SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE

(drugi senat)

z dne 10. julija 2014

Zadeva F‑115/11

CG

proti

Evropski investicijski banki (EIB)

„Javni uslužbenci – Osebje EIB – Imenovanje – Delovno mesto vodje enote – Imenovanje drugega kandidata in ne tožeče stranke – Kršitve izbirnega postopka – Dolžnost nepristranskosti članov izbirne komisije – Graje vredno ravnanje predsednika izbirne komisije v razmerju do tožeče stranke – Navzkrižje interesov – Ustna predstavitev, skupna vsem kandidatom – Dokumenti, predloženi za ustno predstavitev, ki lahko dajo prednost enemu od kandidatov – Kandidat, ki je sodeloval pri pripravi predloženih dokumentov – Kršitev načela enakosti – Ničnostna tožba – Odškodninski zahtevek“

Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, s katero CG Sodišču za uslužbence v bistvu predlaga, naj razglasi ničnost odločbe predsednika Evropske investicijske banke (v nadaljevanju: EIB), s katero je na delovno mesto vodje enote „Politika in ocenjevanje tveganj“ („Risk Policy and Pricing division“, v nadaljevanju: enota RPP), ki je del oddelka za kreditna tveganja generalnega direktorata (GD) za obvladovanje tveganj (v nadaljevanju: GD za obvladovanje tveganj), namesto tožeče stranke imenoval A, in EIB naloži, da ji povrne premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki naj bi jo utrpela.

Odločitev: Odločba predsednika Evropske investicijske banke z dne 28. julija 2011 o imenovanju A na delovno mesto vodje divizije „Politika in ocenjevanje tveganj“ se razglasi za nično. Evropski investicijski banki se naloži, da CG plača 25.000 EUR. Tožba se v preostalem zavrne. Evropska investicijska banka nosi svoje stroške in naloži se ji plačilo stroškov, ki jih je priglasila CG.

Povzetek

1. Uradniki – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Prosto delovno mesto – Izbirna komisija – Uporaba načel, ki urejajo delovanje natečajnih komisij – Načelo nepristranskosti – Obveznost člana komisije, da se v primeru navzkrižja interesov med članom in kandidatom vzdrži ocenjevanja kandidata

(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41; Kadrovski predpisi, člen 11a in Priloga III)

2. Uradniki – Natečaj – Pravila in vsebina preizkusov – Ustni preizkus – Izbira dokumentov, predloženih kandidatom, ki dajejo prednost enemu od kandidatov – Kršitev načela enakega obravnavanja

(Kadrovski predpisi, Priloga III)

3. Pritožbe uradnikov – Uslužbenci Evropske investicijske banke – Predhodni postopek – Fakultativnost – Možnost analogije s predhodnim postopkom, določenim v Kadrovskih predpisih – Neobstoj

(Kadrovski predpisi, člena 90 in 91; Pravilnik o osebju Evropske investicijske banke, člen 41)

1. Široka diskrecijska pravica, ki jo ima natečajna komisija pri določitvi podrobnih pravil in vsebine ustnih preizkusov, ki jih morajo opraviti kandidati, mora biti uravnotežena s strogim upoštevanjem pravil, ki urejajo organizacijo teh preizkusov. Zato mora natečajna komisija zagotoviti, da so njene ocene vseh obravnavanih kandidatov na ustnih preizkusih sprejete pod enakimi in nepristranskimi pogoji. To velja tudi, kadar postopek zaposlovanja ni izveden v obliki natečaja, temveč izbirnega postopka z izbirno komisijo, ker je cilj tako izbirne kot natečajne komisije izbrati najboljše kandidate med tistimi, ki so se prijavili po objavi razpisa prostega delovnega mesta, in ker ima komisija velik manevrski prostor pri organizaciji izbirnih testov.

V zvezi s tem zgolj okoliščina, da je član natečajne komisije ali komisije v okviru izbirnega postopka predmet pritožbe zaradi nadlegovanja, ki jo je vložil kandidat na natečaju ali v izbirnem postopku, ne more pomeniti obveznosti, da se zadevni član izloči iz natečajne ali izbirne komisije. Če pa je na podlagi objektivnih, upoštevnih in skladnih indicev mogoče sklepati, da je ta član natečajne komisije v navzkrižju interesov, ker ima neposredno ali posredno osebni interes dati prednost ali ne enemu od kandidatov, dolžnost nepristranskosti, kot je potrjena v členu 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zahteva, da se ne more izreči o uspešnosti tega kandidata, zlasti če bo ta član pozneje neposredno nadrejen osebi, ki bo izbrana po koncu zadevnega izbirnega postopka.

(Glej točke 59, 60, 65 in 76.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: sodbe Girardot/Komisija, T‑92/01, EU:T:2002:220, točka 24; Christensen/Komisija, T‑336/02, EU:T:2005:115, točka 38; Pantoulis/Komisija, T‑290/03, EU:T:2005:316, točka 90 in navedena sodna praksa;

Sodišče za uslužbence: BY/EASA, F‑81/11, EU:F:2013:82, točka 72.

2. Načelo prepovedi diskriminacije ali načelo enakega obravnavanja zahteva, da se primerljivi položaji ne smejo obravnavati različno, razen če je razlikovanje objektivno utemeljeno. To načelo je temeljno načelo prava Unije, ki se med drugim uporablja na področju natečajev in ki ga mora natečajna komisija strogo upoštevati med potekom natečaja.

V zvezi s tem vsak preizkus na splošno vključuje tveganje neenakega obravnavanja zaradi nujno omejenega števila vprašanj, ki se na preizkusu lahko razumno postavijo o določeni temi. Zato se kršitev načela enakega obravnavanja lahko ugotovi le, kadar natečajna komisija pri izbiri preizkusov ni omejila tveganja neenakih možnosti na tveganje, ki je na splošno značilno za vsak preizkus.

Zato je navedena institucija, ko se je odločila, da bo preizkus z ustno predstavitvijo, skupen vsem kandidatom, temeljil na dveh internih obvestilih EIB, pri pripravi katerih je sodeloval eden od kandidatov, kršila načelo enakega obravnavanja. Že zgolj to, da je nekdo avtor ali soavtor takih obvestil, namreč zagotavlja resnično poznavanje njihove vsebine in morebiti olajšuje vsako predstavitev na njihovi podlagi.

(Glej točke od 93 do 95, 97 in 102.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: sodba Giannini/Komisija, T‑100/04, EU:T:2008:68, točke od 131 do 133 in navedena sodna praksa;

Sodišče za uslužbence: sodbi Brown/Komisija, F‑37/05, EU:F:2009:121, točka 64; 12. februar 2014, De Mendoza Asensi/Komisija, F‑127/11, EU:F:2014:14, točki 43 in 45.

3. Iz člena 41 Pravilnika za osebje Evropske investicijske banke, ki določa spravni postopek neodvisno od tožbe, vložene pri sodišču, jasno izhaja, da dopustnost navedene tožbe nikakor ni odvisna od izčrpanja tega upravnega postopka, ki je neobvezen za uslužbence EIB, medtem ko morajo uradniki ali uslužbenci počakati konec predhodnega postopka, določenega v Kadrovskih predpisih za uradnike.

Zato dopustnost odškodninske tožbe člana osebja EIB ne more biti odvisna od predhodne vložitve odškodninskega zahtevka pri EIB in tudi ne od obstoja akta, ki posega v položaj, na katerega bi bilo mogoče navezati odškodninske zahtevke. V teh okoliščinah odškodninski zahtevek, ki ga pri EIB vloži član njenega osebja, spada v okvir notranjega postopka za mirno rešitev spora, ki pa je na podlagi člena 41 Pravilnika za osebje v vsakem primeru neobvezen.

(Glej točki 110 in 112.)

Napotitev na:

Sodišče prve stopnje: sodba De Nicola/EIB, T‑7/98, T‑208/98 in T‑109/99, EU:T:2001:69, točka 96.