ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Uradniki – Obvestilo o javnem natečaju – Jeziki sodelovanja pri preizkusih – Omejitev pri izbiri drugega jezika – Diskriminacija na podlagi jezika – Utemeljitev, ki se nanaša na interes službe, da morajo biti v interesu službe novozaposleni uslužbenci sposobni takoj začeti opravljati delo – Nedopustnost (Kadrovski predpisi, člena 1d in 28(f), ter priloga III, člen 1(1)(f); Uredba Sveta št. 1, člen 1) (Glej točke od 54 do 57, od 63 do 65, 70 in 105.)
Zadeva T-667/15

Bagni Delfino di Paperini Stefano & C. Sas

proti

Evropski komisiji

„Ničnostna tožba — Sporočilo, ki ga je član Komisije poslal v odgovor na parlamentarno vprašanje — Akt, zoper katerega ni mogoče vložiti tožbe — Očitna nedopustnost“

Povzetek – Sklep Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. septembra 2016

Ničnostna tožba – Izpodbojni akti – Pojem – Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke – Sporočilo, ki ga je član Komisije poslal v odgovor na parlamentarno vprašanje – Izključitev

(člen 263 PDEU)

Namen sporočila Komisije, v obliki pisnega odgovora na parlamentarno vprašanje za pridobitev razlage pojma storitev v smislu Direktive 2006/123 o storitvah na notranjem trgu, ob upoštevanju sodbe nacionalnega sodišča, nikakor ni ustvariti zavezujočih pravnih učinkov v smislu člena 263 PDEU. Komisija je v tem sporočilu menila, da ni mogla oblikovati stališč, ker se zadevna nacionalna sodba ni nanašala na uporabo zakonodaje Evropske unije, ter se je nanašala zgolj na nacionalno zakonodajo.

Ob upoštevanju konteksta parlamentarnega vprašanja in vsebine ter besedila tega sporočila, je namreč to sporočilo odgovor na parlamentarno vprašanje in ne izraža nobene odločitve, ki bi jo sprejela Komisija, niti sicer nobenega stališča glede razlage Direktive 2006/123.

Poleg tega ničnostne tožbe ni mogoče vložiti niti proti aktu Komisije, ki izraža njen namen ali namen katere od njenih služb, da sledi določenemu načinu ravnanja, niti proti zgolj pisnemu izrazu mnenja, kot je ponovitev razlage Komisije v zvezi z določbami akta sekundarne zakonodaje, ker ta ne more ustvarjati pravnih učinkov in tudi ni njegov namen ustvarjati take učinke. V teh okoliščinah, tudi če se domneva, da navedeno sporočilo vsebuje razlago Komisije v zvezi z Direktivo 2006/123, to sporočilo vseeno ni namenjeno temu, da ustvarja zavezujoče pravne učinke.

(Glej točke 12, 13 in 16.)
1.

Sodni postopek–Vloga, s katero se postopek začne–Zahteve obličnosti–Označitev predmeta spora–Natančno in nedvoumno navedeni tožbeni predlogi–Sprememba med postopkom–Zahteva (Statut Sodišča, člena 21, prvi odstavek, in 53, prvi odstavek; Poslovnik Splošnega sodišča, člena 76, prvi odstavek, točki (d) in (e), in 84(1)) (Glej točke od 37 do 41.)
2.

Ničnostna tožba–Fizične ali pravne osebe–Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo–Sklep, s katerim je Komisija ugotovila, da je državna pomoč združljiva z notranjim trgom, ne da bi začela formalni postopek preiskave–Tožba zadevnih strank v smislu člena 108(2) PDEU–Opredelitev predmeta tožbe–Tožba zaradi varstva procesnih pravic zadevnih strank–Dopustnost–Tožbeni razlogi, ki se jih lahko uveljavlja (člena 108(2) PDEU in 263, četrti odstavek, PDEU; Uredba št. 659/1999, členi 1(h), 4(3) in 6(1)) (Glej točke od 36 do 39 in od 45 do 48.)
Iz člena 17(2) Uredbe št. 1094/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) (EIOPA), ki določa, da EIOPA na predlog enega od izrecno navedenih subjektov ali na lastno pobudo lahko izvede preiskavo domnevne kršitve ali neuporabe prava Unije, izhaja, da ima navedeni organ na področju preiskav diskrecijsko pravico, kadar predlog vloži eden od navedenih subjektov in kadar ravna na lastno pobudo. Iz tega sledi, da ta organ nikakor ni zavezan ravnati na podlagi uporabe člena 17 Uredbe št. 1094/2010 in da zavrnilni sklep nima zavezujočih pravnih učinkov, ki bi vplivali na interese prosilca.

Člen 17 Uredbe št. 1094/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) (EIOPA) določa mehanizem, ki organu EIOPA omogoča obravnavo primerov kršitev prava Unije, ki jih nacionalni organi storijo pri svojih nadzornih praksah. Člen 17(2), (3) in (6) Uredbe št. 1094/2010 opredeljuje tri stopnje tega mehanizma.

Iz te določbe izhaja, da ima EIOPA diskrecijsko pravico na področju preiskav, kadar predlog vloži eden od subjektov, izrecno navedenih v členu 17(2) Uredbe št. 1094/2010, torej eden ali več pristojnih organov, Evropski parlament, Svet, Komisija ali ustrezna interesna skupina, in kadar ravna na lastno pobudo. Iz tega sledi, da EIOPA nikakor ni zavezan k ukrepanju na podlagi člena 17 Uredbe št. 1094/2010.

Ta razlaga je poleg tega skladna s cilji in nalogami EIOPA ter sistematiko mehanizma, uvedenega s členom 17 Uredbe št. 1094/2010. V skladu s členom 1(6) te uredbe je namreč cilj EIOPA varovati javne interese s prispevanjem h kratko-, srednje- in dolgoročni stabilnosti in učinkovitosti finančnega sistema v korist gospodarstva Unije, njenih državljanov in podjetij. Poleg tega iz uvodne izjave 26 navedene uredbe izhaja, da je cilj mehanizma, vzpostavljenega s členom 17 te uredbe, zagotavljati preglednost, učinkovitost in pravilno delovanje finančnih trgov, stabilnost finančnega sistema in nevtralne konkurenčne pogoje za finančne institucije v Uniji. Zagotavljanje pravilne in celovite uporabe prava Unije je osnovni pogoj za to. Z drugimi besedami, cilj navedenega mehanizma ni zagotoviti individualno varstvo ali odškodnino v sporih med fizično ali pravno osebo in pristojnim organom na nacionalni ravni.

(Glej točke od 51 do 55.)
3.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za dodelitev — Nujnost — Resna in nepopravljiva škoda — Dokazno breme — Finančna škoda — Obveznost predložitve konkretnih in natančnih navedb, podprtih s podrobnimi listinskimi dokazi — Položaj, ki bi lahko ogrozil obstoj tožeče družbe — Presoja glede na položaj skupine, h kateri podjetje spada (Člena 278 PDEU in 279 PDEU; poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(3)) (Glej točke 35, od 38 do 40, 42, 45, 47, 52 in 55.)
2.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Pojem predpisa — Vsi splošni akti razen zakonodajnih aktov — Uredba Komisije o opredelitvi aktivne snovi za kandidatko za zamenjavo na podlagi Uredbe št. 1107/2009 — Vključitev (Člen 263, odstavek 4, PDEU in 289 od (1) do (3), PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1107/2009, člen 78(3) in 79(2); Uredba Komisije 2015/408; odločba Sveta 1999/468, člena 3 in 7) (Glej točke od 34 do 36.)
3.

Znamka Skupnosti — Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti — Absolutni razlogi za zavrnitev — Znamke, sestavljene izključno iz znakov ali označb, s katerimi se lahko označijo lastnosti proizvoda ali storitve — Presoja opisnosti znaka — Figurativna znamka WORLD OF BINGO (Uredba Sveta št. 207/2009, člen 7(1)(c)) (Glej točke od 18 do 20.)
2.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za oddajo — Nujnost — Resna in nepopravljiva škoda — Dokazno breme — Finančna škoda — Obveznost predložitve konkretnih in jasnih navedb, podprtih s podrobnimi dokaznimi listinami — Položaj, ki bi lahko ogrozil obstoj tožeče družbe ali nepopravljivo spremenil njen položaj na trgu ((členi 256(1) PDEU, 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 156(3)) (Glej točke od 26 do 29 in 32.)
3.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za izdajo — Nujnost — Resna in nepopravljiva škoda — Dokazno breme — Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji — Zamrznitev sredstev ter omejitev vstopa na ozemlje Unije in tranzita prek njega — Nujnost zagotovitve resnične in celovite slike položaja osebe, na katero se nanašajo omejevalni ukrepi (člena 278 in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke od 15 do 17.)
9

Peti odbor za pritožbe pri EUIPO je z odločbo z dne 27. februarja 2014 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba) potrdil odločbo oddelka za ugovore in zavrnil prijavo za registracijo prijavljene znamke. Odbor za pritožbe je v točki 16 izpodbijane odločbe navedel, da bo najprej preizkusil prejšnjo znamko, registrirano pod št. 4073334. V točkah od 17 do 19 izpodbijane odločbe je menil, da je upoštevno ozemlje ozemlje Evropske unije, zadevni potrošniki pa so del širše javnosti, ki je normalno obveščena ter razumno pozorna in preudarna, pri čemer je treba raven njihove pozornosti opredeliti kot srednjo. V točki 20 izpodbijane odločbe je potrdil ugotovitev oddelka za ugovore, da so zadevni izdelki enaki. V točkah 30 in 31 izpodbijane odločbe je menil, da sta si nasprotujoča si znaka vizualno in fonetično podobna. V točki 32 navedene odločbe je menil, da je mogoče na pomenski ravni v odnosu do angleško govoreče javnosti ugotoviti veliko pomensko podobnost med navedenima znakoma. Zato je odbor za pritožbe v točki 33 navedene odločbe sklenil, da sta si nasprotujoča si znaka podobna. Kar zadeva verjetnost zmede, je v točkah od 34 do 40 izpodbijane odločbe menil, da glede na nepopolno podobo znamk, ki jih potrošnik ohrani v spominu, obstaja verjetnost zmede, saj so zadevni izdelki enaki, navedena znaka pa podobna. Potem ko je odbor za pritožbe v točki 39 izpodbijane odločbe navedel, da zaradi ekonomičnosti postopka ne bo preučil preostalih prejšnjih znamk, na katerih je temeljil ugovor, je pritožbo zavrnil.
Tožeča stranka namreč s tožbo ne more doseči delne razveljavitve izpodbijane odločbe z obrazložitvijo, da ta temelji na presoji – ki pa je odbor za pritožbe ni opravil – verjetnosti zmede zaradi pomešanja nasprotujočih si znamk, pri čemer so v to presojo vključeni proizvodi s posebnim namenom, o katerem odbor za pritožbe ni bil pozvan, naj se izreče. Nasprotno, kot upravičeno trdi urad UUNT, odbor za pritožbe bi moral pri primerjavi med zadevnimi proizvodi preveriti, ali je mogoče na podlagi vseh morebitnih namenov navedenih proizvodov sklepati na njihovo podobnost ali celo enakost. V zvezi s tem je treba opozoriti, da je treba pri presoji podobnosti med proizvodi upoštevati vse upoštevne dejavnike, ki opredeljujejo odnos med njimi, med katerimi so zlasti njihova narava, namen, uporaba in tudi to, ali gre za konkurenčne ali dopolnjujoče se proizvode (glej v tem smislu in po analogiji sodbo z dne 29. septembra 1998, Canon,C‑39/97, ZOdl., EU:C:1998:442, točka 23). Poleg tega je bilo z namenom uporabe člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 razsojeno, da verjetnost zmede predpostavlja hkrati enakost ali podobnost nasprotujočih si znamk, ter enakost ali podobnost proizvodov ali storitev, ki jih označujeta, in gre za kumulativne pogoje (sodbi z dne 13. septembra 2007, Il Ponte Finanziaria/OHMI,C‑234/06 P, ZOdl., EU:C:2007:514, točka 48, in z dne 22. januarja 2009, Commercy/UUNT – easyGroup IP Licensing (easyHotel), T‑316/07, ZOdl., EU:T:2009:14, točka 42). V obravnavani zadevi pa je odbor za pritožbe prav na podlagi primerjave proizvodov z njihovimi generičnimi in različnimi lastnostmi, za katere je prijavitelj prvotno zahteval registracijo, in ne proizvodov, kot jih je naknadno opredelil, sklepal na verjetnost zmede zaradi pomešanja nasprotujočih si znamk. Zato se v obravnavani zadevi v nasprotju s primerom, v katerem tožeča stranka iz svoje zahteve za registracijo znamke Skupnosti umakne nekatere zadevne proizvode, za katere je prvotno zahtevala registracijo, predlog tožeče stranke nanaša na celotno in neločljivo povezano presojo odbora za pritožbe v izpodbijani odločbi, ki je ni mogoče delno razveljaviti. V zvezi s tem golo dejstvo, da je tožeča stranka pred organi UUNT trdila, kot je poudarila v odgovoru na pisno vprašanje Splošnega sodišča, da se je njena trgovina s proizvodi nanašala le na uporabo razvedrilnih ali igralnih naprav v kazinojih ali igralnicah, ne more ovreči te presoje, ker so bili proizvodi, ki so bili predmet prvotne prijave za registracijo znamke Skupnosti, vanjo vključeni glede na svoja dovoljenja in širok namen uporabe.
78

Ta elementa pa ne moreta povzročiti, da bi se pravno vprašanje, o katerem je Splošno sodišče že odločalo v sodbi z dne 26. oktobra 2015, Portnov/Svet (T‑290/14, EU:T:2015:806), in v sodbah, omenjenih v točki 56 zgoraj, razlikovalo od pravnega vprašanja, ki se zastavlja v okviru drugega tožbenega razloga in drugega dela tretjega tožbenega razloga v obravnavani zadevi, ker nikakor ne vplivata na pravno presojo pogojev za obstoj dovolj trdne dejanske podlage. Zadevna elementa namreč samo potrjujeta veljavnost dopisa z dne 7. marca 2014 in domnevno primernost sprejetja omejevalnih ukrepov v zvezi s tožečo stranko. Navedeni dopis torej ostaja edini dokaz za utemeljitev vpisa imen zadevnih oseb na seznam iz razloga, da so bile opredeljene „kot odgovorne“ za odtujitev javnih sredstev, Splošno sodišče pa je presodilo, da ta dokaz ni zadosten, da bi se štelo, da je Svet zadostil dokaznemu bremenu (glej v tem smislu sodbi z dne 26. oktobra 2015, Portnov/Svet, T‑290/14, EU:T:2015:806, točke od 43 do 48, in z dne 28. januarja 2016, Stavytskyi/Svet, T‑486/14, EU:T:2016:45, točke od 43 do 47).
7.

Ničnostna tožba — Fizične ali pravne osebe — Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo — Sklep Komisije o ugotovitvi združljivosti pomoči z notranjim trgom — Tožba združenja, ki deluje v kolektivnem interesu svojih članov — Posamično nanašanje na člane združenja — Nujnost, da združenje dokaže bistven vpliv na svoje člane — Neobstoj — Nedopustnost (člena 108(2) in(3) PDEU in 263, četrti odstavek, PDEU) (Glej točke od 57 do 59 in od 66 do 69.)
1.

Ekonomska, socialna in teritorialna kohezija — Evropski sklad za regionalni razvoj — Upravljanje in nadzor — Roki določeni za zahtevanje plačil odobrenih zneskov — Nespoštovanje — Samodejno prenehanje obveznosti plačila nezahtevanih zneskov — Izjema — Višja sila — Pojem — Nujnost spoštovanja postopkov proračunskega in finančnega nadzora iz nacionalnega prava — Izključitev (Uredba Sveta št. 1083/2006, člen 96(c)) (Glej točki 34 in 37.)
Sklep Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 27. novembra 2015 –

Italija/Komisija

(Zadeva T‑636/14)

„Jezikovna ureditev — Objava prostega delovnega mesta direktorja Prevajalskega centra za organe Evropske unije — Jezikovne zahteve, ki so navedene na spletnem modulu za posredovanje kandidatur — Domnevno neskladje z razpisom prostega delovnega mesta, ki je bil objavljen v Uradnem listu — Tožba, ki je očitno brez pravne podlage“

Uradniki — Zaposlovanje — Objava prostega delovnega mesta — Objava v Uradnem listu Evropske unije, s sklicevanjem na spletno stran za oddajo prijav — Omejitev izbire jezika komunikacije na spletni strani, kljub možnosti, navedeni v objavi razpisa delovnega mesta, glede uporabe enega izmed uradnih jezikov — Okoliščina, ki opravičuje razglasitev ničnosti objave prostega delovnega mesta — Izključitev (uredbi Sveta št. 1 in št. 2965/94, člen 4(1)(b) in 9(1)) (Glej točke 21 in od 25 do 27.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti razpisa COM/2014/10356 za delovno mesto direktorja Prevajalskega centra za organe Evropske unije (UL 2014, C 185 A, str. 1).

Izrek

1. Tožba se zavrne.

2. Italijanska republika nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.
Sklep Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 25. marca 2015 –

Borde in Carbonium/Komisija

(Zadeva T‑314/14)

„Ničnostna tožba — Program Intra-ACP globalnega zavezništva o podnebnih spremembah (GCCA) — Pogodba o strokovnih storitvah — Okvirna pogodba za izvedbo evalvacije programa — Predlog za razrešitev strokovnjaka — Akt, ki je neločljivo povezan s pogodbenim okvirom — Nedopustnost“

Ničnostna tožba — Tožba, ki se dejansko nanaša pogodbeni spor — Predlog za razglasitev ničnosti dopisov, ki jih je institucija poslala pogodbeniku in v njih predlagala zamenjavo strokovnjaka, sodelujočega pri izvajanju okvirne pogodbe — Nepristojnost sodišča Unije — Nedopustnost (člena 263 in 288 PDEU) (Glej točke od 28 do 30, 33 in 35.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti sklepov Komisije z dne 19. in 20. februarja 2014 o razrešitvi prve tožeče stranke kot strokovnjaka, sodelujočega pri izvajanju okvirne pogodbe EuropeAid/127054/C/SER/Multi, ki se nanaša na evalvacijo programa Intra ACP (Afrika, Karibi in Pacifik) globalnega zavezništva o podnebnih spremembah (GCCA).

Izrek

1. Tožba se zavrne.
2.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Začasni ukrepi — Pogoji za izdajo — Nujnost — Resna in nepopravljiva škoda — Dokazno breme — Finančna škoda — Stanje, ki bi lahko ogrozilo obstoj družbe tožeče stranke ali bi nepopravljivo spremenilo njen položaj na trgu — Presoja glede na položaj skupine, h kateri podjetje spada — Obveznosti predložitve dejanskih in natančnih navedb o ekonomskem in finančnem stanju skupine (člena 278 PDEU in 279 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 104(2)) (Glej točke 29, 30, 32 in 33.)
1.

Evropska unija — Zastopanje pred sodišči Unije — Odškodninska tožba proti Uniji za povračilo škode, ki naj bi nastala zaradi nerazumnega trajanja postopka pred Splošnim sodiščem Unije — Sodišče zastopa Unijo (členi 13, 17(1) in 19 PEU; členi 256(1), 268, 335 in 340, drugi odstavek PDEU) (Glej točke 14, 15, od 17 do 19 in od 28 do 31.)
Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Autoneum Germany proti Komisiji

(Zadeva T‑295/14 R)

„Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris“

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Pogoji za dodelitev — Fumus boni juris — Preizkus prima facie tožbenih razlogov v utemeljitev glavne tožbe — Tožba zoper odločbo Komisije o začetku uradnega postopka preizkusa državnega ukrepa, ki je med izvajanjem začasno opredeljen kot nova pomoč — Ukrep, s katerim se odobri zgornji prag dajatve za porabo električne energije — Vračilo dajatve na podlagi diskrecijske pravice zasebnih podjetij dobaviteljev električne energije — Začasna opredelitev kot ukrepa dajanja prednosti, za katero je odgovorna država — Očitna napaka pri presoji s strani Komisije — Neobstoj na prvi pogled (členi 107(1), 108(2), in 278 PDEU) (Glej točke 14 in od 19 do 23.)

Predmet

Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

2. Odločitev o stroških se pridrži.

Sklep predsednika Splošnega sodišča z dne 4. septembra 2014 – Autoneum Germany proti Komisiji

(Zadeva T‑295/14 R)

„Začasna odredba — Državne pomoči — Nacionalno favoriziranje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije — Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči — Predlog za odlog izvršitve — Fumus boni juris“

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Pogoji za dodelitev — Fumus boni juris — Preizkus prima facie tožbenih razlogov v utemeljitev glavne tožbe — Tožba zoper odločbo Komisije o začetku uradnega postopka preizkusa državnega ukrepa, ki je med izvajanjem začasno opredeljen kot nova pomoč — Ukrep, s katerim se odobri zgornji prag dajatve za porabo električne energije — Vračilo dajatve na podlagi diskrecijske pravice zasebnih podjetij dobaviteljev električne energije — Začasna opredelitev kot ukrepa dajanja prednosti, za katero je odgovorna država — Očitna napaka pri presoji s strani Komisije — Neobstoj na prvi pogled (členi 107(1), 108(2), in 278 PDEU) (Glej točke 14 in od 19 do 23.)

Predmet

Predlog za odlog pravnih učinkov sklepa Komisije o začetku formalnega postopka preiskave na področju državnih pomoči v zvezi z nemškim zakonom o obnovljivih virih energije.

Izrek

1. Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.
3.

Ničnostna tožba — Izpodbojni akti — Akti, ki ustvarjajo zavezujoče pravne učinke — Odločba Komisije o začetku uradnega postopka preizkusa državnega ukrepa, ki je med izvajanjem začasno opredeljen kot nova pomoč — Vključitev (členi 107(1) PDEU, 108(3) PDEU, in 263 PDEU; Uredba Sveta št. 659/1999, člena 6 in 7) (Glej točke od 26 do 28, 30, 31 in 48.)
2.

Začasna odredba — Odlog izvršitve — Odlog izvršitve sklepa, s katerim je naložena obveznost vračila državne pomoči — Pogoji dopustnosti — Vloga — Formalne zahteve — Dovolj natančen povzetek elementov, ki omogočajo preizkus pogojev nujnosti — Neobstoj konkretnih in natančnih informacij o finančnem položaju stranke, ki predlaga začasne ukrepe — Neobstoj informacij o nepopravljivosti zatrjevane finančne škode — Neobstoj dokazov o neobstoju pravnih sredstev zoper izvedbene nacionalne ukrepe pred nacionalnim sodiščem — Nedopustnost (členi 108(2) PDEU, 256(1) PDEU in 278 PDEU; Poslovnik Splošnega sodišča, člena 44(1)(c) in 104(2) in (3)) (Glej točke od 11 do 22.)
8

Postopek za odobritev pomoči za stabilnost članici EMS je opisan v členu 13 Pogodbe o EMS: „1. Članica EMS lahko prošnjo za pomoč za stabilnost naslovi na predsednika sveta guvernerjev. V prošnji navede instrumente finančne pomoči, ki jih je treba obravnavati. Ob prejemu take prošnje predsednik sveta guvernerjev naloži Evropski komisiji v povezavi z [Evropsko centralno banko] naslednje naloge: (a) oceno tveganja za finančno stabilnost euroobmočja kot celote ali njegovih držav članic, razen če je [Evropska centralna banka] v skladu s členom 18(2) že predložila analizo; (b) oceno, ali je javni dolg vzdržen. Pričakuje se, da se ta ocena, kadar je to mogoče in ustrezno, opravi v sodelovanju z [Mednarodnim denarnim skladom]; (c) oceno dejanske ali potencialne finančne potrebe zadevne članice EMS. 2. Na podlagi prošnje članice EMS in ocene iz odstavka 1 lahko svet guvernerjev odloči, da načeloma odobri pomoč za stabilnost zadevni članici EMS v obliki finančne pomoči. 3. Če se sprejme odločitev v skladu z odstavkom 2, svet guvernerjev naloži Evropski komisiji, da – v sodelovanju z [Evropsko centralno banko], in kadar je mogoče, skupaj z [Mednarodnim denarnim skladom] – s pogajanji z zadevno članico EMS sklene memorandum o soglasju […], v katerem so podrobno navedeni pogoji, ki veljajo za finančno pomoč. Vsebina [memoranduma o soglasju] odraža resnost pomanjkljivosti, ki jih je treba odpraviti [nasloviti], in izbran instrument finančne pomoči. Hkrati generalni direktor EMS pripravi predlog sporazuma o finančni pomoči, vključno s finančnimi in drugimi pogoji ter izbiro instrumentov, ki ga sprejme svet guvernerjev. [Memorandum o soglasju] mora biti popolnoma skladen z ukrepi usklajevanja ekonomske politike iz [Pogodbe DEU], zlasti z vsemi akti prava Evropske unije, vključno z vsemi mnenji, opozorili, priporočili ali sklepi, naslovljenimi na zadevno članico EMS. 4. Evropska komisija podpiše [memorandum o soglasju] v imenu EMS, če so predhodno izpolnjeni pogoji iz odstavka 3 in ga je svet guvernerjev odobril. 5. Svet direktorjev odobri sporazum o finančni pomoči, v katerem so navedene podrobnosti o finančnih vidikih pomoči za stabilnost, ki bo odobrena, in izplačilu prvega obroka pomoči, kadar je to ustrezno. […] 7. Evropska komisija je – v sodelovanju z [Evropsko centralno banko][, in kadar je to mogoče], skupaj z [Mednarodnim denarnim skladom] – pooblaščena za spremljanje izpolnjevanja pogojev, ki veljajo za finančno pomoč“.