Pritožba, ki jo je 24. junija 2021 vložil Enrico Falqui zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 5. maja 2021 v zadevi T-695/19, Enrico Falqui/Evropski parlament

(Zadeva C-391/21 P)

(2021/C 329/17)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Pritožnik: Enrico Falqui (zastopnika: F. Sorrentino, A. Sandulli, avvocati)

Druga stranka v postopku: Evropski parlament

Predlog

— Pritožnik predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije št. 1000680 z dne 5. maja 2021, in posledično razglasitev ničnosti sporočila z dne 8. julija 2019 (in, če potrebno, osnutka sklepa ter stališča pravne službe, na katerem temelji sklep), Parlamentu pa naj se naloži plačilo nadomestila nezakonito obdržanih prispevkov njegove pokojnine ter naložitev plačila stroškov, ki so nastali na dveh stopnjah.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnik v utemeljitev pritožbe navaja pet pritožbenih razlogov.

Prvi razlog: kršitev sklepa predsedstva Evropskega parlamenta z dne 19. maja 2008 in 9. julija 2008 v zvezi z „Izvedbenimi ukrepi v zvezi s statutom poslancev Evropskega parlamenta“.

Pritožnik Splošnemu sodišču očita, da je kršilo člen 75 zgoraj navedenega sklepa. Ta člen ne določa – kot je odločilo Splošno sodišče – da se za vse pokojnine, ki so bile ob začetku veljave kadrovskih predpisov izplačane ali pridobljene za v prihodnje še naprej uporablja ureditev v zvezi z enakimi prejemki pokojnin v skladu s prilogo III k PEAM in da bi vsaka morebitna sprememba nacionalnih pokojnin in peius morala učinkovati na tiste, ki jih je zagotovil Parlament, temveč da so – nasprotno – pokojnine, ki so bile že zagotovljene na podlagi te ureditve, nedotakljive tako glede same pravice, kot tudi glede višine.

Drugi razlog: kršitev načela varstva legitimnih pričakovanj in načela sorazmernosti.

Splošno sodišče naj bi napačno menilo, da načeli varstva legitimnih pričakovanj in sorazmernosti nista bili kršeni. V zvezi z načelom varstva legitimnih pričakovanj je bilo slednje kršeno z razlago – s strani Parlamenta in Splošnega sodišča – pokojninske ureditve, ki je bila že izpodbijana s prvim pritožbenim razlogom, medtem ko je Splošno sodišče glede načela sorazmernosti cilju, ki mu sledi Camera dei diputati (poslanska zbornica) s sprejetjem sklepa št. 14/18 (znižanje izdatkov za pokojnine v breme proračuna), napačno pripisalo pomen, za katerega je menilo, da je zakonit, ne da bi pomislilo, da je v tem primeru ta cilj nebistven, saj med ciljem in žrtvovanjem pritožnika ni povezave.

Tretji razlog: kršitev načela, v skladu s katerim institucije Unije ne morejo prevzeti neveljavne nacionalne zakonodaje na podlagi samodejnega sklicevanja.

Splošno sodišče je napačno ugotovilo, da se nacionalna ureditev ne glede na to, da je v skladu z nacionalnim pravom nezakonita, samodejno uporabi, ne da bi institucije Unije imele možnost to preveriti. Nasprotno pa se splošno načelo na področju razmerij med pravnimi redi uporabi takrat, kadar institucija Unije na podlagi sklicevanja uporabi nacionalno ureditev, v skladu s katero se sme napotujoči pravni red sklicevati samo na zakonite norme pravnega sistema, ki so predmet sklicevanja, in s pravno vsebino, ki jo imajo slednje v izvornem pravnem redu; če so neveljavne, se jih ne sme uporabiti. Sicer bi bil pritožnik brez varstva.

Četrti razlog: napačno neupoštevanje nacionalne ureditve, ki je začela veljati na podlagi sodbe št. 2/20 Consiglio di giurisdizione della Camera dei deputati italiana.

Splošno sodišče ni upoštevalo, da se trenutno nacionalni sistem – zaradi sodbe št. 2/20 Consiglio di giurisdizione della Camera dei deputati (pristojni svet poslanske zbornice) – ki ga želi uporabiti Evropski parlament, deli na dve fazi: prva faza sestoji iz ponovnega izračuna pokojnine v skladu s splošnimi merili, določenimi v sklepu 14/18; druga faza sestoji iz tega, da Uffici della Camera uporablja procentualno povišanje na zahtevo in na podlagi gospodarskih in zdravstvenih pogojev zadevne osebe. Zdi se, da tega sistema ni mogoče prenesti na evropsko raven.

Peti razlog se nanaša na zahtevke, ki so bili na prvi stopnji ugotovljeni za nedopustne ter na stroške.

Pritožnik vztraja pri zahtevkih, ki se nanašajo na razglasitev ničnosti v delu, v katerem je to nujno, osnutka predloga in stališča pravne službe, na podlagi katerih je deloval Parlament, kakor tudi pri zahtevku, da se mu nadomesti prispevke, ki so bili v vmesnem času neupravičeno zadržani od njegove pokojnine, ter zahtevku, da se Parlamentu naloži stroške, ki so nastali na obeh stopnjah.