Zbi rka odločb sodne pr akse  
SODBA SODIŠČA (deseti senat) 
z dne 11. julija 2018 * 
„Predhodno odločanje – Obdavčenje – Davek na dodano vrednost – Direktiva 2006 /112/ES –  
Člen 311(1), točka 1 – Posebna ureditev rabljenega blaga – Pojem ‚rabljeno blago‘– Blago, ki vsebuje  
plemenite kovine ali drage kamne in ki ga je preprodajal trgovec – Predelava navedenega blaga po  
prodaji – Pridobitev plemenitih kovin ali dragih kamnov – Pojem ‚plemenite kovine ali dragi kamni‘“  
V zadevi C-154/17, 
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo 
Augstākā tiesa (vrhovno sodišče, Latvija) z odločbo z dne 21. marca 2017 , ki je prispela na Sodišče 
27. marca 2017 , v postopku 
SIA „E LATS“ 
proti 
Valsts ieņēmumu dienests, 
SODIŠČE (deseti senat), 
v sestavi E. Levits, predsednik senata, A. Borg Barthet in F. Biltgen (poročevalec), sodnika, 
generalni pravobranilec: M. Bobek, 
sodni tajnik: M. Aleksejev, administrator, 
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 25. januarja 2018 , 
ob upoštevanju stališč, ki so jih je predložili: 
– za SIA „E LATS“ Ņ. Podvinska, advokāte, in J. Lagzdiņš, advokāts, 
– za latvijsko vlado I. Kucina in J. Davidoviča, agentki, 
– za Evropsko komisijo L. Lozano Palacios in E. Kalniņš, agenta, 
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 10. aprila 2018 
izreka naslednjo 
* Jezik postopka: latvijščina. 
SL 
ECLI:EU:C:2018 :560 1 
SODBA Z DNE 11. 7. 2018 – ZADEVA C-154/17  
E LATS  
Sodbo 
1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 311(1), točka 1, Direktive Sveta 
2006 /112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL 2006 , 
L 347, str. 1, v nadaljevanju: Direktiva o DDV). 
2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo SIA „E LATS“ (v nadaljevanju: „E LATS“) in Valsts 
ieņēmumu dienests (davčna uprava, Latvija) glede plačila davka na dodano vrednost (DDV) in, 
natančneje, glede uporabe obdavčitve po maržni ureditvi za prodajo blaga iz zlasti zlata, srebra in 
dragih kamnov. 
Pravni okvir 
Pravo Unije 
3 V uvodni izjavi 51 Direktive o DDV je navedeno: 
„Da se prepreči dvojna obdavčitev in izkrivljanje konkurence med davčnimi zavezanci, je treba sprejeti 
davčni sistem Skupnosti, ki se bo uporabljal za rabljeno blago, umetniške predmete, starine in zbirke.“ 
4 Člen 1(2) te direktive določa: 
„Načelo skupnega sistema DDV zajema uporabo splošnega davka na potrošnjo blaga in storitev, ki je 
povsem sorazmeren s ceno blaga in storitev, ne glede na število transakcij, ki so se v proizvodnem ali 
distribucijskem procesu opravile pred fazo, v kateri se davek obračuna. 
Pri vsaki transakciji se DDV, izračunan na ceno blaga ali storitev po stopnji, ki je predpisana za to 
blago ali za te storitve, obračuna po odbitku zneska DDV, ki je neposredno vključen v razne stroškovne 
komponente. 
[…]“ 
5 Naslov XII Direktive 2006 /112, „Posebne ureditve“, vsebuje poglavje 4 z naslovom „Posebna ureditev za 
rabljeno blago, umetniške predmete, zbirke in starine“, ki ga sestavljajo členi od 311 do 343 te 
direktive. 
6 Člen 311(1), točki 1 in 5, Direktive o DDV določa: 
„Za namene tega poglavja in brez vpliva na druge določbe Skupnosti imajo posamezni izrazi naslednji 
pomen: 
(1) ‚rabljeno blago‘ pomeni premične stvari, ki so primerne za nadaljnjo uporabo takšne kot so, ali po 
popravilu, razen umetniških predmetov, zbirk ali starin in razen plemenitih kovin ali dragega 
kamenja, kot določijo države članice; 
[…] 
(5) ‚obdavčljivi preprodajalec‘ pomeni vsakega davčnega zavezanca, ki v okviru svoje ekono mske 
dejavnosti kupuje ali pridobiva za svoje podjetje ali uvaža z namenom nadaljnje prodaje rabljeno 
blago in/ali umetniške predmete, zbirke ali starine, ne glede na to, ali ta davčni zavezanec deluje 
v svojem imenu ali za račun druge osebe v skladu s pogodbo, na podlagi katere se plača provizija 
na nakup ali prodajo“. 
ECLI:EU:C:2018 :560 2 
SODBA Z DNE 11. 7. 2018 – ZADEVA C-154/17  
E LATS  
Latvijsko pravo 
7 Člen 138 pievienotāsvērtības nodokļa maksātājs likums (zakon o davku na dodano vrednost, 
v nadaljevanju: zakon o DDV) v Latviji uvaja posebno ureditev DDV, ki se uporablja za transakcije 
z rabljenim blagom, umetniškimi predmeti, zbirkami ali starinami in ki mora zagotoviti prenos 
posebne ureditve DDV, ki je določena med drugim v členu 311 Direktive o DDV, v nacionalno pravo. 
8 Latvijski zakono dajalec je rabljeno blago opredelil kot premičnine, ki so bile uporabljene in so primerne 
za nadaljnjo istovrstno uporabo brez predelave ali po popravilu ter ki niso umetniški predmeti, zbirke 
ali starine in niti ne plemenite kovine ali dragi kamni. Predmeti, ki vsebujejo plemenite kovine ali drage 
kamne, so kljub temu zajeti s pojmom rabljeno blago, če je prodajalec iz člena 138(4) zakona o DDV 
dobavil oziroma posredoval to blago drugemu preprodajalcu. 
9 V skladu s členoma 183 in 184 Ministru kabineta 2013 . gada 3. janvāra noteikumi Nr. 17 „Pievienotās 
vērtības nodokļa likuma normu piemērošanas kārtība un atsevišķas prasības pievienotāsvērtības 
nodokļa maksāšanai un administrēšanai“ (uredba sveta ministrov št. 17 z dne 3. januarja 2013 
o postopku uporabe določb zakona o DDV in nekaterih pogojih v zvezi s plačilom in upravljanjem 
davka na dodano vrednost) je treba kot predmete s plemenitimi kovinami in dragimi kamni 
obravnavati predmete, ki spadajo v poglavja 71, 82, 83, 90 ali 96 kombinirane nomenklature v različici, 
ki je veljala v času dejanskega stanja. V ta poglavja se uvrščajo med drugim prstani, zapestnice, ogrlice, 
broške, uhani, verižice za ure in obeski. 
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje 
10 Družba „E LATS“ je zavezanka za DDV. Posameznikom, ki niso zavezanci za DDV, zagotavlja posojila 
v zameno za zastavo plemenitih kovin in izdelkov, ki vsebujejo zlato in/ali srebro, kot so verižice, 
obeski, prstani, poročni prstani, jedilni pribor ali zobno zlato. 
11 Družba „E LATS“ je drugim trgovcem, ki so prav tako zavezanci za DDV, preprodajala obdržane 
zastavljene predmete, tako da jih je razvrstila glede na zadevno kovino in čistino. Za te transakcije je 
uporabila posebno ureditev DDV in plačala navedeni davek samo na razliko med nakupno in prodajno 
ceno predmetov iz plemenitih kovin. 
12 Davčna uprava je pri družbi „E LATS“ opravila nadzor glede DDV in ugotovila, da je preprodajala 
predmete iz plemenitih kovin kot ostanke, ne pa kot rabljeno blago. Ob upoštevanju, da v teh 
okoliščinah posebne ureditve DDV iz člena 138 zakona o DDV ni bilo mogoče uporabiti, je davčni 
uprava odločila, da bo družbi „E LATS“ naložila doplačilo DDV. 
13 Administratīvā apgabaltiesa (regionalno upravno sodišče, Latvija) je tožbo, ki jo je družba „E LATS“ 
vložila zoper to odločbo, zavrnilo, ker je družba „E LATS“ preprodajala predmete iz zlata in srebra kot 
ostanke, in ne kot rabljeno blago, in torej ni bilo podlage za uporabo maržne ureditve, ki je določena 
v členu 138 zakona o DDV. 
14 V utemeljitev svoje kasacijske pritožbe pri Augstākā tiesa (vrhovno sodišče, Latvija) je družba „E LATS“ 
zlasti trdila, da uporaba maržne ureditve ne more biti odvisna od tega, ali je vedela, kako bo kupec 
uporabil prodano blago, in sicer za nadaljnjo prodajo ali za predelavo, in da bi bilo nelogično meniti, 
da bi razvrščanje nakita v skupine moralo povzročiti njegovo prerazvrstitev iz „rabljenega blaga“ 
v „odpadke“. 
15 Po mnenju predložitvenega sodišča zadevno blago iz postopka v glavni stvari, ki se proda z izključnim 
namenom, da se iz njega pridobijo plemenite kovine in dragi kamni, ki jih vsebuje, ne spada pod pojem 
„rabljeno blago“ v smislu člena 311(1), točka 1, Direktive o DDV, ampak je zajeto s pojmom „plemenite 
kovine ali drago kamenje“, ki je vsebovan v tej določbi. Prav tako je menilo, da ta določba ne daje 
ECLI:EU:C:2018 :560 3 
SODBA Z DNE 11. 7. 2018 – ZADEVA C-154/17  
E LATS  
diskrecijske pravice državam članicam v zvezi s tem. Sicer pa Sodišče po mnenju predložitvenega 
sodišča še ni odločalo o takšni razlagi navedene določbe in njegova razlaga je odločilnega pomena za 
rešitev zadeve. 
16 V teh okoliščinah je Augstākā tiesa (vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno 
odločanje predložilo ti vprašanji: 
„1. Ali je treba člen 311(1), točka 1, Direktive o DDV razlagati tako, da se nekateri rabljeni predmeti, ki 
jih kupi preprodajalec in vsebujejo plemenite kovine ali drage kamne (kot v obravnavanem primeru) 
ter se preprodajajo predvsem zaradi pridobivanja plemenitih kovin ali dragih kamnov, ki so 
vsebovani v teh predmetih, lahko štejejo za rabljeno blago? 
2. Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je za omejitev uporabe posebne ureditve pomem bno, 
da preprodajalec pozna namen poznejšega kupca, da bo iz rabljenih predmetov pridobil plemenite 
kovine ali drage kamne, ki so vsebovani v teh predmetih, ali pa so pomem bne objektivne 
značilnosti transakcije (količina izdelkov, pravni status pogodbene stranke v transakciji itd.)?“ 
Vprašanji za predhodno odločanje 
17 S tema vprašanjema, ki ju je treba obravnavati skupaj, predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je 
treba člen 311(1), točka 1, Direktive o DDV razlagati tako, da pojem „rabljeno blago“ zajema rabljeno 
blago, ki vsebuje plemenite kovine ali drage kamne in ki se preprodaja z namenom pridobitve teh 
kovin oziroma teh kamnov. 
18 V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je za razlago določbe prava Unije treba upoštevati ne le 
njeno besedilo, ampak tudi sobesedilo in cilje, ki jih uresničuje ureditev, katere del je, zlasti zgodovino 
nastanka te ureditve (glej v tem smislu sodbo z dne 17. aprila 2018 , Egenberger, C-414/16, 
EU:C:2018 :257, točka 44). 
19 Kar na prvem mestu zadeva besedilo člena 311(1), točka 1, Direktive 2006 /112, je treba opozoriti, da 
v skladu s to določbo „rabljeno blago“ pomeni „premične stvari, ki so primerne za nadaljnjo uporabo 
takšne kot so, ali po popravilu, razen umetniških predmetov, zbirk ali starin in razen plemenitih kovin 
ali dragega kamenja, kot določijo države članice“. 
20 Iz tega izhaja, da je za rabljeno blago v smislu te določbe mogoče šteti blago, ki izpolnjuje več pogojev, 
in sicer, najprej, biti mora premičnina, dalje, biti mora primerno za nadaljnjo uporabo takšno, kot je, ali 
po popravilu ter, nazadnje, ne sme spadati med umetniške predmete, zbirke ali starine niti med 
plemenite kovine ali drage kamne. 
21 Glede prvega in drugega pogoja je treba spomniti, da je Sodišče že razsodilo, da pojem „rabljeno blago“ 
v smislu člena 311(1), točka 1, Direktive o DDV ne izključuje premičnin, ki so primerne za nadaljnjo 
uporabo takšne, kot so, ali po popravilu in ki izhajajo iz drugega blaga, katerega sestavni del so bile, 
ter da opredelitev „rabljenega blaga“ zahteva le, da je rabljeno blago ohranilo funkcionalnosti, ki jih je 
imelo, ko je bilo novo, in da je zato primerno za nadaljnjo uporabo takšno, kot je, ali po popravilu 
(glej v tem smislu sodbo z dne 18. januarja 2017 , Sjelle Autogenbrug, C-471/15, EU:C:2017 :20, 
točki 31 in 32). 
22 Glede tretjega pogoja je treba navesti, da čeprav v skladu s členom 311(1), točka 1, Direktive o DDV 
umetniških predmetov, zbirk ali starin ni mogoče šteti za „rabljeno blago“, se za te izdelke, za razliko 
od plemenitih kovin in dragih kamnov, lahko uporabi obdavčitev po ureditvi, v skladu s katero se 
obdavči razlika v ceni, ki jo doseže obdavčljivi preprodajalec, in ki pomeni odstopanje od splošne 
ureditve po Direktivi o DDV (glej v tem smislu sodbo z dne 18. maja 2017 , Litdana, C-624/15, 
EU:C:2017 :389, točka 24). 
ECLI:EU:C:2018 :560 4 
SODBA Z DNE 11. 7. 2018 – ZADEVA C-154/17  
E LATS  
23 Poleg tega je treba ugotoviti, da so v členu 311(1), točka 1, Direktive o DDV izrecno omenjene 
plemenite kovine in dragi kamni kot taki, vendar ta člen ne vsebuje izrecnega sklicevanja na izdelke, ki 
vsebujejo plemenite kovine ali drage kamne in so primerni za „nadaljnjo uporabo“ v smislu te določbe, 
kot jo razlaga Sodišče. 
24 Na drugem mestu je treba glede sobesedila, v katero spada člen 311(1), točka 1, Direktive o DDV, 
opozoriti, da je ta člen 311 edini člen v oddelku 1, naslovljenem „Opredelitve“, iz poglavja 4 Direktive 
o DDV, ki je namenjen posebnim ureditvam, ki se uporabljajo na področju rabljenega blaga, 
umetniških predmetov, zbirk in starin ter ki odstopajo od splošne ureditve Direktive o DDV in se zato 
smejo uporabiti samo v obsegu, ki je nujen za dosego njihovega cilja (glej v tem smislu sodbo z dne 
8. decembra 2005 , Jyske Finans, C-280/04, EU:C:2005 :753, točka 35). 
25 Ker pa se nobena določba navedenega poglavja 4 ne nanaša na plemenite kovine ali drage kamne niti 
na predmete, ki vsebujejo takšne kovine ali kamne, ni mogoče na podlagi sobesedila, v katerega se 
umešča člen 311(1), točka 1, Direktive o DDV, priti do nikakršnega zaključka za določitev, 
v kolikšnem obsegu bi lahko predmeti iz plemenitih kovin in/ali dragih kamnov spadali pod pojem 
„rabljeno blago“ v smislu te določbe. 
26 Zato se je treba, tretjič, sklicevati na cilj, ki mu sledi člen 311(1), točka 1, Direktive o DDV. 
27 V zvezi s tem je treba najprej opozoriti, da navedena določba vsebuje opredelitve, ki se uporabljajo za 
maržne ureditve, ter da iz uvodne izjave 51 Direktive o DDV izhaja, da je namen maržne ureditve 
izogibanje dvojnemu obdavčevanju in izkrivljanju konkurence med zavezanci na področju rabljenega 
blaga, umetniških predmetov, zbirk ali starin (sodba z dne 18. maja 2017 , Litdana, C-624/15, 
EU:C:2017 :389, točka 25). 
28 Dalje, kot je navedel generalni pravobranilec v točkah od 49 do 55 sklepnih predlogov, so plemenite 
kovine in dragi kamni izvzeti iz maržne ureditve zato, ker vrednost, ki jo je treba pripisati plemenitim 
kovinam in dragim kamnom, ne izhaja samo iz njihove uporabnosti kot surovine za proizvodnjo 
drugega blaga, ampak je v bistvu odvisna od lastne vrednosti, ki jim jo je mogoče pripisati. Tako, ne 
da bi jih bilo treba vključiti oziroma spremeniti v proizvod, ki ima posebno funkcionalnost, imajo te 
surovine in kamni lastno funkcionalnost, ki je ta, da predstavljajo finančno vrednost, ki jo je mogoče 
doseči na trgu plemenitih kovin in dragih kamnov. Poleg tega se ta lastna vrednost ne izgubi, ker se 
navedene kovine in kamni lahko večkrat ponovno uporabijo, saj jih je mogoče zlahka ponovno 
pridobiti in predelati, pri tem pa ohranijo svojo vrednost. 
29 Nazadnje, iz postopka sprejemanja Direktive Sveta 94/5/ES z dne 14. februarja 1994 o dopolnitvi 
skupnega sistema davka na dodano vrednost in spremem bi Direktive 77/388/EGS – Posebna ureditev 
za rabljeno blago, umetniške predmete, zbirke in starine (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, 
zvezek 1, str. 255), s katero je bil v Šesto direktivo Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1977 
o usklajevanju zakono daje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano 
vrednost: enotna osnova za odmero (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 23) 
uveden člen 26a, katerega besedilo je enako besedilu člena 311(1), točka 1, Direktive o DDV, je 
razvidno, da je zakono dajalec v določeni meri želel, da se za predmete, ki vsebujejo plemenite kovine 
ali drage kamne, uporabi navedena maržna ureditev. 
30 Evropska komisija je v predlogu direktive (COM(88) 846 final) namreč predlagala, da so predmet 
navedene ureditve „predmeti […] iz zlata ali druge plemenite kovine oziroma ki vsebujejo drage 
kamne, kadar vrednost teh vsebovanih materialov ne presega 50 % prodajne cene teh izdelkov“, in tako 
uvedla razlikovanje med, na eni strani, plemenitimi kovinami in dragimi kamni ter, na drugi strani, 
predmeti, ki vsebujejo te materiale, kot je nakit. 
ECLI:EU:C:2018 :560 5 
SODBA Z DNE 11. 7. 2018 – ZADEVA C-154/17  
E LATS  
31 Vendar kot je navedel generalni pravobranilec v točkah od 45 do 48 sklepnih predlogov, v končni 
različici člena 26a Šeste direktive 77/388 ni nobenega sklicevanja na predmete, ki vsebujejo plemenite 
kovine ali drage kamne, in iz maržne ureditve so izključene le „plemenite kovine in dragi kamni“ kot 
takšni, opredelitev tega, kaj je mišljeno z izrazom „plemenite kovine ali dragi kamni“, pa se zahteva od 
držav članic. 
32 Čeprav je zakono dajalec Unije tako državam članicam dal pooblastilo za opredelitev pojma „plemenite 
kovine ali dragi kamni“, je to pooblastilo za opredelitev – v skladu s sodno prakso Sodišča – omejeno 
s prepovedjo poseganja ne samo v besedilo odstopanja, ki ga je določil zakono dajalec Unije, s tako 
široko opredelitvijo, ki bi pojmu „rabljeno blago“ odvzela njegov pomen (glej v tem smislu zlasti sodbe 
z dne 28. junija 2007 , JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust et The Association of 
Investment Trust Companies, C-363/05, EU:C:2007 :391, točka 21, ter z dne 13. marca 2014 , ATP 
PensionService, C-464/12, EU:C:2014 :139, točka 41), ampak tudi v cilje, ki jih uresničuje Direktiva 
o DDV in načelo davčne nevtralnosti, na katerem temelji skupni sistem DDV (glej v tem smislu sodbo 
z dne 13. marca 2014 , ATP PensionService, C-464/12, EU:C:2014 :139, točka 42). 
33 To pomeni, da mora imeti predmet, ki je sestavljen iz plemenitih kovin ali dragih kamnov, da bi spadal 
v kategorijo „rabljeno blago“ v smislu člena 311(1), točka 1, Direktive o DDV, za katero se lahko 
uporablja posebna maržna ureditev, in ne v kategorijo „plemenite kovine ali dragi kamni“,ki so 
izključeni iz te ureditve, drugo funkcionalnost od tiste, ki je neločljivo povezana z materiali, iz katerih 
je sestavljen, pri čemer je moral to drugo funkcionalnost ohraniti in ga mora biti mogoče ponovno 
uporabiti takega, kot je, ali po popravilu. 
34 Vendar kot je poudaril generalni pravobranilec v točki 72 sklepnih predlogov, če predmet nima druge 
funkcionalnosti od te, ki je neločljivo povezana z njegovimi sestavinami, ali če tej drugi 
funkcionalnosti ni zmožen služiti, za zadevni predmet ne more veljati posebna maržna ureditev, saj ne 
ostane v gospodarskem krogotoku, ki je bil njegov, in bo uporaben samo za predelavo v nov predmet, 
ki bo imel nov gospodarski krogotok, tako da ni več tveganja dvojne obdavčitve, ki je bila vzrok 
vzpostavitve maržne ureditve. 
35 Med elementi, ki jih je treba upoštevati za določitev v konkretnem primeru, ali blago, ki je predmet 
preprodaje, spada v kategorijo „rabljeno blago“ ali v kategorijo „plemenite kovine in dragi kamni“,so 
vse objektivne okoliščine, v katerih je prišlo do ponovne prodaje. Namreč, kot izhaja iz sodne prakse 
Sodišča, so pojmi, ki so vsebovani v Direktivi o DDV, objektivni in se uporabljajo neodvisno od ciljev 
in rezultatov zadevnih transakcij (glej v tem smislu sodbo z dne 6. julija 2006 , Kittel et Recolta 
Recycling, C-439/04 in C-440/04, EU:C:2006 :446, točka 41). 
36 Tako je upoštevanje elementov, kot je namen davčnega zavezanca, ki sodeluje pri transakciji, razen 
v izjemnih primerih, v nasprotju s ciljema skupnega sistema DDV zagotoviti pravno varnost in olajšati 
uporabo DDV z upoštevanjem objektivnosti zadevne transakcije (glej v tem smislu sodbo z dne 6. julija 
2006 , Kittel et Recolta Recycling, C-439/04 in C-440/04, EU:C:2006 :446, točka 42 in navedena sodna 
praksa). 
37 Po drugi strani pa, kot je generalni pravobranilec navedel v točkah 78 in 82 sklepnih predlogov, 
elementi, kot so predložitev zadevnega blaga, metoda ocene vrednosti takega blaga in način izdajanja 
računov, in sicer za blago v razsutem stanju (bruto/teža) ali po kosih, pomenijo objektivne značilnosti, 
ki se lahko veljavno upoštevajo. 
38 V zvezi s tem je treba dodati, da ker mora biti davčna osnova, ki je določena v skladu z maržno 
ureditvijo, razvidna iz računovodstva, ki omogoča preveritev, ali so vsi pogoji za uporabo te ureditve 
izpolnjeni (sodba z dne 18. januarja 2017 , Sjelle Autogenbrug, C-471/15, EU:C:2017 :20, točka 43), 
računovodstvo obdavčljivega preprodajalca in računi v zvezi z njim lahko, razen v izjemnih primerih, 
zagotovijo objektivne informacije o zadevni transakciji in prodanih predmetih. 
ECLI:EU:C:2018 :560 6 
SODBA Z DNE 11. 7. 2018 – ZADEVA C-154/17  
E LATS  
39 Ob upoštevanju vseh zgoraj navedenih preudarkov je treba na postavljeni vprašanji odgovoriti, da je 
treba člen 311(1), točka 1, Direktive o DDV razlagati tako, da pojem „rabljeno blago“ ne zajema 
rabljenega blaga, ki vsebuje plemenite kovine ali drage kamne, če to blago ni več zmožno izpolnjevati 
svoje prvotne funkcionalnosti in je ohranilo le funkcionalnosti, ki so neločljivo povezane s temi 
kovinami in s temi kamni, kar mora preveriti nacionalno sodišče ob upoštevanju vseh upoštevnih 
objektivnih okoliščin vsakega posameznega primera. 
Stroški 
40 Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim 
sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, 
se ne povrnejo. 
Iz teh razlogov je Sodišče (deseti senat) razsodilo: 
Člen 3 1 1(1), točka 1, Direktive Sveta 2 0 0 6 / 1 1 2 / E S z dne 2 8. novembra 2 0 0 6 o skupnem sistemu 
davka na dodano v rednost je treba razlagati tako, da pojem „rabljeno blago“ ne zajema 
rabljenega blaga, ki vsebuje plemenite kovine ali drage kamne, če to blago ni več zmožno 
izpolnjevati svoje pr votne funkcionalnosti in je oh ranilo le funkcionalnosti, ki so neločljivo 
povezane s temi kovinami in s temi kamni, kar mora preveriti nacionalno sodiščeob 
upoštevanju vseh upoštevnih objektivnih okoliščin vsakega posameznega primera. 
Podpisi 
ECLI:EU:C:2018 :560 7