Zadeva C-377/07

Finanzamt Speyer-Germersheim

proti

STEKO Industriemontage GmbH

(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof)

„Davek od dohodkov pravnih oseb — Prehodne določbe — Odbitek zmanjšanja vrednosti deležev v družbah nerezidentkah“

Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 22. januarja 2009 I ‐ 302

Povzetek sodbe

Prosti pretok kapitala – Omejitve – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih oseb

(člen 56 ES)

Če ima kapitalska družba rezidentka v drugi kapitalski družbi manj kot 10-odstotni delež in odbije zmanjšanje dobička, nastalo zaradi delnega odpisa vrednosti deležev v tej drugi družbi, je člen 56 ES treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da prepoved odbitka zmanjšanja dobička, povezanega s tem deležem, začne veljati prej za delež v družbi nerezidentki kot za delež v družbi rezidentki.

Tako različno obravnavanje glede na kraj vložitve kapitala delničarja namreč lahko odvrne od vložitve kapitala v družbo s sedežem v drugi državi od Zvezne republike Nemčije, poleg tega pa je primerno za razvoj omejevalnega učinka glede družb s sedežem v drugih državah, saj za njih pomeni oviro pri zbiranju kapitala v zadevni državi članici. Poleg tega je dejstvo o vednosti, da možnost zmanjšanja zneska obdavčljivega dobička z delnim odpisom poteče hitreje pri deležu v družbi nerezidentki kot pri deležu v družbi rezidentki, primerno, da se zadevno družbo odvrne od tega, da obdrži deleže v družbah nerezidentkah, in da se jo spodbudi, da jih čim prej proda, česar z deleži v družbah rezidentkah ne bi storila. Glede tega ni pomembno, da je razlika v obravnavanju obstajala le neko obdobje, saj samo ta okoliščina ne izključuje dejstva, da ima različno obravnavanje pomembne učinke in da je prosti pretok kapitala s tem dejansko omejen.

Kar zadeva možnost družbe rezidentke, da od obdavčljivih prihodkov odpiše zmanjšanje dobičkov, nastalih z delnim odpisom vrednosti njenih deležev, različno obravnavanje ni utemeljeno na objektivno različnih položajih, če ima delež v družbi rezidentki ali v družbi nerezidentki.

Tako različno obravnavanje ni upravičeno s prosto presojo, ki jo imajo države članice za uveljavitev prehodne ureditve za vzpostavitev skladnosti nacionalnega sistema davka od dohodkov pravnih oseb s pravom Skupnosti in odpravo morebitne diskriminacije. Ta prosta presoja je namreč vedno omejena s spoštovanjem temeljnih svoboščin, zlasti pa s spoštovanjem prostega pretoka kapitala. Tudi če se prehodna ureditev lahko razume kot upravičeno prizadevanje za nemoten prehod starega sistema v novega in čeprav obstajajo stališča, na podlagi katerih se lahko razume, zakaj je bila nova ureditev prej uveljavljena za družbe, ki imajo deleže v družbah rezidentkah, pa ti razlogi ne morejo upravičiti različnega obravnavanja v škodo družb, ki imajo deleže v družbah nerezidentkah.

Tako različno obravnavanje prav tako ni upravičeno z nujnostjo zagotavljanja davčne koherentnosti, ker dejstvo, da bi bilo pozneje mogoče uveljavljati davčno oprostitev dobička, doseženega ob odsvojitvi, če je ta zadosten, ne pomeni razloga davčne koherentnosti, ki bi upravičevala zavrnitev takojšnjega odbitka izgub družb, ki imajo deleže v družbah nerezidentkah.

V zvezi z razlogom nujnosti zagotavljanja učinkovitosti davčnega nadzora tak nujni razlog v splošnem interesu nikakor ne učinkuje, kadar se vrednosti deležev v družbah nerezidentkah zmanjšajo zaradi znižanja borznih tečajev.

(Glej točke od 27 do 29, 35, 49, 50 in od 54 do 56 ter izrek.)