Zadeva C‑40/12 P

Gascogne Sack Deutschland GmbH

proti

Evropski komisiji

„Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi — Trg industrijskih plastičnih vreč — Pripis kršitve, ki jo je storila hčerinska družba, matični družbi — Predolgo trajanje postopka pred Splošnim sodiščem — Načelo učinkovitega sodnega varstva“

Povzetek – Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 26. novembra 2013

Pravo Evropske unije – Načela – Temeljne pravice – Spoštovanje, ki ga zagotavlja Sodišče – Pravica vsakogar do poštenega sojenja – Spoštovanje razumnega roka – Določitev v Evropski konvenciji o človekovih pravicah – Sklicevanje na Listino Evropske unije o temeljnih pravicah – Pravica do učinkovitega sodnega varstva

Konkurenca – Pravila Unije – Kršitve – Pripis – Matična in hčerinske družbe – Gospodarska enota – Merila presoje – Domneva odločilnega vplivanja matične družbe na hčerinske družbe, ki so v celoti v njeni lasti – Kršitev načela domneve nedolžnosti – Neobstoj

Začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe, s katerim je bila Listina Evropske unije o temeljnih pravicah vključena v primarno pravo Unije, ni mogoče šteti za novo pravno okoliščino v smislu člena 42(2), prvi pododstavek, Poslovnika Sodišča, in torej me more upravičiti navajanja novih razlogov med postopkom. Celo pred začetkom veljavnosti te pogodbe je namreč Sodišče že prej večkrat ugotovilo, da pravica do poštenega sojenja, kakor izhaja med drugim iz člena 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah, pomeni temeljno pravico, ki jo Evropska unija spoštuje kot splošno načelo na podlagi člena 6(2) EU. Ta razlaga, ki jo je Sodišče podalo za namene uporabe svojega poslovnika, velja mutatis mutandis za uporabo ustreznih določb poslovnika Splošnega sodišča. (Glej točki 28 in 29.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 30.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke 35, 40 in 41.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke 46, 47, od 50 do 52 in od 62 do 65.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke 75, 76 in 102)

Glede dopustnosti razloga o kršitvi postopka s strani Splošnega sodišča, ki je bil prvič naveden v okviru pritožbe, je treba poudariti, da če naj bo stranki v postopku omogočeno zatrjevati kršitev postopka, ker misli, da je prišlo do kršitve veljavnih pravil, od nje ni mogoče zahtevati, da to stori v fazi, v kateri celotni učinki te kršitve še niso znani. Glede, konkretno, prekoračitve razumnega roka sojenja s strani Splošnega sodišča pritožnica, ki meni, da ta prekoračitev pred Splošnim sodiščem škoduje njenim interesom, tega oškodovanja ni dolžna takoj uveljavljati. Po potrebi lahko počaka na konec postopka, da bo ugotovila njegovo celotno trajanje in bo imela tako na voljo vse potrebne elemente za opredelitev škode, ki jo je po njenem mnenju utrpela. Zato je razlog v zvezi s tako kršitvijo dopusten, čeprav ga pritožnica prvič navaja šele v pritožbi. (Glej točko 78.)

Kršitev obveznosti iz člena 47, drugi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki jo je storilo sodišče Unije, in sicer da o predloženi zadevi odloči v razumnem roku, je treba sankcionirati z odškodninsko tožbo, ki se vloži pri Splošnem sodišču, saj je taka tožba učinkovito sredstvo. Iz tega sledi, da predloga za povrnitev škode, nastale, ker Splošno sodišče ni spoštovalo sojenja v razumnem roku, ni mogoče vložiti neposredno pri Sodišču v okviru pritožbe, ampak ga je treba vložiti pri Splošnem sodišču. Če ne obstajajo indici, da je predolgo trajanje postopka pred Splošnim sodiščem vplivalo na rešitev spora, se izpodbijana sodba zaradi nespoštovanja sojenja v razumnem roku ne razveljavi. Poleg tega Sodišče ob upoštevanju nujnosti zagotovitve spoštovanja konkurenčnega prava Unije pritožnici ne more zgolj zaradi kršitve sojenja v razumnem roku dovoliti, da ponovno načne vprašanje utemeljenosti ali višine globe, ob tem da so bili vsi pritožbeni razlogi, ki jih je navedla zoper ugotovitve Splošnega sodišča v zvezi s tem zneskom globe ali ravnanjem, zaradi katerega je ta globa naložena, zavrnjeni. (Glej točke 80, 81, 84, 89 in 90.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točke od 91 do 93 in od 97 do 102.)

V okviru predloga za povrnitev škode, nastale, ker Splošno sodišče ni spoštovalo sojenja v razumnem roku, je naloga Splošnega sodišča, da presodi obstoj uveljavljane škode in vzročno zvezo med njo in predolgim trajanjem spornega sodnega postopka, tako da preuči dokaze, predložene v ta namen. V zvezi s tem mora v primeru odškodninske tožbe, vložene, ker naj bi Splošno sodišče s tem, da ni izpolnilo zahtev, povezanih s spoštovanjem sojenja v razumnem roku, kršilo člen 47, drugi odstavek, Listine, to na podlagi člena 340, drugi odstavek, PDEU upoštevati splošna načela, skupna pravnim ureditvam držav članic, za obravnavanje tožb, utemeljenih na podobnih kršitvah. V teh okoliščinah mora Splošno sodišče zlasti preučiti, ali je mogoče poleg obstoja premoženjske škode identificirati obstoj nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela prizadeta stranka zaradi prekoračitve tega roka, za katero bi bilo treba v takem primeru plačati primerno odškodnino. Zato je naloga Splošnega sodišča, ki je pristojno na podlagi člena 256(1) PDEU, da odloči o takih odškodninskih zahtevkih v drugi sestavi kot je ta, ki je odločala o sporu, v zvezi s katerim se graja trajanje postopka in z uporabo meril, ki jih je določilo Sodišče za presojanje, ali je Splošno sodišče spoštovalo načelo razumnega roka. (Glej točke od 94 do 96 in 109.)