ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Čeprav je nadomestitev pravnega okvira Pogodbe ESPJ s pravnim okvirom Pogodbe ES od 24. julija 2002 povzročila spremembo veljavnih pravnih podlag, postopkov in materialnopravnih pravil, je to del enotnosti in neprekinjenosti pravnega reda Skupnosti in njenih ciljev. V zvezi s tem sta uvedba in ohranjanje sistema svobodne konkurence, v katerem so zagotovljeni običajni pogoji konkurence in iz katerega izhajajo pravila na področju omejevalnih sporazumov med podjetji, eden bistvenih ciljev Pogodbe ES in Pogodbe ESPJ. V tem okviru, ne glede na to, da se pravila pogodb ESPJ in ES, ki urejajo področje omejevalnih sporazumov med podjetji, nekoliko razlikujejo, pojma sporazumov in usklajenih ravnanj v smislu člena 65(1) PJ ustrezata pojmoma sporazumov in usklajenih ravnanj v smislu člena 81 ES ter je sodišče Skupnosti ti določbi razlagalo enako. Tako uresničevanje cilja neizkrivljene konkurence v sektorjih, ki so sprva spadali k skupnemu trgu premoga in jekla, ni prekinjeno zaradi prenehanja veljavnosti Pogodbe ESPJ, ker uresničuje ta cilj tudi v okviru Pogodbe ES ista institucija, in sicer Komisija, ki je upravni organ, pristojen za izvajanje in razvoj politike konkurence v splošnem interesu Skupnosti.

Poleg tega je treba v skladu z načelom, ki je skupno pravnim sistemom držav članic, razen ob izrecni nasprotni volji zakonodajalca ob spremembi zakonodaje zagotoviti kontinuiteto pravnih struktur. Kontinuiteta pravnega reda Skupnosti in ciljev, ki vodijo njegovo delovanje, tako zahteva, da Evropska skupnost v primerih, v katerih je nasledila Evropsko skupnost za premog in jeklo, v zvezi s položaji, ki so nastali med veljavnostjo Pogodbe ESPJ, v okviru svojega postopkovnega okvira zagotavlja spoštovanje pravic in obveznosti, ki so jih države članice in posamezniki imeli takrat na podlagi Pogodbe ESPJ in pravil, ki so bila sprejeta za njeno izvajanje. Ta zahteva velja zlasti, ker lahko izkrivljanje konkurence, ki izhaja iz nespoštovanja pravil na področju omejevalnih sporazumov med podjetji, učinkuje tudi po prenehanju veljavnosti Pogodbe ESPJ v okviru Pogodbe ES.

Iz navedenega je razvidno, da je treba Uredbo št. 1/2003 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe ter zlasti njena člena 7(1) in 23(2) razlagati tako, da Komisija po 23. juliju 2002 lahko ugotavlja obstoj omejevalnih sporazumov med podjetji, ki so bili izvršeni v sektorjih, za katere se ratione materiae in ratione temporis uporablja Pogodba ESPJ, in jih sankcionira, čeprav v navedenih določbah te uredbe člen 65 PJ ni izrecno naveden.

(Glej točke od 59 do 64.)
Čeprav sodišče Skupnosti upravnemu organu priznava območje proste presoje glede ekonomskih ali tehničnih zadev, to ne pomeni, da se mora vzdržati nadzora nad razlago takih podatkov, ki jo opravi upravni organ. Dejansko mora sodišče Skupnosti predvsem ne le preveriti vsebinsko točnost navedenih dokazov, njihovo zanesljivost in doslednost, ampak tudi, ali ti dokazi vsebujejo vse upoštevne podatke, ki jih je treba upoštevati pri presoji zapletene situacije, in ali lahko utemeljijo iz njih izvedene sklepe. Vendar v okviru tega nadzora s svojo gospodarsko presojo ne more nadomestiti presoje uprave.

Presoja razlikovalnega učinka rastlinske sorte glede na merila iz člena 7(1) Uredbe št. 2100/94 o žlahtniteljskih pravicah v Skupnosti je znanstveno in tehnično zapletena in se z njo lahko utemelji omejitev obsega sodnega nadzora. Taka presoja namreč zahteva strokovna in posebna tehnična znanja, med drugim na področju botanike in genetike. Nasprotno pa presoja obstoja druge splošno znane sorte glede na kriterije iz člena 7(2) navedene uredbe ne zahteva strokovnih in posebnih tehničnih znanj in ne predstavlja zapletenosti, s katero bi se lahko utemeljil obseg sodnega nadzora.

(Glej točke 61 in od 63 do 65.)
1.

Odločbe prvega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) z dne 26. septembra 2006 (zadeve R 353/2006-1, R 354/2006-1, R 355/2006-1 in R 356/2006-1) se razveljavijo v delu, kjer zavračajo registracijo prijavljenih znamk glede proizvodov in storitev iz razredov 6, 7, 16, 20, 35, 39 in 42 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne , kakor je bil revidiran in spremenjen, razen „palete iz kovine“, „prtljažniki in palete iz kovine za embalažo in transport“ in „palete iz kovine za transport“ iz razreda 6, „nekovinske palete“„nekovinski prtljažniki in palete za embalažo in transport“ in „nekovinske palete za transport“ iz razreda 20 ter storitev „oddajanje palet v najem“ iz razreda 39.
Sodba Splošnega sodišča (tretji senat) z dne 9. septembra 2011 – Grčija proti Komisiji

(Zadeva T-344/05)

„EKUJS – Jamstveni oddelek – Odhodki, izključeni iz financiranja Skupnosti – Goveje meso – Ekstenzifikacijske premije – Poljščine – Sadje in zelenjava – Pomoč za transformacijo nekaterih agrumov – Pogoji za uporabo pavšalnega finančnega popravka v višini 100 % – Sorazmernost“

1. Kmetijstvo – EKUJS – Dodelitev pomoči in premij – Obveznost držav članic, da organizirajo učinkovit sistem upravnih kontrol in pregledov na kraju samem – Obseg – Nezanesljive kontrole – Zavrnitev kritja s strani sklada (Uredbe Sveta št. 1258/1999, člen 8(1)) (Glej točke 74, 75, 269 in 270.)

2. Kmetijstvo – EKUJS – Potrditev obračuna – Zavrnitev kritja izdatkov, ki izvirajo iz nepravilnosti pri uporabi predpisov Skupnosti – Izpodbijanje s strani zadevne države članice – Dokazno breme – Razdelitev med Komisijo in državo članico (Uredba Sveta št. 1258/1999) (Glej točke 76, 77 in 313.)

3. Akti institucij – Splošna pravila o upravnem ravnanju – Akt, ki ima zunanje učinke – Obseg (Glej točko 192.)

4. Akti institucij – Obrazložitev – Obveznost – Obseg – Odločba o potrditvi obračuna iz naslova izdatkov, ki jih financira EKUJS (člen 296 PDEU) (Glej točki 251 in 252.)

5. Pravo Unije – Načela – Sorazmernost – Obseg – Diskrecijska pravica zakonodajalca Unije na področju skupne kmetijske politike – Sodni nadzor – Meje (člena 40 PDEU in 43 PDEU; Uredba Komisije št. 1169/97, člen 20(5), prvi pododstavek) (Glej točke od 289 do 295.)

Predmet

Predlog za delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije 2005/555/ES z dne 15. julija 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti (UL L 188, str. 36) v delu, v katerem ta izključuje nekatere odhodke Helenske republike v sektorjih govejega mesa, poljščin in sadje ter zelenjave.

Izrek

1. Odločba Komisije 2005/555/ES z dne 15. julija 2005 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova jamstvenega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) iz financiranja Skupnosti se razglasi za nično v delu, v katerem iz financiranja Skupnosti izključuje odhodke Helenske republike iz naslova ekstenzifikacijskih premij za leti 2000 in 2001.

2. V preostalem delu se tožba zavrne.

3. Helenska republika nosi dve tretjini svojih stroškov in dve tretjini stroškov Evropske komisije.
222

Kar zadeva pobude, ki jih je Komisija opredelila kot pritiske, tožeči stranki v bistvu samo ponavljata svoje nasprotovanje temu, da so bile te pobude vsebinske. Zlasti trdita, da nekateri dokumenti v zvezi z letoma 1998 in 1999, in sicer zapisnik s sestanka združenja VPDN z dne 8. junija 1998 (naveden v opombi št. 144 k uvodni izjavi 81 izpodbijane odločbe), zapisnik s sestanka družbe PNE in združenja VPDN z dne (naveden v opombi št. 152 k uvodni izjavi 85 izpodbijane odločbe) in poročilo o obisku AMD pri koncesionarju [zaupno] (navedeno v opombi št. 132 k uvodni izjavi 77 izpodbijane odločbe), ne izražajo obstoja pritiskov, zaradi česar je Komisija lahko ugotovila kvečjemu to, da so obstajali pritiski leta 1997 in leta 2001, ne pa neprekinjena kršitev od leta 1997 do leta 2001.
1)

Razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 3. februarja 2005, ker je zavrnila dostop do dokumentov „TAXUD/1369/2003“, ki se nanaša na domači kino, „TAXUD/974/2004“, ki se nanaša na vozila za dvojno uporabo, „TAXUD/1342/2003“, „TAXUD/2465/2004“ in „TAXUD/2495/2004“, ki se nanašajo na enote oskrbe z energijo, „XXI/770/1998“, ki se nanaša na nepopolne avtomatske naprave za obdelovanje podatkov in na zapisnik zasedanja delovne skupine oddelka „Tarifna in statistična nomenklatura (mehanična/raznolika)“ oddelka za carinsko in statistično nomenklaturo (dokument „TAXUD/3010/2004 – priloga V“) septembra 2004.
Pojasniti je treba, da uvodni del programa vodstva določa:

„Natančne pristojnosti in navodila (verjetno tudi za teme, ki niso navedene v programih vodstva družbe Akzo Nobel) so vključeni v ločene smernice in/ali statute oziroma so določeni na podlagi sporazuma med direktorjem vsake poslovne enote ali podenote in odgovornim članom upravnega odbora.

V hčerinskih družbah, ki niso v popolni neposredni ali posredni lasti družbe Akzo Nobel, mora ta razdelitev pristojnosti v celoti veljati v največji mogoči meri.“

(Detailed authorities and instructions (possibly also for items not mentioned in the Akzo Nobel Authority Schedules) are laid down in separate directives and/or charters or are agreed upon between the BU/SU manager and the responsible Board Member.

As to subsidiaries not wholly owned by Akzo Nobel, either directly or indirectly, this allocation of authorities shall be integrally enforced as much as possible.)
Sodba Sodišča prve stopnje (tretji senat) z dne 1. julija 2008 – Apple Computer proti UUNT – TKS-Teknosoft (QUARTZ)

(Zadeva T-328/05)

„Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava besedne znamke Skupnosti QUARTZ – Prejšnja figurativna znamka Skupnosti QUARTZ – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Podobnost med proizvodi – Člen 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94“

Znamka Skupnosti – Opredelitev in pridobitev znamke Skupnosti – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve (Uredba Sveta št. 40/94, člen 8(1)(b)) (Glej točke 56 in od 58 do 60.)

Predmet

Tožba za razveljavitev odločbe četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 27. aprila 2005 (zadeva R 416/2004-4) glede postopka z ugovorom med TKS-Teknosoft SA in Apple Computer, Inc

Podatki o zadevi

Prijavitelj znamke Skupnosti: Apple Computer, Inc Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka QUARTZ za proizvode iz razreda 9 – prijava št. 1421130 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: TKS-Teknosoft SA Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: figurativna znamka Skupnosti QUARTZ za proizvode iz razredov 9 in 42 Odločba oddelka za ugovore: ugoditev ugovoru za vse sporne proizvode Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe





Izrek

1) Tožba se zavrne.
51

Tako lahko odbori za pritožbe, razen na podlagi člena 74(2) Uredbe št. 40/94, potrdijo pritožbo na podlagi novih dejstev, na katera se sklicuje stranka, ki je vložila pritožbo, ali na podlagi novih dokazov, ki jih je ta predložila (zgoraj navedena sodba KLEENCARE, točka 26, in sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. decembra 2003 v zadevi Audi proti UUNT (TDI), T-16/02, Recueil, str. II-5167, točka 81). Ker nadzor odborov za pritožbe ni omejen na nadzor zakonitosti izpodbijane odločbe, vendar zaradi prenosnega učinka pritožbenega postopka obsega novo presojo spora v celoti, morajo odbori za pritožbe v celoti ponovno preizkusiti prvotno vlogo in upoštevati dokaze, ki so bili predloženi v ustreznem času (zgoraj navedeni sodbi LA BARONNIE, točka 59, in Asetra, točka 32).
Keywords

Subject of the case

Izrek



Keywords

Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Odvračilen učinek – Merila za ugotovitev odvračilnega množitelja (uredbi Sveta št. 17, člen 15(2), in št. 1/2003, člen 23(2)) (Glej točki 106 in 107.)

2. Konkurenca – Pravila Skupnosti – Podjetje – Pojem – Gospodarska enota – Kršitev, ki jo je storila hčerinska družba – Odgovornost matične družbe – Pogoji (člen 81(1), ES) (Glej točke 118, 119 in 122.)

3. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Odvračilen učinek – Podjetje, ki na trgu ravna samostojno – Neupoštevanje velikosti in skupnih sredstev matičnih družb pri izračunu globe (uredbi Sveta št. 17, člen 15(2), in št. 1/2003, člen 23(2)) (Glej točke 117, 123 in 124.)

4. Postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Formalne zahteve – Kratek povzetek tožbenih razlogov – Neobstoj – Nedopustnost – Razvijanje argumentov v repliki – Nevplivanje (Statut Sodišča, člen 21; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 44(1)(c)) (Glej točke od 130 do 131 in 136.)

5. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Olajševalne okoliščine – Presoja – Nujnost ločenega upoštevanja vsake od okoliščin – Neobstoj – Celovita presoja (Uredba Sveta št. 17, člen 15(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 3) (Glej točko 152.)

6. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Olajševalne okoliščine – Prvi primer uporabe pravil o konkurenci za neki gospodarski sektor – Prenehanje kršitve po posredovanju Komisije – Vključitev – Pogoji – Diskrecijska pravica Komisije (uredbi Sveta št. 17, člen 15(2), in št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 3, tretja alinea) (Glej točke 160, 162 in 163.)

7. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Olajševalne okoliščine – Neuporaba sporazuma v praksi – Presoja na ravni posamičnega ravnanja vsakega podjetja – Obveznost podjetja, da je jasno in resno nasprotovalo izvajanju omejevalnega sporazuma – Dokazno breme (uredbi Sveta št. 17, člen 15, in št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 98/C 9/03, točka 3, druga alinea) (Glej točko 164.)

8. Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Merila – Zmanjšanje globe v zameno za sodelovanje podjetja, ki se mu očita kršitev – Pogoji – Diskrecijska pravica Komisije (uredbi Sveta št. 17, člen 15(2), in št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 96/C 207/04) (Glej točke od 188 do 190.)

Subject of the case

Predmet

Predlog za zmanjšanje globe, ki je bila tožeči stranki naložena v Odločbi Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) [ES] (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Surov tobak – Španija).

Izrek

Izrek

1. Globa, ki je bila družbi World Wide Tobacco España, SA naložena v členu 3 Odločbe Komisije C(2004) 4030 konč. z dne 20. oktobra 2004 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81(1) [ES] (zadeva COMP/C.38.238/B.2 – Surov tobak – Španija), znaša 1.579.500 EUR.

2. V preostalem delu se tožba zavrne.

3. Družba World Wide Tobacco España nosi tri četrtine svojih stroškov in tri četrtine stroškov, ki jih je priglasila Evropska komisija, ta pa nosi četrtino svojih stroškov in četrtino stroškov, ki jih je priglasila družba World Wide Tobacco España.
Zadeva T-299/05

Shanghai Excell M&E Enterprise Co. Ltd in Shanghai Adeptech Precision Co. Ltd

proti

Svetu Evropske unije

„Damping — Uvoz nekaterih elektronskih trgovskih tehtnic po poreklu iz Kitajske — Status v tržnem gospodarstvu delujočega podjetja — Člen 2(7)(a) in (c) ter (10) in člen 11(9) Uredbe (ES) št. 384/96“

Sodba Sodišča prve stopnje (prvi senat) z dne 18. marca 2009 II ‐ 572

Povzetek sodbe

Ničnostna tožba – Pravni interes – Interes se presoja na dan vložitve tožbe – Tožba uvoznika, s katero izpodbija postopek, v katerem je bila uvedena protidampinška dajatev – Ugasnitev protidampinške dajatve (Člena 230 ES in 233, prvi odstavek, ES) Skupna trgovinska politika – Zaščita pred dampingom – Individualno obravnavanje podjetij izvoznikov v državi, ki nima tržnega gospodarstva – Pogoji – Diskrecijska pravica institucij – Sodni nadzor – Meje (Uredba Sveta št. 384/96) Skupna trgovinska politika – Zaščita pred dampingom – Dampinška marža – Določitev običajne vrednosti – Uvozi iz države, ki nima tržnega gospodarstva, na katere se nanaša člen 2(7)(b) Uredbe št. 384/96 – Uporaba pravil v zvezi z državami s tržnim gospodarstvom – Ozka razlaga – Uporaba, pridržana za proizvajalce, ki izpolnjujejo kumulativne pogoje, navedene v členu 2(7)(c) navedene uredbe (Uredba Sveta št. 384/96, člen 2(7)) Skupna trgovinska politika – Zaščita pred dampingom – Dampinška marža – Določitev običajne vrednosti – Uvozi iz države, ki nima tržnega gospodarstva, na katere se nanaša člen 2(7)(b) Uredbe št. 384/96 – Postopek presoje pogojev, na podlagi katerih se za proizvajalca lahko šteje, da ima status v tržnem gospodarstvu delujočega podjetja (Uredba Sveta št. 384/96, člen 2(7)(c)) Skupna trgovinska politika – Zaščita pred dampingom – Postopek v zvezi s pregledom – Določitev običajne vrednosti – Metodologija, ki je bila uporabljena med prvotno preiskavo, ni v skladu z določbami člena 2 Uredbe št. 384/96 (Uredba Sveta št. 384/96, členi 2, 17 in 11(9)) Skupna trgovinska politika – Zaščita pred dampingom – Dampinška marža – Določitev običajne vrednosti – Uporaba konstruirane vrednosti (Uredba Sveta št. 384/96, člen 2(10)) Skupna trgovinska politika – Zaščita pred dampingom – Dampinška marža – Primerjava med običajno vrednostjo in izvozno ceno – Prilagoditve (Uredba Sveta št. 384/96, člen 2(10))
1.

Ničnostna tožba — Izpodbojni akti — Pojem — Akti z zavezujočimi pravnimi učinki (člen 230 ES; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1049/2001, člena 7(1) in 8; Sklep Komisije 2001/937, priloga, člena 3 in 4) (Glej točke 56, 57, 79 in od 108 do 110.)
Čeprav ugovarjajoča stranka ni dolžna predložiti celotnega prevoda potrdil o registraciji prejšnjih znamk, to ne pomeni, da bi bil oddelek za ugovore dolžan pri preizkusu utemeljenosti ugovora upoštevati potrdila o registraciji, ki so bila predložena v drugem jeziku, kot je jezik postopka z ugovorom. Če prevod potrdil o registraciji v jezik postopka ni predložen, je oddelek za ugovore upravičen zavreči ugovor kot neutemeljen, razen če o njem ne more odločati drugače na podlagi dokazov, ki jih morda že ima na voljo, v skladu s pravilom 20(3) izvedbene uredbe. Končno, čeprav dokaz temelji na potrdilih o registraciji, in ne na njihovem prevodu, kljub temu velja, da se lahko ta dokaz upošteva le tedaj, če zadosti jezikovnim zahtevam iz pravila 17(2) izvedbene uredbe.

Iz besedila člena 74(2) Uredbe št. 40/94, v skladu s katerim lahko Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) spregleda dejstva, na katera se stranke niso sklicevale, ali dokaze, ki jih zadevne stranke niso predložile v ustreznem času, izhaja, da je predložitev dejstev in dokazov strank, če ni nasprotne določbe, praviloma mogoča tudi po izteku rokov, ki jim je podrejena taka predložitev v skladu z določbami Uredbe št. 40/94, in da nikakor ne prepoveduje Uradu, da bi upošteval dejstva in dokaze, ki so prepozno navedeni ali predloženi.

V nasprotju s tem iz navedenega besedila zagotovo izhaja, da tako prepozno navajanje dejstev ali predložitev dokazov stranki, ki tako ravna, ne podeli brezpogojne pravice, da od Urada zahteva upoštevanje takih dejstev ali dokazov. Člen 74(2) Uredbe št. 40/94, s tem da pojasnjuje, da se Urad „lahko“ v takem primeru odloči, da ne bo upošteval takih dejstev ali dokazov, Uradu namreč daje široko diskrecijsko pravico pri odločitvi, ali jih bo upošteval ali ne, pri čemer pa mora na tej točki obrazložiti svojo odločitev. Urad je, kadar odloča v okviru postopka z ugovorom, še zlasti dolžan podati razloge za upoštevanje teh elementov, kadar meni, da bi prepozno predloženi dokazi že od začetka lahko močno vplivali na izid pri njem vloženega ugovora in da stopnja postopka, v kateri je prišlo do te prepozne predložitve, in njegove okoliščine ne nasprotujejo temu upoštevanju.

Poleg tega člena 59 Uredbe št. 40/94, ki opredeljuje pogoje za vložitev pritožbe pri odboru za pritožbe, ni mogoče razlagati tako, da daje vlagatelju take pritožbe na voljo nov rok za predložitev dejstev in dokazov v podporo njegovemu ugovoru. Ta člen se v nasprotju s členom 42(3) Uredbe št. 40/94 namreč ne sklicuje na predložitev dejstev in dokazov, ampak zgolj na vložitev vloge, v kateri so navedeni pritožbeni razlogi, v roku štirih mesecev.

(Glej točke 52, 53 in od 55 do 58.)
(Glej točke od 37 do 39.)

Tega razlikovalnega učinka namreč nimajo znaki, ki ne morejo konkretno nakazovati na izvor označenega proizvoda ali storitve in potrošniku, ki ta proizvod ali storitev kupi, omogočiti, da se pri poznejšem nakupu odloči enako, če je bila izkušnja dobra, oziroma drugače, če je bila slaba.

Čeprav primeri grafično predstavljivih znakov, ki lahko sestavljajo znamko, določeni v členu 4 Uredbe št. 40/94 o znamki Skupnosti, med drugim izrecno navajajo črke in številke, pa iz tega, da kategorija znakov splošno ustreza znamki v smislu tega predpisa, ne izhaja, da imajo znaki iz te kategorije v zvezi z določenim proizvodom ali storitvijo nujno razlikovalni učinek v smislu člena 7(1)(b) Uredbe.

Razlikovalni učinek znamke, ki ga zahteva člen 7(1)(b) Uredbe št. 40/94, je treba po eni strani presojati – ob upoštevanju vseh upoštevnih dejstev in okoliščin – z vidika proizvodov oziroma storitev, za katere je bila prijavljena, in po drugi strani z vidika zaznavanja zainteresirane javnosti, ki jo sestavljajo uporabniki teh proizvodov in storitev.

Dejstvo, da konkretna presoja razlikovalnega učinka določenih znamk povzroča večje težave, ne upravičuje sklepanja, da te znamke a priori nimajo razlikovalnega učinka oziroma da ga lahko v skladu s členom 7(3) Uredbe št. 40/94 pridobijo le z uporabo.

Poleg tega za preprečitev absolutne zavrnitve registracije, določene v členu 7(1)(b) Uredbe, zadostuje minimalni razlikovalni učinek.

(Glej točke od 40 do 43.)
12.

Konkurenca — Globe — Znesek — Določitev — Merila — Teža in trajanje kršitve (Uredba Sveta št. 1/2003, člen 17, člena 15(2) in 23; Sporočilo Komisije 98/C 9/03, točka 1(A), šesti odstavek) (Glej točke od 180 do 182, 238, 240 in 241.)
176

Glede na to, da je ta prepoved absolutna, je Sodišče ugotovilo, da bi morale biti pristojnosti, ki so podeljene institucijam Skupnosti na področju skupne kmetijske politike, v vsakem primeru takoj po koncu prehodnega obdobja uporabljene za izključitev vsakršnega ukrepa, ki bi posegal v odpravo carin in količinskih omejitev ali dajatev ali ukrepov z enakim učinkom med državami članicami (sodba Sodišča z dne 20. aprila 1978 v združenih zadevah Les Commissionnaires Réunis in Les Fils de Henri Ramel, 80/77 in 81/77, Recueil, str. 927, točka 35). Enako bi morala biti tudi vsakršna izjema od navedene prepovedi jasno določena in treba bi jo bilo razlagati ozko (zgoraj navedena sodba Les Commissionnaires réunis in Les Fils de Henri Ramel, točka 24). Še zlasti bi morala biti odstopanja od načela prostega pretoka blaga, ki so bila uvedena s pristopnimi pogodbami, določena jasno in brez dvoumnosti, razlagati pa bi jih bilo treba ozko (sodba Sodišča z dne 3. decembra 1998 v zadevi KappAhl, C-233/97, Recueil, str. I-8069, točki 18 in 21).
Sodba Sodišča prve Stopnje (drugi senat) z dne 16. septembra 2008 – Nortrail Transport proti Komisiji

(Zadeva T-496/04)

„Carinska unija − Zunanji tranzit Skupnosti − Ribiški proizvodi s poreklom iz Norveške − Zahtevek za odpust in povračilo uvoznih dajatev − Klavzula pravičnosti − Uredbi (EGS) št. 2913/92 in št. 2454/93 – Posebne okoliščine – Retroaktivno odpiranje tarifnih kvot“

Lastni viri Evropskih skupnosti – Povračilo ali odpust uvoznih ali izvoznih dajatev – Klavzula pravičnosti iz člena 239 Carinskega zakonika Skupnosti in člena 905 njegove uredbe o izvajanju št. 2454/93 – „Poseben primer“ (Sklep št. 1/94 Skupnega odbora ES-Norveška, člen 17(7); Uredbe Sveta št. 2913/92, člen 239, št. 992/95 in št. 3061/95, člen 2; Uredba Komisije št. 2454/93, člen 905(1); Sklep Sveta 95/312, člen 5 in priloga I) (Glej točke od 40 do 44, 48, 51, 53, 54, 58, 59, 61 in od 64 do 69.)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije REM 15/02 z dne 1. oktobra 2004, s katero je bilo ugotovljeno, da povračilo uvoznih dajatev v korist tožeče stranke, ki je bilo predmet predloga, ki ga je vložila Zvezna republika Nemčija, ni utemeljeno.

Izrek

1) Tožba se zavrne.