Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. novembra 2011 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo) – Združeno kraljestvo) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs proti The Rank Group PLC

(Združeni zadevi C-259/10 in C-260/10) (1)

(Obdavčenje - Šesta direktiva o DDV - Oprostitve - Člen 13(B)(f) - Stave, loterije in druge igre na srečo - Načelo davčne nevtralnosti - Mehanizirana tombola z dobitki, ki se izplačajo v gotovini („mechanised cash bingo“) - Igralni avtomati - Upravna praksa, ki se razlikuje od zakonskih določb - Obramba, ki temelji na potrebni skrbnosti („due diligence“))

(2012/C 25/14)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Združeno kraljestvo)

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Tožena stranka: The Rank Group PLC

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Razlaga člena 13(B)(f) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23 – Oprostitev stav, loterij in drugih iger na srečo – Mehanizirana tombola z dobitki, ki se izplačajo v gotovini („mechanised cash bingo“) – Nacionalna zakonodaja, na podlagi katere sta storitvi, ki sta z vidika potrošnika enaki ali ki izpolnjujeta enake potrebe potrošnika, s stališča DDV različno obravnavani – Različno obravnavanje glede na višino vložka in nagrade – Kršitev načela davčne nevtralnosti?

Izrek

1. Načelo davčne nevtralnosti je treba razlagati tako, da razlika v obravnavanju – z vidika davka na dodano vrednost – dveh storitev, ki sta z vidika potrošnika enaki ali podobni in ki izpolnjujeta enake potrebe potrošnika, zadostuje za ugotovitev kršitve tega načela. Za tako kršitev se torej ne zahteva, da se med drugim ugotovi dejanski obstoj konkurence med zadevnima storitvama ali izkrivljanje konkurence zaradi navedene razlike v obravnavanju.

2. Če obstaja razlika v obravnavanju dveh iger na srečo v zvezi s priznanjem oprostitve davka na dodano vrednost v skladu s členom 13(B)(f) Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero (77/388/EGS) je treba načelo davčne nevtralnosti razlagati tako, da se ne upošteva dejstvo, da za ti igri na srečo veljata različni kategoriji licenc in drugačna pravna režima glede nadzora in ureditve.

3. Za presojo tega, ali sta si ob upoštevanju načela davčne nevtralnosti dve vrsti igralnih avtomatov podobni in ali bi ju bilo z vidika davka na dodano vrednost treba obravnavati enako, je treba preveriti, ali je uporaba navedenih vrst igralnih avtomatov primerljiva z vidika povprečnega potrošnika in ali izpolnjuje enake potrebe tega potrošnika, pri čemer so elementi, ki jih je treba v zvezi s tem upoštevati, predvsem najmanjši in največji vložki in dobitki ter verjetnost prejetja dobitka.

4. Načelo davčne nevtralnosti je treba razlagati tako, da davčni zavezanec s sklicevanjem na kršitev tega načela ne more zahtevati vračila davka na dodano vrednost, plačanega za določene storitve, če je davčni organ zadevne države članice v praksi podobne storitve obravnaval kot storitve, oproščene plačila davka na dodano vrednost, čeprav v skladu z upoštevno nacionalno ureditvijo plačila davka na dodano vrednost niso oproščene.

5. Načelo davčne nevtralnosti je treba razlagati tako, da država članica, ki je uporabila svojo diskrecijsko pravico iz člena 13(B)(f) Šeste direktive 77/388 in plačila davka na dodano vrednost oprostila vsakršno omogočanje igranja iger na srečo – od te oprostitve pa je izključila kategorijo naprav, ki izpolnjujejo določena merila – zahteve za vračilo davka na dodano vrednost, ki temelji na kršitvi tega načela, ne more zavrniti s tem, da je glede upoštevanja razvoja nove vrste naprav, ki ne izpolnjujejo teh meril, ravnala s potrebno skrbnostjo.

(1) UL C 209, 31.7.2010.