Zadeva C‑101/15 P

Pilkington Group Ltd in drugi

proti

Evropski komisiji

„Pritožba — Omejevalni sporazumi — Člen 101 PDEU — Člen 53 Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992 — Evropski trg avtomobilskih stekel — Sporazumi o delitvi trga in izmenjave poslovno občutljivih informacij — Globe — Smernice iz leta 2006 o načinu določanja glob — Točka 13 — Vrednost prodaje — Uredba (ES) št. 1/2003 — Člen 23(2), drugi pododstavek — Zakonsko dovoljena zgornja meja globe — Menjalni tečaj za izračun zgornje meje globe — Višina globe — Neomejena pristojnost — Podjetja, ki proizvajajo en proizvod — Sorazmernost — Enako obravnavanje“

Povzetek – Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 7. septembra 2016

(člen 81 ES; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2) in (3); Obvestilo Komisije 2006/C 210/02, točki 6 in 13)

V okviru določitve zneska globe, ki se naloži zaradi kršitve konkurenčnih pravil, Komisija upravičeno upošteva prodajo na podlagi pogodb, sklenjenih pred obdobjem kršitve, ki niso bile ponovno sklenjene med obdobjem kršitve, ker odražajo gospodarsko pomembnost kršitve, tako z vidika obsega in načina delovanja kartela kot z vidika globalnega cilja stabilizacije tržnega deleža, ki se ga skuša doseči, tako da ni potrebno dogovarjanje o vsaki pogodbi o dobavi, zato da bi se dosegel ta cilj V teh okoliščinah je nujnost dogovarjanja o določeni pogodbi o dobavi odvisna od razdelitve dobav, subjektivne potrebe po sprejetju ukrepov za ohranitev zadevnih tržnih deležev in od zmožnosti vsake pogodbe, da povzroči znatno spremembo v deležu vseh dobav, predvidenih od vsakega udeleženca kartela. V zvezi s tem je treba ugotoviti, da se razdelitev dobav avtomobilskega stekla med udeležence kartela, tako glede že obstoječih pogodb o dobavi kot glede novih pogodb, nanaša na vse dejavnosti teh udeležencev na zadevnem trgu, zlasti če – kar je odvisno od načina delovanja kartela – ta sprejme popravne ukrepe glede na obstoječe pogodbe o dobavi. Iz tega sledi, da je treba šteti, da prodaje, izvedene na podlagi pogodb, ki so bile sklenjene pred obdobjem kršitve in ki se jih ni ponovno sklepalo med tem obdobjem, spadajo na področje delovanja kartela v smislu sodne prakse. (Glej točke od 21 do 23.)

Člen 23 Uredbe št. 1/2003 ne vsebuje nobenega podatka o tem, kateri menjalni tečaj je treba uporabiti za določitev zakonsko dovoljene zgornje meje globe, če je skupni promet iz drugega pododstavka odstavka 2 te določbe izražen v valuti, ki ni euro. V zvezi s tem se je treba upoštevati namen zakonsko dovoljene zgornje meje globe, ki je izogniti se nalaganju glob, za katere je mogoče predvideti, da jih podjetja glede na svojo velikost, kot je določena z njihovim prometom, čeprav zgolj približno in nepopolno, ne bodo mogla plačati. Glede na ta namen je treba zgornjo mejo iz člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003 načeloma določiti glede na gospodarsko stvarnost, kot izhaja iz poslovnega leta pred sprejetjem odločbe, s katero je sankcionirana kršitev člena 81 ES. Ta ugotovitev je v skladu z odločitvijo zakonodajalca Unije, da načeloma določi promet, ustvarjen v zadnjem poslovnem letu, ki se je končalo pred izdajo odločbe o globi, kot vnaprej določljivo referenčno vrednost, ki najbolje odraža zmožnost plačila podjetja na datum, ko je spoznano za odgovorno za kršitev in ko mu Komisija naloži denarno kazen. Ta odločitev prav tako utemeljuje določitev menjalnega tečaja, ki velja v tem obdobju, za pretvorbo te referenčne vrednosti, če je izražena v valuti, ki ni euro. Ugotoviti je namreč treba, prvič, da je v zvezi s presojo zmožnosti plačila podjetja sklicevanje v ta namen na povprečni menjalni tečaj v poslovnem letu pred sprejetjem odločbe o naložitvi globe, in ne na menjalni tečaj, ki je veljal na datum sprejetja navedene odločbe, v skladu z odločitvijo zakonodajalca Unije, saj prvonavedeni tečaj bolje odraža gospodarsko stvarnost, kakršna je bila med tem poslovnim letom. V nasprotnem primeru bi bila namreč presoja te gospodarske stvarnosti nujno izkrivljena zaradi zunanjih in naključnih dejavnikov, kot je gibanje menjalnega tečaja v obdobju po tem poslovnem letu. Drugič, metoda pretvorbe ustreza zahtevi po predvidljivosti zakonsko določene zgornje meje globe, če temelji na menjalnem tečaju, ki je znan pred sprejetjem odločbe Komisije o naložitvi globe in na podlagi katerega je mogoče vnaprej določiti zgornjo mejo globe. Tretjič, glede namena zakonsko določene zgornje meje, je treba ugotoviti, da absolutno varstvo pred valutnimi nihanji do datuma sprejetja odločbe o naložitvi globe ni samostojni namen zakonsko določene zgornje meje globe, temveč bolj eden od vidikov varstva, ki ga ta zgornja meja zagotavlja v zvezi s previsokimi in nesorazmernimi globami. Tako se z zakonsko dovoljeno zgornjo mejo omejijo morebitne škodljive posledice valutnih nihanj, vendar pa iz nje ne izhaja niti, da ta zgornja meja pomeni absolutno varstvo pred tovrstnimi nihanji, niti da je upoštevni menjalni tečaj za določitev navedene zgornje meje tisti, ki velja na datum sprejetja odločbe o naložitvi globe. (Glej točke 35, 36 in od 38 do 45.)

V zvezi z metodo izračuna globe, naložene zaradi kršitve konkurenčnega prava Unije, je treba ugotoviti, da podjetja, ki svoje knjige vodijo v drugi valuti kot euro, niso obravnavana drugače v primerjavi s podjetji, ki svoje knjige vodijo v eurih, saj so prvonavedena izpostavljena valutnemu tveganju. Valutna nihanja so namreč tveganje, od katerega imajo podjetja lahko tako korist kot nevšečnosti in s katerim se morajo podjetja, ki ustvarjajo del svojih prihodkov na izvoznih trgih, običajno soočati v okviru svojih poslovnih dejavnosti ter katerega obstoj ne more povzročiti, da bi globa, ki je zakonsko določena glede na težo in trajanje kršitve, postala neprimerna. (Glej točko 48.)

Ni v nasprotju z načeloma sorazmernosti in enakega obravnavanja, če se na podlagi metode izračuna osnovnega zneska glob za kršitve konkurenčnega prava Unije iz točke 13 Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 podjetju, katerega dejavnosti so bolj kot pri drugih podjetjih osredotočene na prodajo blaga ali storitev, ki so neposredno ali posredno povezane s kršitvijo, naloži globa, ki predstavlja višji delež v njegovem skupnem prometu v primerjavi z deleži, ki jih predstavljajo naložene globe v prometu vsakega od preostalih podjetij. Komisija se pri odmeri globe, če so take globe naložene več podjetjem, udeleženim v isti kršitvi, ni dolžna prepričati, da končne globe pri zadevnih podjetjih odražajo razlike med njimi z vidika njihovega skupnega prometa. Razlika v odstotku, ki ga predstavlja globa v skupnem prometu zadevnih podjetij, ne more biti zadostni razlog, s katerim bi se upravičilo odstopanje Komisije od metode izračuna, ki jo je sama določila. S tem bi se podjetjem, katerih dejavnost je manj raznovrstna, dajala prednost na podlagi meril, ki niso upoštevna z vidika teže in trajanja kršitve. (Glej točke od 64 do 66.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točki 67 in 76.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 68.)

Glej besedilo odločbe. (Glej točko 71.)