SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE (peti senat)

z dne 21. septembra 2004

Zadeva T-325/02

Michel Soubies

proti

Komisiji Evropskih skupnosti

„Uradniki – Prerazporeditev uradnika naziva A 3 v svetovalca ad personam – Preoblikovanje generalnega sekretariata – Usklajenost med nazivom in delom“

Celotno besedilo v francoskem jeziku II - 0000

Predmet: Tožba zaradi predloga za razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 26. novembra 2001 o prerazporeditvi tožeče stranke v enoto „Institucionalna vprašanja“ direkcije „Enota za razvoj“ generalnega sekretariata kot svetovalca ad personam naziva A 3.

Odločitev: Tožba se zavrne. Vsaka stranka nosi svoje stroške.

Povzetek

1. Uradniki – Tožba – Tožbeni razlogi – Pomanjkljiva obrazložitev – Ugotavljanje po uradni dolžnosti

2. Uradniki – Organizacija služb – Razporeditev osebja – Pooblastilo uprave za odločanje po prostem preudarku – Obseg – Sodni nadzor – Omejitve

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 7)

3. Uradniki – Reorganizacija služb – Prerazporeditev – Spoštovanje enakovrednosti del – Obseg

(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 7(1))

1. Sodnik Skupnosti mora po uradni dolžnosti raziskati, ali je institucija izpolnila obveznost obrazložitve izpodbijane odločbe. Ker se ta preiskava lahko izvede v vseh fazah postopka, naj se nobeni tožeči stranki ne bi zavrnilo sklicevanje na ta tožbeni razlog le zato, ker ga ni navajala v ugovoru.

(Glej točko 30.)

Napotitev na: Sodišče prve stopnje, 14. julij 1994, Grynberg in Hall proti Komisiji, T-534/93, RecFP, str. I-A-183 in II-595, točka 59.

2. Institucije imajo s široko pooblastilo za odločanje po prostem preudarku pri organizaciji svojih služb glede nalog, ki so jim zaupane, in glede na te naloge pri razporeditvi osebja, ki ga imajo na voljo, vendar pod pogojem, da se ta razporeditev izvede v interesu službe in ob spoštovanju enakovrednosti del. Upoštevajoč obseg pooblastila za odločanje po prostem preudarku institucij pri ocenjevanju interesa službe je treba nadzor sodnika Skupnosti omejiti na vprašanje, ali je organ, pristojen za imenovanja, deloval v mejah, ki jih ne moremo kritizirati, in ni očitno zlorabil svojega pooblastila za odločanje po prostem preudarku.

(Glej točko 50.)

Napotitev na: Sodišče prve stopnje, 6. marec 2001, Campoli proti Komisiji, T‑100/00, RecFP, str. I-A-71 in II-347, točka 41, in navedena sodna praksa; Sodišče prve stopnje, 16. april 2002, Fronia proti Komisiji, T-51/01, RecFP, str. I-A-43 in II-187, točka 40.

3. Ob spremembi nalog, ki se zaupajo uradniku, pravilo ustreznosti med nazivom in delom uvaja primerjavo ne med sedanjimi in prejšnjimi nalogami zadevne osebe, ampak med njenimi sedanjimi nalogami in njenim nazivom v hierarhični lestvici.

Za to, da ukrep reorganizacije služb škoduje pravilu ustreznosti med nazivom in delom, ne zadostuje, da ta ukrep povzroči spremembo in celo kakršno koli zmanjšanje dodelitev uradniku, temveč morajo biti njegove nove naloge na splošno manj zahtevne kot tiste, ki ustrezajo njegovemu nazivu in poklicu, upoštevajoč njihove naravo, zahtevnost in obseg.

(Glej točki 55 in 56.)

Napotitev na: Sodišče, 23. marec 1988, Hecq proti Komisiji, 19/87, Recueil, str. 1681, točka 7; Sodišče prve stopnje, 10. julij 1992, Eppe proti Komisiji, T‑59/91 in T-79/91, Recueil, str. II-2061, točka 49; Sodišče prve stopnje, 28. maj 1998, W proti Komisiji, T-78/96 in T-170/96, RecFP, str. I-A-239 in II-745, točka 104; zgoraj navedena sodba Fronia proti Komisiji, točka 53.