SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE

JULIANE KOKOTT,

predstavljeni 14. aprila 2016 ( 1 )

Zadeva C‑101/15 P

Pilkington Group Ltd in drugi

proti

Evropski komisiji

„Pritožba — Konkurenca — Omejevalni sporazumi (člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP) — Globe — Smernice iz leta 2006 o načinu določanja glob — Prihodki, ki jih je treba upoštevati — Menjalni tečaj za izračun 10‑odstotne zgornje meje globe v skladu s členom 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 — Evropski trg za avtomobilsko steklo“

I – Uvod

1. V tem pritožbenem postopku se Sodišču ponuja priložnost, da izoblikuje stališče glede dveh problemskih sklopov, katerih pomena za prihodnjo upravno prakso Evropske komisije kot organa, pristojnega za konkurenco, se ne sme podcenjevati.

2. Prvič, pojasniti je treba, katere prihodke udeležencev kartela se sme upoštevati kot podlago za izračun glob, ki jim jih je treba naložiti. Drugič, pojasniti je treba, kateri menjalni tečaj je treba uporabiti za pretvorbo valute, če podjetje svojih podatkov o prihodkih ne objavi v eurih. Od tega je lahko odvisno, ali globa, ki jo je določila Komisija, presega zgornjo mejo 10 % celotnega prometa zadevnega podjetja in kakšen strošek morebiti nastane temu podjetju zaradi plačila globe.

3. Poleg tega se je treba opredeliti glede podrobnejših vprašanj, povezanih z načeloma enakega obravnavanja in sorazmernosti ob naložitvi glob zaradi kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih ter z neomejeno pristojnostjo Sodišča Evropske unije glede takih kazni.

4. Navedena pravna vprašanja se postavljajo v povezavi s kartelom na področju avtomobilskih stekel, ki je deloval v Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) in ki ga je Komisija odkrila pred nekaj leti ter v zvezi z njim 12. novembra 2008 izdala odločbo o naložitvi globe (v nadaljevanju: tudi: sporna odločba). ( 2 ) V tem postopku več družb skupine Pilkington (v nadaljevanju: skupaj: skupina Pilkington) išče pravno varstvo zoper to odločbo pri sodiščih Unije.

5. Na prvi stopnji je skupina Pilkington sporno odločbo neuspešno izpodbijala; njeno ničnostno tožbo je Splošno sodišče zavrnilo s sodbo z dne 17. decembra 2014 (v nadaljevanju: tudi: izpodbijana sodba ali sodba Splošnega sodišča). ( 3 ) Skupina Pilkington zdaj vztraja pri svoji zahtevi za pravno varstvo pred Sodiščem v pritožbenem postopku.

6. Pred Sodiščem trenutno poteka še en pritožbeni postopek v zvezi z omejevalnim sporazumom za avtomobilsko steklo. ( 4 ) Vendar ne izpodbija iste sodbe Splošnega sodišča in odpira popolnoma druga pravna vprašanja.

II – Pravni okvir

7. V tem primeru je okvir primarnega prava določen s členom 81 ES (zdaj člen 101 PDEU). ( 5 ) Kar zadeva območje Evropskega gospodarskega prostora, vsebuje člen 53 Sporazuma EGP določbo, ki ustreza členu 81 ES. V okviru sekundarnega prava Unije pa je treba upoštevati še člen 23(2) Uredbe št. 1/2003. ( 6 )

8. Člen 23(2) Uredbe št. 1/2003 med drugim določa: „Komisija lahko podjetjem in podjetniškim združenjem z odločbo naloži globe, kadar naklepno ali iz malomarnosti: (a) kršijo člen 81 ali člen 82 Pogodbe… […] Za vsako podjetje ali podjetniško združenje, udeleženo pri kršitvi, globa ne presega 10 % njegovega celotnega prometa v predhodnem poslovnem letu. […]“

9. Poleg tega je treba napotiti še na Smernice iz leta 2006, ( 7 ) v katerih je Komisija opredelila svojo upravno prakso v zvezi z določanjem glob. V točkah od 4 do 6 ter v točki 13 navedenih smernic je, med drugim, navedeno: „4. Pooblastilo Komisije, da naloži globe podjetjem ali podjetniškem združenjem, ki naklepno ali iz malomarnosti kršijo člen 81 ali člen 82 Pogodbe, je eno od podeljenih pooblastil Komisije, ki ji omogočajo, da izpolni nadzorstveno vlogo, ki ji jo dodeljuje Pogodba […] Zato mora Komisija zagotoviti odvračilno naravo svojih ukrepov […] Kadar Komisija ugotovi kršitve člena 81 [ES] ali člena 82 [ES], je tako lahko potrebno, da se naloži globa tistim, ki so kršili pravo. Globe naj bi imele zadosten odvračilni učinek, ne le zaradi preganjanja zadevnih podjetij (posebni odvračilni učinek), ampak tudi zaradi odvračanja drugih podjetij od prevzemanja ravnanja, ki bi bilo v nasprotju s členoma 81 [ES] in 82 [ES], ali od nadaljevanja takega ravnanja (splošni odvračilni učinek). 5. Za doseganje teh ciljev je primerno, da se Komisija pri osnovi za določanje glob sklicuje na vrednost prodaje blaga ali storitev, povezanih s kršitvijo. Pri določanju primerne višine globe bi moralo imeti pomembno vlogo tudi trajanje kršitve. Trajanje kršitve neizogibno vpliva na morebitne posledice kršitve za trg. Zato se šteje kot pomembno, da se pri višini globe upošteva tudi število let, ko je bilo podjetje udeleženo pri kršitvi. 6. Dejansko se kombinacija vrednosti prodaje, povezane s kršitvijo, in trajanja šteje kot ustrezen približek, ki odraža gospodarsko pomembnost kršitve in sorazmerno težo vsakega podjetja, udeleženega pri kršitvi. Sklicevanje na ta pokazatelja lahko samo dokaj natančno pokaže red velikosti globe in se ne bi smelo razumeti kot osnova za metodo avtomatskega in aritmetičnega izračuna. […] 13. Za določitev osnovnega zneska globe, ki se naloži, bo Komisija uporabila vrednost prodaje blaga ali storitev podjetja, neposredno ali posredno… povezane s kršitvijo, v upoštevnem geografskem območju znotraj ozemlja EGP. Komisija bo običajno uporabila prodajo podjetja v zadnjem celem poslovnem letu njegove udeležbe pri kršitvi […]“

III – Ozadje spora

A – Dejansko stanje in upravni postopek

10. Skupina Pilkington je vodilni proizvajalec stekla, predvsem avtomobilskega stekla, na svetu.

11. Po ugotovitvah Splošnega sodišča je skupina Pilkington skupaj z drugimi podjetji, ki opravljajo dejavnost v tem sektorju, kršila predpise o omejevalnih sporazumih, in sicer s sporazumi o usklajenem dodeljevanju pogodb za dobavo avtomobilskega stekla za vse večje proizvajalce avtomobilov v EGP. Prišlo je do usklajevanja politike oblikovanja cen in strategij dobave, katerih cilj je bil okrepiti splošno stabilnost položaja posameznih podjetij na zadevnem trgu. V zvezi s tem so udeleženci kartela spremljali tudi odločitve, sprejete na teh sestankih, in stike ter se dogovarjali o popravnih ukrepih.

12. Omejevalni sporazum za avtomobilsko steklo je veljal od 10. marca 1998 do 11. marca 2003 v EGP, pri čemer je udeležba posameznih podjetij v kartelu trajala različno dolgo – v primeru skupine Pilkington od 10. marca 1998 do 3. septembra 2002. Šlo je za enotno in trajajočo kršitev.

13. Med upravnim postopkom je Komisija 18. aprila 1007 na več podjetij, udeleženih v kartelu, med njimi skupini Pilkington, naslovila obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah. Komisija je 24. septembra 2007 opravila zaslišanje. Po posvetovanju s Svetovalnim odborom za omejevalna ravnanja in prevladujoče položaje je Komisija 12. novembra 2008 izdala sporno odločbo.

14. V členu 1 sporne odločbe je ugotovljeno, da je več podjetij – med njimi tudi skupina Pilkington (člen 1(c)) – kršilo člen 81 ES in člen 53 Sporazuma EGP, ker so sodelovala pri skupku sporazumov in/ali usklajenih ravnanjih v sektorju avtomobilskega stekla v EGP.

15. Globe, ki so bile naložene posameznim podjetjem za udeležbo vsakega od njih v kartelu, so razvidne iz člena 2 sporne odločbe. V primeru skupine Pilkington je globa 370 milijonov EUR, za katere pritožnice odgovarjajo solidarno (člen 2(1)(c)). S sklepom o spremembi z dne 28. februarja 2013, s katerim so se popravile napake pri izračunu, je bil navedeni znesek znižan na 357 milijonov eurov. ( 8 ) V skladu s členom 2(2) sporne odločbe je bilo treba globo plačati v eurih v treh mesecih po obvestilu o odločbi.

B – Postopek na prvi stopnji

16. Več naslovnikov sporne odločbe je pred Splošnim sodiščem na prvi stopnji z ničnostno tožbo uveljavljalo pravno varstvo zoper to odločbo.

17. Kar zadeva skupino Pilkington, so družbe Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH in Pilkington Italia SpA (v nadaljevanju: tudi: tožeče stranke oziroma pritožnice) 18. februarja 2009 na prvi stopnji pri Splošnem sodišču skupaj vložile tožbo proti Komisiji.

18. Splošno sodišče je v sodbi z dne 17. decembra 2014 zavrnilo to tožbo, Komisiji pa je naložilo plačilo 10 % stroškov skupine Pilkington. ( 9 ) Sicer pa je Splošno sodišče vse stroške prvostopenjskega postopka naložilo tožečim strankam.

IV – Postopek pred Sodiščem

19. Z vlogo z dne 27. februarja 2015 so pritožnice skupaj vložile obravnavano pritožbo zoper sodbo Splošnega sodišča.

20. Pritožnice predlagajo, — naj se sodba v zadevi T‑72/09 razveljavi v delu, v katerem je bila tožba, vložena zoper člen 2(1)(c) sporne odločbe, zavrnjena, — naj se globa, naložena pritožnicam v členu 2(1)(c) sporne odločbe, zniža in — naj se Komisiji naložijo stroški pritožnic v tem postopku.

21. Komisija pa Sodišču predlaga, — naj pritožbo zavrne in — naj pritožnicam naloži plačilo stroškov postopka.

22. V zvezi s pritožbo je pred Sodiščem potekal pisni postopek, 2. marca 2016 pa je bila obravnava.

V – Presoja pritožbenih razlogov

23. Skupina Pilkington s pritožbo ne izpodbija več vseh tem, ki so bile predmet prvostopenjskega postopka. Nasprotno, pravna razprava v pritožbenem postopku se omeji samo še na vprašanje izračuna globe. V zvezi s tem se pritožnice oprejo na tri pritožbene razloge, od katerih se prvi nanaša na prihodke, ki jih je treba upoštevati (o tem pod A), drugi na upoštevni menjalni tečaj za EUR pri določanju 10‑odstotne zgornje meje (o tem nato pod B) in tretji na različna splošna pravna načela ter premisleke o pravni državi (o tem pod C).

A – O prihodkih, ki jih je treba upoštevati pri izračunu globe (prvi pritožbeni razlog)

24. Prvi pritožbeni razlog je usmerjen proti točkam od 201 do 227 (in zlasti točkam od 217 do 227) izpodbijane sodbe. Predmet tega pritožbenega razloga je vrsta prihodkov, ki se sme uporabiti kot podlaga za izračun globe v smislu člena 23(2), prvi pododstavek, točka (a), Uredbe št. 1/2003. Pritožnice Splošnemu sodišču očitajo, da je neupravičeno potrdilo pristop Komisije, v skladu s katerim se lahko upoštevajo tudi dobave, ki jih je opravila skupina Pilkington na podlagi pogodb, ki so veljale še pred začetkom kršitve, celo če se o teh pogodbah med trajanjem te kršitve ni ponovno pogajalo. S tem naj bi se Splošno sodišče oprlo na pravno napačno razlago točke 13 Smernic iz leta 2006.

25. V skladu s točko 13 Smernic iz leta 2006 Komisija za določitev osnovnega zneska globe, ki se naloži, uporabi kot osnovo za izračun osnovnega zneska globe vrednost prodaje blaga ali storitev podjetja, neposredno ali posredno povezane s kršitvijo, v upoštevnem geografskem območju znotraj ozemlja EGP.

26. Cilj točke 13 Smernic iz leta 2006 je, da za izhodišče za izračun globe, naložene podjetju, vzame znesek, ki odraža gospodarsko pomembnost kršitve in sorazmerno težo vsakega podjetja, udeleženega v tej kršitvi (tako ustaljena sodna praksa Sodišča ( 10 ), ki pa se zelo omejeno naslanja na besedilo točke 6 Smernic). Obratno naj bi bilo treba izvzeti prihodke, ki niso dejansko povezani s področjem delovanja kartela v EGP. ( 11 )

27. V obravnavanem primeru se spor v bistvu vrti okrog tega, ali mora obstajati kakršna koli vzročna zveza med spletkami kartela in posameznimi deli prometa, ki se upoštevajo pri izračunu globe. Pritožnice menijo, da se ne smejo upoštevati vsaj tiste prodaje avtomobilskega stekla, na katere kartel logično ni imel nobenega vpliva, saj so te prodaje temeljile na pogodbah, ki so bile sklenjene še pred začetkom kršitve – domnevno pod običajnimi konkurenčnimi pogoji – in se o njih med trajanjem kršitve ni ponovno pogajalo. Menijo, da bi bil z upoštevanjem takih prodaj pomen kartela preveč poudarjen.

28. Pri tem nikakor ne gre za teoretični spor ali za tehnično podrobnost: če se omenjenih prodaj skupine Pilkington ne bi upoštevalo pri osnovi za izračun, bi po podatkih pritožnic morala biti globa, ki jo je naložila Komisija, nižja za približno 49 milijonov EUR.

29. Čeprav bi se lahko argumentacija pritožnic v zvezi z razlago točke 13 Smernic iz leta 2006 na prvi pogled zdela zapeljiva, pa ne vzdrži podrobnejšega preizkusa.

30. Že besedilo točke 13 Smernic iz leta 2006 je namreč kolikor mogoče široko zasnovano: gre za celotno vrednost prodaje blaga ali storitev vsakega udeleženca kartela, ki so neposredno ali posredno povezane s kršitvijo, na upoštevnem geografskem območju znotraj ozemlja EGP. Podobno je na splošno formulirana točka 5 istih smernic, in sicer, da se globe izračunajo na podlagi vrednosti prodaje blaga ali storitev, povezanih s kršitvijo.

31. Kot je Sodišče že pojasnilo, bi šlo torej za preozko razlago pojma vrednosti prodaje, ki se uporabi v točki 13 Smernic iz leta 2006, če bi pod ta pojem spadale samo prodaje, za katere je dokazano, da je kartel, ki ga je treba sankcionirati, nanje dejansko vplival. ( 12 ) Temu primerno v skladu s sodno prakso pri določanju osnovnega zneska globe ni treba pozitivno dokazati, da je kršitev vsakokrat vplivala na posamezne dele prometa, ki so bili uporabljeni kot osnova za izračun. ( 13 )

32. Sicer se pojma vrednosti prodaje, uporabljenega v točki 13 Smernic iz leta 2006, ne sme razširiti tako, da bi zajemal celo prodaje, ki ne spadajo na področje delovanja vsakokratnega kartela. ( 14 ) Če pa gre – tako kot tu – za prodaje, ki so bile vsekakor opravljene na upoštevnem trgu, so te brez težav del podlage za izračun osnovnega zneska globe. ( 15 ) Drugače kot trdi skupina Pilkington, takšne prodaje namreč nikakor niso zunaj področja delovanja kartela.

33. Omenjene prodaje so koristna oporna točka za škodo, ki jo je konkurenci v EGP povzročil kartel in zlasti skupina Pilkington, saj odražajo gospodarsko pomembnost kartela na upoštevnem trgu in o sorazmerni teži, ko jo je imela skupina Pilkington v kartelu, tako kot v zvezi s tem zahtevajo točki 6 in 13 Smernic iz leta 2006 ter sodna praksa Sodišča. ( 16 )

34. Če bi se hotelo, tako kot si predstavljajo pritožnice, pri izračunu globe izvzeti del prodaj, opravljenih na upoštevnem trgu, bi to v številnih primerih okrnilo gospodarsko pomembnost kartela in bi torej diametralno nasprotovalo cilju točk 6 in 13 Smernic iz leta 2006 ( 17 ) (glej dodatno točki 4 in 5 teh smernic). Celotnega obsega kršitve predpisov o omejevalnih sporazumih ni mogoče primerno prikazati, če se selektivno obravnavajo samo posamezni prihodki, ki so jih dosegli udeleženci kartela na upoštevnem trgu.

35. Način izračuna, ki mu dajejo prednost pritožnice, zlasti zanemarja dejstvo, da je glavna želja številnih kartelov – tudi tu spornega kartela – razdeliti trg med udeležence kartela oziroma obdržati svoje tržne deleže na dogovorjeni ravni. Učinek stabilizacije, ki ga je Splošno sodišče zelo upravičeno poudarilo, ( 18 ) je seveda v prid celotni dejavnosti udeležencev kartela na posameznem trgu. Kot je Komisija zelo prepričljivo poudarila, lahko pri tem že manipulacija z nekaterimi pravnimi posli zadostuje, da se na celotnem trgu doseže učinek, ki ga želijo doseči udeleženci kartela. Če pa protipravni namen kartela in s tem „kriminalna energija“ udeležencev kartela zajema celoten trg, morajo biti tudi vse prodaje, opravljene na tem trgu, podlaga za izračun glob.

36. Temu primerno ni odločilno, ali so se zadevna podjetja dokazano – ali pa samo morda – tajno dogovarjala ob upoštevanju vsakega posameznega opravljenega pravnega posla. Tudi sicer ni odločilno, ali in v kolikšnem obsegu je dejansko prišlo do protikonkurenčnega rezultata, ki so ga ta podjetja želela doseči s kartelom. ( 19 ) Nasprotno, zadostuje cilj ali posledica izkrivljanja konkurence na upoštevnem trgu v smislu člena 81 ES (člen 101 PDEU). ( 20 ) V takem primeru je treba pri izračunu osnovnega zneska globe upoštevati vse prihodke udeležencev kartela, ki so jih ustvarili na omenjenem trgu.

37. Sicer bi bilo upravno breme, povezano z ocenjevanjem vsake prodaje, ki jo na upoštevnem trgu opravi vsak od udeležencev kartela, popolnoma nesorazmerno. V večini primerov namreč velikost prometa, ki ga je treba upoštevati pri izračunu globe, temelji na številnih pravnih poslih, pri katerih ni ravno praktično, da bi se vsakega posamezno preizkusilo, ali je pri njem šlo za – dejanski ali potencialni – vpliv prek tajnih praks udeležencev kartela. To velja še toliko bolj, ker je za kartele značilno, da udeležena podjetja vzdržujejo tajnost, ki se je ne bi smelo še „nagraditi“ na ravni izračuna globe. ( 21 )

38. Nazadnje je torej odločilno zgolj, da so bile prodaje, ki so se upoštevale pri izračunu osnovnega zneska globe, opravljene na upoštevnem trgu. ( 22 ) Saj prav ta promet, ki izvira iz prodaje proizvodov, na katere se nanaša kršitev, najbolje odraža gospodarsko pomembnost te kršitve. ( 23 ) Na ta način se zagotovi, da pride do naložitve primerne kazni, ki prispeva k učinkovitemu izvajanju pravil o konkurenci na evropskem notranjem trgu (glej v zvezi s tem tudi točki 4 in 5 Smernic iz leta 2006).

39. Zato je treba prvi pritožbeni razlog zavrniti.

B – Upoštevni menjalni tečaj pri izračunu 10‑odstotne zgornje meje za globe (drugi pritožbeni razlog)

40. Drugi pritožbeni razlog se nanaša na točke od 410 do 423 izpodbijane sodbe in se nanaša na zgornjo mejo za globe, ki velja na ravni Unije (včasih poimenovana tudi „prag za izravnavo“), kot izhaja iz člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003. V skladu s to določbo globa, naložena podjetju, ne sme preseči 10 % njegovega celotnega prometa v predhodnem poslovnem letu.

41. Po mnenju pritožnic izpodbijana sodba krši navedeno določbo, ker je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri določitvi menjalnega tečaja za pretvorbo valute britanskega funta ( 24 ) v euro. Če Splošno sodišče – in pred njim Komisija – ne bi izhajalo iz povprečnega tečaja Evropske centralne banke (ECB) med zadnjim poslovnim letom skupine Pilkington, ki se je končalo pred izdajo sporne odločbe, temveč bi upoštevalo dnevni tečaj, ki je veljal ob izdaji omenjene odločbe in ki mu skupina Pilkington daje prednost, bi bila izračunana nižja 10‑odstotna zgornja meja in torej tudi nižja globa za skupino Pilkington.

1. Uvodna opomba

42. Ozadje tu navedenega očitka je, da ima matična družba skupine Pilkington sedež v Združenem kraljestvu, zaradi česar se je v obravnavanem primeru promet celotne skupine Pilkington, ki se je uporabil kot osnova za izračun, ugotavljal v britanskih funtih. Nasprotno pa so bile globe, ki jih je Komisija naložila kot kazen za kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih, izražene v eurih. Potrebna je torej pretvorba valute, da bi se ugotovilo, ali določena globa presega predpisano zgornjo mejo 10 % celotnega prometa družbe Pilkington v njenem zadnjem poslovnem letu, ki se je končalo pred izdajo sporne odločbe.

43. Pritožnice navajajo (pri čemer se temu ni ugovarjalo), da je celoten promet družbe Pilkington v poslovnem letu od 1. aprila 2007 do 31. marca 2008 znašal 2,614 milijarde GBP. Izhodiščna osnova za določitev 10‑odstotne zgornje meje v smislu člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 je bilo torej 261,4 milijonov GBP (10 % od 2,614 milijarde GBP).

44. Če se uporabi – tako kot sta to storila Komisija in Splošno sodišče – povprečen tečaj ECB za pretvorbo valute, ki je veljal v tistem obdobju (1 GBP = 1,415 EUR), znaša zgornja meja 370,1 milijona EUR. Če pa se opre na določen menjalni tečaj ECB, ki je veljal 12. novembra 2008, torej na dan, ko je Komisija izdala sporno odločbo (1 GBP = 1,2149 EUR oziroma 1 EUR = 0,82310 GBP), ( 25 ) bi se izračunala znatno nižja zgornja meja v višini 317,5 milijonov EUR.

45. V prvem primeru je torej popravljen znesek globe, ki jo je naložila Komisija, to je 357 milijonov EUR, očitno pod 10‑odstotno zgornjo mejo, ( 26 ) v drugem primeru pa bi bila 10‑odstotna zgornja meja prekoračena za skoraj 40 milijonov EUR. Ravno ta razlika približno 40 milijonov EUR je na kocki, ko se stranke v okviru tega drugega pritožbenega razloga prerekajo o izbiri pravilnega menjalnega tečaja za pretvorbo valute. Razjasniti je treba, ali je izguba vrednosti britanskega funta v razmerju do eura, ki je bila zabeležena v obdobju do izdaje sporne odločbe, v korist skupine Pilkington, ali pa gre za valutno tveganje, ki ga mora nositi skupina Pilkington.

2. Očitki, ki jih navaja skupina Pilkington

46. Medtem ko pritožnice izrecno priznavajo pravico Komisije, da globe zaradi kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih, ki jih je naložila, določi v eurih v skladu s členom 23 Uredbe št. 1/2003, pa menijo, da je Splošno sodišče pri navedbah v zvezi z upoštevnim menjalnim tečajem za izračun 10‑odstotne zgornje meje napačno uporabilo pravo.

47. Očitke, ki so jih v zvezi s tem navedle glede izpodbijane sodbe, je mogoče v bistvu razdeliti na dve temi: prvič, Splošno sodišče naj ne bi upoštevalo namena 10‑odstotne zgornje meje (glej v zvezi s tem spodaj razdelek (a)), in drugič, zahteve enakega obravnavanja in pravne varnosti naj ne bi bile izpolnjene (glej v zvezi s tem naslednji razdelek (b)).

a) Namen 10‑odstotne zgornje meje

48. Z 10‑odstotno zgornjo mejo, kot izhaja iz člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003, se v izračun glob zaradi kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih uvede element, ki v razmerju do osnovnih meril teže in trajanja kršitve sledi drugačnemu in samostojnemu namenu. ( 27 ) Velja zato, da se upošteva zmožnost plačila zadevnih podjetij in prepreči naložitev previsokih in nesorazmernih glob. ( 28 )

49. V okviru člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 je odločilna zmožnost plačila navedenega podjetja na datum, ko Komisija ugotovi, da je odgovorno za kršitev, in mu naloži denarno kazen. ( 29 )

50. Najbolje bi bilo, če bi se lahko zmožnost plačila podjetja presojala na točen dan, ko je Komisija izdala svojo odločbo o globi. Vendar pa bi to za Komisijo pomenilo skoraj nepremagljive praktične težave: prvič, ob izdaji odločbe o globi praviloma niso znani nobeni dnevno osveženi podatki o prometu zadevnega podjetja; vsekakor niso v potrjeni in torej zanesljivi obliki. Drugič, tudi notranji postopek sprejemanja odločitev Komisije – zlasti zakonsko predpisano posvetovanje s Svetovalnim odborom ( 30 ) in tudi nujnost, da organ razmisli o smiselnosti, metodi izračuna in višini kazni v konkretnem primeru – ( 31 ) zahteva, da se ne sme do zadnjega dne stalno pošiljati in obdelovati novih številčnih podatkov.

51. Zakonodajalec je to okoliščino upošteval in v členu 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 določil desetino celotnega prometa zadevnega podjetja v njegovem zadnjem poslovnem letu pred izdajo odločbe o globi kot referenčno vrednost za njegovo zmožnost plačila. ( 32 ) Hkrati se zakonsko domneva, da zmožnost plačila podjetja za izračun globe ustreza tisti, ki jo je mogoče razbrati iz potrjenih podatkov o prometu za zadnje poslovno leto, ki se je končalo pred izdajo odločbe o globi. Praviloma je namreč mogoče pričakovati, da se tako ugotovljena zmožnost plačila podjetja ne bo bistveno spremenila v tednih ali mesecih do izdaje odločbe o globi in torej podatki o prometu njegovega zadnjega končanega poslovnega leta obdržijo svojo informativno vrednost.

52. Če pa določen del (10 %) celotnega prometa zadevnega podjetja v njegovem zadnjem končanem poslovnem letu pomeni zakonsko referenčno vrednost za njegovo zmožnost plačila, potem mora tudi za pretvorbo valute biti odločilen povprečni menjalni tečaj, ki je veljal med referenčnim obdobjem. Samo ta menjalni tečaj namreč dopušča presojo podatkov o prometu v kontekstu, iz katerega izhajajo, saj najbolje zrcali gospodarsko resničnost, ki je takrat prevladovala. ( 33 ) Splošno sodišče je na to pravilno opozorilo. ( 34 )

53. Lahko bi prišlo do znatnega izkrivljanja informativne vrednosti takih podatkov o prometu, če bi se jih hotelo preračunati po drugačnem menjalnem tečaju iz poznejšega obdobja: uporaba novega menjalnega tečaja za stare podatke nazadnje ne bi bila nič drugega kot primerjava jabolk in hrušk.

54. Tudi iz sodb Sodišča, ki so jih navedle pritožnice, ni mogoče razbrati ničesar, kar bi kazalo na to, da bi bilo treba uporabiti poznejši menjalni tečaj – in sicer dnevni menjalni tečaj, ki je veljal ob izdaji odločbe o globi.

55. Sodišče je sicer v nekaterih primerih dejansko priznalo, da 10‑odstotna zgornja meja zadevna podjetja v določenem obsegu varuje tudi pred nihanji menjalnega tečaja. ( 35 ) Vendar to ni samostojen namen zgornje meje, ampak, nasprotno, eden od vidikov varstva, ki ga zagotavlja člen 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 zadevnim podjetjem pred previsokimi in nesorazmernimi globami. ( 36 )

56. Poleg tega je šlo v primerih, ki jih je do zdaj obravnavala sodna praksa, za spremembe valut, do katerih je prišlo še pred koncem referenčnega obdobja, na katero se navezuje 10‑odstotna zgornja meja v skladu s členom 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003. ( 37 ) Sodišče je svoj pogled torej tako rekoč usmerilo nazaj na prejšnja obdobja in ne, tako kot tu trdi skupina Pilkington, naprej na tedne in mesece po koncu zadnjega poslovnega leta pred izdajo sporne odločbe.

57. Drugače kot za „pogled naprej“ za „pogled nazaj“ obstajajo dobri razlogi: prvič, faza med koncem kršitve in zadnjim poslovnim letom pred izdajo odločbe o globi bo praviloma trajala več let in bo torej seveda bolj dovzetna za spremembe zmožnosti plačila podjetja, ki so pogojene z valuto, kot tu sporni tedni in meseci tik pred izdajo odločbe o globi. Drugič, samo pri „pogledu nazaj“ je mogoče poseči po obteževalnih številčnih podatkih, ki so – skupaj z menjalnimi tečaji za pretvorbo valute, ki k temu spadajo – Komisija dovolj pravočasno na voljo, da jih lahko upošteva pri svoji odločitvi.

58. Edina oporna točka v sodni praksi, ki bi lahko kazala na „pogled naprej“ in torej na kakršno koli pomembnost dnevnih menjalnih tečajev, je v razmeroma stari sodbi Sodišča prve stopnje v zadevi Sarrió/Komisija. V tistem primeru se je Sodišče prve stopnje namreč prepričalo, „da znesek globe, preračunane v deželno valuto po menjalnem tečaju, ki je veljal ob objavi odločbe, ne presega 10 % celotnega prometa tožeče stranke v [zadnjem poslovnem letu pred izdajo odločbe]“. ( 38 )

59. Kolikor je razvidno, pa takemu postopanju ni nihče sledil. Niti ne menim, da bi se moralo Sodišče temu zdaj posvetiti.

60. Ne glede na pravkar naveden temeljni ugovor, da se v primeru uporabe dnevnega menjalnega tečaja stari podatki o prometu nedopustno preračunajo po novem menjalnem tečaju, ki ni iz istega obdobja, menim, da je to, da se je Sodišče prve stopnje v zadevi Sarrió/Komisija oprlo na trenutek objave odločbe, popolnoma neprimerno in nepraktično: do objave odločbe v kartelnih zadevah praviloma pride šele precej po njeni izdaji, včasih celo leta pozneje. Komisija bi torej morala biti že kar jasnovidna, če bi hotela že pri svoji odločitvi upoštevati tak prihodnji menjalni tečaj. Prav tako ni jasno, v kolikšnem obsegu naj bi bila ravno iz menjalnega tečaja, ki je veljal na dan objave odločbe, razvidna zmožnost plačila zadevnega podjetja na precej zgodnejši datum, ko je Komisija globo naložila in izterjala.

61. Rešitev težave, glede katere se pritožnice pritožujejo, je treba po mojem mnenju iskati na popolnoma drugačni ravni, in sicer v proračunskih predpisih Unije: če bi se izkazalo, da je plačilna zmožnost podjetja – zaradi nihanj menjalnega tečaja ali tudi iz drugih razlogov – močno upadla v obdobju od konca njegovega zadnjega poslovnega leta do trenutka, ko je Komisija izdala odločbo o globi, so s proračunski predpisi določeni ustrezni mehanizmi, da se prepreči grozeča preobremenitev tega podjetja v okviru izterjave globe, ki jo je naložila Komisija. ( 39 ) Ti mehanizmi omogočajo razvoj rešitev, ki so prilagojene posameznemu konkretnemu primeru in ki zajemajo vse od odobritve velikodušnih rokov plačila do celotne ali delne odpovedi terjatvi, pri čemer je vsekakor treba ustrezno upoštevati morebitno izkrivljanje konkurence (glej v zvezi s tem zlasti člena 89 in 91 pravil uporabe proračuna Unije ( 40 )).

62. V nasprotju s stališčem skupine Pilkington, ki ga je izrazila na obravnavi, to, da je po mehanizmih, določenih v proračunskih predpisih Unije, mogoče poseči samo v izredno izjemnih primerih, sicer nikakor ne nasprotuje tej rešitvi. Zadevna podjetja morajo vsa „običajna“ tveganja v zvezi s svojo zmožnostjo plačila, zlasti običajno valutno tveganje, nositi sama. ( 41 ) K temu se bom še vrnila v nadaljevanju. ( 42 )

63. Glede na navedeno ozadje argumenti pritožnic, ki se opirajo na namen 10‑odstotne zgornje meje, niso trdni.

b) Zahteve po enakem obravnavanju in pravni varnosti

64. Poleg tega pritožnice v obravnavanem primeru navajajo še načeli enakega obravnavanja in pravne varnosti. Tudi iz teh načel po njihovem mnenju izhaja, da se za pretvorbo valute ne upošteva povprečnega menjalnega tečaja, ki je veljal v poslovnem letu skupine Pilkington, ki se je končalo pred izdajo sporne odločbe, temveč dnevni menjalni tečaj, ki je veljal ob izdaji navedene odločbe.

i) Načelo enakega obravnavanja

65. Prvič, pritožnice Splošnemu sodišču očitajo kršitev načela enakega obravnavanja. Po njihovem mnenju morajo biti vsa podjetja obravnavana enako, ne glede na valuto, v kateri vodijo svoje knjige. Tega naj Splošno sodišče ne bi upoštevalo.

66. Načelo enakega obravnavanja je splošno načelo prava Unije, ki je določeno v členih 20 in 21 Listine o temeljnih pravicah. ( 43 ) Ne sme se razlagati in uporabljati različno glede na pravno področje.

67. V skladu s sodno prakso to načelo zahteva, da se primerljivi položaji ne smejo obravnavati različno in da se različni položaji ne smejo obravnavati enako, razen če je tako obravnavanje objektivno upravičeno. ( 44 )

68. Če Sodišče posebej za izračun glob zaradi kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih prizna, da je 10‑odstotna zgornja meja v skladu s členom 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 meja, ki velja enotno za vse podjetja, ( 45 ) ni to nič drugega kot izraz načela enakega obravnavanja.

69. Glede na tu obravnavano problematiko je treba najprej pripomniti, da je lahko zmožnost plačila vsakega podjetja v obdobju od konca njegovega zadnjega poslovnega leta do dneva izdaje odločbe o globi seveda izpostavljena nekaterim nihanjem. Ta nihanja lahko morda izhajajo iz nepričakovanega upada prometa, lahko pa temeljijo tudi na spremembah v pretvorbi valut, zlasti če podjetje – ne glede na to, kje ima sedež – večino svojih prihodkov ustvari v tujih valutah.

70. Vsa podjetja so v tem smislu v enakem položaju in jih zakonodajalec Unije tudi enako obravnava: v skladu s členom 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 se ta nihanja v zmožnosti plačila glede na izračun 10‑odstotne zgornje meje ne upoštevajo, ne glede na to, ali zadevna podjetja ugotavljajo svoje prihodke v eurih ali v drugi valuti. V tem smislu torej ne more iti za kršitev načela enakega obravnavanja.

71. Poleg tega pa je lahko v primeru podjetij, ki prihodke ugotavljajo v tuji valuti, in ne v eurih, izdatek zaradi plačila globe zaradi sprememb menjalnega tečaja v obdobju od njihovega zadnjega poslovnega leta do dneva, ko Komisija izda odločbo o globi, izpostavljen hujšim nihanjem kot v primeru podjetij, ki svoje knjige vodijo v eurih. Na tej točki naj bi se torej položaj podjetij, ki imajo sedež zunaj euroobmočja, morda le razlikoval od položaja podjetij, ki imajo sedež v euroobmočju.

72. Iz okoliščine, da naj bi bila podjetja s sedežem zunaj euroobmočja bolj izpostavljena nihanjem likvidnostnih sredstev, ki so posledica valute, kot pa podjetja s sedežem v euroobmočju, pa ni mogoče sklepati, da so upravičena do novega preizkusa njihove zmožnosti plačila na dan izdaje odločbe Komisije o globi, tako da se za podlago vzame takrat veljavni dnevni menjalni tečaj.

73. Taka nihanja zaradi valute so namreč izraz valutnega tveganja, ki ga mora nositi vsako podjetje samo. ( 46 ) Podjetje, ustanovljeno zunaj euroobmočja, vzame tveganje neugodnega gibanja valute v zakup zavestno ravno tako kot uživa morebitne prednosti, ki izhajajo iz ugodnega gibanja valute. Ni dopustno, da tako podjetje s sklicevanjem na načelo enakega obravnavanja selektivno prevali na skupnost samo morebitne slabosti, ki jih prinaša sedež zunaj euroobmočja.

74. Zgolj postransko je treba navesti, da že pred uvedbo eura niso bila vsa podjetja, ki so delovala na notranjem trgu, izpostavljena enakim valutnim tveganjem. Sicer je res, da je Komisija nekoč morala pretvarjati valute za vsa podjetja, preden jim je naložila globe, zdaj pa je to potrebno samo še za podjetja, ki imajo sedež zunaj euroobmočja. Kljub temu pa so imela podjetja tudi pred uvedbo eura glede na državo članico, v kateri so imela sedež, opraviti z različno močnimi valutnimi nihanji in torej z različno visokimi valutnimi tveganji.

ii) Načelo pravne varnosti

75. Drugič, pritožnice trdijo, da Splošno sodišče ni upoštevalo načela pravne varnosti. Po njihovem mnenju mora biti vsakemu podjetju omogočeno, da finančne obremenitve, ki mu grozijo zaradi globe, ki mu jo naloži Komisija, predvidi v lastni valuti.

76. Načelo pravne varnosti je splošno načelo prava Unije, ki med drugim zapoveduje, da so pravila, ki nimajo ugodnih posledic za posameznike, jasna in natančna in da je njihova uporaba za posameznike predvidljiva. ( 47 ) Posamezniki naj bi se jasno seznanili s svojimi pravicami in obveznostmi in ukrepali v skladu z njimi. ( 48 )

77. V istem smislu je Sodišče posebej ob upoštevanju člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 navedlo, da za globe zaradi kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih, ki jih v skladu s to določbo naloži Komisija, velja številčno določljiva in absolutna zgornja meja, tako da je najvišji znesek globe, ki se lahko naloži danemu podjetju, določljiv vnaprej. ( 49 )

78. Element napovedi je nujno neločljiv del pojma predvidljivosti. Napovedi pa je zanesljiveje delati na podlagi že določenih podatkov iz nedavne preteklosti kot pa na podlagi še neznanih prihodnjih podatkov.

79. Brez vsakršnega dvoma lahko torej podjetje bolje predvidi 10‑odstotno zgornjo mejo za globe zaradi kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih v skladu s členom 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003, ki bo veljala v njegovem primeru, če se ta zgornja meja izračuna na podlagi povprečnega menjalnega tečaja, ki je veljal med zadnjim končanim poslovnim letom tega podjetja, in ne temelji na nekem prihodnjem dnevnem menjalnem tečaju, ki sploh še ni na voljo in ki bo veljal ob izdaji odločbe o globi.

80. Temu primerno je Splošno sodišče popolnoma upravičeno navedlo ( 50 ), da je uporaba povprečnega menjalnega tečaja ECB za zadnje končano poslovno leto podjetja pred izdajo odločbe o globi očitno primernejša za zagotavljanje pravne varnosti kot pa uporaba dnevnega menjalnega tečaja, ki bo veljal v določenem trenutku v prihodnosti, to je na dan izdaje odločbe o globi.

81. Navedeni povprečni tečaj je namreč določen od konca zadevnega poslovnega leta in se ne spreminja več, medtem ko je dnevni tečaj odvisen od naključij v prihodnosti, namreč od trenutka, ki ga bo Komisija izbrala za izdajo svoje odločbe o globi, in od gospodarskih razmer tistega časa. Če se vzame za podlago povprečni tečaj, lahko torej vsako podjetje, proti kateremu je Komisija začela postopek zaradi kršitve predpisov o omejevalnih sporazumih, že pred odločbo, s katero se konča postopek, natančno izračuna najvišji znesek globe v eurih, če bo ta naložena.

82. Pritožnice ugovarjajo, da podjetja, ki svojih prihodkov ne ugotavljajo v eurih, ne morejo predvideti finančnih izdatkov za globe zaradi kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih, ki jih bodo morala morda plačati, tako dobro kot podjetja, katerih knjige se vodijo v eurih.

83. Ta negotovost pa izhaja iz valutnega tveganja, ki ga morajo podjetja, ki imajo sedež zunaj euroobmočja, kot je bilo že navedeno, ( 51 ) vedno nositi sama. Še več: podjetje, ki gleda v prihodnost, mora za obveznosti, ki mu grozijo, vedno poskrbeti v valuti, v kateri bo treba te obveznosti v prihodnje poravnati. V tem smislu ne obstaja nobena bistvena razlika med globo zaradi kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih, ki jo bo Komisija morda naložila, in tveganji, ki izhajajo iz civilnopravne odgovornosti, ki se bo zadevnemu podjetju morda pripisala v postopkih pred nacionalnimi sodišči.

84. Če Komisija preganja določeno podjetje v postopku v skladu z Uredbo št. 1/2003 kot domnevnega udeleženca kartela, je v njegovem interesu, da že med tem postopkom na podlagi svojih podatkov o prometu za posamezno zadnje končano poslovno leto ustvari rezerve v eurih za globo, ki jo bo morda moralo plačati, ali pa vsaj na podlagi dogovorov s finančnimi institucijami zagotoviti, da bo ob izdaji odločbe o globi razpolagalo s potrebno likvidnostjo v eurih, vse do 10‑odstotne zgornje meje v skladu s členom 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003.

85. Če zadevno podjetje ne sprejme tovrstnih ukrepov, nazadnje pristane na špekulacijo o gibanju menjalnega tečaja in zavestno vzame v zakup nevarnost, da si bo lahko pozneje devize za poravnavo morebitne globe priskrbelo pod manj ugodnimi pogoji, kot bi si jih ob koncu svojega zadnjega poslovnega leta pred odločbo o globi.

86. Kot je Sodišče že ugotovilo v drugačnem kontekstu, gre pri valutnih nihanjih za dejavnik naključja, ki ima lahko tako ugodne kot tudi neugodne učinke. ( 52 ) Zgolj obstoj takih valutnih nihanj ne more pripeljati do nesorazmernosti zakonito določene globe. ( 53 )

3. Vmesni predlog

87. Nazadnje je treba ugotoviti, da se s tem, da se pri pretvorbi valute za določitev 10‑odstotne zgornje meje glob zaradi kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih uporabi povprečni menjalni tečaj za zadnje končano poslovno leto zadevnega podjetja pred izdajo odločbe o globi, ne krši niti namen člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 niti splošni načeli enakega obravnavanja in pravne varnosti. S takim sklepanjem Splošno sodišče ( 54 ) ni napačno uporabilo prava. Zato drugi pritožbeni razlog ni utemeljen.

C – Različna splošna pravna načela in premisleki o pravni državi (tretji pritožbeni razlog)

88. Tretji pritožbeni razlog je posvečen različnim splošnim pravnim načelom in premislekom o pravni državi, katerih kršitev pritožnice očitajo Splošnemu sodišču. Z njim na eni strani prerekajo točke od 396 do 402, na drugi pa točke 434, 438 in od 440 do 444 izpodbijane sodbe. Pri tem se samo prvi del tretjega pritožbenega razloga nanaša na pravne zahteve, ki izhajajo iz načel enakega obravnavanja in sorazmernosti (glej v zvezi s tem razdelek 1 spodaj), medtem ko se drugi del posveča neomejeni pristojnosti Splošnega sodišča (glej razdelek 2 spodaj).

89. Študija svetovalnega podjetja, ki jo je skupina Pilkington predložila v postopku na prvi stopnji, igra bistveno vlogo v argumentaciji pritožnic k obema deloma tega pritožbenega razloga. Pritožnice menijo, da je iz študije mogoče sklepati, da se je finančni položaj skupine Pilkington zaradi globe, ki jo je naložila Komisija, znatno poslabšal.

90. Ugotavljam, da je bilo postopanje Splošnega sodišča v zvezi s to študijo primerno in da mu s pravnega vidika ni mogoče ničesar očitati. Splošno sodišče je navedeno študijo upravičeno upoštevalo samo za namene neomejene pristojnosti, v okviru katere mu je prepuščeno, da upošteva tudi dejstva in dokaze, ki so nastali šele po izdaji izpodbijane odločbe. ( 55 ) V okviru preizkusa zakonitosti izpodbijane odločbe pa Splošno sodišče tiste študije tudi popolnoma upravičeno ni upoštevalo, ker se smejo pri tem upoštevati samo elementi, ki so bili že predloženi tudi Komisiji ob izdaji navedene odločbe. ( 56 )

1. Načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti (prvi del tretjega pritožbenega razloga)

91. Pritožnice najprej Splošnemu sodišču očitajo, da ni upoštevalo pravnih zahtev splošnih načel enakega obravnavanja in sorazmernosti. Pritožujejo se zaradi „očitnega nesorazmerja“ v obremenitvi, ki jo sankcije, ki jih naloži Komisija, pomenijo za posamezne udeležence kartela. Skupina Pilkington meni, da je veliko bolj kaznovana kot sostorilci, ker globa, ki ji je bila naložena, tvori precej večji delež v njenem celotnem prometu kot v primeru drugih udeležencev kartela, katerih proizvodi so bolj raznoliki.

92. Splošno sodišče je v zvezi s tem pravilno spomnilo na to, ( 57 ) da ni nujno, da morajo končne globe zadevnih podjetjih odražati vse razlike med njimi glede njihovega skupnega prometa ali njihovega upoštevnega prometa. ( 58 ) Ne glede na 10‑odstotno zgornjo mejo, ki je določena v členu 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003, izračun glob zaradi kršitve predpisov o omejevalnih sporazumih ni nikakršen mehanski postopek, pri katerem bi morala kazen nujno biti v določenem razmerju s posameznim celotnim prometom vseh zadevnih podjetij.

93. Sicer je res, da Komisija pri naložitvi glob zaradi kršitve predpisov o omejevalnih sporazumih v skladu s členom 23(2), prvi pododstavek, točka (a), Uredbe št. 1/2003 ni popolnoma svobodna pri presoji, temveč je ta lahko predmet sodnega nadzora z vidika, ali je pri presoji upoštevala splošna pravna načela prava Unije in temeljne pravice, ki so zagotovljene na ravni Unije, ( 59 ) zlasti načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti. ( 60 )

94. V obravnavanem primeru Splošno sodišče vsekakor ni prezrlo pravnih zahtev niti enega niti drugega načela.

a) Pravne zahteve načela enakega obravnavanja

95. Kar zadeva najprej načelo enakega obravnavanja, to načelo zahteva, kot je bilo že navedeno, ( 61 ) da se primerljivi položaji ne smejo obravnavati različno in da se različni položaji ne smejo obravnavati enako, razen če je tako obravnavanje objektivno upravičeno.

96. V običajnem primeru je pri kaznovanju kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih načelu enakega obravnavanja zadoščeno, če se vsi udeleženci kartela obravnavajo po enakih merilih pri izračunu glob, ki se naložijo, ( 62 ) tako da se iste kršitve predpisov o omejevalnih sporazumih kvalitativno ne meri z dvema meriloma. ( 63 ) Zgolj dejstvo, da globa, ki je bila nazadnje naložena podjetju, znaša okroglih 10 % njegovega celotnega prometa, torej se približa zakonsko določeni zgornji meji (člen 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003) oziroma jo doseže, medtem ko je ta odstotek nižji v primeru drugih udeležencev kartela, še ne pomeni kršitve načela enakega obravnavanja. ( 64 )

97. V obravnavanem primeru želijo pritožnice doseči posebno obravnavo skupine Pilkington, tako da bi se globa, ki ji je bila naložena, znižala na nižji odstotek njenega celotnega prometa. V tem smislu Splošnemu sodišču očitajo, da jih je prikrajšalo za to posebno obravnavo.

98. Odstopanje od klasične metode za izračun glob je po potrebi lahko upravičeno, le če metoda izračuna, ki jo uporablja Komisija na podlagi Smernic iz leta 2006, ne omogoča zadostnega razlikovanja med globami, ki se naložijo posameznim udeležencem kartela, glede na trajanje in težo njihove posamezne udeležbe v kartelu ter morebitne olajševalne ali obteževalne okoliščine. ( 65 ) Vendar v obravnavanem primeru za to ne obstajajo nobeni indici, prav tako pa niti pritožnice niso navedle ničesar v tem smislu.

99. Ali se položaj skupine Pilkington sicer pomembno razlikuje od položaja preostalih udeležencev kartela zaradi posebnih okoliščin in je zato potrebna posebna obravnava pri izračunu globe, je nazadnje vprašanje presoje dejstev in dokazov. V skladu z ustaljeno sodno prakso je ta presoja naloga ( 66 ) Splošnega sodišča in se na stopnji pritožbenega postopka pred Sodiščem ne preizkuša ponovno, razen v primeru morebitnega izkrivljanja dejstev ali ponarejanja dokaznih sredstev, česar pa se tu ne očita.

100. Zgolj zaradi popolnosti dodatno opozarjam na to, da po mojem mnenju močna specializacija skupine Pilkington za avtomobilsko steklo in raznolikost njenih proizvodov, ki je manjša v primerjavi z drugimi udeleženci kartela, ne zadostuje za to, da bi se pri izračunu globe, ki se naloži skupini Pilkington, uporabila posebna merila. Nasprotno, Komisija pravilno opozarja na to, da podjetje, kot je družba Pilkington, ki dosega posebej velik delež celotnega prometa s proizvodi, ki so zajeti z omejevalnim sporazumom, ima temu primerno tudi večjo korist od morebitnih donosov, ki jih udeleženci kartela lahko imajo zaradi svojega tajnega ravnanja. Glede na to nikakor ni nepravično, če globa, ki jo naloži Komisija, obsega višji odstotek celotnega prometa tega podjetja kot pa v primeru drugih udeležencev kartela.

101. Tega sklepa prav tako ni mogoče izpodbijati s tem, da je Komisija v preteklosti v posameznih primerih znižala globe, tako da so ustrezale posebnostim poslovnega modela posameznih udeležencev kartela. V skladu s sodno prakso Sodišča prejšnja praksa odločanja Komisije namreč ne šteje za pravni okvir za globe na področju konkurence. ( 67 )

102. Kar zadeva posebej primer Almamet, ki so ga navedle pritožnice, so bile za položaj tega podjetja značilne posebnosti, ki za skupino Pilkington – vsekakor glede na podatke, ki jih imata na voljo sodišči Unije – ne veljajo v enaki meri. ( 68 )

103. Zato je treba očitek kršitve pravnih zahtev načela enakega obravnavanja zavrniti kot neutemeljen.

b) Pravne zahteve načela sorazmernosti

104. Kar zadeva še načelo sorazmernosti, ki v skladu s členom 49(3) Listine uživa status temeljne pravice, ( 69 ) je treba tudi to, kot je znano, upoštevati pri naložitvi glob za kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih. ( 70 )

105. Pritožnice Splošnemu sodišču tu nazadnje očitajo, da je zanemarilo pravne zahteve po sorazmernosti z vidika razmerja med globo, ki jo naloži Komisija, in celotnim prometom skupine Pilkington.

106. Načeloma že omenjena ( 71 ) zakonska 10‑odstotna zgornja meja iz člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 zagotavlja, da so globe, ki jih Komisija naloži udeležencem kartela, v ustreznem razmerju z njihovo vsakokratno zmožnostjo plačila in da se ne naložijo previsoke in nesorazmerne globe. ( 72 ) Če se ta zgornja meja upošteva, obstaja domneva, da globa zmožnost plačila zadevnega podjetja ne obremenjuje nesorazmerno.

107. Iz okoliščine, da globa pomeni – morda celo pomembno – finančno obremenitev za zadevno podjetje in pripelje do začasne oslabitve njegove finančne moči, nikakor ni mogoče sklepati, da je globa nesorazmerno visoka. Nasprotno, kazen, ki se naloži podjetju v obliki globe, naj bi bila občutna, zato da ima lahko poseben in splošen odvračilni učinek (glej v zvezi s tem točko 4 Smernic iz leta 2006). Ta cilj ne bi bil dosežen, če bi podjetje lahko naloženo kazen plačalo tako rekoč „iz blagajne“.

108. Če bi se pričakovana oslabitev finančne moči zadevnega podjetja zaradi globe zaradi kršitve predpisov o omejevalnih sporazumih kljub temu štela za razlog, da se ta kazen zniža, bi to imelo na splošno nesmiselno posledico, da bi bilo navedeno podjetje nagrajeno z neupravičeno finančno prednostjo za strojeno težko kršitev predpisov o konkurenci. ( 73 ) Če bi pri določenem podjetju nepričakovano prišlo do težav s plačilom, proračunski predpisi Unije določajo, kot je bilo že navedeno, ( 74 ) ustrezne rešitve.

109. Glede na zgoraj navedeno je treba očitek kršitve pravnih zahtev načela sorazmernosti prav tako kot že očitek, ki se nanaša na načelo enakega obravnavanja, zavrniti kot neutemeljen.

2. Izvajanje neomejene pristojnosti Splošnega sodišča (drugi del tretjega pritožbenega razloga)

110. Nazadnje pritožnice v okviru tega tretjega pritožbenega razloga navajajo, da Splošno sodišče svojega pooblastila za preizkus neomejene pristojnosti v skladu s členom 261 PDEU v povezavi s členom 31 Uredbe št. 1/2003 ni uporabilo s potrebno intenzivnostjo.

111. Kamen spotike so tu predvsem navedbe v točkah 442 in 443 izpodbijane sodbe, v katerih Splošno sodišče lahko zniža globe, ki jih je naložila Komisija, zaradi njihovih negativnih finančnih posledic za zadevno podjetje samo „v izrednih okoliščinah“, „če to upravičuje nadrejen interes“. ( 75 ) Po mnenju pritožnic se je Splošno sodišče s to izjavo protipravno omejilo na „površno uporabo“ svoje neomejene pristojnosti. ( 76 )

112. Sodišče preizkuša izvajanje neomejene pristojnosti Splošnega sodišča samo glede očitnih napak. ( 77 ) Da je prišlo do takih napak, se domneva, prvič, če Splošno sodišče ne upošteva obsega svojih pristojnosti na podlagi člena 261 PDEU, ( 78 ) drugič, če se ni izčrpno ukvarjalo z vsemi upoštevnimi vidiki, ( 79 ) in tretjič, če ni uporabilo ustreznih pravnih meril, ( 80 ) tudi glede na načeli enakega obravnavanja ( 81 ) in sorazmernosti ( 82 ).

113. Očitek, da je Splošno sodišče površno uporabilo „pleine jurisdiction“, ki ga tu navajajo pritožnice, spada v prvo od navedenih kategorij: nazadnje se Splošnemu sodišču očita, da ni upoštevalo obsega svojih pristojnosti v skladu s členom 261 PDEU. ( 83 )

114. Ta pooblastila imajo dejansko širok domet: v skladu s členom 261 PDEU je Splošno sodišče polega nadzora nad zakonitostjo globe zaradi kršitve predpisov o omejevalnih sporazumih, ki jo je naložila Komisija, pristojno, da s svojo presojo nadomesti presojo Komisije v zvezi z določitvijo zneska te globe. ( 84 ) Torej sme globo tudi zgolj iz premislekov o primernosti odpraviti, znižati ali zvišati, ne da bi moralo najprej razglasiti izpodbijano odločbo za nično. ( 85 ) Izvajanje neomejene pristojnosti torej ne pomeni nujno ugotovitve napačne uporabe prava.

115. Splošno sodišče se je te možnosti, ki jo ima na voljo v okviru člena 261 PDEU, v obravnavanem primeru povsem zavedalo. ( 86 ) Splošno sodišče ni nikakor izhajalo iz tega, da sme samo v izrednih okoliščinah znižati globo, ki jo je naložila Komisija. Nasprotno, domnevalo je, da bi bilo tako znižanje posebej zaradi zatrjevane oslabitve finančne moči zadevnega podjetja primerno samo v izrednih okoliščinah.

116. Drugače povedano, Splošno sodišče je v tem primeru gotovo obravnavalo trditev skupine Pilkington v zvezi s poslabšanjem njegove finančne moči, vključno s študijo svetovalnega podjetja, ki jo je predložila skupina Pilkington. Proti znižanju globe pa se je odločilo zgolj iz premislekov primernosti, in ne iz – napačno razumljenih – pravnih premislekov. To je še posebej očitno, če se upošteva ozadje, glede na katero Splošno sodišče navaja ugotovitve glede „izrednih okoliščin“: Splošno sodišče je vodila skrb, da bi bila lahko prizadeta učinkovitost politike Unije o konkurenci, če globe zaradi kršitev predpisov o omejevalnih sporazumih ne bi močno prizadele zadevnih podjetij. ( 87 )

117. Tej ugotovitvi, kot je bilo že zgoraj navedeno, ( 88 ) s pravnega vidika ni mogoče oporekati. Tudi sicer je v skladu s politiko Unije o konkurenci, ki jo je Komisija opredelila v svojih Smernicah iz leta 2006. ( 89 ) Take smernice naj za sodišče sicer ne bi bile zavezujoče, vendar se lahko sodišča Unije kljub temu zgledujejo po njih, ko izvajajo neomejeno pristojnost. ( 90 )

118. Glede na navedeno je torej Splošno sodišče pravilno upoštevalo svojo neomejeno pristojnost. Bolj poglobljena presoja globe z vidika njene sorazmernosti načeloma ni v pristojnosti Sodišča kot pritožbenega sodišča. Sodišče lahko poseže samo zelo izjemoma, in sicer, če „višina sankcije ni le neprimerna, ampak tudi tako pretirana, da ni sorazmerna“. ( 91 ) V obravnavanem primeru pa ne obstajajo nobeni indici za tovrstno grobo in očitno nesorazmerje med kršitvijo in kaznijo, zaradi katere bi bil potreben popravek Sodišča.

119. Zato je tudi zadnji del tretjega pritožbenega razloga obsojen na neuspeh. Zato celotni tretji pritožbeni razlog ni utemeljen.

D – Povzetek

120. Ker nobena od pritožnic z navedenimi pritožbenimi razlogi ne more uspeti, je treba pritožbo v celoti zavrniti.

VI – Stroški

121. V skladu s členom 184(2) Poslovnika Sodišče odloči o stroških, če pritožbo zavrne.

122. Iz člena 138(1) in (2) v povezavi s členom 184(1) Poslovnika izhaja, da se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki; če je neuspelih strank več, Sodišče odloči o porazdelitvi stroškov. Ker je Komisija to predlagala, pritožnice pa s predlogi niso uspele, se jim naloži plačilo stroškov. Ker so pritožbo vložile skupaj, nosijo stroške solidarno.

VII – Predlog

123. Glede na zgornje premisleke Sodišču predlagam, naj odloči tako: 1. Pritožba se zavrne. 2 Pritožnice solidarno nosijo stroške postopka.

( 1 ) Jezik izvirnika: nemščina.

( 2 ) Odločba Komisije z dne 12. novembra 2008 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in člena 53 Sporazuma EGS, C(2008) 6815 final (zadeva COMP/39.125 – Avtomobilsko steklo, povzeta v UL 2009, C 173, str. 13); popravljena s Sklepom C(2009) 863 final z dne 11. februarja 2009 in s Sklepom C(2013) 1119 final z dne 28. februarja 2013.

( 3 ) Sodba Pilkington Group in drugi/Komisija (T‑72/09, EU:T:2014:1094).

( 4 ) Zadeva AGC Glass Europe in drugi/Komisija (C‑517/15 P, UL 2015, C 398, str. 20).

( 5 ) Odločilen je zgolj pravni položaj pred začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe, saj je bila sporna odločba izdana pred 1. decembrom 2009.

( 6 ) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 [ES] in 82 [ES] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205), v nadaljevanju: Uredba št. 1/2003.

( 7 ) Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2), v nadaljevanju: Smernice iz leta 2006.

( 8 ) V nadaljevanju okrajšano tudi EUR.

( 9 ) To odločitev o stroških je Splošno sodišče utemeljilo z okoliščino, da je Komisija sklep o spremembi z dne 28. februarja 2013 izdala šele med prvostopenjskim sodnim postopkom (glej točko 15 in opombo 2 zgoraj), s katerim je popravila napaki v zvezi z izračunom globe (točki 448 in 449 izpodbijane sodbe).

( 10 ) Sodbe Team Relocations in drugi/Komisija (C‑444/11 P, EU:C:2013:464, točka 76), Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točki 57 in 59), Dole Food in Dole Fresh Fruit Europe/Komisija (C‑286/13 P, EU:C:2015:184, točki 148 in 149), LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točki 53 in 55), InnoLux/Komisija (C‑231/14 P, EU:C:2015:451, točka 50), AC-Treuhand/Komisija (C‑194/14 P, EU:C:2015:717, točka 64) in Toshiba Corporation/Komisija (C‑373/14 P, EU:C:2016:26, točka 85).

( 11 ) Sodbe Team Relocations in drugi/Komisija (C‑444/11 P, EU:C:2013:464, točka 77), Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točka 58), LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točka 54) in InnoLux/Komisija (C‑231/14 P, EU:C:2015:451, točka 62).

( 12 ) Sodbe Team Relocations in drugi/Komisija (C‑444/11 P, EU:C:2013:464, točka 76), Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točka 57), Dole Food in Dole Fresh Fruit Europe/Komisija (C‑286/13 P, EU:C:2015:184, točka 148) in LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točka 53).

( 13 ) V tem smislu sodba LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točka 57).

( 14 ) Sodbe Team Relocations in drugi/Komisija (C‑444/11 P, EU:C:2013:464, točka 76), Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točka 57), Dole Food in Dole Fresh Fruit Europe/Komisija (C‑286/13 P, EU:C:2015:184, točka 148), LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točka 53) in InnoLux/Komisija (C‑231/14 P, EU:C:2015:451, točka 55).

( 15 ) V tem smislu sodba LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točka 57), v kateri je Sodišče je ugotovilo, da se točka 13 Smernic iz leta 2006 „nanaša na prodaje, ki so bile opravljene na upoštevnem trgu, na kateri je vplivala kršitev“.

( 16 ) Glej v zvezi s tem ponovno točko 26 teh sklepnih predlogov skupaj z opombo 10.

( 17 ) Sodbe Team Relocations in drugi/Komisija (C‑444/11 P, EU:C:2013:464, točka 77), Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točka 58), LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točka 54) in InnoLux/Komisija (C‑231/14 P, EU:C:2015:451, točka 62).

( 18 ) Točki 224 in 226 izpodbijane sodbe.

( 19 ) Tudi omejevalni sporazumi, ki jih udeležena podjetja nazadnje niso izvedla ali ki na trgu niso dosegli želenega učinka, so in ostanejo kršitve predpisov o konkurenci, ki jih organi za varstvo konkurence lahko sankcionirajo in naj bi jih sankcionirali.

( 20 ) V zvezi z odločilno naravo merila izkrivljanja konkurence glej tudi sodbi LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točka 63) in InnoLux/Komisija (C‑231/14 P, EU:C:2015:451, točka 61).

( 21 ) Sodbe Team Relocations in drugi/Komisija (C‑444/11 P, EU:C:2013:464, točka 77), Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točka 58) in LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točka 54).

( 22 ) Glej v zvezi s tem ponovno sodbo LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točka 57), ki se sklicuje na „prodaje, ki so bile opravljene na upoštevnem trgu, na kateri je vplivala kršitev“.

( 23 ) Sodbe Team Relocations in drugi/Komisija (C‑444/11 P, EU:C:2013:464, točke od 75 do 78), Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točke od 57 do 59), Dole Food in Dole Fresh Fruit Europe/Komisija (C‑286/13 P, EU:C:2015:184, točki 148 in 149), LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točke od 53 do 58 in 64) in InnoLux/Komisija (C‑231/14 P, EU:C:2015:451, točka 51).

( 24 ) V nadaljevanju okrajšano tudi GBP.

( 25 ) UL 2008, C 290, str. 6.

( 26 ) Tudi prvotno določen znesek 370 milijonov EUR ostaja – čeprav komaj – pod 10‑odstotno zgornjo mejo, če se uporabi povprečni menjalni tečaj.

( 27 ) Sodba Dansk Rørindustri in drugi/Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točka 282).

( 28 ) Sodbe Musique diffusion française in drugi/Komisija (od 100/80 do 103/80, EU:C:1983:158, točki 119 in 121), Dansk Rørindustri in drugi/Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točki 280 in 281), Britannia Alloys & Chemicals/Komisija (C‑76/06 P, EU:C:2007:326, točka. 24) in YKK in drugi/Komisija (C‑408/12 P, EU:C:2014:2153, točka 63).

( 29 ) Sodba YKK in drugi/Komisija (C‑408/12 P, EU:C:2014:2153, točka 63).

( 30 ) Člen 14 Uredbe št. 1/2003.

( 31 ) Odločbe Komisije o globi v skladu s členom 23(2) Uredbe št. 1/2003 se izdajo v skladu z načelom kolegijskega odločanja (glej člen 1 Poslovnika Komisije in člen 17(6)(b) PDEU in člen 250 PDEU).

( 32 ) V tem smislu tudi sodba YKK in drugi/Komisija (C‑408/12 P, EU:C:2014:2153, točka 64, prvi stavek).

( 33 ) Vprašanje, po katerem menjalnem tečaju se vključi promet posameznih družb skupine v izračun celotnega prometa te skupine – po povprečnem tečaju zadevnega poslovnega leta ali po tečaju, ki je veljal na določen presečni dan – ni predmet tega postopka in ga nobena od obeh strank nikakor ni izpostavila. Zato niti jaz ne bom obravnavala tega vprašanja v teh sklepnih predlogih.

( 34 ) Točka 415 izpodbijane sodbe.

( 35 ) Sodbe Enso Española/Komisija (C‑282/98 P, EU:C:2000:628, točka 59), Sarrió/Komisija (C‑291/98 P, EU:C:2000:631, točka 89) in Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi/Komisija (C‑238/99 P, C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, od C‑250/99 P do C‑252/99 P in C‑254/99 P, EU:C:2002:582, točka 606).

( 36 ) Glej v zvezi s tem točko 48 teh sklepnih predlogov skupaj z opombo 28.

( 37 ) Še posebej jasno to izhaja iz sodbe Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi/Komisija (C‑238/99 P, C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, od C‑250/99 P do C‑252/99 P in C‑254/99 P, EU:C:2002:582, točka 605).

( 38 ) Sodba Sarrió/Komisija (T‑334/94, EU:T:1998:97, točka 403).

( 39 ) V tem smislu tudi sodba Musique diffusion française in drugi/Komisija (od 100/80 do 103/80, EU:C:1983:158, točka 135).

( 40 ) Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, str. 1).

( 41 ) V tem smislu sodbe Enso Española/Komisija (C‑282/98 P, EU:C:2000:628, točka 59), Sarrió/Komisija (C‑291/98 P, EU:C:2000:631, točka 89) in Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi/Komisija (C‑238/99 P, C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, od C‑250/99 P do C‑252/99 P in C‑254/99 P, EU:C:2002:582, točka 604).

( 42 ) Glej v zvezi s tem točko 73 teh sklepnih predlogov.

( 43 ) Sodbi Akzo Nobel Chemicals in Akcros Chemicals/Komisija (C‑550/07 P, EU:C:2010:512, točka 54) in Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točka 51); v tem smislu tudi sodba Ruckdeschel in drugi (117/76 in 16/77, EU:C:1977:160, točka 7).

( 44 ) Sodbe Arcelor Atlantique et Lorraine in drugi (C‑127/07, EU:C:2008:728, točka 23), Akzo Nobel Chemicals in Akcros Chemicals/Komisija (C‑550/07 P, EU:C:2010:512, točka 55), Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točka 51) ter P in S (C‑579/13, EU:C:2015:369, točka 41).

( 45 ) Sodba Dansk Rørindustri in drugi/Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točka 281).

( 46 ) V tem smislu sodbe Enso Española/Komisija (C‑282/98 P, EU:C:2000:628, točka 59), Sarrió/Komisija (C‑291/98 P, EU:C:2000:631, točka 89) in Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi/Komisija (C‑238/99 P, C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, od C‑250/99 P do C‑252/99 P in C‑254/99 P, EU:C:2002:582, točka 604).

( 47 ) Sodbe Akzo Nobel Chemicals in Akcros Chemicals/Komisija (C‑550/07 P, EU:C:2010:512, točka 100) in Ålands Vindkraft (C‑573/12, EU:C:2014:2037, točka 127); glej tudi sodbi Van Es Douane Agenten (C‑143/93, EU:C:1996:45, točka 27) in Association nationale d’assistance aux frontières pour les étrangers (C‑606/10, EU:C:2012:348, točka 76).

( 48 ) Sodbe ArcelorMittal Luxembourg/Komisija in Komisija/ArcelorMittal Luxembourg in drugi (C‑201/09 P in C‑216/09 P, EU:C:2011:190, točka 68), ThyssenKrupp Nirosta/Komisija (C‑352/09 P, EU:C:2011:191, točka 81) in Ålands Vindkraft (C‑573/12, EU:C:2014:2037, točka 128).

( 49 ) Sodbe Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točka 55), LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točka 51) in InnoLux/Komisija (C‑231/14 P, EU:C:2015:451, točka 48).

( 50 ) Točka 420 izpodbijane sodbe.

( 51 ) Glej zgoraj, točka 70 teh sklepnih predlogov.

( 52 ) Sodba Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi/Komisija (C‑238/99 P, C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, od C‑250/99 P do C‑252/99 P in C‑254/99 P, EU:C:2002:582, točka 604).

( 53 ) Sodbe Enso Española/Komisija (C‑282/98 P, EU:C:2000:628, točka 59), Sarrió/Komisija (C‑291/98 P, EU:C:2000:631, točka 89) in Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi/Komisija (C‑238/99 P, C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, od C‑250/99 P do C‑252/99 P in C‑254/99 P, EU:C:2002:582, točka 604).

( 54 ) Točka 421 v povezavi s točkama 415 in 416 izpodbijane sodbe.

( 55 ) Sodba Galp Energía España in drugi/Komisija (C‑603/13 P, EU:C:2016:38, točka 72).

( 56 ) Sodbe Francija/Komisija (15/76 in 16/76, EU:C:1979:29, točka 7), Crispoltoni in drugi (C‑133/93, C‑300/93 in C‑362/93, EU:C:1994:364, točka 43), IECC/Komisija (C‑449/98 P, EU:C:2001:275, točka 87) in Schindler Holding in drugi/Komisija (C‑501/11 P, EU:C:2013:522, točka 31).

( 57 ) Točka 397 izpodbijane sodbe.

( 58 ) Sodba Dansk Rørindustri in drugi/Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točka 312).

( 59 ) Člen 51(1), prvi stavek, Listine o temeljnih pravicah; glej še deklaratorno opozorilo v uvodni izjavi 37 Uredbe št. 1/2003, da je treba to uredbo razlagati in uporabljati ob upoštevanju pravic in načel, določenih v Listini.

( 60 ) V tem smislu sodbe Dansk Rørindustri in drugi/Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točki 304 in 319), Alliance One International in Standard Commercial Tobacco/Komisija (C‑628/10 P in C‑14/11 P, EU:C:2012:479, točka 58) in Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točka 62).

( 61 ) Glej v zvezi s tem točki 63 in 64 teh sklepnih predlogov.

( 62 ) V tem smislu sodba Alliance One International in Standard Commercial Tobacco/Komisija (C‑628/10 P in C‑14/11 P, EU:C:2012:479, točka 58), v skladu s katero se pri določitvi višine globe podjetij, ki so sodelovala pri sporazumu ali usklajenem ravnanju v nasprotju s členom 81(1) ES, ne sme obravnavati različno z uporabo različnih metod izračunavanja.

( 63 ) Glej v zvezi s tem moje sklepne predloge v združenih zadevah Alliance One International in Standard Commercial Tobacco/Komisija (C‑628/10 P in C‑14/11 P, EU:C:2012:11, točka 57).

( 64 ) Sodba Putters International/Komisija (T‑211/08, EU:T:2011:289, točka 74).

( 65 ) V tem smislu sodba Putters International/Komisija (T‑211/08, EU:T:2011:289, točka 75); glej poleg tega Resolucijo Evropskega parlamenta z dne 10. marca 2015 o letnem poročilu Komisije o politiki konkurence EU 2013 (Resolucija Parlamenta P8_TA(2015)0051, točka 29).

( 66 ) Glej sodbe sodbe Dansk Rørindustri in drugi/Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točka 177), Dole Food in Dole Fresh Fruit Europe/Komisija (C‑286/13 P, EU:C:2015:184, točka 58) in Toshiba Corporation/Komisija (C‑373/14 P, EU:C:2016:26, točki 40 in 41).

( 67 ) Sodbe JCB Service/Komisija (C‑167/04 P, EU:C:2006:594), Telefónica in Telefónica de España/Komisija (C‑295/12 P, EU:C:2014:2062, točka 189) in LG Display in LG Display Taiwan/Komisija (C‑227/14 P, EU:C:2015:258, točka 67).

( 68 ) Kot je Splošno sodišče poudarilo v sodbi Novácke chemické závody/Komisija (T‑352/09, EU:T:2012:673, točka 139), je bilo za položaj podjetja Almamet zlasti značilno, da je „trg[ovalo] z materiali večje vrednosti z manjšimi dobički“.

( 69 ) Glej k temu moje sklepne predloge v zadevi Schindler Holding in drugi/Komisija (C‑501/11 P, EU:C:2013:248, točka 222).

( 70 ) Sodbi Dansk Rørindustri in drugi/Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točka 319) in Aalborg Portland in drugi/Komisija (C‑204/00 P, C‑205/00 P, C‑211/00 P, C‑213/00 P, C‑217/00 P in C‑219/00 P, EU:C:2004:6, točka 365).

( 71 ) Glej v zvezi s tem moje zgornje navedbe v zvezi z drugim pritožbenim razlogom, zlasti točko 47 teh sklepnih predlogov.

( 72 ) Sodbe Musique diffusion française in drugi/Komisija (od 100/80 do 103/80, EU:C:1983:158, točki 119 in 121), Dansk Rørindustri in drugi/Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točki 280 in 281), Britannia Alloys & Chemicals/Komisija (C‑76/06 P, EU:C:2007:326, točka. 24) in YKK in drugi/Komisija (C‑408/12 P, EU:C:2014:2153, točka 63).

( 73 ) V tem smislu sodbe Dansk Rørindustri in drugi/Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točka 327), SGL Carbon/Komisija (C‑308/04 P, EU:C:2006:433, točka 105) in KME Germany in drugi/Komisija (C‑389/10 P, EU:C:2011:816, točka 103); v enakem smislu že sodba IAZ International Belgium in drugi/Komisija (od 96/82 do 102/82, 104/82, 105/82, 108/82 in 110/82, EU:C:1983:310, točki 54 in 55).

( 74 ) Glej zgoraj, točka 59 teh sklepnih predlogov.

( 75 ) Točka 442 izpodbijane sodbe.

( 76 ) V postopkovnem jeziku: „a‘light touch’ review“.

( 77 ) Sodba Aalborg Portland in drugi/Komisija (C‑204/00 P, C‑205/00 P, C‑211/00 P, C‑213/00 P, C‑217/00 P in C‑219/00 P, EU:C:2004:6, točka 365).

( 78 ) Glej v zvezi s tem moje sklepne predloge v zadevah Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied/Komisija (C‑105/04 P, EU:C:2005:751, točka 137) in Schindler Holding in drugi/Komisija (C‑501/11 P, EU:C:2013:248, točka 190); v enakem smislu sodbi Schindler Holding in drugi/Komisija (C‑501/11 P, EU:C:2013:522, točki 155 in 156) in Kone in drugi/Komisija (C‑510/11 P, EU:C:2013:696, točki 40 in 42).

( 79 ) Sodbe Baustahlgewebe/Komisija (C‑185/95 P, EU:C:1998:608, točka 128), Dansk Rørindustri in drugi/Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točki 244 in 303) in Papierfabrik August Koehler in drugi/Komisija (C‑322/07 P, C‑327/07 P in C‑338/07 P, EU:C:2009:500, točka 125).

( 80 ) Sodbe Baustahlgewebe/Komisija (C‑185/95 P, EU:C:1998:608, točka 128), Dansk Rørindustri in drugi/Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, od C‑205/02 P do C‑208/02 P in C‑213/02 P, EU:C:2005:408, točki 244 in 303) in Papierfabrik August Koehler in drugi/Komisija (C‑322/07 P, C‑327/07 P in C‑338/07 P, EU:C:2009:500, točka 125).

( 81 ) Sodbe Weig/Komisija (C‑280/98 P, EU:C:2000:627, točki 63 in 68), Sarrió/Komisija (C‑291/98 P, EU:C:2000:631, točki 97 in 99) in Alliance One International in Standard Commercial Tobacco/Komisija (C‑628/10 P in C‑14/11 P, EU:C:2012:479, točka 58).

( 82 ) Sodbi E.ON Energie/Komisija (C‑89/11 P, EU:C:2012:738, točka 126) in Schindler Holding in drugi/Komisija (C‑501/11 P, EU:C:2013:522, točka 165).

( 83 ) S pravnimi zahtevami, ki izhajajo iz načel enakega obravnavanja in sorazmernosti sem se ukvarjala že v prvem delu tretjega pritožbenega razloga (glej zgoraj, točke od 91 do 109 teh sklepnih predlogov).

( 84 ) Sodbe Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi/Komisija (C‑238/99 P, C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, od C‑250/99 P do C‑252/99 P in C‑254/99 P, EU:C:2002:582, točka 692), KME Germany in drugi/Komisija (C‑389/10 P, EU:C:2011:816, točka 130), AC-Treuhand/Komisija (C‑194/14 P, EU:C:2015:717, točka 74) in Galp Energía España in drugi/Komisija (C‑603/13 P, EU:C:2016:38, točka 75).

( 85 ) Sodbi Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi/Komisija (C‑238/99 P, C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, od C‑250/99 P do C‑252/99 P in C‑254/99 P, EU:C:2002:582, točka 692) in Prym in Prym Consumer/Komisija (C‑534/07 P, EU:C:2009:505, točka 86).

( 86 ) Glej zlasti točke 431, 432 in 434 izpodbijane sodbe.

( 87 ) Točka 441 izpodbijane sodbe.

( 88 ) Glej zgoraj, točke od 106 do 108 teh sklepnih predlogov.

( 89 ) Glej zlasti točko 35 Smernice iz leta 2006: „V izjemnih primerih lahko Komisija na zahtevo podjetja v posebnih socialnih in ekonomskih okoliščinah upošteva njegovo nezmožnost plačila. Na podlagi tega pa ne bo odobrila nobenega zmanjšanja globe samo zaradi ugotovitve, da je podjetje v neugodnem ali slabem finančnem stanju. Zmanjšanje se lahko odobri samo na podlagi objektivnih dokazov, da bi naložitev globe pod pogoji, določenimi v teh smernicah, nepopravljivo ogrozila gospodarsko sposobnost preživetja zadevnega podjetja in povzročila, da bi njegova sredstva izgubila vso svojo vrednost.“

( 90 ) Sodbi Komisija/Verhuizingen Coppens (C‑441/11 P, EU:C:2012:778, točka 80) in Galp Energía España in drugi/Komisija (C‑603/13 P, EU:C:2016:38, točka 90).

( 91 ) Sodbe E.ON Energie/Komisija (C‑89/11 P, EU:C:2012:738, točki 125 in 126), Schindler Holding in drugi/Komisija (C‑501/11 P, EU:C:2013:522, točki 164 in 165) in Telefónica in Telefónica de España/Komisija (C‑295/12 P, EU:C:2014:2062, točka 205).