ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
I ‑ 6763Zadeva C-14/05
Anagram International Inc.
proti
Inspecteur van de Belastingdienst – Douanedistrict Rotterdam
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,  
ki ga je vložilo Gerechtshof te Amsterdam)
„Skupna carinska tarifa – Kombinirana nomenklatura – 
Tarifna uvrstitev – Baloni, polnjeni s plinom“
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 13. julija 2006   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I ‑ 6765
Povzetek sodbe
Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Podštevilka 9503 90 32 (nemehanske igrače iz 
plastičnih materialov)
(Uredba Komisije št. 442/2000)
I ‑ 6764POVZETEK – ZADEVA C‑14/05
Podštevilko 9503 90 32 KN (nemehanske 
igrače iz plastičnih materialov) kombini ‑
rane nomenklature skupne carinske tarife, 
kot izhaja iz Uredbe št.  1832/2002, s katero 
se spreminja Priloga I k Uredbi št. 2658/87 
o tarifni in statistični nomenklaturi ter 
skupni carinski tarifi, je treba razlagati tako, 
da zajema balone, polnjene s plinom, ki so 
narejeni iz aluminizirane, lepljene plastične 
folije, plastična folija pa tvori zunanjost 
balona, kot so tisti, opisani v točki 3 pregle ‑
dnice, ki je v Prilogi k Uredbi št. 442/2000 o 
uvrstitvi določenega blaga v kombinirano 
nomenklaturo.Uvrstitev, ki jo je Komisija določila v 
omenjeni uredbi, se po analogiji uporablja 
za balone, ki imajo enako sestavo, vendar 
katerih plastična folija tvori notranjost 
balona.
(Glej točke 16, 28, 33, 35 ter točki 1 in 2 
izreka.)
I ‑ 5161Zadeva C-196/05
Sachsenmilch AG
proti
Oberfinanzdirektion Nürnberg
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,  
ki ga je vložilo Finanzgericht München)
„Skupna carinska tarifa – Tarifna uvrstitev – Kombinirana 
nomenklatura – Tarifna podštevilka 040610 (sveži sir) – Priloga I k 
Uredbi (EGS) št. 2658/87, spremenjena z Uredbo (ES) št. 1832/2002 – 
Tarifna uvrstitev sira mozzarella v blokih za pico, ki je bil po 
proizvodnji en teden do dva skladiščen pri nizki temperaturi“
Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 8. junija 2006   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  I ‑ 5163
Povzetek sodbe
 1.  Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje
  (člen 234 ES)
I ‑ 5162POVZETEK — ZADEVA C‑196/05
 2.  Skupna carinska tarifa – Tarifne številke – Sir mozzarella v blokih za pico, ki je 
bil od enega tedna do dveh skladiščen pri nizki temperaturi – Uvrstitev v tarifno 
podštevilko 040610 kombinirane nomenklature
 1.  Vloga Sodišča  – kadar mu je predložen 
predlog za sprejetje predhodne odločbe 
glede carinske uvrstitve  – je bolj ta, da 
nacionalnemu sodišču pojasni merila, ki 
mu bodo omogočila, da zadevno blago 
pravilno uvrsti v kombinirano nomen ‑
klaturo, kot pa ta, da bi uvrstitev opra ‑
vilo samo  – še zlasti zato, ker ni nujno, 
da ima za to na voljo vse potrebne 
podatke. Nacionalno sodišče je očitno 
v vsakem primeru primernejše za 
izvedbo uvrstitve.
  (Glej točko 19.) 2.  Podštevilko 040610 kombinirane 
nomenklature iz Priloge I k Uredbi 
št. 2658/87 o tarifni in statistični nomen ‑
klaturi ter skupni carinski tarifi, kakor je 
bila spremenjena z Uredbo št. 1832/2002, 
je treba razlagati tako, da velja za mozza ‑
rello v blokih za pico, ki je bila po proi ‑
zvodnji en teden do dva skladiščena pri 
temperaturi med 2 in 4° C, razen če to 
skladiščenje zadošča za to, da mozzarella 
prestane proces spreminjanja, v katerem 
pridobi eno ali več novih objektivnih 
značilnosti in lastnosti, med drugim 
glede sestave, videza in okusa. Predlo ‑
žitveno sodišče ugotovi, ali so ti pogoji 
izpolnjeni.
  (Glej točko 37 in izrek.)
Razglasitev delne ničnosti Uredbe Sveta (ES) št. 2287/2003 z dne 19. decembra 2003 o določitvi ribolovnih možnosti za leto 2004 in s tem povezanih pogojev za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki se uporabljajo v vodah Skupnosti in za plovila Skupnosti v vodah, kjer so potrebne omejitve ulova (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 4, zvezek 6, str. 109), ker glede na interese Španije niso bile dodeljene nove ribolovne možnosti za Severno in Baltsko morje, in to kljub končanemu prehodnemu obdobju – Diskriminacija – Izvajanje člena 20(2) Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 4, zvezek 5, str. 460).
Neizpolnitev obveznosti države – Člena 39 ES in 7 Uredbe Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti (UL L 257, str. 2) – Dostop do španske javne službe – Obveznost priznavanja storitev, ki so jih državljani Skupnosti opravili v javni upravi druge države članice
Keywords

Summary



Keywords

Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Gospodarske dejavnosti v smislu člena 4(1) in (2) Šeste direktive

(Direktiva Sveta 77/388, člen 4(1) in (2))

Summary

Člen 4(1) in (2) Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih je treba razlagati tako, da izdajanje takih dovoljenj, kot so dovoljenja za mobilne telekomunikacije tretje generacije, imenovane „UMTS“, s strani nacionalnega regulativnega organa, odgovornega za dodelitev frekvenc, na podlagi dražbe pravic uporabe telekomunikacijske opreme, ni gospodarska dejavnost v smislu te določbe in zato ne spada na področje uporabe te direktive.

Ta dejavnost se obravnava kot nujen prvi pogoj za dostop gospodarskih subjektov do trga mobilnih telekomunikacij in ne pomeni udeležbe pristojnih nacionalnih organov na navedenem trgu. Zgolj ti subjekti, imetniki dodeljenih pravic, namreč z delovanjem na obravnavanem trgu izkoriščajo zadevno premoženje z namenom trajnega doseganja dohodka.

Z izdajo takih dovoljenj zato pristojni nacionalni organ ne izkorišča premoženja, ki ga sestavljajo navedene pravice uporabe z namenom trajnega doseganja dohodka. Ta organ s postopkom izdaje izključno izvaja dejavnost nadzora in normiranja uporabe elektromagnetnega spektra, za kar je izrecno pooblaščen.

Poleg tega pa dejstvo, da je za izdajo zadevnih dovoljenj treba plačati dajatve, ne spreminja pravne narave te dejavnosti.

(Glej točke 36, 38, 39, 43 in izrek.)
Člena 22(1)(c) in (2) ter 36 Uredbe št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila spremenjena in posodobljena z Uredbo št. 118/97, je treba razlagati tako, da zavarovancu, ki mu je pristojni nosilec odobril odhod v drugo državo članico, da bo prejel zdravljenje, ki ustreza njegovemu zdravstvenemu stanju, ne dajeta pravice do povračila potnih stroškov, stroškov bivanja in prehrane, ki sta jih imela zavarovanec in oseba, ki ga je spremljala, na ozemlju te države članice od navedenega nosilca, z izjemo stroškov bivanja in prehrane zavarovanca v bolnišnici.

Prvič, obveznost, ki jo ima pristojni nosilec na podlagi člena 22(1)(c)(i) Uredbe št. 1408/71 glede dajatev v naravi, se namreč nanaša izključno na stroške bolnišnične narave, povezane z zdravstvenim varstvom, ki ga je bil zavarovanec deležen v državi članici začasnega bivališča, in sicer na stroške same zdravniške storitve ter stroške, neločljivo povezane z bivanjem in prehrano v bolnišnici. Ravno tako se pojem „denarna dajatev“ v smislu tega člena ne nanaša na povrnitev že nastalih stroškov, kot so dodatni stroški, to je potni stroški, stroški bivanja in prehrane, ki jih je zavarovanec in oseba, ki ga je spremljala, imel na ozemlju te države članice.

Drugič, člen 36 Uredbe št. 1408/71 se nanaša izključno na vprašanje povračila med nosilci in zavarovancem ne daje pravic.

Ta razlaga pa ne vpliva na rešitev, ki bi izhajala iz morebitne uporabe člena 49 ES, ki nasprotuje temu, da bi nacionalna ureditev izključila povrnitev dodatnih stroškov pacientu, ki mu je bil odobren odhod na bolnišnično zdravljenje v drugo državo članico, medtem ko ta zakonodaja določa povrnitev teh stroškov, če gre za zdravljenje v ustanovi, ki pripada zadevnemu nacionalnemu sistemu.

(Glej točke 28, 33, 36, 38 in 39 ter točko 1 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Prosto gibanje oseb – Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev

(členi 43 ES, 49 ES in 86 ES)

Summary

Členi 43 ES, 49 ES in 86 ES ter načela enakega obravnavanja, prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva in preglednosti ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji, ki skupnosti, ki je oseba javnega prava, omogoča neposredno oddajo javne službe družbi, ki je v celoti v njeni lasti, če skupnost, ki je oseba javnega prava, to družbo nadzoruje tako kot svoje službe in če ta družba opravlja pretežni del dejavnosti s skupnostjo, ki je njen lastnik.

(Glej točko 33 in izrek.)
Glede na to, da v Uredbi št. 1768/92 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila ni opredelitve pojma „učinkovina“ zdravila, je treba pomen in obseg tega izraza določiti ob upoštevanju splošnega konteksta, v katerem se uporablja, in v skladu z njegovim običajnim pomenom v vsakdanjem jeziku.

(Glej točko 17.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaje – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Oprostitve, predvidene v Šesti direktivi

(Direktiva Sveta 77/388, člen 13(C))

2. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaje – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Oprostitve, predvidene v Šesti direktivi

(Direktiva Sveta 77/388, člen 13(B)(b) in (C)(a))

Summary

1. Če države članice svojim davčnim zavezancem dovolijo pravico do izbire za obdavčitev, določeno v členu 13(C) Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih, lahko razlikujejo glede na vrsto transakcij ali kategorijo davčnih zavezancev pod pogojem, da spoštujejo splošne cilje in načela Šeste direktive, zlasti načelo davčne nevtralnosti in zahtevo po pravilni, preprosti in enotni uporabi predvidenih oprostitev.

(Glej točko 35 in točko 1 izreka.)

2. Predložitveno sodišče je tisto, ki mora določiti, ali nacionalno pravilo, ki s tem, da na splošno oprosti transakcije, ki jih opravijo nepridobitna športna društva, omejuje njihovo pravico do izbire za obdavčitev transakcij dajanja v najem in lizinga, prekorači pravico do proste presoje, ki je dana državam članicam, predvsem glede na načelo davčne nevtralnosti in zahtevo po pravilni, preprosti in enotni uporabi predvidenih oprostitev.

Ker namreč člen 13(C) Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih ne določa, pod katerimi pogoji in na kakšne načine je lahko pravica do izbire za obdavčitev transakcij dajanja v najem in lizing nepremičnin omejena, mora vsaka država članica v svojem nacionalnem pravu določiti obseg pravice do izbire in določiti pravila, v skladu s katerimi so nekateri davčni zavezanci upravičeni do te pravice. Vendar člen 13(C) Šeste direktive državam članicam ne podeljuje pravice, da oprostitve, določene v delu B člena 13, podredijo pogojem ali jih na kakor koli omejijo, temveč jim daje zgolj pravico, da dajo upravičencem do teh oprostitev v večji ali manjši meri možnost, da se sami odločijo za obdavčitev, če menijo, da je to v njihovem interesu.

(Glej točke 42, 43, 49 in točko 2 izreka.)
Keywords

Summary



Keywords

Mednarodni sporazumi – Pridružitveni sporazum med EGS in Turčijo – Pridružitveni svet, ustanovljen z Pridružitvenim sporazumom med EGS in Turčijo – Sklep št. 1/80 – Združitev družine – Družinski člani turškega delavca, ki je vključen v zakoniti trg dela države članice

(Sklep št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija, člena 7, drugi odstavek, in 14(1))

Summary

Polnoletni otrok turškega delavca migranta, ki je bil zakonito zaposlen v državi članici več kot tri leta in ki je uspešno končal poklicno usposabljanje v tej državi ter izpolnjuje pogoje, navedene v členu 7, drugi odstavek, Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija, izgubi pravico do prebivanja, ki je povezana s pravico sprejeti vsako ponujeno zaposlitev, ki jo navaja navedena določba, zgolj v primerih, ki jih določa člen 14(1) tega sklepa, in sicer zaradi javnega reda, javne varnosti in javnega zdravja, ali če zapusti ozemlje države članice gostiteljice za daljše obdobje in brez upravičenih razlogov.

(Glej točki 21, 29 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Vprašanja za predhodno odločanje – Predložitev Sodišču – Skladnost predložitvene odločbe s predpisi o organizaciji sodišč in sodnem postopku nacionalnega prava, vključno s tistimi, ki zadevajo mednarodno jurisdikcijo – Preizkus, za katerega Sodišče ni pristojno

(člen 234 ES; Konvencija z dne 27. septembra 1968)

2. Prosti pretok kapitala – Omejitve v zvezi s pridobitvijo nepremičnin – Ureditev z izjavo o pridobitvi nepremičnin – Retroaktivna ničnost posla v primeru prepozne predložitve izjave – Nedopustnost – Utemeljitev – Neobstoj – Kršitev načela sorazmernosti

(člen 56(1) ES)

Summary

1. V okviru postopka na podlagi člena 234 ES Sodišče ni tisto, ki mora preizkusiti, ali je bila predložitvena odločba izdana v skladu z nacionalnimi predpisi o organizaciji sodišč in sodnem postopku.

V pristojnosti Sodišča ni niti, da preizkusi, ali je predložitveno sodišče pri odločanju v postopku v glavni stvari upoštevalo predpise o jurisdikciji, ki jih navaja Konvencija z dne 27. septembra 1968 o jurisdikciji in izvrševanju odločb iz civilnih in gospodarskih zadev, razen če pogoji za uporabo navedenih predpisov niso sami predmet vprašanja za predhodno odločanje.

Sodišče je vezano na predložitveno odločbo, ki jo izda sodišče države članice, če ta ni bila razveljavljena na podlagi pravnega sredstva, ki ga morebiti določa nacionalno pravo.

(Glej točke od 30 do 32.)

2. Člen 56(1) ES nasprotuje uporabi nacionalne ureditve o pridobivanju stavbnih zemljišč, po kateri ima zgolj prepozna predložitev zahtevane izjave o pridobitvi za posledico retroaktivno ničnost zadevnega pravnega posla o pridobitvi nepremičnine.

Res je, da ureditev predhodne izjave, če je povezana z ustreznimi pravnimi možnostmi, dejansko lahko pomeni ukrep, ki je sorazmeren z zasledovanim ciljem splošnega interesa, in sicer z uvajanjem omejitev ureditve sekundarnih prebivališč na določenem geografskem območju z namenom prostorskega načrtovanja, ohranjati stalno populacijo in gospodarsko dejavnost, ki ni odvisna od turizma. Vendar pa retroaktivna ničnost pravnega posla o pridobitvi nepremičnine ni sorazmerna sankcija, ker se naloži avtomatično že samo zaradi zamude roka za predložitev zahtevane izjave, ne glede na razloge za zamudo pri predložitvi, in radikalno posega v voljo strank, ki se odraža v njunem dogovoru, ne da bi bila utemeljena s kršitvijo veljavnih materialnih določb, in tako ne more biti v skladu z zahtevami pravne varnosti, ki imajo na področju pridobivanja lastninske pravice na nepremičninah poseben pomen.

(Glej točke 46, od 52 do 56, 62 in izrek.)
Keywords

Summary



Keywords

1. Približevanje zakonodaj – Varstvo potrošnika v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov – Direktiva 85/577 – Pogoji uporabe – Pogodba, sklenjena v okviru prodaje od vrat do vrat – Posredovanje tretjega v imenu ali za račun prodajalca – Seznanjenost prodajalca s sklenitvijo pogodbe v takih razmerah – Dodaten pogoj – Nedopustnost

(Direktiva Sveta 85/577, člena 1 in 2)

2. Približevanje zakonodaj – Varstvo potrošnika v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov – Direktiva 85/577 – Posojilna pogodba za nakup nepremičnine – Odstop – Učinki – Obveznost takojšnjega vračila posojila skupaj z obrestmi – Dopustnost

(Direktiva Sveta 85/577, člena 4 in 5(2))

Summary

1. Člena 1 in 2 Direktive 85/577 za varstvo potrošnika v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov, je treba razlagati tako, da če tretji v imenu ali za račun prodajalca posreduje pri pogajanjih ali sklepanju pogodbe, uporaba direktive ne more biti pogojena s tem, da je prodajalec vedel ali bi bil moral vedeti, da je bila pogodba sklenjena v okviru prodaje od vrat do vrat iz člena 1 navedene direktive. Tak dodaten pogoj namreč nima nobene osnove v besedilu direktive in priznanje takega dodatnega pogoja bi bilo v nasprotju z njenim ciljem, ta pa je varovati potrošnika pred elementom presenečenja, ki je neločljivo povezan s prodajo od vrat do vrat.

(Glej točke 42, 43, 45 in točko 1 izreka.)

2. Direktiva 85/577 za varstvo potrošnika v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov, zlasti njen člen 5(2), v zvezi s posojilno pogodbo za nakup nepremičnine ne nasprotuje temu, da:

– mora potrošnik, ki je uveljavljal svojo pravico do odstopa v skladu s to direktivo, posojilodajalcu vrniti znesek posojila, čeprav je posojilo v skladu z uporabljeno metodo finančne naložbe namenjeno izključno financiranju nakupa nepremičnine in je izplačano neposredno prodajalcu te nepremičnine;

– se zahteva, da se znesek posojila vrne takoj;

– nacionalna zakonodaja določa obveznost, da mora potrošnik ob odstopu od kreditne pogodbe za nakup nepremičnine ne samo vrniti zneske, ki jih je prejel na podlagi te pogodbe, temveč posojilodajalcu izplačati obresti po tržni obrestni meri. Vendar v položaju, ko bi se potrošnik, če bi bila banka spoštovala obveznost poučitve tega o njegovi pravici do odstopa, lahko izognil izpostavljanju tveganjem, ki so neločljivo povezana z naložbami, kot so te, ki so predmet obravnave v postopku v glavni stvari, člen 4 direktive državam članicam nalaga, naj zagotovijo, da njihova zakonodaja varuje potrošnike, ki se niso mogli izogniti izpostavljanju takim tveganjem, in sicer s sprejetjem predpisov, ki jim omogočajo, da se izognejo položaju, ko bi morali nositi posledice uresničenja teh tveganj.

(Glej točko 49 in točko 2 izreka.)
Zadeva C-15/04 
Koppensteiner GmbH 
proti 
Bundesimmobiliengesellschaft mbH 
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, 
ki ga je vložilo Bundesvergabeamt) 
„Javna naročila - Direktiva 89/665/EGS - Revizijski postopek oddaje javnih 
naročil - Odločba o umiku javnega razpisa za oddajo javnega naročila po odprtju 
ponudb - Sodni nadzor - Obseg - Načelo učinkovitosti" 
Sklepni predlogi generalne pravobranilke C. Stix-Hackl, predstavljeni 
16. decembra 2004 I - 4857 
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 2. junija 2005 I - 4876 
Povzetek sodbe 
Približevanje zakonodaj - Revizijski postopki oddaje javnih naročil blaga in gradenj -
Direktiva 89/665 - Umik javnega razpisa za oddajo javnega naročila - Obveznost držav 
članic, da določijo postopek s pravnim sredstvom - Neobstoj takega postopka v nacionalnem 
I - 4855 
POVZETEK — ZADEVA C-15/04 
pravu - Nedopustnost - Neposredni učinek členov 1(1) in 2(1)(b) Direktive - Obveznosti 
nacionalnih sodišč 
(Direktiva Sveta 89/665, člena 1(1) in 2(1)(b)) 
Člena 1(1) in 2(1)(b) Direktive 89/665 o 
usklajevanju zakonov in drugih predpisov o 
uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih 
naročil za preskrbo in javnih naročil za 
gradnje zahtevata, da je odločba naročnika 
za umik razpisa za oddajo javnega naročila 
lahko predmet revizijskega postopka in da se 
v obravnavanem primeru lahko razveljavi z 
obrazložitvijo, da je kršila pravo Skupnosti na 
področju javnih naročil ali nacionalna pravi­
la, ki to pravo prenašajo. 
Zato, če ponudnik na podlagi nacionalnega 
prava, tudi kadar se to razlaga v skladu z 
zahtevami prava Skupnosti, ne more iz­
podbijati odločbe o umiku razpisa za oddajo 
javnega naročila, ker je v nasprotju s pravom 
Skupnosti, in iz tega razloga zahtevati njene razveljavitve, nacionalno pravo ne 
spoštuje zahtev iz členov 1(1) in 2(1) (b) 
Direktive 89/665. 
V teh okoliščinah pristojno sodišče ne sme 
uporabiti nacionalnih predpisov, ki ga ovirajo 
pri izpolnjevanju obveznosti, ki izhaja iz teh 
določb. 
Te so namreč brezpogojne in dovolj na­
tančne, da lahko vzpostavijo pravice v korist 
posameznikov, na katere se ti po potrebi 
lahko sklicujejo v zadevah proti naročnikom. 
(Glej točke 30, 31, 38, 39 in izrek.) 
I - 4856
Zadeva 0107/04 
Comité Andaluz de Agricultura Ecológica 
proti 
Administración General del Estado in 
Comité Aragonés de Agricultura Ecológica 
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, 
ki ga je vložilo Tribunal Supremo) 
„Skupnostna ureditev o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju 
tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil - Nacionalna zakonodaja, ki 
dovoljuje uporabo izraza ,bio' za proizvode, ki ne izvirajo iz ekološke pridelave" 
Sklepni predlogi generalne pravobranilke J. Kokott, predstavljeni 17. marca 2005 I - 7139 
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 14. julija 2005 I - 7149 
Povzetek sodbe 
Kmetijstvo - Skupna kmetijska politika - Ekološka pridelava kmetijskih proizvodov in 
označevanje tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in zivil - Uredba št 2092/91 -
I - 7137 
POVZETEK - ZADEVA C-107/04 
Označbe, ki se nanašajo na ta način pridelave - Uporaba teh označb in njihovih izpeljank za 
proizvode, ki niso pridelani na ta način - Uporaba izrazov „biológico" in „bio" v Španiji -
Dopustnost v različici, spremenjeni z Uredbo št. 1804/1999 - Nedopustnost v različici, 
spremenjeni z Uredbo št. 392/2004 
(Uredba Sveta št. 2092/91, kot je bila spremenjena z uredbama Sveta št. 1804/1999 in 
392/2004, člen 2) 
Člen 2 Uredbe št. 2092/91 o ekološki 
pridelavi kmetijskih proizvodov in označeva­
nju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvo­
dov in živil, kot je bila spremenjena z Uredbo 
št 1804/1999, da se vključi živinoreja, je 
treba razlagati tako, da ta ni prepovedoval, da 
imajo v Španiji proizvodi, ki ne izvirajo iz 
postopka ekološke pridelave, v etiketiranju, 
reklamnem gradivu ali poslovnih dokumen­
tih oznako „biológico" ali njeno predpono 
„bio". Isti člen 2, kot je bil spremenjen z Uredbo 
št. 392/2004, je treba razlagati tako, da odslej 
prepoveduje, da bi imeli v Španiji taki 
proizvodi v etiketiranju, reklamnem gradivu 
ali poslovnih dokumentih oznako „biológico" 
ali njeno predpono „bio". Slednja določba 
določa, da izrazi v različnih jezikovnih 
različicah iz tega člena nimajo izključne 
narave za države članice, ampak indikativno 
vrednost, ki vključuje tudi prevode v druge 
uradne jezike Skupnosti. 
(Glej točki 19 in 22 ter točki 1 in 2 izreka.) 
I - 7138
51

V teh okoliščinah, glede na zahtevo po hitrem in učinkovitem dajanju lastnih sredstev na voljo na eni strani in po pravilnem upoštevanju finančnih interesov držav članic na drugi strani, je treba člen 10 Uredbe št. 1150/2000 razlagati tako, da je treba zneske, ki so prejeti v primeru obročnih plačil carinskega dolga na podlagi sporazuma o poravnavi, kakršen je zadevni sporazum, šteti za izterjane v smislu navedene določbe in jih je zato treba knjižiti v dobro računa Komisije najpozneje prvi delovni dan po 19. dnevu drugega meseca, ki sledi mesecu, ko so bili zbrani.
1.

Italijanska republika s tem, da je retroaktivno uvedla takse, ki niso dovoljene dajatve za plačilo, ker so bile ob vpisih v register družb, za katere se odmerijo, že plačane takse, ki naj bi jih retroaktivne takse nadomestile, brez možnosti vračila za tiste, ki so bile že plačane, oziroma ker se te retroaktivne takse nanašajo na leta, ko ni bilo nobenega vpisa v register, ki bi upravičeval njihovo odmero, in s tem, da je sprejela določbe, s katerimi je bilo vračilo dajatve, za katero je bilo v sodbi Sodišča ugotovljeno, da ni v skladu s pravom Skupnosti ali katere neskladnost s pravom Skupnosti izhaja iz te sodbe, predmet pogojev, ki se nanašajo posebej na to dajatev, in ki so manj ugodne kot tiste, ki naj bi se za vračilo zadevne dajatve uporabile, če teh določb ne bi bilo, ni izpolnila obveznosti iz členov 10 in 12(1)(e) Direktive Sveta 69/335/EGS z dne 17. julija 1969 o posrednih davkih na zbiranje kapitala ter iz načel, ki jih je Sodišče razdelalo glede povračila neupravičeno izplačanih zneskov.