I - 11883GEORGIEV
SODBA SODIŠČA (drugi senat) 
z dne 18. novembra 2010*
V združenih zadevah C-250/09 in C-268/09,
katerih predmet sta predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, 
ki ju je vložilo Rayonen sad Plovdiv (prvostopenjsko sodišče v Bolgariji), z odločbama z dne 23. junija 2009, ki sta na Sodišče prispeli 6. in 10. julija 2009, v postopku
Vasil Ivanov Georgiev
proti
Tehnicheski universitet – Sofia, filial Plovdiv ,
* Jezik postopka: bolgarščina.
I - 11884SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
SODIŠČE (drugi senat),
v sestavi J.  N.  Cunha  Rodrigues, predsednik senata, A.  Arabadjiev, A.  Rosas,  
A. Ó Caoimh, sodniki, in P . Lindh (poročevalka), sodnica,
generalni pravobranilec: Y. Bot, 
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za V.  I. Georgieva K. Boncheva in G. Chernicherska, odvetnici,
– za Tehnicheski universitet – Sofia, filial Plovdiv, K. Iliev, zastopnik,
– za bolgarsko vlado T. Ivanov in E. Petranova, zastopnika,
– za nemško vlado M. Lumma in J. Möller, zastopnika,
– za slovaško vlado B. Ricziová, zastopnica,
I - 11885GEORGIEV
– za Komisijo Evropskih skupnosti J. Enegren in N. Nikolova, zastopnika,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 2. sep -
tembra 2010
izreka naslednjo
Sodbo
1Pr
edloga za sprejetje predhodne odločbe se nanašata na razlago člena 6(1) Direktive 
Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja 
pri zaposlovanju in delu (UL L 303, str. 16).
2Predloga sta bila vložena v  sporih med V.  I.  Georgievom in Tehnicheski universi -
tet – Sofia, filial Plovdiv (tehniška univerza v Sofiji – podružnica v Plovdivu, v nada -
ljevanju: univerza) zaradi, na eni strani, zaposlitve na podlagi pogodbe za določen  
č
as po 65-tem letu in, na drugi strani, zaradi obvezne upokojitve pri 68 letih.
I - 11886SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
Pravni okvir
Pravo Unije
Direktiva 2000/78
3V uvo
dni izjavi 25 Direktive 2000/78 je navedeno:
„Prepoved diskriminacije zaradi starosti je bistven del izpolnjevanja ciljev, opredelje -
nih v smernicah o zaposlovanju, in spodbujanja raznovrstnosti delovne sile. Vendar je 
v nekaterih okoliščinah različno obravnavanje v zvezi s starostjo lahko upravičeno in so s tem v zvezi potrebni posebni predpisi, ki so glede na položaj v državah članicah lahko med seboj različni. Bistveno je torej razlikovanje med upravičeno [utemelje -
nim] različnim obravnavanjem, zlasti tistim na podlagi legitimnih ciljev zaposloval -
ne politike, trga delovne sile [dela] in poklicnega usposabljanja, in diskriminacijo, ki mora biti prepovedana. “
4V s
kladu s členom 1 te direktive je njen „[n]amen […] opredeliti splošni okvir boja 
proti diskriminaciji zaradi vere ali prepričanja, hendikepiranosti, starosti ali spolne  
u
smerjenosti pri zaposlovanju in delu, zato da bi v  državah članicah uresničevali 
 načelo enakega obravnavanja“.
I - 11887GEORGIEV
5Člen 2(1) in (2)(a) iste direktive določa:
„V tej direktivi ‚načelo enakega obravnavanja‘ pomeni, da ne obstaja nikakršna nepo -
sredna ali posredna diskriminacija zaradi katerega od razlogov iz člena 1.
2. V smislu odstavka 1:
(a) se šteje, da gre za neposredno diskriminacijo, kadar je, je bila ali bi bila oseba 
obravnavana manj ugodno kakor neka druga v primerljivi situaciji zaradi katerega 
o
d razlogov iz člena 1“.
6Č
len 3 Direktive 2000/78 z naslovom „Področje uporabe“ v odstavku (1)(c) določa:
„V mejah pristojnosti, ki so prenesene na Skupnost, se ta direktiva uporablja za vse osebe, bodisi v  javnem bodisi v  zasebnem sektorju, vključno z  javnimi telesi, kar  
zadeva:
[…]
(c) zaposlitev in delovne pogoje, vključno z odpustitvijo in plačilom“.
I - 11888SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
7Člen 6(1) Direktive določa:
„Ne glede na člen  2(2) lahko države članice predvidijo, da različno obravnavanje 
zaradi starosti ne predstavlja diskriminacije, če ga v  kontekstu nacionalnega prava objektivno in razumno utemeljujejo z legitimnim ciljem, vključno z legitimnimi cilji zaposlovalne politike, delovnega trga [trga dela] in poklicnega usposabljanja, in če so načini uresničevanja tega cilja primerni in nujni.
Tako različno obravnavanje je lahko med drugim:
(a) določitev posebnih pogojev glede dostopnosti zaposlitve in poklicnega usposab -
ljanja, zaposlitve in dela, vključno s pogoji glede odpustitve in plačila, za mlade 
osebe, starejše delavce in osebe, ki so dolžne skrbeti za druge, zato da se spodbuja njihovo poklicno vključenost ali jim zagotavlja varstvo;
(b) z določitvijo minimalnih pogojev glede starosti, delovnih izkušenj ali delovne dobe 
glede dostopa do zaposlitve ali kakšnih ugodnosti, povezanih z zaposlenostjo;
(c) z določitvijo najvišje starosti za zaposlitev, ki temelji na zahtevah glede usposob -
ljenosti za zadevno delovno mesto, ali na potrebi po primerni dobi zaposlenosti pred upokojitvijo. “
I - 11889GEORGIEV
Okvirni sporazum o delu za določen čas
8D
oločba 5(1) Okvirnega sporazuma ETUC-UNICE-CEEP o delu za določen čas, ki je 
bil sklenjen 18. marca 1999 in je v Prilogi k Direktivi Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 
1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE 
in CEEP (UL L 175, str. 43) določa:
„Za preprečevanje zlorab, ki izhajajo iz veriženja pogodb o zaposlitvi ali delovnih raz -
merjih za določen čas, države članice po posvetovanju s socialnimi partnerji skladno 
z nacionalno zakonodajo, kolektivnimi pogodbami ali običaji in/ali socialni partnerji, 
kadar ni ustreznih pravnih ukrepov, ki bi preprečevali zlorabo, uvedejo enega ali več naslednjih ukrepov tako, da upoštevajo potrebe posameznih sektorjev in/ali kategorij delavcev:
(a) objektivne razloge, ki upravičujejo [utemeljujejo] obnovitev takšnih pogodb ali 
razmerij;
(b) najdaljše skupno trajanje zaporednih pogodb ali razmerij za določen čas;
(c) število obnovitev takšnih pogodb ali razmerij. “
I - 11890SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
Nacionalna ureditev
9B
olgarski delovnopravni zakonik (DV št. 26 z dne 1. aprila 1986) v spremenjeni razli -
čici, ki je bila objavljena v DV št. 105 z dne 29. decembra 2005 (v nadaljevanju: delov -
nopravni zakonik), v členu 68(1), točka 1, in (4), določa:
„(1) Pogodba o zaposlitvi za določen čas se sklene:
1.  za določeno obdobje, ki ne sme biti daljše od treh let, če zakon ali akt vlade ne 
določa drugače;
[…]
4) Izj
emoma je mogoče pogodbo o zaposlitvi za določen čas v smislu točke 1, od -
stavka 1, za trajanje najmanj enega leta skleniti za dela ali dejavnosti, ki niso začasne, 
sezonske ali kratkotrajne. Tako pogodbo o zaposlitvi se lahko na pisni predlog delavca 
ali zaposlenega sklene tudi za krajši čas. V tem primeru je pogodbo o zaposlitvi za določen čas v smislu točke 1, odstavka 1, z istim delavcem ali zaposlenim za isto delo mogoče podaljšati le enkrat za obdobje najmanj enega leta. “
10Č
len 325(3) delovnopravnega zakonika določa, da pogodba o zaposlitvi preneha brez 
odpovednega roka strank ob izteku pogodbenega roka.
I - 11891GEORGIEV
11Člen 328 delovnopravnega zakonika določa:
„(1) Delodajalec lahko ob upoštevanju rokov, določenih v členu 326(2), pisno odpove 
pogodbo o zaposlitvi, pri čemer je ta odpoved naslovljena na delavca ali zaposlenega, v teh primerih:
[…]
10.  če je pridobljena pravica do starostne pokojnine ter za profesorje, docente in  
asistente stopenj I in II ter doktorje znanosti, če so dopolnili 65 let;
[…]“
12Z
akon o visokem šolstvu (DV št. 112 z dne 27. decembra 1995) v spremenjeni različi -
ci, ki je bila objavljena v DV št. 103 z dne 23. decembra 2005, v odstavku 11 prehodnih 
in končnih določb določa:
„predlog profesorskega sveta in sveta za akademsko življenje in/ali podružnice se lah -
ko pogodbe o zaposlitvi habilitiranih učiteljev, ki dopolnijo starost iz člena 328(1), 
točka 10, delovnopravnega zakonika, na podlagi odločbe akademskega sveta podalj -
šajo za eno leto, vendar skupaj največ za tri leta, če je zadevna oseba na delovnem 
I - 11892SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
mestu ‚profesorja‘, in skupaj največ za dve leti, če je zadevna oseba na delovnem mestu 
‚docenta‘. “
13Č
len 7(1), točka 6, zakona o varstvu pred diskriminacijo (DV št. 86, z dne 30. septem -
bra 2003), v spremenjeni različici, ki je bila objavljena v DV št. 105 z dne 29. decembra 
2005, določa, da „določitev starostne meje za zaposlitev, ki je povezana s potrebo po 
izobrazbi za ustrezno delovno mesto ali zahtevo po razumnem trajanju zaposlitve na delovnem mestu pred upokojitvijo, ne pomeni diskriminacije, če je to objektiven razlog, namenjen uresničitvi legitimnega cilja, in če sredstva za uresničitev tega cilja ne gredo prek tega, kar je potrebno“.
Spora o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
14V
. I.. Georgiev je na univerzi začel delati leta 1985 kot predavatelj.
15N
jegova pogodba o zaposlitvi je 6. februarja 2006 prenehala, z obrazložitvijo, da je 
dosegel upokojitveno starost, ki je določena na 65 let.
16Akademski svet univerze je V.  I. Georgievu na podlagi odstavka 11 prehodnih in konč -
nih določb zakona o visokem šolstvu vseeno dovolil nadaljevati z delom. Podpisana je 
I - 11893GEORGIEV
bila nova pogodba o zaposlitvi za eno leto, na podlagi katere naj bi V.  I. Georgiev delal 
kot učitelj na fakulteti za inženirstvo (v nadaljevanju: pogodba).
17P
ogodba je bila z aneksom z dne 21. decembra 2006, podaljšana za eno leto.
18V
. I. Georgiev je bil januarja leta 2007 imenovan za profesorja.
19P
ogodba je bila z novim aneksom z dne 18. januarja 2008 podaljšana še za eno leto.
20Leta 2009, v katerem je V.  I. Georgiev dopolnil starost 68 let, je delovno razmerje, ki 
ga je imel z univerzo, z odločbo direktorja univerze na podlagi člena 325(3) delovno -
pra
vnega zakonika prenehalo.
21V
. I. Georgiev je na predložitveno sodišče vložil dve tožbi. S prvo, ki je podlaga v zvezi 
z zadevo C-268/09, predlaga, naj se ugotovi, da je določba iz njegove prve pogodbe za 
določen čas, s katero je ta omejena na eno leto, nična in da je treba to pogodbo preo -
blikovati v pogodbo za nedoločen čas. Druga, ki je podlaga v zvezi z zadevo C-250/09, se nanaša na odločbo direktorja univerze, s katero je njegovo delovno razmerje z uni -
verzo prenehalo, ko je dopolnil 68 let.
22Pr
edložitveno sodišče je navedlo, da ima pri odločanju o sporih, ki sta mu bila predlo -
žena, dvome glede razlage člena 6 Direktive 2000/78.
I - 11894SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
23V teh okoliščinah je Rajonen sad Plovdiv prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno  
o
dločanje predložilo ta vprašanja, pri čemer sta prvi dve vprašanji skupni obema 
 zadevama, tretje pa je postavljeno samo v zadevi C-268/09:
„1. Ali določbe [Direktive 2000/78] nasprotujejo uporabi nacionalnega zakona, na 
podlagi katerega pogodbe o  zaposlitvi za nedoločen čas ni dopustno skleniti 
s 
profesorji, ki so dopolnili starost 65 let? Ali so v zvezi s tem in, natančneje, ob 
upoštevanju člena 6(1) te direktive ukrepi iz člena 7(1), točka 6, zakona o varstvu 
pred diskriminacijo, ki uvajajo starostne meje za določena delovna mesta, objek -
tiv
ni in primerni ter upravičeni z legitimnim ciljem in sorazmerni, ob upošteva -
nju dejstva, da je bila navedena direktiva v celoti prenesena v bolgarsko pravo?
2. Ali določbe [Direktive 2000/78] nasprotujejo uporabi nacionalnega zakona, 
v skladu s katerim se morajo profesorji, ki so dopolnili starost 68 let, obvezno 
up
okojiti? Ali je glede na navedeno dejansko stanje in okoliščine obravnavane 
zadeve ter ob morebitni ugotovitvi neskladja med [Direktivo 2000/78] in zadevno  
nac
ionalno zakonodajo, v  katero je bila ta direktiva prenesena, mogoče, da se 
 zaradi razlage določb prava Skupnosti nacionalna zakonodaja ne uporabi?
3. Ali je dopolnitev določene starosti v skladu z nacionalno zakonodajo edini po -
goj za odpoved delovnega razmerja za nedoločen čas in za možnost njegovega nadaljevanja kot delovno razmerje za določen čas med istim delavcem in istim 
delodajalcem za isto delovno mesto? Če nacionalna zakonodaja določa najdaljše 
trajanje in največ podaljšanj delovnega razmerja za določen čas z istim deloda -
jalcem, potem ko je bila pogodba za nedoločen čas preoblikovana v pogodbo za 
I - 11895GEORGIEV
določen čas, po katerem roku nadaljevanje delovnega razmerja med strankama ni 
več mogoče?“
24Z
adevi C-250/09 in C-268/09 sta bili s sklepom predsednika Sodišča z dne 14. sep -
tembra 2009 združeni za pisni in ustni postopek ter izdajo sodbe.
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvi vprašanji
25Pr
edložitveno sodišče v prvih dveh vprašanjih, ki ju je treba preučiti skupaj, v bistvu 
sprašuje, ali Direktiva 2000/78, zlasti njen člen 6(1), nasprotuje nacionalni zakonoda -
ji, kakršna je v postopku v glavni stvari, ki določa obvezno upokojitev univerzitetnih 
profesorjev, ki so dopolnili starost 68 let, in omogoča nadaljevanje njihove dejavnosti 
po dopolnjenem 65-tem letu samo na podlagi pogodb za določen čas, sklenjenih za obdobje enega leta, ki se lahko podaljša največ dvakrat. To sodišče sprašuje, ali se v primeru pritrdilnega odgovora taka nacionalna zakonodaja ne uporabi.
26N
ajprej je treba poudariti, kot je razvidno iz naslova, uvodnih izjav, vsebine in ci -
lja Direktive 2000/78, da naj bi se z njo vzpostavil splošen okvir, ki zagotavlja enako 
obravnavanje „pri zaposlovanju in delu“ vseh oseb, tako da jim omogoči učinkovito 
I - 11896SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
varstvo pred diskriminacijo, ki temelji na enem od razlogov iz člena 1 te direktive, 
med katerimi je tudi starost.
27Z
a odgovor na ti vprašanji je treba preučiti, ali nacionalna zakonodaja, kakršna je 
v postopku v glavni stvari, spada na področje uporabe Direktive 2000/78, ali povzroča različno obravnavanje glede na starost in, če se odgovori pritrdilno, ali ta direktiva nasprotuje takemu različnemu obravnavanju.
28Pr
vič, glede vprašanja, ali nacionalna zakonodaja, kakršna je v postopku v glavni stva -
ri, spada na področje uporabe Direktive 2000/78, iz njenega člena 3(1)(c) izhaja, da se ta direktiva v okviru pristojnosti, ki so prenesene na Evropsko unijo, glede pogojev zaposlitve in delovnih pogojev, vključno z odpustitvijo in plačilom, uporablja za vse osebe.
29N
acionalna določba, ki predvideva obvezno upokojitev univerzitetnih profesorjev pri 
68-tih letih, se nanaša na pogoje zaposlitve in delovne pogoje v smislu člena 3(1)(c) Direktive 2000/78, ker zadevnim osebam po tem letu prepoveduje opravljanje njihove dejavnosti.
30Gle
de določbe o sklepanju pogodb za določen čas, se ta nanaša na zaposlitve in de -
lovne pogoje v smislu omenjenega člena 3(1)(c), ker univerzitetnim profesorjem, ki  
s
o dopolnili starost 65 let, preprečuje nadaljevanje njihove dejavnosti na podlagi 
 pogodbe za nedoločen čas.
31Drugič, glede vprašanja, ali zadevna nacionalna zakonodaja v postopku v glavni stva -
ri vsebuje različno obravnavanje na podlagi starosti v  smislu člena  2(1) Direktive 
I - 11897GEORGIEV
2000/78, je treba spomniti, da v skladu s tem členom „,načelo enakega obravnavanj a‘ 
pomeni, da ne obstaja nikakršna neposredna ali posredna diskriminacija zaradi ka-
terega od razlogov iz člena 1“ te direktive. V njenem členu 2(2)(a) je pojasnjeno, da 
se v smislu odstavka 1 istega člena šteje, da gre za neposredno diskriminacijo, kadar 
je obravnavanje osebe manj ugodno kakor obravnavanje druge osebe v primerljivem položaju iz katerega od razlogov iz člena 1 te direktive.
32P
osledica uporabe zakona, ki predvideva obvezno upokojitev univerzitetnih profe -
sorjev, ki so dopolnili starost 68 let, je, da so te osebe obravnavane manj ugodno kot  
druge osebe, ki opravljajo isto dejavnost, ker so presegle starost 68 let. Taka določ -
ba povzroča različno obravnavanje, ki neposredno temelji na starosti, v smislu čle -
na 
2(2)(a) Direktive 2000/78 (glej v tem smislu sodbo z dne 16. oktobra 2007 v zadevi 
Palacios de la Villa, C-411/05, ZOdl., str. I-8531, točka 51).
33Gle
de nacionalne določbe, ki se nanaša na uporabo pogodb o zaposlitvi za določen 
čas za profesorje, ki so dopolnili starost 65 let, je treba ugotoviti, da zadevna nacional -
na zakonodaja v postopku v glavni stvari, s tem ko tem profesorjem omogoča le take vrste pogodb o zaposlitvi in jim preprečuje nadaljevanje opravljanja njihove dejavno-sti na podlagi pogodb za nedoločen čas, vključuje tudi neenako obravnavanje, če se jih primerja z mlajšimi profesorji, za katere taka prepoved ne velja.
34Ar
gumentacija univerze in bolgarske vlade, da taka zakonodaja zadevnih profesorjev 
ne postavlja v slabši položaj, saj jim omogoča, če je to potrebno, da delajo še tri leta po tem, ko so dosegli starost, pri kateri so upravičeni do starostne pokojnine, ne more ovreči sklepa iz prejšnje točke. Tak položaj namreč ne preprečuje tega, da so pogoji 
I - 11898SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
za zaposlitev teh profesorjev, ko nimajo več pogodbe za nedoločen čas, bolj negotovi, 
kot so pogoji za zaposlitev profesorjev, ki so mlajši od 65 let.
35T
retjič, treba je preizkusiti, ali je mogoče različno obravnavanje, ki je posledica upora -
be določb zadevne nacionalne zakonodaje v postopku v glavni stvari, utemeljiti glede na člen 6 Direktive 2000/78.
36Gle
de tega je treba spomniti, da člen 6(1), prvi pododstavek, te direktive določa, da 
različno obravnavanje zaradi starosti ne predstavlja diskriminacije, če ga v kontekstu 
nacionalnega prava objektivno in razumno utemeljujejo z legitimnim ciljem, vključno 
z legitimnimi cilji politike zaposlovanja, trga dela in poklicnega usposabljanja, in če so načini uresničevanja tega cilja primerni in nujni. Drugi pododstavek istega odstavka našteva nekatere primere različnega obravnavanja v smislu tega prvega pododstavka.
37Gle
de tega je treba ugotoviti, da se člen 6(1), drugi pododstavek, točka c, Direktive 
2000/78, ki je bil v bolgarsko pravo prenesen s členom 7(1), točka 6, zakona o var -
stvu pred diskriminacijo, in ga predložitveno sodišče izrecno omenja v svojem prvem vprašanju, za obravnavano zadevo ne zdi upošteven. Spor v postopku v glavni stvari se namreč nanaša na uporabo pogodb za določen čas po 65-tem letu, torej na pogoje za zaposlitev po določeni starosti, in ne na določitev najvišje starosti za zaposlitev, na 
katero se nanaša ta zakon.
I - 11899GEORGIEV
38Zadevne nacionalne določbe v postopku v glavni stvari je treba torej preizkusiti glede 
na njihove cilje.
39Pr
edložitvena odločba ne vsebuje nobenega podatka o tem in iz spisa tudi ni razvi -
dno, ali zadevna nacionalna zakonodaja v postopku v glavni stvari omenja cilj zadev -
ne ureditve ali ne.
40V
endar to ne pomeni, da ta zakonodaja nima legitimnega cilja. Kot je Sodišče že pre -
sodilo, če zadevna nacionalna zakonodaja ne vsebuje natančne določitve cilja, ki ga 
uresničuje, pa je pomembno, da je z drugimi elementi, vzetimi iz splošnega okvira 
zadevnega ukrepa, mogoče opredeliti osnovni cilj tega ukrepa, in sicer zaradi sodnega nadzora njegove legitimnosti ter primernosti in nujnosti uporabljenih načinov ure-
snič
evanja tega cilja (glej zgoraj navedeno sodbo Palacios de la Villa, točka 57; sodbi 
z dne 5. marca 2009 v zadevi Age Concern England, C-388/07, ZOdl., str. I-1569, toč -
ka 45, in z dne 12. januarja 2010 v zadevi Petersen, C-341/08, ZOdl., str. I-47, točka 40).
41U
niverza in bolgarska vlada trdita, da zadevna nacionalna zakonodaja v  postopku 
v glavni stvari uresničuje cilje socialne politike, ki je povezana z usposabljanjem in  
z
aposlovanjem učiteljev ter z  uporabo konkretne politike trga dela, pri čemer se 
 upošteva poseben položaj, v katerem je osebje iz zadevne panoge, potrebe zadevne univerzitetne ustanove in poklicne kvalitete zadevne osebe.
42Dr
ugi vladi, ki sta svoja stališča predstavili Sodišču, in sicer nemška in slovaška vlada, 
ter Komisija Evropskih skupnosti menijo, da je lahko legitimen cilj nacionalne zako -
nodaje, kakršna je v postopku v glavni stvari, v tem, da se zagotovi kakovost pouče -
vanja in raziskav, tako da se z zaposlovanjem mlajših profesorjev obnavlja učiteljski 
I - 11900SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
zbor in da se optimalno razdeli delovna mesta, tako da se vzpostavi medgeneracijsko 
ravnovesje.
43T
reba je ugotoviti, da univerza in bolgarska vlada natančno ne pojasnita cilja te na -
cionalne zakonodaje in se v bistvu zadovoljita z navedbo, da uresničuje vrsto cilja, ki 
je omenjen v členu 6(1) Direktive 2000/78. Da bi presodili skladnost take zakonodaje 
glede na to direktivo, pa je treba natančno raziskati zasledovani cilj te zakonodaje, kar je naloga nacionalnega sodišča.
44D
a bi dali nacionalnemu sodišču koristen odgovor, je treba upoštevati stališča, ki sta 
jih v zvezi s ciljem zadevne nacionalne zakonodaje v postopku v glavni stvari predlo -
žili univerza in bolgarska vlada ter stališča, ki so jih glede tega predložile nemška in slovaška vlada in Komisija.
45U
sposabljanje in zaposlovanje učiteljev ter uporaba konkretne politike trga dela, kar 
omogoča upoštevanje posebnega položaja, v katerem je osebje iz zadevne panoge, in na kar se sklicujeta univerza in bolgarska vlada, lahko izpolnjujejo željo, da se opti -
malno razdeli delovna mesta profesorjev med generacijami, zlasti z zaposlovanjem mlajših profesorjev. Glede zadnjenavedenega cilja je Sodišče že presodilo, da je spod -
bujanje zaposlovanja nedvomno legitimen cilj socialne politike ali politike zaposlova -
nja držav članic (zgoraj navedena sodba Palacios de la Villa, točka 65), zlasti če gre za 
olajšanje dostopa mladih do nekega poklica (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo 
I - 11901GEORGIEV
Petersen, točka  68). Spodbujanje zaposlovanja v  visokem šolstvu z  zagotavljanjem 
profesorskih delovnih mest mlajšim osebam lahko pomeni tak legitimen cilj.
46P
oleg tega, sodelovanje različnih generacij učiteljev in raziskovalcev, kot je generalni 
pravobranilec navedel v točki 34 sklepnih predlogov, spodbuja izmenjavo izkušenj in inovacije ter s tem razvoj kakovosti poučevanja in raziskav na univerzah.
47V
endar na podlagi spisa ni mogoče sklepati, da cilji, ki jih omenjajo nemška in slo -
v
aška vlada ter Komisija, ustrezajo ciljem bolgarskega zakonodajalca. Dvom zbujajo 
zlasti navedbe V.  I. Georgieva v njegovih pisnih stališčih. Meni namreč, da univerza 
in bolgarska vlada preprosto pritrjujeta, in trdi, da zadevna zakonodaja v postopku v 
glavni stvari ni prilagojena dejanskemu položaju na zadevnem trgu dela. Navaja, da 
je povprečna starost univerzitetnih profesorjev 58 let in da njihovo število ni večje 
od 1000, kar je posledica tega, da za mlade profesorska kariera ni zanimiva. Zadevna 
zakonodaja v postopku v glavni stvari naj zaradi tega ne bi spodbujala zaposlovanja mladih.
48V z
vezi s tem mora nacionalno sodišče preizkusiti dejanski položaj in preveriti, ali 
cilji, ki jih navajata univerza in bolgarska vlada, ustrezajo resničnim dejstvom.
49T
reba je še preizkusiti, ali so načini za uresničevanje takih ciljev „primerni in nujni“ 
v smislu člena 6(1), prvi pododstavek, Direktive 2000/78.
50Gle
de tega je treba spomniti, da imajo države članice na voljo široko diskrecijsko 
pravico ne le pri odločitvi, katerega od več ciljev na področju socialne in politike 
I - 11902SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
zaposlovanja bodo zasledovale, temveč tudi pri sprejemanju ukrepov za njegovo ure -
sničevanje (glej sodbo z dne 22. novembra 2005 v zadevi Mangold, C-144/04, ZOdl., 
str. I-9981, točka 63, in zgoraj navedeno sodbo Palacios de la Villa, točka 68).
51Pr
vič, glede starostne omejitve 68 let, je Sodišče v točki 70 zgoraj navedene sodbe Pe -
tersen presodilo, da se ob upoštevanju sprememb razmer na področju zaposlovanja 
ne zdi nerazumno, da organi države presodijo, da bi se z uveljavitvijo starostne meje, 
ki povzroči odhod najstarejših zobozdravnikov s trga, lahko spodbudilo zaposlovanje mlajših zobozdravnikov in da je ta starost dovolj visoka, da je lahko meja veljavnosti dovoljenja za opravljanje dejavnosti zobozdravnika na podlagi koncesije.
52T
i presoji sta upoštevni tudi za opravljanje dejavnosti, kakršna je dejavnost univer -
zitetnih profesorjev. Če je namreč število delovnih mest za univerzitetne profesorje na splošno omejeno in so rezervirana za osebe, ki so najbolj kvalificirane za zadev -
no področje, ter mora biti zato za zaposlitev profesorja na razpolago prosto delovno mesto, je treba šteti, da lahko država članica oceni, da je za uresničitev ciljev politike  
z
aposlovanja, kakršni so omenjeni v  točkah  45  in 46 te sodbe, primerno določiti 
 starostno omejitev.
53Vendar mora nacionalno sodišče ob upoštevanju ciljev, ki jih navaja V.  I.  Georgiev 
in so navedeni v  točki  47 te sodbe, preveriti, če položaj univerzitetnih profesorjev v 
Bolgariji ustreza splošnemu položaju univerzitetnih profesorjev, kakršen je opisan 
v prejšnji točki.
54Gle
de starostne omejitve, ki je določena z zadevno nacionalno zakonodajo v postop -
ku v glavni stvari, to je 68 let, je iz spisa razvidno, da je pet let višja kot starost, pri 
I - 11903GEORGIEV
kateri lahko moški v zadevni državi članici običajno pridobijo pravico do starostne 
pokojnine in se upokojijo. Prav tako univerzitetnim profesorjem, ki želijo delati do 68 leta, omogoča, da svojo kariero nadaljujejo relativno dolgo obdobje. Takega ukre -
pa ni mogoče obravnavati, kot da čezmerno ogroža legitimna upravičenja delavcev, ki se morajo obvezno upokojiti, ker so dopolnili za upokojitev določeno starost, saj upoštevna nacionalna zakonodaja ne temelji le na določeni starosti, temveč upošteva tudi dejstvo, da so zadevne osebe na koncu poklicne kariere upravičene do finančnega nadomestila v okviru starostne pokojnine, kot jo predvideva nacionalni sistem v po -
stopku v glavni stvari (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Palacios de la Villa, točka 73).
55Iz t
ega je razvidno, da določitev take starostne omejitve za prenehanje pogodbe o za -
poslitvi, če ta nacionalna zakonodaja te cilje izpolnjuje dosledno in sistematično, ne 
presega tistega, kar je nujno za uresničitev ciljev politike zaposlovanja, kakršni so 
omenjeni v točkah 45 in 46 te sodbe.
56N
acionalno sodišče mora preveriti, ali taka starostna omejitev resnično zagotavlja, da 
se navedene cilje doseže dosledno in sistematično (glej sodbo z dne 10. marca 2009 v zadevi Hartlauer, C-169/07, ZOdl., str. I-1721, točka 55, in zgoraj navedeno sod -
bo Petersen, točka 53). Zlasti mora preizkusiti, ali zadevna zakonodaja v postopku v glavni stvari razlikuje med, na eni strani, docenti in univerzitetnimi profesorji in, na drugi strani, drugimi učitelji na univerzi, tako da za slednje ne določa obvezne upo -
kojitve, kot navaja V. I.. Georgiev. Tako bi bilo treba preizkusiti, ali je tako razlikovanje 
glede na želene cilje in značilnosti zadevnih učiteljev nujno ali, nasprotno, povzroča 
I - 11904SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
neskladnost zakonodaje, ki tako ne izpolnjuje pogojev, ki so določeni v  členu  6(1) 
 Direktive 2000/78.
57Drugič, glede primernosti in nujnosti sklepanja pogodb za določen čas po 65-tem 
letu, je imelo Sodišče že priložnost preizkusiti skladnost nacionalnih določb, ki so določale uporabo takih pogodb po določenem letu, z Direktivo 2000/78.
58S
odišče je tako v zgoraj navedeni sodbi Mangold nacionalno zakonodajo, ki je zadev -
nim delodajalcem dopuščala sklepanje pogodb o zaposlitvi za določen čas z delavci, ki 
so dosegli starost 52 let, ne glede na to, ali so bili pred sklenitvijo pogodbe brezposelni 
ali ne, preizkusilo glede na zasledovani cilj, in sicer spodbujanje zaposlovanja starejših brezposelnih delavcev.
59S
odišče je v tej sodbi, na eni strani, navedlo, da taka zakonodaja vodi do položaja, 
v katerem bi se lahko delavcem, na katere se ta nanaša, ponudilo sklenitev pogodb o zaposlitvi za določen čas, ki jih je mogoče neomejeno podaljševati do starosti, pri kateri lahko uveljavljajo pravico do starostne pokojnine, tako da bi bili v nevarnosti, da bodo med znatnim delom svoje poklicne kariere izključeni iz uživanja stabilnosti 
zaposlitve, ki pa je po mnenju Sodišča vsekakor pomemben element zaščite delavcev 
(glej zgoraj navedeno sodbo Mangold, točka 64). Na drugi strani je presodilo, da je za tako zakonodajo, pri kateri je starost zadevnih delavcev edino merilo za sklepanje pogodb o zaposlitvi za določen čas – ne da bi bilo treba dokazati, da je določitev sta -
rostne meje kot take neodvisno od drugih presoj v povezavi s strukturo konkretnega 
trga dela in osebnega položaja zadevnega posameznika objektivno nujna za doseganje 
cilja poklicne vključenosti nezaposlenih starejših delavcev – šteti, da presega tisto, 
I - 11905GEORGIEV
kar je za uresničitev zasledovanega cilja primerno in nujno (zgoraj navedena sodba 
Mangold, točka 65).
60T
reba je ugotoviti, da se nacionalna zakonodaja, kakršna je v postopku v glavni stvari, 
od nacionalne zakonodaje, ki je bila preizkušena v zgoraj navedeni sodbi Mangold, 
precej razlikuje in bi bila lahko utemeljena v smislu Direktive 2000/78.
61Pr
vič, tako uporaba enoletnih pogodb za določen čas, ki se lahko podaljšajo največ 
dvakrat, kot starostna omejitev 68 let lahko odražata politiko zaposlovanja, katere na -
men je zlasti spodbujanje zaposlovanja mlajših učiteljev na delovna mesta univerzite -
tnih profesorjev. Ker je namreč število slednjih omejeno, uporaba pogodb za določen 
čas po 65-tem letu za te profesorje omogoča njihov odhod v relativno kratkem roku in torej zaposlitev mlajših profesorjev na njihova mesta. Vendar mora nacionalno so -
dišče preveriti, ali je položaj univerzitetnih profesorjev, na katere se nanaša zadevna zakonodaja v postopku v glavni stvari, tak.
62Dr
ugič, uporaba teh pogodb ni vezana samo na pogoj, da je delavec dosegel določeno 
starost.
63N
asprotno, kot izhaja iz nacionalne zakonodaje, ki je omenjena v točkah 11 in 12 te 
sodbe, je odločilni faktor – poleg okoliščine, da je dosegel določeno starost, ki je si -
cer precej višja, kot je zadevna starost v zadevi, na katero se nanaša zgoraj navedena sodba Mangold, to je 65 namesto 52 let – dejstvo, da je profesor pridobil pravico do 
starostne pokojnine.
I - 11906SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
64Iz take zakonodaje je razvidno, da lahko profesorji, ki jim je predlagana pogodba za 
določen čas, izbirajo med tem, da gredo v pokoj s starostno pokojnino, in tem, da po 65-tem letu nadaljujejo z delom.
65P
oleg tega so pogodbe za določen čas, kakršne so v postopku v glavni stvari, omejene 
na eno leto in se lahko podaljšajo največ dvakrat, s čimer izpolnjujejo zahteve določbe  
5(1) ok
virnega sporazuma o  delu za določen čas, katere namen je preprečevanje 
 zlorab, ki izhajajo iz zaporednih pogodb za določen čas.
66V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da nacionalna zakonodaja, ki določa sklepanje pogodb za določen čas, kakršna je v postopku v glavni stvari, uravnoteži potrebe za -
devnih profesorjev in univerz in je lahko primeren in nujen način za uresničitev ciljev, 
ki so navedeni v točkah 45 in 46 te sodbe, če ta zakonodaja te cilje izpolnjuje dosledno 
in sistematično.
67V
sekakor mora, kot je bilo navedeno v točki 56 te sodbe, nacionalno sodišče preveriti, 
ali zadevna zakonodaja v postopku v glavni stvari pri uporabi pogodb za določen čas oziroma za nedoločen čas po tem, ko je zainteresirana oseba dosegla upokojitveno 
starost, razlikuje med, na eni strani, docenti in univerzitetnimi profesorji in, na drugi 
strani, drugimi učitelji na univerzi. Zlasti mora nacionalno sodišče preizkusiti tudi, ali je tako razlikovanje glede na želene cilje in značilnosti zadevnih učiteljev nujno 
I - 11907GEORGIEV
ali, nasprotno, povzroča neskladnost zakonodaje, ki tako ne izpolnjuje pogojev, ki so 
določeni v členu 6(1) Direktive 2000/78.
68Z
ato je treba na prvi vprašanji odgovoriti, da je treba Direktivo 2000/78, zlasti njen 
člen  6(1), razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je v  po -
stopku v glavni stvari, ki določa obvezno upokojitev univerzitetnih profesorjev, ko dopolnijo 68 let, in nadaljevanje njihove dejavnosti po 65-tem letu samo na podlagi enoletnih pogodb za določen čas, ki se lahko podaljšajo največ dvakrat, če ima ta zakonodaja legitimen cilj, ki je povezan zlasti s politiko zaposlovanja in politiko trga dela, kot sta vzpostavitev kakovostnega poučevanja in optimalna medgeneracijska razdelitev delovnih mest profesorjev, in če omogoča uresničevanje tega cilja na pri-
merne in nujne načine. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali so ti pogoji izpolnjeni.
69Če ti p
ogoji ne bi bili izpolnjeni, predložitveno sodišče sprašuje tudi, ali se nacionalna 
zakonodaja ne uporabi.
70Če 
so izpolnjeni pogoji, ki se zahtevajo za to, da se posamezniki pred nacionalnimi 
sodišči lahko sklicujejo na direktivo v postopkih zoper državo, lahko v skladu z usta -
ljeno sodno prakso Sodišča to storijo ne glede na status, v katerem država deluje, torej 
kot delodajalec ali javni organ (glej v tem smislu zlasti sodbi z dne 12. julija 1990 v za -
devi Foster in drugi, C-188/89, Recueil, str. I-3313, točka 17, in z dne 5. februarja 2004 
v zadevi Rieser Internationale Transporte, C-157/02, Recueil, str. I-1477, točka 23).
I - 11908SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
71Iz spisa je razvidno da predložitveno sodišče šteje za gotovo, da je univerza javna 
ustanova, zoper katero se lahko uporabi določbe direktive, ki bi lahko imele neposre -
dni učinek (glej v zvezi s tem zlasti sodbo z dne 7. septembra 2006 v zadevi Vassallo, 
C-180/04, ZOdl., str. I-7251, točka 26, in navedena sodna praksa).
72S
odišče je že pojasnilo posledice, ki v  okviru spora med posameznikom ter takim 
subjektom izhajajo iz neskladnosti nacionalnega prava s prepovedjo diskriminacije 
na podlagi starosti, ki je zapisana v členih 2 in 3(1)(c) Direktive 2000/78, na področju pogojev zaposlitve in delovnih pogojev. Presodilo je, da se nacionalni zakon, ki je v nasprotju s to direktivo, v tem primeru ne uporabi (glej v tem smislu zgoraj navede-no sodbo Petersen, točka 81).
73Z
ato je treba predložitvenemu sodišču odgovoriti, da nacionalno sodišče v sporu med 
javno ustanovo in posameznikom, če nacionalna zakonodaja, kakršna je v postopku v glavni stvari, pogojev iz člena 6(1) Direktive 2000/78 ne izpolnjuje, te zakonodaje ne uporabi.
Tretje vprašanje
74V tr
etjem vprašanju predložitveno sodišče Sodišču predlaga, naj poda razlago nacio -
nalne zakonodaje v postopku v glavni stvari.
I - 11909GEORGIEV
75Glede tega je treba spomniti, da v postopku iz člena 267 PDEU Sodišče ni pristojno za 
razlago nacionalnega prava, saj je to naloga, ki jo ima izključno predložitveno sodišče (glej sodbo z dne 7. septembra 2006 v zadevi Marrosu in Sardino, C-53/04, ZOdl., 
str. I-7213, točka 54).
76V ne
katerih primerih je Sodišče iz vprašanj, ki se očitno nanašajo na nacionalno pra-
vo, lahko sklepalo na problematiko v zvezi z razlago prava Unije, ki bi ga lahko Sodi -
šče preizkusilo in tako predložitvenemu sodišču pomagalo razrešiti predloženi spor.
77V
endar iz zadeve C-268/09, v kateri je bilo postavljeno tretje vprašanje, ni mogoče 
izvzeti take problematike, ki bi se razlikovala od tiste, ki je bila preizkušena v odgovor 
na prvi vprašanji.
78Z
ato na tretje vprašanje ni treba odgovoriti.
Stroški
79K
er je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku 
pred predložitvenim sodiščem, le-to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predloži-
tev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
I - 11910SODBA Z DNE 18. 11. 2010 – ZDRUŽENI ZADEVI C-250/09 IN C-268/09
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enake -
ga obravnavanja pri zaposlovanju in delu, zlasti njen člen 6(1), je treba razlaga -
ti tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je v postopku v glavni  
stvari, ki določa obvezno upokojitev univerzitetnih profesorjev, ko dopolnijo 
68 let, in nadaljevanje njihove dejavnosti po 65-tem letu samo na podlagi eno -
letnih p
ogodb za določen čas, ki se lahko podaljšajo največ dvakrat, če ima ta 
zakonodaja legitimen cilj, ki je povezan zlasti s  politiko zaposlovanja in  poli -
tiko  trga dela, kot sta vzpostavitev kakovostnega poučevanja in optimalna 
 medgeneracijska razdelitev delovnih mest profesorjev, in če omogoča uresniče -
vanje tega cilja na primerne in nujne načine. Nacionalno sodišče mora preveriti, ali so ti pogoji izpolnjeni.
Če nacionalna zakonodaja, kakršna je v postopku v glavni stvari, ne izpolnjuje 
pogojev iz člena 6(1) Direktive 2000/78, nacionalno sodišče v sporu med javno ustanovo in posameznikom te zakonodaje ne uporabi.
Podpisi