pristojnosti Sodišča Evropske unije na področju SZVP razširi tako, da izključuje pristojnost sodišča Unije za nadzor nad zakonitostjo aktov, ki jih je sprejela agencija Unije, čeprav je sodišče Unije pristojno za nadzor nad akti, ki so po vsebini, ciljih, postopku in okoliščinah sprejemanja enaki, kadar ti akti zadevajo institucijo, organ, urad ali agencijo Unije, katerih naloge ne spadajo na področje SZVP. Z vsako drugo razlago bi bil uslužbenec agencije Unije, ki deluje v okviru SZVP, izključen iz sistema sodnega varstva, zagotovljenega uslužbencem Unije, saj bi bilo kršeno načelo enakega obravnavanja.

(Glej točke od 83 do 85, 91, 93, od 95 do 97 in 99.)
Skupna zunanja in varnostna politika – Pristojnost sodišča Unije – Odškodninska tožba za povračilo škode, ki naj bi nastala zaradi neupravičenega vpisa tožeče stranke na seznam oseb, za katere veljajo omejevalni ukrepi – Izključitev – Odškodninska tožba za povračilo škode, ki naj bi nastala zaradi izvajanja omejevalnih ukrepov, sprejetih glede tožeče stranke – Vključitev

(člena 24(1), drugi pododstavek, PEU in 40 PDEU; členi 215 PDEU, 263, četrti odstavek, PDEU in 275 PDEU; sklepa Sveta 2010/644/SZVP in 2011/783/SZVP; uredbe Sveta št. 961/2010, št. 1245/2011 in št. 267/2012)
2.

Družba Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd nosi poleg svojih stroškov tudi stroške Evropske Komisije in Eurofera, Evropskega jeklarskega združenja, ASBL.
V okviru umika sklepa, s katerim je bila pomoč razglašena za nezdružljivo z notranjim trgom, se postopek nadomestitve nezakonitega akta lahko nadaljuje na točki, na kateri je nastala nezakonitost, ne da bi morala Komisija ponoviti postopek do te točke. To velja tudi, kadar nezakoniti akt umakne in nadomesti njegov avtor, ne da bi sodišče razglasilo ničnost zadevnega akta.

Vendar to, da Komisiji ni treba ponovno začeti postopka od točke pred tisto, na kateri je nastala nezakonitost, še ne pomeni, da načeloma ni dolžna pozvati zainteresirane stranke k predložitvi pripomb pred sprejetjem novega sklepa.

Iz člena 108(2) PDEU in iz člena 1(h) Uredbe št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES izhaja, da mora Komisija med preiskavo zainteresirane stranke, med katere spadajo zadevna podjetja in poddržavna enota, ki je dodelila pomoč, pozvati k predložitvi pripomb. To pravilo ima naravo bistvene postopkovne zahteve. Zainteresiranim strankam mora omogočiti, da so ustrezno vključene v postopek ob upoštevanju okoliščin zadeve. V tem okviru je bilo med drugim že ugotovljeno, da mora Komisija glede na okoliščine primera od zainteresiranih strank zahtevati pripombe v primeru spremembe pravne ureditve, preden Komisija sprejme odločbo na podlagi novih pravil, razen če nova pravna ureditev ni prinesla bistvenih sprememb glede na ureditev, ki je veljala pred njo.

Poleg tega, čeprav so v sklepu o začetku postopka lahko zgolj povzeti upoštevni dejanski in pravni elementi, vključena začasna ocena zadevnega državnega ukrepa za določitev, ali ima naravo pomoči, in navedeni razlogi, zaradi katerih je mogoče podvomiti o združljivosti tega ukrepa z notranjim trgom, mora biti s tem sklepom zainteresiranim strankam omogočeno, da učinkovito sodelujejo v formalnem postopku preiskave, v katerem bodo imele možnost podati trditve. Potrebno je zlasti, da Komisija zadostno opredeli okvir svoje preiskave, zato da pravica zainteresiranih strank do predložitve pripomb ne bi bila brez učinka.

Nazadnje, kršitev pravice zainteresiranih strank, da jim je omogočeno predložiti pripombe, povzroči, da se napačen akt razglasi za ničen, ne da bi bilo potrebno, da se dokaže obstoj vpliva na stranko, ki se sklicuje na to kršitev, ali da bi bil izid upravnega postopka lahko drugačen.

(Glej točke 62, 63, 65, 66 in 81.)
9.

Pomoči, ki jih dodelijo države–Pojem–Selektiven predlagani ukrep–Ukrep, ki daje finančno prednost–Upošteven parameter za dokazovanje selektivnosti ukrepa–Uvedba razlikovanja med subjekti, ki so v primerljivem dejanskem in pravnem položaju, ki ni upravičeno z naravo in sistematiko splošne davčne ureditve (člen 107(1) PDEU) (Glej točke od 85 do 88, 95, 97 in 98.)
2.

Znamka Evropske unije–Odpoved, razveljavitev ali ničnost–Preizkus prijave–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Preučitev po uradni dolžnosti s strani Urada–Neobstoj (Uredba Sveta št. 207/2009, členi 15, 42(2), 51(1), 57(2) in 76(1); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 40(5)) (Glej točke od 28 do 31 in od 55 do 57.)
5.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka RP ROYAL PALLADIUM in besedna znamka RP (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 93 do 95.)
3.

Konkurenca–Pravila Unije–Podjetje–Pojem–Opravljanje gospodarske dejavnosti–Platforma za elektronsko javno naročanje, ki naročnikom ponuja številne brezplačne funkcije–Izključitev–Dejavnosti, povezane z izvajanjem prerogativ javne oblasti (člen 107(1) PDEU) (Glej točke od 55 do 60, od 69 do 71, od 73 do 81, 86, 87, od 89 do 91, od 103 do 108 in 116.)
Iz členov 101 in 102 Uredbe št. 966/2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in člena 134(1)(h) Uredbe št. 1268/2012 o pravilih uporabe finančne uredbe izhaja, da ima zadevni naročnik v okviru postopka s pogajanji brez predhodne objave obvestila o javnem naročilu široko diskrecijsko pravico glede elementov, ki se upoštevajo pri odločitvi o oddaji zadevnega naročila v zvezi s pogodbo o nepremičnini, in pri izbiri izbranega ponudnika ali ponudnikov, saj pri oddaji takega naročila ni treba nujno zagotoviti sodelovanja najširšega možnega kroga zainteresiranih ponudnikov. A fortiori enako velja za fazo pregleda lokalnega trga, ki se izvede pred samo fazo pogajanja o naročilu, ob upoštevanju načel preglednosti, sorazmernosti, enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije. Ta zelo široka diskrecijska pravica je naročniku priznana tudi pri izbiri in ocenjevanju meril za izbiro, kadar jih je predhodno opredelil v dokumentaciji naročila glede zadevnega postopka s pogajanji.

V teh okoliščinah se nadzor sodišča Unije v zvezi s samim postopkom oddaje naročila, ki se nanaša na nepremičnino, s pogajanji in v zvezi s predhodno izvedeno fazo pregleda lokalnega trga omeji na preverjanje, ali so bila spoštovana pravila postopka, ki jim je sledil naročnik, in izpolnjena obveznost obrazložitve, ali je bilo dejansko stanje pravilno ugotovljeno in ali so nastale očitne napake pri presoji ter zloraba pooblastil. Sodišče je v okviru svojega nadzora tudi dolžno preveriti, ali je zadevni naročnik spoštoval načela preglednosti, sorazmernosti, enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, kot so določena v členu 102 Uredbe št. 966/2012.

(Glej točki 18 in 19.)
Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 17. januarja 2017 –

Cofely Solelec in drugi/Parlament

(Zadeva T‑419/15)

„Javna naročila gradenj – Razpisni postopek – Razširitev in prenova stavbe Konrad Adenauer v Luxembourgu – Razveljavitev razpisnega postopka – Obveznost obrazložitve – Tržna vrednost – Očitna napaka pri presoji“

1. Akti institucij–Obrazložitev–Obveznost–Obseg–Sklep v okviru naslovniku znanega konteksta–Dopustnost sumarne obrazložitve (Člen 296 PDEU) (Glej točke od 59 do 61.)

2. Javna naročila Evropske unije–Postopek javnega razpisa–Izračun vrednosti naročila–Diskrecijska pravica naročnika–Sodni nadzor–Meje–Očitna napaka pri presoji–Dokazno breme (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 966/2012, člen 118) (Glej točke 95, 96 in 98.)

Predmet

Predlog temelji na členu 263 PDEU in se nanaša na razglasitev ničnosti odločitev, vsebovanih v dopisih Generalnega direktorata za infrastrukturo in logistiko Evropskega parlamenta z referenčnima številkama D(2015) 24297 in D(2015).28116 z dne 29. maja oziroma 11. junija 2015, s katerima so bile tožeče stranke obveščene o razveljavitvi razpisnega postopka INLO-D-UPIL-T‑14-A 04 za oddajo sklopa št. 75 z naslovom „Elektrika – Močni tokovi“ v zvezi s projektom razširitve in prenove stavbe Konrad Adenauer v Luxembourgu (Luksemburg).

Izrek

1. Tožba se zavrne.
3.

Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka climaVera in besedna znamka CLIMAVER DECO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 24, 47, 57, 60, 65, 66, 72, 80, 85, 87 in 88.)
Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 11. maja 2017 – Barqawi/Svet

(Zadeva T‑303/15)

„Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Siriji – Zamrznitev sredstev – Očitna napaka pri presoji“

1. Evropska unija–Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij–Omejevalni ukrepi proti Siriji–Obseg nadzora (Listina temeljnih pravic Evropske unije, člen 47; sklep Sveta 2015/383/SZVP; Uredba Sveta 2015/375) (Glej točke od 36 do 38.)

2. Skupna zunanja in varnostna politika–Omejevalni ukrepi proti Siriji–Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov–Ničnostna tožba osebe, ki ima koristi od politike sirskega režima, proti kateri je sprejet sklep o zamrznitvi sredstev–Razdelitev dokaznega bremena–Odločba, ki temelji na sklopu indicev–Dopustnost–Pogoji (člen 296 PDEU; sklep Sveta 2015/383/SZVP; Uredba Sveta 2015/375) (Glej točko 39.)

3. Ničnostna tožba–Sodba o razglasitvi ničnosti–Učinki–Omejitev s strani Sodišča–Omejevalni ukrepi proti Siriji–Začetek učinkovanja razglasitve ničnosti uredbe od poteka roka za pritožbo ali njene zavrnitve–Neuporaba tega roka glede začetka učinkovanja ničnosti sklepa (člen 264, drugi odstavek, PDEU; sklep Sveta 2015/383/SZVP; Uredba Sveta 2015/375) (Glej točke od 64 do 68.)

Predmet

Predlog temelji na členu 263 PDEU in se nanaša na razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Sveta (SZVP) 2015/383 z dne 6. marca 2015 o izvajanju sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2015, L 64, str. 41), in Izvedbene uredbe Sveta (EU) 2015/375 z dne 6. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št.o 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2015, L 64, str. 10) v delu, v katerem sta bili imeni tožečih strank vpisani na seznam oseb in subjektov, za katere se uporabljajo omejevalni ukrepi.

Izrek

1. Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2015/383 z dne 6. marca 2015 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Siriji in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2015/375 z dne 6. marca 2015 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji, se razglasita za nična v delu, v katerem se nanašata na A. Barqawija.
6.

Znamka Evropske unije–Odpoved, razveljavitev ali ničnost–Preizkus prijave–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Pojem–Razlaga ob upoštevanju ratio legis člena 57(2) in (3) Uredbe št. 207/2009 (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 57(2) in (3); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravili 22(3) in 40(6)) (Glej točki 61 in 62.)
Imetnik sporne znamke ima v skladu s členom 9(1), prvi stavek, Uredbe št. 207/2009 o znamki Evropske unije izključne pravice v zvezi s to znamko. Iz določb členov 51 in 55 navedene uredbe je razvidno, da glede znamke Evropske unije velja domneva veljavnosti. Iz tega izhaja, da se tožeča stranka v utemeljitev tožbe, ki se nanaša na postopek za razveljavitev na podlagi člena 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009, pred registracijo imena kot znamke ne more veljavno sklicevati na to, da so bile pravice v zvezi s tem imenom domnevno predmet odsvojitve na tretjo osebo, da bi dokazala, da imetnik te znamke ni resno in dejansko uporabljal oziroma da se ta znamka ni tako uporabljala z njegovim soglasjem v smislu člena 15 iste uredbe.

(Glej točki 49, 50.)
2.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali podatkov, ki lahko označujejo lastnosti proizvoda ali storitve–Pojem (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke 24, od 26 do 29, 42 in 45.)
3.

Znamka Evropske unije–Postopkovne določbe–Odločba Urada–Spoštovanje pravice do obrambe–Obseg načela (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 75, drugi stavek) (Glej točke od 48 do 52 in 59.)
3.

Uradniki–Napredovanje–Primerjalna ocena uspešnosti–Pravila za izvajanje–Diskrecijska pravica uprave–Uvedba sistema, ki temelji izključno na opombah ocenjevalcev brez uporabe številčnih ocen ali analitičnih presoj–Nedopustnost (Kadrovski predpisi, člena 43 in 45) (Glej točke 26, 30, 34, 35 in od 42 do 44.)
Sodba Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 22. septembra 2016 –

Intercon/Komisija

(Zadeva T‑206/15)

„Arbitražna klavzula — Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013) — Sporazum o nepovratnih sredstvih za projekt ‚Virtual Pathological Heart of the Virtual Physiological Human‘ — Odločitev Komisije, da zahteva povrnitev dela izplačanih zneskov — Nedopustnost — Člen 44(1)(c) Poslovnika Splošnega sodišča z dne 2. maja 1991 — Dokumenti in stališča, predloženi po izteku določenih rokov“

Sodni postopek — Vloga, s katero se postopek začne — Formalne zahteve — Kratek povzetek navajanih razlogov (Poslovnik Splošnega sodišča (1991), člen 44(1)(c)) (Glej točko 30.)

Predmet

Predlog na podlagi člena 272 PDEU za ugotovitev, prvič, da je Komisija kršila določbe sporazuma o nepovratnih sredstvih št. 224635 v zvezi s financiranjem projekta „Virtual Pathological Heart of the Virtual Physiological Human (VPH2)“, in drugič, da zneski, izplačani kot finančni prispevek Evropske unije, ustrezajo upravičenim stroškom ter da zneska v višini 70.620 EUR, ki ga je Komisija od tožeče stranke zahtevala z dopisom z dne 28. januarja 2015 in priloženim opominom, zato ni treba vrniti.

Izrek

1. Tožba se zavrne.
3.

Znamka Evropske unije — Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedna znamka PUSH ter besedne in figurativne znamke PUNCH (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 19 do 21 in 45.)
6.

Kmetijstvo — Financiranje iz EKJS in EKSRP — Potrditev obračuna — Obdobje, v zvezi s katerim je mogoče izvesti finančni popravek — Obdobje po tem, ko so bili pisno posredovani rezultati preverjanj — Dopustnost v primeru ponavljanja nepravilnosti (Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1306/2013, člen 52(1); Uredba Komisije št. 885/2006, člena 11 in 16) (Glej točke 104, 105 in od 109 do 111.)
3.

Znamka Evropske unije — Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke brez razlikovalnega učinka — Besedna znamka keep it easy (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke 18, 29, 31 in 32.)
1.

Uradniki — Pogodbeni uslužbenci — Predčasna odpoved pogodbe o zaposlitvi za določen čas z odpovednim rokom — Pravica do izjave — Obseg — Odpoved brez obvestitve zadevne osebe — Kršitev — Posledice (Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, členi 41(2)(a), 47 in 48; pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 47(b)(ii)) (Glej točke od 53 do 55, 57, 59, 60, 62, 63, 65 in 80).
1.

Znamka Evropske unije–Pripombe tretjih oseb in ugovor–Preizkus ugovora–Dokaz o uporabi prejšnje znamke–Resna in dejanska uporaba–Pojem–Merila presoje–Zahteva po konkretnih in objektivnih dokazih (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 42(2) in (3); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 22(3)) (Glej točke 21, 23 in 33.)
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Relativni razlogi za zavrnitev–Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve–Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke–Figurativna znamka P PRO PLAYER–Figurativni znamki P in P PROTECTIVE (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točko 27, 28, 68 in 77.)
4.

Znamka Evropske unije–Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije–Absolutni razlogi za zavrnitev–Znamke brez razlikovalnega učinka–Figurativna znamka, ki upodablja sivi polmesec, in figurativna znamka, ki upodablja zeleni polmesec (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b)) (Glej točke od 27 do 30, 37 in od 40 do 42.)
3.

Družbi Automobile Club di Brescia in Rebel Media Ltd nosita svoje stroške in vsaki od njiju se naloži plačilo polovice stroškov EUIPO.
3.

Znamka Evropske unije — Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije –Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Besedni znamki MITOCHRON in MIVACRON (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke 20, 21, 23, 25 in 40.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Relativni razlogi za zavrnitev — Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve — Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke — Merila presoje (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(1)(b)) (Glej točke od 27 do 31 in 54.)
7.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Ločen preizkus različnih razlogov za zavrnitev — Razlaga razlogov za zavrnitev glede na Splošni interes — Presoja razlikovalnega učinka znamke, ki se opravi le z analizo opisnosti znamke — Nedopustnost (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(b) in (c)) (Glej točki 63, 64.)
193

Kar zadeva sklep Telekomunikacija Poljska, je Komisija v njem ugotovila, da je zadevni prvotni operater zlorabljal svoj prevladujoči položaj na poljskem veleprodajnem trgu širokopasovnega dostopa in razvezanega dostopa do krajevne zanke s tem, da je zavračal dostop do svojega omrežja in dobavo veleprodajnih proizvodov z navedenih trgov, da bi zaščitil svoj položaj na maloprodajnem trgu. Poleg tega sta v okviru iz zadeve Telekomunikacija Poljska obstajali regulativna obveznost dostopa, podobna obveznosti, ki je bila družbi Slovak Telekom naložena v obravnavani zadevi, in zahteva, da zadevni poljski telekomunikacijski operater objavi referenčno ponudbo za razvezani dostop do svoje krajevne zanke. Vendar je iz podrobne analize sklepa Telekomunikacija Poljska razvidno, da pristop, uporabljen v tem sklepu, ni v nasprotju s pristopom, uporabljenim v izpodbijanem sklepu. Komisija je namreč v sklepu Telekomunikacija Poljska ugotovila, da se je protikonkurenčna strategija operaterja s prevladujočim položajem v bistvenem udejanila šele med pogajanji z alternativnimi operaterji, ki so bili kandidati za pridobitev razvezanega dostopa do krajevne zanke in veleprodajnega dostopa do širokopasovnih storitev operaterja s prevladujočim položajem. Nerazumni pogoji za dostop so torej izhajali iz predlogov pogodb o dostopu, ki jih je zadevni operater s prevladujočim položajem dal v okviru pogajanj z alternativnimi operaterji. Poleg tega zamude v postopku pogajanj o sporazumih o dostopu hipotetično ni bilo mogoče ugotoviti ob objavi prve referenčne ponudbe operaterja s prevladujočim položajem. Omejitev dostopa do omrežja s strani operaterja s prevladujočim položajem se je poleg tega razvila po sklenitvi sporazumov o veleprodajnem dostopu z alternativnimi operaterji. Dalje, omejitev dejanskega dostopa do naročniških linij se je zgodila po tem, ko je zadevni alternativni operater pridobil dostop do mesta kolokacije ali dovoljenje za postavitev povezovalnega kabla. Nazadnje, težave pri dostopu do zanesljivih in točnih splošnih informacij, ki so jih alternativni operaterji nujno potrebovali za sprejemanje odločitev o dostopu, so se pokazale v vsaki fazi postopka dostopa do omrežja operaterja s prevladujočim položajem. Ravnanje operaterja s prevladujočim položajem v zadevi Telekomunikacija Poljska je bilo torej drugačno od praks, ki jih je Komisija v izpodbijanem sklepu opredelila kot „zavrnitev dobave“ in ki so, kot je razvidno iz analize v točkah od 184 do 189 zgoraj, v bistvenem izhajale iz same referenčne ponudbe za razvezani dostop do krajevne zanke družbe Slovak Telekom. Te razlike utemeljujejo, da je Komisija v nasprotju s sklepom Telekomunikacija Poljska, v katerem je bil kot začetek kršitve člena 102 PDEU določen datum, ko so se začela prva pogajanja o dostopu med zadevnim operaterjem s prevladujočim položajem in alternativnim operaterjem, ki je sledil več mesecev po objavi prve referenčne ponudbe (točka 909 in opomba 1259 obrazložitve izpodbijanega sklepa), v obravnavani zadevi upoštevala 12. avgust 2005, to je datum objave referenčne ponudbe, kot datum začetka implicitnega zavračanja dostopa do krajevne zanke.